text:
 -
                                 udskrift
                                    af
                     sø- og handelsrettens dombog
                                ──────────
den 2. maj 2001 blev af retten i sagen
p-0054-99
reuters danmark a/s
(advokat lone bach nielsen)
   mod
james valentin under konkurs
(advokat henrik andersen)
    og
james valentin
(advokat peter stilling)
p-0055-99
jan meinertz
(advokat saskia krüger larsen)
   mod
james valentin under konkurs
   og
james valentin
p-0056-99
                                 - 2 -
boet efter niels victor
(advokat saskia krüger larsen)
  mod
james valentin under konkurs
  og
james valentin
p-0057-99
kirsten dempe
(advokat tom jensen)
  mod
james valentin under konkurs
  og
james valentin
p-0058-99
boet efter bernt knudsen
(advokat saskia krüger larsen)
  mod
james valentin under konkurs
  og
james valentin
p-0059-99
a/s af 01.06.1970
(advokat niels arthur andersen)
  mod
james valentin under konkurs
                                               - 3 -
  og
james valentin
p-0060-99
dansommer a/s
(advokat gitte nedergaard)
  mod
james valentin under konkurs
  og
james valentin.
p-0064-99
totalbanken a/s
(advokat otto spliid)
  mod
james valentin under konkurs
  og
james valentin
afsagt sålydende
                                      d o m:
hovedspørgsmålet i disse sager er, i hvilket omfang anmelderne, reuters danmark a/s m.fl., i
boet james valentin under konkurs (sag k 493/88-c), har krav på efterstillede renter i henhold til
konkurslovens § 98, nr. 1. navnlig er det omtvistet, om en del af anmeldernes rentekrav kan
anses for forældede i henhold til forældelsesloven.
                                                - 4 -
i tilknytning til tvisten herom har anmelderne påstået dom over skyldneren james valentin
personligt for de over for boet rejste rentekrav.
konkursbehandlingen af de involverede boer:
vekselerer- og bankierfirmaet hugo petersen i/s (herefter: hugo petersen i/s) og dettes
interessenter anmeldte betalingsstandsning den 29. marts 1988. en af interessenterne var james
valentin. interessenterne blev erklæret konkurs i løbet af efteråret 1988, james valentin den 29.
august 1988, og interessentskabet blev efter egen begæring taget under konkursbehandling den
8. december 1988.
konkursboet hugo petersen i/s blev den 5. december 1995 afsluttet med en udlodning på godt
54,88 % i dividende til usikrede fælleskreditorers krav efter konkurslovens § 97.
ved cirkulæreskrivelse af 27. december 1995 meddelte kurator, advokat henrik andersen, at
samtlige fælleskreditorers krav var overført som krav til de enkelte interessenters boer. i samme
skrivelse var tillige anført, at det forventedes, at der ville blive fuld dækning til fælles-
kreditorernes godkendte tilgodehavender gennem supplerende udlodning fra bl.a. james
valentins konkursbo. såfremt prøvelsen af særkreditorernes krav i de enkelte interessenters
konkursboer ikke gav anledning til retssager, forventedes boerne afsluttet løbende over de første
6 måneder af 1996.
vedlagt cirkulæreskrivelsen var en opgørelse af de enkelte kreditorers krav, og kurator anførte, at
såfremt kreditorerne måtte have indsigelser mod opgørelsen, skulle de rette henvendelse til ham
senest den 15. januar 1996.
samtlige anmelderes hovedfordringer i nærværende sager er anmeldt og godkendt på
skiftesamlinger i hugo petersen i/s under konkurs. restkravene er efterfølgende overført til
james valentins personlige konkursbo og til de øvrige interessenters boer, jfr. ovenfor.
i cirkulæreskrivelse af 18. februar 1997 meddelte kurator bl.a., at james valentins konkursbo
forventedes afsluttet inden for ca. 6 mdr.
i cirkulæreskrivelse af 4. april 1997 meddelte kurator, at der i en anden interessent, carsten h.
nielsens, konkursbo ville blive dækning med lidt over 25 % til § 97- krav - for fælleskreditorerne
                                                   - 5 -
beregnet af deres restfordring - medens der i en tredje interessents bo alene ville blive en mindre
dækning til § 94-krav. det blev samtidig oplyst, at regnskabet i james valentins bo og en fjerde
interessent, vagn ove larsens, bo (sag k 545/88-c) var indleveret til skifteretten og afventede
dennes godkendelse. herefter forventedes det, at der kunne ske udlodning i juli-august 1997.
regnskabet i vagn ove larsens konkursbo stadfæstedes den 10. juni 1997, og udarbejdelsen af
udlodningsregnskab udsattes indtil videre for at afvente regnskab og udlodning i james valentins
bo.
ved cirkulæreskrivelse af 12. januar 1998 meddelte kurator bl.a., at regnskabet i james valentins
konkursbo fortsat afventede godkendelse i skifteretten som følge af en række indsigelser fremsat
af james valentin. kurator anførte, at det forventedes, at disse forhold kunne afklares inden den
1. juli 1998, hvorefter udlodning i james valentins konkursbo kunne finde sted.
i statstidende for den 4. april 1998 annonceredes, at der den 5. maj 1998 kl. 11.00 ville blive
afholdt skiftesamling til fordringsprøvelse, fremlæggelse og evt. stadfæstelse af regnskab i james
valentins bo. i annoncen var anført sædvanligt proklama efter konkurslovens § 134, stk. 2.
den 5. maj 1998 stadfæstede skifteretten regnskabet. boet blev udsat på udarbejdelse af udkast
til udlodningsregnskab, som skulle fremlægges på skiftesamling den 14. juli 1998.
det fremgår af udkastet til udlodningsregnskab, at der var fuld dækning til § 97-krav, og at der
var over 5 millioner kr. "til fordeling til evt. § 98-krav."
den 14. juli 1998 udsattes stadfæstelsen af udlodningsregnskaberne vedrørende james valentins
og vagn larsens konkursboer imidlertid på grund uenighed mellem kurator og skifteretten om -
nogle forhold vedrørende regnskaberne, der er uden betydning for nærværende sag.
efter kurators anmodning indrykkede skifteretten den 28. juli 1998 på ny proklama i statstidende
efter konkurslovens § 134, stk. 2. det fremgik bl.a. heraf, at skifteretten havde fastsat sidste frist
for anmeldelse af fordringer og andre krav, "herunder efterstillede rente krav", til den 1. oktober
1998.
fristen efter konkurslovens § 134 blev ligeledes meddelt kreditorerne i cirkulæreskrivelse af 11.
august 1998. det fremgik bl.a. heraf, at der fra vagn ove larsens og james valentins kon-
kursboer forventedes at tilgå fælleskreditorerne dividende på henholdsvis 26,5 % og ca. 48 % -
                                               - 6 -
beregnet af restfordringen. kurator oplyste videre, at der herved ville fremkomme fuld dækning
til fælleskreditorerne, ligesom særkreditorerne i james valentins konkursbo ville modtage fuld
dækning med hensyn til krav efter konkurslovens § 97.
den 25. august 1998 foretog kurator afsluttende udlodning til krav efter konkurslovens § 97 med
tillæg af rente opgjort pr. dekretdagen. herefter hedder det i cirkulæreskrivelsen herom:
"...
da der herefter er yderligere midler til dækning af eventuelle efterstillede krav efter
konkurslovens § 98 (rentekrav m.v.) har skifteretten bestemt, at der inden den 1. oktober 1998
skal foretages anmeldelse af sådanne krav."...."disse krav må anmeldes skriftligt overfor mig
med behørig opgørelse og angivelse af rentegrundlag, idet der i opgørelsen må tages hensyn til
tidligere modtagne udlodninger. der vil herefter blev foretaget en prøvelse af de anmeldte
rentekrav med henblik på afgivelse af indstilling herom til skifteretten og endelig udlodning heraf.
det bemærkes, at der ikke herved er taget stilling til om efterstillede krav, der ikke tidligere har
været anmeldt, vil kunne godkendes.
krav, der anmeldes efter den 1. oktober 1998, vil ikke komme i betragtning."w
james valentins konkursbo
james valentins konkursbo har i alt ca. 155 kreditorer, der har modtaget fuld dækning af deres
krav efter konkurslovens § 97 inkl. rente opgjort pr. dekretdagen. heraf anmeldte 32 kreditorer i
henhold til den ovenfor refererede opfordring krav på efterstillede renter efter konkurslovens § 98
for et samlet beløb på 5.540.143,33 millioner kr. efter at rentekravene var anmeldt, undersøgte
kurator, om der var mulighed for at gennemføre en tvangsakkord. kurator orienterede
kreditorerne herom i cirkulæreskrivelse af 18. februar 1999. den 14. april 1999 meddelte kurator
ved cirkulæreskrivelse, at en akkordordning ikke kunne etableres, hvorpå konkursbehandlingen
fortsatte med prøvelse af de anmeldte rentekrav.
af de 32 ovennævnte kreditorer, som anmeldte krav efter konkurslovens § 98, blev 5 kreditorers
krav godkendt med rente fra konkursdagen på skiftesamling den 5. oktober 1999. 8 kreditorers
rentekrav var alene indstillet til godkendelse med procesrente fra 5 år før den sidste udlodning
den 25. august 98. disse 8 kreditorer har anlagt nærværende sager. 20 kreditorer har indgået
                                               - 7 -
procesaftale med boet om at afvente udfaldet af sagerne.
de enkelte anmelderes krav:
p 54/99 reuters danmark a/s mod james valentin under konkurs og james valentin.
af skrivelse af 21. februar 1989 fra den daværende kurator i hugo petersen i/s fremgår, at den
af reuters danmark a/s den 17. januar 1989 anmeldte fordring i konkursboet på kr. 784.216,75
kr. indstilledes til godkendelse. fordringen bestod af forfaldne, ikke betalte ydelser i henhold til
diverse fakturaer udstedt januar og april 1988 samt.... "morarenter, 1,5 % pr. påbegyndt måned,
for tiden 1. marts til 1. december 1988".... herefter fulgte korrespondance om, hvorvidt
morarenten udgjorde 2 % eller 1,5 %. reuters danmark a/s accepterede, at morarentesatsen
udgjorde 1,5 %, og spørgsmålet blev ikke undergivet særskilt procedure. fordringen, der in-
deholdt rentepost med 1,5 % pr. påbegyndt måned, blev efterfølgende godkendt af skifteretten,
jf. ovenfor.
efter at have modtaget dividende fra hugo petersen i/s fik reuters danmark a/s ved skrivelse af
12. december 1995 fra kurator oplysning om, at restkravet kunne anmeldes i interessenternes
konkursboer, og kurator anmodede om, at der blev foretaget en ny opgørelse af kravet pr.
dekretdatoen i interessenternes boer.
ved skrivelse af 21. december 1995 opgjorde reuters danmark a/s kravene pr. dekretdatoerne
overfor kurator. ved skrivelse af 27. december 1995 meddelte kurator reuters danmark a/s, at
efter udlodning fra interessentskabet og overførsel af restfordringen til james valentins kon-
kursbo, havde reuters danmark a/s et dividendeberettiget krav på 219.788,97 kr. i james
valentins konkursbo. det blev angivet, at udlodning forventedes at kunne finde sted, når
fordringsprøvelsen var endeligt afsluttet forventeligt i foråret 1996, ligesom det blev meddelt, at
dividenden først kunne fastsættes, når fordringsprøvelsen var afsluttet.
efter proklamaet af 28. juli 1998, anmeldte reuters danmark a/s krav på renter fra den 1.
december 1988 til den 30. september 1998 med 1,5 % pr. påbegyndt måned under hensyntagen
til foretagne udlodninger, således at rentekravet pr. 30. september 1998 var opgjort til
766.812,36 kr.
ved skrivelse af 13. september 1999 meddelte kurator, at fordringen til skiftesamlingen den 5.
