text:
- pba
                                        udskrift
                                             af
                         sø- & handelsrettens dombog
                                       ____________
                                           dom
afsagt den 15. oktober 2013
h-78-12
                                   agrocomplex sp. z. o .o
                                   (advokat claus rehl)
                                   mod
                                   hcs a/s transport og spedition
                                   (advokat peter frederiksen)
indledning
sagen vedrører spørgsmålet om, hvorvidt hcs a/s transport og spedition var berettiget til
at opsige den transportaftale (haulage contract), som de havde indgået med agrocomplex
sp. z.o.o.
påstande
                                                    -2-
agrocomplex sp. z.o.o. har nedlagt påstand om, at hcs a/s transport & spedition tilpligtes
at betale 45.623,80 kr. med tillæg af den til enhver tid værende procesrente fra den 1. juli
2011.
hcs a/s transport & spedition har nedlagt påstand om frifindelse.
sagen er anlagt den 9. juli 2012 ved retten i glostrup og henvist til sø- og handelsretten i
medfør af retsplejelovens § 225, stk. 3, jf. stk. 2, nr. 1.
oplysningerne i sagen
transportaftalen
den 14, juni 2011 underskrev agrocomplex sp. z.o.o. (herefter agrocomplex), der driver en
vognmandsforretning i polen, en transportaftale med hcs a/s transport & spedition (heref-
ter hcs), der driver en transport- og speditørforretning i danmark.
       det fremgik af aftalen, at agrocomplex skulle stille 2 trækkere til rådighed for hcs fra
den15. juni 2011 til kørsel imellem skandinavien og kontinentet med egne køletrailere.
       for så vidt angår pris, aftalte parterne, at hcs skulle betale 0,91€ plus olietillæg pr.
edp km, baseret på route logix eksl. maut i henhold til højeste euro norm og eksklusiv vej-
skatter, som hcs skulle betale. kilometer blev regnet fra første lastested til sidste lossested
pr. rundtur. 150 tomme kilometer mellem sidste lossested og første lastested i skandinavien
var fri. ingen tomme kilometer fra sidste lossested og første lastested på kontinentet var fri.
det var endvidere aftalt vedrørende afregning (”settlement”), at hcs skulle sende kilome-
terudskrift og kreditnota for hver tur elektronisk som en pdf-fil via e-mail. vedrørende be-
talingsbetingelser var der aftalt løbende måned plus 28 dage netto betinget af, at alle bilag
(cmr, følgesedler, vejesedler og kvitteringer) for de pågældende ture blev afleveret til tiden.
parterne havde endvidere vedrørende perioden aftalt, at de to første måneder var at betragte
som en prøvetid indenfor, hvilken periode aftalen kunne opsiges skriftligt med 14 dages var-
sel. efter prøvetidens udløb var opsigelsesvarslet 4 måneder til den 1. i måneden. det samme
opsigelsesvarsel gjaldt tillige for leje af trailer, således at leje heraf ophørte samtidig med
kørselsaftalen.
                                                  -3-
       hcs generelle betingelser var vedlagt som bilag til transportaftalen. heraf fremgik det
af § 5 vedrørende paller/fragtbreve/kvitteringer, at cmr, følgesedler, vejesedler og kvitterin-
ger skulle være hcs i hænde minimum hver mandag eller hvis andet tidspunkt da efter
nærmere skriftlig aftale mellem parterne. manglende rettidig fremsendelse ville medføre, at
der blev pålagt et administrationsgebyr. af § 6 vedrørende konventionalbod fremgik det, at
hcs ved agrocomplex’ manglende overholdelse af kørselskontraktens opsigelsesvarsler
kunne opkræve en konventionalbod på 25.000 kr. betalingen af konventionalboden begræn-
sede ikke agrocomplex’ erstatningsansvar over for hcs.
parternes korrespondance, herunder opsigelse af kontrakten
parterne indledte kort efter indgåelsen af aftalen samarbejdet. den første kørsel påbegyndtes
den 15. juni 2011.
       ved e-mail af 27. juni 2011 kl. 08.29 forespurgte tomasz brzozowski hos agrocomplex
ann carina refsgaard hos hsc: ”what about km report?” samme dag (kl. 8.28?) videre-
sendte ann carina refsgaard beskeden til michelle selsted.
       den 28. juni 2011 kl. 9.39 sendte tomasz brzozowski til morten østergaard følgende e-
mail:”still silent about km report from your company”. samme dag kl. 10.38 svarede morten
østergaard:” it will come during the next days …”. kl. 10.47 svarede tomasz brzozowski, at
hans chef havde besluttet at vente med at tømme traileren, indtil de modtog kilometerrap-
porterne med priserne for de enkelte rundture, og at det var agrocomplex’ opfattelse, at
hcs handlede useriøst, da agrocomplex havde anmodet om kilometerrapporterne i 1 uge,
og hver gang var svaret, at de ville modtage dem senere. kl. 13:32 bad rafal gbiorczyk, ope-
ration manager hos hcs i szczecin, morten østergaard om at kontakte agrocomplex, da de
havde anmodet om kilometerrapporter og kreditnotaer for turene i juni måned for at se til,
hvilken pris de kørte. hertil svarede morten østergaard kl. 14:38, at han havde svaret agro-
complex, at hcs udarbejdede kreditnotaer løbende. de arbejdede på dem, og de ville blive
sendt i løbet af de næste par dage, og det forhold, at agrocomplex skrev til rafal gbiorczyk,
ikke ville gøre nogen forskel. svaret fra morten østergaard blev også sendt til tomasz brzo-
zowski og ann carina refsgaard. kl. 14.50 svarede tomasz brzozowski:
       ”ok.
       i informing you that unfortunately wnd 33te after unloading in germany we are ta-
       king away
                                                  -4-
      we never befor cooperated with spedition which don’t wanna say price for job we did.
      incredible. i was waiting whole day and still nothing.”
heroverfor fastholdt morten østergaard ved e-mail af 28. juni 2011, at de ikke kunne droppe
alt andet for at lave kreditnotaer, men at de ville blive lavet inden for de næste dage, da de
blev lavet løbende. de kunne endvidere ikke lave kreditnotaerne, da wnd33te og wy3089e
var fortsat på en rundtur, samt at agrocomplex måtte ikke tage wnd33te ud den efterføl-
gende dag, fordi hcs havde brug for den.
ruteberegninger og modkrav
hcs har fremlagt 5 ruteberegninger foretaget i track logix 5 professional vedrørende for-
skellige rundture. rundturenes længde er beregnet for hvert enkelt tilfælde under afsnittet
”itenary”, og det fremgår, hvad hcs skulle betale for rundturen.
      hcs har endvidere fremlagt en udskrift fra deres it-system, hvoraf det fremgår, at der
er udstedt kreditnotaer for hver af de kørte rundturer, som der er fremlagt ruteberegninger
for. der er i systemet for hver kreditnota angivet en ”postdato”. når ruterne sammenholdes
med udskriften fra hcs’ it-system, fremgår det bl.a., at der for en rundtur mellem fårvang
og glostrup er udstedt en kreditnota på 3.210,79 € med postdato den 17. juni 2011. de øvrige
kreditnotaer skulle være udstedt og afsendt den 21., 24., 27. og 27. juni 2011.
      hcs har endvidere fremlagt fakturaer for de modkrav, som de har gjort gældende over
for agrocomplex. kravene fremgår endvidere af udskriften fra hcs it-system. agrocomplex
har bl.a. gjort krav gældende for erstatningskøretøjer. endvidere har morten østergaard for-
klaret i mail af 24. august 2012, at hcs havde instrueret agrocomplex om, at de skulle benyt-
te natfærgen kl. 02.30 mellem travemunde og malmø, som er den billigste. agrocomplex
benyttede afgangen kl. 22.00, hvorved hcs fik en ekstra udgift på 395 €. hcs har modregnet
6.125 €, som udgøres af erstatning til erstatningstrailer, merudgift til færgebillet samt kon-
ventionalbod, i agrocomplex’ krav, hvorefter hsc har udbetalt differencen med 4.624,54 €.
forklaringer
tomasz brzozowski har forklaret, at han har været ansat som international speditør hos
agrocomplex i 2½ år.
                                                -5-
       kontakten til hcs opstod ved, at rafal gbiorczyk fra hcs’ kontor i polen kontaktede
dem. de indgik efterfølgende en transportaftale med hcs ved ann carina refsgaard. det
var ikke den type aftale, som de normalt indgik. normalt indgik de aftaler vedrørende en
enkelt ordre, men de indgik af og til aftaler som den foreliggende. det er ikke altid, at de
indgår skriftlige aftaler.
       de forhandlede udelukkende prisen. selve indholdet af transportaftalen forhandlede
de ikke. ann carina refsgaard sendte dem kontrakten. de læste den, underskrev den og re-
turnerede den. de havde talt om kilometerudskrifter/kreditnotaer. ved deres første samtale
med ann carina refsgaard aftalte de, at de skulle have udskrift straks efter den første rund-
tur, der varede mellem 4 og 5 dage, var afsluttet. det var meget vigtigt for dem, fordi der er
forskellige beregningsmetoder, og der var tit uoverensstemmelse mellem kundens og deres
egne beregninger. i mere end 90 % af de aftaler, som de indgik, var der differencer. efter den
første rundtur for hcs ville de se, om beregningerne stemte overens. alt dette havde han
forklaret ann carina refsgaard. de var blevet lovet, at de straks efter første rundtur ville
modtage kilometerudskrift. han forventede derfor, at agrocomplex ville modtage oplysnin-
gerne 4-5 dage efter, at den første rundtur var begyndt. deres første rundtur begyndte den
15. juni 2011 og sluttede den 19. juni 2011. han forventede at modtage kilometerudskrif-
ten/kreditnotaen den 20. juni 2011. hcs kunne lave kilometerudskrifter, mens rundturen
blev kørt.
       agrocomplex kørte de ruter, som fremgår af de ruteberegninger, som hcs har frem-
lagt. det er kilometerudskrifter med opgørelser over, hvad de fik for turene.
       hcs instruerede ikke agrocomplex om, at de skulle benytte en bestemt færgeafgang.
       agrocomplex modtog 4 kreditnotaer den 29. juni 2011 og 2 kreditnotaer dagen efter.
morten østergaard har forklaret, at han har været ansat i hcs i 9 år. han er afdelingschef i
afdelingen for temperaturtransporter. han disponerede i 2011 var det ca. 70 biler. de har
transporter fra og til skandinavien og resten af europa. en rundtur begynder med en tur ud
af landet mod kontinentet og slutter først, når vognen er tilbage i skandinavien. en rundtur
bliver planlagt fra dag til dag. chaufføren ved ikke, hvor lang tid en rundtur kan tage, da det
kan variere mellem 3 - 14 dage.
                                                   -6-
       det er forskelligt, hvordan de kommunikerer med chaufførerne. i nogle tilfælde taler
de direkte med dem. med de østeuropæiske chauffører kommunikerer de altid via vogn-
mandens kontor, fordi de på grund af sproget ikke kan tale direkte med chaufførerne. i til-
fældet med agrocomplex talte de med tomasz brzozowski.
       afregning for en rundtur beregnes via ruteprogrammet route logix. deres beregnin-
ger foretages ud fra den hurtigste rute, som danner grundlag for afregningen. turen begyn-
der i skandinavien og slutter først, når bilen på ny er i skandinavien. herefter afregner det
administrative personale. den, der planlægger turen, noterer den ned uden på et chartek.
færgeafgange og omveje noteres. det kontrolleres, at det er den rigtige rute, der er tastet ind
i systemet. i systemet kan der laves en skabelon, hvor man kan taste pris pr. km og færge.
denne danner grundlag for pdf-filen.
       de konkrete ruteberegninger, som hcs har fremlagt, er lavet efter, at turene er afslut-
tet. de kan ikke laves under turen, fordi de ikke kender de enkelte destinationer.
       de postdatoer, der fremgår i hcs’ it-system, er de datoer, hvor kreditnotaerne blev
generet og eksisterede fysisk i deres system. kreditnotaer udarbejdes af deres administrative
afdeling, der sender dem samme dag, som de bliver generet. han ved ikke, hvorfor han ikke
til tomasz brzozowski oplyste, at kreditnotaerne var blevet sendt. han kan med sikkerhed
sige, at kreditnotaerne er sendt, hvis de er generet, idet det er fast rutine. kreditnotaerne bli-
ver ikke godkendt af nogen.
       for så vidt angår afsnittet ”settlement” i transportaftalen, så bestræber de sig på inden
for et par dage efter, at turen er afsluttet, at kunne sende en kreditnota. det var også det, han
mente i den mail-korrespondance, der var mellem ham selv og bl.a. tomasz brzozowski.
       kreditnotaerne blev sendt med postvæsnet til agrocomplex, fordi de ikke havde fået
en e-mailadresse fra agrocomplex, som de kunne benytte. det er ikke sikkert, at kreditnota-
erne skal sendes til den daglige kontaktperson. hcs gjorde ikke noget for at få oplyst en e-
mail adresse, som de kunne sende til.
       han kan ikke forestille sig, at agrocomplex blev lovet, at kreditnotaerne ville blive
sendt straks efter, at rundturen var slut, men han ved det ikke.
parternes synspunkter
                                                 -7-
agrocomplex har gjort gældende, at transportaftalen blev hævet med rette, idet hcs har
misligholdt kontraktens bestemmelse om ”settlement”, hvorefter hcs skulle fremsende en
såkaldt ”kreditnota” for hver tur, agrocomplex kørte. kreditnotaerne skulle indeholde en
angivelse af det antal km for hver tur. der var ingen dokumentationskrav i aftalen til kredit-
notaerne. da agrocomplex ikke modtog kreditnotaerne, rykkede de gentagne gange. morten
østergaard svarede, at kreditnotaerne ville komme om nogle dage. der er ikke ført bevis for,
at kreditnotaerne blev sendt den 21. juni 2011. agrocomplex havde over for ann carina
refsgaard ved transportaftalens indgåelse gjort det klart, hvor vigtigt det var for dem at få
kreditnotaerne straks efter, at turen var afsluttet, da de adskillige gange tidligere af andre
transportvirksomheder var blevet forsøgt snydt. det fremgår af e-mailen, som tomasz brzo-
zowski sendte til morten østergaard den 28. juni 2011 kl.10:47, at tomasz brzozowski havde
rykket i en uge eller mere - hvilket er uimodsagt- og hver gang var svaret ”i morgen eller se-
nere”. ann carina refsgaard og rafael gbiorczyk rykkede også. det skal tillægges vægt, at
der var tale om et kontraktforhold mellem to professionelle parter. svarene fra morten
østergaard var arrogante og indikerede, at betalingsviljen ikke var stor, hvilket af agro-
complex måtte tages som udtryk for, at hcs ikke havde midler til at opfylde aftalen.
       hcs har konciperet transportaftalen, og aftalen er indgået med en part, der ikke var
vant til den type aftaler. aftalen er ensidigt formuleret. der er bl.a. i aftalen ikke fastsat en
tidsfrist for, hvornår hcs skulle sende kreditnotaer. det må komme koncipisten til skade, at
der ikke er fastsat en frist. i modsætning hertil var der frister for agrocomplex aflevering af
dokumentation.
       efter at agrocomplex havde hævet aftalen, modtog agrocomplex kreditnotaen for den
tur, der var afsluttet den 19. juni 2011. på det tidspunkt, hvor agrocomplex hævede aftalen,
havde de for hcs kørt flere ture svarende til, at de havde et tilgodehavende på 84.000 kr.
dette var et stort udestående, der ikke var blevet krediteret for.
       parterne havde indgået en klar aftale om, at der skulle ske afregning straks. det er væ-
sentligt i et nyt samhandelsforhold, at der bliver afregnet i overensstemmelse med den ind-
gåede aftale. det savner mening, at fristen for fremsendelse af kreditnotaer kunne trækkes i
det uendelige. specielt når der var blevet rykket fra agrocomplex’ side. det er underligt, at
morten østergaard svarer, at kreditnotaerne ville blive afsendt dagen efter, når det ikke
henhørte under hans afdeling. der var ingen grund til, at kreditnotaerne ikke blev sendt, da
                                                 -8-
agrocomplex anmodede om dem. der foreligger derfor en væsentlig forsinkelse, når agro-
complex først modtog kreditnotaen 9 dage efter, at rundturen var afsluttet.
        det følger endvidere af aftalen, at hcs skulle have sendt kreditnotaen pr. mail. dette
fraveg hcs ved at sende kreditnotaen med post. hcs burde have forsøgt at få den relevante
mailadresse, hvis de ikke havde den, men i stedet forsøgte hcs at trække tiden.
hcs har gjort gældende, at agrocomplex’ ophævelse af transportaftalen var uberettiget, idet
hcs ikke har misligholdt den.
       udgangspunktet for vurderingen af, om agrocomplex hævede transportaftalen med
rette, er den skriftlige aftale, som parterne indgik. heraf fremgår det, at hele kontraktgrund-
laget bygger på rundtursprincippet. en tur er afsluttet, når chaufføren når til det sidste af-
lastningssted. når rundturen var afsluttet, skulle hcs sende en opgørelse med kilometerud-
skrifter og tilhørende kreditnota. der er ikke i transportaftalen fastsat en frist for, hvornår
kreditnotaen skulle generes og sendes fra hcs.
        efter aftalen var betalingsvilkåret løbende måned plus 28 dage. det var ikke på grund
af manglende betalingsvilje eller evne, at hcs ikke straks fremsendte kreditnotaer eller ki-
lometerudskrifter. agrocomplex har bevisbyrden for, at der er aftalt en fravigelse fra det kla-
re kontraktvilkår, og denne er ikke løftet ved tomasz brzozowskis forklaring om, at agro-
complex over for hcs’ polske kontor havde tilkendegivet, at de skulle have kreditnotaer og
kilometerudskrifter straks efter afslutningen af en rundtur.
       det kan lægges til grund på baggrund af udskriften fra hcs’ system og forklaringen
fra morten østergaard, at genereringen af kreditnotaer til agrocomplex blev gennemført i
overensstemmelse med sædvanlig procedure, og at de blev sendt til agrocomplex. sagen
blev håndteret som sædvanlig med undtagelse af, at kreditnotaerne blev sendt med alminde-
lig post. dette er imidlertid underordnet, fordi der ikke i transportaftalen var en frist for,
hvor hcs skulle sende kreditnotaerne.
       en ophævelse af en aftale kræver væsentlig misligholdelse. der ville have foreligget en
væsentlig misligholdelse, hvis hcs ikke betalte til tiden. det var ikke tilfældet, idet der først
skulle ske betaling en måned senere. det forhold, at agrocomplex eventuelt tidligere måtte
være blevet snydt, berettiger dem ikke til at hæve aftalen med hcs. agrocomplex havde in-
tet grundlag for at antage, at hcs ville snyde dem.
                                                -9-
       det var alvorligt for hcs, at agrocomplex hævede aftalen, fordi der måtte arrangeres
erstatningstransporter. agrocomplex rykkede for kreditnotaer den 27. juni 2011, og den 28.
juni 2011 hævede de aftalen uden nogen form for påkravsfrist. der må stilles krav om, at
agrocomplex skulle have givet hcs en eller anden form for frist, så hcs kunne have rettet
for sig. det må komme agrocomplex til skade, at de ikke gav en sådan frist. agrocomplex
har ikke bevist, at tomasz brzozowski rykkede før den 27. juni 2011. på det tidspunkt, hvor
agrocomplex hævede aftalen, var deres lastbiler fortsat på uafsluttede rundture.
       agrocomplex har ved ikke at iagttage kørselsaftalens opsigelsesvarsel misligholdt sine
forpligtelser over for hcs, som dermed i overensstemmelse med kontrakten er berettiget til
konventionalbod samt øvrigt lidte tab.
sø- og handelsrettens afgørelse
i den mellem parterne indgåede kørselskontrakt er der ikke fastsat frist for, hvornår hcs
skulle fremsende kilometerprint og kreditnota. det fremgår dog, at disse skulle fremsendes
som en pdf-fil via e-mail, hvilket hcs havde mulighed for, idet agrocomplex i kontraktens
bilag a havde oplyst en e-mailadresse til brug for bl.a. fremsendelse af kilometerprint.
       efter den af tomasz brzozowski afgivne forklaring må det lægges til grund, at han un-
der drøftelserne med ann carina refsgaard i forbindelse med kontraktens indgåelse har til-
kendegivet, at det var af stor betydning for agrocomplex, at de modtog kilometerprint og
kreditnota fra den første rundtur straks efter rundturens begyndelse. forklaringen om, at ki-
lometerrapporterne har været drøftet understøttes af, at ann carina refsgaard reagerede
umiddelbart på tomasz brzozowskis henvendelse af 27. juni 2009, hvori han forespurgte ef-
ter disse.
       den første tur blev påbegyndt den 15. juni og afsluttet den 19. juni 2011.
       morten østergaard har forklaret, at hcs ikke havde mulighed for at sende kreditnota
og kilometerafregning, forinden rundturen var afsluttet. dette stemmer ikke med hans for-
klaring om, at der straks efter de datoer, der er anført i systemet, heraf den første dateret den
17. juni 2011, kunne være fremsendt kilometeropgørelse og en kreditnota, såfremt man hav-
de haft en e-mailadresse.
                                               - 10 -
        agrocomplex anmodede om kilometerprint den 27. juni 2011 kl. 8:29. de rykkede
samme dag kl. 9:39 og igen den 28. juni 2011 kl. 10:38, hvorefter de hævede kontrakten sam-
me dag kl. 14:50. det findes ikke godtgjort, at tomasz brzozowski har rykket på et tidligere
tidspunkt.
       agrocomplex modtog kreditnota og kilometerprint fra hcs den 29. juni 2011, idet dis-
se blev sendt pr. post og ikke med mail, idet agrocomplex efter den af morten østergaard
afgivne forklaring ikke havde en mailadresse, hvortil kreditnota kunne fremsendes. uagtet
at tomasz brzozowski under forhandlingerne har tilkendegivet, at agrocomplex ville have
fremsendt kreditnota og kilometeropgørelse straks, finder retten ikke, at det har været ken-
deligt for hcs, at der ville være tale om væsentlig misligholdelse, såfremt kreditnotaerne ik-
ke blev fremsendt umiddelbart efter rundturens påbegyndelse, hvilket næppe vil være mu-
ligt, eller umiddelbart efter rundturens afslutning. hcs findes derfor ikke at have væsentlig
misligholdt aftalen ved ikke straks at fremsende kilometeropgørelse og kreditnota. en op-
hævelse uden varsel 8 dage efter afslutningen af en rundtur findes derfor ikke berettiget,
hvorfor agrocomplex har misligholdt aftalen. det forhold, at agrocomplex eventuelt i tidli-
gere kontraktforhold har konstateret, at speditører ikke har afregnet korrekt, kan ikke føre til
et andet resultat.
       den uvarslede afbrydelse af samarbejdet medførte, at hcs straks måtte finde erstat-
ningstrækkere til det gods, der var under transport. erstatningsbeløbet herfor har ikke været
bestridt under sagen.
       da der, som påstandene er nedlagt, ikke er indsigelse mod den beløbsmæssige opgø-
relse af hcs’ modkrav, tages hcs’ frifindelsespåstand til følge.
efter sagens udfald vil agrocomplex skulle betale sagsomkostninger til hcs. disse vil efter
sagens størrelse og omfang blive fastsat til 10.000 kr.
                                      thi kendes for ret:
hcs a/s transport og spedition frifindes.
                                             - 11 -
agrocomplex sp. z.o.o. betaler i sagsomkostninger 10.000 kr. til hcs a/s transport og spe-
dition. sagsomkostningsbeløbet forrentes efter rentelovens § 8a.
   henrik dam                      mette christensen               kaj flemming nielsen
                                          (sign.)
                                       ___ ___ ___
                             udskriftens rigtighed bekræftes
                       sø- og handelsretten, den 15. oktober 2013

