text:
                             højesterets dom
                            afsagt mandag den 7. maj 2012
sag 186/2010
(1. afdeling)
rolf barfoed a/s
(advokat leo jantzen)
mod
skatteministeriet
(kammeradvokaten ved advokat per lunde nielsen)
i tidligere instans er afsagt dom af østre landsrets 3. afdeling den 27. maj 2010.
i pådømmelsen har deltaget fem dommere: lene pagter kristensen, poul søgaard, marianne
højgaard pedersen, jens peter christensen og kurt rasmussen.
påstande
appellanten, rolf barfoed a/s, har gentaget sine påstande.
indstævnte, skatteministeriet, har påstået stadfæstelse.
højesterets begrundelse og resultat
af de grunde, der er anført af landsretten, tiltræder højesteret, at betingelserne for at meddele
rolf barfoed a/s dispensation efter kursgevinstlovens § 33, stk. 2, ikke er opfyldt. højesteret
stadfæster derfor dommen.
                                     thi kendes for ret:
landsrettens dom stadfæstes.
                                               - 2 -
i sagsomkostninger for højesteret skal rolf barfoed a/s betale 500.000 kr. til skatteministe-
riet.
de idømte sagsomkostningsbeløb skal betales inden 14 dage efter denne højesteretsdoms af-
sigelse og forrentes efter rentelovens § 8 a.

source: retspraksis

LICENSE:
Creative Commons Legal Code

CC0 1.0 Universal

type: caselaw

jurisdiction: Denkmark


text:
                                             dom
afsagt den 7. oktober 2014 af østre landsrets 6. afdeling
(landsdommerne finn morten andersen, mikael sjöberg og niels fenger (kst.) med doms-
mænd).
6. afd. nr. s-2393-14:
anklagemyndigheden
mod
t
(advokat henrik karl nielsen, besk.)
frederiksberg rets dom af 26. august 2014 (1186/2014) er anket af anklagemyndigheden med
påstand om domfældelse i overensstemmelse med anklageskriftet.
t har påstået stadfæstelse.
forklaringer
der er i landsretten afgivet supplerende forklaring af tiltalte, der har forklaret i det væsentlige
som i byretten.
den i byretten af vidnet a afgivne forklaring er dokumenteret i medfør af retsplejelovens §
923.
tiltalte har supplerende forklaret blandt andet, at han ikke drøftede jobbeskrivelse med b. i
begyndelsen skulle de bare have det op at køre.
                                                 - 2 -
de fakturaer, han har set og de kontakter, han selv har stået for, har været hen mod slutningen
af forløbet. han talte en enkelt gang i telefon med c fra bluecom og et par gange med en
medarbejder hos ronka holding bv i holland. samtalerne med sidstnævnte foregik på en-
gelsk. til at begynde med troede han, at b havde styr på momsen. de havde ikke aftalt, hvem
der skulle oplyse skat om momsen. det hele var meget løst. det virkede ikke mistænksomt.
der var langt mellem de handler, han fik kendskab til, og derfor troede han, at den skyldige
moms udgjorde et meget ringe beløb. han fik lidt henholdende svar, men de viste ham efter
anmodning enkelte fakturaer, så han kunne se beløbene. han så, at beløbene gik ind på bank-
kontoen. på et tidspunkt viste b ham, at han havde betalt ca. 8.000 kr. i moms. det har nok
været oktober, november 2011. det var store fakturaer, han fik at se, men som sagt troede
han, at der blev svaret moms i udlandet. det er ham, der med sin underskrift har bekræftet en
leverance i et dokument med teksten confirmation acceptance of stock. b kom med doku-
mentet, som han underskrev uden at forstå indholdet. det er ikke ham, der har oplyst skat om
beløbene til skat i sagens bilag 52-01-18, side 6 og side 5.
under den første samtale med a fra skat stak han en løgn. han var godt klar over, at noget
var galt, men han anede ikke omfanget. det var for at trække tiden eller redde trådene. han
ringede til skat, da han opdagede, at b var involveret i octapus solution. han fik et symbolsk
beløb i løn. han affandt sig med det, fordi der efter det oplyste ikke var nogen særlig aktivitet
i begyndelsen. han undrede sig ikke over sin rolle. han troede, at han med tiden skulle sættes
mere ind i det hele. b henviste til tiltaltes sprogkundskaber og regnskabsindsigt, og han troede
selv, at han kunne udfylde rollen. det lå vel i luften, at han skulle stå for momsen, men så
blev han syg.
han har ikke haft nemid, så han har ikke været i stand til at gå nærmere ind i x´s forhold.
landsrettens begrundelse og resultat
efter bevisførelsen for landsretten lægges det til grund, at virksomheden x aps blev oprettet
med tiltalte som direktør. tiltalte var endvidere i banken og fik en bankkonto, som han kunne
disponere over, og virksomheden fik hjemadresse hos ham, men i øvrigt blev tiltalte holdt
uden for virksomhedens forhold, herunder indberetningen af moms til skat. tiltalte holdt sig
ikke helt ude af selskabet, men stillede spørgsmål og fik forelagt enkelte udenlandske faktu-
                                                  - 3 -
raer, ligesom tiltalte talte med et par leverandører. flere af de svar tiltalte fik fra selskabets
reelle stifter, b, var ifølge tiltalte henholdende, og generelt måtte tiltalte efterspørge oplysnin-
ger om selskabets forhold.
efter sin egen forklaring og i kraft af sin stilling og de dispositioner, som tiltalte foretog på
selskabets vegne, kan tiltalte ikke have været helt uvidende om det passerede, men har ac-
cepteret risikoen for, at selskabet blev drevet med ham som direktør uden, at reglerne om af-
regning af moms blev fulgt. tiltalte anses herefter for skyldig i overensstemmelse med ankla-
geskriftet.
straffen fastsættes til fængsel i 1 år og 6 måneder. under henvisning til tiltaltes beskedne rolle
i selskabet og til, at tiltalte ikke aktivt har medvirket i gerningsindholdet, skal fængselsstraf-
fen ikke fuldbyrdes, hvis tiltalte overholder de betingelser, der er angivet nedenfor.
herudover idømmes tiltalte i medfør af straffelovens § 50, stk. 2 en tillægsbøde på 5.425.000
kr.
forvandlingsstraffen er fængsel i 60 dage.
efter de juridiske dommeres bestemmelse, skal tiltalte endvidere betale erstatning med
5.433.065 kr. til skat.
                                       thi kendes for ret:
byrettens dom ændres, således at t straffes med fængsel i 1 år og 6 måneder.
fængselsstraffen skal ikke fuldbyrdes, hvis tiltalte inden for en prøvetid på 2 år fra endelig
dom ikke begår strafbart forhold.
tiltalte skal betale en tillægsbøde på 5.425.000 kr.
forvandlingsstraffen for bøden er fængsel i 60 dage.
                                             - 4 -
tiltalte skal betale sagens omkostninger.
t skal inden 14 dage betale 5.433.065 kr. til skat.


text:
- mc
                                     udskrift
                                         af
                    sø- & handelsrettens dombog
                                    ____________
den 15. maj 2007 blev af retten i sagen
v-6-04
nfm ab
(advokat hans abildstrøm)
mod
owi-gruppen a/s
(advokat bjarne lindrum petersen)
afsagt sålydende
                                       d o m:
indledning og påstande
sagen drejer sig om, hvorvidt owi-gruppen a/s (owi) har handlet i strid med
markedsføringslovens § 1 og § 2 ved udsendelse af brev af 16. december 2003
(brevet) og derved har pådraget sig erstatningsansvar overfor nfm ab (nfm).
                                           - 2 -
nfm har nedlagt følgende påstande:
   1. owi skal betale 584.622 kr. med tillæg af procesrente fra den 12. juli 2004.
   2. owi skal anerkende, at owi ved udarbejdelse og udsendelse af brev af 16.
       december 2003 har handlet i strid med markedsføringslovens § 1 og § 2.
   3. owi skal berigtige sine misrekommanderende udsagn fremsat i brev af 16.
       december 2003 ved at udsende følgende berigtigelse til modtagere af brevet
       og andre, der efter sagsøgtes viden måtte have kendskab til brevet:
       ”owi-gruppen a/s udsendte den 16. december 2003 vedlagte brev til en bred kreds
       af underentreprenører og materialeleverandører i sverige og danmark.
       brevet indeholdt en række udsagn om firmaet flytgolv og flydegulve, blandt andet
       baseret på produktet ronasil af 1030 fra rcf chemie + faser gmbh. owi-
       gruppen a/s anførte bl.a., at flydegulvene var sundheds-skadelige og indeholdt
       farlige tilsætningsstoffer, der kunne være kræftfremkaldende for de håndværkere,
       der anvendte produkterne og for de personer, der skulle færdes i lokaler, hvor
       produktet var udlagt.
       owi-gruppen a/s skal meddele, at indholdet af brevet, herunder de pågældende
       udsagn, var usandt og retsstridigt.”
owi har nedlagt principalt påstand om afvisning, subsidiært om frifindelse, mere
subsidiært om frifindelse mod betaling af et mindre beløb fastsat af retten.
sagsfremstilling
parterne
nfm er et svensk selskab ejet af börje gustavsson. selskabet får produceret og
sælger produktet ronasil.
owi er et dansk selskab ejet af søren jørgensen, per widt christensen og henning
sørensen. owi lægger flydegulve og andre undergulve
                                        - 3 -
produktet
ronasil anvendes til udlægning af flydegulve, der efter nfms oplysning skulle have
kort tørringstid. nfm har solgt ronasil siden efteråret 2003. ronasil produceres på
den tyske fabrik rcf-chemie + faser gmbh. under produktionen tilsættes
indholdet fra en såkaldt black box, der er leveret af nfm. dette tilsætningsstof
produceres af den svenske fabrik perstorps ab, og sammensætningen anses for en
produkthemmelighed og er derfor ikke oplyst under sagen. af produktbladet,
dateret den 16. oktober 2003 (i dansk oversættelse) fremgår, at ronasil er en
gipsspartelmasse baseret på rea gips, og at hærdetiden er ca. 60 minutter. den
kemiske sammensætning er calciumsulfat og additiver i et omfang af under 0,6 % af
den samlede vægt. om særlige risici er oplyst, at ”der kendes ikke/er nævnt nogen
særlige risici”.
nfm har solgt produktet siden 2003 til bl.a. lrg flytgolv ab (lrg), der ejes af
börje gustavssons bror leif gustavsson, flytgolv i landskrona, hvis direktør er
börje svensson, og mp material i malmø, hvor ronald forsell er ansat.
forløbet frem til brevet
i september 2003 kontaktede leif gustavsson owi. leif gustavsson fremviste den
8. september et nyudlagt flydegulv på strandlodsvej for søren jørgensen og per
widt christensen fra owi. søren jørgensen foretog den 15. september 2003
fugtmåling af samme gulv.
firmaet gulvtrim, hvis ejere var tonny og jørgen jeppesen, havde udlagt et ronasil
flydegulv i en ejendom i nyropsgade. i forbindelse med dette byggeri havde nogle
håndværkere klaget over lugtgener og svien i øjnene, hvilket havde foranlediget
tilkaldelse af peter funch, der var rådgiver og konduktør på byggeriet. peter funch
fik efterfølgende produktbladet af leif gustavsson samt en intern rapport fra
perstorps ab. på dette grundlag konstaterede peter funchs hustru, der er
miljørådgiver, at ronasil indeholdt formaldehyd.
den 18. november 2003 fandt et møde sted mellem søren jørgensen, hans bengtson
og ronald forsell. hans bengtsson havde tidligere haft et samarbejde med owi.
