text:
- cri
                                       udskrift
                                            af
                        sø- & handelsrettens dombog
                                      ____________
den 19. maj 2008 blev af retten i sagen
f‐4‐07
finansforbundet mfl. smf.
f1
(advokat peter breum)
mod
sparekassen djursland
(advokat merete preisler)
afsagt sålydende
                                         d o m:
ved denne dom afgøres det, om sagsøgeren, f1, der under sin ansættelse som
ungdomsrådgiver hos sagsøgte, sparekassen djursland, afholdt barsel i løbet af
2005, optjente ret til ferie med løn i den sidste del af barselsperioden, hvor hun
modtog barselsdagpenge. sagens tvistepunkt er, om sparekassen djurslands beta‐
                                             - 2 -
ling af pensionsbidrag i denne del af f1s barselsperiode må anses som betaling af
løn, jf. ferielovens § 7, stk. 2, nr. 2, med den konsekvens, at hun, uanset at det retlige
udgangspunkt for denne del af barselsperioden er det modsatte, optjente ret til
betalt ferie.
finansforbundet som mandatar for f1 har nedlagt endelig påstand om, at
sparekassen djursland tilpligtes til f1 at betale 6.356,44 kr. med procesrente fra
sagens anlæg den 6. december 2006.
finanssektorens arbejdsgiverforening (fa) som mandatar for sparekassen djurs‐
land har nedlagt påstand om frifindelse.
sagen er med henvisning til den før den 1. januar 2007 gældende retsplejelovs § 226,
stk. 3, ved retten i randers’ kendelse af 16. februar 2007 henvist til sø‐ og handel‐
sretten.
der er mellem parterne enighed om, at f1, såfremt retten måtte være enig med
hende i, at hun har optjent betalt ferie med løn under barselsperioden, har optjent 6
dages ferie med fuld løn i ferieåret 2006/2007, svarende til en lønværdi på det
påstævnte beløb, 6.356,44 kr.
baggrund
mens det på det foreliggende overenskomstområde indtil 1991 var den gældende
ordning, at medarbejdernes eventuelle deltagelse i en pensionsordning ”som hidtil
[afgøres] efter den enkelte banks regler”, blev det, som det fremgår af overens‐
komstprotokollat af 30. april 1991, med virkning fra den 1. april 1992 aftalt, at med‐
arbejderne efter nærmere retningslinier som udgangspunkt var omfattet af en pen‐
sionsordning, der indebar en arbejdsgiverbetaling på mindst 4 % og en medarbej‐
derbetaling på mindst 2 %.
                                           - 3 -
i 2005‐overenskomsten var det bl.a. aftalt, at der skulle ydes en kvindelig medarbej‐
der fuld løn under orlov i forbindelse med graviditet og barsel, dog tidligst i op til 4
uger før forventet fødselstidspunkt og indtil 14 uger efter fødslen. der var endvi‐
dere vedtagelser om fuld løn til mandlige medarbejdere (fædreorlov) og til med‐
arbejdere under ”forældreorlov”. det fremgik, at arbejdsgiverens pligt til at yde fuld
løn var ”betinget af, at medarbejderen efter kapitel 7 i lov om dagpenge ved sygdom
eller fødsel er berettiget til dagpenge med et beløb svarende til mindst 32/46 af det
maksimale dagpengebeløb”. det fremgik videre af § 11, stk. 3, bl.a.:
       ”en medarbejder, der i forbindelse med barsel vil udnytte retten til at holde
       orlov uden løn, jf. ligebehandlingsloven, skal inden 8 uger efter fødslen med‐
       dele virksomheden, hvis medarbejderen ønsker betaling af pensionsbidrag
       under denne lov. meddeler medarbejderen dette, skal såvel arbejdsgiver som
       medarbejder betale fuldt pensionsbidrag under orloven, dog længst til 60 uger
       efter fødslen.”
af ”protokollat om pension” fremgik, at virksomhedens pensionsbidrag nu var
mindst 10 %, pr. den 1. juli 2005 stigende til 10,5 %, mens medarbejderens eget bi‐
drag var mindst 5 %, stigende til 5,25 %.
i et brev af 29. september 2005 rettede finansforbundet en forespørgsel til arbejds‐
direktoratet i anledning af, at finansforbundet var i færd med at revidere sin pjece
om barsel. forespørgslen angik tre opstillede eksempler, der bl.a. havde som forud‐
sætning, at de i eksemplerne beskrevne funktionærer havde ret til løn under ferie,
og at det af overenskomsten fremgik, at der var ret til sammenlagt 24 uger med fuld
løn til moderen og 14 dage til faderen efter fødslen. derudover ville medarbejderen
efter endt orlov med fuld løn have ret til deltidsansættelse til og med 46 uger efter
fødslen med – uanset den nedsatte arbejdstid ‐ fuldt pensionsbidrag fra arbejdsgive‐
ren. i stedet for deltidsansættelse ville medarbejderen kunne vælge orlov uden løn i
perioden indtil den 60. uge efter fødslen, ligeledes således at arbejdsgiveren skulle
betale fuldt pensionsbidrag under orloven til 60 uger efter fødslen, under forudsæt‐
ning af at medarbejderen betalte sit eget pensionsbidrag. to af de tre eksempler var
herefter beskrevet således:
       ”eksempel 1:
                                             - 4 -
       lønmodtageren begynder barselsorlov 1. januar 2005 og er på barsel med fuld
       løn frem til 19. juni (svarende til 24 uger med fuld løn). derefter holder løn‐
       modtageren orlov til og med uge 46 i 2005, men uden at modtage pensionsbi‐
       drag eller løn fra arbejdsgiveren.
       ferieoptjening til brug for ferien fra maj 2006 udgør 2,08 pr. måned, hvor løn‐
       modtageren har været i arbejde, således at lønmodtageren året efter barsels‐
       orloven kun har optjent 12 dage med fuld løn. de resterende 13 feriedage vil
       lønmodtageren skulle holde med feriedagpenge.
       …
       eksempel 2:
       lønmodtageren begynder barselsorlov 1. januar 2005 og er på barsel med fuld
       løn frem til 19. juni 2005 (svarende til 24 uger med fuld løn). derefter holder
       lønmodtageren orlov med dagpenge til og med uge 46 i 2005, og modtager i
       perioden fra uge 25 til og med uge 46 fuldt arbejdsgiverpensionsbidrag (der
       indbetales til lønmodtagerens pensionsordning) – mod samtidig selv at betale
       egetbidraget.
       ferieoptjening til brug for ferien fra maj 2006 udgør 25 dage med fuld løn,
       idet der betales pensionsbidrag fra arbejdsgiveren i perioden med dagpenge
       …”
i et brev af 25. oktober 2005 afgav arbejdsdirektoratet en ”vejledende udtalelse” i
anledning af finansforbundets forespørgsel. eksempel 1 blev besvaret med henvis‐
ning til ferielovens § 7, stk. 1 og stk. 2, hvorefter en lønmodtager optjener ret til 2,08
dages betalt ferie for hver måneds ansættelse i et kalenderår, dog således at en løn‐
modtager ikke optjener ret til betalt ferie, hvis lønmodtageren har barselsperioder
eller andre orlovsperioder, hvor arbejdsgiveren ikke skal betale fuld eller delvis løn.
da lønmodtageren i eksempel 1 ikke modtager hel eller delvis løn fra arbejdsgive‐
ren, optjener lønmodtageren ikke ret til betalt ferie. eksempel 2 blev besvaret med,
at lønmodtageren har ret til 25 dages ferie med løn i det efterfølgende ferieår, ”fordi
arbejdsgiverpensionsbidrag betragtes som delvis løn”. det var tilføjet, at lønmod‐
tageren, såfremt denne fratræder, ”har optjent 25 dages ferie, hvor der alene skal
beregnes feriepenge af lønmodtagerens egetbidrag til pensionsordningen, jf. ferie‐
lovens § 26, stk. 2, i den periode, hvor der ikke er betalt løn, men pensionsbidrag.”
under henvisning til, at finansforbundet havde drøftet arbejdsdirektoratets vej‐
ledende udtalelse med finanssektorens arbejdsgiverforening, som havde stillet
spørgsmålstegn ved direktoratets fortolkning, som efter fa’s opfattelse ”savner
henvisning til lovhjemmel”, anmodede finansforbundet i et brev af 19. januar 2006
                                             - 5 -
arbejdsdirektoratet om en uddybning af den vejledende udtalelse, ”herunder
navnlig en gennemgang af det juridiske grundlag”.
af arbejdsdirektoratets supplerende udtalelse af 10. marts 2006 fremgik det bl.a.:
        ”… at højesteret i u94.907 fastslog, at et arbejdsgiverbetalt pensionsbidrag an‐
        sås for at være en så sædvanlig og naturlig del af arbejdsaftalen og arbejdsve‐
        derlaget, at det måtte anses for at indgå i en funktionærs løn.
        dette betyder, at hvis lønmodtageren får løn under ferie, vil arbejdsgiverens
        bidrag til pensionsordninger kunne anses for at være en del af den løn, der
        også skal betales under ferien.
        samtidig betyder det, at lønmodtageren har ret til 25 dages ferie med løn i det
        efterfølgende år, hvis lønmodtageren fortsat er ansat hos arbejdsgiveren, som
        nævnt fordi indbetaling af fuldt arbejdsgiverpensionsbidrag betragtes som
        delvis løn.
        hvis lønmodtageren derimod fratræder, har lønmodtageren optjent 25 dages
        ferie, hvor der alene skal beregnes feriepenge af lønmodtagerens egetbidrag til
        pensionsordningen, jf. ferielovens § 26, stk. 2, i den periode, hvor der ikke er
        betalt løn, men pensionsbidrag.
        …”
i et brev af 24. april 2006 om det omtvistede spørgsmål anmodede fa under hen‐
visning til en nærmere beskrevet argumentation og under henvisning til arbejds‐
direktoratets ovennævnte vejledende udtalelser beskæftigelsesministeriet om at
gøre arbejdsdirektoratet ”opmærksom på, at direktoratets fortolkning i det kon‐
krete eksempel mangler hjemmel i såvel lov som retspraksis. fa appellerer således
til, at beskæftigelsesministeriet indskærper den korrekte fortolkning overfor ar‐
bejdsdirektoratet.”
i et brev af 14. juni 2006 til fa meddelte beskæftigelsesministeriet, at direktoratets
fortolkning ikke gav ministeriets departement anledning til bemærkninger. i svar‐
skrivelsen var gengivet en udtalelse af 19. maj 2006, som arbejdsdirektoratet havde
afgivet til brug for besvarelsen. af udtalelsen fremgik bl.a.:
        ”lønbegrebet i relation til [ferielovens] § 7, stk. 2 er ikke nærmere defineret.
        imidlertid fremgår det af lovbemærkningerne til § 23, stk. 2, at i relation til løn
        under ferie har lønmodtageren krav på den løn, som lønmodtageren ville have
                                      - 6 -
fået, hvis lønmodtageren havde været på arbejde, og at arbejdsgiverens bidrag
til lønmodtagerens pensionsordning efter fast praksis medregnes. denne prak‐
sis er baseret på u 1994 907/2h, uanset at dommen ikke direkte omhandler fe‐
rie men derimod fratrædelsesgodtgørelse efter funktionærlovens § 2a.
eftersom arbejdsgiverens pensionsbidrag således anses som en del af den løn,
som lønmodtageren har krav på efter reglen i § 23, stk. 2, ved afholdelse af fe‐
rie med løn, er det efter direktoratets opfattelse nærliggende at antage, at pen‐
sionsbidraget også anses for at være omfattet af lønbegrebet i relation til § 7,
stk. 2.
