text:
‐ jf
                                         udskrift
                                             af
                        sø- & handelsrettens dombog
                                        ____________
den 27. januar 2009 blev af retten i sagen
v‐99‐07
são paulo alpargatas s.a.
(advokat johan løje)
mod
1) bahianas nordic v/jan jensen
3) secret spot s.l.
4) icon equity s.l.
(advokat torben steffensen for alle)
afsagt følgende
                                           dom:
indledning og påstande
sagens spørgsmål er om bahianas nordic v/jan jensen, secret spot s.l. og icon equity s.l
(under ét de sagsøgte) ved markedsføring af sandaler (klipklappere) under betegnelsen
bahianas har krænket são paulo alpargatas s.a.´s (alpargatas’) rettigheder til
tilsvarende sandaler der sælges under mærket havaianas.
                                                 2
påstande:
alpargatas har nedlagt følgende påstande:
    1. bahianas nordic v/jan jensen, secret spot s.l. og icon equity s.l. forbydes at sælge
        og markedsføre, herunder importere og eksportere, sandaler under anvendelse af
        kendetegnet bahianas, herunder de som sagens bilag 12 fremlagte.
    2. bahianas nordic v/jan jensen, secret spot s.l. og icon equity s.l. skal anerkende at
        de som bilag 12 fremlagte sandaler krænker alpargatas’ rettigheder i henhold til
        markedsføringslovens § 1.
    3. bahianas nordic v/jan jensen skal skriftligt tilbagekalde samtlige eksemplarer af de
        af påstand 1 og 2 omfattede varer fra samtlige kunder, herunder fra forretninger
        hvortil bahianas nordic har videresolgt varerne.
    4. bahianas nordic v/jan jensen skal anerkende at det af københavns byrets fogedret
        den 7. september 2007 nedlagte forbud og den samtidigt foretagne optagelse af
        bevis stadfæstes, og at den stillede sikkkerhed frigives.
    5. bahianas nordic v/jan jensen, secret spot s.l. og icon equity s.l. skal til alpargatas
        betale 100.000 kr. med procesrente fra sagens anlæg den 21. september 2007.
bilag 12 ser således ud (originalen er dog større og i farver):
.
                                               3
bahianas nordic v/jan jensen, secret spot s.l. og icon equity s.l. har påstået frifindelse
sagsfremstilling
alpargatas har registreret følgende varemærker:
 vr 1994 08865 havaianas <fig>
og ctm 03772431 havaianas <fig>
sandalerne er afbildet nedenfor side 15.
        efter oplysninger på alpargatas´ hjemmeside er der solgt af 2,2 mia. par af
alpargatas´ sandaler. sandalen er udviklet i 1962 med inspiration fra de japanske zori‐
sandaler. navnet henviser til beboerne på hawaii der på portugisisk betegnes som
havaianas. sandalerne sælges blandt mange andre steder i galerie lafayette. naomi
campbell og nicole kidmann har været benyttet i markedsføringen som sker i blade som
elle, eurowoman, remix, woman, costume og vi unge. alpargatas´ sandal markedsføres i
mange farver og mønstre.
         bahianas nordic v/jan jensen findes efter jan jensens opfattelse ikke hverken som
personlig virksomhed eller som selskab. aktiviteterne har efter jan jensens opfattelse været
drevet i havnen aps der nu er gået konkurs. retten har den 10. oktober 2008 afsagt ude‐
blivelsesdom over selskabet under konkurs. selskabet havde adresse refshalevej 320,
københavn k. det havde binavnet woodhouse totalløsning aps og var efter en udskrift af
whois indehaver af domænenavnet bahianas.dk.
                                                  4
         secret spot s.l. og icon equity s.l. er spanske selskaber. af en folder fra
copenhagen international fashion fairs messe i bella center i københavn, ciff‐messen,
august 2007, fremgår at secret spot s.l. er hjemmehørende i barcelona, og at det vil have
en stand på messen. i folderen anføres ”bahianas sandaler som produceres med base i den
brasilianske delstat bahia, er blandt de mest succesfulde og verdenskendte brasilianske
eksportartikler overhovedet” og ”baggrunden for at denne ”lille” brasilianske
provinsvirksomhed kan blive førende i hele verden på netop sandaler…”. der er referencer
til kendte personer som i alpargatas’ markedsføring.
         der er fremlagt nogle billeder fra messen der viser en række forskellige
bahianas‐sandaler, herunder eksemplarer svarende til dem som er vist i denne dom.
der er også fremlagt et visitkort hidrørende fra messen som vedrører en thomas hansen
der har e‐mailadresse thomas@bahianas.eu. thomas hansen er efter kortet fra eller ansat
hos bahianas nordic, refshalevej 320, københavn k.
         det fremgår af et online‐katalog fra ciff‐messen at secret spot s.l. har en række
agenter i danmark, herunder thomas hansen, frank dyhring og jan jensen.
         vedrørende icon equity s.l. foreligger en faktura af 7. juni 2007 fra selskabet, der
ligeledes er hjemmehørende i barcelona, til bahianas nordic vedrørende 50 kolli
sandaler til en samlet pris af 4.800 €. i henhold til kreditnota af 7. juli 2007 er ordren
tilbagekaldt. alpargatas har bestridt at kreditnotaen, der er fremlagt under behandlingen af
sagen for sø‐ og handelsretten, er ægte.
         der er fremlagt ordreseddel der bærer betegnelsen bahianas med underbetegnelsen
bahianas nordic, refshalevej 320, københavn, og som vedrører køb af sandaler. der er
også fremlagt udskrift af hjemmesiden bahianas.eu hvor der averteres efter sælgere og
forhandlere af bahianas‐sandaler som der i øvrigt reklameres for på siden. det nævnes
bl.a. at ”bahianas sandaler – som produceres med base i den brasilianske delstat bahia ‐ er
blandt de mest succesfulde og verdenskendte brasilianske eksportartikler overhovedet” og
”baggrunden for at denne ”lille” brasilianske provinsvirksomhed kan blive førende i hele
verden på netop sandaler…”.
         en enrique fischer med adresse i barcelona har den 18. juli 2008 søgt europæisk
registrering af varemærket bahianas for fodtøj. efter indsigelse fra sagsøgeren er
registreringen afslået. sagen verserer for et appelkammer i ohim.
         der er fremlagt materiale vedrørende retssager i spanien og brasilien vedrørende
retten til varemærket havaianas.
                                                  5
efter anmodning fra alpargatas blev der den 7. oktober 2008 foretaget
bevissikringsforretning der efter begæringen var rettet mod frank dyhring, refshalevej
320.
        direktør jacob olesen, mozz, forklarede ved indledningen af forretningen at han
har været eneforhandler af havaianas i skandinavien siden 2002. salget er steget hvert år.
det sidste år er der solgt 100.000 stk. sandaler i skandinavien, herunder 50.000 stk. i
danmark. sandalerne sælges bl.a. fra nørgaard på strøget, salling og casa shop, de lidt
mere eksklusive steder. nogle modeller skal på sigt sælges fra skoringen. der er
pressedage hvor nye kollektioner vises, og aviserne får tilsendt nyt materiale. mange vil
gerne sælge produktet. der var en modemesse i øksnehallen i august 2007, på samme
tidspunkt som en modemesse i bella centret. flere kunder spurgte om de nu var begyndt at
sælge andre billigere brasilianske sandaler hvilket viste sig at være sandaler af mærket
bahianas. et par havaianas sandaler sælges for 179‐250 kr.
        fogedretten fandt at betingelserne for at foretage sagen udkørende uden
underretning var opfyldt, jf. retsplejelovens § 653a, stk. 2, og § 646, stk. 2, jf. § 493, stk. 2.
        samme dag kl. 10.45 blev fogedretten sat på adressen refshalevej 320, 1432 køben‐
havn k.
        rekvisitus mødte ved jan jensen der oplyste at frank dyring intet havde med
firmaet at gøre. jan jensen oplyste at være direktør i selskabet. han fik udleveret
rekvisitionen og gjort bekendt med sagen. efter at en advokat for rekvisitus var kommet til
stede, nedlagde rekvirenten påstand om at der gennemførtes undersøgelse og bevissikring.
        jan jensen ville ikke protestere mod dette og kopierede relevante salgsbilag til
rekvirenten. jan jensen oplyste at aktiviteterne i selskabet blev startet op i juni 2007. det
første salg skete til carisma copenhagen i august 2007. der er 183 par sandaler hos
carisma copenhagen. han har lovet at tage dem tilbage da sæsonen er slut. carisma
copenhagen er blevet faktureret fra spanien. selskabet bahianas nordic eksisterer ikke
endnu, men selskabet er lager for secret spot. lageret omfattede 1.248 par sandaler. han
får provision. bliver der problemer i danmark, overflyttes aktiviteterne til spanien.
selskabet i spanien hedder secret spot. pengene fra salg går til secret spot. en del af de
sandaler der er solgt, skal først leveres til marts 2008. der verserer en retssag i spanien
vedrørende varemærkekrænkelse. de omhandlede sandaler sælges i mange lande. prisen
                                                      6
for et par sandaler er 149 kr. secret spot har indleveret ansøgning til eu om
varemærkeregistrering. havnen aps ejer ”bahianas.euʺ.
         jacob olesen forklarede supplerende at det par sandaler rekvisitus ville sælge for
149 kr., ville rekvirenten sælge for 250 kr.
         efter procedure hvorunder rekvisitus til brug for fastsættelse af eventuel sikkerhed
oplyste at rekvisitus ville have haft et salg af samme omfang som rekvirenten, ca. 50.000
par sandaler om året, afsagde fogedretten kendelse. af kendelsen fremgår:
                ”det fremgår af sagen, at ʺhavaianasʺ i danmark er registreret som figurmærke den
       23. december 1994 inden for kategorien ʺbeklædningsgenstande og fodtøj, herunder også
       beklædningsgenstande og fodtøj til sportsbrug.ʺ ʺhavaianasʺ er ligeledes registreret som
       figurmærke i eu pr. 20. september 2005.
                fogedretten finder, at navnene ʺhavaianasʺ og ʺbahianasʺ både synsmæssigt og
       lydmæssigt ligner hinanden i en sådan grad, at der er risiko for forveksling. der er herved
       også lagt vægt på, at navnene er placeret samme sted på de omhandlede sandaler, på
       henholdsvis en af stropperne og midt på sålen. under hensyn hertil og da det, som sagen
       foreligger oplyst, må lægges til grund, at de omhandlede sandaler af mærket havaianas har
       været solgt i danmark i hvert fald siden 2002, mens sandalerne af mærket ʺbahianasʺ alene
       har været solgt i danmark siden august 2007, findes det sandsynliggjort, at rekvisiti brug af
       navnet ʺbahianasʺ udgør en krænkelse af rekvirentens ret efter varemærkelovens § 4, stk. 1,
       nr. 2 og markedsføringslovens § 1.
                for så vidt angår markedsføringslovens § 3 har jan jensen forklaret, at bahianas‐
       sandalerne produceres i brasilien, hvilket rekvirenten har bestridt. forholdet er ikke nærmere
       oplyst under sagen, og fogedretten finder herefter ikke grundlag for at statuere en
       overtrædelse af denne bestemmelse.
                herefter og da betingelserne i retsplejelovens § 642 og 643 for nedlæggelse af forbud i
       øvrigt må anses for opfyldt, tages rekvirentens påstand om forbud til følge.
                for så vidt angår sikkerhedsstillelse bemærkes, at rekvirenten alene har
       sandsynliggjort en krænkelse, hvorfor rekvirenten skal stille en sikkerhed, der skønsmæssigt
       fastsættes til 20.000 kr. under hensyn til det begrænsede salg, der har været i selskabet
       bahianas nordic.
                fogedretten finder endvidere, at det i overensstemmelse med rekvirentens påstand
       bør pålægges rekvisitus skriftligt at tilbagekalde samtlige eksemplarer af de omhandlede
       bahianas‐sandaler fra samtlige kunder, herunder fra forretninger, hvortil rekvisitus har
       videresolgt varerne.