                                              - 4 -
den 5. december og 16. decemeber 2003 blev der afholdt møde mellem de tre ejere
af owi og tonny jeppesen og jørgen jeppesen fra gulvtrim, hvorunder det blev
drøftet at sende et brev om problemerne med ronasil.
brevet
den 16. december 2003 sendte owi sålydende brev til ronald forsell, mp material
ab og flytgolv i landskrona ab:
”det har siden eftersommeren været kendt, at firmaet flytgolv og andre ikke definerede
firmaer i gulvbranchen, er ude og markedsføre flydegulve (bl.a. produktet ronasil af 1030
fra rcf chemie – faser gmbh) der i lagtykkelse op til 100 mm er topbelægningsklar på
rekordtid. med vor viden om de produkter man i dag anvender i gulvbranchen, stiller vi os
lidt tvivlende overfor rigtigheden af disse informationer.
vi har ladet os fortælle, at de projekter, hvor man har anvendt produkter med den påståede
ekstreme korte tørringstid, dagen efter udlægningen har kunnet konstatere en kraftig og
ubehagelig lugt – med udtørring af slimhinder og stærk irritation af næse og øjne til følge – i
de lokaler hvor produktet er blevet lagt.
vi har også ladet os fortælle, at den store hemmelighed er, at man blander formaldehyd i
produktet for at nedsætte fordampningstemperaturen, hvilket naturligvis vil afkorte
udtørringstiden under de givne forhold. vi er også bekendt med, at det rent faktisk
forholder sig således, at man kan sænke fordampningstemperaturen i et vandholdeligt
produkt, hvis man tilsætter formaldehyd.
formaldehyd (hcho):
jeg er sikker på, at alle der har en håndværksmæssig eller teknisk baggrund indenfor
byggebranchen har hørt om de store problemer som anvendelsen af formaldehyd i bl.a.
spånplader forårsagede for en del år siden. det er kun nogle få uger siden, at man i
medierne kunne læse og høre, at forskerne netop havde opdaget, at formaldehyd er langt
farligere end man først havde antaget. det viser sig nu, at produktet er stærkt
kræftfremkaldende, især blev lungekræft nævnt som den største risikofaktor.
                                            - 5 -
af hensyn til min manglende lyst til at blive hovedaktør i en injuriesag, vil jeg undlade at
fremkomme med min helt personlige mening om personer, der af økonomiske årsager
kunne finde på at sætte andres liv og helbred på spil, ved at indbygge produkter af
ovennævnte karakter i områder, hvor mennesker i fremtiden skal færdes til dagligt. hertil
kommer at de personer der evt. har arbejdet med et sådant produkt, sikkert også har været
helt uvidende om indholdet af evt. farlige tilsætningsstoffer.
jeg vil driste mig til at påstå, at en sådan handling efter min opfattelse grænser til det
kriminelle.
dette brev er sendt til en bred kreds af underentreprenører og materialeleverandører i
sverige og danmark. det er vort håb, at de der evt. har gjort sig skyldig i ovennævnte tiltag,
af hensyn til vor branches fremtid – senest mandag den 22. december 2003 – træder frem og
erklærer: at man med øjeblikkelig virkning ophører med at arbejde med de pågældende
tilsætningsstoffer og fremkommer med en handlingsplan for, hvordan man vil håndtere de
projekter, hvor man allerede har indbygget formaldehyd i gulvkonstruktionen.
i modsat fald vil vi i owi-gruppen a/s kontakte de respektive myndigheder i danmark og
sverige, med henblik på at videregive de oplysninger, som vi allerede er i besiddelse af,
herunder beliggenheden af de projekter i sverige og danmark, hvor man har udlagt
undergulv i lagtykkelser på op til 90 mm (herunder projekter i malmø og helsingborg) og
lovet kunden en ekstrem kort tørretid.
i den forbindelse vil der blive udtaget prøver af undergulve på disse arealer, for at fastslå en
evt. høj koncentration af formaldehyd. efterfølgende er vi sikre på, at myndighederne vil
håndtere problemet på betryggende vis, så vi i fremtiden kan være sikre på, at en gentagelse
af sådanne tiltag ikke vil ske.
det er owi-gruppen a/s’s håb, at alle i branchen forstår hvor store problemer tiltag af
ovennævnte karakter kan give os i fremtiden.
specielt ville vi tage det meget alvorligt, hvis vi var producenter af et færdigblandet
produkt, idet der åbenbart er tale om et fabriksfremstillet produkt.
kopi af diverse produktblade er vedlagt. læs materialet og bedøm selv kvaliteten af dette.
er der spørgsmål eller kan vi på anden måde hjælpe, står vi gerne til disposition.”
                                        - 6 -
börje gustavsson blev gjort bekendt med brevet af ronald forsell. endvidere
modtog nfm et brev fra en kunde, grønlunds golvavjämning ab, malmø, hvori
der nævnes, at der er rygter i branchen om, at ronasil er farligt for mennesker og
indendørs miljøet samt, at det afgiver giftige gasser, hvorfor grønlunds vil anvende
andre produkter, indtil uklarhederne om stærk lugt og formaldehyd er afklaret.
nfm har indhentet erklæring om typegodkendelse fra sp sveriges prövnings – och
forskningsinstitut ab, der er et af den svenske stat 100 % ejet aktieselskab. ifølge
erklæringen, der er dateret den 24. juni 2004, opfylder produktet kravene til
hygiene, sundhed og miljø.
erstatningsopgørelsen
nfm har på grundlag af indkøbsfakturaer og salgsfakturaer opgjort den
gennemsnitlige fortjeneste til 328 kr. pr. ton for leveringer direkte til københavn,
leveringer direkte til landskrona, leveringer til københavn via vejle og leveringer i
småsække. nfm har opgjort tabte ordrer til flytgolv i landskrona, mp material og
lrg i perioden efter udsendelsen af brevet til ca. 1.782.385 kilo. det samlede tab er
herefter opgjort til 584.622 kr.
forklaringer
börje gustavsson har forklaret, at han er eneejer af og direktør i nfm. selskabet
blev etableret i 1997 og beskæftiger sig nu med salg af ronasil. han har arbejdet
med gulve siden 1980. efter at være vendt tilbage fra australien til sverige i 2001
indledte han et samarbejde med leif holmberg hos perstorps om udvikling af
ronasil. leif holmberg anbefalede sammensætningen af tilsætningsstoffet. ronald
forsell deltog ikke i udviklingen.
inden lanceringen af ronasil var han i dialog med sp, selv om der ikke er noget
krav, hverken i danmark eller sverige, om at den type produkter skal godkendes. i
den forbindelse tog han sammen med to repræsentanter fra sp ned og inspicerede
produktionen i den tyske virksomhed, som han havde valgt som producent på
grund af deres erfaring og kvalitet. sp havde ikke nogen kommentarer til
produktionen. han var senere sammen med sin advokat og leif holmberg været
                                         - 7 -
hos teknologisk institut, der mente at kunne ”læne sig op ad sp”. leif holmberg
har bekræftet, at der er formaldehyd i produktet, men indenfor de tilladte grænser.
 produktet leveres som tørt pulver, der alene skal tilsættes vand. ved udlægning er
der normalt naturlig ventilation, hvis bygningen er åben. hvis udlægningen
foretages i færdige bygninger, skal vinduerne åbnes for at skabe ventilation. der er
på det punkt ingen forskel mellem ronasil og andre flydegulvsprodukter.
de første ronasil gulve blev lagt i efteråret 2003. han har ikke modtaget
reklamationer før udsendelsen af brevet i december 2003. han blev ringet op af
ronald forsell, der læste brevet op. han fik heller ingen henvendelser fra owi
inden udsendelsen af brevet. han betragter owi som konkurrenter til nfm.
udover de to modtagere af brevet, ronald forsell og flytgolv i landskrona, fik også
grönlunds kendskab til brevet og indstillede købet af ronasil som følge heraf. i dag
er grönlunds igen kunde hos nfm. flytgolv i landskrona ville heller ikke købe
ronasil i perioden efter udsendelsen af brevet. han mistede også danske kunder
efter udsendelsen af brevet. det tog cirka et halvt år, før der igen kom gang i salget
af ronasil.
han har kendt ronald forsell siden 2002, hvor denne solgte tegl og mørtel. mp
material er salgsagent for ronasil i sverige. börje svensson har han kendt i ca. 20 år,
og börje svensson har også i en periode været ansat hos ham.
der er ikke foretaget ændringer i ronasil siden 2003. han har aldrig fået nogen
henvendelser fra danske eller svenske myndigheder vedrørende produktet. salget
af ronasil går godt og har været i fremgang siden 2004. i 2003 blev cirka 90 % solgt
på det danske marked og 10 % på det svenske marked. i dag er det cirka 50 % / 50
%. ronasil er blandt andet blevet leveret til bygningen af dr-byen og en skole i
hørsholm.
han mener ikke, at han kunne have begrænset nfms tab ved at købe et andet
lignende produkt og i stedet levere det til sine kunder, da der ikke ville have været
nogen fortjeneste herved.