direktoratet kan videre oplyse, at direktoratet som svar på en tidligere hen‐
vendelse i 2001 vejledende har udtalt, at en lønmodtager, som under en del af
barselsperioden hverken får fuld eller delvis løn i traditionel forstand fra ar‐
bejdsgiveren, men som a) får pensionsbidrag indbetalt også under barslen, b)
beholder firmabil eller arbejdsgiverbetalt mobiltelefon også [under] barslen,
eller c) som blot får betalt et avisabonnement også under barslen, får løn ved at
modtage en eller flere af de nævnte ydelser, og at lønmodtageren derfor optje‐
ner ret til betalt ferie også på baggrund af barselsperioder, hvor arbejdsgiveren
kun aflønner lønmodtageren med naturalier. der vil dog formentlig kunne fo‐
rekomme situationer, hvor den udbetalte ydelse er af så ringe værdi, at dette
forhold ‐ evt. sammenholdt med andre omstændigheder ‐ kan medføre, at
lønmodtageren ikke optjener ret til betalt ferie for den pågældende periode. …
for så vidt angår en sådan bagatelgrænse har direktoratet i 1994 vejledende
udtalt, at en arbejdsgivers indbetaling til en gruppelivsforsikring og/eller er‐
hvervsevnetabsforsikring under en lønmodtagers børnepasningsorlov ikke var
tilstrækkelig til, at lønmodtageren optjente ret til betalt ferie i den pågældende
periode. der blev bl.a. lagt vægt på, at præmien for gruppelivsforsikringen
(1.300 kr. årligt) blev tillagt den enkelte lønmodtagers årsindkomst, fordi be‐
skatning på dette tidspunkt indebar, at de efterladte ikke ville blive beskattet
ved en evt. udbetaling af erstatningssummen. lønmodtageren blev derimod
ikke indkomstbeskattet af præmien for erhvervsevnetabsforsikingen på 2.000‐
12.000 kr. årligt, da beskatning først skete i forbindelse med evt. pensionsud‐
betaling ved tab af erhvervsevne. der blev lagt vægt på, at de omhandlede
beløb ikke fuldt ud kunne sidestilles med vederlag for udført arbejde, men at
de snarere måtte karakteriseres som en form for social sikring, hvortil kom, at
gruppelivspæmien var af så ubetydelig karakter, at det ville være urimeligt,
hvis fortsat indbetaling heraf skulle betyde, at der i forhold til denne indbeta‐
ling skulle beregnes feriepenge.
...
finanssektorens arbejdsgiverforening har endelig bemærket, at direktoratets
fortolkning ikke er hensigtsmæssig.
direktoratet kan hertil bemærke, at man inden for andre overenskomstområ‐
der har fundet det muligt at håndtere. direktoratet kan således oplyse, at efter
den statslige ferieaftale sidestilles perioder, hvor der ikke udbetales løn, men
hvor der indbetales sædvanligt pensionsbidrag/optjenes sædvanlig pensions‐
ret, i relation til ferie med lønnede perioder.”
                                          - 7 -
f1s egne og sparekassen djurslands pensionsindbetalinger skete til nordea, med
hvem sparekassen djursland havde indgået en ”firmapensionsaftale”. af denne
aftale fremgik under pkt. 14, ”orlov”, at medarbejderen ”har mulighed for at få
henstand med præmiebetalingen under sin orlov, hvis pensionsordningens samlede
opsparing kan dække præmiebetalingen”.
øvrige omstændigheder
af ”aftale om fravær af familiemæssige årsager” fra 2005 mellem kl, amtsrådsfor‐
eningen, københavns kommune, frederiksberg kommune og kommunale tjene‐
stemænd og overenskomstansatte fremgår under § 17, ”pensionsbidrag og optje‐
ning af pensionsalder i ulønnede dagpengeperioder under barselsorlov” i stk. 1,
at der fra den 1. oktober 2005 indbetales pensionsbidrag til overenskomstansatte og
optjenes pensionsalder for tjenestemænd under barselsorlov i den ulønnede del af
dagpengeperioden. som bemærkning hertil er anført: ”således vil alle på orlov i den
ulønnede dagpengeperiode fra denne dato få indbetalt pensionsbidrag/optjene pen‐
sionsalder, såfremt vedkommende har en pensionsordning, og eventuelle karensbe‐
tingelser er opfyldt”.
i et brev af 28. april 2006 rettede kl på egne og amtsrådsforeningens vegne hen‐
vendelse til arbejdsdirektoratet om det omtvistede spørgsmål med anmodning om,
at direktoratet ændrede sin fortolkning af ferielovens § 7, stk. 2, idet de ”hverken i
ferielovgivningen eller domspraksis kan finde belæg for, at arbejdsdirektoratets
fortolkning er korrekt”. det fremgik yderligere af henvendelsen bl.a., at hverken de
kommunale eller amtslige arbejdsgivere eller kto havde forudset denne konse‐
kvens af en arbejdsgivers pensionsindbetalinger, som ville ”medføre en betydelig
større økonomisk belastning end påregnet i forbindelse med overenskomstforhand‐
lingerne”. ifølge skønsmæssige beregninger ville arbejdsdirektoratets fortolkning
”medføre en yderligere udgift for h:s, amter og kommuner på ca. 138 mio. kr. sam‐
tidig vil staten opnå en utilsigtet besparelse i feriedagpenge. hertil kommer, at af‐
talen blev indgået med det helt klare ønske at fremme ligestillingen i kommuner og
                                            - 8 -
amter. aftalens sigte er således at imødegå den pensionsmæssige skævvridning,
som kvinders fravær pga. barsels‐ og adoptionsorlov tidligere har medført. aftalen
blev samtidig indgået med en fælles forudsætning om, at vi hermed alene sikrede
pensionen og ikke andre rettigheder som fx retten til ferie med løn.”
i et brev af 27. juni 2006 fastholdt arbejdsdirektoratet sin fortolkning. af skrivelsen
fremgik bl.a., at det var direktoratets opfattelse, at de af kl og amtsrådsforeningen
anførte økonomiske konsekvenser og de påberåbte forudsætninger ikke kan binde
direktoratets fortolkning af ferieloven.
af en cirkulærskrivelse af 26. september 2006 til kommunerne bemærkede kl bl.a.,
at konsekvenserne af arbejdsdirektoratets vejledende udtalelse for tiden drøftes
med kto.
en tilsvarende bemærkning sendte danske regioner i en cirkulærskrivelse af 29.
september 2006 til amterne og bornholms regionskommune.
med hensyn til det statslige område udarbejdede personalestyrelsen et cirkulære af
11. november 2005 (til ministerierne), ”ferieaftalen”, hvoraf det under pkt. 1 c
fremgår, at reglerne om optjening af ferie under fravær uden løn er ændret, således
at der optjenes ret til ferie med løn i fraværsperioder, hvor der ikke udbetales løn,
men hvor der fortsat optjenes pensionsret. under pkt. 3 fremgår, at udgangspunktet
for aftalen er ferieloven, og at aftalen således alene regulerer de områder, hvor loven
er fraveget. det fremgår af bestemmelsen endvidere: ”ferieloven indeholder en
række bestemmelser, som kan fraviges ved kollektiv aftale. sådanne aftaler indgås
mellem de centrale aftaleparter, dvs. finansministeriet og centralorganisationerne,
og er indarbejdet i ferieaftalen. der kan ikke lokalt indgås kollektive aftaler, der fra‐
viger ferieloven/ferieaftalen.”
af personalestyrelsens cirkulære af 8. januar 2007, ”barsel, adoption og omsorgs‐
dage”, fremgår under § 13, at arbejdsgiveren ”… under ulønnet orlov indbetaler …
sædvanligt arbejdsgiver‐ og egetbidrag til den ansattes pensionsordning. hvis for‐
                                            - 9 -
ældreorloven udstrækkes til 40 eller 46 uger, indbetales der dog ikke pensionsbi‐
drag i de yderligere 8 eller 14 uger.”
af kl’s ansøgningsskema dp 401, ”anmodning om dagpenge ved graviditet, barsel
og adoption og evt. anmodning om refusion” fremgår, at den ansøgende lønmod‐
tager under pkt. 2 skal afgive oplysning om ”lønmodtagerens lønforhold (ekstra‐
ordinært overarbejde, feriegodtgørelse, atp, pensionsbidrag og lign. medregnes ikke)”.
parternes synspunkter
finansforbundet har anført at være enig i arbejdsdirektoratets udtalelser. ferie‐
lovens § 7, stk. 2, giver ikke nogen præcis anvisning eller vejledning om, hvilke
ydelser lønbegrebet omfatter. under et ansættelsesforhold er det udgangspunktet,
at den ansatte under ansættelsen optjener ret til ferie med løn. det fremgår imidler‐
tid af ferielovens § 7, stk. 2, nr. 2, som en undtagelse, at der i f.eks. barselsorlovs‐
perioder alligevel ikke optjenes ret til ferie med løn, såfremt arbejdsgiveren i perio‐
den ikke betaler hel eller delvis løn. lønudbetalingen bliver således afgørende for,
om der optjenes ret til betalt ferie.
ferielovens § 23, stk. 2, giver god vejledning med hensyn til forståelsen og afgræns‐
ningen af lønbegrebet. af bestemmelsen fremgår, at ”lønnen under ferie er den
sædvanlige og fast påregnelige løn på ferietidspunktet”. af bestemmelsens forar‐
bejder fremgår, at denne ferieløn er ”lønmodtagerens aktuelle, normale vederlag for
arbejdsydelsen, som lønmodtageren er fast antaget til at udføre. lønmodtageren har
krav på den løn, som lønmodtageren ville have fået, hvis lønmodtageren havde væ‐
ret på arbejde. det vil efter fast praksis fx sige, at arbejdsgiverens bidrag til løn‐
modtagerens pensionsordning medregnes …”. der er intet belæg for at forstå løn‐
begrebet anderledes i ferielovens § 7. der henvises endvidere til højesterets dom i
ufr 1994.907, hvor højesteret i relation til funktionærlovens § 2a udtalte: ”efter de
nuværende løn‐ og arbejdsforhold er et sådant pensionsbidrag en så sædvanlig og
naturlig del af en arbejdsaftale og af det samlede arbejdsvederlag, at det må anses
for at indgå i funktionærens løn.” den af fa påberåbte dom af 22. marts 1998 (øl)
                                          - 10 -
er uden betydning for denne sag. det, som landsretten tog stilling til, var alene, at
højesterets dom ikke går forud for den klare ordlyd i ferielovens § 16 (nu § 26).
den omstændighed, at der optjenes ret til betalt ferie under den første del af løn‐
modtagerens barselsorlov, viser, at optjeningen ikke er afhængig af, at den ydelse,
lønmodtageren modtager, direkte er en afregning for udført arbejde. lønbegrebet i
ferielovens § 23 må altså være en relevant rettesnor.
arbejdsgiverens pensionsindbetalinger kan ikke sammenlignes med arbejdsgive‐
rens betalinger af præmier til fx gruppelivsforsikring eller forsikring af tab af er‐
hvervsevne, allerede fordi præmiebeløbene må anses for ubetydelige i sammenlig‐
ning med pensionsindbetalingerne. hertil kommer, at udbetaling i henhold til de
pågældende forsikringsordninger forudsætter en forsikringsbegivenhed, hvilket jo
ikke er sammenligneligt med en pensionskonto.
det er uden betydning for sagens afgørelse, at ferielovens § 7, som der øjensynligt
ikke var taget højde for under overenskomstforhandlingerne, har gjort overenskom‐
sterne dyrere end forudsat.
finanssektorens arbejdsgiverforening har anført, at den relevante overenskomst‐
bestemmelse om indbetaling af pensionsbidrag blev vedtaget i 1993 (som § 31) og
fremgår af 2005‐overenskomsten som § 11. bestemmelsen kom ind på finansfor‐
bundets initiativ med henblik på at løse den situation, at de stadig længere barsels‐
perioder skabte huller i de pågældende medarbejderes pensionsopsparinger. fa var
indstillet på at løse problemet på den skitserede måde, og det er evident, at ingen på
aftaletidspunktet havde tænkt på, at der kunne være den ferielovmæssige konse‐
kvens, som påberåbes af finansforbundet. i alle årene efter 1993 har medarbejderne
i finanssektoren da heller ikke rejst et sådant krav.