                                                       7
               fogedretten finder endelig, at der er bestemte grunde til at antage, at de omhandlede
       sandaler vil blive anvendt til overtrædelse af forbuddet, hvorfor sandalerne beslaglægges som
       anført nedenfor, jf. retsplejelovens § 645, stk. ”
herefter forbød fogedretten mod sikkerhed på 20.000 kr. bahianas nordic v/jan jensen at
sælge og markedsføre, herunder importere og eksportere sandaler bærende varemærket
bahianas. bahianas nordic v/jan jensen skulle endvidere tilbagekalde samtlige
eksemplarer af bahianas‐sandaler fra samtlige kunder, herunder forretninger hvortil
bahianas nordic v/jan jensen havde videresolgt varerne. bahianas nordic v/jan jensens
lager af ca 1.200 sandaler af mærket bahianas blev beslaglagt.
        fogedforbuddet blev påkæret, men frafaldet, efter det oplyste fordi
hovedforhandlingen blev berammet til foretagelse inden behandlingen af kæremålet.
         under en samtidig forretning mod woodhouse totalløsning aps, refshalevej 320,
blev på adressen truffet jan jensen der oplyste at han havde været direktør i selskabet
woodhouse total løsning aps der var gået konkurs for 3‐4 uger siden. havnen aps havde
købt selskabets aktiviteter. alle domænenavnene var købt af kurator.
forklaringer
jan olesen har vedstået sin forklaring i fogedretten. mozz aps er eneforhandler og solgte i
2007 120.000 par sandaler af mærket havaianas, heraf 60.000 par i danmark. sandalen
der er betegnet brazil, er den mest kendte og efterspurgte. ca. 40 % af salget vedrører
brazil. vidnet så i februar 2007 bahianas‐sandaler i danmark; de var vistnok solgt af en
fyr fra holland. han stødte på en person på cph vision i februar 2007 der gerne ville sælge
havaianas i danmark. næste gang han hørte til noget vedrørende salg af bahianas,
var på et tidspunkt i maj‐juni 2007; vidnet blev ringet op af kim loudrup der ville have et
møde med ham. på mødet tilbød kim loudrup et samarbejde om vidnets salg af
bahianas. vidnet var ikke interesseret. kim loudrup ringede senere om samme emne;
vidnet var fortsat uinteresseret.
         på messen i øksnehallen i august 2007 blev vidnet ringet op af en af sine kunder
som havde været på messen i bella center. kunden var noget forvirret. han troede at de
bahianas‐sandaler han havde set på messen, var markedsført af vidnet.
         vidnet har på et senere tidspunkt i fieldʹs set bahianas‐sandaler på et display
der præsenterede sandalerne på samme måde som vidnet og alpargatas præsenterer
havaianas.
                                                 8
        markedsføringen af bahianas generer vidnet en del. de eksklusive butikker som
sælger havaianas, har svært ved at sælge dem når der er billigere plagiater som
bahianas i omsætning
jan jensen har forklaret at han ikke kan vedstå den forklaring som han efter fogedrettens
opfattelse skulle have afgivet. han kan bekræfte at secret spot har solgt 825 og 1.250 par
bahianas‐sandaler til havnen aps således som det fremgår af fakturaer dateret 31. juli
2007 og 29. august 2007. varerne i henhold til faktura af 31. juli 2007 blev ikke leveret, men
de 1.250 par i henhold til den senere faktura blev leveret. havnen aps blev overtaget af
vidnet efter at woodhouse total løsning aps var gået konkurs.
        vidnet mødte på et tidspunkt enrique fischer der har søgt europæisk registrering
af varemærket havaianas for fodtøj. det var gennem ham vidnet kom på ideen at sælge
havaianas‐sandaler i skandinavien. kim loudrup kendte enrique. kim var ikke
parthaver i salget af sandalerne.
        deltagelsen på messen i bella center blev betalt af havnen aps og secret spot s.l.
        han ansatte frank dyring og thomas hansen m.fl. i havnen, og de skulle være
beskæftiget med de planlagte aktiviteter i havaianas nordic, men selskabet blev aldrig
etableret som selvstændigt selskab. de havde overvejet at kalde aktiviteten ”secret spot”,
men valgte betegnelsen bahianas nordic.
        det er vidnet der er indehaver af lejemålet refshalevej 230, hvor havnen aps havde
fremlejet en del af lokalerne. det er et meget stort lejemål.
        alle mobiltelefonnumre der er anført i kataloget for ciff under bahianas, tilhørte
havnen aps. vidnet har overtaget et nummer der tidligere tilhørte havnen aps
        tavs møller jensen der i udskriften fra erhvervs‐ og selskabsstyrelsen vedrørende
havnen aps er anført som direktør, er vidnet søn. vidnets rolle var at han var ejer af
selskabet gennem et anpartsselskab.
        den leverance af havaianas‐sandaler der er modtaget i henhold til faktura af 29.
august 2007, blev modtaget af havnen aps. det er det selskab han refererer til i sin
forklaring i fogedretten. alt hvad er faktureret i sagen, er faktureret til havnen aps. det er
lageret hos selskabet havnen aps der fungerede som lager for secret spot s.l. i danmark.
vidnet har ikke på noget tidspunkt hverken før eller under sagen drevet egen virksomhed.
alle aktiviteter i sagen er foregået i havnen aps.
                                                   9
          det salg der er foregået, fremgår af ordresedler. salget af havaianas gik godt;
der var stor interesse for produktet.
          salget af sandaler til carisma‐forretningen blev faktureret fra spanien, secret spot
s.l., men varerne blev leveret fra havnen apsʹ lager
          forklaringen på at fakturaerne af 31. juli og 29. august 2007 ikke var fremme i
fogedretten, var at bilagene endnu ikke var kommet på plads i de mapper han udleverede
under fogedforretningen.
          alle varer der har været ude i butikker, er blevet tilbagekaldt. salg til forbrugere
nåede kun at ske i begrænset omfang. der er blevet solgt under 100 par sandaler til
forbrugere.
          salget af 1.250 enheder i henhold til faktura af 6. juli 2007 fra icon equity s.l. blev
annulleret med det samme, i forbindelse med fogedretssagen.
          det kostede havnen aps ca. ½ mio. kr. at fogeden forbød salget af havaianas.
havnen aps var i god tro med hensyn til lovligheden af salget af disse sandaler.
          af de 1.200 par sandaler der er omtalt i fogedretten, var en del solgt til carisma og
to andre butikker, og en del var foræret væk. tilbage var der 100‐150 par.
          woodhouse total løsning aps gik konkurs nogen tid før fogedsagen, efter vidnets
erindring måske 3‐4 uger eller 8 uger før. selskabet solgte trægulve og andre trævarer.
havnen aps købte navnet woodhouse af konkursboet.
          foreholdt at han i mail‐korrespondance med alpargatasʹ advokat efter
fogedforretningen har anført at ”i kan bare fortælle til hvilken adresse jeg skal sende dem
ind til ...” og at ”jeg afsender” 3 kasser med sandaler til et opbevaringsfirma, har vidnet
forklaret at han ikke har tænkt nærmere over brugen af første person, ental.
argumenter
alpargatas
påstand 1: alpargatas er indehaver af de europæiske og danske varemærker
havaianas. mærket er stærkt særpræget og skal af den grund nyde en vid beskyttelse.
der er vareartssammenfald, og det må øge beskyttelsesomfanget. bahianas krænker
havaianas sådan som også ohimʹs indsigelsesafdeling har fundet. mærkerne har
begge fire stavelser, i hvert fald ved en normal dansk udtale og har ‐ianas til fælles. de
første led hav‐, respektive bah‐ ligner hinanden i kraft af aʹet; forskellen mellem
forstavelserne er ikke nok til at skabe den adskillelse der hindrer forveksleligheden; det er
                                                 10
efter retspraksis langt fra altid nok at forstavelserne kan adskille ellers ens mærker. hertil
kommer at begge mærker opfattes som hidrørende fra spansk‐ eller portugisisktalende
lande. ligheden mellem mærkerne understreges af markedsføringen af sandalerne, jf.
nedenfor.
        påstand 2: havaianas‐sandalerne kommer fra brasilien. det er derimod ikke
dokumenteret at bahianas‐sandalerne kommer fra dette land, men det hævdes i
markedsføringen der på urimelig måde snylter på markedsføringen af havianas‐
sandalerne, herunder med fremhævelsen af at sandalerne er originale, hvilket historisk ikke
kan være tilfældet, og med det påførte brasilianske flag. også enkeltheder i
markedsføringen med angivelsen af at bahianas‐sandalerne markedsføres i la fayette
osv., viser at producenten af bahianas på helt urimelig måde søger at drage fordel af
havaianas‐sandal‐ernes markedsposition, herunder ved at stjæle havaianas‐
sandalernes historie.
        også produktligheden er slående. som det ses af de foreviste sandaler, er der
ligheder til de mindste detaljer, og disse ligheder kan ikke være tilfældige. alpargatas vil
naturligvis ikke hævde eneret til klipklappere, men bahianas‐sandalerne er rene
plagiater og bør derfor forbydes.
         betingelserne for tilbagekaldelse i henhold til retsplejelovens § 641 er til stede, jf.
påstand 3. en tilbagekaldelse er nødvendig for at sikre overholdelsen af det berettigede
fogedforbud.
        påstand 4: de sagsøgtes import og markedsføring af sandalerne er retsstridige efter
varemærkeloven og markedsføringsloven, og forbud var nødvendigt for at standse
markedsføringen. bevissikringen var tillige påkrævet.
        påstand 5: alpargatas er berettiget til erstatning for markedsforstyrrelse og til
rimeligt vederlag for den retsstridige udnyttelse af alpargatasʹ varemærke og
markedsposition.
        med hensyn til hvem der er rette sagsøgte gøres det gældende at de sagsøgte alle
kan gøres ansvarlige for den uberettigede markedsføring og for krænkelsen af varemærket.
secret spot s.l. har bragt de ulovlige sandaler på markedet i danmark. det samme gælder
icon equity s.s. man kan ikke fæste lid til den nu fremkomne historie om annullationen af
ordren. det må komme icon equity s.l. til skade at selskabet ikke, som man bebudede, lod
en partsrepræsentant afgive forklaring om forholdene. det bør derfor antages at der fra
                                                 11
icon equity s.l.ʹs side foreligger et forsøg på markedsføring af ulovlige produkter hvilket
er ansvarspådragende for icon equity s.l.
         også jan jensen skal dømmes. han har under fogedsagen afgivet erklæringer som
han senere under kæresagen, som blev frafaldet, og nu under hovedforhandlingen forsøger
at unddrage sig følgerne af ved at forklare at han slet ikke er forretningsdrivende, men blot
ejer af, og øjensynligt også leder af havnen aps, nu under konkurs. hans redegørelser for
fogedretten må imidlertid være bindende for ham. det vil sige at det må fastslås at der
eksisterer en forretningsenhed bahianas nordic med jan jensen som ansvarlig indehaver.
det gøres gældende at fakturaerne af 31. juni og 29. august 2007 som ikke blev forelagt for
fogedretten, er senere konstruktioner.
         det gælder i almindelighed i kontraktsretten at en person der ikke med tilstrækkelig
tydelighed angiver at en virksomhed er i selskabsform, bliver fanget heraf med den
konsekvens at personen bliver ansvarlig; det er begrundet i hensynet til omsætningens
sikkerhed. tilsvarende synspunkter må gælde uden for kontrakt i et tilfælde som det
foreliggende; her er det hensynet til den effektive retshåndhævelse der er det bærende.
hvis det ikke antages at jan jensen er ansvarlig som virksomhedsindehaver, må han være
ansvarlig som medvirkende til ulovligheder begået af havnen aps.
         vedrørende sagsomkostninger gøres gældende at alpargatas skal tillægges
forhøjede omkostninger under hensyn til at hovedforhandlingen den 21. oktober 2008
måtte udsættes; begrundelsen var at repræsentanter for secret spot s.l. og icon equity s.l.
angivelig ikke kunne møde på grund af sygdom og manglende flybillet. under den senere
forhandling gav disse repræsentanter imidlertid heller ikke møde, uden at der er oplyst
nogen begrundelse herfor.
de sagsøgte
om rette sagsøgte
secret spot s.l. er indehaver af varemærket bahianas og har samarbejdet med havnen
aps om salg af klipklappere i danmark.
        bahianas nordic ved jan jensen eksisterer ikke. jan jensen er ikke rette sagsøgte og
var heller ikke rette rekvisitus under fogedforretningen. tilkendegivelserne til fogedbogen
binder ikke. dels må man tage omstændighederne ved forklaringens afgivelse til grund,
dels er tilførslerne langt fra entydige. jan jensen har afgivet forklaringer om havnen apsʹ
                                                 12
forhold, men er ikke fremkommet med tilkendegivelser der viser at det er ham personlig
der har stået for aktiviteterne.
        icon equity s.l. har ikke drevet virksomhed i danmark. der har været et tilløb til
markedsføring, men det blev opgivet, og icon equity udstedte en kreditnota. et forsøg der
består i at der indgås en salgsaftale som senere opgives, er ikke ansvarspådragende.
fakturaen af 7. juni 2007 og kreditnotaen af 7. juli 2007 viser det opgivne forsøg.
        et eventuelt ansvar for overtrædelser af varemærkelov og markedsføringslov
påhviler derfor udelukkende havnen aps, nu under konkurs. det bemærkes i den
forbindelse at havnen aps gik konkurs i sommeren 2008, men indsigelsen fra jan jensen
om ikke at være rette sagsøgte fremkom i efteråret 2007.
eventuelle retskrænkelser
        det gøres i øvrigt gældende at der ikke er foretaget handlinger der strider mod
alpargatas’ rettigheder, hverken efter varemærkeloven eller efter markedsføringsloven.
        varemærkeretten: der er varesammenfald, men mærkerne er forskellige.
forstavelserne er forskellige, og de har en særlig tyngde varemærkeretligt set.
varemærkerne opfattes enten som (forskellige) fantasibetegnelser eller de associeres til
forskellige geografiske områder, hawaii eller muligvis havana, respektive bahia.
varemærker er også forskellige derved at havaianas skal opfattes som et
femstavelsesord, mens bahianas er et trestavelsesord. sammenfaldet af de sidste
bogstaver ‐anas er uden særlig vægt; det er almindelige og formentlig også i danmark
kendte betegnelser for indbyggere i et bestemt område, bahianas således indbyggere i
bahia‐delstaten.
        visuelt er der som det kan ses, klare forskelle mellem udformningen af de to
mærker.
markedsføringsretligt: der er en vis lighed mellem produkterne. det er naturligt for der er
tale om almindeligt kendte brugsgenstande udformet med en sål og en rem der er anbragt
som på så mange andre badesandaler. grundformen for sandalerne hører, som det er
erkendt, til det almindelig designgods; sandalerne er udformet med en japansk sandal som
forbillede. de forskellige anprisende elementer i markedsføringen af havaianas‐
sandalerne går ikke ud over det tilladelige.
        grundlaget for fogedforretningen har derfor materielt ikke været til stede.