                                         - 8 -
søren jørgensen har forklaret, at han er direktør i og medejer af owi, der nu er
fusioneret med et andet selskab. owi beskæftiger sig med udlægning af gulve,
herunder flydegulve, og owi køber gulvmateriale fra samme fabrik som nfm.
omkring 1. september 2003 ringede leif gustavsson til ham med henblik på salg af
flydegulv. på daværende tidspunkt kendte han ikke produktet eller nfm, og han
mener derfor ikke, at nfm og owi var konkurrenter. han vidste heller ikke, hvem
der producerede ronasil, eller at produktet hed ronasil. han var alene klar over, at
der var tale om et flydegulv med en meget hurtig tørringstid. han aftalte med leif
gustavsson at mødes på et projekt på strandlodsvej, hvor gulvet var lagt ud.
besigtigelsen, hvori deltog per widt christensen, leif gustavsson og han deltog,
fandt sted den 8. september 2003. han synes ikke, at gulvet var noget særligt, men
aftalte dog, at han skulle tage ud og teste tørringstiden ved en fugtmåling den 15.
september 2003. under denne besigtigelse mødte han en maler, der klagede over
kraftig svien i øjnene.
den 18. november 2003 deltog han i et møde sammen med ronald forsell og hans
bengtson. under mødet nævnte ronald forsell, at han havde et tæt samarbejde med
flytgolv i landskrona, og at han havde været med til at udvikle flydegulve med
kort tørringstid. det blev ikke nævnt, om det var ronasil, men det gik han ud fra.
den 5. december 2003 havde direktørerne i owi i et møde med tonny og jørgen
jeppesen fra gulvtrim om et fremtidigt samarbejde. under mødet oplyste gulvtrim,
at de havde haft en opgave på en ejendom i nyropsgade, hvor leif gustavsson fra
flytgolv var leverandør af et ronasil-flydegulv. håndværkerne havde været meget
generet af kraftige lugte, og næse og øjne havde løbet i vand. vidnet spurgte, om
gulvtrim havde erfaring med produkter med kort tørringstid. tonny jeppesen
oplyste, at den korte tørringstid skyldtes formaldehyd.
gennem peter funch fik han tillige at vide, at indholdet af formaldehyd var for højt.
vidnet havde endvidere set et program i fjernsynet, hvoraf det fremgik, at
formaldehyd kunne være kræftfremkaldende. han blev bange for effekten i
                                          - 9 -
branchen, og at deres forretning skulle forsvinde, ikke mindst set i lyset af
skandalen om formaldehyd i spånplader, hvid s det kom ud, at der varformaldehyd
i gulvet. på denne baggrund besluttede de at sende brevet.
brevet blev alene sendt til to modtagere, ronald forsell som medvirkende til
udviklingen og flytgolv i landskrona som sælger. han kendte ikke til
samhandelsforholdet mellem flytgolv i landskrona, ronald forsell og nfm. han
troede, at flytgolv i landskrona og lrg var den samme virksomhed. han kendte
ikke börje gustavsson, før owi blev sagsøgt i denne sag. når han i brevet skrev, at
det var sendt til en bred kreds, var det for at lægge yderligere pres på. han
kontaktede ikke myndighederne, da formålet først og fremmest var at sikre, at
andre flydegulve ikke fik et dårligt ry, samt hermed owis forretningsgrundlag.
han har ikke kendskab til, om formaldehyd kan afgive kraftig lugt. han ved ikke,
om der er andre undersøgelser af formaldehyd, men han tror ikke, at der må være
formaldehyd i flydegulve. han kender ikke til andre produkter, hvor der anvendes
formaldehyd, bortset fra spånplader.
det af nfm opgjorte tab forekommer meget højt. leif gustavsson ha tilbudt ham
ronasil for 620 kr. pr. ton.
per widt christensen har forklaret, at han er direktør i og medejer af owi. han
hørte første gang om ronasil gennem søren jørgensen, der havde fået en
henvendelse fra leif gustavsson. det særlige ved dette produkt var, at det skulle
have en meget kort tørringstid. owi havde stor tillid til leif gustavsson på grund af
deres tidligere samarbejde. börje svensson kendte de gennem leif gustavsson, og
han troede, at lrg flytgolv i malmø og flytgolv i landskrona var den samme
virksomhed.
den 8. september 2003 besigtigede søren jørgensen og han for første gang et gulv
lagt med ronasil. gulvet virkede ligeså fugtigt som andre gulve, hvorfor de blev
lidt mistænksomme. det blev derfor aftalt, at søren jørgensen skulle komme igen
den 15. september 2003 og foretage en fugtmåling af gulvet.
                                          - 10 -
den 5. december havde søren jørgensen, henning sørensen og han et møde med
tonny og jørgen jeppesen fra gulvtrim. det var i den forbindelse, at han fandt ud
af, at der var formaldehyd i produktet. i forbindelse med et byggeprojekt i
nyropsgade havde nogle malere klaget over, at det sved i øjnene, når de lagde
gulvet ud. han har ikke selv været på nyropsgade. peter funch, der blev tilkaldt,
havde efterfølgende oplyst, at der var for formaldehyd i produktet. det var første
gang, han hørte om generne ved produktet, bortset fra at en maler, de havde mødt
på strandlodsvej, havde klaget over lugtgener. de talte videre med gulvtrim om et
samarbejde og aftaltes at mødes igen.
de ringede til producenten rf-chemie, hvorfra de også fik leveret flydegulv. rf-
chemie kunne ikke oplyse sammensætningen af ronasil, idet de fik tilsendt en
”black box” fra sverige, som blev tilsat under produktionen. de vidste derfor ikke,
om denne kemikalieblanding var farlig.
da det havde kostet mange kræfter at få flydegulve ind på markedet igen, ville han
blive ked af, at flydegulve fik et dårligt ry på grund af, at det var tilsat formaldehyd.
de talte derfor om at sende et brev til markedet. søren jørgensen konciperede brevet
og fik det godkendt af gulvtrim, hvorefter de sendte det.
owi har haft et samarbejde med leif gustavsson, men det ophørte på grund af
kvalitetsmangler ved det leverede.
henning sørensen har forklaret, at han er medejer af owi, hvor han fungerer som
arbejdsfordelingsleder. han er uddannet ingeniør.
han deltog i mødet med gulvtrim den 5. december 2003, hvor de talte om ronasil,
som skulle være et produkt med kort tørringstid. på mødet fortalte gulvtrim, at de
havde lagt et gulv ud i nyropsgade, hvor der havde været meget kraftige lugtgener
og   svien    i   øjnene. håndværkerne        på   byggepladsen     havde      truet med
arbejdsnedlæggelser som følge af de kraftige gener. produktet indeholdt
formaldehyd.
                                        - 11 -
den 12. december 2003 blev der afholdt et nyt møde, hvor de blev enige om at
udarbejde et brev vedrørende problemerne ved produktet. formålet var at afværge
en skandale. gulvtrim indvilgede heri. han var ikke selv med til at koncipere
brevet.
börje svensson har forklaret, at han er direktør i flytgolv i landskrona, som er et
familieforetagende.
flytgolv i landskrona køber produkter fra andre virksomheder, herunder nfm, og
sælger dem videre. de produkter, flytgolv i landskrona køber fra nfm, udgør
cirka 20 % af deres omsætning. han begyndte med at købe produkter fra nfm i
2003. lrg og flytgolv i landskrona er to forskellige juridiske enheder. han kender
owi fra sit samarbejde med dem i perioden 1998/1999 og frem til 2003, hvor det
ophørte. da owi ikke ville betale en regning.
han havde ikke hørt noget om, at der skulle være problemer med ronasil fra owi,
gulvtrim eller andre, da han modtog brevet i december 2003. han troede, at brevet
var en dårlig joke. indholdet af brevet blev hurtigt spredt i branchen, hvor alle
kender hinanden, og som følge heraf købte og solgte han ikke ronasil i en periode
efter udsendelsen af brevet. der gik cirka 3-4 måneder, før han kunne begynde at
sælge ronasil igen. hans medarbejdere har arbejdet med det siden, og der har
aldrig været klager fra dem eller fra myndigheder i sverige og danmark.
ved brug af ronasil skal der ske udluftning, som ved brug af andre produkter.
dagen efter udlægningen er rummet alligevel som en ”badstue”.
tonny jeppesen har forklaret, at han ejer gulvtrim, der laver gulve med tyndpuds
og anhydrit. de har haft et samarbejde med flytgolv i landskrona, som hjalp dem i
gang.
gulvtrim lagde gulvet i ejendommen i nyropsgade. de havde haft problemer med
de materialer, de skulle have anvendt til projektet, og han kom i den forbindelse i
                                        - 12 -
kontakt med börje svensson, der introducerede ham for ronasil. han var selv med
til at lægge det. den første dag var der ikke problemer, men den anden dag var der
en maler, der som den eneste klagede over kraftige lugtgener og svien i øjnene.
døre og vinduer blev åbnet, hvorefter lugten og generne forsvandt. han syntes ikke
selv, at det var så slemt. maleren mente, at der var noget i ronasil, som ikke var
sundt, og han klagede til hovedentreprenøren. leif gustavsson indhentede i den
forbindelse produktbladene. arbejdstilsynet blev ikke kontaktet i forbindelse med
projektet på nyropsgade.
han deltog efterfølgende i et møde sammen med de tre direktører fra owi, som
sagde, at der var noget med formaldehyd i ronasil. søren jørgensen sagde, at hvis
det var noget dårligt i produktet, så skulle det frem. han var enig i, at man burde
finde ud af, hvad der var i ronasil. søren jørgensen konciperede et brev, som han
sendte til gulvtrim og forespurgte, om der var indvendinger. han mener, at det var
søren jørgensen, der sagde, at det var formaldehyd, der forårsagede generne. han
havde aldrig hørt om formaldehyd inden mødet. han kan ikke huske, om der stod
noget om formaldehyd i brevet. han kan ikke huske, om det brev, han godkendte,
svarer til det i sagen fremlagte brev, eller om de på mødet drøftede, hvem et brev
skulle sendes til.
han tror, at gulvtrim har anvendt ronasil efter nyropsgade, men han kan ikke
huske, om de har oplevet gener i forbindelse hermed.
jørgen jeppesen har forklaret, at han i 2003 var han medejer af gulvtrim, men er nu
ansat. gulvtrim havde i 2003 et samarbejde med flytgolv i landskrona, men det var
tonny jeppesen, der havde kontakten til dem.
han anbefaler, hvilket gulv der skal lægges. produktet vælges under hensyntagen
til pris og karakteren af gulvet.
han var med til at lægge gulvet på nyropsgade, men han havde ingen gener under
lægningen, og han husker ikke, at nogen har klaget over gener.