source: retspraksis

LICENSE:
Creative Commons Legal Code

CC0 1.0 Universal

type: caselaw

jurisdiction: Denkmark


text:
5hwwhql*orvwuxs
8gvnuliwdigrperjhq
'20
divdjwghqpdm
5hwwhqvqu
3rolwlhwvqu
$qnodjhp\qgljkhghq
prg
7

fsuqxpphu««

$qnodjhvnuliwhuprgwdjhwghqdsulo
7huwlowdowiruryhuwu ghovhdi
             i ugvhovoryhqvdvwnqumivwudiihoryhqvyhg
ghqiheuxduiudnowlonodwkdyhi¡uwwd[lshuvrqelo
pun9:7rxudqphgehyloolqjvqulhukyhuyvp vvljw¡mhphgiud
xnhqgwdguhvvhl'dqpdunvhoyrpkdqyhguhwwhql+hovlqj¡uvgrpdighq
iheuxduyduiudnhqgwuhwwhqwlodwi¡uhprwruguhyhwn¡uhw¡mkyruwloghu
nu yhvn¡uhnruweruwvhwiudoloohnqdoohuwlhqshulrghdipnqhghuiudghq
iheuxduwloghqdxjxvw
             i ugvhovoryhqvdvwnqumivwudiihoryhqvyhg
ghqiheuxdunowloiheuxdunodwkdyhi¡uwwd[l
shuvrqelo
pun0hufhghv%hq]phgehyloolqjvqulhukyhuyvp vvljw¡mhphgiud
xnhqgwdguhvvhl'dqpdunvhoyrpkdqyhguhwwhql+hovlqj¡uvgrpdighq
iheuxduyduiudnhqgwuhwwhqwlodwi¡uhprwruguhyhwn¡uhw¡mkyruwloghu
nu yhvn¡uhnruweruwvhwiudoloohnqdoohuwlhqshulrghdipnqhghuiudghq
iheuxduwloghqdxjxvw
             i ugvhovoryhqvdvwnqumivwudiihoryhqvyhg
ghqiheuxduiudnowlonodwkdyhi¡uwwd[lshuvrqelo
pun9:7rxudqphgehyloolqjvqulhukyhuyvp vvljw¡mhphgiud
xnhqgwdguhvvhl'dqpdunvhoyrpkdqyhguhwwhql+hovlqj¡uvgrpdighq
iheuxduyduiudnhqgwuhwwhqwlodwi¡uhprwruguhyhwn¡uhw¡mkyruwloghu
nu yhvn¡uhnruweruwvhwiudoloohnqdoohuwlhqshulrghdipnqhghuiudghq
iheuxduwloghqdxjxvw
                                                                                vlgh
                i ugvhovoryhqvdvwnqumivwudiihoryhqvyhg
      ghqiheuxduiudnowlonodwkdyhi¡uwwd[lshuvrqelo
       pun0hufhghv%hq]phgehyloolqjvqulhukyhuyvp vvljw¡mhphg
iudxnhqgwdguhvvhl'dqpdunvhoyrpkdqyhguhwwhql+hovlqj¡uvgrpdi
ghqiheuxduyduiudnhqgwuhwwhqwlodwi¡uhprwruguhyhwn¡uhw¡m
kyruwloghunu yhvn¡uhnruweruwvhwiudoloohnqdoohuwlhqshulrghdi
pnqhghuiudghqiheuxduwloghqdxjxvw
             i ugvhovoryhqvdvwnqumivwudiihoryhqvyhg
ghqpduwviudnowlonodwkdyhi¡uwwd[lshuvrqelo
pun9:7rxudqphgehyloolqjvqulhukyhuyvp vvljw¡mhphgiud
xnhqgwdguhvvhl'dqpdunvhoyrpkdqyhguhwwhql+hovlqj¡uvgrpdighq
iheuxduyduiudnhqgwuhwwhqwlodwi¡uhprwruguhyhwn¡uhw¡mkyruwloghu
nu yhvn¡uhnruweruwvhwiudoloohnqdoohuwlhqshulrghdipnqhghuiudghq
iheuxduwloghqdxjxvw
±i ugvhovoryhqvdvwnqumivwudiihoryhqvyhgghq
pduwviudnowlonoghqpduwvwloghq
pduwvnorjghqpduwvnowlonodwkdyh
i¡uwwd[lshuvrqelopun0hufhghv%hq]phgehyloolqjvqul
hukyhuyvp vvljw¡mhphgiudxnhqgwdguhvvhl'dqpdunvhoyrpkdqyhg
uhwwhql+hovlqj¡uvgrpdighqiheuxduyduiudnhqgwuhwwhqwlodwi¡uh
prwruguhyhwn¡uhw¡mkyruwloghunu yhvn¡uhnruweruwvhwiudoloohnqdoohuwl
hqshulrghdipnqhghuiudghqiheuxduwloghqdxjxvw
i ugvhovoryhqvdvwnqumivwudiihoryhqvyhgghq
pduwviudnowlonorjghqpduwvnowlo
pduwvnodwkdyhi¡uwwd[lshuvrqelopun9:7rxudqphg
ehyloolqjvqulhukyhuyvp vvljw¡mhphgiudxnhqgwdguhvvhl'dqpdun
vhoyrpkdqyhguhwwhql+hovlqj¡uvgrpdighqiheuxduyduiudnhqgw
uhwwhqwlodwi¡uhprwruguhyhwn¡uhw¡mkyruwloghunu yhvn¡uhnruweruwvhwiud
oloohnqdoohuwlhqshulrghdipnqhghuiudghqiheuxduwloghq
dxjxvw
i ugvhovoryhqvdvwnqumivwudiihoryhqvyhgghq
pduwvnowloghqpduwvnorjghqpduwv
nowlopduwvnodwkdyhi¡uwwd[lshuvrqelopun
6nrgd6xshuephgehyloolqjvqulhukyhuyvp vvljw¡mhphgiudxnhqgw
dguhvvhl'dqpdunvhoyrpkdqyhguhwwhql+hovlqj¡uvgrpdighq
iheuxduyduiudnhqgwuhwwhqwlodwi¡uhprwruguhyhwn¡uhw¡mkyruwloghu
nu yhvn¡uhnruweruwvhwiudoloohnqdoohuwlhqshulrghdipnqhghuiudghq
iheuxduwloghqdxjxvw
            i ugvhovoryhqvdvwnqumivwudiihoryhqvyhg
ghqdsuloiudnowlonodwkdyhi¡uwwd[lshuvrqelopun
0hufhghv%hq]phgehyloolqjvqulhukyhuyvp vvljw¡mhphgiudxnhqgw
dguhvvhl'dqpdunvhoyrpkdqyhguhwwhql+hovlqj¡uvgrpdighq
iheuxduyduiudnhqgwuhwwhqwlodwi¡uhprwruguhyhwn¡uhw¡mkyruwloghu
nu yhvn¡uhnruweruwvhwiudoloohnqdoohuwlhqshulrghdipnqhghuiudghq
iheuxduwloghqdxjxvw
                                                                                vlgh
            i ugvhovoryhqvdvwnqumivwudiihoryhqvyhg
ghqdsulonowlodsulonodwkdyhi¡uwwd[l
shuvrqelopun0hufhghv%hq]phgehyloolqjvqulhukyhuyvp vvljw
¡mhphgiudxnhqgwdguhvvhl'dqpdunvhoyrpkdqyhguhwwhql+hovlqj¡uv
grpdighqiheuxduyduiudnhqgwuhwwhqwlodwi¡uhprwruguhyhw
n¡uhw¡mkyruwloghunu yhvn¡uhnruweruwvhwiudoloohnqdoohuwlhqshulrghdi
pnqhghuiudghqiheuxduwloghqdxjxvw
i ugvhovoryhqvdvwnqumivwudiihoryhqvyhgghq
dsuloiudnowlonorjghqdsulonowlodsulo
nodwkdyhi¡uwwd[lshuvrqelopun0hufhghv%hq]phg
ehyloolqjvqulhukyhuyvp vvljw¡mhphgiudxnhqgwdguhvvhl'dqpdun
vhoyrpkdqyhguhwwhql+hovlqj¡uvgrpdighqiheuxduyduiudnhqgw
uhwwhqwlodwi¡uhprwruguhyhwn¡uhw¡mkyruwloghunu yhvn¡uhnruweruwvhwiud
oloohnqdoohuwlhqshulrghdipnqhghuiudghqiheuxduwloghq
dxjxvw
i ugvhovoryhqvdvwnqumivwudiihoryhqvyhgghq
dsuloiudnowlonorjghqdsuloiudnowlono
dwkdyhi¡uwwd[lshuvrqelopun9:7rxudqphgehyloolqjvqul
hukyhuyvp vvljw¡mhphgiudxnhqgwdguhvvhl'dqpdunvhoyrpkdqyhg
uhwwhql+hovlqj¡uvgrpdighqiheuxduyduiudnhqgwuhwwhqwlodwi¡uh
prwruguhyhwn¡uhw¡mkyruwloghunu yhvn¡uhnruweruwvhwiudoloohnqdoohuwl
hqshulrghdipnqhghuiudghqiheuxduwloghqdxjxvw
            i ugvhovoryhqvdvwnqumivwudiihoryhqvyhg
ghqdsulonowlonodwkdyhi¡uwwd[lshuvrqelopun
0hufhghv%hq]phgehyloolqjvqulhukyhuyvp vvljw¡mhphgiudxnhqgw
dguhvvhl'dqpdunvhoyrpkdqyhguhwwhql+hovlqj¡uvgrpdighq
iheuxduyduiudnhqgwuhwwhqwlodwi¡uhprwruguhyhwn¡uhw¡mkyruwloghu
nu yhvn¡uhnruweruwvhwiudoloohnqdoohuwlhqshulrghdipnqhghuiudghq
iheuxduwloghqdxjxvw
            i ugvhovoryhqvdvwnqumivwudiihoryhqvyhg
ghqpdmiudnowlonodwkdyhi¡uwwd[lshuvrqelopun
6nrgd6xshuephgehyloolqjvqulhukyhuyvp vvljw¡mhphgiudxnhqgw
dguhvvhl'dqpdunvhoyrpkdqyhguhwwhql+hovlqj¡uvgrpdighq
iheuxduyduiudnhqgwuhwwhqwlodwi¡uhprwruguhyhwn¡uhw¡mkyruwloghu
nu yhvn¡uhnruweruwvhwiudoloohnqdoohuwlhqshulrghdipnqhghuiudghq
iheuxduwloghqdxjxvw
            i ugvhovoryhqvdvwnqumivwudiihoryhqvyhg
ghqpdmiudnowlonodwkdyhi¡uwwd[lshuvrqelopun
0hufhghv%hq]phgehyloolqjvqulhukyhuyvp vvljw¡mhphgiudxnhqgw
dguhvvhl'dqpdunvhoyrpkdqyhguhwwhql+hovlqj¡uvgrpdighq
iheuxduyduiudnhqgwuhwwhqwlodwi¡uhprwruguhyhwn¡uhw¡mkyruwloghu
nu yhvn¡uhnruweruwvhwiudoloohnqdoohuwlhqshulrghdipnqhghuiudghq
iheuxduwloghqdxjxvw
            i ugvhovoryhqvdvwnqumivwudiihoryhqvyhg
ghqpdmiudnowlonodwkdyhi¡uwwd[lshuvrqelo
pun9:7rxudqphgehyloolqjvqulhukyhuyvp vvljw¡mhphgiud
                                                                                vlgh
xnhqgwdguhvvhl'dqpdunvhoyrpkdqyhguhwwhql+hovlqj¡uvgrpdighq
iheuxduyduiudnhqgwuhwwhqwlodwi¡uhprwruguhyhwn¡uhw¡mkyruwloghu
nu yhvn¡uhnruweruwvhwiudoloohnqdoohuwlhqshulrghdipnqhghuiudghq
iheuxduwloghqdxjxvw
           i ugvhovoryhqvdvwnqumivwudiihoryhqvyhg
ghqpdmiudnowlonodwkdyhi¡uwwd[lshuvrqelo
pun0hufhghv%hq]phgehyloolqjvqu wlgoljhuh lhukyhuyvp vvljw
¡mhphgiudxnhqgwdguhvvhl'dqpdunvhoyrpkdqyhguhwwhql+hovlqj¡uv
grpdighqiheuxduyduiudnhqgwuhwwhqwlodwi¡uhprwruguhyhw
n¡uhw¡mkyruwloghunu yhvn¡uhnruweruwvhwiudoloohnqdoohuwlhqshulrghdi
pnqhghuiudghqiheuxduwloghqdxjxvw
i ugvhovoryhqvdvwnqumivwudiihoryhqvyhgghq
pdmnowlopdmnorjghqpdmno
wlopdmnodwkdyhi¡uwwd[lshuvrqelopun0hufhghv%hq]
phgehyloolqjvqulhukyhuyvp vvljw¡mhphgiudxnhqgwdguhvvhl
'dqpdunvhoyrpkdqyhguhwwhql+hovlqj¡uvgrpdighqiheuxdu
yduiudnhqgwuhwwhqwlodwi¡uhprwruguhyhwn¡uhw¡mkyruwloghunu yhv
n¡uhnruweruwvhwiudoloohnqdoohuwlhqshulrghdipnqhghuiudghq
iheuxduwloghqdxjxvw
           i ugvhovoryhqvdvwnqumivwudiihoryhqvyhg
ghqpdmiudnowlonodwkdyhi¡uwwd[lshuvrqelo
pun0hufhghv%hq]phgehyloolqjvqulhukyhuyvp vvljw¡mhphgiud
xnhqgwdguhvvhl'dqpdunvhoyrpkdqyhguhwwhql+hovlqj¡uvgrpdighq
iheuxduyduiudnhqgwuhwwhqwlodwi¡uhprwruguhyhwn¡uhw¡mkyruwloghu
nu yhvn¡uhnruweruwvhwiudoloohnqdoohuwlhqshulrghdipnqhghuiudghq
iheuxduwloghqdxjxvw
           i ugvhovoryhqvdvwnqumivwudiihoryhqvyhg
ghqpdmiudnowlonodwkdyhi¡uwwd[lshuvrqelo
pun0hufhghv%hq]phgehyloolqjvqu wlgoljhuh lhukyhuyvp vvljw
¡mhphgiudxnhqgwdguhvvhl'dqpdunvhoyrpkdqyhguhwwhql+hovlqj¡uv
grpdighqiheuxduyduiudnhqgwuhwwhqwlodwi¡uhprwruguhyhw
n¡uhw¡mkyruwloghunu yhvn¡uhnruweruwvhwiudoloohnqdoohuwlhqshulrghdi
pnqhghuiudghqiheuxduwloghqdxjxvw
i ugvhovoryhqvdvwnqumivwudiihoryhqvyhgghq
mxqliudnowlonorjghqmxqliudnowlono
dwkdyhi¡uwwd[lshuvrqelopun6nrgd6xshuephgehyloolqjvqu
lhukyhuyvp vvljw¡mhphgiudxnhqgwdguhvvhl'dqpdunvhoyrpkdqyhg
uhwwhql+hovlqj¡uvgrpdighqiheuxduyduiudnhqgwuhwwhqwlodwi¡uh
prwruguhyhwn¡uhw¡mkyruwloghunu yhvn¡uhnruweruwvhwiudoloohnqdoohuwl
hqshulrghdipnqhghuiudghqiheuxduwloghqdxjxvw
i ugvhovoryhqvdvwnqumivwudiihoryhqvyhgghqmxql
iudnowlonodwkdyhi¡uwwd[lshuvrqelopun0hufhghv
%hq]phgehyloolqjvqulhukyhuyvp vvljw¡mhphgiudxnhqgwdguhvvhl
'dqpdunvhoyrpkdqyhguhwwhql+hovlqj¡uvgrpdighqiheuxdu
yduiudnhqgwuhwwhqwlodwi¡uhprwruguhyhwn¡uhw¡mkyruwloghunu yhv
                                                                                vlgh
n¡uhnruweruwvhwiudoloohnqdoohuwlhqshulrghdipnqhghuiudghq
iheuxduwloghqdxjxvw
i ugvhovoryhqvdvwnqumivwudiihoryhqvyhgghq
mxqliudnowlonorjghqmxqliudnowlono
dwkdyhi¡uwwd[lshuvrqelopun0hufhghv%hq]phgehyloolqjvqu
 wlgoljhuh lhukyhuyvp vvljw¡mhphgiudxnhqgwdguhvvhl'dqpdun
vhoyrpkdqyhguhwwhql+hovlqj¡uvgrpdighqiheuxduyduiudnhqgw
uhwwhqwlodwi¡uhprwruguhyhwn¡uhw¡mkyruwloghunu yhvn¡uhnruweruwvhwiud
oloohnqdoohuwlhqshulrghdipnqhghuiudghqiheuxduwloghq
dxjxvw
i ugvhovoryhqvdvwnqumivwudiihoryhqvyhgghq
mxqliudnowlonorjghqmxqliudnowlono
dwkdyhi¡uwwd[lshuvrqelopun6nrgd6xshuephgehyloolqjvqu
lhukyhuyvp vvljw¡mhphgiudxnhqgwdguhvvhl'dqpdunvhoyrpkdqyhg
uhwwhql+hovlqj¡uvgrpdighqiheuxduyduiudnhqgwuhwwhqwlodwi¡uh
prwruguhyhwn¡uhw¡mkyruwloghunu yhvn¡uhnruweruwvhwiudoloohnqdoohuwl
hqshulrghdipnqhghuiudghqiheuxduwloghqdxjxvw
             i ugvhovoryhqvdvwnqumivwudiihoryhqvyhg
ghqmxqliudnowlonodwkdyhi¡uwwd[lshuvrqelo
pun0hufhghv%hq]phgehyloolqjvqulhukyhuyvp vvljw¡mhphgiud
xnhqgwdguhvvhl'dqpdunvhoyrpkdqyhguhwwhql+hovlqj¡uvgrpdighq
iheuxduyduiudnhqgwuhwwhqwlodwi¡uhprwruguhyhwn¡uhw¡mkyruwloghu
nu yhvn¡uhnruweruwvhwiudoloohnqdoohuwlhqshulrghdipnqhghuiudghq
iheuxduwloghqdxjxvw
             i ugvhovoryhqvdvwnqumivwudiihoryhqvyhg
ghqmxqliudnowlonodwkdyhi¡uwwd[lshuvrqelo
pun6nrgd6xshuephgehyloolqjvqulhukyhuyvp vvljw¡mhphgiud
xnhqgwdguhvvhl'dqpdunvhoyrpkdqyhguhwwhql+hovlqj¡uvgrpdighq
iheuxduyduiudnhqgwuhwwhqwlodwi¡uhprwruguhyhwn¡uhw¡mkyruwloghu
nu yhvn¡uhnruweruwvhwiudoloohnqdoohuwlhqshulrghdipnqhghuiudghq
iheuxduwloghqdxjxvw
             i ugvhovoryhqvdvwnqumivwudiihoryhqvyhg
ghqmxqliudnowlonodwkdyhi¡uwwd[lshuvrqelo
pun0hufhghv%hq]phgehyloolqjvqu wlgoljhuh lhukyhuyvp vvljw
¡mhphgiudxnhqgwdguhvvhl'dqpdunvhoyrpkdqyhguhwwhql+hovlqj¡uv
grpdighqiheuxduyduiudnhqgwuhwwhqwlodwi¡uhprwruguhyhw
n¡uhw¡mkyruwloghunu yhvn¡uhnruweruwvhwiudoloohnqdoohuwlhqshulrghdi
pnqhghuiudghqiheuxduwloghqdxjxvw
             i ugvhovoryhqvdvwnqumivwudiihoryhqvyhg
ghqmxqlnowlomxqlnodwkdyhi¡uwwd[l
shuvrqelo
pun6nrgd6xshuephgehyloolqjvqulhukyhuyvp vvljw¡mhphgiud
xnhqgwdguhvvhl'dqpdunvhoyrpkdqyhguhwwhql+hovlqj¡uvgrpdighq
iheuxduyduiudnhqgwuhwwhqwlodwi¡uhprwruguhyhwn¡uhw¡mkyruwloghu
                                                                                vlgh
nu yhvn¡uhnruweruwvhwiudoloohnqdoohuwlhqshulrghdipnqhghuiudghq
iheuxduwloghqdxjxvw
            i ugvhovoryhqvdvwnqumivwudiihoryhqvyhg
ghqmxolnowlomxolnodwkdyhi¡uwwd[lshuvrqelo
pun0hufhghv%hq]phgehyloolqjvqulhukyhuyvp vvljw¡mhphgiud
xnhqgwdguhvvhl'dqpdunvhoyrpkdqyhguhwwhql+hovlqj¡uvgrpdighq
iheuxduyduiudnhqgwuhwwhqwlodwi¡uhprwruguhyhwn¡uhw¡mkyruwloghu
nu yhvn¡uhnruweruwvhwiudoloohnqdoohuwlhqshulrghdipnqhghuiudghq
iheuxduwloghqdxjxvw
            i ugvhovoryhqvdvwnqumivwudiihoryhqvyhg
ghqmxolnowlomxolnodwkdyhi¡uwwd[lshuvrqelo
pun0hufhghv%hq]phgehyloolqjvqu wlgoljhuh lhukyhuyvp vvljw
¡mhphgiudxnhqgwdguhvvhl'dqpdunvhoyrpkdqyhguhwwhql+hovlqj¡uv
grpdighqiheuxduyduiudnhqgwuhwwhqwlodwi¡uhprwruguhyhw
n¡uhw¡mkyruwloghunu yhvn¡uhnruweruwvhwiudoloohnqdoohuwlhqshulrghdi
pnqhghuiudghqiheuxduwloghqdxjxvw
i ugvhovoryhqvdvwnqumivwudiihoryhqvyhgghq
mxolnowlomxolnoghqmxolno
wlomxolnoghqmxolnowlomxolno
ghqmxoliudnowlonoghqmxolno
wlomxolnoghqmxolnowlomxolno
ghqmxolnowlomxolnoghqmxol
nowlomxolnoghqmxolnowlo
mxolnoghqmxolnowlomxolno
rjghqmxolnowlomxolnodwkdyhi¡uwwd[l
shuvrqelopun6nrgd6xshuephgehyloolqjvqulhukyhuyvp vvljw
¡mhphgiudxnhqgwdguhvvhl'dqpdunvhoyrpkdqyhguhwwhql
+hovlqj¡uvgrpdighqiheuxduyduiudnhqgwuhwwhqwlodwi¡uh
prwruguhyhwn¡uhw¡mkyruwloghunu yhvn¡uhnruweruwvhwiudoloohnqdoohuw
lhqshulrghdipnqhghuiudghqiheuxduwloghqdxjxvw
            i ugvhovoryhqvdvwnqumivwudiihoryhqvyhg
ghqmxoliudnowlonodwkdyhi¡uwwd[lshuvrqelopun
0hufhghv%hq]phgehyloolqjvqu wlgoljhuh lhukyhuyvp vvljw
¡mhphgiudxnhqgwdguhvvhl'dqpdunvhoyrpkdqyhguhwwhql+hovlqj¡uv
grpdighqiheuxduyduiudnhqgwuhwwhqwlodwi¡uhprwruguhyhw
n¡uhw¡mkyruwloghunu yhvn¡uhnruweruwvhwiudoloohnqdoohuwlhqshulrghdi
pnqhghuiudghqiheuxduwloghqdxjxvw
            i ugvhovoryhqvdvwnqumivwudiihoryhqvyhg
ghqmxolnowlomxolnodwkdyhi¡uwwd[l
shuvrqelo
pun0hufhghv%hq]phgehyloolqjvqulhukyhuyvp vvljw¡mhphgiud
xnhqgwdguhvvhl'dqpdunvhoyrpkdqyhguhwwhql+hovlqj¡uvgrpdighq
iheuxduyduiudnhqgwuhwwhqwlodwi¡uhprwruguhyhwn¡uhw¡mkyruwloghu
nu yhvn¡uhnruweruwvhwiudoloohnqdoohuwlhqshulrghdipnqhghuiudghq
iheuxduwloghqdxjxvw
                                                                                vlgh
i ugvhovoryhqvdvwnqumivwudiihoryhqvyhgghq
mxoliudnowlonorjghqmxoliudnowlono
dwkdyhi¡uwwd[lshuvrqelopun0hufhghv%hq]phgehyloolqjvqu
lhukyhuyvp vvljw¡mhphgiudxnhqgwdguhvvhl'dqpdunvhoyrpkdq
yhguhwwhql+hovlqj¡uvgrpdighqiheuxduyduiudnhqgwuhwwhqwlodw
i¡uhprwruguhyhwn¡uhw¡mkyruwloghunu yhvn¡uhnruweruwvhwiudolooh
nqdoohuwlhqshulrghdipnqhghuiudghqiheuxduwloghqdxjxvw