                                                 13
       der har heller ikke været grundlag for bevissikringsforretningen. i forhold til jan
jensen gøres det særligt gældende at der ikke fra denne er fremkommet tilkendegivelser
der fører til den antagelse at han ikke ville respektere et forbud. det var derfor ikke
nødvendigt med en bevissikringsforretning.
       der var heller ikke grundlag for og dermed ikke hjemmel til pålæg om
tilbagekaldelse.
erstatningskravet
det reelle salg af havaianas‐sandaler var på 2.100 par. en eventuel erstatning og et
eventuelt vederlag skal sættes i forhold hertil.
       icon equity s.l. skal naturligvis ikke betale vederlag eller erstatning, da salget blev
opgivet inden afsendelse af produkterne til danmark.
       med hensyn til sagsomkostninger bør det erindres at sagsøgte ved
hovedforhandlingens begyndelse den 21. oktober 2008 var enig i at man kunne forelægge
sagen og afhøre de danske vidner og herefter udsætte forhandlingen til de formentlige
kortvarige afhøringer af de spanske partsrepræsentanter og til procedure. det havde retten
ikke indvendinger imod, men sagsøgeren modsatte sig denne hensigtsmæssige løsning.
rettens begrundelse og resultat
spørgsmålet om hvem der er rette sagsøgte behandles under punkt 3. i de følgende
betegnes de sagsøgte foreløbigt som sådanne uanset om de er rette sagsøgte.
1. varemærkeloven
begge parters varemærker benyttes for sandaler (klipklappere). der er således
varesammenfald.
        sagsøgerens varemærker vr 1994 08865 havaianas <fig>
                                                14
        og ctm 03772431 havaianas <fig>
er begge domineret af ordet havaianas skrevet med minuskler og med det tredje a
udformet på en særlig måde med en forlænget serif der går ind under det følgende n.
sagsøgerens europæiske varemærke adskiller sig fra det danske ved at bogstaverne er
”tilsandede”. hertil kommer at ctm‐mærket ikke er indrammet.
        sagsøgte benytter sit mærke til dels indskrevet i en ellipse der går gennem b og s
med ordet brazil eller made in brazil i ellipsen neden for bahianas og med
ordene las originales under ellipsen.
det af sagsøgte benyttede mærke bahianas vil på dansk formentlig blive udtalt som om
det havde fire stavelser ligesom havaianas. begge mærker er præget af at fire,
respektive tre vokaler er a, mens den fjerde eller femte vokal er i. begge mærker ender på –
ianas. ingen af mærkerne vil for en almindelig dansktalende person blive associeret med
stedsbetegnelser eller personbetegnelser. at mærkerne indledes med hav‐, respektive
bah‐, må på baggrund af de anførte betydelige ligheder mellem mærkerne formodes at få
mindre betydning for den almindelige forbruger (køber af sandaler).
        på de foreviste sandaler markedsført af sagsøgte er på remmen tillige anført
bahianas samme sted som sagsøgeren anbringer sit mærke, og med det tredje a udformet
                                                15
lige som i sagsøgerens mærker. bahianas er anført med i det væsentlige samme skrifttype
som den der benyttes af sagsøgeren.
        samlet er der en sådan lighed mellem parternes mærker at det må fastslås at der er
risiko for forveksling, herunder også at det antages at der er en forbindelse mellem
mærkerne, jf. varemærkelovens § 4, stk. 1, nr. 2.
2. markedsføringsloven
det kan efter rettens sagkyndige gennemgang af sandalerne konstateres at sagsøgtes sandal
fremtræder som en slavisk eftergørelse af sagsøgerens sandal der markedsføres med
betegnelsen brazil: sålerne har samme form således at sandaler i samme størrelse (in casu
de foreviste 39/49 og 43/44) kun afviger fra hinanden enkelte steder og kun ganske
ubetydeligt. dette gælder også afslutningen ved hælen som på begge sandaler er mere
firkantet end almindeligt på sko eller sandaler. endvidere er mønstrene på sålernes
overflader identiske på de foreviste modeller.
        sandalerne fremtræder således, med havaianas til venstre og bahianas til højre:
der er forskel i mønstrene på sålernes underside og sålernes sider:
                                                 16
sagsøgtes sandal er som nævnt påført bahianas på remmen samme sted som sagsøgeren
har anført havaianas, jf. ovenfor. foran mærkerne er på begge sandaler påført det
brasilianske flag som en ophøjet figur. forskellene indskrænker sig til at sagsøgerens
sandal på oversiden er påført ”havaianas” med skonummer i en cirkel, alt i samme
skriftfarve som resten af sandalen, mens sagsøgtes sandal er påført det ovenfor beskrevne
varemærke samme sted i hvid skrift. hertil kommer forskellene i sålernes sider. disse
forskelle vil næppe blive bemærket af den almindelige forbruger ved ikke samtidig
iagttagelse, og nok heller ikke tillagt betydning i tilfælde af at de bemærkes.
        hertil kommer at de sagsøgte i deres markedsføring i ikke ubetydeligt omfang har
gjort brug af samme markedsføring som sagsøgeren, herunder at identiske, kendte
personer bruger sandalerne, og at de sælges fra samme, kendte forretning i paris.
        selv om det naturligvis må anerkendes at de principper der ligger til grund for
udformningen af klipklappere, tilhører det almindelige formsprog, må det i det
foreliggende tilfælde fastslås at sagsøgtes sandal er en bevidst og slavisk eftergørelse af
sagsøgerens sandal og dermed en retsstridig tilegnelse af sagsøgerens markedsposition.
        sagsøgeren skal derfor også have medhold for så vist angår spørgsmålet om
produktefterligning, jf. markedsføringslovens § 1.
3. partsspørgsmålet
det må lægges til grund at havnen aps, nu under konkurs og for hvis vedkommende
sagen er afgjort, af sagsøgte secret spot s.l. indkøbte sandalerne der blev ført til landet, jf.
                                                 17
fakturaerne af 31. juli og 29. august 2007. der er således ikke tvivl om at disse to selskaber
er ansvarlige for de anførte overtrædelser af varemærkelovens § 4, stk. 1, nr. 2, og
markedsføringslovens § 1.
        med hensyn til icon equity s.l. må det efter de foreliggende oplysninger lægges til
grund at selskabet solgte et antal formentlig plagierende og varemærkekrænkende sandaler
til bahianas nordic (havnen aps, jf. nedenfor). salget blev efter det oplyste ikke
gennemført. der foreligger således alene en forsøgshandling som ikke er
ansvarspådragende for icon equity s.l. dette selskab må derfor frifindes.
        det må videre efter hvad der er fremkommet under sagen, lægges til grund at
import af og markedsføring af bahianas‐sandalerne blev foretaget af havnen aps.
betegnelsen bahianas nordic benyttedes ikke for en juridisk person eller et personligt firma
for jan jensen, men var en betegnelse for en del af havnen aps som i øvrigt beskæftigede
sig med salg af trægulve. der var planer om at udskille en del af havnen aps til en
selvstændig juridisk enhed under betegnelsen bahianas nordic, men denne udskillelse var
ikke foretaget.
        domfældelse af bahianas nordic ved jan jensen vil i realiteten indebære at jan
jensen som ejer og daglig leder af havnen aps bliver gjort ansvarlig for handlinger
foretaget af havnen aps. oplysningerne i sagen er ikke tilstrækkelige til at foretage en
sådan identifikation.
        det bemærkes i denne forbindelse at den forklaring der er afgivet af jan jensen i
fogedretten den 7. september 2007, ikke med tilstrækkelig sikkerhed kan føre til et andet
resultat. forklaringen fremtræder som uklar og selvmodsigende med hensyn til
partsbetegnelser.
        bahianas nordic ved jan jensen skal derfor frifindes.
4. påstanden om tilbagekaldelse
det må efter de oplysninger der foreligger, antages at alle sandaler allerede er tilbagekaldt
fra de forretninger de har været solgt til. påstanden er således uden genstand og kan af den
grund ikke følges.
5. fogedsagen
                                                 18
det ville have været velbegrundet at foretage bevissikring efter reglerne i retsplejelovens
kapitel 57 a over for havnen aps. derimod har forretningen ikke været tilstrækkeligt
begrundet over for bahianas nordic ved jan jensen, jf. ovenfor.
        bevissikringsafgørelsen ophæves derfor, jf. retsplejelovens § 653 c, stk. 2.
        der var grund til at nedlægge forbud mod salg og markedsføring af de af havnen
aps indførte og distribuerede sandaler, men efter det anførte ikke over for bahianas nordic
ved jan jensen.
        det nedlagte forbud skal derfor ophæves.
6. erstatning
de af secret spot s.l. foretagne krænkelser har ikke påført sagsøgeren tab, men nok en vis
markedsforstyrrelse. som rimeligt vederlag for benyttelsen af sagsøgerens varemærke og
som erstatning for markedsforstyrrelse tilkendes der sagsøgeren 50.000 kr. med procesrente
fra sagens anlæg den 21. september 2007.
7. sagsomkostninger
secret spot s.l. skal i sagsomkostninger betale 40.000 kr. til sagsøgeren. der lægges vægt
på sagens omfang og udfald samt på at hovedforhandlingen der var berammet til den 21.
oktober 2008 blev udsat til den 19. november 2008 bl.a. efter begæring fra denne part på
grund af en partsrepræsentants forfald. ved hovedforhandlingen den 19. november 2008
gav denne partsrepræsentant eller en anden partsrepræsentant ikke møde.
        i forholdet mellem sagsøgerne og icon equity s.l. skal hver part uanset sagens
udfald bære egne omkostninger. der er herved lagt vægt på at de usikre oplysninger i
sagen som beror bl.a. på icon equity s.l., gjorde det begrundet at anlægge sagen. hertil
kommer at også denne part efter anmodning fik hovedforhandlingen udsat på grund af en
partsrepræsentants forfald. ved hovedforhandlingen den 19. november 2008 gav denne
partsrepræsentant eller en anden repræsentant ikke møde.
        efter den af jan jensen afgivne forklaring i fogedretten sammenholdt med de uklare
oplysninger om bahianas nordic som fremkom under sagen, herunder anførslen af
bahianas nordic på ordresedler mv., hvilke oplysninger også jan jensen har et medansvar
for, har jan jensen selv bidraget til at der kunne opstå uklarhed om hvem der kunne være
rette sagsøgte i sagen. i forholdet mellem sagsøgeren og jan jensen skal hver part derfor
bære egne omkostninger.
                                               19
                                      thi kendes for ret:
        1.    secret spot s.l. forbydes at sælge og markedsføre, herunder importere og
eksportere, sandaler under anvendelsen af betegnelsen bahianas, herunder de som
sagens bilag 12 fremlagte.
        2.    secret spot s.l. skal anerkende at de som bilag 12 fremlagte sandaler krænker
são paulo alpargatas s.a.’s rettigheder i henhold til markedsføringslovens § 1.
        3.    bahianas nordic ved jan jensen frifindes.
        4.    icon equity s.l. frifindes.
        5.    københavns byrets fogedrets afgørelse 7. september 2007 i sagen f 3 –
15723/2007 om foretagelse af bevissikring ophæves.
        6.    det af københavns byrets fogedret nedlagte forbud af 7. september 2007 i
sagen f 3 – 15723/2007 ophæves.
        7.    secret spot s.l. skal inden 14 dage til são paulo alpargatas s.a. betale 50.000
kr. med procesrente fra den 21. september 2007.
        8.    i sagsomkostninger betaler secret spot s.l. inden 14 dage 40.000 kr. til são
paulo alpargatas s.a. sagsomkostningsbeløbet forrentes efter rentelovens § 8 a.
        9.    i forholdet mellem são paulo alpargatas s.a. og jan jensen bærer hver part
sine sagsomkostninger.
        10.   i forholdet mellem são paulo alpargatas s.a. og icon equity s.l. bærer hver
part sine omkostninger.