                                               - 8 -
oktober 1999 blev indstillet til godkendelse med 174.592,11 svarende til renter i perioden 25.
august 1993 til 25. august 1998.
p 55/99 jan meinertz mod james valentin under konkurs og james valentin.w
ved skrivelse af 19. januar 1989 anmeldte jan meinertz tilgodehavende i hugo petersen i/s
under konkurs opgjort med 7 % i rente til dekretdagen den 8. december 1988 i alt kr.
427.727,39.
jan meinertz anmeldte i skrivelse af 16. september 1998 krav på renter fra dekretdagen til 1.
oktober 1998 med i alt 257.795,26 kr. det anførtes, at der ikke var vedlagt dokumentation for
rentesatsen, idet denne var tiltrådt ved den tidligere anmeldelse.
kurator meddelte jan meinertz i skrivelse af 13. september 1998, at det anmeldte rentekrav blev
indstillet til godkendelse med kr. 143.159,62 svarende til rente for perioden 25. august 1993 til
25. august 1998.
p 56/99 boet efter niels victor mod james valentin under konkurs og james
valentin.w
ved skrivelse af 19. januar 1989 anmeldte skibsreder niels victor tilgodehavende i hugo petersen
i/s under konkurs opgjort med 9 % i rente til dekretdagen den 8. december 1988 i alt kr.
500.557,70.
niels victor anmeldte i skrivelse af 16. september 1998 krav på renter fra konkursdagen opgjort
pr. 1. oktober 1998, i alt 395.413,89. det anførtes, at der ikke var vedlagt dokumentation for
rentesatsen, idet denne var tiltrådt ved den tidligere anmeldelse.
kurator meddelte niels victor i skrivelse af 13. september 1999, at det anmeldte rentekrav
indstilledes til godkendelse med kr. 167.590,74 svarende til rente for perioden 25. august 1993 til
25. august 1998.
p 57/99 kirsten dempe mod james valentin under konkurs og james valentin.w
grundlaget for kravet var en terminskontraktaftale indgået mellem hugo petersen i/s og asx
                                                 - 9 -
100017 aps. om renter hedder det i aftalens pkt. 5:
..."kunden modtager løbende afregning over udførte handler. mellemregningskontoen forrentes
p.t. med 9% i kredit og 14% i debet med kvartalsvis rentetilskrivning."...
af en kontoudskrift pr. 31/10-1988 fremgår ligeledes kredit- og debetrentesats på hhv. 9 % og
14 % gældende fra den 9. juli 1987.
kurator i hugo petersen i/s under konkurs meddelte ved skrivelse af 11. september 1990 asx
100017 aps, at indeståendet på anpartsselskabets konto kr. 190.965,87 med tillæg af rente til
konkursdagen den 8. december 1988 eller i alt 202.662,52 kr. var godkendt som simpel fordring i
konkursboet.
asx 100017 aps blev taget under likvidation af skifteretten i silkeborg den 15. maj 1991 og før
likvidationens afslutning blev fordringen i nærværende sag overdraget til kirsten dempe med
samtykke fra skifteretten i silkeborg.
likvidator for anpartsselskabet rettede henvendelser til kurator i hugo petersen i/s under
konkurs med en række spørgsmål vedrørende størrelsen af anpartsselskabets krav, udlodning
m.v. den 28. april 1993 meddelte kurator likvidator uden præjudice, at der forventedes en divi-
dende på 50-60% til usikrede kreditorer. i en cirkulæreskrivelse til samtlige kreditorer af
22.november 1993 meddelte kurator i hugo petersen i/s under konkurs, at der forventedes en
dividende på ca. 50 % til de almindelige kreditorer.
ved en cirkulæreskrivelse af 27. december 1995 meddelte kurator i hugo petersen i/s under
konkurs, at asx 100017 aps i likvidations restkrav efter interessentskabsboets afslutning og
udlodning ville blive overført til james valentins konkursbo med 86.817,67 kr.
i skrivelse af 20. februar 1997 tilskrev likvidator kurator og forespurgte:
..." til brug for skifteretten og tidligere anpartshaver i likvidationsboet beder jeg dem venligst
meddele, hvornår endelig udlodning af likvidationsboets tilgodehavende med tilhørende renter
kan forventes at ske"....
herefter fulgte yderligere korrespondance mellem likvidator og kurator i james valentins
                                                - 10 -
konkursbo bl.a. om, hvorvidt der var mulighed for at få fondsbørsvekselerforeningens
garantiforening under afvikling til at dække kreditorernes krav og indtræde i kreditorernes krav
over for konkursboet. i skrivelse af 7. marts 1997 oplyste kurator til likvidator, at selvom
regnskab i james valentins konkursbo endnu ikke var udarbejdet, var det sandsynligt, at der ville
fremkomme fuld dækning eller tilnærmelsesvis fuld dækning til fælleskreditorerne, hvorfor der
ikke var mulighed for dækning gennem garantiforeningen.
efter kurators cirkulæreskrivelse af 11. august 1998 vedrørende anmeldelse af evt. efterstillede
krav anmeldte asx 100017 under likvidation i skrivelse af 14. september 1998 efterstillet rente-
krav opgjort til 246.473,41 kr. renteberegningen var foretaget på baggrund af en rentesats på
9% med kvartårlig rentetilskrivning og beregnet pr. 11. september 98.
ved skrivelse af 13. september 1999 meddelte kurator i james valentins konkursbo, at asx
100017 aps i likvidations rentekrav imod konkursboet til fordringsprøvelsen den 5. oktober 1999
blev indstillet til anerkendelse med 67.847,75 kr. svarende til renter i perioden 25. august 1993
til 25. august 1998.
p 58/99 boet efter bernt knudsen mod james valentin under konkurs og james
valentin.
den 11. september 1990 skrev kurator i hugo petersen i/s under konkurs til læge bernt knudsen
og oplyste, at indeståendet på hans konto 498.857,99 med tillæg af renter til konkursdagen den
8. december 1988, eller i alt kr. 411.034,59 og kr. 529.911,98 var godkendt som simpel fordring
i interessentskabets konkursbo.
efter at fordringen var overført til james valentins konkursbo, og efter at kreditorerne var blevet
opfordret til at anmelde evt. efterstillet rentekrav, anmeldte bernt knudsen efterstillet rentekrav
stort kr. 937.785,91 kr. opgjort pr. 26. august 1998.
ved skrivelse      af 13. september 1998 meddelte kurator i james valentins konkursbo, at den
efteranmeldte rente fordring var indstillet til anerkendelse med 315.036,44 kr. svarende til renter
i perioden 25. august 1993 til 25. august 1998.
p 59/99 a/s af 01.06.1970 mod james valentin under konkurs og james valentin.w
                                                - 11 -
anmelderen var tidligere udlejer i forhold til hugo petersen i/s.
ved skrivelse af 22. juni 1989 opgjorde advokat brincker på vegne a/s af 01.06.1970 selskabets
krav i anledning af fraflytning af lejemålet til 98.937,55 kr.. kravet bestod af skyldig leje og a
conto varmebetaling for 4 mdr., andel i stigning af skatter og afgifter og istandsættelsesudgifter.
efterstillede renter blev den 25/8-98 anmeldt med 88.233,01 kr. opgjort pr. 25. august beregnet
med diskontoen + 5%.
den 13. september 1989 meddelte kurator, at kravet blev indstillet til anerkendelse med
32.572,42 kr. svarende til renter i perioden 25. august 1993 til 25. august 1998.
p 60/99 dansommer a/s mod james valentin under konkurs og james valentin.w
ifølge terminskontraktaftale af 27. august 1987 mellem dansommer a/s hugo petersen i/s
fremgik af pkt. 5 vedrørende forrentning af krav:
..."kunden modtager løbende afregning over udførte handler. mellemregningskontoen forrentes
p.t. med 9% i kredit og 14% i debet med kvartalsvis rentetilskrivning."...
dansommer a/s anmeldte ved skrivelse af 27. juni 1988 krav imod hugo petersen i/s under
betalingsstandsning på kr. 828.767,04 kr. og 518.627,00 kr. det var angivet, at kravene
vedrørte hhv. beløb indsat til sikkerhed for opfyldelse af terminskontrakter og tab i anledning af
uti digt afsluttede terminsforretninger. dansommers advokat anførte tillige i skrivelsen:
..."mine klienter er ikke indstillet på at lide tab i sagen og forbeholder at rejse krav mod
interessenterne, såfremt mine klienter ikke senest 8 dage fra dato modtager det fulde tilgode-
havende udbetalt med renter som aftalt ved kontraktens post 5 fra 29/3-1988 og til betaling
sker."....
kurator i hugo petersen i/s under konkurs meddelte ved skrivelse af 11. september 1990, at
dansommers krav var godkendt som simpel fordring i konkursboet med - 12.535,96 kr. og
322.676,00 kr. med tillæg af renter til konkursdagen den 8. december 1988, eller i alt -
13.730,35 kr. og 343.004,68 kr.
den 27/12-1995 meddelte kurator i interessentskabsboet, at dansommers restfordring, som blev
                                                - 12 -
overført til james valentins konkursbo, udgjorde 140.020,75 kr.
den 15. september 1998 anmeldte dansommer a/s krav på efterstillede renter opgjort til
200.535,44 kr.
ved skrivelse af 13. september 1999 meddelte kurator i james valentins konkursbo, at fordringen
ville blive indstillet til anerkendelse med 110.266,48 kr. svarende til renter i perioden 25/8-93 til
25/8-98.
p 64/99 totalbanken a/s mod james valentin under konkurs og james valentin.w
mellem vekselerer- og bankierfirmaet hugo petersen i/s og totalbanken (dengang banken for
aarup og omegn a/s) blev den 30. april 1987 indgået aftale om handel med værdipapirer på
termin (teminsforretninger). af de heri fastsatte vilkår fremgik bl.a.
..."undertegnede personlige ejere af v [vekselererfirmaet] er indforstået med at hæfte for ethvert
tab, der påføres b i anledning af terminsforretningerne,"...."til sikkerhed for v's forpligtelser over
for b [banken] op retter v en sikringskonto i b"...."det på kontoen indestående beløb forrentes
med en variabel rente stedse fastsat af banken."...
..."vore forpligtelser medfører, at vi er indforstået med at indfri ethvert tilgodehavende b måtte
have hos v af en hvilken som helst grund, der udspringer af denne aftale om terminsfor-
retninger."...
totalbanken anførte i skrivelse af 29/3-1988 adresseret til bankierfirma hugo petersen:
..."i forbindelse med at det telefonisk over for os er oplyst, at deres firma er trådt i
betalingsstandsning, skal vi herved opsige engagementet, vi har med dem til omgående
afvikling. en opgørelse over engagementet herunder også åbentstående fonds og terminsfor-
retninger eftersendes."...
ved skrivelse af 6. april 1988 opgjorde banken kravet til 527.710,00 kr. i forbindelse med
betalingsstandsningen. ved skrivelse af 12/9-1988 angav banken bl.a.:
..."vort tilgodehavende pr. 6/4-1988 andrager kr. 527.710,00 kr. hvortil kommer rente 13% p.a.