i ugvhovoryhqvdvwnqumivwudiihoryhqvyhgghq
mxoliudnowlonodwkdyhi¡uwwd[lshuvrqelopun
0hufhghv%hq]phgehyloolqjvqu wlgoljhuh lhukyhuyvp vvljw
¡mhphgiudxnhqgwdguhvvhl'dqpdunvhoyrpkdqyhguhwwhql+hovlqj¡uv
grpdighqiheuxduyduiudnhqgwuhwwhqwlodwi¡uhprwruguhyhw
n¡uhw¡mkyruwloghunu yhvn¡uhnruweruwvhwiudoloohnqdoohuwlhqshulrghdi
pnqhghuiudghqiheuxduwloghqdxjxvw
i ugvhovoryhqvdvwnqumivwudiihoryhqvyhgghq
mxolnowlomxolnoghqmxolno
wlomxolnoghqmxolnowlomxol
noghqmxolnowlomxolnorj
ghqmxolnowlomxolnodwkdyhi¡uwwd[l
shuvrqelopun6nrgd6xshuephgehyloolqjvqulhukyhuyvp vvljw
¡mhphgiudxnhqgwdguhvvhl'dqpdunvhoyrpkdqyhguhwwhql
+hovlqj¡uvgrpdighqiheuxduyduiudnhqgwuhwwhqwlodwi¡uh
prwruguhyhwn¡uhw¡mkyruwloghunu yhvn¡uhnruweruwvhwiudoloohnqdoohuw
lhqshulrghdipnqhghuiudghqiheuxduwloghqdxjxvw
i ugvhovoryhqvdvwnqumivwudiihoryhqvyhgghq
mxoliudnowlonodwkdyhi¡uwwd[lshuvrqelopun
0hufhghv%hq]phgehyloolqjvqu wlgoljhuh lhukyhuyvp vvljw
¡mhphgiudxnhqgwdguhvvhl'dqpdunvhoyrpkdqyhguhwwhql+hovlqj¡uv
grpdighqiheuxduyduiudnhqgwuhwwhqwlodwi¡uhprwruguhyhw
n¡uhw¡mkyruwloghunu yhvn¡uhnruweruwvhwiudoloohnqdoohuwlhqshulrghdi
pnqhghuiudghqiheuxduwloghqdxjxvw
i ugvhovoryhqvdvwnqumivwudiihoryhqvyhgghq
mxoliudnowlonorjghqdxjxvwiudnowlono
dwkdyhi¡uwwd[lshuvrqelopun0hufhghv%hq]phgehyloolqjvqu
lhukyhuyvp vvljw¡mhphgiudxnhqgwdguhvvhl'dqpdunvhoyrpkdq
yhguhwwhql+hovlqj¡uvgrpdighqiheuxduyduiudnhqgwuhwwhqwlodw
i¡uhprwruguhyhwn¡uhw¡mkyruwloghunu yhvn¡uhnruweruwvhwiudolooh
nqdoohuwlhqshulrghdipnqhghuiudghqiheuxduwloghqdxjxvw