                               20
lisbeth friis          jens feilberg           uffe thustrup
                            (sign.)
                         ___ ___ ___
              udskriftens rigtighed bekræftes
              p.j.v. sø- og handelsretten, den

source: retspraksis

LICENSE:
Creative Commons Legal Code

CC0 1.0 Universal

type: caselaw

jurisdiction: Denkmark


text:
                          h øjestere ts d om
                       afsagt torsdag den 21. marts 2019
sag bs-24860/2018-hjr
(2. afdeling)
a/s global risk management ltd.
(advokat peter bang)
mod
copenship a/s under konkurs
(advokat andreas medom madsen)
biintervenient til støtte for appellanten: finans danmark
(advokat ole spiermann)
i tidligere instans er afsagt dom af østre landsrets 5. afdeling den 22. juni 2018.
i pådømmelsen har deltaget fem dommere: lene pagter kristensen, jens peter
christensen, hanne schmidt, jan schans christensen og lars apostoli.
påstande
parterne har gentaget deres påstande.
anbringender
a/s global risk management ltd. har bl.a. genfremsat anmodningen om præ-
judiciel forelæggelse for eu-domstolen. der er i sagen lige så stor anledning til
at forelægge præjudicielle spørgsmål for eu-domstolen vedrørende fortolknin-
gen af artikel 8, stk. 3, i europa-parlamentets og rådets direktiv 2002/47/ef af 6.
juni 2002 om aftaler om finansiel sikkerhedsstillelse (”collateral-direktivet”),
som hvis sagens parter havde været finansielle institutioner.
                                             2
copenship a/s under konkurs har hertil anført bl.a., at der ikke er grundlag for
præjudiciel forelæggelse for eu-domstolen. præjudiciel forelæggelse er uden
betydning for sagen, da collateral-direktivet ikke finder anvendelse, og da der
ikke er rimelig tvivl om forståelsen af de bestemmelser i direktivet, som global
risk management påberåber sig.
finans danmark har tilsluttet sig begæringen om præjudiciel forelæggelse for
eu-domstolen. som udlagt af landsretten rejser den danske implementering af
direktivet særskilte eu-retlige spørgsmål, som eu-domstolen ikke har haft an-
ledning til at tage stilling til. dette gælder i særdeleshed inden for direktivets
anvendelsesområde, men henset til den danske implementering er de eu-ret-
lige spørgsmål også af betydning i denne sag.
retsgrundlag
den dagældende værdipapirhandelslov
som beskrevet i landsrettens dom nedsatte økonomi- og erhvervsministeriet i
forbindelse med implementeringen af europa-parlamentets og rådets direktiv
2002/47/ef af 6. juni 2002 om aftaler om finansiel sikkerhedsstillelse (collateral-
direktivet) en arbejdsgruppe med det formål at komme med forslag til gennem-
førelsen af direktivets enkelte bestemmelser i dansk ret. arbejdsgruppen afgav i
2003 rapport herom, hvoraf fremgår bl.a.:
         ”2. sammenfatning
         …
         i. lovudkastets § 58 l implementerer direktivets artikel 8, stk. 3, for så
            vidt angår dennes bestemmelser om sikkerhedsstillelse for ændrin-
            ger i værdien af tidligere stillede sikkerheder eller de sikrede finan-
            sielle forpligtelser. reglen gælder i overensstemmelse med direktivet
            kun for ændringer, som skyldes markedsbetingede forhold. ifølge §
            58 l kan en sådan sikkerhed ikke omstødes efter konkursloven §§ 70
            og 72, hvis den er stillet uden unødigt ophold efter, at kravet på sik-
            kerhed opstod. omstødelse efter konkurslovens § 72 kan dog ske,
            hvis sikkerhedsstillelsen ikke konkret fremstod som ordinær. ar-
            bejdsgruppens forslag om en vis indskrænkning af området for an-
            vendelse af konkurslovens § 72, der formentlig går ud over, hvad di-
            rektivet kræver, er begrundet i, at sikkerhedshaver i modsat fald
            kunne se sig nødsaget til at afslå at modtage supplerende sikkerhed
            og i stedet gennemføre en realisation i tilfælde af, at der indgives –
            en måske ubegrundet – konkursbegæring mod sikkerhedsstiller.
            dette vil ikke nødvendigvis være i sikkerhedsstillers og dennes kre-
            ditorers interesse. bestemmelsen påvirker ikke muligheden for at
            omstøde utilbørlige sikkerhedsstillelser efter konkurslovens § 74.
                                     3
…
4. direktivets indhold
…
supplerende sikkerhedsstillelse
direktivets artikel 8.3.a giver mulighed for, at en aftale om finansiel sik-
kerhedsstillelse kan indeholde bestemmelse om, at sikkerhedsstiller
skal stille supplerende sikkerhed, hvis sikkerhedernes eller de sikrede
forpligtelsers værdi ændrer sig som følge af forhold, der ikke relaterer
sig til sikkerhedsstillers kreditværdighed, d.v.s som følge af markedsbe-
stemte forhold, som for eksempel rente- og valutakursændringer.
direktivet har som udgangspunkt kun til formål at forhindre anven-
delse af relevante objektive omstødelsesregler. artikel 8.4 fastslår der-
for, at direktivet ikke berører almindelige bestemmelser i medlemssta-
ternes lovgivning vedrørende omstødelse af transaktioner, selv om
disse er foretaget indenfor omstødelsesperioden. utilbørlige eller svig-
agtige dispositioner kan således fortsat omstødes, også selv om der er
tale om en type dispositioner, der som udgangspunkt falder ind under
direktivets bestemmelser.
…
5. afgrænsning af anvendelsesområdet
…
supplerende sikkerhedsstillelse ved markedsbetingede ændringer i sik-
kerheders eller fordringers værdi
det er tvivlsomt, om den objektive omstødelsesregel i konkurslovens §
70 giver mulighed for en løbende tilpasning af sikkerhedernes værdi i
mellemværender, hvor værdien af fordringer og sikkerheder løbende
ændrer sig, uden at dette skyldes parternes egne forhold. arbejdsgrup-
pen finder derfor, at adgangen til at stille supplerende sikkerhed er en
velbegrundet tilpasning af omstødelsesreglerne. da betingelserne for, at
der kan/skal stilles supplerende sikkerhed, skal være aftalt på forhånd
og fremgå af aftalen om finansiel sikkerhedsstillelse, hvorved parternes
mulighed for på utilbørlig vis at tilgodese hinanden minimeres, finder
arbejdsgruppen endvidere ikke, at konkursretlige hensyn taler afgø-
rende imod en fuld implementering.
12. beskyttelse af supplerende sikkerhedsstillelse ved markedsbetingede æn-
dringer i sikkerheders eller fordringers værdi
12.1 direktivets indhold
                                    4
artikel 8.3.a giver parterne i en aftale om finansiel sikkerhedsstillelse
mulighed for at aftale, at der skal stilles sikkerhed eller supplerende sik-
kerhed, hvis værdien af fordringer og/eller sikkerheder ændrer sig,
uden at den for værdiændringerne stillede sikkerhed efterfølgende kan
omstødes. bestemmelsen tager sigte på at beskytte mod objektive om-
stødelsesregler, jf. præamblens nr. 16. konkurslovens § 70 er et eksem-
pel på en sådan objektiv omstødelsesregel.
det fremgår af artikel 8.3.ii, at sikkerhedsstillelse for en forøgelse af en
fordrings værdi ikke kan omstødes, alene fordi selve fordringen er stif-
tet før det tidspunkt, hvor den sikkerhed, der skal dække værdiændrin-
gen, stilles.
bestemmelsen giver ikke beskyttelse af pantsætning for gammel gæld i
øvrigt, jf. artikel 8.4 sammenholdt med præamblens nr. 16, og det kan
ved implementeringen bestemmes, at sikkerheder i form af sikkerheds-
stillers egne aktier mv. kan undtages fra direktivets anvendelsesom-
råde, jf. artikel 1.4. herved kan det sikres, at alene markedsbetingede
ændringer i fordringerne og sikkerhedernes værdi, som parterne ikke
har nogen indflydelse på, kan begrunde en supplerende sikkerhedsstil-
lelse.
…
12.3 arbejdsgruppens overvejelser om supplerende sikkerhedsstillelse ved mar-
kedsbetingede ændringer i sikkerheders og fordringers værdi
konkursretlige overvejelser i relation til artikel 8.3.a
…
ifølge lovudkastets § 58 l, stk. 2, kan sikkerhed for markedsbetingede
ændringer i gældens størrelse ikke omstødes efter konkurslovens § 70.
det er dog en forudsætning, at sikkerheden er stillet uden unødigt op-
hold efter, at sikkerhedshaver efter aftalen havde krav på at få sikkerhe-
den stillet. arbejdsgruppen finder, at et sådant krav er nødvendigt for
at sikre imod, at parterne kan spekulere i yderligere værdiændringer,
hvilket kan føre til at øvrige kreditorers interesser tilsidesættes. et krav
om, at sikkerheden skal stilles uden unødigt ophold fremgår ikke ek-
splicit af direktivet, men det er arbejdsgruppens vurdering, at et sådant
krav ikke er i strid med direktivet.
… i kravet om, at sikkerheden skal stilles uden unødigt ophold, ligger,
at sikkerheden skal stilles så hurtigt, som det praktisk er muligt efter
det tidspunkt, hvor supplerende sikkerhed skal stilles i henhold til afta-
                                    5
len om finansiel sikkerhedsstillelse. i nogle tilfælde kan sikkerhedsstil-
lelsen ske samme dag, mens det i andre tilfælde bl.a. på grund af tids-
forskelle kan tage flere dage at gennemføre sikkerhedsstillelsen.
efter lovudkastets § 58 l, stk. 2, kan supplerende sikkerhed kun omstø-
des efter konkurslovens § 72, hvis sikkerhedsstillelsen under hensyn til
omstændighederne ikke fremstod som ordinær. direktivet forpligter
ikke til ændring af de subjektive omstødelsesregler i konkurslovens §§
72 og 74. dette udelukker dog ikke, at vægtige markedshensyn kan tale
herfor.
hvad angår konkurslovens § 72 har arbejdsgruppen fundet, at omstø-
delse kun bør kunne ske, hvis stillelsen af den supplerende sikkerhed
ikke fremstår som ordinær. dette er nødvendigt, hvis der ikke skal
være risiko for omstødelse efter § 72 i tilfælde, hvor sikkerhedsstillelsen
har fundet sted, efter at der er indgivet konkursbegæring mod den an-
den part men i fuld overensstemmelse med parternes praksis og vilkå-
rene i aftalen om finansiel sikkerhedsstillelse.
undtages sådanne ordinære sikkerhedsstillelser ikke fra omstødelse ef-
ter konkurslovens § 72, kan en part i en finansiel aftale, der bliver be-
kendt med, at der er indgivet konkursbegæring mod den anden part i
aftalen, blive nødsaget til straks at afslutte mellemværendet, hvilket
langt fra altid vil være i skyldnerens og dennes øvrige kreditorers inte-
resse. arbejdsgruppen har ikke fundet, at det er tilstrækkeligt, at kon-
kurslovens § 72 undtager dispositioner, som er nødvendige til bevarelse
af skyldnerens virksomhed eller til rimelig varetagelse af kreditorernes
interesser, fra omstødelse, da det sjældent vil være klart for sikkerheds-
haver, om disse betingelser er opfyldt.
den foreslåede bestemmelse i § 58 l, stk. 2, vil næppe have større prak-
tisk betydning for dispositioner under en betalingsstandsning, da mod-
parten her typisk vil sikre sig tilsynets samtykke, hvilket i sig selv ude-
lukker omstødelse efter konkurslovens § 72, forudsat at tilsynet ikke
åbenbart overskred sine beføjelser, jf. bestemmelsens stk. 3. derimod
kunne beskyttelsen af ordinære sikkerhedsstillelser få betydning i til-
fælde, hvor en kreditor begrundet eller ubegrundet indgiver konkurs-
begæring mod en skyldner, der ikke har anmeldt betalingsstandsning.
direktivet nødvendiggør ikke nogen ændring af konkurslovens § 74, og
der er næppe behov for en sådan ændring, da konkurslovens § 74 alene
omfatter utilbørlige dispositioner. en sikkerhedsstillelse, der med hjem-
mel i aftalen er foretaget som følge af en markedsforårsaget ændring,
vil formentlig blive anset for ordinær og dermed ikke for utilbørlig,
                                            6
       medmindre det undtagelsesvis kan påvises, at sikkerhedsstillelsen er
       foretaget for at begunstige sikkerhedshaver på de øvrige kreditorers be-
       kostning.