                                         - 13 -
peter funch har forklaret, at han er ejer af gulvrådgiveren, som yder rådgivning om
specialgulve, herunder flydegulve. han fungerer endvidere som syns - og
skønsmand.
han var rådgiver og konduktør på projektet på nyropsgade. gulvtrim foreslog, at
de skulle anvende ronasil, hvilket han accepterede, da det var billigt. der blev
udarbejdet en tidsplan, hvorefter gulvet skulle lægges fra fredag til søndag. han
blev fredag formiddag ringet op af byggeledelsen, der oplyste, at håndværkerne
ikke kunne være i bygningen på grund af lugtgener og svien i øjnene. da han lørdag
kom ind på nyropsgade, var alle håndværkerne blevet sendt hjem, og der lugtede
slemt, og det brændte i øjnene. han kan ikke huske, om vinduerne var åbne, da han
kom, men der var ikke etableret mekanisk udsugning, som det kræves i
overensstemmelse med miljølovgivningen. han bad herefter om databladene for
ronasil. leif gustavsson sørgede for indhentelse af disse. databladene var på
engelsk og skulle først oversættes til dansk.
hans kone, der er miljørådgiver, fandt på grundlag af databladene ud af, at der var
formaldehyd i ronasil. han blev overrasket over dette, da formaldehyd var forbudt
i andre produkter i danmark. det fremgik endvidere af en intern rapport fra leif
holmberg fra perstorp ab, at der var afgasning af formaldehyd under
ophærdningsprocessen. teknologisk institut mente dog ikke, at ronasil ville afgive
formaldehyd, når gulvet var tørret. ifølge leif holmberg afgiver ronasil i våd form
formaldehyd over grænseværdierne, hvilket burde fremgå af sikkerhedsbladet.
i 2004 blev han tilkaldt som rådgiver på et projekt på dagmarhus, hvor man også
havde problemer med tørringen. han fik senere bekræftet, at det var ronasil, man
havde anvendt på dette projekt. han spurgte, om der havde været problemer med
svien i øjnene og fik oplyst, at der havde været lidt ”knurren”.         lokalet var
forholdsvis stort, og der var ikke etableret mekanisk udsugning, selvom det var helt
lukket til. teknologisk institut lavede en rapport over den manglende tørring.
han tror, at han har været i kontakt med ronasil siden 2004, men han er ikke blevet
tilkaldt, hvor der har været problemer med det. han mener ikke, at formaldehyd er
                                         - 14 -
lovligt i spånplader, men han ved ikke, om formaldehyd eventuelt er lovligt i små
mængder i andre produkter.
andre firmaer får også produceret gulvmaterialer hos rcf-chemie og sender også
til fabrikken en ”black box”, der tilsættes under produktionen.
hans bengtsson har forklaret, at han har været i gulvbranchen i mange år.
han kender owi fra samarbejde gennem mere end 20 år. han arrangerede et møde
mellem owi og ronald forsell, da owi gerne ville ind på det svenske marked.
mødet fandt sted i november 2003. ronald forsell samarbejdede med leif
gustavsson og börje svensson. under mødet fortalte ronald forsell om et flydegulv
med en meget kort tørringstid. han har senere fundet ud at, at det var ronasil, som
ronald forsell talte om, og ronald forsell sagde, at han havde været med til at
udvikle det, men at han ikke var producent. søren jørgensen havde ingen
kommentarer til produktet under mødet.
på et byggeri i malmø havde håndværkerne klaget over kraftige lugtgener og svien i
øjnene. dette havde han hørt fra producenten af produktet. han ved ikke, om de
svenske myndigheder blev underrettet i forbindelse hermed. han fortalte søren
jørgensen om problemerne med byggeriet i malmø i december 2003. han har ikke
siden november/december 2003 arbejdet med ronasil.
ronald forsell har forklaret, at han har et rådgivningsfirma i sverige, og at han
derudover er ansat i mp material.
hans rådgivningsvirksomhed har rådgivet flytgolv i landskrona. han har ingen
direkte kontakt til nfm - kun igennem leif gustavsson. i november 2003 deltog han
i et møde mellem hans bengtson, søren jørgensen og ham selv. det var hans
bengtson, der tog initiativ til mødet. under mødet fortalte han, at han arbejdede
med flydegulve og gipsprodukter, og han har formodentlig nævnt ronasil. han har
ikke været med til at udvikle produktet og har heller ikke sagt det under mødet.
søren jørgensen nævnte under mødet, at han havde hørt, at produktet var farligt.
                                          - 15 -
det blev han meget forundret over og kontaktede efter mødet börje gustavsson, der
forsikrede ham om, at ronasil ikke var farligt. han var dog forundret og ville have
”fakta på bordet”.
i perioden fra mødet i november og frem til, at han modtog brevet i december, hørte
han ikke noget fra owi. det, der stod i brevet, svarede til det, søren jørgensen
havde sagt om ronasil på mødet i november. da han modtog brevet, faxede han det
til börje gustavsson og börje svensson og bad om kommentarer. selv om börje
gustavsson forsikrede ham om, at der var tale om en kraftig overdrivelse, turde han
ikke sælge ronasil. han har ikke kendskab til, om indholdet af brevet blev spredt på
markedet.
i sommeren 2004 begyndte han igen at sælge produktet, da han havde fået flere
informationer og hørte, at andre også var begyndt at sælge og lægge ronasil igen.
han har ikke hørt om problemer med produktet.
leif gustavsson har forklaret, at han er ejer af og direktør i lrg. han har arbejdet i
gulvbranchen siden 1980.
lrg køber ronasil af nfm og sælger det videre. ronasil udgør i dag cirka 50 % af
omsætningen i lrg. i 2003 var det noget mindre. i 2000 indledte owi og lrg et
samarbejde, som varede indtil september 2003, og som han vil karakterisere som
rimelig tæt, idet parterne talte sammen cirka en gang ugentligt.
i 2003 begyndte han at markedsføre ronasil. det var vigtigt for ham, at der var tale
om et godt produkt, selv om det var hans bror, der producerede det. han tog ikke
kontakt til owi for at vise dem gulvet lagt med ronasil. under besigtigelsen den 8.
september 2003 syntes han, at ronasil blev modtaget lidt blandet af owi. han
mener ikke, at prisen blev drøftet under besigtigelsen. han er dog sikker på, at han
aldrig hare tilbudt det for 620 kr. eller 700 kr. pr. ton. owi havde en fugtmåler med,
og der konstateredes så meget fugt, at produktet ikke var interessant. han ved ikke,
om owi kom tilbage senere for at måle fugtigheden. han tror, at hans sidste
                                           - 16 -
samtale med owi var under besigtigelsen i september 2003. han ved ikke, om der
var en maler, som klagede over ronasil på strandlodsvej.
i oktober/november 2003 var han første gang på byggepladsen på nyropsgade. han
kom tilbage senere for at hjælpe tonny jeppesen. den første gang var der ingen
klager over ronasil, mens der den anden gang blev klaget over lugten. vinduerne
var lukkede på pladsen, og der var meget fugtigt. det skal imidlertid være varmt og
tørt, når man lægger flydegulve, uanset hvilken type der er tale om. han havde et
møde med byggeledelsen, til hvem han afleverede et produktblad, hvor efter de var
tilfreds. han var også i kontakt med peter funch, men ikke med owi.
han fik kendskab til brevet gennem börje gustavsson eller börje svensson, der
læste brevet op for ham i telefonen. brevets indhold blev hurtigt spredt i branchen,
og han måtte forsvare det over for forskellige kunder. det salg, der var i perioden
efter brevets udsendelse, var alene de løbende kontrakter. der var ingen nye ordrer
i cirka et halvt år, efter brevet var blevet sendt.
han har aldrig hørt om gener i forbindelse med, at der er blevet lagt ronasil. det
eneste, han kan huske, er, at der var nogle problemer med tørringen på dagmarhus
projektet i danmark. at der skulle have været problemer med et projekt i malmø,
kender han ikke noget til.
i dag sælges ronasil for cirka 2200 kr. pr. ton, og salget er kun gået fremad siden
midten af 2004.
parternes argumenter
nfm har vedrørende afvisningspåstanden anført, at indsigelser mod rettens
kompetence skal fremsættes i svarskriftet i overensstemmelse med retsplejelovens §
248, stk. 1. indsigelsen er først fremsat i processkrift i, som er indgivet 5 måneder
efter indgivelse af svarskrift. indsigelsen er som følge heraf fremsat for sent, hvorfor
sø- og handelsretten må anses for rette værneting.
                                         - 17 -
vedrørende lovvalg har nfm anført, at markedsføringsloven finder anvendelse, da
brevet er skrevet i danmark og tillige er baseret på danske byggerier. de af nfms
kunder, som har modtaget brevet eller på anden måde har fået kendskab til brevet,
udøver virksomhed i såvel danmark som i sverige. lrg sælger 90 % af sine
produkter på det danske marked. brevet har derfor haft virkning både på det
danske marked og det svenske marked, hvorfor markedsføringsloven finder
anvendelse. da owi ikke tidligere under sagens forberedelse har gjort indsigelse
mod anvendelse af den danske markedsføringslov, må owi antages stiltiende at
hav accepteret dens anvendelse.
vedrørende realiteten har nfm anført, at brevet er i strid med den daværende
markedsføringslov § 1 og § 2. de fremsatte udsagn i brevet om nfm og produktet
ronasil er urigtige og udokumenterede.
det må lægges til grund, at owi-gruppen og nfm er konkurrenter. der var ikke
tale om et sagligt brev til producenten. brevet blev alene sendt til de to sælgere af
produktet, flytgolv i landskrona og mp material, men ikke til nfm og lrg. owi
kunne være gået i dialog med de implicerede parter, før de sendte brevet. at man
har set et program i fjernsynet om, at formaldehyd kan være kræftfremkaldende,
undskylder ikke dette, ligesom henvisningen til at formaldehyd er forbudt i
spånplader ej heller gør.
det fremgår desuden af bekendtgørelse nr. 289 af 22. juni 1983 om begrænsning af
formaldehyd i spånplader, krydsfinerplader og lignende plader, som anvendes i
inventar og lignende, at formaldehyd er tilladt i begrænset omfang og altså ikke er
forbudt 100 %, som anført af bl.a. peter funch under dennes vidneforklaring.
der er intet odiøst i, at en del af produktet leveres i en sort boks, hvor producenten
ikke kender sammensætningen af kemikalierne. denne fremgangsmåde er derimod
helt normal procedure indenfor branchen. årsagen hertil er naturligvis ønsket om at
bevare en forretningshemmelighed.