                                                - 13 -
til indfrielse sker"...
efter interessentskabet var taget under konkursbehandling, rettede banken henvendelse til
kurator for at forhøre sig, om det var nødvendigt at anmelde kravet i konkursboet. hertil svarede
boets daværende kurator ved skrivelse af 31. januar 1989, at kravet allerede var registreret i
gældbogen.
ved skrivelse af 18. december 1989 meddelte interessentskabets kurator, at bankens fordring var
godkendt af skifteretten med 527.710 kr. efter indstilling.
ved skrivelse af 14. august 1998 anmeldte totalbanken efterstillede renter med 1.109.964,82 kr.
opgjort pr. 1. oktober 1998 med 13% i rente og kvartårlig rentetilskrivning.
parternes påstande:
reuters danmark a/s har principalt nedlagt påstand om, at james valentin under konkurs og
james valentin tilpligtes at anerkende, at reuters danmarks a/s's efterstillede rentekrav i boet,
jf. konkurslovens § 98, udgør 763.718,15 kr. med tillæg af procesrente fra sagens anlæg til
betaling sker, og at james valentin skal betale 763.718,15 kr. til reuters danmark a/s i det
omfang fordringen ikke betales af james valentin under konkurs med tillæg af procesrente fra
sagens anlæg.
anmelderen har nedlagt subsidiær påstand om, at james valentin under konkurs og james
valentin tilpligtes at anerkende, at reuters danmark a/s's efterstillede rentekrav i boet, jf. kon-
kurslovens § 98, udgør 518.856,56 med tillæg af procesrente fra sagens anlæg til betaling sker,
og at james valentin betaler til reuters danmark a/s 518.856,56 i det omfang fordringen ikke
betales af james valentin under konkurs med tillæg af procesrente.
både for så vidt angår de principale som de subsidiære påstande, er der nedlagt påstand om, at
reuters danmark a/s skal tillægges adgang til fuldbyrdelse overfor james valentin, selvom
james valentin anker dommen inden fuldbyrdelsesfristens udløb, jf. retsplejelovens § 480, stk. 2.
jan meinertz har nedlagt principal påstand om, at james valentin under konkurs og james
valentin tilpligtes at anerkende som efterstillet rentekrav procesrente af kr. 407.974,62 fra den 8.
december 1988 til den 5. december 1995, af kr. 173.183,83 fra den 5. december 1995 til den 30.
                                                - 14 -
april 1997, af kr. 126.183,83 fra den 30. april 1997 til den 25. august 1998 og af 402.858,23 fra
den 25. august 1998.
subsidiært at james valentin under konkurs og james valentin tilpligtes at anerkende som
efterstillet rentekrav 7% forrentning p.a. af 407.974,62 fra den 8. december 1988 til den 5.
december 1995, af 173.253,12 fra den 5. december 1995 til den 30. april 1997, af 126.183,83
fra den 30. april 1997 til den 25. august 1998 og af 402.858,23 fra den 25. august.
tertiært et mindre beløb efter rettens skøn.
boet efter niels victor har nedlagt principal påstand om, at james valentin under konkurs og
james valentin tilpligtes at anerkende som efterstillet rentekrav procesrente, subsidiært 9% p.a.,
af kr. 471.224,01 fra den 8. december 1988 til den 5. december 1995, af kr. 196.555,84 fra den
5. december 1995 til den 30. april 1997, af kr. 141.962,66 fra den 30. april 1997 til den 25.
august 1998 og af kr. 464.468,53 fra den 25. august 1998. tertiært et mindre beløb efter rettens
skøn.
kirsten dempe har nedlagt påstand om, at james valentin under konkurs og james valentin
tilpligtes at anerkende efterstillet rentekrav i konkursboet, jf. konkurslovens § 98, opgjort pr. 11.
september 1998 til kr. 246.473,41 og yderligere efterstillede renter med 9% p.a. med kvartårlig
rentetilskrivning fra den 11. september 1998.
james valentin tilpligtes at betale til kirsten dempe kr. 246.473,41 i det omfang fordringen ikke
betales af konkursboet. james valentin tilpligtes at betale yderligere rente med 9% p.a. med
kvartårlig rentetilskrivning fra den 11. september 1998.
der er endvidere nedlagt påstand om, at kirsten dempe tillægges adgang til fuldbyrdelse overfor
james valentin, selvom james valentin anker dommen inden fuldbyrdelsesfristens udløb, jf. rets-
plejelovens § 480, stk. 2.
boet efter bernt knudsen har nedlagt påstand om, at james valentin under konkurs og james
valentin tilpligtes at anerkende som efterstillet rentekrav procesrente af kr. 940.946,08 fra den 8.
december 1988 til den 5. december 1995, af 424.588,70 fra den 5. december 1995 til den 30.
april 1997 til den 25. august 1998 og kr. 935.577,24 fra den 25. august 1998 til betaling sker,
subsidiært et mindre beløb efter rettens skøn.
                                                - 15 -
a/s af 01.06.1970 har nedlagt påstand om, at james valentin under konkurs og james
valentin tilpligtes at anerkende, at a/s af 01.06.1970's efterstillede rentekrav i boet, jf.
konkurslovens § 98, nr. 1, udgør kr. 88.233,01 med tillæg af procesrente fra 25/8-1998.
james valentin tilpligtes at betale til a/s af 01.06.70 kr. 88.233,01 i det omfang fordringen ikke
betales af james valentin under konkurs med tillæg af procesrente fra 25/8-98.
a/s af 01.06.1970 skal tillægges adgang til fuldbyrdelse overfor james valentin, selvom james
valentin anker dommen inden fuldbyrdelsesfristens udløb, jf. retsplejelovens § 480, stk. 2.
dansommer a/s har nedlagt principal påstand om, at james valentin under konkurs og james
valentin tilpligtes at anerkende, at dansommer a/s har et rentekrav i boet, jf. konkurslovens §
98, som udgør kr. 308.515,16, subsidiært 227.223,72 kr., mere subsidiært et mindre beløb efter
rettens skøn, med tillæg af procesrente fra sagens anlæg til betaling sker.
totalbanken a/s har nedlagt påstand om, at james valentin under konkurs og james valentin
tilpligtes at anerkende, at det som fordring nr. 32 anmeldte og af konkursboet godkendte krav
527.710,00 forrentes med den til enhver tid værende kassekreditrente hos anmelderen. fra den
8. december 1988 til den 25. august 1998 andrager rentebeløbet kr. 1.155.074,71. boet tilpligtes
endvidere at forrente dette beløb fra den 25. august 1998 og indtil betaling sker med den til
enhver tid værende kassekreditrente.
subsidiært forrentning med 13% p.a. med årlige rente tilskrivninger med tillæg af rente fra 25.
august1998, mere subsidiært forrentning med 13% p.a. (simpel rente) med tillæg af renter fra
25. august 1998 og mest subsidiært procesrente med tillæg af renter fra 25. august 1998.
james valentin under konkurs har nedlagt påstand om frifindelse mod anerkendelse af
efterstillede krav, jf. konkurslovens § 98, der for de enkelte anmeldere opgøres til
p 54/99 reuters danmark a/s            kr. 174.592,11
p 55/99 jan meinertz              kr. 143.159,62
p 56/99 boet efter niels victor     kr. 167.590,74
p 57/99 kirsten dempe               kr. 67.847,75
p 58/99 boet efter bernt knudsen       kr. 315.036,44
                                                  - 16 -
p 59/99 a/s af 01.06.70             kr. 28.969,57
p 60/99 dansommer a/s                kr. 98.021,21
p 64/99 totalbanken a/s              kr. 176.408,29
james valentin har nedlagt påstand om, at james valentin under konkurs frifindes. han har
endvidere nedlagt principal påstand om, at han frifindes, subsidiært frifindes mod betaling af
sædvanlig procesrente uden renters rente af restfordringen for en periode fra 5 år før sagernes
anlæg og indtil boets betaling af resthovedkravet den 25. august 1998.
james valentin har forklaret, at så vidt han erindrer, blev rentesatserne i de enkelte kontrakter
fastsat ud fra kassekreditrenten. kreditrenten var renten på de obligationer, man havde aftalt at
handle,    dvs.    den  toneangivende      obligation.  renten   afhang   af,    hvornår man   lavede
terminskontrakten. den rente, som fremgik af hver enkelt kontrakt, blev fastholdt, så længe
kontrakten løb.
årsagen til, at kontrakten med totalbanken adskiller sig lidt fra de øvrige er, at totalbanken som
pengeinstitut var underkastet banklovens regler, og derfor var kontrakten nødt til at være lidt
mere     udførlig.   forretningerne    med     banken    foregik  således,    at   kunderne kom     til
børsmæglerfirmaet for at købe obligationer på termin. da virksomheden ikke havde likviditet,
måtte    den    skaffe  refinansiering   f.eks.   fra  totalbanken.  det   var    meningen, at   børs-
mæglervirksomhedens indtægter skulle bestå af kurtage.
i det sidste halve år af virksomhedens drift, deltog han ikke i virksomheden.
procedure
anmelderne har generelt gjort gældende, at de har krav på renter fra den oprindelige
anmeldelse af fordringerne.
renteloven vedrører pengekrav på formuerettens område, jf. rentelovens § 1. efter § 3, stk. 4,
skal der betales renter senest fra den dag, hvor fordringshaveren indleder retsforfølgning. praksis
viser, at det ikke er nødvendigt at nedlægge påstand om betaling af renter fra sagens
begyndelse, jf. u 65.677 h, hvor rentepåstanden først blev nedlagt for højesteret. alligevel blev
rentepåstanden taget til følge, således at der skulle betales renter fra stævningen blev indleveret
til sø- og handelsretten. i dommen u 99.1093 v blev der nedlagt påstand om betaling af renter i
                                                 - 17 -
påstandsdokumentet, og der blev alligevel tilkendt renter fra stævningens indlevering.
i u 70.1038 sh blev der 1½ mdr. efter at der havde været udloddet fuld dækning til
kreditorerne, rejst krav om betaling af renter efter de dagældende regler. sø- og handelsretten
fastslog, at der skulle betales renter fra anmeldelse af fordringerne. anmelderne havde ikke givet
afkald på kravet eller udvist rettighedsfortabende passivitet.
ved konkursboer anses anmeldelse af fordringen for forældelsesafbrydende svarende til
påbegyndelse af retsforfølgning uden for konkurstilfælde, jf. betænkning nr. 606 1971, p. 278.
da anmeldelse af hovedfordringen herefter er at sidestille med retsforfølgning, har anmelderne
krav på renter fra den oprindelige anmeldelse.
efter konkurslovens § 133 skal krav, for hvilke der ikke er udsigt til dækning, ikke prøves. i
kommentaren til konkursloven henviser munch eksempelvis til efterstille de renter.
frem til 1995 havde kreditorerne ikke viden om, hvilken dækning der ville blive. men
cirkulæreskrivelsen fra 1995 nævnte ikke, hvorvidt der ville blive dækning til efterstillede krav.