først langt senere kom kl og amtsrådsforeningen (2005) og staten (2007) med, men
ordningerne på det kommunale og det statslige område er ikke identiske med fi‐
                                           - 11 -
nanssektorens, idet såvel medarbejderens som arbejdsgiverens pensionsbidrag ind‐
betales samlet af arbejdsgiveren, hvor det i finanssektoren indbetales hver for sig.
da/lo har i deres overenskomst løst problemet ved at samle indbetalingerne i den
del af orlovsperioden, hvor medarbejderen fortsat oppebærer løn.
da ordningerne på det øvrige arbejdsmarked ikke er identiske med finanssektorens,
er det ikke rigtigt at hævde, at det øvrige arbejdsmarked har rettet ind efter ar‐
bejdsdirektoratets vejledende udtalelser. hertil kommer, at det direkte fremgår af
personalestyrelsen cirkulære, ”ferieaftalen”, af 11. november 2005, at den kollektive
ferieaftale fraviger ferieloven.
ferielovens tekst yder ikke megen vejledning med hensyn til afgrænsningen af den
løn, som i § 7, stk. 2, nr. 2, er beregningsgrundlaget for optjening af betalt ferie. af
forarbejderne til bestemmelsen fremgår imidlertid, at det afgørende kriterium er
udbetaling af løn. pensionsbidrag er ikke løn, aflønning, for udført arbejde. betaling
af pensionsbidrag blev, hvilket er ubestridt under sagen, overenskomstmæssigt ind‐
ført med det formål at afbøde de uheldige pensionsmæssige konsekvenser af navn‐
lig kvinders stadigt længere barselsorlovsperioder. indførelsen var resultatet af for‐
handlinger og ikke udtryk for arbejdsgivernes godhed. der blev aftalt betaling for
opfyldelsen af det nævnte formål, ikke for yderligere optjening af betalt ferie. dertil
kommer, at pensionsbidragene jo ikke kan siges at komme til udbetaling. bidragene
er af social, sikringsmæssig karakter, og beskatning sker først ved udbetaling af in‐
deståenderne. de betragtninger om arbejdsgiverens betaling af præmier til løn‐
modtagerens gruppelivs‐ og erhvervsevnetabsforsikring, som bl.a. er omtalt i ar‐
bejdsdirektoratets skrivelse af 27. juni 2006 til kl, og hvor betalingerne ikke gav
grundlag for optjening af betalt ferie, gør sig også gældende i det foreliggende til‐
fælde.
det kan være fristende, som finansforbundet gør det, at henvise til højesterets dom
i ufr 1994.907, men dommen omhandler lønbegrebet i en fratrædelsessituation efter
funktionærlovens § 2a, hvor lønmodtageren fratræder efter mange års ansættelse.
det er en helt anden situation end i nærværende sag, og hensynene, der skal vare‐
                                          - 12 -
tages, er vidt forskellige. at de forskellige hensyn spiller en afgørende rolle illustre‐
res af østre landsrets dom af 9. marts 1998. sø‐ og handelsrettens dom af 22. de‐
cember 2005 (f 28‐04) om favørkursaktier har i højere grad end højesteretsdommen
lighedspunkter med nærværende sag, navnlig derved, at såvel modtagelse af de i
dommen omhandlede favørkursaktier som modtagelse af arbejdsgivers pensions‐
bidrag i nærværende sag udkræver en erlæggelse fra lønmodtagerens side.
det afgørende må være, at lønmodtagere, som det fremgår af ferielovudvalgets
betænkning (betænkning nr. 1207) fra august 1990, side 48. ”der ikke oppebærer
løn, men modtager barselsdagpenge fra dagpengekontoret i henhold til lov om
dagpenge ved sygdom og barsel, [ikke] optjener … betalt ferie.”
hvis ferielovens § 26, som arbejdsdirektoratet i sin første udtalelse henviste til, er
relevant for den foreliggende problemstilling, støtter den ubetinget fa’s stand‐
punkt. det må således være utvivlsomt, at arbejdsgiverens pensionsbidrag ikke
indgår i beregningsgrundlaget for feriegodtgørelse efter § 26.
det er rigtigt, at arbejdsgiverens pensionsbidrag er en del af lønbegrebet i ferielo‐
vens § 23, men § 23 er ikke relevant for sagen. § 23 regulerer afregningen til en løn‐
modtager under dennes betalte ferie, og det er ikke overraskende, at afregningen er
identisk med den sædvanlige afregning uden for ferieperioder. men ferielovens § 7
har et helt andet formål, hvor lønmodtageren ikke optjener betalt ferie, når der op‐
pebæres barselsdagpenge.
§ 23 vedrører forholdene på forfaldstidspunktet, mens § 26 vedrører forholdene på
optjeningstidspunktet. så hvis nogen af bestemmelserne skulle kunne påberåbes
som relevante i relation til § 7’s problemstilling, må det snarere være § 26 end § 23.
også barselslovens § 32 taler for fa’s standpunkt. det fremgår således af bestem‐
melsen, at lønmodtagerens lønindtægt er grundlaget for beregningen af dagpen‐
gene, og det fremgår af kl’s ansøgningsformular dp 401, at pensionsbidrag ikke
indgår i oplysningsgrundlaget og dermed ej heller i beregningsgrundlaget.
                                          - 13 -
rettens bemærkninger
det må, jf. højesterets dom af 28. september 1994 (ufr 1994.907h), antages, at et
arbejdsgiverbetalt pensionsbidrag er en så sædvanlig og naturlig del af det samlede
arbejdsvederlag, at det må anses for at indgå i lønmodtagerens løn. i overensstem‐
melse hermed indgår pensionsbidraget da også ubestridt i den ”sædvanlige og på‐
regnelige” løn, som en lønmodtager i henhold til ferielovens § 23, stk. 2, oppebærer
under afvikling af optjent betalt ferie.
det bidrag, som arbejdsgiveren under det foreliggende overenskomstområde på
lønmodtagerens begæring skal indbetale til lønmodtagerens pensionsordning under
lønmodtagerens barsel, findes under hensyn til det anførte at måtte anses for at
være en lønandel. idet der ikke er holdepunkter for i den foreliggende sammen‐
hæng at tillægge det nogen selvstændig betydning, at afregning af denne lønandel
under orloven ikke sker som honorering af en af lønmodtageren konkret ydet ar‐
bejdsindsats, findes arbejdsgiverens ydelse af lønandelen at have som konsekvens,
at lønmodtageren, jf. ferielovens § 7, stk. 2, nr. 2, optjener ret til betalt ferie i den
periode, hvor indbetalingen finder sted.
som følge af det anførte og idet der ikke er tvist om opgørelsen af det påstævnte
beløb, tages finansforbundets påstand for f1 til følge.
efter sagens omstædigheder skal finanssektorens arbejdsgiverforening som man‐
datar for sparekassen djursland betale sagsomkostninger til finansforbundet som
mandatar for f1 med 12.500 kr., heraf 3.776 kr. til dækning af omkostninger til
ekstrakt og materialesamling og 500 kr. til dækning af betalt retsafgift.
                           t h i k e n d e s f o r r e t:
                                       - 14 -
inden 14 dage betaler sparekassen djursland 6.356,44 kr. med procesrente fra den 6.
december 2006 samt 12.500 kr. i sagsomkostninger, der forrentes efter rentelovens §
8a.
                               claus forum petersen
jørgen gawinetski                                             torkild justesen
                                       (sign.)
                                    ___ ___ ___
                         udskriftens rigtighed bekræftes
                         p.j.v. sø- og handelsretten, den


text:
den 26. maj 2010 blev af grønlands landsret i sagen
sagl.nr. a 519/08
                                             grønlands hjemmestyre, nu
                                             kalaallit nunaani namminersorlutik
oqartussat
                                             mod
                                             avannaa arkitekter aps
                                             og
                                             avannaa arkitekter aps (adcitation)
                                             mod
                                             rambøll grønland a/s
afsagt sålydende
                                          dom:
denne sag er den 22. september 2008 anlagt ved grønlands landsret som 1. instans.
sagen vedrører spørgsmål om erstatningskrav og -ansvar i forbindelse med to licitatio-
ner afholdt henholdsvis den 18. juni 2008 og den 25. juni 2008 på bygge- og anlægs-
skolen i sisimiut af sagsøgte som rådgiver for sagsøgeren (hovedsagen), og spørgsmål
om adciterede, der som rådgiver for sagsøgte forestod den praktiske gennemførelse af
licitationerne, skal friholde sagsøgte for sagsøgers eventuelle erstatningskrav (adcita-
tionssagen).
parternes påstande
sagsøger, grønlands hjemmestyre, nu kalaallit nunaani namminersorlutik
oqartussat (grønlands selvstyre), (herefter grønlands selvstyre) har nedlagt føl-
gende påstand:
     ”sagsøgte tilpligtes til sagsøger at betale kr. 1.496.936,00 med tillæg af proces-
     renter fra sagens anlæg til betaling sker med tillæg af sagens omkostninger.”
sagsøgte og adcitant, avannaa arkitekter aps, (herefter avannaa arkitekter) har
nedlagt følgende påstande:
                                             - 2 -
     ”hovedsagen
     frifindelse.
     sagsøger, grønlands selvstyre v/departementet for boliger, infrastruktur og tra-
     fik tilpligtes at betale sagens omkostninger.
     adcitationssagen:
     adcitatus, rambøll grønland a/s, tilpligtes at friholde adcitanten, avannaa arki-
     tekter aps, for ethvert krav, herunder sagsomkostninger, som adcitanten, avannaa
     arkitekter aps, måtte blive tilpligtet at betale sagsøgeren i hovedsagen.
     adcitatus, rambøll grønland a/s, tilpligtes at betale sagens omkostninger.”
adciterede, rambøll grønland a/s, (herefter rambøll grønland) har nedlagt føl-
gende påstand:
     ”frifindelse samt at adcitanten tilpligtes at betale sagens omkostninger.”
sagens oplysninger
denne dom indeholder i medfør af § 238, stk. 2, i retsplejeloven for grønland ikke en
fuldstændig sagsfremstilling, dog kun således at det skriftlige bevismateriale ikke gen-
gives.
der har under sagen været fremlagt aftale om teknisk rådgivning og bistand indgået
mellem grønlands selvstyre og avannaa arkitekter i november 2007 og tillægsaftale
om teknisk rådgivning og bistand indgået mellem avannaa arkitekter og rambøll
grønland i januar 2008.
der har endvidere været fremlagt udbudsskrivelser samt referater og lister med resul-
tater for de afholdte to licitationer henholdsvis den 18. juni 2008 og den 25. juni 2008.
af listen over resultater for licitationen den 18. juni 2008 fremgår blandt andet, at der
var tilbud fra to tilstedeværende entreprenører, som ikke blev åbnet, da tilbuddene ikke
var til stede i lokalet, da licitationen startede, samt at tilbuddet fra b.j. entreprise, in-
                                            - 3 -
deholdt tilbud om en dekort på 1.700.000 kr. ved samlet overdragelse af entrepriserne
e1 (jord og beton) og e2 (tømrer).
af listen over resultater for licitationen den 25. juni 2008 fremgår blandt andet, at der
denne gang ikke var tilbud, der ikke blev åbnet, og at tilbuddet fra b.j. entreprise in-
deholdt tilbud om en dekort på 170.000 kr. ved samlet overdragelse af entrepriserne
e1 (jord og beton) og e2 (tømrer).
endvidere har været fremlagt brev af 29. juni 2008 fra avannaa arkitekter til grøn-
lands selvstyre med redegørelse for licitationen afholdt den 25. juni 2008 og anbefa-
ling / indstilling til det videre forløb.
yderligere har været fremlagt brev af 1. juli 2008 fra grønlands selvstyre til avannaa
arkitekter, hvori det gøres gældende, at avannaa arkitekter skal holde grønlands
selvstyre skadesløs for et beløb på i alt kr. 1.530.000 opstået som følge af en procedu-
refejl ved den første licitation afholdt den 18. juni 2008.
herudover har blandt andet været fremlagt korrespondance mellem parterne, herunder
en række e-mails, samt efterfølgende korrespondance fra og imellem parternes advo-
kater.
det er oplyst, at grønlands selvstyres betalingspåstand under denne sag er beregnet
som differencen mellem det tilbud om en dekort, der var indeholdt i tilbuddene fra den
vindende tilbudsgiver på jord- og beton– og tømrerentrepriserne, b.j. entreprise a/s,
ved henholdsvis den første licitation, kr. 1.700.000, og den anden licitation, kr.