       fuld implementering i relation til artikel 8.3.a
       det er af væsentlig betydning for store erhvervsvirksomheders konkur-
       renceevne, at de får mulighed for at kunne stille og tilpasse sikkerheder
       løbende på lige fod med deres konkurrenter i de medlemsstater, der fo-
       retager en fuld eller bred implementering af direktivet. det er som
       nævnt bl.a. i pkt. 5.1.2 ikke muligt at foretage en velbegrundet afgræns-
       ning af præcis de erhvervsvirksomheder, for hvem det er af betydning
       at kunne anvende mulighederne i lovudkastets § 58 l. på baggrund af
       disse forhold sammenholdt med, at reglen må anses for at være en na-
       turlig tilpasning af konkurslovgivningen til den særlige type finansielle
       forhold, som reglen tager sigte på, og til at reglen næppe får den store
       praktiske betydning i øvrigt, finder arbejdsgruppen det naturligt, at der
       mindst foretages en fuld implementering af bestemmelsen.
       særlige forhold ved en bred implementering
       store erhvervsvirksomheder vil i et vist omfang have interesse i også at
       kunne stille supplerende sikkerhed, når det gælder indbyrdes mellem-
       værender, der svarer til den type af mellemværender mellem pengein-
       stitut og erhvervskunde, som reglen tager sigte på. ved en fuld imple-
       mentering, der udelukker denne type virksomheder fra at anvende mu-
       ligheden for supplerende sikkerhedsstillelse indbyrdes, vil de finan-
       sielle institutioner kunne tilbyde billigere finansiering, fordi det i for-
       hold til dem hele tiden er muligt at tilpasse sikkerhedernes værdi til
       den aktuelle gælds størrelse. dette vil kunne skabe et monopol for de
       finansielle institutioner.
       et eksempel på et sådant monopol er, at de danske deltagere i den nor-
       diske el-børs nord pool er tvunget til at stille bankgarantier, fordi de
       ikke kan stille løbende sikkerhed for deres gæld til nord pool uden ri-
       siko for omstødelse efter konkurslovens § 70. en bred implementering
       af artikel 8.3.a er derfor af stor betydning i relation til blandt andet dan-
       ske deltagere i nord pool, jf. pkt. 5.1.3.
       på baggrund af disse forhold sammenholdt med det ovenfor anførte
       finder arbejdsgruppen, at der bør ske en bred implementering af artikel
       8.3.a.”
arbejdsgruppens rapport dannede grundlag for lovforslag nr. l 11 af 8. oktober
2003 om ændring af bl.a. den dagældende værdipapirhandelslov. reglerne i
                                            7
collateral-direktivet blev herefter på grundlag af lovforslaget gennemført i
dansk ret ved lov nr. 1171 af 19. december 2003.
i den dagældende værdipapirhandelslov indsattes bl.a. § 58 b og § 58 l, jf. lov-
bekendtgørelse nr. 831 af 12. juni 2014:
      ”§ 58 b. en part i en aftale om finansiel sikkerhedsstillelse kan kun være
      følgende:
      1) en offentlig myndighed …
      2) en centralbank …
      3) en finansiel institution, som er underlagt tilsyn …
      4) en central medkontrahent …
      5) en juridisk person, som handler i sin egenskab af formueforvalter …
      6) en juridisk person, der ikke er omfattet af nr. 1-5, herunder ikke regi-
          strerede virksomheder og interessentskaber, samt enkeltmandsvirk-
          somheder.
      …
      § 58 l. en aftale om finansiel sikkerhedsstillelse kan indeholde bestem-
      melse om, at parterne er forpligtede til at stille sikkerhed eller supplerende
      sikkerhed for ændringer i værdien af sikkerheder eller finansielle forplig-
      telser omfattet af aftalen, hvis ændringerne er indtrådt efter aftalens ind-
      gåelse og skyldes markedsbetingede forhold.
      stk. 2. såfremt sikkerhed stillet i henhold til stk. 1 er stillet uden unødigt
      ophold efter, at kravet på sikkerhed kunne gøres gældende i henhold til
      aftalen, kan sikkerheden ikke omstødes efter konkurslovens § 70 eller § 72.
      omstødelse under de i konkurslovens § 72 anførte betingelser kan dog
      ske, hvis sikkerhedsstillelsen under hensyn til omstændighederne konkret
      ikke fremstod som ordinær.”
i de specielle bemærkninger til værdipapirhandelslovens § 58 b hedder det bl.a.
(folketingstidende 2003-04, tillæg a, lovforslag nr. l 11, s. 295):
      ”bestemmelsen gennemfører collateral-direktivets artikel 1, stk. 2, og fast-
      lægger, hvem der kan være parter i en aftale om finansiel sikkerhedsstil-
      lelse.
      reglerne om finansiel sikkerhedsstillelse finder kun anvendelse på aftaler
      mellem personer omfattet af nr. 1-6. direktivet finder anvendelse på afta-
      ler, hvori begge er personer omfattet af nr. 1-5, eller hvori kun den ene
      part er en person omfattet af nr. 1-5, forudsat den anden part er en juridisk
      person. interessentskaber, kommanditselskaber og andre ikke-registrerede
      virksomheder, herunder enkeltmandsvirksomheder, anses i direktivets
                                              8
      forstand for juridiske personer. direktivet omfatter således alle former for
      erhvervsvirksomhed.
      af hensyn til den ensartede anvendelse af begrebet juridisk person i dansk
      lovgivning, er direktivet på dette punkt implementeret således, at nr. 6
      omfatter alle juridiske personer, der ikke er omfattet af nr. 1-5, samt en-
      keltmandsvirksomheder. en enkeltmandsvirksomhed er ikke en juridisk
      person, men er omfattet af reglerne på lige fod med de juridiske personer,
      som i øvrigt omfattes af nr. 6. det er i nr. 6 præciseret, at interessentskaber
      og andre ikke-registrerede virksomheder, eksempelvis et aktieselskab un-
      der stiftelse, anses for juridiske personer. kun ikke-registrerede virksom-
      heder, der udøver erhvervsmæssig virksomhed, er omfattet.
      selvom det ikke er et krav efter direktivet, omfatter kapitel 18 a aftaler
      mellem to personer omfattet af nr. 6. hvad angår aftaler mellem to perso-
      ner, der alene er omfattet af nr. 6, er der dog i § 58 e, stk. 3, foretaget en
      præcisering af, hvilke typer forpligtelser der anses for finansielle forplig-
      telser, og dermed omfattes af reglerne. bortset fra begrænsningen i hvad
      der anses for finansielle forpligtelser, behandles aftaler om finansiel sik-
      kerhedsstillelse og slutafregning samt aftaler om løbende
      netting mellem to juridiske personer omfattet af nr. 6 på samme måde som
      aftaler, hvori en eller begge parter er omfattet af nr. 1-5. som følge heraf
      vil det i tilfælde, hvor en aftale om finansiel sikkerhedsstillelse eller om
      slutafregning bedømmes efter dansk ret, ofte ikke være nødvendigt at fast-
      slå, om en juridisk person er omfattet af nr. 1-5…”
i de specielle bemærkninger til værdipapirhandelslovens § 58 l hedder det bl.a.
(folketingstidende 2003-04, tillæg a, lovforslag nr. l 11, s. 302-303):
      ”bestemmelsen gennemfører collateral-direktivets artikel 8, stk. 3, litra a,
      om sikkerhedsstillelse for gældsudvidelser, der skyldes markedsforårsa-
      gede ændringer i værdien af sikkerheder eller fordringer. bestemmelsen
      dækker således kun øget kreditrisiko som følge af for eksempel renteæn-
      dringer og ændringer i kurser på værdipapirer og valuta, mens ændrin-
      ger, der skyldes sikkerhedsstillers kreditværdighed, ikke er omfattet. for
      at undgå at sikkerhedsstillers kreditværdighed indirekte giver mulighed
      for yderligere sikkerhedsstillelse, kan sikkerhedsstillers egne aktier m.v.
      ikke anvendes som sikkerhed i henhold til en aftale om finansiel sikker-
      hedsstillelse, jf. den foreslåede § 58 f, stk. 2.
      stk. 1 præciserer, at bestemmelsen alene omfatter ændringer, der er op-
      stået efter indgåelsen af den aftale om finansiel sikkerhedsstillelse, der for-
      pligter sikkerhedsstiller til at stille sikkerhed for markedsforårsagede æn-
      dringer. al sikkerhed for gæld, der eksisterer på tidspunktet for aftalens
                                      9
indgåelse, vil således kunne omstødes efter konkurslovens § 70, uanset om
gælden er opstået som følge af aftale mellem parterne eller som følge af
markedsbetingede ændringer i fordringers eller sikkerheders værdi. det
følger endvidere af bestemmelsen, at det ikke er en betingelse, at der er
stillet sikkerhed ved fordringens opståen. efterfølgende sikkerhed kan
dog kun stilles for ændringerne i gældens størrelse.
formålet med bestemmelsen er at give parterne i finansielle forhold mu-
lighed for løbende at tilpasse værdien af stillede sikkerheder til gældens
størrelse. sikkerhedsstillelse for markedsbetingede ændringer i nettogæl-
dens størrelse kan ifølge sagens natur først ske, når størrelsen af ændrin-
gen kan konstateres, og gælden dermed er kommet til eksistens.
det er sandsynligt, at sådan sikkerhedsstillelse efter gældende ret ville
kunne omstødes efter den objektive omstødelsesregel i konkurslovens §
70. man kan imidlertid anføre, at sikkerhedsstillelse for markedsbetingede
ændringer, der er aftalt på forhånd, og som gennemføres, så snart man har
kunnet konstatere, at betingelserne for, at der kan kræves sikkerhed, er
opfyldt, er en ordinær disposition, der ikke bør omfattes af konkurslovens
§ 70. der har i retspraksis været eksempler på, at man har undladt omstø-
delse af ordinære forøgelser af sikkerheden, selvom denne først blev stillet
efter gældens stiftelse. sager om aftaler, der udtrykkeligt har indeholdt be-
stemmelse om pligt til at stille sikkerhed, såfremt der indtrådte ændringer
i de tidligere stillede sikkerheders eller fordringernes værdi, har dog ikke
været forelagt domstolene.
ifølge stk. 2 kan sikkerhed efter stk. 1 for markedsbetingede ændringer i
gældens størrelse ikke omstødes efter konkurslovens § 70. det er dog en
forudsætning, at sikkerheden er stillet uden unødigt ophold efter, at sik-
kerhedshaver efter aftalen havde krav på at få sikkerheden stillet. det af-
gørende er således ikke, hvornår den markedsforårsagede ændring ind-
trådte, men derimod hvornår pligten til at stille sikkerhed indtrådte.
denne forskel har betydning for aftaler, hvor der først er pligt til at stille
sikkerhed, når den akkumulerede markedsændring når et vist minimums-
beløb. det forudsættes således, at det fremgår af aftalen om finansiel sik-
kerhedsstillelse, i hvilke tilfælde pligten til at stille sikkerhed eller supple-
rende sikkerhed udløses. i kravet om, at sikkerheden skal stilles uden unø-
digt ophold, ligger, at sikkerheden skal stilles så hurtigt, som det praktisk
er muligt. i nogle tilfælde kan det ske samme dag, pligten til at stille sik-
kerhed indtrådte, mens der i andre tilfælde bl.a. på grund af tidsforskelle
kan være tale om en periode på op til nogle dage.
                                             10
      omstødelse efter konkurslovens § 72 af en sikkerhedsstillelse, der er om-
      fattet af stk. 1, og som er stillet uden unødigt ophold, efter at kravet på sik-
      kerhed kunne gøres gældende, kan alene ske, hvis sikkerhedsstillelsen
      ikke under hensyn til omstændighederne konkret fremstod som ordinær.
      forslaget er begrundet i markedshensyn. reglen har næppe større prak-
      tisk betydning for betalingsstandsningsdispositioner, da modparten her
      typisk vil sikre sig tilsynets samtykke, hvilket i sig selv udelukker omstø-
      delse efter konkurslovens § 72, forudsat at tilsynet ikke åbenbart overskri-
      der sine beføjelser. derimod kan reglen om, at omstødelse efter konkurslo-
      vens § 72 kun kan ske, såfremt sikkerhedsstillelsen ikke under hensyn til
      omstændighederne konkret fremstod som ordinær, få betydning i tilfælde,
      hvor en kreditor indgiver konkursbegæring mod en skyldner, der ikke har
      anmeldt betalingsstandsning. efter de gældende regler vil en part i en af-
      tale om finansiel sikkerhedsstillelse i tilfælde, hvor der modtages sikker-
      hed, efter at der er indgivet konkursbegæring mod den anden part i afta-
      len, være i risiko for omstødelse efter konkurslovens § 72, selvom sikker-
      hedsstillelsen fremstod som ordinær. ordinære sikkerhedsstillelser er der-
      for undtaget fra omstødelse efter konkurslovens § 72, da en part i en finan-
      siel aftale, der bliver bekendt med, at der er indgivet konkursbegæring
      mod en anden part i aftalen, ellers ville blive nødsaget til at afslutte mel-
      lemværendet, hvilket ikke altid ville være i skyldners interesse.