kreditorerne havde ikke anledning til at anmelde krav på efterstillede renter, før restfordringen
blev a conto udloddet. kravene kunne endvidere ikke opgøres specifikt før dette tidspunkt, da
man ikke vidste, hvornår hovedfordringerne ville blive betalt.
det fremgår af retspraksis, at kravet på renter er et accessorium til hovedkravet, hvilket også
gælder i konkurs. men efter konkurslovens § 98 skal renter, der påløber efter konkursen først
skal betales, hvis der er dækning til alle andre krav. dette er imidlertid en praktisk regel, der ikke
betyder nogen ændring i kreditorernes grundlæggende krav på forrentning af deres krav.
konkurslovens § 98 kan således betegnes som en legal henstandsregel.
efter konkurslovens § 241 suspenderes forældelsesfristen ved anmeldelse af fordringen i
konkursboet. forældelsesfristen for fordringen begynder at løbe igen fra boets slutning. dette
betyder, at fordringer, der er anmeldt i et konkursbo, ikke forældes under behandlingen af kon-
kursboet.
efter forældelsesloven af 1908 er renter omfattet af lovens bestemmelser, jf. § 1, stk. 1, nr. 8.
det må antages, at anmeldelse i konkursboet suspenderer forældelsesfristen. de efterstillede
renter forfalder først, når det er klart, at der er dækning til efterstillede renter. forældelsesfristen
                                               - 18 -
ifølge forældelsesloven løber, fra fordringshaveren kunne kræve fordringen betalt. men de
efterstillede renter kunne ikke kræves betalt, før kreditorerne fik oplysning om, at der ville blive
fuld dækning. kreditorerne kunne før dette tidspunkt have taget forbehold om at kræve efter-
stillede renter betalt af boet, men der kunne ikke have været krævet betaling før den 25. august
1998.
kurator har hævdet, at anmelderne burde have taget forbehold om at kræve betaling af
efterstillede   renter.  men    dette  er  ikke  forældelseslovens     kriterium  for afbrydelse  af
forældelsesfristen. der kan derfor ikke stilles krav om, at anmelderne tog forbehold for at gøre
krav på efterstillede renter gældende.
de retsskridt, som angives i forældelsesloven som forældelsesafbrydende, er foretaget af
samtlige anmeldere, hvorfor kravene ikke kan være forældede.
efter dansk ret har kreditorer som udgangspunkt ikke krav på renter af rentekrav. efter
rentelovens § 3, stk. 5, kan retten bestemme, at rente skal betales fra et tidligere tidspunkt.
retspraksis har i visse tilfælde tilkendt en kreditor renters rente, f.eks. u 95.366 h, u 84.1053 h
og u 88.112 h.
i betænkning nr. 1161 1989 om ændring af renteloven anføres i forbindelse med den sidst
nævnte dom, at dommen synes at føre i retning af en generel regel om, at hvis sagsanlægget
alene vedrører morarenter, kan der kræves procesrente af kravet.
hvis skifteretten ikke tilkender kreditorerne renter af deres tilgodehavender i denne situation, vil
deres tilgodehavender fastlåses, hvilket vil være urimeligt.
det er af kurator ubestridt, at anmelderne den 25. august 1998 havde et krav imod boet på
efterstillede renter. selvom der er tale om et rentekrav, må kreditorerne være berettiget til renter
af deres fordringer.
ved bedømmelsen af, hvorvidt anmelderne har fortabt krav på efterstillede renter ved passivitet,
må det tillægges væsentlig betydning, hvilke oplysninger om den forventede dividende, som blev
givet til kreditorerne.
ved cirkulæreskrivelsen fra 1995 meddelte kurator, at der ville blive fuld dækning til
                                                 - 19 -
fælleskreditorer. men det blev samtidig oplyst, at der herudover var særkredi torer, hvis krav
fortsat ikke var prøvet. kreditorerne kunne herefter ikke vide andet, end at overskydende midler
ville blive anvendt til dækning af særkreditorernes krav. hovedfordringen er endvidere udbetalt
ved a conto udlodninger, den sidste i august 1998. dette vidner om, at kurator heller ikke på et
tidligere tidspunkt var overbevist om, at der ville være dækning ud over § 97.
ved cirkulæreskrivelsen af 12. januar 1998 blev det ikke nævnt, at der efter udlodningen af
hovedfordringerne ville være dækning til efterstillede renter. men ved regnskabsudarbejdelsen
må kurator have haft overblik over samtlige § 97-krav, og at der var dækning til § 98- krav,
selvom udlodningsregnskabet udarbejdes separat.
det er ikke anmeldernes opfattelse, at kurator har pligt til at beregne efterstillede renter til
samtlige kreditorer i boet. men det er kurators pligt at give kreditorerne tilstrækkelige infor-
mationer om muligheden for dækning til efterstillede renter, så snart der viser sig mulighed for
dækning hertil. kreditorerne har ikke mulighed for at vurdere boernes status. slet ikke i det på-
gældende tilfælde, hvor der både var interessentskabsboet og de enkelte interessenters boer. det
er kurators pligt at varetage kreditorernes interesser i denne henseende.
gomard anfører i obligationsretten 3. del, p. 227, at det kan være nødvendigt for en kreditor at
rykke for betaling for at bevare sit krav. der skal meget til, for at en kreditor fortaber sit krav ved
passivitet. i denne situation ville det have formodningen imod sig, at boets samtlige 150
kreditorer skulle have rykket kurator for betaling af efterstillede renter under konkursbehandlin-
gen. derimod må kreditorerne forholde sig afventende, indtil det er afklaret, om der er dækning
til § 98-krav. kravet på efterstillede renter i konkursboer kan således ikke fortabes ved passivitet,
slet ikke i dette tilfælde, hvor kurator ikke har givet klar besked om muligheden herfor før i au-
gust 1998.
anmeldernes krav kan ikke være prækluderet som følge af det proklama efter konkurslovens §
134, som blev annonceret i statstidende den 4. april 1998.
det fremgår af betænkning nr. 606 1971, p. 221, at baggrunden for bestemmelsen i
konkurslovens § 134 er, at det af praktiske grunde kan være nødvendigt, at der fastsættes en
yderste grænse for anmeldelse af fordringer. ved vurderingen af, om anmeldernes krav er
prækluderet efter proklamaet, må det tillægges betydelig vægt, at bestemmelsen efter sit formål
er en praktisk foranstaltning. en sådan bør ikke føre til afvisning af berettigede krav. proklamaet i
                                                 - 20 -
forbindelse med regnskabsstadfæstelsen blev formentlig indrykket som led i den sædvanlige
praksis for behandling af konkursboer ved skifteretten. da udlodningsregnskabet endnu ikke er
udarbejdet i dette konkursbo, er der ingen reelle grunde til at afskære anmeldernes krav på
efterstillede renter. dette fremgår også af to højesteretsafgørelser fra 2000.
det proklama, som blev indrykket i statstidende den 28. juli 1998, må være gældende i forhold
til anmeldelse af efterstillede renter. anmelderne i disse sager har alle anmeldt krav på efter-
stillede renter inden for fristen i dette proklama, den 1. oktober 1998.
det ville være urimeligt, om bobehandlingen skulle slutte med udlodning af et betydeligt beløb til
james valentin personligt, uden at anmelderne blev sikret betaling af renter fra dekretdagen.
ved cirkulæreskrivelse af 27. december 1995 skrev kurator til samtlige fælleskreditorer i hugo
petersen i/s, at deres krav var overført til james valentins personlige konkursbo. under disse
omstændigheder, kan der ikke stilles krav om, at anmelderne efterfølgende anmeldte deres krav
overfor james valentins personlige konkursbo. det var kurator, som havde overblik over boerne,
og det var derfor hans opgave at sørge for, at kravene blev overført. dette system følger tillige af
konkurslovens § 47.
det ville kræve udtrykkelig lovhjemmel, hvis kravene imod james valentin under konkurs og
james valentin personligt ikke var af samme størrelse. en sådan lovhjemmel findes ikke. der skal
derfor gives dom for kravene både over for boet og over for james valentin personligt.
reuters danmark a/s har yderligere vedrørende sin påstand gjort gældende, at der allerede
ved anmeldelsen var diskussion om, hvilken rentesats, reuters danmark a/s var berettiget til.
konklusionen blev, at fordringen blev godkendt opgjort med rente 1,5% pr. mdr. til kon-
kursdagen. den således aftalte og godkendte rente imellem parterne gælder også efter
konkursen, jf. rentelovens § 6. da anmelderen har andet grundlag for at kræve højere rente,
gælder rentelovens regler ikke, jf. rentelovens § 5. der er hverken i renteloven eller konkursloven
hjemmel til at afskære anmelderens ret til den aftalte rente.
det ville være uheldigt, hvis konkursboet frifindes og james valentin dømmes til betaling af
kravet, med efterfølgende udbetaling af betydeligt beløb til james valentin personligt, hvorfor der
bør træffes bestemmelse om, at dommen i givet fald kan tvangsfuldbyrdes straks, jf.
retsplejelovens § 480, stk. 2.
                                               - 21 -
jan meinertz og boet efter niels victor har yderligere gjort gældende, at anbringendet om, at
disse anmeldere ikke under fordringsprøvelsessagen kan nedlægge påstand om betaling af højere
beløb, end der blev anmeldt i september 1999, først blev gjort gældende af kurator under
forelæggelsen af fordringsprøvelsessagen. efter retsplejelovens § 363 er det imidlertid ikke tilladt
at frem sætte nye anbringender efter forberedelsens slutning, hvis der ikke foreligger nye
omstændigheder. det er ikke korrekt, at skifteretten skal påse ex officio, at der ikke gives dom
for et højere beløb, end der blev anmeldt oprindeligt i september 1999. reglerne i retsplejeloven
skal overholdes. konkursboet har haft rigelig tid til at fremføre anbringendet under         skrift-
vekslingen, der har strakt sig over et år og er foregået helt som en sædvanlig civil sag. det ville
heller ikke være rimeligt, hvis skifteretten overfor anmelderne anvender stramme formel le regler
og lader konkursboet fremsætte nye anbringender under domsforhandlingen.
kirsten dempe har yderligere gjort gældende, at det fremgår af korrespondancen mellem
likvidator og kurator, at denne kreditor har gjort krav på efterstillede renter overfor boet. det
fremgår f.eks. udtrykkeligt af likvidators skrivelse af 20. februar 1997, hvor likvidator beder om
oplysning om, hvornår udlodning af anmelderens krav med tilhørende renter forventedes at finde
sted.
aftalen om rentesats, som fremgår af anmelderens oprindelige anmeldelse, er også bindende for
konkursboet, jf. rentelovens § 6. den aftalte rentesats stemmer tillige overens med james
valentins forklaring om fastsættelse af rente. bestemmelsen i den oprindelige aftale om kvartårlig
rentetilskrivning gælder ligeledes for konkursboet. bevisbyrden for, at den aftalte rentesats ikke
skulle gælde, påhviler konkursboet. konkursboet har ikke dokumenteret, at aftalen ikke er
gældende. på denne baggrund har kirsten dempe krav på forrentning fra konkursdagen med 9%
med kvartårlig rentetilskrivning.
vedrørende påstanden om anvendelse af retsplejelovens § 480, stk. 2, henvises til det af reuters
danmark a/s anførte.