170.000, og med fradrag af en besparelse på vvs-entreprisen på kr. 33.064,00, som
grønlands selvstyre opnåede, fordi den vindende tilbudsgiver på vvs-entreprisen,
brøndum grønland a/s, havde nedsat sit tilbud med dette beløb fra den første til den
anden licitation.
parterne har under hovedforhandlingen erklæret, at der er enighed om den beløbsmæs-
sige opgørelse grønlands selvstyres betalingspåstand.
forklaringer
der er under sagen afgivet forklaring af vidnerne per correll, palle lindgaard (via te-
lefon), lars løvendahl (via videokonferenceudstyr), jørn thomsen og john eliassen
(via telefon).
                                             - 4 -
per correll har forklaret blandt andet, at han er ansat i grønlands hjemmestyre, nu
grønlands selvstyre, og var ansvarlig for byggesagen om skolen i sisimiut. han har
generelt anlægsopgaver som sit arbejdsområde og har haft det i mange år. selvstyret
var som bygherre ikke indblandet i beslutningen om, hvor licitationen skulle gennemføres
og heller ikke i den praktiske tilrettelæggelse af licitationen. jokum møller fra bygge-
og anlægsskolen i sisimiut var heller ikke involveret i sagsadministrationen, men var
bare med til licitationen som forstander på skolen. vidnet var ikke til stede ved licitatio-
nen og havde selv kun bedt erik grundtvig om at deltage. han kender ikke noget til
rambølls aftaler med jokum møller, og han mener ikke, at skolen havde noget med li-
citationen at gøre. da licitationen den 18. juni 2008 var afholdt, blev han ringet op af jørn
thomsen fra rambøll, som fortalte om fejlen med de tre kuverter, der ikke var kom-
met frem til licitationslokalet. vidnet sagde til jørn thomsen, at han burde kontakte de
pågældende tilbudsgivere for at høre, om de ville gøre indsigelser. det var fordi, han
mente, at de måtte vide, om der var indsigelser mod licitationen, før de eventuelt indgik
kontrakt med andre tilbudsgivere. men han besluttede ikke selv noget aktivt om, hvor-
vidt licitationen skulle gå om. efter hans opfattelse lå ansvaret hos avannaa arkitekter,
og det måtte så være en sag mellem avannaa arkitekter og rambøll, hvem af de to, der
var den endeligt ansvarlige. selvstyret havde jo ikke nogen aftale med rambøll. han
sagde til palle lindgaard fra avannaa arkitekter, at han ville følge indstillingen i
brevet af 29. juni 2008 fra avannaa arkitekter om at antage de laveste tilbud uden
forhandling, og det gjorde han også. efter hans opfattelse blev det også resultatet i
praksis. nogle dage efter skrev han til avannaa arkitekter, at det var selvstyrets op-
fattelse, at fejlen ved den første licitation og den prisdifference, der opstod mellem det
laveste bud ved henholdsvis den første og den anden licitation, måtte være avannaa
arkitekters ansvar. et par dage senere fik han en opfordring fra avannaa arkitekters
advokat om at forhandle med b.j. entreprise, men han forstod ikke, hvad det var, han
skulle forhandle med og hvorfor. han havde jo også fået en helt anden indstilling fra
avannaa arkitekter få dage forinden, og han mente ikke, at der var noget at forhandle
med, da det jo ikke var meningen, at de skulle lave noget om på projektet, eller at de
skulle have en ringere ydelse end først planlagt. det ville være løgn, hvis han på skrømt
skulle sige til john eliassen fra b.j. entreprise, at bygherren ville overveje ikke at an-
tage deres tilbud alligevel.
han er ikke bekendt med, hvad det er for møder, john eliassen henviser til i sin mail,
men han ved, at john eliassen havde sagt, at han konstant blev presset af avannaa
arkitekter for at forhandle sin pris. vidnet sagde til john eliassen, at han selv måtte
                                            - 5 -
tale med avannaa arkitekter, da vidnet ikke mente, at selvstyret som bygherre havde
noget at forhandle om, eftersom selvstyret gerne ville have hele byggeriet gennemført.
han har ikke sagt noget til john eliassen om, at ”sagen havde penge nok", så det må
stå for palle lindgaards egen regning. han kender ikke noget til hvilke forhandlinger,
der måtte være foregået mellem palle lindgaard og b.j. entreprise. han ved kun, at
der blev fjernet nogle udgiftsposter til såkaldt øvrige arbejder fra den samlede pris til
særskilt afregning. det kan godt passe, at han ikke svarede på palle lindgaards fore-
spørgsel herom, men det var nok fordi han ikke forstod spørgsmålet. det er korrekt, at
han over for john eliassen har sagt, at selvstyret ønskede den fulde pakke og derfor
ikke ville forhandle. han er klar over, at en forhandling godt kunne være om den
samlede pakke, men til nedsat pris, men det mente han ikke var muligt i denne situa-
tion. han har været bygherrerepræsentant i omkring 23 år, og han ved, at det inden for
det offentlige ikke er fast kotume at forhandle pris med den lavestbydende. han har
ikke været involveret i beslutningen om, hvorvidt de såkaldt øvrige arbejder skulle
udgå af den samlede sum.
palle lindgaard har forklaret blandt andet, at han er medindehaver af avannaa arki-
tekter og har været projektleder for skolebyggeriet i sisimiut. med hensyn til opgave-
fordelingen mellem avannaa arkitekter og rambøll var det sådan, at de havde bedt
rambøll om at forestå licitationen, og det var også rambøll der faktisk gennemførte
den. der var ikke nogen repræsentant fra avannaa arkitekter til stede ved licitationen.
det havde de besluttet, fordi selve licitationen er en ret enkel forretning, og det var lang
at tage til sisimiut fra danmark alene for det. flere af tilbuddene indeholdt en post med
udgifter til såkaldt øvrige arbejder. han ønskede, at disse poster skulle udgå af den sam-
lede sum, fordi han mente, at udbudsmaterialet var godt nok, og han ikke ønskede en
slags blancocheck i entrepriserne, men foretrak at udskille posterne og så tage hånd om
det bagefter og afregne eventuelle ekstraarbejder særskilt. han forstod på john eliassen
fra b.j. entreprise, at selvstyret havde sagt, at der ikke skulle forhandles pris, så efter
at have prøvet at forhandle om prisnedslag med b.j. entreprise nogle gange, måtte
han opgive det. han havde en hel del korrespondance i sagen, og han husker, at john
eliassen sagde, at per correll ikke mente, at der skulle forhandles pris, og det undrede
ham noget. han mener ikke, det er sædvanligt, at en bygherre ikke følger rådgiverens
forslag om at forsøge at forhandle prisen. han kan bekræfte, at han i avannaa arkitek-
ters brev af 29. juni 2008 til selvstyret blandt andet indstillede, at der skulle indgås kon-
trakt uden forhandling med b.j. entreprise på jord- og betonentreprisen og tømrerentre-
prisen, hvis nogle angivne beløb for øvrige arbejder udgik. den eneste forskel mellem
b.j. entreprises tilbud ved første og anden licitation var størrelsen af den tilbudte dekort.
                                             - 6 -
størrelsen af udgifterne til øvrige arbejder var den samme. han er ikke helt klar over,
om permagreen, som gav tilbud ved den første licitation, men ikke ved den anden, nu
er med i byggeriet som underentreprenør for b.j. entreprise. han husker ikke sagsfor-
løbet i detaljer, og hvorfor han ændrede opfattelse med hensyn til spørgsmålet om eventu-
elt at forhandle pris med b.j. entreprise efter hans første indstilling i brevet af 29. juni
2008, men det var nok for at prøve at begrænse skaden og prøve at være bygherrens
mand, og fordi han mente, det var urimeligt at dekorten var sat ned fra første til anden
licitationsrunde. han syntes nok bare, det var naturligt at prøve at finde ud af, om der
var en mulighed for prisreduktion.
lars lovendahl har forklaret blandt andet, at han er ansat i brøndum grønland a/s og
arbejder som afdelingsleder i sisimiut. han havde afleveret brøndums tilbud på forstan-
derkontoret på skolen en times tid før licitationen og kom så tilbage senere og fik at
vide, at licitationen var flyttet til et andet lokale. en af de andre fremmødte tilbudsgi-
vere spurgte, om de havde fået alle papirerne med over i lokalet, og skolens forstander,
jokum møller, svarede ja. jokum møller og jørn thomsen stod på det tidspunkt lige
ved siden af hinanden. han opfattede det sådan, at jørn thomsen ved licitationen
checkede, om alle kuverter fra de entreprenører, der var i lokalet var kommet. men der
viste sig at mangle to kuverter fra, han havde afleveret fra brøndum, og en kuvert fra en
anden tilbudsgiver. alle kender hinanden i sisimiut, også jørn thomsen, og indenfor
håndværkerbranchen har de nærmest kontakt med hinanden daglig. han forstår ikke
rigtig, hvordan jørn thomsen kunne overse, at der manglede nogle kuverter. kuver-
terne blev åbnet i den rækkefølge, de lå, og var ikke opdelt i fagentrepriser. først efter
oplæsningen blev det opdaget, at der manglede nogle kuverter. jokum møller sagde
noget i retning af ”hov, der ligger jo nogle flere på mit kontor” og gik hurtigt op på
sit kontor og hentede dem og kom straks tilbage. imens startede der en diskussion om,
om de ekstra kuverter skulle lukkes op. han husker ikke helt diskussionen, men jørn
thomsen deltog også i den. der var nogle forskellige meldinger, men der kom ikke
rigtigt nogen afklaring, og til sidst tog han så sit tilbud med tilbage igen.
jørn thomsen har forklaret blandt andet, at han er uddannet bygningsingeniør og har
arbejdet som sådan i mange år. han kom til grønland i 1985 og har været i sisimiut
stort set lige siden. han blev ansat i rambøll i oktober 2000 og har deltaget i mange li-
citationer gennem tiderne. jørn hansen er også ansat i rambøll og er kontorleder i si-
simiut. han er selv fungerende kontorleder, når jørn hansen er ude at rejse, og det
var han på tidspunktet for licitationen. det blev aftalt med avannaa arkitekter, at
vidnet kunne stå for licitationen i stedet for jørn hansen. licitationen blev annonceret,
                                            - 7 -
og det blev aftalt mellem avannaa arkitekter og bygge- og anlæggsskolen i sisimiut,
at licitationen skulle holdes på skolen. han ankom til skolen ca. 15 minutter før tids-
punktet for licitationen og henvendte sig på forstanderkontoret, hvor licitationen var
annonceret til at skulle finde sted. han kender godt forstanderen på skolen, jokum
møller, blandt andet fordi han selv sidder i et brancheudvalg på skolen. da han kom
ind på jokum møllers kontor, så han, at der var mange papirer på mødebordet, og at
det rodede noget på kontoret, og han sagde derfor til jokum møller, at han da vist
hellere måtte få ryddet lidt op. jokum møller fortalte så vidnet, at han havde besluttet,
at licitationen skulle holdes i et andet nærliggende lokale på skolen. vidnet spurgte
jokum møller, om der var kommet nogle tilbud, og det bekræftede jokum møller og
viste vidnet, at der lå en stak kuverter på hans skrivebord. vidnet gik nu udenfor for-
standerkontoret, så han havde godt udsyn til de tilbudsgivere, som måtte komme for at
deltage i licitationen. der kom 5 - 6 tilbudsgivere, og de gik i samlet flok hen til klasse-
lokalet, hvor licitationen skulle afholdes. der var nogle tilbudsgivere, der afleverede
tilbud direkte til ham ved licitationen, men der var som sagt også nogle, der havde af-
leveret tilbuddet på skolen på forhånd. det sker tit, at tilbudsgiverne kommer med til-
buddet på forhånd, f.eks. hvis de er i tvivl om, om de kan nå at være til stede under
selve licitationen.