      § 58 l indeholder ingen begrænsninger i anvendelsen af konkurslovens §
      74. konkurslovens § 74 omfatter alene utilbørlige dispositioner. en sikker-
      hedsstillelse, der med hjemmel i aftalen er foretaget som følge af en mar-
      kedsforårsaget ændring, vil formentlig blive anset for ordinær og dermed
      ikke for utilbørlig, medmindre det undtagelsesvist kan påvises, at sikker-
      hedsstillelsen er foretaget for at begunstige sikkerhedshaver på de øvrige
      kreditorers bekostning.”
værdipapirhandelsloven blev ophævet ved lov om kapitalmarkeder, som trådte
i kraft den 3. januar 2018, jf. § 258, stk. 1 og 2, i lovbekendtgørelse nr. 12 af 8. ja-
nuar 2018. § 202, stk. 2, i kapitalmarkedsloven har følgende ordlyd:
      ”stk. 2. sikkerhed, der er stillet for ændringer i værdien af sikkerheder el-
      ler fordringer, som er indtrådt efter aftalens indgåelse og skyldes mar-
      kedsbetingede forhold, kan ikke omstødes efter §§ 70 eller 72 i konkurslo-
      ven, hvis den stillede sikkerhed er stillet uden unødigt ophold, efter at
      kravet på sikkerhed kunne gøres gældende. omstødelse under betingelser
      som nævnt i § 72 i konkurslovens kan dog ske, hvis sikkerhedsstillelsen
      ikke fremstod som ordinær.”
collateral-direktivet
af collateral-direktivets præambelbetragtning nr. 5 og 16 fremgår:
                                             11
     ”(5) for at forbedre den retlige sikkerhed i forbindelse med aftaler om fi-
     nansiel sikkerhedsstillelse bør medlemsstaterne sikre, at visse bestemmel-
     ser i insolvenslovgivningen ikke finder anvendelse på sådanne aftaler,
     især de bestemmelser, der vil kunne hindre en faktisk realisation af den fi-
     nansielle sikkerhed eller anfægte gyldigheden af nuværende metoder så-
     som bilateral slutafregning (close-out netting) og etablering af yderligere
     sikkerhed i form af supplerende sikkerhed og substitution af sikkerhed.
     …
     (16) den sunde markedspraksis, som tilsynsmyndighederne støtter, ifølge
     hvilken deltagerne på det finansielle marked anvender aftaler om supple-
     rende finansiel sikkerhed til at styre og begrænse deres kreditrisiko på
     hinanden gennem mark-to-market beregninger af den aktuelle markeds-
     værdi af krediteksponeringen og værdien af den finansielle sikkerhed og
     på grundlag heraf anmoder om supplerende finansiel sikkerhed eller giver
     overskydende finansiel sikkerhed tilbage, bør beskyttes mod visse objek-
     tive omstødelsesregler. det samme gælder muligheden for at substituere
     aktiver, der er stillet som finansiel sikkerhed, med andre aktiver af samme
     værdi. hensigten er udelukkende at sikre, at etableringen af supplerende
     eller substituerende finansiel sikkerhed ikke kan anfægtes alene på det
     grundlag, at de relevante finansielle forpligtelser bestod, før den finan-
     sielle sikkerhed blev stillet, eller at den finansielle sikkerhed blev stillet i
     løbet af en nærmere fastsat periode. dette er dog ikke til hinder for, at det i
     henhold til national lovgivning skal være muligt at anfægte aftalen om fi-
     nansiel sikkerhedsstillelse eller etableringen af finansiel sikkerhed i forbin-
     delse med den oprindelige etablering, suppleringen eller substitueringen
     af den finansielle sikkerhed, f.eks. når denne etablering, supplering eller
     substituering er sket med det formål at stille andre kreditorer dårligere
     (dette dækker bl.a. søgsmål begrundet i svig eller tilsvarende omstødelses-
     regler, som måtte være gældende i en nærmere fastsat periode).”
af collateral-direktivets art. 1, stk. 2, og art. 8, stk. 3 og 4, fremgår:
     ”artikel 1
     formål og anvendelsesområde
     …
     2. sikkerhedshaveren og sikkerhedsstilleren skal begge tilhøre en af føl-
     gende kategorier:
     a) en offentlig myndighed …
     b) en centralbank
     c) en finansiel institution, som er underlagt tilsyn …
                                           12
d) en central medkontrahent, et afregningsfirma eller et clearinginstitut …
e) en juridisk person, herunder ikke-registrerede virksomheder og inte-
     ressentskaber, forudsat at den anden part er en institution som define-
     ret i litra a)-d).
…
artikel 8
tilfælde, hvor visse insolvensbestemmelser ikke finder anvendelse
…
3. hvis en aftale om finansiel sikkerhed omfatter:
a) en forpligtelse til at stille finansiel sikkerhed eller supplerende finansiel
     sikkerhed for at tage hensyn til ændringer i værdien af den finansielle
     sikkerhed eller i størrelsen af de relevante finansielle forpligtelser, eller
b) en ret til at trække finansiel sikkerhed tilbage ved – gennem substitu-
     tion eller ombytning – at stille en finansiel sikkerhed, som i alt væsent-
     ligt har samme værdi
sikrer medlemsstaterne, at etableringen af finansiel sikkerhed, supple-
rende finansiel sikkerhed eller substituerende finansiel sikkerhed i hen-
hold til en sådan forpligtelse eller ret ikke anses for ugyldig, ikke kan om-
stødes og ikke kan annulleres alene på det grundlag:
i) at sikkerheden blev stillet på datoen for indledningen af likvidation el-
    ler saneringsforanstaltninger, men forud for afsigelsen af den retsafgø-
    relse eller det dekret, der udløser denne indledning, eller i en nærmere
    fastsat periode forud for indledningen af likvidation eller saneringsfor-
    anstaltninger eller forud for afsigelsen af en retsafgørelse eller et dekret
    eller iværksættelsen af enhver anden foranstaltning eller enhver anden
    begivenheds indtræden under en likvidation eller saneringsforanstalt-
    ninger, og/eller
ii) at de relevante finansielle forpligtelser blev pådraget forud for datoen
    for etableringen af den finansielle sikkerhed, den supplerende finan-
    sielle sikkerhed eller den substituerende finansielle sikkerhed.
4. dette direktiv berører ikke almindelige bestemmelser i medlemsstater-
nes insolvenslovgivning vedrørende omstødelse af transaktioner, der er
foretaget i den nærmere fastsatte periode, der er omhandlet i stk. 1, litra
b), og i stk. 3, nr. i), jf. dog stk. 1, 2 og 3.”
                                               13
højesterets begrundelse og resultat
sagens baggrund og problemstilling
copenship a/s, der var moderselskab i en rederikoncern, og a/s global risk
management ltd., som bl.a. drev virksomhed med risikostyring, indgik i 2011
aftale om afdækning af copenships risiko i forbindelse med udsving i markeds-
prisen på brændstof (bunker). i tilfælde, hvor global risk managements tilgo-
dehavende overskred en i forvejen fastsat grænse, kunne global risk manage-
ment ifølge aftalen afgive påkrav (margin call) med krav om, at copenship
skulle stille supplerende sikkerhed inden for én hverdag. den 15. december
2014 og den 19. januar 2015 sendte global risk management sådanne påkrav til
copenship. ved betalinger henholdsvis den 18. december 2014 og den 23.
januar 2015 stillede copenship den krævede supplerende sikkerhed. copenship
blev erklæret konkurs den 3. februar 2015.
sagens hovedspørgsmål er, om de to betalinger kan omstødes efter konkurslo-
vens § 70.
værdipapirhandelslovens kapitel 18 a og konkurslovens § 70
værdipapirhandelslovens kapitel 18 a blev indført ved lov nr. 1171 af 19. de-
cember 2003 til gennemførelse af collateral-direktivet (europa-parlamentets og
rådets direktiv 2002/47/ef af 6. juni 2002). ved loven blev det bestemt, at direk-
tivets bestemmelser om finansiel sikkerhedsstillelse også skulle finde anven-
delse på aftaler mellem virksomheder, hvoraf ingen er omfattet af direktivet.
lovens kapitel 18 a, herunder § 58 l, omfatter således bl.a. aftaler mellem juridi-
ske personer som parterne i denne sag, jf. § 58 b, nr. 6.
lovens § 58 l angår ifølge forarbejderne sikkerhedsstillelse for gældsudvidelser,
der skyldes markedsforårsagede ændringer i værdien af sikkerheder eller for-
dringer. kun øget kreditrisiko som følge af f.eks. renteændringer og ændringer i
kurser på værdipapirer og valuta er dækket af bestemmelsen, mens ændringer,
der skyldes sikkerhedsstillers kreditværdighed, ikke er omfattet.
efter § 58 l, stk. 2, jf. stk. 1, kan en sikkerhed, der stilles i medfør af en aftale om
finansiel sikkerhedsstillelse, og som er stillet uden unødigt ophold, ikke omstø-
des efter konkurslovens § 70.
det følger af det anførte, at de to betalinger, som copenship foretog til sikker-
hed, ikke kan omstødes efter konkurslovens § 70, hvis sikkerhederne må anta-
ges at være stillet ”uden unødigt ophold”. efter forarbejderne indebærer dette,
at sikkerheden skal stilles så hurtigt, som det er praktisk muligt. i nogle tilfælde
kan det ske samme dag, som pligten til at stille sikkerhed indtrådte, mens der i
andre tilfælde bl.a. på grund af tidsforskelle kan være tale om en periode på op
til nogle dage.
                                           14
af de grunde, som landsretten har anført, tiltræder højesteret, at de to sikker-
heder, som copenship stillede, ikke blev stillet uden unødigt ophold, og at be-
talingerne derfor er omstødelige efter konkurslovens § 70.
direktivkonform fortolkning
global risk management har med støtte fra finans danmark anført, at værdi-
papirhandelslovens § 58 l, stk. 2, skal fortolkes direktivkonformt, og at der bør
ske præjudiciel forelæggelse for eu-domstolen for at få afklaret, om kravet i be-
stemmelsen om, at undtagelse fra omstødelse fordrer, at sikkerhed er stillet
”uden unødigt ophold”, er i overensstemmelse med collateral-direktivets arti-
kel 8, stk. 3.
forståelsen af bestemmelsen i værdipapirhandelslovens § 58 l, stk. 2, giver ikke
anledning til tvivl, og den aftale, der er indgået mellem sagens parter, er ikke
omfattet af collateral-direktivet. i denne sag er der derfor ikke anledning til at
overveje, om § 58 l, stk. 2 (i dag kapitalmarkedslovens § 202, stk. 2), er direktiv-
konform. det kan ikke føre til andet resultat, at reglerne blev indført for at gen-
nemføre collateral-direktivet, og fordi det af bl.a. konkurrencemæssige grunde
blev fundet hensigtsmæssigt at sidestille virksomheder omfattet af direktivet og
andre virksomheder, jf. herved også højesterets dom af 9. januar 2006 (ufr
2006.1058).
højesteret bemærker i øvrigt, at årsagen til, at de to sikkerheder først blev stillet
henholdsvis 3 og 4 dage efter påkrav, efter bevisførelsen var copenships mang-
lende likviditet, og at det allerede af den grund ikke kan antages, at sikkerhe-
derne ville have været beskyttet af collateral-direktivets artikel 8, stk. 3, hvis di-
rektivet havde fundet anvendelse.
                          thi kendes for ret:
landsrettens dom stadfæstes.
i sagsomkostninger for højesteret skal a/s global risk management ltd. betale
125.000 kr. til copenship a/s under konkurs.
de idømte beløb skal betales inden 14 dage efter denne højesteretsdoms afsi-
gelse.
sagsomkostningsbeløbene forrentes efter rentelovens § 8 a.


text:
                             højesterets dom
                          afsagt fredag den 28. januar 2011
sag 30/2008
(2. afdeling)
a
(advokat leo jantzen)
mod
skatteministeriet
(kammeradvokaten ved advokat bodil søes petersen)
i tidligere instans er afsagt dom af vestre landsrets 7. afdeling den 30. november 2007.
i pådømmelsen har deltaget fem dommere: per sørensen, peter blok, asbjørn jensen,
marianne højgaard pedersen og michael rekling.
påstande
appellanten, a, har gentaget sin påstand.
indstævnte, skatteministeriet, har påstået stadfæstelse.
anbringender
skatteministeriet har for højesteret i første række anført, at den tilkendegivelse over for skat-
temyndighederne om ejendommens skattemæssige status som erhvervsmæssig udlejnings-
ejendom, som a har givet ved anvendelse af kapitalafkastordningen, er bindende for ham.
dette indebærer, at han ikke efterfølgende – med skattemæssig virkning – kan få lagt til
grund, at ejendommen faktisk havde en anden skattemæssig status. skatteministeriet har her-
ved henvist til afgørelserne i ufr 1984.855 ø og ufr 2007.1485 h.
a har heroverfor anført, at der ikke er grundlag for at opstille et sådant generelt princip. det
kan ikke udledes af de nævnte domme. det må afgøres efter en konkret og samlet helhedsbe-
dømmelse, om han opfylder betingelserne i ejendomsavancebeskatningslovens § 8.