dansommer a/s har yderligere gjort gældende, at det fremgår af den oprindelige anmeldelse, at
anmelderen krævede sin fordring betalt med tillæg af renter. hverken kurator eller james
valentin har haft føje til at tro, at anmelderen har frafaldet dette krav. den oprindelige
anmeldelse indeholdt således allerede en anmeldelse af krav på efterstillede renter. denne
anmelders krav på efterstillede renter burde derfor have været godkendt, som andre anmelderes
                                                 - 22 -
krav er blevet.
subsidiært gøres det gældende, at rentekravet er accessorisk til hovedkravet og derfor forældes
med hovedkravet, som ikke er forældet, jf. konkurslovens § 241.
rentelovens § 5 er en bestemmelse om mindsterente, hvor for dansommer a/s har krav på
forrentning med procesrenten. dette støttes af, at skifteretten har godkendt, at kurator har
indstillet, at efterstillede rentekrav fra andre kreditorer godkendes med procesrentesatsen.
totalbanken a/s har yderligere gjort gældende, at den som finansiel kreditor har krav på
forrentning med den til enhver tid værende kassekreditrentesats med kvartårlig rentetilskrivning.
aftalegrundlaget var kontrakten, som var indgået mellem to professionelle aktører i det finansielle
marked. kontrakten var helt sædvanlig i forhold til de finansielle kontrakter, som blev indgået i
1980'erne. den oprindelige kurator anerkendte også, at der skulle ske forrentning af anmelderens
krav, idet det krav, som blev godkendt indeholdt en rentepost beregnet med 13%. det er således
allerede anerkendt af boet, at kravet kan kræves forrentet indtil indfrielse.
anmelderens virksomhed består bl.a. i at tjene penge på at udlåne penge. boet og james
valentin må derfor være klar over, at der skal svares rente, når der opstod et skyldigt beløb. det
er således ikke nødvendigt, at der fremgik en bestemmelse om forrentning i den oprindelige
kontrakt.
det fremgår også af u 81.221 h, hvor en bank indløste en dækningsløs check som følge af "check
garanti-reglen", at kunden måtte være klar over, at han opnåede et overtræk svarende til et lån,
der af banken kunne kræves forrentet. tilsvarende gør sig gældende i nærværende sag, hvor
forretningerne med totalbanken helt ophørte ved betalingsstandsningen.
der skal tillige tages hensyn til, at denne anmelder oprindeligt anmeldte sit krav i tilknytning til
betalingsstandsningen. da der blev afsagt konkursdekret, rettede anmelderen henvendelse til ku-
rator for at forhøre sig, om man skulle anmelde på ny. hertil svarede kurator, at kravet allerede
var indført i gældbogen for konkursboet. anmeldelsen var vedlagt fyldestgørende materiale, og
det fremgik af anmeldelsen, at anmelderen havde en forvent ning om at få renter fra
konkursdagen, jf. formuleringen "med tillæg af renter 13% p.a. til betaling sker". der kan ikke
opstilles et formelt krav om, at anmeldelsen henviser direkte til konkurslovens § 98, hvorfor
kravet om efterstillede renter til denne anmelder må anses for anmeldt ved den oprindelige
                                               - 23 -
anmeldelse.
fordringen blev godkendt som anmeldt, og der er dermed godkendt en højere forrentning end
den, der følger af rentelovens § 5. den oprindelige fordringsprøvelse har retskraft imellem
parterne, og der er herefter taget bindende stilling til fordringens størrelse, forfaldstid og
rentesats.
det må tillige tillægges betydning, at konkurslovens § 98 er en regel, der som praktisk
foranstaltning udskyder rentebetalingen. der er intet i bestemmelsen, som tyder på, at
anmelderen alene skulle have krav på procesrente.
boet har gjort gældende, at det er skifteretten, der træffer afgørelsen om, hvorvidt en fordring
godkendes, og den kan evt. selv foretage vurderingen, såfremt den ikke er enig med kurator.
baggrunden for betalingsstandsningen var, at finanstilsynet stillede en række krav til
interessentskabet. årsagen var således ikke et økonomisk sammenbrud. der var også
interessenter i interessentskabet, som havde midler. kreditorerne har derfor haft en vis
formodning om, at der ville blive en vis dividende af deres krav.
efter afslutningen af interessentskabets konkursbo var det meningen, at interessenternes boer
skulle sluttes. men da der blev anmeldt et meget betydeligt skattekrav mod hugo petersens
børsmæglerselskab a/s, der var en af interessenterne, trak bobehandlingen tilsvarende ud.
frifindende dom blev afsagt i januar 1999.
det var relevant at indrykke proklamaet i juli 1998 efter konkurslovens § 134, stk. 2, da man fra
konkursboets side ikke ønskede at afskære efterstillede renter. proklamaet førte til, at ca. 30
kreditorer anmeldte krav. kurator har indstillet, at kravene fra de kreditorer, som udtrykkeligt har
anmeldt krav på renter fra konkursdagen og løbende har spurgt til rentekravet, godkendes.
det afgørende for, at et krav kan modtage dividende er, at kravet er anmeldt over for kurator.
kurator har ikke ret til at foretage registrering af krav, der ikke er anmeldt, jf. konkurslovens §
147. det fremgår af den kommenterede konkurslov af mogens munch, at kreditorerne skal
opgøre deres krav med renter. kurator bør ikke opgøre renterne, da der er risiko for at begå fejl
og derfor ifalde erstatningsansvar.
forældelsesfristen afbrydes ved anmeldelse, som skal opfylde kravene til en stævning.
                                               - 24 -
det har ikke støtte i praksis at antage, at rentekravet er et accessorium til hovedkravet og
forældes samtidig hermed. jf. u 49.743, hvorefter forfaldne renter forældes uafhængigt af
hovedstolen. rentekravet har et selvstændigt forældelsesgrundlag efter forældelsesloven af 1908
med en forældelsesfrist på 5 år.
konkurslovens §     241    er en almindelig formel suspensionsregel formuleret særligt for
konkurssituationen. i den afgørelse, som anmelderne henviser til som begrundelse for krav på
renter fra anmeldelsen, var 5 års fristen endnu ikke udløbet. der er derfor ikke taget stilling til
forældelsesspørgsmålet i afgørelsen. rentefordringen bør anmeldes specifikt og så detaljeret, at
kurator har mulighed for at forholde sig til anmeldelsen.
risikoen for, om en rentefordring er anmeldt, påhviler anmelder, idet det er anmelderne, der har
grundlaget for at vurdere et evt. rentekrav. ingen af anmelderne i nærværende sager har forhørt
sig, om der ville blive dækning til § 98-krav. cirkulæreskrivelserne om boets behandling har
været tilstrækkeligt fyldestgørende til, at kreditorerne kunnet foretage anmeldelse. det har ingen
forældelsesmæssig betydning, om kreditorerne var uvidende om boets status. praksis stiller
strenge krav til, hvad der er suspensiv uvidenhed. anmeldelserne er tillige foretaget under
betalingsstandsningen, hvilket ikke afbryder forældelsesfristen.
da anmelderne i nærværende sager ikke har anmeldt § 98- kravene oprindeligt, er renter for den
periode, som ligger mere end 5 år forud for a conto udlodningen den 28/8-98, forældet. så
længe disse fordringsprøvelsessager har verseret, har kurator ikke kunnet udarbejde ud-
lodningsregnskab.
det er konkursboets opfattelse, at anmeldernes rentekrav skal beregnes med procesrenten, da
der ikke er tilstrækkelig dokumentation for, hvilken rentesats der skulle være aftalt. de tidligere
aftalte rentesatser var variable og kan derfor ikke lægges til grund uden yderligere
dokumentation.
forældelse er en obligationsretlig ophørsgrund. det at en fordring mod et konkursbo forældes, er
det ikke et spørgsmål om, at nogen bliver beriget.
kurator for et konkursbo skal varetage kreditorernes interesser. men kurator har ikke pligt til at
opgøre kreditorernes krav.
                                                 - 25 -
kurator har pligt til at orientere kreditorerne om boets status, både på individuelle forespørgsler
og generelt. dette har kurator gjort. men det påhviler kreditorerne selv at anmelde deres krav.
james valentin har vedrørende de påstande, der er nedlagt overfor konkursboet, gjort
gældende, at kreditorerne måtte gøre kravet gældende overfor boet med en rentesats, for at
kunne kræve betaling. hertil gør konkursordenen ingen forskel. men fordringshaverne har ikke
anmeldt kravene over for james valentins konkursbo, men derimod overfor interessentskabet,
ligesom kreditorerne ikke har stillet krav om betaling af renter.
den forespørgsel, som den tidligere likvidator i kirsten dempe-sagen, rettede til kurator, skete 7
år efter konkursdekretet. den kan efter så lang tid ikke anses som en anmeldelse af efterstillede
renter. kurator havde ik ke på baggrund heraf pligt til at indføre kravet i gældbogen og prøve
fordringen.
da fordringshavernes krav blev overført fra interessentskabsboet til james valentins konkursbo,
anførte kurator, hvor stort et krav der var overført. kreditorerne skulle give besked inden en vis
frist, hvis de ville gøre indsigelser. da der ikke er gjort indsigelser overfor, at det krav, som blev
overført, var uden rente, har kreditorerne herved fortabt retten til nu at stille krav om betaling af
efterstillede renter.
anmelderne har fortabt deres ret til at kræve betaling af renter fra konkursdagen ved passivitet
på grund af den tid, der er forløbet fra konkursdagen til anmeldelse.
hvis kreditorerne har haft krav på efterstillede renter, er de i hvert fald prækluderede ved
annoncen i statstidende den 4. april 1998 om stadfæstelse af regnskab. de seneste afgørelser fra
højesteret vedrører ikke dette tilfælde, idet boet var klar til afslutning. proklamaet var derfor
berettiget, og indholdet af annoncen bør opretholdes af hensyn til de kreditorer, der har anmeldt
rettidigt.
det fremgår direkte af det senere proklama og cirkulæreskrivelsen til kreditorerne fra august
1998, at der ikke herved var taget stilling til, om rentekrav, der ikke tidligere havde været an-
meldt, kunne godkendes.
over for de påstande, der er nedlagt over for ham personligt, har han gjort gældende, at
                                               - 26 -
fordringshaverne overfor ham personligt har opgivet at gøre krav gældende. rentekravene er
ikke anmeldt, kurators opgørelse og overførsel til hans personlige konkursbo er godkendt ved, at
der ikke er gjort indsigelser. kreditorerne har også ladet kravet prækludere efter § 134 den 4.
april 1998.
det har en afsmittende betydning for, hvorledes kravene skal behandles over for ham personligt,
hvordan der har været forholdt med kravene over for konkursboet.
hvis skifteretten kommer frem til, at der kan rejses krav om betaling af renter imod ham person-
ligt, er den del af renterne, som vedrører den periode, som ligger mere end 5 år forud for
sagernes anlæg, forældet.
det må være en betingelse for at anse en anmeldelse som forældelsesafbrydende, jf.
konkurslovens § 241, at anmeldelsen er rettet mod et bestemt konkursbo. men fordringerne i
disse sager er anmeldt i interessentskabsboet, hvor der yderligere ikke har været anmeldt renter.
ingen af anmelderne har dokumenteret at have krav på rentesats, der er højere end procesrente.