i ugvhovoryhqvgvwnmivwnmivwudiihoryhqv
yhg
ghqdxjxvwnowlodxjxvwnoghqdxjxvw
nowlodxjxvwnoghqdxjxvwno
wlodxjxvwnoghqdxjxvwnowlodxjxvw
noghqdxjxvwnowlodxjxvwno
ghqdxjxvwnowlodxjxvwnoghqdxjxvw
                                                                                vlgh
nowlodxjxvwnoghqdxjxvwno
wlodxjxvwnoghqdxjxvwnowlodxjxvw
noghqdxjxvwnowlodxjxvwno
rjghqdxjxvwnowlodxjxvwnodwkdyhi¡uw
wd[lshuvrqelopun6nrgd6xshuephgehyloolqjvqul
hukyhuyvp vvljw¡mhphgiudxnhqgwdguhvvhl'dqpdunxghqdwkdyh
hukyhuyhwn¡uhnruw
i ugvhovoryhqvgvwnmivwnmivwudiihoryhqv
yhg
ghqdxjxvwiudnowlonoghqdxjxvw
iudnowlonoghqdxjxvwiudno
noghqdxjxvwiudnowlono
ghqdxjxvwnowlodxjxvwno
ghqdxjxvwnowlodxjxvwno
rjghqdxjxvwnowlodxjxvwno
dwkdyhi¡uwwd[lshuvrqelopun0hufhghv%hq]
phgehyloolqjvqu wlgoljhuh lhukyhuyvp vvljw¡mhphg
iudxnhqgwdguhvvhl'dqpdunxghqdwkdyhhukyhuyhw
n¡uhnruw
i ugvhovoryhqvgvwnmivwnmivwudiihoryhqv
yhg
ghqdxjxvwiudnowlonoghqdxjxvwiudno
wlonorjghqdxjxvwiudnowlonodwkdyh
i¡uwwd[lshuvrqelopun0hufhghv%hq]phgehyloolqjvqul
hukyhuyvp vvljw¡mhphgiudxnhqgwdguhvvhl'dqpdunxghqdwkdyh
hukyhuyhwn¡uhnruw
i ugvhovoryhqvgvwnmivwnmivwudiihoryhqv
yhg
ghqvhswhpehuiudnowlonoghqvhswhpehuno
wlovhswhpehunoghqvhswhpehunowlo
vhswhpehunoghqvhswhpehunowlovhswhpehu
norjghqvhswhpehunowlovhswhpehuno
dwkdyhi¡uwwd[lshuvrqelopun9:7rxudqphgehyloolqjvqul
hukyhuyvp vvljw¡mhphgiudxnhqgwdguhvvhl'dqpdunxghqdwkdyh
hukyhuyhwn¡uhnruw
i ugvhovoryhqvgvwnmivwnmivwudiihoryhqvyhg
ghqvhswhpehunowlovhswhpehunodwkdyh
i¡uwwd[lshuvrqelopun0hufhghv%hq]phgehyloolqjvqul
hukyhuyvp vvljw¡mhphgiudxnhqgwdguhvvhl'dqpdunxghqdwkdyh
hukyhuyhwn¡uhnruw
i ugvhovoryhqvgvwnmivwnmivwudiihoryhqv
yhg
ghqvhswhpehuiudnowlonoghqvhswhpehu
iudnowlonoghqvhswhpehuiudnowlono
ghqvhswhpehuiudnowlonoghqvhswhpehu
iudnowlonoghqvhswhpehuiudnowlono
rjghqvhswhpehunowlovhswhpehunodw
                                                                                vlgh
kdyhi¡uwwd[lshuvrqelopun0hufhghv%hq]phgehyloolqjvqul
hukyhuyvp vvljw¡mhphgiudxnhqgwdguhvvhl'dqpdunxghqdwkdyh
hukyhuyhwn¡uhnruw
i ugvhovoryhqvgvwnmivwnmivwudiihoryhqv
yhg
ghqvhswhpehunowlovhswhpehuno
ghqvhswhpehunowlovhswhpehunoghq
vhswhpehunowlovhswhpehunorjghq
vhswhpehunowlovhswhpehunodwkdyhi¡uwwd[l
shuvrqelopun0hufhghv%hq]phgehyloolqjvqulhukyhuyvp vvljw
¡mhphgiudxnhqgwdguhvvhl'dqpdunxghqdwkdyhhukyhuyhwn¡uhnruw
i ugvhovoryhqvgvwnmivwnmivwudiihoryhqvyhg
ghqvhswhpehunowlovhswhpehunodwkdyh
i¡uwwd[lshuvrqelopun0hufhghv%hq]phgehyloolqjvqul
hukyhuyvp vvljw¡mhphgiudxnhqgwdguhvvhl'dqpdunxghqdwkdyh
hukyhuyhwn¡uhnruw
i ugvhovoryhqvgvwnmivwnmivwudiihoryhqv
yhg
ghqvhswhpehuiudnowlonoghqvhswhpehu
iudnowlonoghqvhswhpehuiudnowlono
ghqvhswhpehuiudnowlonorjghqvhswhpehu
iudnowlonodwkdyhi¡uwwd[lshuvrqelopun
0hufhghv%hq]phgehyloolqjvqulhukyhuyvp vvljw¡mhphgiudxnhqgw
dguhvvhl'dqpdunxghqdwkdyhhukyhuyhwn¡uhnruw
i ugvhovoryhqvgvwnmivwnmivwudiihoryhqvyhg
ghqvhswhpehuiudnowlonodwkdyhi¡uwwd[lshuvrqelo
pun9:6kdudqphgehyloolqjvqulhukyhuyvp vvljw¡mhphgiud
xnhqgwdguhvvhl'dqpdunxghqdwkdyhhukyhuyhwn¡uhnruw
i ugvhovoryhqvgvwnmivwnmivwudiihoryhqv
yhg
ghqvhswhpehuiudnowlonoghqrnwrehuiud
nowlonoghqrnwrehuiudnowlonoghq
rnwrehuiudnowlonoghqrnwrehuiudnowlo
norjghqrnwrehuiudnowlonodwkdyhi¡uwwd[l
shuvrqelopun0hufhghv%hq]phgehyloolqjvqulhukyhuyvp vvljw
¡mhphgiudxnhqgwdguhvvhl'dqpdunxghqdwkdyhhukyhuyhwn¡uhnruw
i ugvhovoryhqvgvwnmivwnmivwudiihoryhqvyhg
ghqrnwrehuiudnowlonodwkdyhi¡uwwd[lshuvrqelo
pun9:6kdudqphgehyloolqjvqulhukyhuyvp vvljw¡mhphgiudxnhqgw
dguhvvhl'dqpdunxghqdwkdyhhukyhuyhwn¡uhnruw
i ugvhovoryhqvgvwnmivwnmivwudiihoryhqv
yhg
                                                                                vlgh
ghqrnwrehuiudnowlonoghqrnwrehuiudno
wlonoghqrnwrehuiudnowlonoghq
rnwrehuiudnowlonoghqrnwrehuiudno
wlonoghqrnwrehuiudnowlonoghq
rnwrehuiudnowlonoghqrnwrehuiudno
wlonoghqrnwrehuiudnowlonorjghq
rnwrehuiudnowlonodwkdyhi¡uwwd[lshuvrqelopun
0hufhghv%hq]phgehyloolqjvqulhukyhuyvp vvljw¡mhphgiudxnhqgw
dguhvvhl'dqpdunxghqdwkdyhhukyhuyhwn¡uhnruw
i ugvhovoryhqvgvwnmivwnmivwudiihoryhqv
yhgghqrnwrehuiudnowlonodwkdyhi¡uwwd[l
shuvrqelopun9:6kdudqphgehyloolqjvqulhukyhuyvp vvljw
¡mhphgiudxnhqgwdguhvvhl'dqpdunxghqdwkdyhhukyhuyhwn¡uhnruw
i ugvhovoryhqvgvwnmivwnmivwudiihoryhqv
yhg
ghqrnwrehuiudnowlonoghqrnwrehuiudno
wlonoghqrnwrehuiudnowlonoghq
rnwrehuiudnowlonoghqrnwrehuiudno
wlonoghqrnwrehuiudnowlonoghq
rnwrehuiudnowlonoghqrnwrehuiudno
wlonoghqrnwrehuiudnowlonorjghq
qryhpehuiudnowlonodwkdyhi¡uwwd[lshuvrqelopun
0hufhghv%hq]phgehyloolqjvqulhukyhuyvp vvljw¡mhphgiudxnhqgw
dguhvvhl'dqpdunxghqdwkdyhhukyhuyhwn¡uhnruw
i ugvhovoryhqvgvwnmivwnmivwudiihoryhqv
yhg
ghqqryhpehunowloqryhpehuno
ghqqryhpehunowloqryhpehuno
ghqqryhpehuiudnowlonoghqqryhpehu
nowloqryhpehunoghqqryhpehu
nowloqryhpehunoghqqryhpehu
nowloqryhpehunoghqqryhpehu
nowloqryhpehunoghqqryhpehu
nowloqryhpehunoghqqryhpehu
nowloqryhpehunoghqqryhpehu
iudnowlonoghqqryhpehuno
wloqryhpehunoghqqryhpehuno
wloqryhpehunoghqqryhpehuno
wloqryhpehunoghqqryhpehuno
wloqryhpehunoghqqryhpehuno
wloqryhpehunoghqqryhpehuno
wloqryhpehunoghqqryhpehuno
wloqryhpehunoghqqryhpehuno
wloqryhpehunoghqqryhpehuno
wloqryhpehunoghqqryhpehuno
wloqryhpehunoghqqryhpehuno
wloqryhpehunoghqqryhpehuno
wloqryhpehunoghqqryhpehuiudno
                                                                                vlgh
wlonoghqqryhpehunowlo
qryhpehunoghqqryhpehuiudnowlo
noghqqryhpehuiudnowlonoghq
qryhpehunowloghfhpehunoghq
ghfhpehunowloghfhpehunoghq
ghfhpehunowloghfhpehunoghq
ghfhpehunowloghfhpehunoghq
ghfhpehunowloghfhpehunoghq
ghfhpehunowloghfhpehunoghq
ghfhpehunowloghfhpehunoghq
ghfhpehunowloghfhpehunoghq
ghfhpehunowloghfhpehunoghq
ghfhpehunowloghfhpehunoghq
ghfhpehunowloghfhpehunoghq
ghfhpehunowloghfhpehunoghq
ghfhpehunowloghfhpehunoghq
ghfhpehunowloghfhpehunoghq
ghfhpehunowloghfhpehunoghq
ghfhpehunowloghfhpehunoghq
ghfhpehunowloghfhpehunorjghq
ghfhpehuiudnowlono
dwkdyhi¡uwwd[lshuvrqelopun9:7rxudqphgehyloolqjvqul
hukyhuyvp vvljw¡mhphgiudxnhqgwdguhvvhl'dqpdunxghqdwkdyh
hukyhuyhwn¡uhnruw
i ugvhovoryhqvgvwnmivwnmivwudiihoryhqv
yhg
ghqghfhpehunowloghfhpehuno
ghqghfhpehunowloghfhpehuno
ghqghfhpehunowloghfhpehuno
ghqghfhpehunowloghfhpehuno
ghqghfhpehunowloghfhpehuno
ghqghfhpehunowloghfhpehuno
ghqghfhpehunowloghfhpehuno
ghqghfhpehunowloghfhpehuno
ghqghfhpehunowloghfhpehuno
ghqghfhpehunowloghfhpehuno
ghqghfhpehunowlomdqxdunoghq
mdqxdunowlomdqxdunoghqmdqxdu
nowlomdqxdunoghqmdqxdunowlo
mdqxdunoghqmdqxdunowlomdqxdu
noghqmdqxdunowlomdqxduno
ghqmdqxduiudnowlonoghqmdqxdu
nowlomdqxdunoghqmdqxduno
wlomdqxdunoghqmdqxdunowlo
mdqxdunoghqmdqxdunowlomdqxdu
noghqmdqxdunowlomdqxduno
rjghqmdqxdunowlomdqxduno
dwkdyhi¡uwwd[lshuvrqelopun9:6kdudqphgehyloolqjvqul
hukyhuyvp vvljw¡mhphgiudxnhqgwdguhvvhl'dqpdunxghqdw
kdyhhukyhuyhwn¡uhnruw
                                                                                vlgh
i ugvhovoryhqvdvwnquyhgghq
mdqxdunowlomdqxdunoghq
mdqxdunowlomdqxdunoghq
mdqxdunowlomdqxdunoghq
mdqxdunowlomdqxdunoghq
mdqxdunowlomdqxdunoghq
mdqxdunowlomdqxdunoghq
mdqxdunowlomdqxdunoghq
mdqxdunowlomdqxdunoghq
mdqxdunowlomdqxdunoghq
mdqxdunowlomdqxdunoghq
mdqxdunowlomdqxdunoghq
mdqxdunowlomdqxdunoghq
mdqxdunowlomdqxdunoghq
mdqxdunowlomdqxdunoghq
mdqxdunowlomdqxdunoghq
mdqxdunowlomdqxdunoghq
mdqxdunowloiheuxdunoghq
iheuxduiudnowlonoghqiheuxdu
nowloiheuxdunoghqiheuxdu
nowloiheuxdunoghqiheuxdu
iudnowlonoghqiheuxduno
wloiheuxdunoghqiheuxduno
wloiheuxdunoghqiheuxduno
wloiheuxdunoghqiheuxduno
wloiheuxdunoghqiheuxduno
wloiheuxdunoghqiheuxdu
nowloiheuxdunoghqiheuxdu
nowloiheuxdunoghq
iheuxdunowloiheuxdunoghq
iheuxdunowloiheuxduno
ghqiheuxdunowloiheuxduno
ghqiheuxdunowloiheuxdu
noghqiheuxdunowloiheuxdu
noghqiheuxdunowlo
iheuxdunoghqiheuxdunowlo
iheuxdunoghqiheuxduno
wloiheuxdunoghqiheuxduno
wloiheuxdunorjghqiheuxdu
nowloiheuxdunodwkdyhi¡uw
wd[lshuvrqelopun9:6kdudqphgehyloolqjvqul
hukyhuyvp vvljw¡mhphgiudxnhqgwdguhvvhl'dqpdun
vhoyrpkdqyhguhwwhql.¡ehqkdyqvgrpdighq
mdqxduyduiudnhqgwuhwwhqwlodwi¡uhprwruguhyhw
n¡uhw¡mkyruwloghunu yhvn¡uhnruweruwvhwiudolooh
nqdoohuwlhqshulrghdinuiudghqmdqxduwlo
ghqmdqxdu
          i ugvhovoryhqvdvwnquyhgiudghqiheuxdu
nowloiheuxdunodwkdyhi¡uwwd[lshuvrqelo
pun9:6kdudqphgehyloolqjvqulhukyhuyvp vvljw¡mhphgiudxnhqgw
dguhvvhl'dqpdunvhoyrpkdqyhguhwwhql.¡ehqkdyqvgrpdighq