                                       - 18 -
nfm har aldrig fået nogen henvendelser fra kunder eller myndigheder vedrørende
ronasil, ligesom ingen har kontaktet arbejdstilsynet. produktet er typegodkendt af
sp, selv om der ikke er krav herom. der findes ingen grænseværdier for
anvendelsen af formaldehyd i flydegulve, men den faktisk anvendte mængde er
langt lavere end de grænseværdier, der gælder for andre produkter. ronasil sælges
i øvrigt stadig, og omsætningen er forøget siden 2003.
brevet indeholder således misrekommandering af nfm og ronasil, idet
oplysningerne er urigtige, vildledende og urimeligt mangelfulde og derfor
utilbørlige, jf. markedsføringslovens § 2, og misrekommanderingen er ligeledes i
strid med markedsføringslovens § 1.
owi skal endvidere berigtige de misrekommanderende udsagn over for markedet,
jf. markedsføringslovens § 13.
owi har pådraget sig et erstatningsansvar, jf. markedsføringslovens § 13 ved
fremsendelse af brevet. selvom owi havde et ønske om at undgå en skandale og
ikke et ønske om at skade nfm, må forholdet i hvert fald karakteriseres som groft
uagtsomt. at nfm har lidt et tab som følge af brevet, illustreres klart af brevet fra
grönlunds, der ikke længere ønskede at købe ronasil. nfms tab udgøres af de
leveringer, man har mistet. nfm har ikke kunnet begrænse, idet nfm ikke
markedsfører andre produkter end ronasil og derfor ikke uden videre kunne
erstatte ronasil med et andet lignende produkt.
owi har vedrørende afvisningspåstanden anført, at nfms påståede tab er opgjort
på baggrund af en tabt omsætning i sverige, ligesom brevet er kommet til kundskab
i sverige. owis handling og virkningen heraf er således sket i sverige.
markedsføringsloven gælder kun i danmark, hvorfor markedsføringsloven ikke
kan finde anvendelse i nærværende sag, og sø- og handelsretten kan følgelig ikke
anses for rette værneting.
vedrørende realiteten har owi anført, at brevet ikke kan anses for utilbørligt og i
strid med den daværende markedsføringslov.
                                          - 19 -
vedrørende 1. afsnit i brevet bemærkes, at det var helt naturligt, at owi havde
deres tvivl vedrørende ronasil, da der var tale om et nyt og ukendt produkt,
ligesom tørringstiden var rekordhurtig sammenlignet med lignende produkter.
2. afsnit i brevet fastslår alene det, som flere vidner har bekræftet under
nærværende sag, nemlig at der var kraftige lugtgener og irritation af øjnene. både
peter funch og tonny jeppesen har bekræftet dette.
3. afsnit i brevet konstaterer blot det faktum, at der var formaldehyd i ronasil.
4. afsnit indledes med en overskrift, så læseren af brevet klart forstår, at afsenderen
udtaler sig generelt om formaldehyd og ikke det konkrete produkt. owi beskylder
ikke nogen bestemt, men ønsker blot at overlade spørgsmålet om indholdet af
formaldehyd      til  myndighederne.      påstanden    om,   at  produktet   er   stærkt
kræftfremkaldende vedrører formaldehyd og ikke ronasil.
brevet kan derfor ikke anses for utilbørligt eller i strid med god markedsføringsskik.
brevet er endvidere kun sendt til ronald forsell og flytgolv i landskrona, som man
samarbejder med og ikke til nogen konkurrenter. det er ronald forsell og flytgolv i
landskrona, der har forestået videregivelsen af oplysningerne i brevet og ikke owi,
hvorfor der ikke er den nødvendige årsagssammenhæng til at placere et
erstatningsansvar hos owi. påstande skal i øvrigt være til at effektuere, og da man
ikke ved, hvem der har fået kendskab til brevet, kan man ikke effektuere påstand 3.
det må påhvile nfm at bevise, at grænseværdierne for formaldehyd ikke var
oversteget. nfm har ikke kunne fremlægge nogen form for dokumentation for,
hvilke grænseværdier der er tilladte ved flydegulve. de grænseværdier, nfm taler
om, vedrører byggematerialer. der er imidlertid tale om helt andre produkter, som
ikke kan sammenlignes med ronasil og flydegulve i det hele taget.
                                        - 20 -
nfm har ikke iagttaget sin tabsbegrænsningspligt, da man ikke har tilbudt sine
kunder     at   levere     et   andet    lignende    produkt     uden       formaldehyd.
erstatningsopgørelsen     er   baseret  alene     på  et   tab  konstrueret     af  nære
forretningspartnere og brødre. nfm har ikke dokumenteret, at der var nogen
kunder, som ikke ønskede at købe ronasil, efter at brevet var blevet sendt.
rettens begrundelse og resultat
værneting
efter retsplejelovens § 248, stk. 1 skal indsigelser mod rettens kompetence
fremsættes i svarskriftet. indsigelsen er først fremsat i processkrift i, som er indgivet
5 måneder efter indgivelse af svarskrift. retten finder derfor, at indsigelsen er
fremsat for sent, hvorfor sø- og handelsretten må anses for rette værneting.
lovvalg
det er en forudsætning for, at markedsføringsloven kan finde anvendelse, at den
erhvervsmæssige adfærd har relation til det danske marked. da brevet er sendt til to
svenske virksomheder, hvoraf i hvert fald den ene er aktiv i danmark, ligesom
nfm sælger til det danske marked, finder retten, at udsendelsen af brevet har haft
en sådan indflydelse på det danske marked, at markedsføringsloven finder
anvendelse.
påstand 1
efter bevisførelsen kan det lægges til grund, at owi og nfm på tidspunktet for
udsendelsen af brevet var konkurrenter.
af brevets 1. afsnit fremgår det, at owi stiller sig tvivlende over for ronasils
egenskaber, herunder navnlig den hurtige tørringstid. et sådant udokumenteret
udsagn om en konkurrents produkt må anses for værende i strid med god
markedsføringsskik, jf. markedsføringslovens § 1.
                                         - 21 -
brevet indeholder en række udsagn om formaldehyd, men i den sammenhæng, de
er fremsat, må udsagnene forstås således, at de også vedrører det konkrete produkt,
ronasil. selv om 4. afsnit i brevet, hvori det bl.a. anføres, at formaldehyd er
kræftfremkaldende, indledes med overskriften ”formaldehyd (hcho)”, finder
retten, at dette afsnit ikke kan læses uafhængigt af den samlede tekst.
brevet beskriver en række sundhedsmæssige farer ved formaldehyd, og læseren af
brevet får således en klar opfattelse af, at produktet ronasil er sundhedsskadeligt.
owi har ikke dokumenteret, at der kan være sundhedsmæssige farer ved
anvendelsen af ronasil. hertil kommer, at det i brevet anføres, at producenten af
økonomiske årsager skulle have sat andres liv og helbred på spil. brevet indeholder
derfor urigtige, vildledende og urimeligt mangelfylde oplysninger, og oplysninger
der på grund af deres form er utilbørlige, jf. markedsføringslovens § 2, stk. 1 og stk.
2.
brevet er således i strid med markedsføringslovens § 1 og § 2, stk. 1 og stk. 2
det fremgår af de fremlagte salgstal, fakturaer og skrivelser, at de urigtige,
vildledende og urimeligt mangelfulde udsagn har ført til en påvirkning af
efterspørgslen på ronasil. da nfm også er aktiv på det danske marked, findes
brevet også at have haft virkning i danmark.
owi-gruppen er erstatningsansvarlig for den skade, som brevet har påført nfm, jf.
markedsføringslovens § 13, stk. 2.
retten finder, at der efter det oplyste om salgsnedgang og mistede ordrer, at
erstatningen bør fastsættes til 300.000 kr.
påstand 2
under henvisning til det under påstand 1 anførte finder retten, at owi tilpligtes at
anerkende, at de ved udarbejdelse og udsendelse af brevet har handlet i strid med
markedsføringslovens § 1 og § 2.
                                         - 22 -
påstand 3
der er enighed mellem parterne om, at modtagerne af brevet er ronald forsell og
flytgolv i landskrona. da det ikke med sikkerhed kan klarlægges, hvem der
herudover måtte have fået kendskab til brevet, finder retten, at owi alene skal
berigtige sine udsagn overfor de to modtagere af brevet, ronald forsell og flytgolv
i landskrona.
under henvisning til sagens resultat skal owi betale i sagsomkostninger 30.000 kr.
med tillæg af moms samt 7.500 kr. er til dækning af retsafgift og 5.537,74 kr. til
dækning af positive omkostninger.
                            thi kendes for ret:
 owi-gruppen a/s skal inden 14 dage betale 300.000 kr. i erstatning med tillæg af
procesrente fra den 12. juli 2004 til nfm ab.
 owi-gruppen a/s tilpligtes at anerkende, at owi-gruppen a/s ved udarbejdelse
og udsendelse af brev af 16. december 2003 har handlet i strid med
markedsføringslovens § 1 og § 2.
owi-gruppen skal berigtige sine misrekommanderende udsagn fremsat i brev af 16.
december 2003 ved at udsende følgende berigtigelse til modtagerne af brevet:
        ”owi-gruppen a/s udsendte den 16. december 2003 vedlagte brev til en bred kreds
        af underentreprenører og materialeleverandører i sverige og danmark.
        brevet indeholdt en række udsagn om flytgolv og flydegulve, blandt andet baseret
        på produktet ronasil af 1030 fra rcf chemie – faser gmbh. owi-gruppen a/s
        anførte bl.a., at flydegulvene var sundhedsskadelige og indeholdt farlige
        tilsætningsstoffer, der kunne være kræftfremkaldende for de håndværkere, der
        anvendte produkterne og for de personer, der skulle færdes i lokaler, hvor
        produktet var udlagt.
                                         - 23 -
       owi-gruppen a/s skal meddele, at indholdet af brevet, herunder de pågældende
       udsagn, var usandt og retsstridigt.”
owi-gruppen a/s skal i sagsomkostninger betale 30.000 kr. med tillæg af moms
samt 13.037,74 kr. til dækning af retsafgift og omkostninger.
 otto raben                       mette christensen                   allan suhrke
                                          (sign.)
                                      ___ ___ ___
                           udskriftens rigtighed bekræftes
                           p.j.v. sø- og handelsretten, den


text:
- cri
                                       udskrift
                                            af
                         sø- & handelsrettens dombog
                                      ____________
                                           dom
afsagt den 10. juni 2009
h‐53‐04
                                  the british & foreign marine
                                  insurance company
                                  (advokat thomas garder bryde hansen)
                                  mod
                                  e.r.t. malchin
                                  (advokat holger fabian‐jessing)
indledning og påstande
sagen drejer sig om, hvorvidt e.r.t. malchin som undertransportør kan sagsøges her i
landet i medfør af cmr‐lovens § 39, og i givet fald om e.r.t. malchin er ansvarlig for en
skade, der opstod på et parti brugte kopimaskiner og printere under en landevejstransport
fra belgien til danmark.
the british & foreign marine insurance company har nedlagt påstand om:
ad formaliteten:
sagen skal nyde fremme ved sø‐ og handelsretten.