ved licitationens start havde han 11 kuverter, og han så at der sad 9 repræsentanter fra
mulige tilbudsgivere i lokalet. han talte kuverterne op og spurgte også, om alle
havde fået afleveret deres tilbud, hvilket blev bekræftet. han tog så bunken og åbnede
tilbuddene et for et. da det var overstået, var der to tilbudsgivere, per svær og lars
løvendahl, som sagde, at de også havde afleveret tilbud rettidigt på forstanderkonto-
ret, men at deres tilbud ikke var blevet læst op. der var imidlertid ikke flere kuverter i
lokalet, og så sagde jokum møller straks, at han havde glemt et par kuverter, der lå i
dueslaget ved hans kontor, som også var blevet afleveret rettidigt og på forstanderkon-
toret. jokum møller skyndte sig af sted for at hente kuverterne og kom hurtigt tilbage til
licitationslokalet igen. imens begyndte der en diskussion i licitationslokalet om de
ekstra kuverter. vidnet spurgte, om der var nogen, der havde noget imod, at de ekstra
kuverter ville blive åbnet. der var en af de fremmødte, der var imod det, men også en
del, der var ikke havde noget imod det. der var en snak frem og tilbage, og han tog så den
beslutning, at han ikke ville lukke kuverterne op, fordi de ikke var lokalet, da licitati-
onen startede. han spurgte, om nogen ville have ført noget til protokols om det, men
der var der ikke ingen, der ønskede. nærmere om, hvorfor han ikke åbnede kuverterne,
har han forklaret, at det var fordi, der var diskussion om det, og han tidligere har hørt
om, at der kan være manipulation med flere forskellige kuverter, og han ikke mente, at
                                            - 8 -
han kunne forsikre sig om, hvem der havde lagt kuverterne i dueslaget ved forstander-
kontoret osv. det er ikke muligt blot ud fra kuverternes ydre at se, hvem der har indle-
veret tilbuddet. det er fordi, ikke alle skriver navn uden på eller bruger kuverter med
firmalogo. nogen bruger bare en neutral kuvert. han kontrollerede derfor kun, om der
var et antal kuverter svarende til antallet af fremmødte tilbudsgivere. han mener, at når
man først er begyndt at åbne kuverterne, så fanger bordet. han undersøgte ikke, om der
lå flere tilbud andre steder på skolen, eftersom jokum møller havde sagt til ham, at han
havde alle tilbuddene på sit kontor, og det jo oprindelig var meningen, at licitationen
skulle afholdes på forstanderkontoret. rambøll har ikke deltaget i beslutningen om at
gennemføre en ny licitation. han vil tro, at jørn hansen har sagt til palle lindgaard fra
avannaa arkitekter, at de bare kunne udbyde malerarbejdet, som der ikke var kommet
tilbud på, i en separat entreprise bagefter.
der er normalt ansat 3 - 4 ingeniører på rambølls kontor i sisimiut. vidnet var blevet
orienteret om, at licitationen skulle afholdes på skolen og havde løbende talt med jørn
hansen og jokum møller om det. det er helt almindeligt at licitationer kan afholdes hos
bygherren, og det er sædvanligt, at kuverterne afleveres der, hvor licitationen afholdes.
det har aldrig før været et problem, og de kender alle hinanden i sisimiut. han har
ved en tidligere licitation oplevet problemer med flere alternative kuverter, og det var
derfor, han spurgte om alle havde afleveret deres kuverter. det er ikke mistænksomhed,
men en sikkerhedsforanstaltning. i forhold til denne konkrete sag kunne han ikke vide,
hvordan de ekstra kuverter var blevet lagt i jokum møllers dueslag. jokum møller kom
bare tilbage og sagde, at det var disse tre kuverter, han havde gemt. vidnet betvivlede
slet ikke det, jokum møller sagde, for han kender ham som sagt professionelt og har
generelt stor tiltro til jokum møller. han ville bare holde sig til, at alt hvad der ikke var
i lokalet, når licitationen gik i gang, ikke kunne indgå i licitationen. men han kan be-
kræfte, at han ville have åbnet kuverterne, hvis der ikke havde været nogen protester.
med hensyn til den anden licitation den 25. juni 2008 er det rigtigt, at der som beskrevet
i referatet blev taget nogle ekstra store sikkerhedsforanstaltninger. alle tilbudsgiverne
kom personligt og afleverede deres kuverter til ham ved dette møde. den særlige pro-
cedure, der er beskrevet i referatet, opstod simpelthen bare ved selve licitationen, hvor
de alle, der som sagt kender hinanden godt, jokede lidt med det, der var sket ved den
første licitation, og så ville være ekstra forsigtige. han kan bekræfte, at permagreen nu
er underentreprenør for b.j. entreprise på skolebyggeriet. permagreen laver betonar-
bejde.
                                              - 9 -
john eliassen har forklaret blandt andet, at han er direktør i b.j. entreprise. han har
ikke haft så meget med selve udregningen af tilbuddene i denne sag at gøre, men han
ved, at de bød på både beton- og tømrerarbejde. dekorten i det første tilbud skulle
også have været 170.000 kr., som den var i det andet tilbud. de opdagede imidlertid
først, at deres kontorelev ved en fejl havde skrevet 1.700.000 kr. i stedet for 170.000
kr., efter at tilbuddet var blevet åbnet ved licitationen. det var gået meget stærkt med
at få skrevet under på tilbuddet og få det afleveret til tiden, så de fik noget røde ører,
da det gik op for dem, at der var skrevet 1.700.000 kr., da det jo var et alt for højt be-
løb. deres kontorelev havde renskrevet tilbuddet ud fra nogle blyantsnotater, som nok
var lidt sjuskede. men han mener, at det er helt logisk, at dekorten skulle var på
170.000 kr. ved en samlet entreprise. det svarer til udgifterne ved anstillingen på byg-
geriet. det er rigtigt, at der er ret til at forhandle med den lavestbydende, og han gik
også ind i en snak med palle lindgaard fra avannaa arkitekter, som blev ved med at
ville trykke ham i pris. han forstod dog ikke helt hvorfor og spurgte derfor per correll
til sagen, og om b.j. entreprise var for dyre, eller der var noget af byggeriet, der skulle
væk. palle lindgaard prøvede som sagt at forhandle buddet ned, men det var ikke rea-
listisk, da der ikke var noget der skulle udgå af byggeriet. det er rigtigt, at han har
spurgt per correll, om der var penge til opgaven. det var fordi, han har en del erfaring
med at bygge for det offentlige og ved, at der her altid er et skriftlig grundlag for et
byggeri, og han ville så bare høre, om der var sket noget særligt i sagen.
det var ove bomholt der mødte op for dem til licitationen. b.j. entreprise bygger rig-
tig meget og laver så store opgaver og har rigtig mange licitationer, og engang imellem
sker der altså fejl. med den størrelse og det renommé, hans firma har, ville han ikke
begynde at lave om på tilbuddet, men ville føle sig bundet af det. dvs. han ville have
stået ved sit tilbud og have accepteret at skulle give en dekort på 1.700.000 kr., som
der stod i tilbuddet. han tror bestemt, han har forklaret palle lindgaard om det med
fejlen i den første dekort. det er rigtigt, at firmaet permagreen nu er underentreprenør
for b.j. entreprise på betondelen. det var ikke noget, de havde aftalt med permagreen
før den anden budrunde. de havde talt med permagreen om eventuelt at byde fælles i
den første runde, men det endte med, at de bød hver for sig i den første runde, og mel-
lem de to runder fik permagreen vist en ny stor entreprise, så de selv ikke ville byde
igen i den anden runde. han har ikke nærmere kendskab til, hvordan det går med un-
dersøgelserne af de anklager om kartel mellem b.j. entreprise og permagreen, som har
været fremme i pressen. men det er korrekt, at der har været et uanmeldt kontrolbesøg
i b.j. entreprise i anledning af disse beskyldninger.
                                             - 10 -
parternes synspunkter
for grønlands hjemmestyre, nu kalaallit nunaani namminersorlutik oqartus-
sat (grønlands selvstyre) er indleveret påstandsdokument af 14. april 2010, som er
gentaget og uddybet under den mundtlige procedure. i påstandsdokumentet er blandt
andet anført:
    ”til støtte for den nedlagte påstand gøres følgende hovedanbringer gældende:
    - det er ubestridt, at sagsøger de facto har lidt tab svarende til påstanden i forbin-
    delse med, at licitation nr. 1 blev annulleret og ny licitation måtte afholdes,
    - sagsøgte havde frie hænder til at gennemføre licitationen og det er således sag-
    søgte, der har valgt tid og sted for licitationen. det er endvidere sagsøgte, der har
    valgt, hvem der skulle forestå licitationen. det bemærkes herved, at sagsøgte ses at
    have indgået aftale med adciterede om, at dennes filialleder i sisimiut, jørn han-
    sen, skulle forestå licitationen. det kan konstateres, at licitationen i stedet blev fo-
    restået af jørn thomsen. baggrunden herfor er ikke sagsøger nærmere bekendt,
    - sagsøgte er ansvarlig for fejl ved licitationen, medmindre disse skyldes forhold
    som sagsøgte, ved anvendelse af professionel omhu, ikke kunne have forhindret.
    sådanne forhold foreligger ikke,
    - sagsøgte hæfter i forhold til sagsøger fuldt ud for fejl og undladelser begået af
    sagsøgtes underrådgiver, adciterede. der er i denne henseende identitet mellem
    sagsøgte og adciterede,
    - det er udtryk for en ansvarspådragende fejl, at licitationslederen ikke sikrede sig,
    at alle bud var til stede i licitationslokalet før åbning af kuverter påbegyndte,
    - det er tillige udtryk for en erstatningsforpligtende fejl, at licitationslederen ikke
    åbnede de manglende tilbud, da disse var fremskaffet til lokalet, hvilket utvivlsomt
    ikke havde medført, at licitationen blev kendt ugyldig. en ny licitation havde såle-
    des været unødvendig, og sagsøger ville ikke have konstateret det betydelige tab
    før resultatet af licitation nr. 2. licitationslederen kunne endvidere, uden proble-
    mer i forhold til licitationens gyldighed, kortvarigt have forladt licitationslokalet
    og rådført sig med en juridisk rådgiver, såfremt licitationslederen ikke kunne over-
    skue situationen. det fastholdes imidlertid, at det ikke kræver særlig juridisk ind-
                                             - 11 -
    sigt at træffe beslutning om at åbne de 3 tilbud, der var fremkommet til licitati-
    onslokalet efter åbning af de øvrige tilbud. at gøre dette er efter sagsøgers opfat-
    telse udtryk for almindelig sund fornuft, og sagsøgte burde have et sådant kend-
    skab til licitationsretlige regler og grundsætninger, at dette valg var blevet foreta-
    get,
    - da sagsøgte har valgt, at licitationen skulle afholdes på skolen, og da sagsøger
    har indgået aftale med skolen herom, er det tillige sagsøgtes ansvar, såfremt retten
    måtte finde, at der hos personalet på skolen er begået fejl, der har relevans for an-
    svarsplaceringen i sagen. sagsøger har ikke deltaget i beslutningen om, at licitati-
    onshandlingen skulle afholdes på bygge- og anlægsskolen. der foreligger alene
    en aftale mellem sagsøgte og skolen herom,
    - det bestrides, at sagsøger ikke har opfyldt sit tabsbegrænsningspligt. sagsøger
    har blot fulgt sagsøgtes indstilling på grundlag af licitation nr. 2,
    - det bestrides, at det for sagsøgte har været upåregneligt, at afholdelse af en
    yderligere licitation kunne resultere i tab for bygherren af en betydelig størrelse.