totalbanken har henvist til praksis vedrørende indløsning af en dækningsløs check som
begrundelse for et højere rentekrav. men dette var ikke et sædvanligt låneforhold, da banken
stillede midler til rådighed for store spekulationer, og der er formentlig ikke truffet nogen aftale
om forrentning. under alle forhold er kassekreditrenten en variabel rentesats, som ikke er blevet
dokumenteret.
der er ikke grundlag for, at kreditorerne mod det obligationsretlige udgangspunkt har krav på
renters rente.
skifterettens begrundelse og resultat
generelle bemærkninger:
krav, der anmeldes i konkursboer, opgøres i praksis alene med rente pr. konkursdagen, da der
normalt ikke er udsigt til nogen fyldestgørelse af renter påløbet efter denne dato.
når et krav anmeldes "med renter", er det imidlertid utvivlsomt den almindelige forventning, at
                                                 - 27 -
anmeldelsen tillige gælder renter påløbet efter konkursdagen, for så vidt det måtte vise sig, at
boets midler rækker til hel eller delvis fyldestgørelse af krav efter konkurslovens § 98, nr. 1.
konkurslovens regler om anmeldelser stiller ikke særlige formkrav og er således ikke til hinder
for, at anmeldelser opgjort med renter anses for at dække krav om at tage lod i den del af boets
masse, der måtte blive til rest til dækning af efterstillede renter. en praksis i modsat retning ville
på den ene side få praktisk betydning i de allerfærreste tilfælde og på den anden side indebære
en unødig formalisering af anmeldelsessystemet, som der ikke er dækning for i det skrevne
regelgrundlag.
det er derfor skifterettens opfattelse, at anmeldelser af konkurskrav med rente som
udgangspunkt skal anses for også at dække krav om renter i henhold til konkurslovens § 98, nr.
1.
det anførte er i overensstemmelse med den begrænsede skifteretspraksis, der foreligger.
når det undtagelsesvis før eller under prøvelsen af krav efter konkurslovens § 97 viser sig, at der
bliver midler til betaling af krav på efterstillede renter, kan disse prøves samtidig med de øvrige
krav.
når det først viser sig efterfølgende, at der bliver dækning til krav efter § 98, vil det i tilfælde som
det foreliggende, hvor der foreligger krav af forskellig karakter og med forskellig rentesats, være
nødvendigt eller i hvert fald hensigtsmæssigt at kræve en særskilt opgørelse af disse krav.
kurator må da antages at være berettiget til at kræve en nærmere opgørelse af rentekravene pr.
en forventet eller allerede passeret udlodningsdag som betingelse for at tage dem i betragtning.
tilsvarende må skifteretten antages som sket at kunne fastsætte frist efter konkurslovens § 134,
stk. 2, med den virkning, at krav på efterstillede renter, som ikke er opgjort, ikke tages i
betragtning.
i det foreliggende tilfælde er der sket fornøden orientering af kreditorerne ved kurators
cirkulæreskrivelse af 11. august 1998, og der har været indrykket proklama i statstidende den
28. juli 1998 efter konkurslovens § 134, stk. 2, hvori efterstillede renter udtrykkelig er nævnt. de
kreditorer, der ikke har anmeldt rentekrav inden udløbet af fristen den 1. oktober 1998, må her-
efter antages ikke at kunne gøre sådanne gældende i boet.
                                                - 28 -
herved bemærkes, at det ikke foreligger til prøvelse i nærværende sag, om den fastsatte frist
("2. proklama") er holdbar set i lyset af højesterets domme af 9. oktober 2000 i sagerne
264/1999 og 265/1999 vedrørende fortolkningen af konkurslovens § 134, stk. 2, for så vidt an-
går de fordringshavere, der ikke før den 1. oktober 1998 har indsendt opgørelse i henhold til
kurators cirkulæreskrivelse af 11. august 1998.
det følger af det anførte, at i hvert fald kreditorer som anmelderne i nærværende sager, der har
opgjort rentekrav i henhold til kurators cirkulæreskrivelse af 11. august 1998, har krav på
lodtagning i forhold til renter beregnet fra dekretdatoen.
allerede da krav om efterstillede renter som ovenfor anført må anses for anmeldt ved anmeldelse
af en hovedstol "med rente", har det først udstedte proklama i boet ikke virkning for
behandlingen af de her omhandlede rentekrav.
det følger af konkurslovens § 241, at forældelsesfristen afbrydes ved kravets anmeldelse i
konkursboet, og at ny forældelsesfrist - dersom kravet anerkendes - først løber fra boets
slutning. da rentekravene som antaget ovenfor må anses for anmeldt i forbindelse med den før-
ste anmeldelse i boet, er ingen del af fordringerne forældede.
skifteretten finder ikke, at kreditorerne har haft fornøden anledning til at reagere, før de modtog
kurators cirkulæreskrivelse af 11. august 1998, hvorfor kravet på efterstillede renter ikke kan
anses for fortabt ved passivitet.
i de tilfælde, hvor der er aftalt en anden rentesats mellem skyldneren og en kreditor, følger det
af rentelovens § 6, at det er den pågældende rentesats, som skal finde anvendelse i stedet for
rentelovens bestemmelse om procesrente, jf. rentelovens § 5.
anmeldernes krav på renter, som er påløbet efter konkursdekretets afsigelse, jf. konkurslovens §
98, skal derfor godkendes under hensyn hertil. for hver enkelt anmelder tages nedenfor stilling
til, hvilken rentesats der skal anvendes.
der foreligger ikke sådanne særlige omstændigheder, som ifølge praksis må kræves, for at der
kan tilkendes procesrente af anmeldernes krav på efterstillede renter.
det følger af det ovenfor fastslåede, at der ikke er anledning til at træffe beslutning efter
                                              - 29 -
retsplejelovens § 480, stk. 2, over for james valentin personligt.
der er ved fastsættelsen af sagsomkostninger taget hensyn til den processuelle lettelse,
samarbejde om sagerne har åbnet mulighed for.
bemærkninger til de enkelte sager:
sag p 54/99 reuters danmark a/s:w
denne anmelder har dokumenteret at have krav på efterstillede renter af sin fordring med 1,5%
pr. måned fra dekretets afsigelse til endelig udlodning af restfordringen den 25. august 1998, jf.
konkurslovens § 98.
skifteretten vil derfor tage anmelderens principale påstand til følge, dog således at hverken boet
eller james valentin tilpligtes at anerkende at være skyldig henholdsvis at betale procesrente af
rentekravet.
sagerne p 55/99 jan meinertz og p 56/99 boet efter niels victor:w
da jan meinertz og niels victor (nu boet efter niels victor) ved skrivelse af 16. september 1998
har opgjort deres krav på efterstillede renter til henholdsvis 257.795,26 kr. og 395.413,89 kr.,
kan skifteretten ikke godkende en forhøjelse af anmeldelsen til procesrentesatsen efter udløbet af
den i proklamaet af 28. juli 1998 fastsatte frist. herudover må anmelderne anses for bundet af
den aftalte rentesats mellem skyldneren og anmelderne, jf. rentelovens § 6.
da de aftalte rentesatser ubestridt udgjorde hhv. 7% og 9% tager skifteretten anmeldernes
subsidiære påstande til følge.
sag p 57/99 kirsten dempe:
af den under sagen fremlagte terminskontrakt fremgår, at der var aftalt en rentesats på 9%.
bestemmelsen om kvartalsvis rentetilskrivning vedrører efter kontraktsbestemmelsens ordlyd
alene debetrentesatsen på 14%, hvorfor denne anmelder alene ses at have dokumenteret krav
på forrentning - uden akkumulation - med 9% p.a. af sin anmeldte og godkendte fordring. med
denne modifikation vil anmelderens påstand 1 og 2 blive taget til følge.
                                               - 30 -
sag p 58/99 boet efter bernt knudsen:
da der ikke mellem boet og anmelderen er uenighed om, at rentesatsen for så vidt angår denne
anmelder er procesrente efter rentelovens § 5, vil skifteretten efter det ovenfor anførte tage
anmelderens principale påstand til følge.
sag p 59/99 a/s af 01.06.1970:
i denne sag er der enighed mellem parterne om, at rentesatsen er procesrente, hvorfor
anmelderens principale påstand tages til følge på grundlag af det ovenfor anførte, dog således at
hverken boet eller james valentin personligt tilpligtes at anerkende at være skyldig henholdsvis
at skulle betale krav på procesrente af rentekravet fra udlodningen den 25. august 1998.
sag p 60/99 dansommer a/s:
ved anmeldelse af det efterstillede rentekrav over for kurator var rentekravet opgjort til
200.535,44 kr. skifteretten kan ikke under nærværende sag tilkende højere beløb end det inden
den 1. oktober 1998 opgjorte, jfr. ovenfor under sag p 55/99 og p 56/99, hvorfor boet ikke skal
anerkende et højere beløb end 200.535,44 kr. skifteretten vil som anført ovenfor ikke give
medhold i påstanden om tillæg af procesrente af rentekravet.
sag p 64/99 totalbanken a/s:
denne anmelder har principalt påstået boet og james valentin personligt tilpligtet at anerkende
anmelderens krav på efterstillede renter med den til enhver tid værende kassekreditrente hos an-
melderen. forløbet af kassekreditrenten er imidlertid ikke dokumenteret for skifteretten, ligesom
skifteretten ikke finder det tilstrækkeligt dokumenteret, at der udtrykkeligt eller stiltiende skulle
være aftalt netop kassekreditrenten. kurators indstilling til godkendelse eller skifterettens
godkendelse af den oprindeligt anmeldte fordring kan ikke anses som en godkendelse af en
generel anvendelse af kassekreditrenten.
da skifteretten således ikke kan anse det for godtgjort, at der er truffet aftale om anvendelse af
en anden rentesats end procesrenten, jf. rentelovens § 5, kan denne anmelder alene få dom for,
at boet skal anerkende efterstillede renter med procesrenten fra dekretdagen til den 25. august
98,ligesom hverken boet eller james valentin personligt vil blive tilpligtet at anerkende, at total-
                                               - 31 -
banken a/s har krav på forrentning af rentebeløbet med kassekreditrenten fra 25/8 1998.
                            t h i k e n d e s f o r r e t:
1. sag p 54/99 reuters danmark a/s:
james valentin under konkurs og james valentin skal anerkende, at reuters danmark a/s har
krav på efterstillede renter i konkursboet james valentin under konkurs, som udgør 763.718,15
kr.
i det omfang fordringen ikke betales af james valentin under konkurs, skal james valentin betale
763.718,15 kr. til reuters danmark a/s.
inden 14 dage skal james valentin under konkurs i sagsomkostninger betale kr. 40.000 til
reuters danmark a/s, og inden samme frist skal james valentin i sagsomkostninger betale 5.000
til reuters danmark a/s.
2. sag p 55/99 jan meinertz:
james valentin under konkurs og james valentin skal anerkende, at jan meinertz har krav på
efterstillede renter i konkursboet james valentin under konkurs, som udgør 257.795,26 kr.
inden 14 dage skal james valentin under konkurs i sagsomkostninger betale kr. 25.000 til jan
meinertz, og inden samme frist skal james valentin i sagsomkostninger betale kr. 5000 til jan
meinertz.