                                              - 2 -
ad realiteten:
 principalt betaling af 427.555 kr. med tillæg af 5 % i rente fra den 20. maj 2003, subsidiært
betaling af modværdien i danske kroner af 10.162,60 sdr på betalingsdagen tillagt 27.555,00
kr. med tillæg af 5 % i rente fra den 20. maj 2003, mere subsidiært betaling af et efter retten
skøn fastsat mindre beløb end det påståede.
e.r.t malchin har nedlagt påstand om afvisning, subsidiært frifindelse, og mere subsidiært
frifindelse mod betaling af et mindre beløb end påstået.
sagsfremstilling:
the british & foreign marine insurance company (herefter british & foreign) er et større
internationalt forsikringsselskab, der blandt andet beskæftiger sig med vareforsikring.
       e.r.t. malchin (herefter e.r.t.) er et mindre tysk transportfirma, der som
undertransportør for dfds transport a/s (herefter dfds) har udført en transport af
kopimaskiner og printere fra aubange, belgien, til brøndby.
       i februar 2003 tilbagekøbte netkoncept systemcenter a/s (herefter netkoncept) et
større parti brugte kopimaskiner og printere fra nordea bank i luxembourg.
       netkoncept rettede derefter henvendelse i maj 2003 til dfds med henblik på at få
transporteret maskinerne fra luxembourg til albertslund. for transporten tegnede
netkoncept gennem dfds en vareforsikring hos british & foreign, der har udbetalt
erstatning til netkoncept og er indtrådt i kravet mof transportøren.
       dfds indgik aftale dels med streff om transporten fra luxembourg til streff security
storage, aubange og dels med e.r.t. om transporten fra aubange til brøndby.
       streff har i sin faktura af 15. maj 2003 til dfds angivet sin ydelse til to mand og en
truck til at laste computerudstyr og transport til streff security storage, aubange, i alt 6
timer. betalingen herfor udgjorde 552,28 eur.
       dietmar kühn, som var chauffør hos e.r.t., bekræftede på et internationalt fragtbrev
den 13. maj 2003 at have modtaget godset til transport. fragtbrevet er af dietmar kühn
påført en bemærkning om, at lastningen er foretaget under forbehold, idet der ikke var
behørig sikring af godset. afsender har ikke påtegnet fragtbrevet.
                                               - 3 -
       i et udateret notat (sagens bilag a) har chauffør dietmar kühn redegjort for læsningen
af vognen og den efterfølgende kørsel. han anfører heri, at lagerforvalteren hos streff
forestod læsningen af godset, og at han selv alene fungerede som medhjælper. sikringen af
godset blev foretaget ved, at en medarbejder fra streff pressede papkasser fyldt med
styropor ned mellem maskinerne. på lagerforvalterens opfordring placerede kühn en
tværbom bag godset. efter at være kørt ca. 100 km konstaterede kühn, at de store
kopimaskiner havde forskubbet sig i forhold til hinanden, og han kontaktede på den
baggrund dfds’ kontor i helsingborg. han tog på dette tidspunkt af transporten en række
billeder af godset. disse er fremlagt som sagens bilag 8 og viser, at opstillingen af
maskinerne er sammenskredet, kasser med styropor er knust, og at der var placeret en
tværbom bag maskinerne.
       ved godsets ankomst til brøndby kunne der konstateres ydre skader på godset, og der
blev ligeledes taget en række fotos, der er fremlagt som sagens bilag 9.
       dfds meddelte i brev af 14. maj 2003 e.r.t. v/ erhard rix, at der var sket skade på
godset under e.r.t.’s transport, og at et eventuelt erstatningskrav fra godsets ejer skulle
betales af e.r.t.
       som svar på forespørgsel fra dfds oplyste streff den 20. maj 2003, at e.r.t.’s chauffør
havde forestået læsningen til den videre kørsel fra aubange alene, idet lagerforvalteren dog
havde hjulpet med at flytte et par tunge enheder.
       i en telefax af 20. maj 2003, afsendt kl. 14.04, meddelte dfds til ert v/ erhard rix, at
netkoncept havde rejst et erstatningskrav på 600.000 kr., da de anså godset for totalskadet,
og opfordrede e.r.t. til at deltage i en besigtigelse den 21. maj 2003 kl. 10.00 i netkoncepts
lokaler i albertslund. to repræsentanter for netkoncept, isabella ryborg fra dfds og
surveyor finn eriksen fra baltic survey deltog i besigtigelsen den 21. maj 2003, men ikke
e.r.t.
       da de indre skader på maskinerne ikke kunne vurderes, blev maskinerne transporteret
til bmi technology a/s, karlslunde (herefter bmi), hvor der blev foretaget en ny besigtigelse
den 2. juni 2003 med deltagelse af finn eriksen og benny millard fra bmi. de vurderede, at
maskinerne var i en sådan stand, at de måtte anses for totalskadede og uden værdi. i
samarbejde med en repræsentant fra canon danmark blev maskinerne inden skaderne
vurderet til ca. 400.000 kr.
                                              - 4 -
       den 26. juni 2003 blev der foretaget endnu en besigtigelse hos bmi, hvor finn eriksen,
benny millard og ralf bludau‐buresch fra battermann & tillery deltog. sidstnævnte
repræsenterede e.r.t.s forsikringsselskab.
       besigtigelsesrapporten af 21. juli 2003 fra baltic survey copenhagen aps
konkluderede, at skaden på maskinerne var forårsaget af, at de ikke var blevet sikret under
transporten, selvom de var monteret på hjul. maskinerne var blevet beskadiget, da de under
kørselen slog mod hinanden og mod vognens vægge med stor kraft. det blev vurderet, at
skaden på maskinerne ikke havde været mindre, hvis de havde været bedre emballeret i
blisterfolie. maskinerne blev vurderet til ca. 400.000 kr.
       battermann & tilley gmbh afgav på anmodning fra e.r.t. en rapport af 18. juli 2003,
hvori det vurderedes, at emballagen af blisterfolie på grund af maskiners følsomhed overfor
mekaniske belastninger var utilstrækkelig for forsendelsen og i øvrigt i strid med sædvane.
det kunne heller ikke anses som en passende foranstaltning eller fagligt korrekt at foretage
ladningssikring ved at presse papkartonner fyldt med styropor ned mellem godset og
derefter anbringe en tværbom bagved ladningen. alle maskiner udviste svære beskadigelser.
dele af metalkasser var trykket ind, bulede/bøjede eller vredet skæve. delene af kunststof
var ridsede og revnede eller manglede helt. glasplader var knust, og displays var ødelagt.
en kopimaskine lå på en palle på siden. det blev vurderet, at maskinerne var totalskadede,
og på baggrund af benny millards oplysninger om brugtværdien blev maskinernes værdi
uden skader sat til 400.000 kr. som skadesårsag angives de normale belastninger ved
landevejstransport, hvor ladningen påvirkes ved accelleration og bremsning samt sving, og
skadens indtræden blev understøttet af den ikke korrekte emballering af maskinerne med
henblik på transport samt den utilstrækkelige og ikke formålstjenlige ladningssikring.
forklaringer
lone christiansen har forklaret, at hun arbejder som kørselsdisponent hos dfds. efter
henvendelsen fra netkoncept kontaktede hun streff og indgik aftale om afhentning af
kopimaskinerne i luxembourg. hun bad dem sende en mindre bil og to mand, som de var
sikre på kunne håndtere godset, men hun ved ikke, om de har gjort det. hun instruerede
ikke streff om at hjælpe med lastning af maskinerne. streff skulle sende regningen til spetra,
der er et dfds‐selskab beliggende i luxembourg. spetra var ikke involveret herudover.
                                               - 5 -
       den 13. maj 2003 ca. kl. 17 blev hun kontaktet af dfds’ kontor i helsingborg, der
oplyste, at der var sket skade på godset. hun kontaktede derefter e.r.t. og meddelte, at
chaufføren ikke måtte køre videre med godset, da der ikke måtte ske yderligere skader. efter
at have forhørt sig om de lokale forhold bad hun chaufføren om at køre til victoria spedition.
selvom hun gav chaufføren denne instruks ved 17‐tiden, ankom han først til stedet næste
morgen. billederne i sagens bilag 8 er taget hos victoria i forbindelse med inspektion af
godset. efter godset var blevet fastsurret, blev det transporteret til brøndby og underkastet
intern inspektion, hvorefter det blev kørt til netkoncepts lokaler. hun forsøgte gentagne
gange at få fat i e.r.t.’s forsikringsselskab, for at de kunne deltage i besigtigelsen.
       hun ved ikke, om godset var på hjul. når gods er på hjul, stilles der særlige krav for at
kunne køre det sikkert. e.r.t. transporterede godset i en boxtrailer med glat bund og uden
surringsøjer og spærrebom. hun blev hverken kontaktet af streff eller fragtføreren om
problemer med sikring af godset.
isabella ryborg har forklaret, at hun var ansat som reklamationschef hos dfds. når dfds
modtog gods i stærkt medtaget stand, skulle hun kontaktes. hun så ikke godset ved
ankomsten. de fotos, som er gengivet på sagens bilag 9, er taget dels i tyskland, dels på
dfds’ terminal.
       efter meddelelsen om skaden kontaktede hun på vegne af forsikringen finn eriksen,
baltic survey, og bad ham foretage besigtigelse. den fandt sted allerede dagen efter, da
kunden ikke må røre godset, før besigtigelsen er foretaget. hun anmodede skriftligt erhard
rix fra e.r.t. om at deltage i besigtigelsen og bad transportafdelingen om at være
opmærksomme på hans tilbagemelding, men de hørte aldrig fra ham. hun deltog i
besigtigelsen hos netkoncepts lokaler. godset så forfærdeligt ud. når gods af denne art
lastes i en boxtrailer uden surring, må transporten gå galt.
       dfds formidler vareforsikringen for deres kunder og varetager kontakten mellem
kunden og forsikringsselskabet, ligesom de håndterer mindre transportskader. aftalen
mellem dfds og forsikringsselskabet indeholder en bestemmelse om, at der ikke kan gøres
regres mod dfds.