     det bemærkes herved, at sagsøgte under alle omstændigheder har overtaget den
     økonomiske risiko for forhøjet bud ved licitation nr. 2,
     - det gøres gældende, at det var påregneligt for sagsøgte, at de i forbindelse med
     licitationens gennemførelse skete fejl medførte, at der måtte afholdes ny licitation,
     og det gøres gældende, at der foreligger adækvans mellem fejlene, annullationen
     af den første licitation og det lidte tab.”
for grønlands selvstyre er det under hovedforhandlingen endvidere anført, at der ved
fastsættelsen af eventuelle sagsomkostninger ikke bør tilkendes avannaa arkitekter et
beløb til dækning af rejse- og opholdsudgifter til den advokat fra danmark, der har
repræsenteret selskabet under hovedforhandlingen, idet det havde været muligt for sel-
skabet at lade sig repræsentere af en advokat med kontor på grønland.
for avannaa arkitekter er indleveret påstandsdokument af 14. april 2010, som er
gentaget og uddybet under den mundtlige procedure. i påstandsdokumentet er blandt
andet anført:
     ”ad hovedsagen:
                                       - 12 -
til støtte for den nedlagte frifindelsespåstand gøres det gældende,
for så vidt angår ansvarsgrundlaget:
at sagsøgers anbringender må forstås således på, at de under licitationen
begåede fejl skyldes forkert juridisk skøn, hvilket ikke medfører erstatnings-
ansvar for rådgivere,
for så vidt angår adækvansspørgsmålet:
at det ikke er påregneligt for sagsøgte, at den i forbindelse med licitationens
gennemførelse indtrufne fejl medfører, at
        1)    der skal gennemføres en ny licitation,
        2) den vindende tilbudsgiver, bj entreprise a/s, forhøjer sit tilbud
        ved den nye licitation, idet bj entreprise ikke har kendskab til, hvad
        andre entreprenører måtte byde ved den nye licitation.
at der derfor ikke foreligger adækvans mellem den i forbindelse med
licitationens gennemførelse indtrufne fejl og det af sagsøger angivne lidte tab,
for så vidt angår tabsbegrænsningspligten:
at sagsøger har forsømt sin tabsbegrænsningspligt ved ikke på trods af
opfordring hertil at indlede forhandling med bj entreprise a/s om nedsæt-
telse af budprisen. sagsøger kunne således have forespurgt bj entreprise a/s
om, hvorfor denne nu havde afgivet et højere bud,
at såfremt sagsøger ikke var tilfreds med de nye, modtagne bud, havde
sagsøger mulighed for at forkaste alle budene og gennemføre en ny licitati-
onsrunde, som eventuelt kunne have reduceret det af sagsøger angiveligt lidte
tab. det bestrides i øvrigt, at sagsøgte skulle have frarådet sagsøger at gen-
nemføre en ny licitation,
at sagsøger tillige har tilsidesat sin tabsbegrænsningspligt ved at meddele til
bj entreprise a/s, at der ikke skulle forhandles nedsalg eller rabatter, selvom
der var grundlag herfor,
at sagsøgtes skrivelse af 29. juni 2008 ikke kan føre til det resultat, at
sagsøger skulle være frigjort fra sin tabsbegrænsningspligt ved at forhindre, at
                                           - 13 -
     der blev indledt forhandlinger med b.j. entreprise a/s. det bestrides i øvrigt,
     at sagsøgte indledte forhandlinger med entreprenørerne alene på baggrund af
     sagsøgers skrivelse af 1. juli 2008,
     i øvrigt gøres det gældende
     at sagsøger ikke har dokumenteret sit tab.
     ad adcitationssagen:
     til støtte for den nedlagte friholdelsespåstand gøres det gældende,
     at adcitatus efter aftale mellem adcitaten og adcitatus alene forestod den
     gennemførte licitation, og er således eneansvarlig for de tab, som sagsøger
     måtte have lidt i forbindelse med den ved licitationens gennemførelse ind-
     trufne fejl.”
for avannaa arkitekter er det under hovedforhandlingen supplerende navnlig anført,
at det fastholdes, at der måtte gennemføres en ny licitation, og at rambøll grønlands
repræsentanter ikke gjorde nogen indvendinger herimod, men tværtimod selv gennem-
førte den nye licitation den 25. juni 2008, og at der heller ikke tidligere end ved på-
standsdokumentet af 14. april 2010 er gjort det synspunkt gældende, at det var en fejl
fra avannaa arkitekter at lade licitationen gå om. det er endvidere anført, at avannaa
arkitekters advokat mener at have sendt kopi af samtlige processkrifter og bilag i ho-
vedsagen til rambøll grønlands advokat tidligere under sagsforberedelsen.
avannaa arkitekter har under hovedforhandlingen yderligere anført, at der ved fast-
sættelsen af eventuelle sagsomkostninger bør tilkendes avannaa arkitekter et beløb til
dækning af rejse- og opholdsudgifter til den advokat fra danmark, der har repræsente-
ret selskabet under hovedforhandlingen, da det ikke kan kræves, at selskabet, som er
datterselskab af et selskab hjemmehørende i danmark, lader sig repræsentere af en
advokat med kontor på grønland.
for rambøll grønland er indleveret påstandsdokument af 15. april 2010, som er
gentaget og uddybet under den mundtlige procedure. i påstandsdokumentet er blandt
andet anført:
                                            - 14 -
    ”anbringender.
    ad ansvarsgrundlag
    avannaa har ikke oplyst, hvad der fra adcitantens side gøres gældende som an-
    svarspådragende adfærd fra rambølls side. det gøres gældende, at der ikke fra
    rambølls side ikke er begået ansvarspådragende fejl.
    ad årsagsforbindelse og adækvans
    det gøres gældende, at der ikke er årsagsforbindelse og adækvans mellem ram-
    bølls handlinger ved licitationen den 18. juni og det af avanaa postulerede tab
    hverken med hensyn til grønlands selvstyres krav om ny licitation eller i øvrigt
    det forhold, at tibudsgiver/tilbudsgiverne ved licitationen den 25. juni forhøjede
    deres tilbud.
    ad tab
    det gøres gældende, at avanaa ikke har lidt et tab svarende til den nedlagte på-
    stand, og at det i øvrigt må være avanaas risiko, at adcitanten respektive grøn-
    lands selvstyre besluttede sig til at lade licitationen gå om med risiko for et even-
    tuelt forhøjet tilbud fra tilbudsgivernes side.
    ad tabsbegrænsningspligt
    det gøres gældende, at avannaa (in casu grønlands selvstyre) ikke har opfyldt sin
    tabsbe-grænsningspligt, jfr. hertil det forhold, at man ikke ønskede at forhandle
    pris med bj entreprise a/s.”
for rambøll grønland er det under hovedforhandlingen supplerende navnlig anført, at
anbringendet om, at det må være avannaa arkitekters risiko, at adcitanten respektive
grønlands selvstyre besluttede sig til at lade licitationen gå om, skal forstås sådan, at
der ikke efter de licitationsretlige regler, der gælder på grønland, er pligt til at lade en
eventuel fejlbehæftet licitation gå om, men at der efter disse regler derimod alene vil
kunne rejses krav om erstatning i form af negativ kontraktsinteresse fra de tilbudsgi-
vere, som måtte have lidt tab i forbindelse med den eventuelle fejl. der er endvidere
henvist til det, der er anført for avannaa arkitekter i hovedsagen, og det er navnlig
fremhævet, at det påberåbte tab ikke opfylder betingelsen om påregnelighed.
det er videre anført, at rambøll grønlands advokat ikke havde modtaget alle proces-
skrifter og bilag i hovedsagen forinden udarbejdelsen af påstandsdokumentet af 14.
                                           - 15 -
april 2010, og at dette er årsagen til den valgte formulering af anbringendet om an-
svarsgrundlag.
rambøll grønland har under hovedforhandlingen yderligere anført, at der ved fast-
sættelsen af eventuelle sagsomkostninger skal tilkendes rambøll grønland et beløb til
dækning af rejse- og opholdsudgifter til den advokat fra danmark, der har repræsente-
ret selskabet under hovedforhandlingen, da det ikke kan kræves, at selskabet, som er
datterselskab af et selskab hjemmehørende i danmark, og som har ansvarsforsikring
hos det danske forsikringsselskab tryg, lader sig repræsentere af en advokat med
kontor på grønland.
landsrettens bemærkninger
efter det, der er fremkommet for landsretten, herunder forklaringen fra jørn thomsen
fra rambøll grønland, kan det lægges til grund, at licitationen den 18. juni 2008 ifølge
udbudsmaterialet skulle afholdes på forstanderkontoret på bygge- og anlægsskolen i
sisimiut, og at tilbud også skulle afleveres her, men at det kort tid inden licitationens
afholdelse blev besluttet, at licitationen alligevel ikke skulle afholdes på forstander-
kontoret, men i et andet nærliggende lokale på skolen. det kan endvidere lægges til
grund, at jørn thomsen efter at have åbnet samtlige de kuverter, der var til stede i det
lokale, hvor licitationen faktisk blev afholdt, fik oplyst af skoleforstander jokum møl-
ler, at der i dueslaget ved hans kontor lå nogle yderligere kuverter med tilbud, som var
indleveret rettidigt og til forstanderkontoret, men at han blot ved en forglemmelse ikke
havde fået medtaget alle de afleverede kuverter til det andet lokale på skolen. videre
kan det lægges til grund, at jokum møller straks gik af sted for at hente de resterende
tre kuverter og efter få minutter var tilbage i licitationslokalet.
efter jørn thomsens egen forklaring kan det yderligere lægges til grund, at jørn
thomsen på grund af sit professionelle kendskab til jokum møller ikke var i tvivl om
rigtigheden af oplysningerne om de resterende tre kuverter, og at jørn thomsen netop
af denne grund selv havde været indstillet på at åbne kuverterne og lade tilbuddene
indgå ved licitationen, hvis der ikke havde været protester.
efter det, der er fremkommet for landsretten, herunder ved de afgivne forklaringer, må
det endvidere lægges til grund, at beslutningen om at afholde en ny licitation blev truf-
fet af avannaa arkitekter, og at rambøll grønland påtog sig at forestå også den nye
licitation for avannaa arkitekter og også faktisk gennemførte den anden licitation den
                                          - 16 -
25. juni 2008. der er ikke for landsretten fremkommet oplysninger om, at der fra
rambøll grønland har været gjort indsigelser imod afholdelsen af den nye licitation
før end sent under retssagens forløb.
efter forklaringen fra john eliassen må det endvidere lægges til grund, at b.j. entre-
prise faktisk ville have ydet grønlands selvstyre en dekort på 1.700.000 kr., hvis til-
buddet ved den første licitation var blevet antaget.
efter det foreliggende, herunder forklaringerne fra palle lindgaard fra avannaa arki-
tekter og per correll fra grønlands selvstyre, kan det endvidere lægges til grund, at
avannaa arkitekter i brevet af 29. juni 2008 til grønlands selvstyre blandt andet ind-
stillede, at der blev indgået kontrakt uden forhandling med b.j. entreprise på jord- og
beton- og tømrerentrepriserne, hvis de anførte udgiftsposter til såkaldt øvrige arbejder
udgik, og at palle lindgaards opfordring til per correll om alligevel at forsøge at for-
handle prisnedslag med b.j. entreprise først fremkom efter, at han havde modtaget bre-
vet af 1. juli 2008 fra grønlands selvstyre med kravet om, at avannaa arkitekter
skulle holde grønlands selvstyre skadesløs for et beløb på i alt kr. 1.530.000 som
følge af en procedurefejl ved licitationen den 18. juni 2008.