3. sag p 56/99 boet efter niels victor:
james valentin under konkurs og james valentin skal anerkende, at boet efter niels victor har
krav på efterstillede renter i konkursboet james valentin under konkurs, som udgør 395.413,89
kr.
inden 14 dage skal james valentin under konkurs i sagsomkostninger betale kr. 30.000 til boet
efter niels victor, og inden samme frist skal james valentin i sagsomkostninger betale kr. 5000 til
boet efter niels victor.
                                              - 32 -
4. sag p 57/99 kirsten dempe:
james valentin under konkurs og james valentin skal anerkende, at kirsten dempe har krav på
efterstillede renter med 9% simpel rente af sin anmeldte og godkendte fordring oprindelig stor kr.
202.662,52 med korrektion for foretagne udlodninger.
i det omfang fordringen ikke betales af james valentin under konkurs, skal james valentin at
betale 9% simpel rente af den anmeldte og godkendte fordring med korrektion for foretagne ud-
lodninger.
inden 14 dage skal james valentin under konkurs i sagsomkostninger betale kr. 20.000 til
kirsten dempe, og inden samme frist skal james valentin i sagsomkostninger betale kr. 5.000 til
kirsten dempe.
5. sag p 58/99 boet efter bernt knudsen:
james valentin under konkurs og james valentin skal anerkende, at boet efter bernt knudsen har
krav på efterstillede renter (procesrenten) af kr. 940.946,08 fra den 8. december 1988 til den 5.
december 1995, af 424.588,70 fra den 5. december 1995 til den 30. april 1997, og af 321.964,63
fra den 30. april 1997 til den 25. august 1998.
inden 14 dage skal james valentin under konkurs i sagsomkostninger betale kr. 55.000 til boet
efter bernt knudsen, og inden samme frist skal james valentin i sagsomkostninger betale kr.
5.000 til boet efter bernt knudsen.
6. sag p 59/99 a/s af 01.06.1970:
james valentin under konkurs og james valentin skal anerkende, at a/s af 01.06.1970 har krav
på efterstillede renter i konkursboet james valentin under konkurs, som udgør 88.233,01 kr.
i det omfang fordringen ikke betales af james valentin under konkurs, skal james valentin at
betale 88.233,01 kr. til a/s af 01.06.1970.
                                                - 33 -
inden 14 dage skal james valentin under konkurs i sagsomkostninger betale kr. 10.000 til a/s af
01.06.1970, og inden samme frist skal james valentin i sagsomkostninger betale kr. 5.000 til a/s
af 01.06.1970.
7. sag p 60/99 dansommer a/s:
james valentin under konkurs og james valentin skal anerkende, at dansommer a/s har krav på
efterstillede renter i konkursboet james valentin under konkurs, som udgør 200.535,44 kr.
inden 14 dage skal james valentin under konkurs i sagsomkostninger betale kr. 15.000 til
dansommer a/s, og inden samme frist skal james valentin i sagsomkostninger betale kr. 5.000 til
dansommer a/s.
8. sag p 64/99 totalbanken a/s:
james valentin under konkurs og james valentin skal anerkende, at totalbanken a/s har krav på
efterstillede renter i konkursboet james valentin under konkurs, som udgør 524.217,48.
inden 14 dage skal james valentin under konkurs i sagsomkostninger betale kr. 20.000 til
totalbanken a/s, og inden samme frist skal james valentin i sagsomkostninger betale kr. 5.000
til totalbanken a/s.
                                  jørgen als andersen
                                        (sign.)
                           udskriftens rigtighed bekræftes
                          p. j. v. sø- og handelsretten, den


text:
                             højesterets dom
                           afsagt torsdag den 14. juni 2012
sag 69/2012
(1. afdeling)
rigsadvokaten
mod
t
(advokat jakob lund poulsen, beskikket)
i tidligere instanser er afsagt dom af uummannaq kredsret den 21. oktober 2010 (skyld-
spørgsmålet) og den 16. maj 2011 (foranstaltningsspørgsmålet) samt af grønlands landsret
den 21. september 2011.
i pådømmelsen har deltaget fem dommere: børge dahl, poul søgaard, jens peter christensen,
henrik waaben og jan schans christensen.
påstande
dommen er anket af t med påstand om domfældelse alene i det i anklageskriftets forhold 1
angivne omfang og frifindelse i forhold 2 for overtrædelse af kriminallovens § 86, stk. 1, om
manddrab. subsidiært påstås stadfæstelse af uummannaq kredsrets domme af 21. oktober
2010 og af 16. maj 2011, mere subsidiært ophævelse af grønlands landsrets dom af 21. sep-
tember 2011 og hjemvisning af sagen til fornyet behandling, mest subsidiært formildelse.
anklagemyndigheden har påstået stadfæstelse af grønlands landsrets dom af 21. september
2011, subsidiært ophævelse af dommen og hjemvisning af sagen til fornyet behandling ved
landsretten.
supplerende sagsfremstilling
t blev i forbindelse med afhøringen den 7. april 2010 sigtet for overtrædelse af kriminallo-
vens § 86, stk. 1 (manddrab), ”ved den 29. marts 2010 ikke nærmere angivet tidspunkt på
                                               - 2 -
adressen … at havde dræbt d i form af kraftigt slag på hovedet, og på forskellige steder på
kroppen.”
under grundlovsforhøret den 8. april 2010 lød sigtelsen, der både omfattede t og s, på over-
trædelse af kriminallovens § 86, stk. 1 (manddrab), ”ved før mandag den 29. marts 2010 kl.
05.38 på deres fælles bopæl … at have tildelt d, født den 10. oktober 2007, utalige slag med
flad hånd på kroppen, sædepartiet, på ben og arme, i ansigtet og hovedet, samt uttalige slag på
kroppen med et plasticsværd, hvilket alt bevirkede, at d pådrog sig 3 stk. hudblødninger i
panden, 1. stk. hudblødning på hagen, udtalte hudblødninger på forsiden af brystet, udtalte
hudblødninger på begge sædeballer, hudblødninger begge overarme og begge lår, små hud-
afskrbninger på arme og i lænden samt en svær, traumatisk betinget væskeansamling – ikke
blødning- i kraniet/hjernen, hvilket alt bevirkede, at hun den 29. marts 2010 kl. 05.38 blev
fundet liggende død i sin seng følge af væskeansamlingen i kraniet/hjernen.”
på grundlag af en vejledende mentalundersøgelse har assisterende distriktslæge lene rør-
holm pedersen den 30. april 2010 udfærdiget en vejledende distriktslægeerklæring, der inde-
holder følgende sammenfatning:
      ”det drejer sig om en 21-årig kvinde med en barndom præget af begge forældres alko-
      holmisbrug samt vold fra faderens side. hun betegner den trods dette som dejlig og an-
      giver, at hun har tilgivet faderen. hun har aldrig været udsat for seksuelt misbrug. hun
      har ikke selv noget misbrug af alkohol, hash eller stoffer. hun forlod uddannelsessy-
      stemet midt i 10. klasse og har efterfølgende arbejdet som hjemmehjælper. hun har væ-
      ret socialt velfungerende. i 2007 fik hun datteren og opdrog hende sammen med barnets
      far, de boede dog ikke sammen. han døde i august 2009.
      i november 2009 flyttede hun sammen med en ny samlever og datteren til bygden uk-
      kusissat ved uummannaq. hun angiver, at forholdet til samleveren herefter blev dårli-
      gere. årsagen var hans jalousi samt at hun ifølge ham var for eftergivende overfor datte-
      ren. dette udvikler sig og fører i løbet af marts 2010 til at samleveren begynder at slå
      både t og hendes datter. den 27. marts 2010 ender med at t og samleveren begge slår
      datteren. det er første gang hun slår hende, og hun angiver, at det kun sker, fordi hun er
      bange for samleveren.
      t forstår på den ene side godt alvoren i volden, der angives at have ført til datterens død
      og har accepteret en eventuel fængselsstraf. på den anden side føler hun ikke skyld, idet
      hun mener, at hun gjorde det af frygt for samleveren. hun virker fattet ved samtalen,
      men grådlabil når den drejes hen på datteren og forholdet til samleveren. hun har for-
      stået behovet for familiebehandling og samtaler og er begyndt at overveje fremtiden.
      hun vurderes på denne baggrund motiveret for resocialisering. hun har haft en belastet
      barndom og et svært forhold til samleveren, men bedømmes ikke at have været sindssyg
      i gerningsøjeblikket.”
                                                   - 3 -
i retspsykiatrisk erklæring afgivet den 7. marts 2011 af overlæge, speciallæge i psykiatri runa
sturlason, anføres det i konklusionen:
        ”man har ved ambulant mentalundersøgelse den 09.12.2010 undersøgt t, der er sigtet i
        en sag om manddrab i forhold til sin 2-årige datter.
        ved undersøgelsen har man fundet, at t er normalt begavet, at hun ikke er sindssyg, og
        at der heller ikke er tegn til personlighedsforstyrrelse. t er muligvis noget umoden og
        også en letpåvirkelig person.
        man finder samlet, at t, såfremt hun findes skyldig i det hende påsigtede, er egnet til al-
        mindelig foranstaltning i form af anstaltsafsoning. man vil dog samtidig gøre opmærk-
        som på, at t i forbindelse med løsladelse/prøveløsladelse vil kunne have gavn af støt-
        tende samtaler ved kriminalforsorgsmedarbejder og også kan have brug for assistance i
        forhold til at flytte tilbage til sin hjembygd og hjælp til at komme i gang med en uddan-
        nelse, som hun ønsker sig.”
anbringender
t har til støtte for sin principale påstand anført, at anklageskriftet skal indeholde en beskri-
velse af samtlige de voldshandlinger, som omfattes af tiltalen, og som anklagemyndigheden
mener at kunne føre bevis for. grønlands landsret har fundet hende skyldig i voldshandlin-
ger, som ikke er omfattet af anklageskriftet, hvilket strider mod den grønlandske retsplejelov
og den europæiske menneskerettighedskonvention. betingelserne for ændring af anklage-
skriftet var ikke opfyldt under hovedforhandlingen i landsretten. anklagemyndigheden har
foretaget en bindende påtalebegrænsning, da sagen blev indbragt for kredsretten, og anklage-
myndigheden var afskåret fra at udvide tiltalen under anken. anvendelse af udtryk såsom
”f.eks.”, ”bl.a.”, ”herunder” og ”mv.” eller lignende medfører, at den tiltalte ikke fuldt ud har
kendskab til den tiltale, der er rejst, og heller ikke tilstrækkelig mulighed for at varetage sit
forsvar, hvilket både vil være i strid med den grønlandske retsplejelov og den europæiske
menneskerettighedskonventions art. 6, stk. 3, litra a og b. kredsretten har ikke haft lejlighed
til at tage stilling til de voldshandlinger, som hun i landsretten er fundet skyldig i at have be-
gået, fordi de pågældende handlinger ikke var beskrevet i anklageskriftet, og muligheden for
prøvelse af beviset i to instanser er derved tilsidesat.
for så vidt angår forhold 2 er der ikke ført bevis for, at hun har udført eller medvirket til en
sådan vold mod ds hoved, at hun måtte have indset som overvejende sandsynligt, at volden
ville være livstruende. slag mod hovedet er nævnt i sigtelsen, men ikke medtaget i tiltalen, og
                                               - 4 -
heri ligger en bindende påtalebegrænsning. der er ikke ført bevis for, at bestemte voldshand-
linger udøvet af hende må antages at have ført til væskeansamlingen i ds hjerne, eller at d er
død som følge af drukning. efter det, der bevismæssigt er lagt til grund i den indankede dom,
er der ikke grundlag for at fastslå, at hun har handlet med den fornødne tilregnelse med hen-
syn til drab. sammenfattende er der efter bevisførelsen for landsretten ikke grundlag for at
finde hende skyldig i forhold 2.