                                                - 2 -
supplerende sagsfremstilling
a har for højesteret erkendt, at han ikke havde bolig på x-vej 9, give, fra den 15. august til
den 1. november 2000, og at han heller ikke havde bolig på y allé 50, ikast, i perioden fra
den 1. november 2000 til den 1. februar 2001. i begge tilfælde har han således givet folkeregi-
steret urigtige oplysninger herom. han har fastholdt sin forklaring for landsretten om, at han i
perioden 1. juni 1996 til maj 1998 havde bolig på ejendommen x-vej 9, give.
forklaringer
til brug for højesteret er der afgivet supplerende forklaringer af a og c og forklaring af e, g,
f, d, h, j, k og b.
a har supplerende forklaret, at han i 1996 fik job i billund lufthavn, og her arbejdede han
frem til 31. marts 2006. i dag bor han i københavn, og det har han gjort siden 1. april 2006.
han har nu arbejde i københavns lufthavn. i perioden 1996 - 1998 boede han på x-vej 9 i
give. han var flyttet dertil 1. juli 1995 for at bo sammen med b. hun havde boet der sammen
med sin eksmand, som hun var separeret fra, da de mødte hinanden. han mener, de blev skilt i
1995. hun kunne ikke overtage huset selv, idet hun stod registreret i rki, hvorfor det hurtigt
blev aftalt, at han skulle købe huset x-vej 9 i give. han købte det med det formål, at de kunne
bo der sammen. han overtog huset for restgælden, og han købte samtidig et andet hus y alle
i ikast. han havde ikke noget arbejde det første halve år, han boede i jylland, men da han
overtog husene for restgælden, kunne det godt lade sig gøre. det var b, der betalte broder-
parten af udgifterne på ejendommen x-vej 9 i give. b ønskede ikke, at han havde officiel
adresse der, idet hun så kunne få forhøjet børnebidrag og boligsikring. hun ville også gerne,
at huset blev lavet om, og hvis han havde bopæl sammen med hende, var hun usikker på, om
han kunne låne penge til en ombygning. han havde ikke sine møbler med til x-vej 9 i give.
dem havde han opmagasineret hos en bekendt i københavn. b havde et fuldt møbleret hjem,
og hun havde bedre smag end ham. b har 2 børn, 2 piger, som han i løbet af kort tid følte sig
som forælder for, idet de ikke havde kontakt med deres biologiske far. han deltog blandt an-
det i deres fritidsaktivitet med heste, hvor han kørte til og fra stævner og hjalp til i øvrigt. han
hjalp også især d med lektielæsning, idet hun havde svært ved skolearbejdet. b var meget
væk om aftenen, hvorfor han også passede pigerne om aftenen og deltog i forældremøder og
så videre. hans samliv med b stoppede i 1998, og hans kontakt med b stoppede helt i 2003. c
er bs søster. c var en del babysitter for b, da de lige havde lært hinanden at kende, hvor hun
                                                - 3 -
besøgte ham i københavn jævnligt. hun var også efterfølgende babysitter for børnene og var
populær hos dem. han har aldrig været kæreste eller boet sammen med c. han har dog haft
adresse hos hende i horsens. det var efter bs ønske, og c gik modvilligt med hertil. den før-
ste adresse, som han havde i horsens, var på z-gade 13, hvor c boede med sin daværende
kæreste g. da c flyttede fra z-gade 13 til y-gade, flyttede han adressen med. der er en af-
stand af 60 km fra horsens til billund lufthavn, og det tager ca. 1 time at køre dertil. fra
give til billund er der 16 - 18 km, og det tager ca. 15 minutter at køre dertil. han selvangav
en huslejeindtægt for x-vej 9, samtidig fradrog han transportudgifter til og fra horsens, såle-
des at det skattemæssigt gav et 0. vedrørende de adresser, der er registreret hos cpr, er alle
adresserne, bortset fra æ-vej 6, ø-vej 79 og å-vej 16, nogle fiktive adresser, hvor han aldrig
har boet. adresserne er registreret efter bs ønske. da deres kæresteforhold ophørte, var det ef-
ter bs ønske, og han var fortsat vild med hende og ønskede at vinde hende tilbage. derfor har
han føjet hendes ønsker. til skatteankenævnet har han oplyst, at han flyttede sammen med b
i 1996, men det er forkert. det var den 1. juli 1995, at han flyttede til give. han flyttede også
sin adresse til u-vej 135 efter bs ønske. han havde købt en andel af u-vej 135 sammen med
bs daværende kæreste, og det ville se mærkeligt ud, hvis han havde købt et hus, og det bare
stod tomt. det var b, der betalte udgifterne på ejendommen u-vej 135. det var delt i 2 enhe-
der, da han købte huset, men b lavede det om til et en-familiehus efter overtagelsen. b spil-
lede på, at han stadig havde følelser for hende, og han har derfor opført sig for dumt. han
følte, at hvis han modsagde hende, kunne han ikke få hende tilbage. han stolede blindt på, at
hun havde orden på papirerne, og han skrev slutsedlen under, uden at læse den nærmere. da
han flyttede fra x-vej 9 i 1998, betalte b alle udgifterne på ejendommen der. b var på et tids-
punkt tilmeldt den adresse, hvor han boede i give, og det var efter hendes ønske, men hun
boede der ikke reelt. han har anvendt kapitalafkastordningen i forbindelse med ejendommen
x-vej 9. det var efter et råd fra en bekendt, der hedder h. han stolede på, at h havde ret i det,
og han havde ikke haft noget kendskab til kapitalafkastordningen og ved ikke, at man ikke
kunne bruge den, når man selv boede på adressen. han fik at vide, at det var en ordning, man
kunne bruge, når man lejede ud, hvilket han fiktivt havde gjort, idet han havde selvangivet
lejeindtægter, men i og med at han selv boede der, vidste han godt, at det ikke var helt i orden.
han har over for myndighederne fastholdt at have erhvervsmæssig kørsel mellem horsens og
give og billund. det gjorde han, idet han frygtede, at hvis der blev boret for dybt i det, ville
korthuset ramle, og så ville det gå ud over b. han kan ikke redegøre nærmere for det økono-
miske i forbindelse med det mageskifte, der skete mellem salget af x-vej og u-vej. han har i
den forbindelse haft tillid til b. det brev, der blev sendt til ikast kommune den 18. maj 2003,
                                               - 4 -
giver forkerte oplysninger om, hvor han har boet. det er et brev, som bs daværende kæreste p
har forfattet, og han har oplyst ham om, at nu ville de ikke høre mere fra myndighederne. der
var tale om en måde at skræmme dem på ved at oplyse dem om, at der var mange, der kunne
afgive vidneforklaringer om de faktiske forhold. oplysningerne, om at han har boet på v-vej
fra 2.august - 1.november, er ikke korrekte, ligesom det heller ikke er korrekt, at han rent fy-
sisk er flyttet fra y-gade den 2.august 2008 og til give.
c har supplerende forklaret, at hun aldrig har boet sammen med eller været kæreste med a.
hun boede i z-gade 13 i horsens fra 1996 til 1998 sammen med g, som var hendes kæreste
dengang. den lejlighed var på ca. 100 m2, men det var kun de 70 m2, der var officielt regi-
streret, idet nogle af værelserne havde for lavt til loftet. lejligheden bestod af en gang, hvor
der var et bad, herefter kom der et soveværelse, stue og køkken, et værelse, et gæstetoilet og 2
yderligere værelser. a har ikke boet der på noget tidspunkt. 1. februar 1998 flyttede hun fra
sin kæreste og til y-gade i horsens. hun boede der alene indtil 2003, hvor hun købte en lej-
lighed. lejligheden i y-gade var på 49 m2 og bestod af en lille gang med badeværelse, en
kæmpe stue, et køkken og et soveværelse. der var tale om en 2-værelses lejlighed. a har ikke
på noget tidspunkt boet der. hun har kendt a gennem sin søster b, der var kæreste med ham
gennem et par år. hun havde også kontakt med ham efterfølgende, men hun har ingen relation
til a i dag. sidst, hun så ham, var i viborg. hun har ofte været babysitter for bs børn. mens a
var kæreste med b, boede de sammen på x-vej 9 i give. hun tror, at de blev kærester et
stykke tid før februar 1996. hun kan huske, at de sammen var på en dykkerferie til maldi-
verne, og det var i februar 1996, hvorfor hun vil gå ud fra, at de har kendt hinanden et stykke
tid inden da. de var herefter kærester et par år frem. hun ved, at a solgte sin lejlighed på ø-
vej i københavn, da han flyttede til jylland. hun kan ikke huske den eksakte dato. hun har
ikke snakket med sin søster i 2 år. da b var kæreste med a, havde hun et godt forhold til b,
og hun besøgte dem på x-vej 9. a fungerede som en slags papfar for bs døtre, og han var
vellidt. han er en rigtig sød fyr. hendes søster arbejdede meget, og derfor tog a sig meget af
pigerne. a deltog selvfølgelig i familiens fødselsdage, konfirmation og andre sociale arran-
gementer både på x-vej 9 og hos hende og hos hendes forældre. han boede jo på x-vej 9,
hvorfor det var naturligt, at han deltog der. hun kan ikke huske, hvornår en af døtrene blev
konfirmeret, men hvis a og b var kærester på det tidspunkt, har han selvfølgelig deltaget i
konfirmationen.
                                               - 5 -
e har forklaret, at han har 2 døtre, det er b og c. hans kone havde været gift før, men hendes
mand var druknet, og b er derfor ikke hans biologiske datter, men han betragter hende som
sin datter. hun var 3 år, da han mødte deres mor. han kender a gennem b. a var kæreste
med b, og a boede sammen med b på x-vej i give over for sygehuset. han kan ikke huske,
hvornår det var, de boede sammen, men det var på et tidspunkt i 90'erne. han kom ikke på
adressen ret tit. det skyldtes blandt andet, at deres forhold til b ikke altid har været, som det
skulle være. han kan ikke udtale sig om as forhold til hans børnebørn. han vil tro, at han var
en ven til dem. han er helt sikker på, at a ikke har været kæreste med c, og han kan ikke
tænke sig, at de på noget tidspunkt har boet sammen. han har ikke nogen relationer til a i
dag.
g har forklaret, at han kender a via hans ekskæreste c. hendes storesøster b var kæreste med
a. han var selv kæreste med c fra 1991 til 1998. det skal nok passe, at det var 1. februar
1998, c flyttede til y-gade. han tror ikke, at a har været kæreste med c, og han vil i hvert
fald ikke håbe, at han har været det i den periode i 1996 til 1998, hvor han selv var kæreste
med c. de boede sammen i z-gade 13 i horsens, og her blev han boende indtil 2003 eller
2004. der var tale om en lejlighed på små 100 m2, men noget var ikke egnet til beboelse på
grund af skråvægge. a har ikke boet på z-gade 13, mens han har boet der. han ved ikke, om
a har boet på y-gade 50, men det kan han ikke forestille sig. mens a og b var kærester, bo-
ede b på x-vej i give. han tror næsten, at de boede sammen. han kan dog ikke huske det
helt, men det er det, han kan forestille sig. han kender ikke noget omkring as forhold til bs
børn. han har deltaget i sociale arrangementer hos b, bl.a. fødselsdage og nytårsaften, hvor a
også har deltaget. han har ikke nogen relation til a i dag.
f har forklaret, at hun lærte a at kende, da hun var mellem 7 og 9 år, vil hun tro. hun kan
ikke huske, om a har boet på x-vej sammen med hende og hendes mor og søster. en ferie på
cypern siger hende noget, men hun kan ikke helt huske noget omkring det. hun kan også
huske noget med hesten, men hun kan ikke huske, om a deltog i aktiviteter med hesten. når
hendes mor var væk om aftenen, passede de sig selv, eller også har a gjort det. hun tror, at a
på et tidspunkt passede dem om aftenen. han var der i hvert fald. hun ved ikke, hvor ofte han
var på adressen, og hun aner ikke, om han havde nogen ting på adressen. hun har boet på x-
vej 9 fra hun var 3 til 15 år. a var med ved ds konfirmation. det ved hun, fordi hun har set et
billede af ham i den anledning. ellers kan hun ikke huske noget om hans deltagelse i
fødselsdage m.v.