det kan yderligere lægges til grund, at den eneste forskel mellem b.j. entreprises tilbud
ved henholdsvis den første og den anden licitation var størrelsen af den tilbudte dekort,
mens størrelsen af udgifterne til øvrige arbejder var ens i begge tilbud.
efter parternes erklæring under hovedforhandlingen kan det videre lægges til grund, at
der er enighed om den beløbsmæssige opgørelse grønlands selvstyres betalingspå-
stand, herunder at der ved opgørelsen af kravet skal foretages fradrag for et beløb på
33.064,00 kr., der udgør en besparelse på vvs-entreprisen, som blev opnået ved den
anden licitation.
på den anførte baggrund finder landsretten, at der ved licitationen den 18. juni 2008
blev begået en ansvarspådragende fejl, der som følge af resultatet af den nye licitation
den 25. juni 2008, som det var besluttet af avannaa arkitekter at afholde, og som
rambøll grønland afholdt som rådgiver for avannaa arkitekter, medførte et tab for
grønlands selvstyre på kr. 1.496.936,00, svarende til den nedlagte betalingspåstand.
landsretten bemærker herved, at det efter de anførte foreliggende konkrete omstæn-
digheder må anses for at være en fejl, at licitationslederen ikke åbnede de resterende
                                           - 17 -
tre kuverter ved licitationen den 18. juni 2008, samt at denne fejl ikke findes at have en
sådan karakter, at den rådgiver, der virkede som licitationsleder, ikke skulle kunne
ifalde ansvar herfor.
landsretten har navnlig lagt vægt på, at det efter det foreliggende som anført kan læg-
ges til grund, at de resterende kuverter var indleveret rettidigt og til rette sted (forstan-
derkontoret), og at de pågældende kuverter ved en simpel forglemmelse ikke var ble-
vet medbragt til det nye lokale, som licitationen kort inden afholdelsen var blevet flyt-
tet til, men at de blev bragt til licitationslokalet af skoleforstanderen straks efter, at
fejlen blev opdaget, og at licitationslederen på grund af sit professionelle kendskab til
skoleforstanderen ikke var i tvivl om, at det var rigtigt, at de resterende tre kuverter var
indleveret i rette tid og til rette sted.
også de øvrige erstatningsbetingelser findes opfyldt. landsretten bemærker herved
navnlig, at det ikke findes upåregneligt, at en tilbudsgiver ændrer priser mv. i sit tilbud
i forhold til en ny licitation og herunder får lejlighed til at korrigere eventuelle fejl i det
oprindelige tilbud, som tilbudsgiveren ellers havde været bundet af, hvis den første
licitation var blevet fastholdt, og tilbuddet var blevet antaget.
efter indholdet af avannaa arkitekters indstilling til grønlands selvstyre i brevet af
29. juni 2008 og de afgivne forklaringer findes endvidere ikke grundlag for at fastslå,
at grønlands selvstyre har tilsidesat sin tabsbegrænsningspligt.
om ansvarsforholdet mellem avannaa arkitekter og rambøll grønland (adcitations-
sagen) bemærker landsretten, at ansvaret for den begåede fejl, som udgangspunkt må
påhvile rambøll grønland, der forestod såvel den første som den anden licitation som
rådgiver for avannaa arkitekter. efter det, der er fremkommet for landsretten, findes
der ikke grundlag for at fastslå, at der foreligger omstændigheder, der kan begrunde, at
ansvaret i stedet skulle påhvile avannaa arkitekter. det bemærkes herved navnlig, at
det efter de foreliggende oplysninger som anført må lægges til grund, at rambøll
grønland ikke gjorde indsigelser imod afholdelsen af den nye licitation, men tværti-
mod selv forestod også den anden licitation.
det, der under hovedforhandlingen er anført for rambøll grønland, herunder navnlig
om at der ikke efter gældende grønlandsk ret var pligt til at lade licitationen gå om,
kan under de nævnte konkrete omstændigheder ikke føre til et andet resultat i denne
sag.
                                           - 18 -
det tilføjes, at landsretten ikke har lagt vægt på, hvornår eller hvordan rambøll grøn-
lands advokat måtte eller burde være kommet i besiddelse af processkrifter og bilag i
hovedsagen.
landsretten bemærker herved, at det af udskrifter fra retsbogen vedrørende sagens for-
beredelse fremgår, hvilke processkrifter og bilag, der er indleveret i sagen, samt at der
blev holdt telefonmøde om sagen den 3. november 2009, hvor samtlige parters advo-
kater deltog, og hvorunder skriftvekslingen og bevisførelsen blev drøftet, og sagen
blev berammet til hovedforhandlingen, og der blev truffet bestemmelse om indlevering
af påstandsdokumenter.
som følge af det anførte tages grønlands selvstyres betalingspåstand og avannaa ar-
kitekters friholdelsespåstand over for rambøll grønland begge til følge som nedenfor
bestemt.
sagsomkostninger
efter udfaldet af sagen skal avannaa arkitekter betale sagsomkostninger til grønlands
selvstyre, og rambøll grønland skal friholde avannaa arkitekter for disse udgifter
samt betale sagsomkostninger til avannaa arkitekter. der er ikke opkrævet retsafgift,
og ingen af parterne har oplyst om udgifter til vidneførelse e.l., hvorfor der alene skal
tilkendes beløb til dækning af udgifter til advokatbistand. sagsomkostningerne er fast-
sat som nedenfor bestemt og under hensyntagen til sagsgenstandens størrelse og sa-
gens omfang og forløb, herunder at der alene har været tale om udveksling af proces-
skrifter.
det sagsomkostningsbeløb, der er tilkendt avannaa arkitekter, omfatter ikke dækning
af udgifter til flytransport fra danmark og hotelophold for den advokat, der repræsen-
terede avannaa arkitekter under hovedforhandlingen. landsretten bemærker herved,
at hverken sagens art eller omstændighederne i øvrigt findes at have udelukket avan-
naa arkitekter, som er et selskab hjemmehørende på grønland, fra at lade sig bistå af
en advokat med kontor på grønland, eventuelt som forbindelsesadvokat.
                           thi kendes for ret:
                                           - 19 -
sagsøgte, avannaa arkitekter aps, skal til sagsøgeren, grønlands hjemmestyre, nu
kalaallit nunaani namminersorlutik oqartussat (grønlands selvstyre), betale kr.
1.496.936,00 med tillæg af procesrenter fra den 22. september 2008 samt 60.000 kr. i
sagsomkostninger.
adciterede, rambøll grønland a/s, skal friholde adcitanten, avannaa arkitekter aps,
for ethvert krav, herunder sagsomkostninger, som adcitanten, avannaa arkitekter
aps, er tilpligtet at betale til sagsøgeren i hovedsagen, grønlands hjemmestyre, nu
kalaallit nunaani namminersorlutik oqartussat (grønlands selvstyre).
adciterede, rambøll grønland a/s, skal endvidere betale 60.000 kr. i sagsomkostnin-
ger til adcitanten, avannaa arkitekter aps.
de idømte beløb skal betales inden 14 dage.

source: retspraksis

LICENSE:
Creative Commons Legal Code

CC0 1.0 Universal

type: caselaw

jurisdiction: Denkmark


text:
                      højesterets kendelse
                        afsagt onsdag den 6. november 2013
sag 105/2013
(1. afdeling)
rigsadvokaten
mod
t
(advokat bjørn elmquist, beskikket)
i tidligere instanser er afsagt kendelse af retten i roskilde den 19. november 2012 og af østre
landsrets 8. afdeling den 22. marts 2013.
i påkendelsen har deltaget fem dommere: børge dahl, poul søgaard, jytte scharling, lars
hjortnæs og oliver talevski.
kæremålet er blevet mundtligt forhandlet.
påstande mv.
kærende, t, har påstået kendelsen ændret, således at udlevering ikke kan finde sted.
indkærede, rigsadvokaten, har påstået stadfæstelse.
i sit kæreskrift af 28. maj 2013 nedlagde t principalt påstand om ophævelse af landsrettens
kendelse og hjemvisning med henvisning til, at han i landsretten ikke havde fået tilladelse til
at føre en række vidner under landsrettens mundtlige behandling af kæremålet. subsidiært
nedlagde t påstand om, at kendelsen ændres, således at udlevering ikke kan finde sted.
ved højesterets kendelse af 27. juni 2013 blev ts principale påstand om ophævelse af lands-
rettens kendelse og hjemvisning ikke taget til følge, idet højesteret fandt, at der ikke var på-
vist fejl ved landsrettens behandling af sagen, som kunne begrunde dette.
                                                - 2 -
i samme kendelse blev ts anmodning om at føre en række personer som vidner til brug for
højesterets behandling af kæremålet ikke taget til følge. højesteret fandt ikke grundlag for at
antage, at de relevante forhold i rwanda ikke ville kunne belyses fyldestgørende ved doku-
mentbevis, herunder i form af rapporter fra anerkendte organisationer, myndighedsudtalelser
og andet materiale, som parterne havde fremlagt eller ville fremlægge under sagens behand-
ling for højesteret.
supplerende sagsfremstilling
ny lovgivning i rwanda
den rwandiske rigsadvokat har i et brev af 14. oktober 2013 til den danske rigsadvokat oplyst,
at rwanda siden udleveringsanmodningen af 29. februar 2012 til de danske myndigheder har
indført en ny overførselslov (transfer law no 47/2013 af 16. juni 2013), en ny straffeproces-
lov (criminal code of procedure law no 30/2013 af 24. maj 2013) og en ny straffelov (orga-
nic law no 01/2012/ol af 2. maj 2012 instituting the penal code). de nye love vil finde an-
vendelse, hvis t udleveres til rwanda. den nye overførselslov indebærer ikke ændringer i de
processuelle eller materielle bestemmelser, som lå til grund for udleveringsanmodningen af
29. februar 2012. anklageskriftet mod t vil blive opdateret med en henvisning til de bestem-
melser i den nye straffelov, som svarer til de bestemmelser, han tidligere var tiltalt efter, men
der sker ikke som følge af den nye rwandiske straffelov materielle ændringer i tiltalen eller i
den faktuelle beskrivelse af gerningsindholdet.
justitsministeriets udleveringsbeslutning
af justitsministeriets beslutning af 29. juni 2012 om udlevering af t fremgår af det sammen-
fattende afsnit bl.a.:
      ”5. sammenfatning
      5.1. sammmenfattende finder justitsministeriet, at der i medfør af udleveringslovens § 2
      a, 1. pkt., kan ske udlevering af t til strafforfølgning i rwanda for de forhold, der er
      omhandlet i udleveringsbegæringen fra de rwandiske myndigheder …
      5.2. udlevering af t til strafforfølgning i rwanda sker på følgende vilkår, jf. udleve-
      ringslovens § 10:
      1) t må ikke drages til ansvar i rwanda – eller udleveres videre til tredjeland – for no-
          gen anden strafbar handling begået før udleveringen end dem, han er udleveret for,
          medmindre:
                                                - 3 -
               a) justitsministeriet tillader det efter udleveringslovens § 20,
               b) han, uanset at han i 45 dage uhindret har kunnet forlade rwanda, har undladt
                   dette, eller
               c) han efter at have forladt rwanda frivilligt er vendt tilbage til rwanda.
       2) t må ikke uden justitsministeriets tilladelse underkastes strafforfølgning ved en
           særdomstol, dvs. en domstol med dømmende magt, der nedsættes alene med det
           formål at behandle sagen mod t.