                                                                                vlgh
mdqxduyduiudnhqgwuhwwhqwlodwi¡uhprwruguhyhwn¡uhw¡mkyruwloghu
nu yhvn¡uhnruweruwvhwiudoloohnqdoohuwlhqshulrghdinuiudghq
mdqxduwloghqmdqxdu
           i ugvhovoryhqvdvwnquyhgiudghqiheuxdu
nowloiheuxdunodwkdyhi¡uwwd[lshuvrqelo
pun9:6kdudqphgehyloolqjvqulhukyhuyvp vvljw¡mhphgiudxnhqgw
dguhvvhl'dqpdunvhoyrpkdqyhguhwwhql.¡ehqkdyqvgrpdighq
mdqxduyduiudnhqgwuhwwhqwlodwi¡uhprwruguhyhwn¡uhw¡mkyruwloghu
nu yhvn¡uhnruweruwvhwiudoloohnqdoohuwlhqshulrghdinuiudghq
mdqxduwloghqmdqxdu
i ugvhovoryhqvdvwnquyhgghqiheuxduno
wloiheuxdunorjghqiheuxdunowlo
pduwvnodwkdyhi¡uwwd[lshuvrqelopun0hufhghv%hq]phg
ehyloolqjvqulhukyhuyvp vvljw¡mhphgiudxnhqgwdguhvvhl'dqpdun
vhoyrpkdqyhguhwwhql.¡ehqkdyqvgrpdighqmdqxduydu
iudnhqgwuhwwhqwlodwi¡uhprwruguhyhwn¡uhw¡mkyruwloghunu yhvn¡uhnruw
eruwvhwiudoloohnqdoohuwlhqshulrghdinuiudghqmdqxduwloghq
mdqxdu
i ugvhovoryhqvdvwnquyhgghq
pduwvnowlopduwvnorj
ghqpduwvnowlopduwvnokdyhi¡uwwd[lshuvrqelo
pun9:6kdudqphgehyloolqjvqulhukyhuyvp vvljw¡mhphgiudxnhqgw
dguhvvhl'dqpdunvhoyrpkdqyhguhwwhql.¡ehqkdyqvgrpdighqmdqxdu
 ydu iudnhqgw uhwwhq wlo dw i¡uh prwruguhyhw n¡uhw¡m kyruwlo ghu nu yhv
n¡uhnruweruwvhwiudoloohnqdoohuwlhqshulrghdinuiudghqmdqxdu
wloghqmdqxdu
i ugvhovoryhqvdvwnquyhgghqpduwvno
wlopduwvnorjghqpduwvnowlopduwv
nodwkdyhi¡uwwd[lshuvrqelopun0hufhghv%hq]phg
ehyloolqjvqulhukyhuyvp vvljw¡mhphgiudxnhqgwdguhvvhl'dqpdun
vhoyrpkdqyhguhwwhql.¡ehqkdyqvgrpdighqmdqxduydu
iudnhqgwuhwwhqwlodwi¡uhprwruguhyhwn¡uhw¡mkyruwloghunu yhvn¡uhnruw
eruwvhwiudoloohnqdoohuwlhqshulrghdinuiudghqmdqxduwloghq
mdqxdu
±i ugvhovoryhqvdvwnquyhgghq
pduwvnowlopduwvnoghq
pduwvnowlopduwvnoghq
pduwvnowlopduwvnoghq
pduwvnowlopduwvnoghq
pduwvnowlopduwvnoghq
pduwvnowlopduwvnoghq
pduwvnowlopduwvnoghq
pduwvnowlopduwvnoghq
pduwvnowlopduwvnoghq
pduwvnowlopduwvnoghq
pduwvnowlopduwvnoghq
pduwvnowlopduwvnoghq
                                                               vlgh
pduwvnowlopduwvnoghq
pduwvnowlopduwvnoghq
pduwvnowlopduwvnoghq
pduwvnowlopduwvnoghq
pduwviudnowlonoghqpduwv
nowlopduwvnoghqpduwv
nowlopduwvnoghqpduwv
nowlopduwvnoghqpduwv
nowlopduwvnoghqpduwv
nowlopduwvnoghqpduwv
nowlopduwvnoghqpduwv
nowlodsulonoghqdsulono
wlodsulonoghqdsulono
wlodsulonoghqdsulono
wlodsulonoghqdsulono
wlodsulonoghqdsulono
wlodsulonoghqdsulono
wlodsulonoghqdsulono
wlodsulono
ghqdsulonowlodsulono
ghqdsulonowlodsulono
ghqdsulonowlodsulono
ghqdsulonowlodsulono
ghqdsulonowlodsulono
ghqdsulonowlodsulono
ghqdsulonowlodsulono
ghqdsulonowlodsulono
ghqdsulonowlodsulono
ghqdsulonowlodsulono
ghqdsulonowlodsulono
ghqdsulonowlodsulono
ghqdsulonowlodsulono
ghqdsulonowlodsulono
ghqdsulonowlodsulono
ghqdsulonowlodsulono
ghqdsulonowlodsulono
ghqdsulonowlodsulono
ghqpdmnowlopdmno
ghqpdmnowlopdmno
ghqpdmnowlopdmno
ghqpdmnowlopdmno
ghqpdmnowlopdmno
ghqpdmnowlopdmno
ghqpdmnowlopdmno
ghqpdmnowlopdmno
ghqpdmnowlopdmno
ghqpdmnowlopdmno
ghqpdmnowlopdmno
ghqpdmnowlopdmno
ghqpdmnowlopdmno
ghqpdmnowlopdmno
                                                                                vlgh
ghqpdmnowlopdmno
ghqpdmnowlopdmno
ghqpdmnowlopdmno
ghqpdmnowlopdmno
ghqpdmnowlopdmno
ghqpdmnowlopdmno
ghqpdmnowlopdmno
ghqpdmnowlopdmno
ghqpdmnowlopdmno
ghqpdmnowlopdmno
ghqpdmnowlopdmno
ghqpdmnowlopdmno
ghqpdmnowlomxqlno
ghqmxqlnowlomxqlno
ghqmxqlnowlomxqlno
ghqmxqlnowlomxqlnoghq
mxqlnowlomxqlnoghq
mxqlnowlomxqlnoghqmxql
nowlomxqlnoghqmxql
nowlomxqlnoyhgghqmxql
nowlomxqlnoghqmxql
nowlomxqlnoghqmxql
iudnowlonoghqmxqlno
wlomxqlnoghqmxqlno
wlomxqlnoghqmxolno
wlomxolnoghqmxolno
wlomxolnoghqmxolno
wlomxolnoghqmxolno
wlomxolno
dwkdyhi¡uwwd[lshuvrqelopun9:6kdudqphgehyloolqjvqul
hukyhuyvp vvljw¡mhphgiudxnhqgwdguhvvhl'dqpdunvhoyrpkdqyhg
uhwwhql.¡ehqkdyqvgrpdighqmdqxduyduiudnhqgwuhwwhqwlodw
i¡uhprwruguhyhwn¡uhw¡mkyruwloghunu yhvn¡uhnruweruwvhwiudolooh
nqdoohuwlhqshulrghdinuiudghqmdqxduwloghqmdqxdu
ehnhqgwj¡uhovhqudipdmvwnmivwnyhgl
shulrghqiudghqpdmnowlomxolnodwkdyhi¡uw
iruvnhooljhwd[lshuvrqelohulhukyhuyvp vvljw¡mhphgl
ydjwhun¡uvhovshulrghuvhoyrp
 wudilnerjhqlnnhydui¡uwnruuhnwphgkhqv\qwlowd[lhqv
   wloodghovhvqxpphulwloi ogh irukrogrj vwduwnornnhql
   wloi ogh irukrogrj nornnhqvoxwlwloi ogh irukrog
   rj i¡uhuhqvixoghqdyqlwloi ogh irukrog
   i¡gvhovgdwrlwloi ogh irukrog i¡uhunruwqxpphulwloi ogh irukrog
   rj vwduwgdwrlwloi ogh irukrog

   rj voxwgdwrlwloi ogh irukrog
   rj rj
   wd[lhqvnlorphwhuw oohuvwloolqjvwduwlwloi ogh irukrog
                                                                                vlgh
 wudilnerjhqlnnhydui¡uwyhgydjwhqvn¡uvhovshulrghqvehj\qghovhphg
   khqv\qwlowd[lhqvwloodghovhvqxpphulwloi ogh irukrogrj
 wudilnerjhqlnnhydui¡uwyhgydjwhqvn¡uvhovshulrghqvdivoxwqlqj
   phgkhqv\qwloldoweho¡elwloi ogh irukrog voxwnornnhqlwloi ogh
    irukrogrj ldowdqwdowxuhlwloi ogh irukrogrj
    ldownornnhqlwloi ogh irukrogrj rjldow
   dqwdohqkhghulwloi ogh irukrogrj vdpwehnhqgwj¡uhovh
   qudipdmvwnmivwnyhg
 ghulwloi oghyduiruwdjhwuhwwhovhulwudilnerjhq irukrog
vdpohwihmorjpdqjohulwudilne¡jhuqh
3nvwdqgh
$qnodjhp\qgljkhghqkduqhgodjwsnvwdqgrpiulkhgvrje¡ghvwudi
$qnodjhuhqqhgodjghsnvwdqgrpnrqilvndwlrqdikdoyghohqdighwvdpohgh
lqgn¡uwheho¡eirurjldownuphgiudgudjdiehwdowvndw
vyduhqghwloghursj¡uhvwlonurjphgwloo jdi
ihulhshqjhvdwvòghuxgj¡unuldownumi
vwudiihoryhqvvwn
7lowdowh7kduunhqgwhvljvn\ogljphqehp unhwdwghuhuhqnhowhplqguh
xryhuhqvvwhpphovhuphoohpghuhjlvwuhuhghirukrogrjghidnwlvnhirukrog
rpnulqjkdqvn¡uvohu
6djhqvrso\vqlqjhu
7lowdowhkduirunoduhwdwghwhunruuhnwdwkdqkdun¡uwvrpwd[dfkdxii¡uvhoy
rpkdqkdyghplvwhwvlwn¡uhnruwrjlnnhkdyghjhqhukyhuyhwi¡uhuuhwwhq
+dqiruwvdwwhphgdwn¡uhvrpwd[lfkdxii¡uiruglkdqkdygheuxjiru
shqjhqhwlodwiruv¡ujhvlqidplolh
7lodwehj\qghphgkdyghkdqduehmghl)ronhwlqjhwvvhnuhwduldwvrp
nrqwrudvvlvwhqwlhweduvhovylnduldwphqghwjdykdplnnhuhwwlogdjshqjh
+dqedgghuiruyrjqpdqgrppxoljkhgirudwn¡uhwd[li¡uvwghowlgrj
hiwhui¡ojhqghixogwlgirudwnxqqhiruv¡ujhidplolhq+dqvnrqhydunrpphw
wlo'dqpduniud3dnlvwdqrjkdqvnxoohghuirunxqqhiruv¡ujhkhqghgh
i¡uvwhpdqjhnu
+huxgryhukdyghkdqn¡ewhwkxvvdpphqphgvlqidurjeuru+dqveuruydu
vwxghuhqghrjghuirukdyghkdqlnnhpxoljkhgirudwelgudjh¡nrqrplvnwlo
ehwdolqjdiwhuplqhuqh
+dqviduwmhqwhkhoohulnnhpdqjhshqjhrjghwydughuiruwlowdowhghuehwdowh
irukxvhw
7lowdowhyduehn\puhwirudwiruw oohiduhqdwkdqkdyghplvwhwn¡uhnruwhw
                                                                                vlgh
'hwydui¡uvwliruelqghovhphgvwudiihvdjhqdwkdqilniruwdowghwwlovlqnrqh
.rqhqiruwdowhghwwlowlowdowhvprurjpruhqiruwdowhghwylghuhwloiduhq
7lowdowhkduy uhwdqvyduoljirudwiruv¡ujhidplolhqrjkdqvnghuirulqjhq
dqghqpxoljkhghqgdwiruwv wwhphgdwn¡uhwd[l
+dqiruv¡jwhdwwdjhn¡uhnruwlshulrghqphoohpghwriudnhqghovhuphqghu
yduqrjhwe¡yophgkdqvn¡uho uhuvrplnnhyduhiihnwlyqrn+dqilnghuiru
doguljjhqhukyhuyhwn¡uhnruwhw
9hgu¡uhqghghvndwwhp vvljhirukrogirunoduhghwlowdowhdwkdqlnnhhunodu
ryhukyruphjhwkdqehwdowhl6.$7lphqhqvndwwhsurfhqwsn
rpnulqjndqjrgwsdvvh+dqirunoduhghrjvndwghwhunruuhnwdw
yrjqpdqghqrjfkdxii¡uhqghohughlqgn¡uwheho¡e+huxgryhu
prgwdjhufkdxii¡uhqihulhshqjh
8qghuvwudiihvdjhqyhg.¡ehqkdyqv%\uhwghqmdqxdukyrukdqydu
wlowdowiruhqkdvwljkhgvryhuwu ghovhhiwhui ugvhovoryhqvvwnvsxujwh
dqnodjhuhqwlorpkdqn¡uwhlhqwd[lgdghwvnvngdqxgsneloohghwiud
$7.elohq7lowdowhkdyghehnu iwhwluhwwhqdwkdqn¡uwhwd[lghqgdjkyru
kdqeohypnowwlodwn¡uhirukxuwljw+ylvkdqghqjdqjydueohyhwjmruw
rsp unvrpsnkydgvwudiihqyduirudwn¡uhliudnhqghovhvwlghqkhuxqghudw
ghuyloohvnhnrqilvndwlrqdighshqjhvrpkdqwmhqwhvrpwd[dfkdxii¡u
yloohkdqlnnhkdyhiruwvdwphgdwduehmghvrpwd[lfkdxii¡u
7lowdowhhuvrpshuvrqphjhwiolwwljrujdqlvhuhwrjsoljwrsi\oghqghrjkdq
hulqgiruvwnhwphgdwxgi¡uhvdpixqgvwmhqhvwhxqghuwlov\qdi
.ulplqdoiruvrujhqvrphqghodigrpphq
'hukduy uhwiuhpodjwnrsldiwudilnerjhqvdpw([fhodunphgryhuvljw
ryhughiruvnhooljhirukrogvdpwlqgn¡uwheho¡epy
'hwiuhpjnudishuvrqxqghuv¡jhovhlkhqkrogwlouhwvsohmhoryhqv
iruhwdjhwdi.ulplqdoiruvrujhqdwwlowdowhhuhjqhwwlodwprgwdjhhqehwlqjhw
grpphgylonnurpvdpixqgvwmhqhvwh
7huwlgoljhuhvwudiihwyhg
ghqiheuxdulqghquhwoljwdwkdyhyhgwdjhwhqe¡ghsnnurjhq
iudnhqghovhdii¡uhuuhwwhqlpnqhghuiudghqiheuxduwloghqdxjxvw
iruryhuwu ghovhdii ugvhovoryhqvvwn
ghqmdqxdulqghquhwoljwdwkdyhyhgwdjhwhqe¡ghsnnurj
hqiudnhqghovhdii¡uhuuhwwhqlnuiudghqmdqxduwloghqmdqxdu
iruryhuwu ghovhdii ugvhovoryhqvvwnrjdvwn
)¡uhuuhwviudnhqghovhqyduhqgylghuhlphgi¡udii ugvhovoryhqvvwn
qu