subsidiært bør hun kun dømmes for ikke at have hjulpet d, efter at denne var hensat i hjæl-
peløs tilstand.
til støtte for den mere subsidiære påstand har hun anført, at såfremt højesteret finder, at der
ikke fuldt forsvarligt kan foretages prøvelse af, hvad der bevismæssigt er lagt til grund i den
indankede dom, eller finder, at der ikke er taget stilling til bevismæssige spørgsmål af betyd-
ning for højesterets prøvelse, bør den indankede dom ophæves og hjemvises til fornyet be-
handling ved kredsretten eller grønlands landsret.
til støtte for den mest subsidiære påstand har hun anført, at hendes unge alder, personlige
forhold og de øvrige omstændigheder, hvorunder voldshandlingen er udført, under en samlet
bedømmelse, hvori også indgår grovheden af den udøvede vold, bør føre til en formildelse af
den idømte foranstaltning.
anklagemyndigheden har til støtte for sin principale påstand anført, at der – uanset at ankla-
geskriftet kunne have været mere præcist udformet – ikke foreligger afgørende formelle
mangler og dermed en situation, hvor dette kan antages at have haft betydning for ts mulig-
hed for at forberede sit forsvar og dermed for en retfærdig rettergang.
anklageskriftets udformning for så vidt angår forhold 1 opfylder kravene i den grønlandske
retsplejelovs § 437, som svarer til den danske retsplejelovs § 834, hvorfor der ikke har været
grundlag for en ændring i form af berigtigelse eller udvidelse af anklageskriftets forhold 1,
ligesom der ikke ved formuleringen af forhold 1 er foretaget en bindende påtalebegrænsning
fra anklagemyndighedens side. grundlaget for landsrettens bevisresultat med hensyn til de
handlinger, der er indgået i mishandlingen i sagens forhold 1, er oplysninger, der under sagen
har været velkendte for t, hvorfor der ikke foreligger en situation, hvor hun ikke har haft mu-
lighed for at forberede sit forsvar.
                                                 - 5 -
for så vidt angår sagens forhold 2 er landsrettens vurdering af skyldspørgsmålet navnlig fo-
retaget på baggrund af ts og ss egne forklaringer om den udøvede vold mod d sammenholdt
med de foreliggende lægelige oplysninger, hvorfor t heller ikke i relation til dette forhold har
været uden mulighed for at forberede sit forsvar. der er ikke fra anklagemyndighedens side
foretaget en bindende påtalebegrænsning ved formuleringen af forhold 2. grønlands lands-
rets bevisresultat med hensyn til de omhandlede voldshandlinger udgør ikke en udvidelse af
tiltalen, som krævede både rettens og ts samtykke, jf. den grønlandske retsplejelovs § 442,
stk. 2. hun kan ikke have haft en berettiget tvivl om, at hun og s efter anklagemyndighedens
vurdering ved den vold, der – også efter hendes egne forklaringer – var udøvet, havde forår-
saget ds død som anført i forhold 2.
anklageskriftets to forhold må læses og forstås i sammenhæng, idet det klart fremgår, at der
er tale om samme tiltalte og samme forløb, herunder samme tidsrum, gerningssted og foru-
rettede. det fremgår udtrykkeligt af tiltalen i forhold 2, at ds død skyldes den svære trauma-
tisk betingede væskeansamling i kraniet/hjernen. t kan således ikke have været i tvivl om, at
der ved anklageskriftet er rejst tiltale for, at hun og s ved en vold, de havde udøvet mod d,
herunder mod hendes hoved, tillige forsætligt havde forvoldt hendes død og derfor var tiltalt
for manddrab.
med hensyn til foranstaltningen må 9 års anstaltanbringelse på grund af sagens særligt grove
karakter anses for passende. der er tale om grov mishandling begået mod et 2-årigt barn af
dets nærmeste omsorgspersoner.
for så vidt højesteret finder, at det ikke er fuldt forsvarligt at foretage en prøvelse af lands-
rettens dom, bør dommen ophæves, og sagen hjemvises til fornyet behandling.
højesterets begrundelse og resultat
forholdet mellem tiltale og dom
den grønlandske retsplejelov angiver, at anklageskriftet skal indeholde oplysning om og en
kort beskrivelse af det forhold, der rejses tiltale for, med en sådan angivelse af tid, sted, gen-
stand, udførelsesmåde og andre omstændigheder, som må anses nødvendig for en tilstrække-
                                                 - 6 -
lig og tydelig beskrivelse, jf. § 437, stk. 2, nr. 3, og stk. 3, nr. 4. et hovedspørgsmål i sagen er,
om disse krav er iagttaget.
anklageskriftet skal kunne tjene som grundlag for sagen og gøre det muligt for tiltalte at for-
berede sit forsvar. retten kan ikke dømme for et forhold, der ikke er omfattet af tiltalen, jf. §
476, stk. 2, men retten kan se bort fra fejl i anklageskriftet, som er uden reel betydning for
sagsbehandlingen og for tiltalte. det er ikke i sig selv en fejl ved en tiltale for vold i form af
mishandling af et barn over længere tid at angive, at mishandlingen er udøvet blandt andet
ved nogle nærmere angivne former for vold.
ifølge anklageskriftets forhold 1 (kriminallovens § 88 – vold) er t tiltalt for i forening med s
at have udsat d for mishandling blandt andet i form af en række nærmere angivne handlinger.
landsretten har fundet dem begge skyldige i de nævnte handlinger samt i at have taget fat i
ds hoved, holdt det med hænderne og givet hende en skalle, sat hende i den kolde sne og have
bundet hende til køkkenskufferne.
forhold 1 omfatter ifølge anklageskriftet flere gentagne voldshandlinger foretaget i den på-
gældende periode, og tiltalen lyder på mishandling ”blandt andet i form af” de opregnede
voldshandlinger. denne beskrivelse opfylder kravene i den grønlandske retsplejelovs § 437,
stk. 2, nr. 3, og stk. 3, nr. 4. de yderligere voldshandlinger, som t ifølge landsretten har be-
gået, men som ikke fremgår af anklageskriftet, har fundet sted over for den samme foruret-
tede, på det samme sted og i samme periode, og de er endvidere af tilsvarende karakter som
de voldshandlinger, der er opregnet i anklageskriftet. hertil kommer, at det ud fra bl.a. ts
egne forklaringer må lægges til grund, at grundlaget for landsrettens bevisresultat med hensyn
til de handlinger, der er indgået i mishandlingen i denne del af sagen, er oplysninger, der un-
der sagen har været velkendte for hende. højesteret finder herefter, at det ikke kan antages at
have haft betydning for ts mulighed for at tilrettelægge sit forsvar, at de yderligere volds-
handlinger ikke er angivet i anklageskriftet. der er herefter ikke grundlag for at følge ts på-
stand om at begrænse domfældelsen i forhold 1 til at omfatte de i anklageskriftet opregnede
voldshandlinger.
i anklageskriftets forhold 2 (kriminallovens § 86, stk. 1 – manddrab) må det anses for en fejl,
at anklageskriftet ikke som udførelsesmåde angiver den vold mod ds hoved, som t og s er
fundet skyldige i at have begået, og som må antages at være den umiddelbare årsag til ds død.
                                                - 7 -
anklageskriftet indeholder imidlertid en udtrykkelig omtale af den svære traumatisk betin-
gede væskeansamling i ds kranium/hjerne, der bevirkede, at hun afgik ved døden. anklage-
skriftets forhold 2 må derfor klart forstås således, at vold mod ds hoved var omfattet af tilta-
len. på grundlag af det anførte og henset til ts egne forklaringer må det anses for utvivlsomt,
at hun har forstået tiltalen på den måde, at hun og s efter anklagemyndighedens vurdering
havde forårsaget ds død ved den vold, de havde udøvet.
højesteret finder herefter, at det ikke kan antages at have haft betydning for ts mulighed for
at tilrettelægge sit forsvar, at vold mod ds hoved ikke udtrykkeligt er nævnt som udførelses-
måde i anklageskriftet. fejlen i anklageskriftet i beskrivelsen af forhold 2 kan således ikke
føre til, at nogen af ts påstande tages til følge.
forsætsspørgsmålet
højesteret kan ikke efterprøve den konkret foretagne bevisbedømmelse vedrørende skyld-
spørgsmålet, jf. den grønlandske retsplejelovs § 565 sammenholdt med den danske retspleje-
lovs § 933, stk. 2, og med § 912, stk. 1, nr. 4, modsætningsvis. højesteret kan imidlertid ef-
terprøve, om landsretten har anvendt forsætsbegrebet rigtigt, og om de faktiske omstændighe-
der, som landsretten har lagt til grund, herunder vedrørende ts subjektive forhold, kan be-
grunde, at der foreligger forsæt. efter oplysningerne i sagen er der ikke grundlag for at tilside-
sætte landsrettens afgørelse herom.
fastsættelse af foranstaltninger
efter § 147, stk. 1, i den grønlandske kriminallov er længstetiden for anbringelse i anstalt på
bestemt tid 10 år. grønlands landsret har i en ankedom af 9. juni 2010 udtalt, at den tid, en
tiltalt, der findes skyldig i manddrab, bør anbringes i anstalt, i fremtiden som udgangspunkt
bør fastsættes til 6 år.
t, der ikke tidligere er idømt foranstaltninger, er efter den grønlandske kriminallov dømt for
vold i form af mishandling efter § 88, 1. pkt., og for manddrab efter § 86, stk. 1. hun var i
gerningsperioden 21 år. forholdene er begået i hjemmet mod hendes 2½-årige datter og i for-
ening med hendes godt 8 år ældre samlever, s, der var stedfader til barnet. ved bevisvurde-
ringen fandt landsretten det godtgjort, at de må have indset som overvejende sandsynligt, at
den vold, de begik mod barnet, ville være livstruende.
                                              - 8 -
højesteret finder, at der efter oplysningerne i sagen ikke kan ses bort fra, at det særligt var s,
der udøvede grov vold mod barnets hoved. der kan heller ikke ses bort fra, at t på grund af
sin unge alder og sociale situation har befundet sig i et afhængighedsforhold til s, hvilket kan
have gjort det vanskeligt for hende at bryde ud af forholdet og flytte fra bygden med sit barn.
på den anførte baggrund finder højesteret, at der ikke er grundlag for at dømme t til anbrin-
gelse i en anstalt for domfældte i længere tid end 7 år.
højesteret stadfæster herefter dommen med den ændring, at t idømmes anbringelse i en an-
stalt for domfældte i 7 år.
t har fortsat været tilbageholdt under anken.
                                     thi kendes for ret:
grønlands landsrets dom stadfæstes med den ændring, at t idømmes anbringelse i en anstalt
for domfældte i 7 år.
statskassen skal betale sagens omkostninger for højesteret.

source: retspraksis

LICENSE:
Creative Commons Legal Code

CC0 1.0 Universal

type: caselaw

jurisdiction: Denkmark