                                                - 6 -
finn eriksen har forklaret, at han er uddannet skibsfører og ejer af baltic survey. firmaet
behandler ca. 300 skader årligt, heraf 200 transportskader. firmaet har stor ekspertise i
transportskader på elektronik.
       skaderne i denne sag er ikke usædvanlige. hvis gods på hjul placeres på et lad,
bevirker accelerationspåvirkningen, at godset begynder at køre rundt på ladet, når bilen
drejer. når ni kopimaskiner er beskadiget på én gang, kan det kun være sket under
transporten. den skete skade er en typisk transportskade. når kopimaskinerne får slag som i
dette tilfælde, bliver rammerne skæve, hvilket i sig selv bevirker, at maskinerne bliver
ødelagt.
       ved den anden besigtigelse af maskinerne fik han bistand fra bmi, der har ekspertise i
kopimaskiner. der var ikke sket yderligere skader ved flytning af godset til bmi.
       ved besigtigelsen den 26. juli 2003 udtrykte ralf bludau‐buresch ingen betænkelighed
ved at anse godset som totalskadet. godset var i samme stand som ved de tidligere
besigtigelser.
       kopimaskiner kan sikres under transport ved at lægge tæpper over, lægge stropper om
og surre maskinerne fast. det er helt normalt at pakke dem ind i blisterfolie, da tunge
maskiner kan være svære at emballere. hvis vognen har glat bund og glatte sider, er det
vanskeligt at foretage sikring, medmindre man har en masse stænger.
       godset blev værdiansat med bistand fra canon, og værdiansættelsen må anses for
rigtig taget i betragtning af, at der var tale om dyre maskiner.
benny millard har forklaret, at han har en teknisk uddannelse og på skadestidspunktet ejede
bmi, hvor han var teknisk direktør. firmaet havde i 2003 bistået med udredning af skader og
genanskaffelse af udstyr i ca. 12 år. han har ingen forretningsmæssig tilknytning til
netkoncept.
       maskinerne havde slag og stød stort set overalt. nogle var slået så kraftigt, at
farvepatronerne i maskinerne var brækket. der var ingen tvivl om, at der var tale om slag.
       man foretager sikring af maskiner med henblik på transport ved at anvende stropper
og tæpper. når man henvender sig hos en fragtmand, kan man bestille en bil med stropper.
der findes også specielt indrettede biler. det er forskelligt, om kopimaskiner står på paller,
men de transporteres altid fastspændt.
                                                 - 7 -
       da maskinerne var canon‐maskiner, henvendte han sig til canon danmark, som
deltog i værdiansættelsen. godset var i samme stand som ved første besigtigelse.
maskinerne var 3‐5 år gammel. hvor stor værdiforringelsen er i forhold til nypris, afhænger
af maskinens art. ralf bludau‐buresch gav under besigtigelsen udtryk for, at han var rystet
over skaderne og havde ingen kommentarer til værdiansættelsen.
ralf bludau‐buresch har forklaret, at maskinerne ved besigtigelsen havde store mekaniske
beskadigelser. plastikdelene var knust eller manglede, og metaldelene var deformerede.
maskinerne var ikke emballerede i blisterfolie. han husker ikke, om de stod på hjul.
       placeringen på hjul skyldes, at sådanne maskiner ellers er meget tunge at transportere.
       kopimaskiner er meget følsomme overfor mekanisk påvirkning, og et eller to lag
blisterfolie er ikke tilstrækkeligt til at hindre mekanisk påvirkning. man kan foretage sikker
emballering ved at lægge maskinen i formstøbt flamingo og sikre med træbunde.
       de foreliggende skader havde to uafhængige årsager, dels den mangelfulde
indpakning og dels den mangelfulde sikring. hvis maskinerne havde været omviklet med et
enkelt lag blisterfolie og havde været fastsurret enkeltvis, havde de kunnet transporteres
sikkert, selvom de var på hjul. det er usædvanligt at transportere kopimaskiner på hjul uden
fastsurring.
       han foretog ingen selvstændig vurdering af maskinernes værdi i forbindelse med
erklæringen 18. juli 2003. han har forsøgt at finde oplysning om maskinernes alder, men
dette har ikke været muligt. efter 3‐4 år er maskiners værdi forringet med ca. 50 %, idet der
hele tiden udvikles nye maskiner. værdiansættelse af maskinerne til 400.000 kr. forekommer
relativt højt. hans værdiansættelse af maskinerne hviler på et skøn og bygger ikke på
fabrikantoplysninger eller lignende.
dietmar kühn har den 25. juli 2008 afgivet forklaring ved amtgericht güstrow: han har
forklaret følgende:
      ”(…) vidnet foreholdes bilag a [dietmar kühns udaterede notat]. han forklarer: jeg
      kan huske, at jeg har skrevet en sådan rapport. men jeg kan ikke længere huske, hvem
      der har bedt mig om det. det kan være, at også denne anmodning er kommet fra
      danmark. med vidnet oplæses den udaterede erklæring, som udgør bilag a, og vidnet
      forklarer: sådan var det. jeg kan ikke huske det i alle detaljer. men, hvis jeg har skrevet
      sådan dengang, så har det også været sådan. (…) jeg husker nøje, at jeg ikke har læsset
                                               - 8 -
      de store fotokopimaskiner, som jeg dengang har overtaget i aubange. det gjorde
      medarbejdere hos spedition streff, som jeg dog ikke kender ved navn. jeg har i så
      henseende hjulpet til i den forstand, at jeg har anbragt skrueekspansionsstangen bag
      godset. (…) dette køretøj havde i øvrigt ingen remme til fastsurring af godset. der var
      heller ingen kroge i siderne med henblik på isætning af yderligere remme. der var tale
      om et lukket køretøj. (…) jeg havde ikke indtryk af, at køretøjet var egnet til transport
      af det pågældende gods. men jeg havde heller ikke beslutningskompetence i relation
      hertil. normalt ville det have været sådan, at det var den medarbejder hos spedition
      streff, der forestod pålæsningen, som skulle erklære, at køretøjet ikke var egnet til
      transport af det pågældende gods. (…) jeg kan huske, at jeg har siddet på kontoret
      sammen med lagerchefen hos spedition streff, da fragtbrevet blev udfyldt, og at jeg har
      diskuteret spørgsmålet om, hvorvidt transportmidlet var egnet for transporten, med
      ham. resultatet af denne diskussion var, at kartonerne med styroporkugler derefter
      blev anbragt mellem de enkelte fotokopimaskiner. forbeholdet har i øvrigt ikke noget
      at gøre med denne diskussion og med den efterfølgende anbringelse af kartoner med
      styropor på lastbilens læsseflade. et sådant forbehold har vi principielt altid påført
      fragtbrevet. efter anvisning fra vor arbejdsgiver har vi påført ethvert fragtbrev dette
      forbehold. fra dfds har vi ikke fået en sådan anvisning. (…)
          de i bilag 8, side 1,2,4 og 5 indeholdte fotos er blevet taget og viser situationen, efter
      at jeg havde konstateret, at godset stod hulter til bulter. side 3 viser dog situationen,
      efter at godset i neuss igen var blevet sikret. jeg kan svagt huske, at godset blev
      sorteret og stuvet om. skrueekspansionsstangen, som jeg i øvrigt havde anbragt i
      aubange, lå som følge af, at godset var blevet flyttet …(der synes her at være et
      tekstudfald i forlægget, hvorfor der tages forbehold for den danske gengivelse – oa.)
      fuldstændigt, nederst. derfor kunne godset lettere bevæge sig, fordi de store
      fotokopimaskiner stod på hjul. jeg kan som helhed ikke huske, hvornår disse fotos er
      taget. de fotos, der er mærket 15.05.2003 er taget på lastbilen. de andre fotos har en
      anden dato. de følgende fotos er ikke taget på min lastbil. de har i øvrigt også en
      anden dato. jeg kan ikke huske, hvornår disse fotos blev taget. men ud fra situationen
      kan jeg i det mindste forklare, det har jeg allerede gjort, hvad det er for en tilstand disse
      fotos viser. (…)
         efter at jeg endnu engang har hørt protokollatet, må jeg sige følgende:
      dette skriftlige forbehold, som jeg har taget, vedrører sikringen af godset, og dermed er
      forbeholdet taget i det her aktuelle (egl. individuelle) tilfælde. det er ikke det
      sædvanlige forbehold, som vi efter anvisning fra vor arbejdsgiver indføjer i ethvert
      fragtbrev. jeg havde principielt betænkeligheder med hensyn til sikringen af godset.
      jeg har taget dette forbehold, dels fordi jeg havde betænkeligheder med hensyn til
      sikringen af godset, dels fordi jeg var af den opfattelse, at køretøjet principielt ikke var
      egnet for denne transport, og det har jeg også diskuteret med læssechefen. det er de to
      forbehold, som jeg havde (…)”
parternes argumenter
british & foreign har til støtte for påstanden om sagens fremme gjort gældende, at selskabet
har et direkte krav mod e.r.t.. det er uden betydning, at fragtaftalen er indgået mellem
dfds og e.r.t. og ikke direkte mellem e.r.t. og netkoncept.
                                               - 9 -
       godset blev beskadiget under en transport til danmark, og det følger derfor af cmr‐
lovens § 39, stk. 1, at der er værneting for sagen i danmark. netkoncept havde et direkte
krav mod e.r.t. efter cmr‐lovens kapitel i‐v, idet e.r.t. optrådte som udførende
transportør under den del af transporten, hvor skaden skete.
       forsikringsselskabet er indtrådt i netkoncepts krav. selskabets krav er derfor omfattet
af cmr‐loven, og sagsanlæg kan ske i danmark.
i forhold til sagens realitet gøres det gældende, at det må lægges til grund, at maskinerne var
uskadt, da dietmar kühn modtog dem, idet han ikke har taget forbehold om godsets stand
hverken i fragtbrevet, ladelisten eller på kvitteringen for godsets modtagelse fra streff. kühn
har forklaret, at godset forskubbede sig under transporten. det fremgår af billederne i sagens
bilag 8, der er taget af kühn, at maskinerne var væltet under kørselen. det må derfor lægges
til grund, at skaden er sket under e.r.t.’s transport af godset. der er ikke holdepunkter for,
at der er sket yderligere beskadigelser efter ankomsten til dfds.
       godset bestod af følsomt elektronisk udstyr af høj værdi. maskinernes ydre var af plast
og følsomt over for tryk, desuden indeholdt maskinerne glasplader. selvom maskinerne stod
på hjul, blev de placeret i vognen uden anden sikring, end at kasser med styropor blev
placeret tilfældigt ind imellem, og en tværstang blev sat for. tværstangen støttede, men
holdt ikke på opstillingen, og den faldt i øvrigt ned under kørselen. kørslen skulle foregå
over en strækning på 800 km.
       dietmar kühn har forklaret, at han lastede vognen. det fremgår af bevisførelsen, at
streff hverken var engageret til eller faktisk forestod lastningen. det er dog ikke lastningen,
men selve beslutningen om at køre med godset under de foreliggende omstændigheder, der
er ansvarspådragende. kühn har forklaret, at han var betænkelig ved transporten.
       det forbehold, som kuhn har taget i fragtbrevet, kan ikke tillægges betydning, da det
alene er underskrevet af ham og ikke af afsender, jf. cmr‐lovens § 10, stk. 3. desuden havde
det været nærliggende, at kuhn havde rettet direkte henvendelse til dfds omkring
problemet.
       skaderne på godset er derfor forvoldt med forsæt, sandsynlighedsforsæt eller dolus
eventualis. kühn må have vidst, at kørselen med overvejende sandsynlighed ville bevirke
skade på godset, eller han må i hvert fald have accepteret virkningerne af sin handling.