                                                                                vlgh
5hwwhqvehjuxqghovhrjdij¡uhovh

7lowdowhyhgwrjlqghquhwoljwghqiheuxduhqiudnhqghovhdii¡uhuuhwwhq
iudghqiheuxduwloghqdxjxvwdighirukrogvrpwlowdowhhu
wlowdowiruyhgu¡uhun¡uvohuxghqdwkdyhhukyhuyhwn¡uhnruwlshulrghqiudghq
iheuxduwloghqdxjxvw'lvvhirukroghun¡uvohuliudnhqghovhvwlghq
li¡uvwhjdqjvwloi ogh
(qgylghuhyhgwrjwlowdowhlqghquhwoljwghqmdqxduhqiudnhqghovhdi
i¡uhuuhwwhqiudghqmdqxduwloghqmdqxdudighirukrog
vrpwlowdowhhuwlowdowiruyhgu¡uhun¡uvohuxghqkdyhhukyhuyhwn¡uhnruwl
shulrghqiudghqmdqxduwloghqmxol'lvvhirukroghu
dqghqjdqjvn¡uvohuliudnhqghovhvwlghq
7lowdowhkduhunhqgwdwkdqkdun¡uwwd[lsnghgdjhghuhudqjlyhwl
dqnodjhvnuliwhwrjvrpghwiuhpjnudiwudilne¡jhuqh'hwndqhiwhuwlowdowhv
hjhqirunodulqjrjlqgkroghwdiwudilne¡jhuqho jjhvwlojuxqgdwwlowdowhl
wloi oghn¡uwheloliudnhqghovhvwlghqhoohuxghqdwkdyhhukyhuyhw
n¡uhnruw
+huxgryhuhuwlowdowhwlowdowirulwloi oghdwkdyhi¡uwprwrun¡uhw¡mxghq
dwkdyhhukyhuyhwn¡uhnruw
3nedjjuxqgdiwlowdowhvhjhqirunodulqjndqghwghvxghqo jjhvwlojuxqgdw
wlowdowhlnnhhukyhuyhghn¡uhnruwljhqhiwhuxgo¡ehwdighqi¡uvwh
iudnhqghovhvshulrgh
'hwndqhqgylghuho jjhvwlojuxqgxgiudlqgkroghwdiwudilne¡jhuqhdw
wlowdowhlnnhdowlgxgi\ogwhwudilnerjhqnruuhnwlirukrogwloeodrso\vqlqjhu
rpi¡uhuhqn¡uvhovshulrghqvehj\qghovhvrjvoxwwlgvsxqnwhuvdpwlqgn¡uwh
eho¡epf
'hwndqkhuhiwhuo jjhvwlojuxqgdwwlowdowhi¡uwhelohuqhvrpdqi¡uwl
dqnodjhvnuliwhwrjdwwlowdowhghuiruhuvn\ogljlryhuhqvvwhpphovhphg
dqnodjhvnuliwhw
6wudiihqidvwv wwhvwloi qjvholpnqhghumii ugvhovoryhqvdvwn
qurjrjgvwnmivwnmivwudiihoryhqv
5hwwhqkduyhgvwudiidvwv wwhovhqodjwy jwsndwghuiruholjjhuldow
i¡uvwhjdqjvwloi oghdin¡uvholiudnhqghovhvwlghqrjdqghqjdqjvn¡uvohul
iudnhqghovhvwlghqvdpwi¡uvwhjdqjvwloi oghdin¡uvhoxghqn¡uhnruwwlo
sng¡pphovh'hv gydqoljhwdnvwp vvljhvwudiihiruglvvhryhuwu ghovhu
ilqghukhqvhwwloirukroghqhvdqwdolnnhdqyhqghovh5hwwhqkduyhg
idvwv wwhovhqdivwudiihqlvn ushqghuhwqlqjodjwy jwsnryhuwu ghovhuqhv
rpidqjghuhuiruhjnhwnrqwlqxhuoljwrjlhukyhuyvp vvljw¡mhphgoljhvrp
ghuhuwdohrpvnyhoi¡uvwhjdqjvvrpdqghqjdqjvwloi ogh5hwwhqkdul
prgvdwuhwqlqjodjwy jwsndwwlowdowhlnnhhueohyhwvljwhwhiwhukyhuw
irukrogphqi¡uvwliruelqghovhphgvdjhqvrsnodulqj
                                                                                vlgh
7lowdowhkduhuno uhwvljylooljwlodwxgi¡uhvdpixqgvwmhqhvwh
'd7hiwhu.ulplqdoiruvrujhqvhuno ulqjpndqvhviruhjqhwkhuwloj¡uhv
grpphqehwlqjhwvrpdqi¡uwqhghqirumivwudiihoryhqvrjmi
vwn
7vndoehwdohhqwloo jve¡ghsnnumivwudiihoryhqvvwn
7loo jve¡ghqhuxguhjqhwxgiudhwjhqqhpvqlwdinuvlqgnrpvwhqiru
vrpirukroghqhwlosng¡pphovhyhgu¡uhu
)ruydqgolqjvvwudiihqirue¡ghqidvwv wwhvvrpqhghqiruehvwhpw
5hwwhqwdjhusnvwdqghqrpnrqilvndwlrqwloi¡ojhmivwudiihoryhqvvwn
lghwghwsnvwnhghnrqilvndwlrqveho¡exgj¡uwlowdowhvlqgwmhqlqjlghq
snj oghqghshulrghphgiudgudjdighweho¡evrpwlowdowhlshulrghqkdu
ehwdowlvndw
7klnhqghviruuhw
7vndovwudiihvphgi qjvholpnqhghu
6wudiihqvndolnnhixoge\ughvkylvwlowdowhryhukroghui¡ojhqghehwlqjhovhu
7lowdowhpnlnnhehjnqrjhwvwudieduwlhqsu¡yhwlgsnnuiudhqgholjgrp
7lowdowhvndolqghqiruhqo qjvwhwlgsnpnqhghuiudhqgholjgrp
   xgi¡uhxo¡qqhwvdpixqgvwmhqhvwhlwlphu
7lowdowhvndoy uhxqghuwlov\qdi.ulplqdoiruvrujhqlsu¡yhwlghq
7lowdowhvndoehwdohhqwloo jve¡ghsnnu
)ruydqgolqjvvwudiihqirue¡ghqhui qjvholgdjh
+rvwlowdowhnrqilvnhuhvldownu
7vndoehwdohvdjhqvrpnrvwqlqjhu
1lqd3hwul
grpphuixogp jwlj
   divqlwwhwvnxoohkdyhy uhwsodfhuhwlqghqdivqlwwhwvrpehj\qghuphg
7lowdowhkduhunhqgwdwkdqkdun¡uwwd[lsnghgdjhghuhudqjlyhwl
dqnodjhvnuliwhw
%huljwljhwlphgi¡udiuhwvsohmhoryhqvvwnghqpdm
1lqd3hwul
grpphuixogp jwlj
                                          vlgh
8gvnuliwhqvuljwljkhgehnu iwhv
5hwwhql*orvwuxsghqrnwrehu
,gd9ruvdd
nrqwruixogp jwlj