                                               - 6 -
d har forklaret, at hun er 27 år. hun er født i 1981. hun er uddannet frisør og arbejder som
sådan. hun kender a fra, han var hendes mors kæreste. hun kan ikke huske præcis, hvornår a
lærte hendes mor at kende. hun flyttede selv hjemmefra, da hun var 16 år, og han var kæreste
med hendes mor, da hun blev konfirmeret. hun blev vist konfirmeret i 1995. a boede
sammen med dem på x-vej i et par år. a deltog i deres liv. han var hjemme, når de kom hjem
fra skole og lavede aftensmad og passede dem om aftenen, idet deres mor arbejdede meget.
hendes søster og hun red meget, men de cyklede primært til rideskolen, idet den lå tæt på.
hun dyrkede også håndbold. a har aldrig været bleg for at hjælpe til med kørsel m.v. i den
sammenhæng. hun kan ikke huske, om a hjalp hende med lektier. efter at forholdet til deres
mor var sluttet, flyttede a ned i å-vej i en lejlighed, der lå over for den salon, hvor hun var i
lære som frisør. k og j er hendes veninder. hun kan huske, at hun har været på ferie sammen
med a i udlandet. a havde nogle ting i hjemmet, men det var mest hendes mors møbler m.v.
han havde meget tøj, og han havde mange cd'ere. han havde interesse for musik, og han
spillede i et band, da hendes mor lærte ham at kende. hun har fået hans gamle tallerkner. hun
har ikke nogen relation til a i dag. de ser ikke hinanden, og det er lang tid siden, hun har
snakket med ham, men når de snakker sammen, foregår det i en positiv stemning. de har et
positivt forhold til hinanden.
h har forklaret, at hun er revisor hd. hun arbejder som selvstændig nu. hun har arbejdet ved
skattevæsnet i et års tid omkring år 2003/2004. da var hun ansat med selskabsbeskatning.
hun har lært b at kende gennem hendes ekskæreste, der dykkede med b. det var omkring
efteråret 1996. hun kender i allerhøjeste grad a, da han var kæreste med b. hun var en ven af
huset. det vil sige, at hun var ven af a og b og af bs børn. de boede på det tidspunkt i give
på x-vej. a og b boede sammen, og hun tror, at de boede sammen, indtil de gik fra hinanden
omkring år 2000 eller år 2001. a var en god papfar for pigerne. han kørte dem blandt andet
til tandlæge og skole m.v. hun har engang været til en fest eller fødselsdag, der blev holdt i
stuen eller udestuen, hvor de var nogle få venner, men mest familie til festen. hendes tidligere
kæreste og hun spiste en del sammen med a og b, og hun har været på adressen x-vej mange
gange. hun kan ikke huske, at hun har været på adressen, hvor a ikke har været der. hun kan
især huske nogle af de ting, a havde på adressen. der var tale om, at han havde masser af sko,
parfumer og deodoranter og en masse tøj, samt en stor cd-samling. det med cd-samlingen
husker hun især, idet de havde haft indbrud, hvor der var blevet stjålet en del af dem, og han
var meget fokuseret på at få reetableret cd-samlingen, sådan som den havde været før tyveriet.
                                              - 7 -
b ser hun sjældent i dag, og hun har ikke set a, siden de gik fra hinanden. forevist en opstil-
ling af kapitalafkastordningen har hun forklaret, at det er hende, der har skrevet tallene i den,
og det er hende, der har skrevet under. hun har gjort det efter as oplysninger. hun har ikke
rådgivet ham om kapitalafkastordningen. hun kan faktisk ikke huske noget om det i dag, og
hun var ikke klar over, at han havde en lejeaftale med b. hun kan ikke huske, om noget af
ejendommen x-vej i give var udlejet. hun kan ikke huske noget om det i dag.
j har forklaret, at hun er 28 år. hun kender a gennem d, der er hendes meget gode veninde.
hun kom meget i ds hjem. hun lærte d at kende i 1988 eller 1989. d boede sammen med a
på x-vej 9 i give. her boede ds mor, b også og ds lillesøster. hun vil tro, at de boede sam-
men i 2-3 år, muligvis omkring 1992 til 1995, men hun kan ikke huske det præcis. på et tids-
punkt boede der også en, der hed r, som blev kaldt r, i kælderen på x-vej 9. a havde et godt
forhold til d og hendes søster. han deltog i deres liv. han bad blandt andet d engang om at
komme ind og sige godnat, når hun kom hjem fra en byfest. det blev d sur over, idet hun ikke
mente, han skulle blande sig i det. de har været ovre at besøge a i forbindelse med, at de var
til koncert med janet jackson i københavn. hun kan huske, at de havde en lille lilla bil, der
ikke kunne køre på grusvej. det var derfor ikke så tit, at de blev kørt til ridning. hende og d
var på rideskolen næsten hver dag, og hun er kommet i ds hjem 1-2 gange om ugen. hun ved
ikke, hvor ofte hun så a der, det kan hun ikke huske. det har ofte været om eftermiddagen,
hun var i hjemmet. hun kan huske, at a flyttede til å-vej efter at være flyttet fra x-vej. han
boede ovenpå et pizzeria. der har hun besøgt ham en gang. d gik 2 klasser under hende, da de
gik i skole. hun er stadig rigtig god veninde med d. hun har ikke set a i mange år. efter at a
var flyttet fra v-vej, var b kæreste med en, der hed s, som har været der, men hun ved ikke,
om han rent faktisk boede der. hun har også set en, der hed p, der en gang, men hun ved hel-
ler ikke, om han har boet der. det tror hun umiddelbart ikke, at han gjorde.
k har forklaret, at hun er 26 år. hun kender a gennem sin veninde d. han færdedes i huset
hjemme hos dem. d og hendes familie flyttede til give i 1993 eller 1995. hun lærte hende at
kende i 1. klasse. hun mener, at a og b blev kærester omkring 1998, idet hun kan huske, at
de var til en janet jackson koncert i forum i københavn på det tidspunkt. det var efter hende
og ds konfirmation. det er det, hun husker. hun ved, at a deltog i ds konfirmation, men hun
var ikke selv med, da hun blev konfirmeret samme dag. hun har snakket med nogle andre
veninder om det, der havde været med ved ds konfirmation. hun kan huske, at a hjalp til og
lavede mad til dem nogle gange, ligesom han hentede og bragte dem til og fra ridning. da a
                                                - 8 -
flyttede fra b, flyttede han til å-vej ovenpå m-sted, og hun så ham nogle gange, når de havde
været i byen, og de spiste natmad dernede. hun har ikke nogen relation til a i dag. hun er
stadig gode venner med d. hun havde en opfattelse af, at a boede der, idet han tit var i hjem-
met hos d. hun tror, at han flyttede derover efter janet jackson koncerten.
b har forklaret, at hun er makeup-artist og dykkerinstruktør. det har hun været, siden hun var
23 år. i dag arbejder hun som makeup-artist. det gjorde hun også i 1990'erne. hun mødte a
på en café i københavn, og de havde et forhold til hinanden fra 1992-1997 eller 1998. hun
kan ikke præcis huske, hvornår det startede og sluttede. de blev forlovet. det blev de i 1995.
hun viste sin forlovelsesring, hvor der står a og datoen den ”23.2.1995.” a har aldrig været
kæreste med hendes søster, c. da de mødtes, boede a på ø-vej i københavn, og han flyttede
siden til give på x-vej, hvor hun boede. det kan godt passe, at det har været i juli 1995. han
flyttede sit tøj, billeder og personlige genstande med, men der var ikke plads til hans møbler,
så de blev enten givet væk eller smidt væk. han havde også sin bil med. de boede på x-vej 9
i give sammen med hendes to piger. nedenunder boede r og karina. a flyttede til å-vej 16 i
give, og det kan godt passe, at det som nævnt i lejekontrakten var den 15. maj 1998. årsagen
hertil var, at hun ikke kunne finde ud af, om det skulle være dem, eller det ikke skulle være
dem. de blev derfor enige om, at han skulle finde en lejlighed i give, så de kunne være i nær-
heden af hinanden og opretholde kontakten også til børnene. hun ved ikke, hvornår de reelt
stoppede med at være kærester. i perioden 1995-1998 havde a også et hus i ikast. det havde
han købt af hende af økonomiske årsager. hun havde en verserende skattesag, der betød, at
hun for at undgå udlæg i sine ejendele solgte huset til a. huset var lejet ud på det tidspunkt.
hun kan huske, at a på et tidspunkt flyttede op til huset i ikast. det var ikke, mens de var kæ-
rester. han fandt ud af, at han ikke gad at bo der, så han foreslog, at de solgte huset igen,
hvilket de gjorde på et tidspunkt. fortjenesten herfra blev lagt ind som afdrag på gælden på
x-vej. hun ved ikke helt, hvordan det hang sammen, men de havde en advokat til at ordne
det, så han må kunne fortælle om det. i oktober 1996 købte a x-vej 9 af hendes tidligere
mand, o. det var også af rent økonomiske årsager, at hun ikke kunne overtage ejendommen.
hun lejede ejendommen af a, da han flyttede, og hun betalte husets udgifter. mens de boede
sammen, deltes de om udgifterne til huset. i 2000 solgte a x-vej 9 og købte u-vej 135 i hor-
sens sammen med t, der på daværende tidspunkt var hendes kæreste. selv om de ikke var
kærester længere, havde de fortsat et godt forhold til hinanden, og a ville gerne hjælpe hende,
så hun kunne komme tilbage til hendes hjemby, hun kunne ikke lide at bo i give. a er en god
type. a boede ikke selv på u-vej 135. hun vidste godt, at han på et tidspunkt har haft folkere-
                                                - 9 -
gisteradresse der, men det var en af den slags ting, hun ikke spurgte ind til. det var også
hende, der havde anmodet ham om at købe u-vej 135. i 2003 solgte a u-vej 135 til hendes
daværende og nuværende kæreste, p. i 1995-1998 fungerede a og hun og hendes to døtre som
en almindelig familie med alt, hvad det indebærer af ture, ferier, forældremøder og arrange-
menter. han opførte sig som en helt almindelig papfar for børnene og deltog i deres liv. de
holdt konfirmation for den ældste, mens de boede sammen, og a var også med til fs konfir-
mation, der var i 1999. da var de stadig venner. de havde på et tidspunkt indbrud, mens de
boede sammen, og her blev der stjålet et b&o anlæg, nogle cd'ere, smykker, nogle prægepa-
pirer og nogle billeder. de fleste ting tilhørte a blandt andet, fordi han havde 300-400 cd'ere.
de havde mange besøgende i deres hjem. blandt andet kom hendes veninde, n, der har en
frisørsalon i give, i deres hjem, som om, det var hendes andet hjem. as bedste kammerat,
allan, og dennes kæreste kom også ofte på besøg. hun kan ikke huske hans efternavn. i dag
har hun ikke kontakt til a, det har de ikke haft i de sidste 4-5 år. hun blev skilt fra sin eks-
mand, o, omkring 1992 eller 1993, hun kan ikke huske datoerne. hun havde også lejet huset
x-vej 9 af o, og hun betalte leje til ham. hun havde lejet huset i ikast af a, og hun videreud-
lejede det til en klinik for alternativ behandling. hun betalte derfor omkostningerne til huset
til a. på et tidspunkt lejede hun det ikke ud mere, og så var der ingen, der brugte huset, før a
på et tidspunkt flyttede ind i en kort periode. hun kan ikke huske, hvorfor a har haft folke-
registeradresse hos c. det er længe siden. a solgte ikke huset på x-vej 9, efter at han selv var
flyttet, da hun jo af økonomiske årsager ikke kunne overtage det, og han derfor ville hjælpe
hende. hun har på et tidspunkt haft folkeregisteradresse i å-vej 16. hun har også boet der en
kort periode på nogle måneder, hvor også hendes yngste datter havde folkeregisteradresse der.
hun kunne dog ikke holde ud at bo i give, hvorfor hun flyttede tilbage til u-vej 135, hvortil
hun var flyttet, da x-vej blev solgt. det var hendes revisor, der rådede hende til at opretholde
folkeregisteradressen i give kommune, således at hendes skattesag kunne fortsætte i den
kommune. revisoren rådede hende også til rent faktisk at flytte til å-vej 16. hun var ikke
kæreste med a på det tidspunkt. hun var da blevet kæreste med p. da hun flyttede fra x-vej
til u-vej 135, var hendes yngste datter på efterskole, hvorfor hun ikke skulle skifte skole, da
hun flyttede.
højesterets begrundelse og resultat
i årene 1996-98 har a over for skattemyndighederne tilkendegivet, at ejendommen x-vej 9,
give, var en erhvervsmæssig udlejningsejendom omfattet af kapitalafkastordningen. dette
indebar bl.a., at han ved opgørelsen af årets resultat fradrog ikke alene renteudgifter, men
                                              - 10 -
også andre udgifter vedrørende ejendommen, og at renteudgifterne blev fratrukket fuldt ud. a
har erkendt, at kapitalafkastordningen ikke kunne anvendes, hvis han havde bolig på ejen-
dommen.
med henvisning til disse omstændigheder og i øvrigt af de grunde, der er anført af landsretten,
stadfæster højesteret dommen. de yderligere vidneforklaringer, der er afgivet for højesteret,
kan ikke føre til et andet resultat.
                                     thi kendes for ret:
landsrettens dom stadfæstes.
i sagsomkostninger for højesteret skal a betale 50.000 kr. til skatteministeriet.
de idømte sagsomkostningsbeløb skal betales inden 14 dage efter denne højesteretsdoms af-
sigelse og forrentes efter rentelovens § 8 a.