                                              - 10 -
e.r.t. er således ansvarlig for skaden jf. cmr‐lovens § 37, jf. § 24, stk. 1., og e.r.t. ikke kan
påberåbe sig ansvarsbegrænsningen.
        hvis retten finder, at der hverken foreligger forsæt eller grov uagtsomhed, er e.r.t.
ansvarlig efter cmr‐lovens § 24, stk. 1, da det må således lægges til grund, at skaderne på
godset ikke skyldes fejl fra den berettigedes, modtagerens eller afsenderens side eller skyldes
fejl ved emballeringen. den emballering, som ralf bludau‐buresch omtaler som sædvanlig,
gælder alene nye kopimaskiner. ved brugte kopimaskiner er det almindeligt, at de svøbes i
blisterfolie med henblik på fastsurring.
        vurderingen af tabet er foretaget af bmi i samarbejde med canon. e.r.t. var indbudt
til at deltage i den besigtigelse, hvor værdiansættelsen blev foretaget. værdiansættelsen kan
derfor lægges til grund for rettens afgørelse af sagen.
        omkostningerne til besigtigelsen af godset skal godtgøres sammen med erstatningen,
jf. cmr‐loven § 29, stk. 3, subsidiært skal omkostningerne medtages under
sagsomkostningerne.
e.r.t. malchin har til støtte for påstanden om afvisning gjort gældende, at cmr‐aftalen er
indgået mellem dfds og e.r.t., og netkoncept var ikke part i aftalen. det følger derfor af
domskonventionens artikel 2, at der ikke er værneting i danmark, men derimod ved e.r.t.’s
hjemting i tyskland. forsikringsselskabet har været afskåret fra at gøre kravet gældende
mod dfds, da dfds var formidler af vareforsikringen. kravet er derfor ikke umiddelbart
fremsat mellem parterne og kan ikke gøres gældende overfor e.r.t. ved springende regres.
cmr‐loven finder derfor ikke anvendelse, og kravet kan ikke rejses ved sø‐ og
handelsretten.
i forhold til sagens realitet gøres det gældende, at e.r.t. ikke er ansvarlig for den skete
skade. det må således lægges til grund, at streff stod for lastningen af godset. det fremgår
således også af oplysningerne i stævningen, at streff var antaget til at sikre godset med
henblik på transporten til danmark. i overensstemmelse hermed har kühn forklaret, at han
ikke forestod lastningen, men alene satte en tværbom på. det må i øvrigt anses for det
sædvanlige, at chaufføren ikke står for at laste vognen.
                                              - 11 -
      dfds har kontraheret med streff, som er en specialiseret virksomhed, og man må
antage, at streffs sagkundskab oversteg kühns i forhold til lastning. streff kendte til godsets
karakter og burde have rettet henvendelse til dfds.
      e.r.t. var som fragtfører ikke forpligtet til mere end at sikre, at godset var lastet
færdselssikkerhedsmæssigt forsvarligt.
      kühn havde en dialog med lagerchefen om sikring af godset og tog forbehold i
fragtbrevet og må dermed anses for at have gjort, hvad han kunne. e.r.t. har derfor ikke
optrådt uagtsomt eller forsætligt.
      british & foreign har ikke bevist, at der under transporten er sket en skade af det
angivne omfang. man har ikke sikret sig bevis for skaden ved at foretage en sagkyndig
besigtigelse på stedet, men flyttede derimod godset.
      erklæringen af 18. juli 2003 fra bmi er en ensidigt indhentet erklæring, som ikke kan
tillægges bevismæssig vægt under sagen.
      såfremt retten finder, at e.r.t. er erstatningsansvarlig, må det ud fra de foreliggende
omstændigheder lægges til grund, at der er handlet med egen skyld fra afsenders side. der
bør derfor ske en skønsmæssig nedsættelse af erstatningen, jf. cmr‐lovens § 26.
      der foreligger ikke bevis for erstatningskravets størrelse. værdien afhænger af
maskinernes driftsstand og alder. e.r.t. har opfordret british & foreign til at fremlægge
yderligere oplysninger om maskinernes stand, alder m.v., hvilket ikke er sket.
omkostningerne til havaribesigtigelsen kan højest medtages som en del af sagens
omkostninger.
      erstatningen kan under alle omstændigheder ikke overstige ansvarsbegrænsningen
8,33 sdr multipliceret med bruttovægten af det beskadigede gods 1.220 kg svarende til den
subsidiære påstand.
sø‐ og handelsrettens afgørelse
forholdet mellem the british & foreign marine insurance company og dfds a/s ville
skulle bedømmes efter reglerne i cmr‐loven, ligesom et regreskrav fra dfds a/s mod
e.r.t. malchin skulle bedømmes efter samme regelsæt, idet der foreligger en transportaftale
mellem de respektive parter.
                                              - 12 -
      mellem vareejer og e.r.t. malchin er der ikke indgået nogen transportaftale.
spørgsmålet er derfor om kravet må anses for et krav udenfor kontrakt, således at
værnetinget skulle afgøres efter domskonventionen, eller der må anses for at være et
kontraktlignende forhold baseret på cmr‐loven, således at også værnetingsbestemmelsen i §
39 finder anvendelse. transportløftet blev givet overfor dfds, men blev tillige afgivet til
fordel for vareejer. efter de almindelige regler for tredjemandsløfter må british & foreign
kunne støtte ret på transportløftet og anse sig som kontraktpart for dets opfyldelse. da
denne aftale er undergivet reglerne i cmr‐loven, finder reglerne om værneting heri også
anvendelse, hvorfor sagen kan anlægges i det land, hvor bestemmelsesstedet er beliggende,
jf. cmr‐lovens § 39. sagen er derfor anlagt ved rette værneting.
       godset blev af streff transporteret fra nordea bank, luxembourg, til streff security
storage. det kan ikke anses for godtgjort, at det var aftalt, at streff skulle laste godset for
transporten fra aubange, eller at firmaet i øvrigt påtog sig denne opgave. det fremgår
således også af streffs faktura af 15. maj 2003, at firmaets ydelse bestod i afhentning og
lastning af computerudstyr hos nordea bank og efterfølgende transport til streff security
storage. på den baggrund var det e.r.t., der var ansvarlig for lastningen af maskinerne til
transporten fra aubange og i den forbindelse sørge for, at maskinerne blev behørigt sikret
mod transportskade.
       maskinerne var ved afhentningen hos streff security storage, aubange, emballeret i
blisterfolie, og de tunge maskiner var monteret på hjul. e.r.t.’s chauffør, dietmar kühn,
afhentede maskinerne i en lastbil med glatte sider og gulv og uden remme eller kroge til
fastspænding af gods. maskinerne blev med henblik på transporten alene sikret ved, at
kasser med styropor blev presset imellem dem, og ved at en tværbom blev anbragt bag
godset.
       når henses til, at der var tale om følsomt elektronisk udstyr, heraf flere tunge maskiner
monteret på hjul, må den beskrevne sikring af godset anses for overordentlig mangelfuld, og
risikoen for beskadigelse ved almindelig kørsel havde en høj grad af sandsynlighed for sig.
det fremgår af dietmar kühns forklaring for amtsgericht güstrow, at han var klar over, at
hans køretøj var uegnet til transporten, og at sikringen af godset var åbenlyst utilstrækkelig,
og at han på den baggrund tog forbehold herom i fragtbrev af 13. maj 2005. fragtbrevet er
ikke underskrevet af afsender, og det er ikke på anden måde godtgjort, at afsender var
                                             - 13 -
bekendt med forbeholdet. til trods for den manglefulde sikring påbegyndte dietmar kühn
transporten, og da han efter ca. 100 km kørsel kontrollerede godset, konstaterede han, at
dette var væltet, og at der var sket skade. retten finder på den baggrund, at skaden er sket,
mens godset var i erts varetægt, og dietmar kühn ved at påbegynde transporten som sket
måtte være bekendt med eller have accepteret, at der med stor sandsynlighed ville opstå
skade.
      under de angivne omstændigheder findes skaden at være forvoldt ved grov
uagtsomhed,      jf.  cmr‐lovens      §   37,   hvorfor    e.r.t. ikke    kan    påberåbe    sig
ansvarsbegrænsningsreglerne.
      ud fra oplysningerne i besigtigelsesrapporter af 18. juli 2003 fra henholdsvis baltic
survey aps og batterman & tillery gmbh sammenholdt med vidneforklaringen fra benny
millard må det lægges til grund, at der under transporten skete svær skade på 16 maskiner.
på den baggrund og under hensyn til oplysningerne om maskinernes art findes det
godtgjort, at tabet kan opgøres til 400.000 kr., hvilket beløb e.r.t. skal betale british &
foreign.
      udgifterne til besigtigelse er pådraget som led i sagens førelse og skal derfor anses som
en del af sagsomkostningerne.
      ved fastsættelsen af sagens omkostninger har retten taget hensyn til sagens karakter og
udfald samt hovedforhandlingens varighed. i sagsomkostninger skal ert betale 93.152,50
kr., hvoraf retsafgiften udgør 10.060 kr., salær 50.000 kr. og omkostningerne til besigtigelse
udgør 27.555 kr. samt udgifter i forbindelse med afhjemlingen 4.537,50 kr.
                                        thi kendes for ret
e.r.t. malchin skal inden 14 dage betale the british & foreign marine insurance company
400.000 kr. med tillæg af 5 % rente fra 14. maj 2004.
i sagsomkostninger betaler e.r.t. malchin 93.152,50 kr. til the british & foreign marine
insurance company.
                                         - 14 -
kaj flemming nielsen                 mette christensen              ove andersen
                                         (sign.)
                                      ___ ___ ___
                             udskriftens rigtighed bekræftes
                     p.j.v. sø- og handelsretten, den 10. juni 2009