text:
v0085000 - kre
                                      udskrift
                                             af
                      sø- & handelsrettens dombog
                                     ____________
den 25. januar 2006 blev af retten i sagen
v-85-03
bonnier publications a/s
(advokat nicolai lindgreen)
  mod
ankenævnet for patenter og
varemærker
(kammeradvokaten
v/ advokat søren holm seerup)
afsagt sålydende
                                          d o m:
indledning og påstande
sagen vedrører spørgsmålet, om ankenævnet for patenter og varemærkers kendelse
af 6. juni 2003, hvorefter ord- og figurmærket bo bedre ikke nægtedes registreret
for visse vareklasser, er rigtig henset til de ældre og velkendte registrerede figurmær-
ker bo bedre/bo bedre.
                                        - 2 -
bonnier publications a/s har nedlagt påstand om, at ankenævnet for patenter og
varemærker tilpligtes at anerkende:
1. at registreringen af bo bedre som ordmærke for klasse 35: bistand ved forret-
ningsledelse og forretningsadministration, revision, regnskabsførelse, udfærdigelse af
selvangivelse, og for klasse 37: byggevirksomhed, reparationsvirksomhed, installati-
onsvirksomhed, er sket med urette.
2. at registreringen af bo bedre som figurmærke for klasse 35: bistand ved for-
retningsledelse og forretningsadministration, revision, regnskabsførelse, udfærdigel-
se af selvangivelse, og for klasse 37: byggevirksomhed, reparationsvirksomhed, in-
stallationsvirksomhed, er sket med urette.
ankenævnet for patenter og varemærker har nedlagt påstand om frifindelse.
sagens omstændigheder
bonnier publications a/s (herefter bonnier) udgiver en lang række magasiner og
blade og ejes af den svenske bonnier koncern. bonnier overtog i 1983 fra fogtdal
a/s udgivelsen af boligmagasinet bo bedre.
bo bedre
det fremgår af skriftet ”glemmer du så husker vi, bo bedre 40 aar”, at udgivel-
sen af bo bedre begyndte i 1961 som et af de første specialmagasiner for en bred ik-
ke-faglig læsergruppe. i 60’erne guidede bo bedre byboerne og middelklassen om
det moderne familieliv og børn. bladet informerede om huskøb, herunder finansie-
ring og byggeri, og moderne boligindretning til billige penge. derudover vejledte
bladet om tekniske hjælpemidler, have, madlavning og fritidsliv og gav anvisninger
på gør det selv-projekter. emnet var ikke kun at bo, men også at leve.
i 1970’erne koncentrerede bo bedre sig fortsat om især boligindretning, men deltog
også i samfundsdebatten om fremmedgørelse og energiproblemer. i 1980’erne blev
familiens behov og trivsel afløst af mere fokus på indretning og arkitektur. de sam-
fundsorienterede artikler og billige gør det selv-anvisninger gled ud og blev erstat-
                                          - 3 -
tet med inspiration. læserne blev vejledt om personlig og unik boligindretning på al-
le niveauer.
bo bedre beskrives i den store danske encyklopædi som et månedligt specialmaga-
sin om indretning, design, møbler og have: frem til 1970’erne var bo bedre-stilen
for mange familier synonym med ”den gode smag”, men siden har magasinet lagt
vægt på at præsentere bud på nye stilarter og kvalitetsprodukter til de højeste ind-
komstgrupper.
registrering af varemærker
bonniers figurmærke bo bedre er registreret for klasse 16: (tidsskrifter og bøger),
og klasse 41 uddannelse og underholdning m.v. med virkning fra den 31. oktober
1980. figurmærket bo bedre er registreret for klasse 35: (udgivelse af reklame-
tekster) med virkning fra den 27. januar 1988. registreringen af dette mærke for en
række klasser er siden hen udgået som følge af manglende brug, herunder for den øv-
rige del af klasse 35 og hele klasse 37.
klasse 16: tidsskrifter og bøger.        klasse 35: udgivelse af reklametekster.
klasse 41.
ankenævnet for patenter og varemærker (herefter ankenævnet) afsagde den 6. juni
2003 to kendelser om, at såvel ord- som figurmærket bo bedre nægtedes registre-
ring for klasse 36 og klasse 42 vedrørende blandt andet ejendomsmæglervirksomhed,
finansiel virksomhed, boligindretning og arkitektvirksomhed. ansøgningen var ind-
givet af en ejendomsmægler i greve. ankenævnet udtalte, at det ældre figurmærke
bo bedre var velkendt, og henviste i øvrigt til begrundelserne i patent- og varemær-
kestyrelsens udtalelse af 25. september 2002. ankenævnets afgørelser indebar, at den
yngre foreløbige registrering af bo bedre blev opretholdt for klasse 35 vedrørende
bistand ved forretningsledelse og forretningsadministration, regnskabsførelse, revisi-
on, udfærdigelse af selvangivelser, og klasse 37 vedrørende byggevirksomhed, repa-
                                               - 4 -
rationsvirksomhed og installationsvirksomhed. det yngre figurmærke fremstod såle-
des:
følgende fremgik af patent- og varemærkestyrelsens udtalelse af 25. september
2002, hvor klageren er bonnier:
            ”…
            styrelsen har gennemgået det fremsendte materiale på ny. ved denne gennemgang fin-
            der styrelsen, at klager har dokumenteret brug af figurmærket bo bedre for ”magasi-
            ner” i klasse 16 og for ”udgivelse af tekster, undtagen reklametekster” i klasse 41.
            …
            dernæst finder styrelsen, at klagers mærke bo bedre må anses som velkendt i dan-
            mark, jf. varemærkelovens § 15, stk. 4, nr. 1.
            …
            endelig finder styrelsen, at brugen af de yngre foreløbigt registrerede varemærker vil
            medføre en utilbørlig udnyttelse af det ældre velkendte varemærkes særpræg eller re-
            nommé for så vidt angår ”ejendomsmæglervirksomhed” i klasse 36 og ”arkitektvirk-
            somhed, boligindretning” i klasse 42.
            styrelsen har i den forbindelse lagt vægt på, at klagers blad for mange er synonym med
            ”den gode smag” indenfor indretning, design, møbler og have (se bilag 2). ved således
            at bruge et stort set identisk mærke som kendetegn for tjenesteydelser med relation til
            bolig og boligindretning, kan der være fare for, at omsætningskredsen forveksler mær-
            kerne, og derved bliver forledt til at tro, at varerne kommer fra samme virksomhed, eller
            at indehaveren af det velkendte varemærke har givet samtykke til mærkets anvendelse.
            …”
registranten af det yngre mærke trak efter ankenævnets afgørelse registreringen af
bo bedre tilbage, også for klasse 35 og 37, som blev udslettet den 28. juli 2003.
sagen blev anlagt den 17. juli 2003. da registreringen af det yngre mærke blev truk-
ket tilbage, forespurgte ankenævnets advokat om bonniers interesse i at fortsætte
sagen. den 20. oktober 2003 rykkede ankenævnet for besvarelse heraf.
det er ubestridt, at det ældre mærke bo bedre er velkendt i danmark, og der er ikke
tvist om brugspligt. det er endvidere ubestridt, at det ældre mærke anvendes stort set
identisk med det yngre ordmærke. parterne er derimod uenige om udstrækningen af
det ældre mærkes beskyttelse som velkendt varemærke.
                                           - 5 -
forklaringer
erik rimmer har forklaret, at han har været chefredaktør for bo bedre siden sep-
tember måned 2000 efter fire år i virksomheden. han har ansvaret for bo bedre i
danmark, norge og sverige samt for et andet magasin: de luxe. ansvaret omfatter
også den mere og mere benyttede hjemmeside.
han var ansvarlig for skriftet ”glemmer du så husker vi, bo bedre 40 aar”, men
han har ikke skrevet indholdet. da bo bedre gennem årene viste, hvordan danskerne
boede, besluttede man at lave en stor udstilling sammen med design centret. udstil-
lingen viste en samtidshistorie.
ifølge gallup har bladet i dag 700.000 læsere. læseren er en gennemsnitsdansker
med en mindre overvægt af kvindelige læsere. gennemsnitlæserens indkomst svarer
til danskernes gennemsnit. bladet læses således ikke kun af de rigeste, men der er ik-
ke så mange unge læsere. læserne kommer til i 30 års alderen i forbindelse med
etablering af familie og selvstændig bolig.
bo bedres emner er boligindretning i bred forstand og at bo bedre. indholdet foran-
dres over tid. i begyndelsen af 1970’erne var gør det selv-området stort. det meste
af dette stof blev i 1975 flyttet til et særligt blad: gør det selv. i 1990’erne var de
praktiske emner helt væk, og bladet var ren inspiration. de store emner fra 1960’-
70’erne om nybyggeri er aktuelt igen i dag, hvor parcelhusene skal ombygges. uan-
set at gør det selv har fået sit eget blad, har bo bedre stadig tillæg vedrørende om-
og tilbygninger.
der er sket en løbende specialisering af boligemnerne, men bo bedre er ikke specia-
liseret til kun at omhandle boligindretning, selv om en form for specialisering af bo-
ligindretning har fundet sted. bo bedre satser meget på at bringe tips og ideer for ek-
sempel fra arkitekter, og brevkassen får mange spørgsmål. brevkassen har dog ikke
længere tilknyttet en jurist. læserne kan få arkitekthjælp rundt omkring i landet med
rabat. en gang årligt bringer bo bedre en artikel om et område, hvor der sker en ud-
vikling af boligmarkedet, og laver en ”top 25” over steder med boliger til rimelige
penge. i marts måned er der et ombygningstema med rådgivning om, hvordan man
                                         - 6 -
skal gøre, og hvor der kan hentes hjælp. i årets løb tager et specialmagasin sig af
dybdegående rådgivning om huskøb, men bo bedre oplyser også om lånemuligheder
m.v. der skrives af og til om typehuse, men der er ikke tale om løbende produktbe-
dømmelse. der bringes omtale af byggematerialer i form af for eksempel gulve og
døre i bo bedre, herunder om materiale, vedligeholdelse og æstetik, men der er ikke
artikler om mørtel og mursten og lignende.
indretning af hjemmet er altid et hovedtema i bo bedre med præsentation af nye
møbler og inventar. bo bedre uddeler desuden en pris til unge møbelarkitekter, en
pris for møbeldesign og en klassikerpris. nyheder indenfor hårde hvidevarer omtales
i temanumre eller i artikler om køkken/bad. haven er også trendy og en del af bo
bedre. de luxe bladet har fokus på livsstil. bladet penge og privatøkonomi ejes og-
så af bonnier, men bo bedre omtaler også finansiering i forbindelse med om- og til-
bygning. livsstil er et af bo bedres kærneområder. bladet bringer gode eksempler
på bolig, stil og mad. madlavning og boligdrømme, også de realistiske, er vigtige for
bladet. emnerne stopper ”ved havelågen” og omfatter for eksempel ikke ferier. bo
bedre er stadig et synonym for den gode smag, men bladet retter sig mod det brede
publikum, og der er ikke en overvægt af dyre produkter.
bo bedres oplag er på 85.000. der er fem konkurrenter i dag modsat ved bladets be-
gyndelse, hvor der ingen konkurrenter var. med et læsertal på 728.000 i 2004 er bo
bedre det største magasin i danmark, og bladet er også kendt blandt mennesker, der
ikke læser det. bonnier behøver ikke bruge reklamemidler på bladets brand, men
bruger reklamemidler til på andre måder at få nye læsere. markedsføringsbudgettet
er på et tocifret millionbeløb, og markedsføring sker ved kuponannoncer, tv-reklamer
m.v. andre store fine mærkevareproducenter vil gerne samarbejde med bo bedre og
sponsorerede for eksempel 40 årsskriftet. bo bedre siger sjældent nej til annoncører,
medmindre der er tale om blasfemi, kopimøbler eller lignende. annoncer for produk-
ter af dårlig kvalitet afvises ikke.
i bladet skrives ”bo bedre” med versalier. bo bedre er mere end logoet. det er et
begreb, og navnet er ikke knyttet til noget bestemt logo.
                                           - 7 -
bonnier skrider ind over for andres brug af bo bedre, for eksempel hvis en ejen-
domsmægler bruger navnet som eget brand. bonnier reagerer ikke, når navnet benyt-
tes ved beskrivelsen af en ejendom som en ”bo bedre bolig”.
parternes argumenter
bonnier gør gældende, at registreringen af de yngre mærker var udelukket efter va-
remærkelovens § 15, stk. 4, nr. 1. det er ubestridt, at bo bedre er et velkendt mærke.
bestemmelsen giver en udvidet beskyttelse af velkendte ældre varemærker, og der
stilles ikke krav om forvekslingsrisiko for at forbyde andres brug eller registrering af
et nærmest identisk mærke. ankenævnet har fejlagtigt gjort brug af forvekslingskri-
teriet i sine afgørelser, men dette kriterium hører under § 15, stk. 1. ankenævnet
henviser i sin afgørelse til styrelsens argumenter, hvoraf det fremgår, at omsætnings-
kredsens forveksling af mærkerne ligger til grund for afgørelsen.
hensynet bag den særlige beskyttelse af velkendte mærker er sårbarheden overfor
udvanding og andres illoyale udnyttelse af mærket. disse hensyn taler i denne sag
for, at registreringen skete med urette.
varemærkelovens § 15 er en parallel til § 4, og retspraksis om § 4 gælder derfor til-
svarende for § 15, både når det gælder forvekslingsvurdering og andre spørgsmål, jf.
ef-dom c-408/01 (adidas). spørgsmålet om krænkelse af et velkendt varemærke
afgøres efter en helhedsvurdering, hvori indgår velkendthed, mærkelighed og utilbør-
lig udnyttelse eller skade af det ældre mærkes særpræg eller renommé, men intet om
forvekslingsrisiko. registrering kan udelukkes, selv om der ikke er risiko for for-
veksling.
bo bedre henvender sig ikke til en afgrænset gruppe i samfundet, men bredt til mid-
delklassepublikummet, og har 700.000 læsere. næsten alle danskere kender mærket,
hvorfor betingelserne i varemærkelovens § 15, stk. 4, nr. 1 om velkendthed er op-
fyldt. der er ikke knyttet nogen bestemt figurlig udformning eller grafisk skrivemåde
til ”bo bedre”. det er navnet, der er kendt i den for vurderingen relevante offentlig-
hed.
                                           - 8 -
det yngre mærke blev registreret både som ord- og figurmærke, hvorfor der forelig-
ger den fornødne identitet mellem mærkerne. det er grundlæggende for § 15, stk. 4,
at beskytte det ældre mærke mod noget, der ligner. dette må ikke blandes sammen
med en forvekslelighedsvurdering. af adidas-dommen fremgår, at det er tilstrække-
ligt, at der for den berørte kundekreds skabes en sammenhæng mellem de to kende-
tegn. det kræves således ikke, at kunderne tror, at de to kendetegn har noget med
hinanden at gøre. ankenævnet fandt, at der var tale om stort set identiske varemær-
ker, og heri ligger, at kravet i § 15, stk. 4, generelt er opfyldt uanset varemærkeklas-
se. den høje grad af lighed medfører, at bedømmelsen skærpes, jf. produktreglen for
ikke-velkendte mærker.
kravet om utilbørlig udnyttelse er ikke et spørgsmål om den subjektive hensigt hos
registranten af det yngre mærke. det er en objektivt betingelse, og benyttelse af et
velkendt mærke uden tilladelse er nok til, at betingelsen er opfyldt. kun i helt atypi-
ske situationer kan det lade sig gøre at afkræfte, at der tale om utilbørlig udnyttelse,
og det er der ikke grundlag for i denne sag. bo bedre søgtes registreret for en lang
række varer og tjenesteydelser, som senere blev indsnævret, og det er usandsynligt,
at registranten aldrig skulle have hørt om det ældre bo bedre. bo bedre ville give
en fordelagtigt association for alle ejendomsmæglere. det er ikke et krav, at der er
lighed mellem de under mærkerne udbudte varer eller tjenesteydelser, men i denne
sag er der delvis lighed mellem de udbudte tjenesteydelser, hvorfor der kan opstå as-
sociationer til bo bedre. ankenævnets afgørelser, der bygger på et forvekslingskrite-
rium, er baseret på urigtig retsanvendelse.
registreringen af det yngre bo bedre ville have medført skade på bo bedres re-
nommé og særpræg. bo bedre er indarbejdet gennem 45 år, og det langsigtede per-
spektiv er vigtigt ved vurderingen. alene associeringen til bo bedre er skadeligt, jf.
u 1998.1029 s (bmw). en eller flere andre registreringer af bo bedre ville hurtigt
føre til udvanding af bo bedres renommé og særpræg.
efter retspraksis udslettes fuldt ud registreringen af mærker, som krænker ældre vel-
kendte mærker. dette er også sket i tilfælde, hvor mærkerne ikke har været identiske
eller forvekslelige, jf. u 2001.2049 s (home). der har kun været et tilfælde i rets-
praksis, hvor der blev efterladt et område til det yngre mærke, jf. sø- og handelsret-
tens dom af 20. marts 2002 (v 60/00, børsen). dette var dog et helt atypisk tilfælde
                                           - 9 -
uden sammenligning med nærværende sag. bonnier anerkender, at et velkendt vare-
mærke ikke har absolut eneret, men det sædvanlige er en fuldstændig udslettelse,
medmindre der foreligger helt atypiske omstændigheder.
sø- og handelsretten har fuld prøvelsesret af ankenævnets afgørelser. en tilsidesæt-
telse af ankenævnets afgørelse forudsætter ikke et særligt kvalificeret grundlag un-
der henvisning til, at afgørelserne formodes at være rigtige, eller ankenævnets særli-
ge sagkundskab.
bonnier har valgt at gennemføre denne sag på trods af, at registranten tilbagekaldte
registreringen, fordi bonnier jævnligt har problemer med andre virksomheders brug
af bo bedre. det er nødvendigt at rette ankenævnets afgørelse af hensyn til praksis.
ankenævnets anbringende om, at bo bedre er degenereret, er et nyt anbringende,
hvorfor retten må se bort fra det.
ved tilkendelse af sagsomkostninger kan det ikke tillægges særskilt betydning, at
ankenævnet har udarbejdet et kort processkrift om afvisning.
ankenævnet gør gældende, at nævnets afgørelse er lovlig og gyldig. ankenævnet
har lagt til grund, at bonniers varemærke er velkendt, men at brugen af det yngre
mærke i klasse 35 og 37 ikke medfører skade på det ældre velkendte varemærke.
denne vurdering er foretaget af et nævn med særlig sagkundskab, hvorfor der bør
ske sikker identifikation af fejl ved vurderingen for at tilsidesætte denne. da registre-
ringen er trukket tilbage, foreligger der ingen varemærkeretlig konflikt, og bonniers
eneste formål med alligevel at gennemføre sagen er at påvirke nævntes fremtidige
afgørelser, hvilket stiller endnu større krav til beviset.
parterne er enige om, at varemærkelovens § 15, stk. 4, er formuleret på grundlag af et
eu-direktiv, at bo bedre er velkendt, og at brugen af mærker, som ligner det vel-
kendte mærke, for visse områder kan medføre skade på det velkendte mærke. anke-
nævnet nægtede registrering af det yngre mærke for klasse 36 og 42, og ankenæv-
nets bemærkninger om forvekslingsrisiko angår kun disse, idet ankenævnet begrun-
dede den del af kendelsen, som var en ændring af styrelsens afgørelse, men ikke be-
grundede, hvorfor ankenævnet ikke udslettede registreringen for klasse 35 og 37.
                                         - 10 -
velkendthed indebærer ikke fuldstændig eneret. det gøres gældende, at utilbørlig-
hedskravet må være opfyldt enten ved forveksling, ved at der er tale om et verdens-
mærke, eller ved at der skabes en association, før registrering kan nægtes. der fore-
ligger ikke utilbørlighed i denne sag. er der tale om mærker for meget forskellige va-
rer, er der ingen associationsmulighed, jf. ankenævnets kendelse af 8. december
2004 (akva inside). denne holdning støttes i retspraksis, jf. sø- og handelsrettens
dom af 2. april 1993 (h 154/1987, champagne), hvor registreringen alene blev be-
grænset til visse grupper.
bo bedre er under degenerering, jf. den store danske encyklopædis omtale og
ejendomsmæglernes upåtalte brug af udtrykket en ”bo bedre bolig”. ankenævnet
havde ikke kendskab til ejendomsmæglernes brug af bo bedre før under domsfor-
handlingen, hvorfor dette argument ikke indgik i processkrifterne. ”den gode smag”
ophørte for ca. 25 år siden med at være synonym med bo bedre.
i 1980’erne havde bo bedre ændret fokus til inspiration, og mærket har ikke været
anvendt i forbindelse med selvangivelse, revision, forretningsledelse eller installati-
onsvirksomhed. gør det selv er udskilt af bo bedre, og en enkel artikel i ny og næ
er ikke tilstrækkelig til, at bo bedre associeres med gør det selv-området. selv om
ankenævnets afgørelse måske ikke er tydelig nok på dette punkt, er det associations-
vurderingen, som er afgørende for opretholdelsen af registreringen i klasse 35 og 37.
bo bedre har været anvendt så kvalificeret inaktivt, at registreringen er blevet slettet
for en del af klasse 35 og hele klasse 37 på grund af manglende brug. det er den fak-
tiske brug af bo bedre, som er afgørende.
bonnier har ikke ført det fornødne bevis for skade på det ældre mærke ved oprethol-
delse af det yngre mærke for de angivne varemærkeklasser, en registrering som i øv-
rigt er trukket tilbage. det er ikke godtgjort, at anvendelsen af det yngre mærke for
klasse 35 og 37 ville medføre en association til det ældre mærke.
ved tilkendelse af sagsomkostninger skal der tages hensyn til processkriftet om af-
visning.
rettens begrundelse og resultat
                                         - 11 -
der findes ikke grundlag for, at ankenævnets afgørelser skal underkastes en anden
bedømmelse end ved andre varemærketvister.
bonniers bo bedre er registreret ved to figurmærker. det kan dog lægges til grund,
at navnet bo bedre anvendes uden nødvendigvis at være i overensstemmelse med de
figurlige registreringer, og at navnet bo bedre er det væsentligste element for den
velkendthed, som parterne er enige om, at bo bedre har. der foreligger således iden-
titet mellem mærkerne. som udgangspunkt er bo bedre beskyttet mod identiske eller
lignende mærker for varer eller tjenesteydelser af samme eller anden art, jf. vare-
mærkelovens § 15, stk. 4, nr. 1.
der skal derfor ikke gennemføres en traditionel forvekslelighedsvurdering ved afgø-
relsen af, om et mærke skal nægtes registrering i medfør af varemærkelovens § 15,
stk. 4, nr. 1. det afgørende er, om brugen af det yngre mærke vil medføre en utilbør-
lig udnyttelse eller skade af det ældre varemærkes særpræg eller renommé.
bonniers varemærker anvendes hovedsageligt for et blad med ejendoms- og bolig-
mæssige emner i vid forstand. brugen af det yngre bo bedre i klasse 35 for blandt
andet forretningsadministration og i klasse 37 for blandt andet bygge- og reparati-
onsvirksomhed findes ikke at have en så atypisk karakter, at det kan udelukkes, at det
ældre bo bedres særpræg eller renommé vil lide skade eller blive udnyttet utilbørligt.
bonniers påstand 1 og 2 tages herefter til følge.
ankenævnet skal betale sagsomkostninger til bonniers med 55.000 kr., hvoraf
12.460 kr. er retsafgifter.
                                   thi kendes for ret
ankenævnet for patenter og varemærker skal anerkende, at registreringen af bo
bedre som ordmærke for klasse 35: bistand ved forretningsledelse og forretnings-
administration, revision, regnskabsførelse, udfærdigelse af selvangivelse, og for klas-
                                        - 12 -
se 37: byggevirksomhed, reparationsvirksomhed, installationsvirksomhed, er sket
med urette.
ankenævnet for patenter og varemærker skal anerkende, at registreringen af bo
bedre som figurmærke for klasse 35: bistand ved forretningsledelse og forret-
ningsadministration, revision, regnskabsførelse, udfærdigelse af selvangivelse, og for
klasse 37: byggevirksomhed, reparationsvirksomhed, installationsvirksomhed, er
sket med urette.
                                  mette christensen
ole lundsgaard andersen                                                uffe thustrup
                                        (sign.)
                                     ___ ___ ___
                          udskriftens rigtighed bekræftes
                          p.j.v. sø- og handelsretten, den


text:
                                            dom
afsagt den 10. april 2015 af vestre landsrets 16. afdeling (dommerne dorte jensen, stig
glent-madsen og eva skov (kst.)) i ankesag
v.l. b–0664–14
grundejerforeningen planetbyen
(advokat michael kjær lauritsen, københavn)
mod
s
(advokat bjarne skøtt jensen, vejle)
og
dorthe agerskov
(advokat kristian svith, københavn)
og
v.l. b–0686–14
dorthe agerskov
(advokat kristian svith, københavn)
mod
grundejerforeningen planetbyen
(advokat michael kjær lauritsen, københavn)
og
s
(advokat bjarne skøtt jensen, vejle)
                                              - 2 -
retten i kolding har den 11. marts 2014 afsagt dom i 1. instans (rettens nr. bs 17-
1097/2013).
påstande
for landsretten har grundejerforeningen planetbyen (herefter grundejerforeningen) gentaget
sine påstande for byretten.
s har påstået dommen stadfæstet samt gentaget sine subsidiære påstande for byretten.
dorthe agerskov har påstået dommen stadfæstet i forhold til grundejerforeningen. dorthe
agerskov har i forhold til s gentaget sin påstand for byretten.
forklaringer
s og dorthe agerskov har afgivet supplerende forklaring for landsretten.
dorthe agerskov har supplerende forklaret, at hun efter uheldet har undersøgt lokalplanen og
konstateret, at grundejerforeningen har forpligtelsen til at vintervedligeholde. af vedtægterne
for grundejerforeningen fremgår det tydeligt, at foreningen havde forpligtelsen til at rydde sne
og foretage glatførebekæmpelse. hendes nabo bekræftede efterfølgende denne opfattelse.
s har supplerende forklaret, at han før faldulykken havde et normalt funktionsniveau. uheldet
har imidlertid medført, at han er blevet invalid, hvilket har betydet en stor forandring i hans
liv, da han nu er helt afhængig af andre. dag og nat har han smerter i hænder og tæer. han er
blevet kørestolsbruger, og hjemme bruger han rollator.
procedure
grundejerforeningen har for landsretten ikke gentaget anbringendet om, at s har udvist egen
skyld.
parterne har i øvrigt i det væsentlige gentaget deres anbringender for byretten og har
                                               - 3 -
procederet i overensstemmelse hermed.
landsrettens begrundelse og resultat
det fremgår af punkt 6 i vejle kommunes regulativ fra august 2009 om renholdelse af veje,
stier, fortove og pladser, der er udstedt i henhold til lov om vintervedligeholdelse og
renholdelse af veje, at det i de bymæssige bebyggede områder i kommunen påhviler ejerne af
ejendomme, der grænser til en privat fællesvej eller sti at renholde vejen (stien) i
overensstemmelse med reglerne i lovens kapitel 7. lovens §§ 11 og 12, der er en del af
kapitel 7, indeholder bestemmelser om snerydningspligt og glatførebekæmpelse.
bestemmelser med tilsvarende indhold fremgår af lov om private fællesveje §§ 80 og 81.
på denne baggrund tiltrædes det, at det påhvilede dorthe agerskov at træffe foranstaltninger
mod glat føre på den private fællesvej ud for hendes ejendom erosvej 8, vejle, da uheldet
skete den 7. februar 2013.
landsretten tiltræder herefter, at dorthe agerskov er erstatningsansvarlig for den
personskade, som s pådrog sig ved faldulykken den 7. februar 2013.
efter planlovens § 15, stk. 2, nr. 13, kan der i en lokalplan optages bestemmelser om
oprettelse af grundejerforeninger for nye haveboligområder, erhvervsområder eller områder
for fritidsbebyggelse, herunder om medlemspligt og om foreningens ret og pligt til at forestå
etablering, drift og vedligeholdelse af fællesarealer og fællesanlæg.
vejle kommune har i lokalplan nr. 188 fra 2006, som omhandler det pågældende
boligområde, i pkt. 12.3 bestemt, at ”grundejerforeningen skal forestå drift og
vedligeholdelse af fællesarealer, private fællesveje og stier inden for lokalplanens område,
herunder snerydning og glatførebekæmpelse på veje og stier …”.
dommerne dorte jensen og stig glent-madsen udtaler herefter:
den del af bestemmelsen, der omhandler drift og vedligeholdelse af vej- og stianlæg,
herunder snerydning og glatførebekæmpelse på veje og stier, har efter ordlyden af § 15, stk. 2,
                                               - 4 -
nr. 3, ikke hjemmel i planloven. denne del kan derfor ikke få retlig virkning efter sit indhold.
den tidligere formand for grundejerforeningen har forklaret, at foreningens vedtægter blev
”udstukket” af en projektingeniør fra kommunen, der oplyste, at tilsvarende vedtægter blev
anvendt af andre grundejerforeninger. den tidligere formand har yderligere forklaret, at det
var foreningens opfattelse, at ansvaret for glatførebekæmpelse var den enkelte grundejers,
uanset at det fremgik af § 6.1 i vedtægten, at grundejerforeningen forestod snerydning,
glatføregrusning, etc. på veje, stier og fællesarealer, herunder også færdselsarealer på
storparceller, i det omfang, dette ikke udføres af storparcelejerne, og han har yderligere
forklaret, at grundejerforeningen gerne ville yde service og iværksætte snerydning for alle.
da grundejerforeningens vedtægt blev vedtaget den 19. maj 2010, var det efter lov om
vintervedligeholdelse og renholdelse af veje § 14 kun muligt at overdrage omsorgen for
opfyldelsen af en grundejers forpligtelser til en fysisk person – og således ikke til en juridisk
person, herunder en grundejerforening. det er efterfølgende ved ikrafttrædelsen af lov om
private fællesveje den 1. januar 2012 blevet muligt at overdrage udførelsen af de pligter, som
påhviler grundejeren bl.a. i medfør af lovens § § 80 og 81, til en juridisk person, herunder en
grundejerforening.
efter det ovenfor anførte finder vi, at det ikke kan tillægges betydning, at grundejerforeningen
i vedtægtens § 6.1 havde anført, at foreningen forestår drift og vedligeholdelse, herunder
snerydning, glatføregrusning etc. på veje og stier.
herefter, og da det heller ikke på andet grundlag er bevist, at grundejerforeningen har påtaget
sig dorthe agerskovs forpligtelse til at udføre glatførebekæmpelse, stemmer vi for at frifinde
grundejerforeningen for ss påstand om at anerkende erstatningsansvaret for faldulykken og
for dorthe agerskovs friholdelsespåstand.
dommer eva skov udtaler:
bestemmelsen i planlovens § 15, stk. 2, nr. 13, svarer for haveboligområders vedkommende
til bestemmelsen i den tidligere gældende kommuneplanlovs § 18, stk. 1, nr. 13. ved
fremsættelse af lovforslaget til kommuneplanloven er der i bemærkningerne til lovforslaget
                                                - 5 -
blandt andet anført:
”det er i tidens løb blevet mere og mere almindeligt i private byggeservitutter for nye
havebolig- og sommerhusområder at forlange grundejernes medlemskab af en
grundejerforening, hvortil bl.a. driften og vedligeholdelsen af veje, stier og andre fællesarealer
og –anlæg overlades. det beror imidlertid på udstykkerens initiativ, om en sådan
grundejerforening skal dannes, og hvordan de nærmere regler for foreningens virke i øvrigt
skal være. erfaringen viser, at det volder store vanskeligheder senere at etablere sådanne
foreninger og senere at ændre i de éngang i servitutform fastlagte regler for foreningens
rettigheder og pligter. begge de nævnte forhold taler for, at bestemmelser om
grundejerforeninger bør kunne optages som led i en lokalplan for et nyt havebolig- eller
sommerhusområde, der indbefatter etablering af fællesarealer og – anlæg. det vil da ikke
være påkrævet for udstykkeren at supplere en lokalplan med en privat byggeservitut for
derigennem at foranledige en grundejerforening dannet, og da lokalplaner om fornødent kan
ændres efter den i loven fastlagte procedure, vil det være muligt uden enstemmighed blandt
foreningens medlemmer at tilpasse lokalplanens bestemmelser om grundejerforeningen til en
senere tids behov.”
af bemærkningerne fremgår, at det ved fremsættelse af lovforslaget var forudsat, at
lokalplaner kan indeholde bestemmelser om en grundejerforenings vedligeholdelse af private
fællesveje i området. der er ikke i forbindelse med forslaget til den nugældende planlov
fremsat bemærkninger, der giver grundlag for at fortolke den nugældende bestemmelse i § 15,
stk. 2, nr. 13, indskrænkende. bestemmelsen i lokalplan nr. 188 om grundejerforeningens
pligt til drift og vedligeholdelse af vej- og stianlæg, herunder snerydning og
glatførerbekæmpelse på veje og stier, har således hjemmel i planloven.
i overensstemmelse med lokalplanen er der stiftet en grundejerforening for det pågældende
område, som inden for lokalplanens rammer har udarbejdet vedtægter for foreningen. af
foreningens vedtægter § 6.1 om foreningens formål og opgaver fremgår, at foreningen blandt
andet skal forestå ”ren- og vedligeholdelse, snerydning, glatføregrusning etc. på veje, stier og
fællesarealer” for at varetage grundejernes fælles interesser i at sikre vedligeholdelse af veje
og fællesarealer og fornøden snerydning. vedtægterne er vedtaget på den stiftende
generalforsamling den 19. maj 2010 og godkendt af vejle kommune den 22. juli 2010.
                                                - 6 -
grundejerforeningen har således påtaget sig ansvar for at forestå snerydningen og
glatførebekæmpelsen på de private fællesveje i området.
da grundejerforeningen ikke forud for ss fald på erosvej havde foretaget snerydning og
glatførebekæmpelse på vejen, stemmer jeg for at finde grundejerforeningen
erstatningsansvarlig over for s for den skade, han pådrog sig ved faldet. grundejerforeningen
har over for grundejerne påtaget sig at foretage glatførebekæmpelse, og foreningen skal derfor
friholde dorthe agerskov for det beløb, som hun måtte blive pålagt at betale i erstatning til s
som følge af uheldet.
spørgsmålene afgøres efter stemmeflertallet, og grundejerforeningen frifindes herefter for ss
påstand om at anerkende erstatningsansvaret for faldulykken og for dorthe agerskovs
friholdelsespåstand.
efter sagens udfald sammenholdt med parternes påstande skal dorthe agerskov betale
sagsomkostninger for begge retter til s med i alt 69.416 kr. beløbet omfatter 6.060 kr. til
retsafgift, 60.000 kr. til udgifter til advokatbistand og 3.356 kr. til vidneførsel for byretten.
efter sagens udfald sammenholdt med parternes påstande skal s betale sagsomkostninger for
begge retter til grundejerforeningen med i alt 66.060 kr. beløbet omfatter 6.060 kr. til
retsafgift og 60.000 kr. til udgifter til advokatbistand.
efter sagens udfald sammenholdt med parternes påstande skal dorthe agerskov betale
sagsomkostninger for begge retter til grundejerforeningen med 60.000 kr. til udgifter til
advokatbistand.
beløbene til dækning af udgifter til advokatbistand er inkl. moms, da ingen af parterne er
momsregistrerede. landsretten har ved fastsættelsen af omkostningsbeløbene lagt vægt på
sagens økonomiske værdi og omfang.
                                    t h i k e n d e s f o r r e t:
dorthe agerskov skal anerkende erstatningsansvaret for den personskade, som s pådrog sig
                                           - 7 -
ved faldulykken den 7. februar 2013.
grundejerforeningen planetbyen frifindes.
dorthe agerskov skal betale sagens omkostninger for begge retter til s med 69.416 kr.
s skal betale sagens omkostninger for begge retter til grundejerforeningen planetbyen med
66.060 kr.
dorthe agerskov skal betale sagens omkostninger for begge retter til grundejerforeningen
planetbyen med 60.000 kr.
de idømte sagsomkostninger skal betales inden 14 dage.
sagsomkostningerne forrentes efter rentelovens § 8 a.