       3) dødsstraf må ikke fuldbyrdes for de pågældende handlinger.
       …”
flygtningenævnets afgørelse af 21. december 2012
flygtningenævnet har den 21. december 2012 stadfæstet udlændigestyrelsens afgørelse af 11.
juni 2012, hvorefter ts opholdstilladelse efter udlændingelovens § 7, stk. 1, som han havde
opnået under anvendelse af navnet t-t, blev inddraget. nævnet fandt det bevist, at han havde
opnået sin opholdstilladelse ved svig.
lov 04/2012 om ophør af gacaca domstolene
den rwandiske organic law no 04/2012/ol terminating gacaca courts and determining me-
chanisms for solving issues which were under their jurisdiction af 15. juni 2012 indeholder
bl.a. følgende bestemmelser:
       “article 2: termination of the gacaca courts
       gacaca courts charged with prosecuting and trying persons accused of the crime of ge-
       nocide perpetrated against tutsi and other crimes aginst humanity committed between
       october 1, 1990 and december 31, 1994, are hereby terminated.
       …
       article 8: trial of an extradited person sentenced by gacaca courts
       a person extradited to be tried in rwanda and who has been sentenced by gacaca
       courts shall be tried by a competent court as provided by the organic law.
       however, the decision of the gacaca court shall first be nullified by that court.”
overførsler til strafforfølgning i rwanda og overvågningsrapporter mv.
”referral chamber” ved den internationale straffedomstol for rwanda besluttede den 28.
juni 2011 i sagen mod jean uwinkindi for første gang at overføre en tiltalt til strafforfølgning
i rwanda. som led i denne afgørelse blev det fastsat, at uwinkindis retssag og hans forhold i
fængslet løbende skulle overvåges, og iagttagelserne fra denne overvågning skulle rapporteres
til den internationale straffedomstol for rwanda. ”appeals chamber” ved den internationale
straffedomstol for rwanda stadfæstede den 16. december 2011 afgørelsen om overførsel af
uwinkindi til rwanda. den 19. april 2012 blev uwinkindi overført til rwanda, og højesteret
har under behandlingen af den foreliggende sag fået forelagt de overvågningsrapporter for
                                                - 4 -
perioden 4. juli 2012 til 12. september 2013, som er indgivet til den internationale straffe-
domstol for rwanda om uwinkindis retssag og hans forhold i fængslet. uwinkindi har ved
brev af 13. september 2013 anmodet om, at hans sag tilbageføres til den internationale straf-
fedomstol for rwanda. anklagemyndigheden ved den internationale straffedomstol har i et
indlæg af 25. september 2013 protesteret mod anmodningen. domstolen har endnu ikke truf-
fet afgørelse.
den internationale straffedomstol for rwanda har i forlængelse af uwinkindi-sagen truffet
afgørelse om overførsel af andre sager til strafforfølgning i rwanda. således er bernard mu-
nyagishari i juli 2013 blevet overført til strafforfølgning i rwanda. højesteret har vedrørende
munyagishari fået forelagt en overvågningsrapport for juli-august 2013 om hans retssag og
hans forhold i fængslet.
den 10. marts 2013 udleverede norge charles bandora til strafforfølgning i rwanda. den 19.
juni 2013 besøgte en norsk polititjenestemand bandora i kigali centralfængslet, hvor han af-
venter sin retssag, og højesteret har fået forelagt polititjenestemandens rapport om dette be-
søg.
for højesteret er forholdene i rwanda i øvrigt belyst ved bl.a. en række rapporter fra interna-
tionale menneskerettighedsorganisationer, artikler fra forskere og avisartikler. højesteret har
herunder fået forelagt amnesty international annual report 2013 – rwanda, world report
2013 – rwanda forfattet af human rights watch, country report on human rights practices
2012 – rwanda udgivet af us department of state, justice compromised – the legacy of
rwanda’s community-based gacaca courts udgivet af human rights watch i maj 2011,
justice in jeopardy – the first instance trial of victoire ingabire udgivet af amnesty inter-
national i 2013, artiklen “rwanda-belgium: witnesses “trained and prepared” to give false te-
stimonies in genocide cases” fra www.jambonews.net den 12. april 2013 og europa-parla-
mentets beslutning af 22. maj 2013 om rwanda: sagen om victoire ingabire.
højesterets begrundelse og resultat
1. udleveringsloven og sagens problemstilling
efter udleveringsloven (bekendtgørelse nr. 833 af 15. august 2005 af lov om udlevering af
lovovertrædere med senere ændringer) kan den, der i et land uden for norden og eu er tiltalt
for en strafbar handling, udleveres fra danmark til det pågældende land, "hvis handlingen ef-
                                                 - 5 -
ter dansk ret straffes med fængsel i mindst 1 år", jf. § 1, stk. 1, og § 2 a, 1. pkt. (dobbelt straf-
barhed). udlevering til strafforfølgning for flere strafbare forhold kan dog finde sted, selv om
betingelserne i § 2 a kun er opfyldt med hensyn til ét af forholdene, jf. § 3, stk. 3. udlevering
må ikke finde sted, hvis det ”på grund af særlige omstændigheder” må antages, at tiltalen
”savner tilstrækkeligt bevismæssigt grundlag", jf. § 3, stk. 4 (bevisgrundlaget). udlevering må
endvidere ikke finde sted, hvis der er fare for, at den pågældende på grund af sin afstamning
eller politiske opfattelse eller i øvrigt på grund af politiske forhold vil blive udsat for forføl-
gelse, som retter sig mod hans liv eller frihed eller i øvrigt er af alvorlig karakter, jf. § 6, stk.
1, og må heller ikke finde sted, hvis der er fare for, at den pågældende efter udleveringen vil
blive udsat for tortur eller anden umenneskelig eller nedværdigende behandling, jf. § 6, stk. 2
(fare for forfølgelse eller tortur). udlevering kan ikke finde sted, hvis strafansvaret for den
pågældende handling ville være forældet efter dansk ret, jf. § 9.
den foreliggende sag angår en tiltale i rwanda mod t for folkedrab mv., og rwanda har med
henvisning hertil anmodet om, at han udleveres til strafforfølgning i overensstemmelse med
denne tiltale. justitsministeriet har den 29. juni 2012 truffet afgørelse om udlevering til straf-
forfølgning i rwanda for de forhold, som udleveringsanmodningen omfatter.
sagen angår lovligheden af denne afgørelse, jf. udleveringslovens § 16, stk. 1.
2. dobbelt strafbarhed
t er i rwanda tiltalt for folkedrab, meddelagtighed i at begå folkedrab og sammensværgelse
om at begå folkedrab, jf. anklageskriftets punkt 1-3. han er endvidere tiltalt for mord som
forbrydelse mod menneskeheden og for udryddelse som forbrydelse mod menneskeheden, jf.
anklageskriftets punkt 4-5. han er endelig tiltalt for dannelse af, medlemskab af, lederskab af
og deltagelse i en forening af en kriminel gruppe, hvis formål og eksistens er at gøre skade på
mennesker eller deres ejendom, således som det er nærmere beskrevet i anklageskriftets punkt
6.
de forbrydelser, der er omfattet af anklageskriftets punkt 1-5, er strafbare efter dansk ret, jf.
§§ 1-2 i lov nr. 132 af 9. april 1955 om straf for folkedrab og straffelovens § 237 om mand-
drab sammenholdt med § 23 om medvirken og eventuelt § 21 om forsøg. handlinger som
anført i gerningsbeskrivelsen i anklageskriftets punkt 6 vil i dansk ret være strafbare som
manddrab efter straffelovens § 237 sammenholdt med § 23 om medvirken og eventuelt § 21
om forsøg.
                                               - 6 -
kravet om en strafferamme på mindst 1 års fængsel er opfyldt for så vidt angår folkedrab og
manddrab, idet begge forbrydelser kan straffes med fængsel indtil livstid. strafansvaret for
folkedrab og manddrab er uforældeligt efter dansk ret, jf. straffelovens § 93 modsætningsvis.
hverken udleveringslovens § 2 a om dobbelt strafbarhed eller udleveringslovens § 9 om for-
ældelse er således til hinder for udlevering til strafforfølgning i rwanda for de ovenfor be-
skrevne forbrydelser.
t har anført, at betingelserne for i rwanda at straffe for folkedrab og forbrydelser mod men-
neskeheden ikke var opfyldt på gerningstidspunktet i 1994, men først er blevet det ved efter-
følgende lovgivning. da straffebestemmelser ikke kan tillægges tilbagevirkende kraft, kan der
efter hans opfattelse ikke ske udlevering til strafforfølgning i rwanda.
det er ubestridt, at der i dag er hjemmel i rwanda til at straffe for folkedrab og forbrydelser
mod menneskeheden begået i 1994. rwanda tiltrådte i 1975 fn’s folkedrabskonvention fra
1948.
højesteret har i kendelse af 26. april 2012 (ufr 2012 s. 2399) fastslået, at folkedrabs straf-
barhed i overensstemmelse med almindelig anerkendt international opfattelse har universel
gyldighed. i overensstemmelse med almindelig anerkendt international opfattelse er princip-
pet om, at der ikke må straffes med tilbagevirkende kraft, ikke til hinder for, at en person i
henhold til efterfølgende lovgivning straffes for folkedrab eller for en forbrydelse mod
menneskeheden, der allerede på gerningstidspunktet ifølge civiliserede nationers anerkendte
almindelige principper var en forbrydelse, jf. herved den europæiske menneskerettighedskon-
ventions artikel 7, stk. 2.
på denne baggrund kan ts indsigelse om manglende hjemmel til udlevering med henvisning
til princippet om, at der ikke må straffes med tilbagevirkende kraft, ikke tages til følge.
3. bevismæssigt grundlag
t har gjort gældende, at den tiltale, som er rejst i rwanda, savner tilstrækkeligt bevismæssigt
grundlag, jf. udleveringslovens § 3, stk. 4.
                                                 - 7 -
udleveringsanmodningen fra rwanda er vedlagt en række vidneforklaringer, som understøtter
den tiltale, der er rejst. statsadvokaten for særlig økonomisk og international kriminalitet har
endvidere på grundlag af en selvstændig efterforskning rejst tiltale her i landet mod t for fol-
kedrab, subsidiært manddrab. de oplysninger, som i den forbindelse er tilvejebragt, harmo-
nerer med den tiltale, som er rejst i rwanda.
på denne baggrund finder højesteret – også selv om der er fremlagt rapporter og vurderinger,
hvorefter politi og retsvæsen ikke altid lever op til den standard, der fremgår af rwandas
straffe- og retsplejelovgivning, og der er fejl i anklageskriftet – at det ikke kan antages, at til-
talen savner tilstrækkeligt bevismæssigt grundlag.
det fremgår af det faktuelle grundlag for anklageskriftets punkt 1-5, at t skulle have dræbt
sin bror a alias a-a. som anført i landsrettens kendelse har anklagemyndigheden oplyst, at
den pågældende bror levede efter det gerningstidspunkt, der er nævnt i anklageskriftet, og at
han har afsonet straf i rwanda, efter at han skulle være dræbt. der er ikke i forbindelse med
sagens behandling for højesteret fremkommet oplysninger om, hvorfor broderen er anført
som dræbt. højesteret lægger derfor ligesom landsretten til grund, at der er tale om en fejl, der
vil blive rettet, således at t ikke strafforfølges for at have dræbt a alias a-a.
4. fare for forfølgelse eller tortur
som nævnt må der ikke ske udlevering, hvis der er fare for forfølgelse eller behandling som
angivet i udleveringslovens § 6, stk. 1 og 2. bestemmelsen i § 6, stk. 2, skal ses i sammen-
hæng med artikel 3 i den europæiske menneskerettighedskonvention, hvorefter ingen må un-
derkastes tortur og ej heller umenneskelig eller nedværdigende behandling eller straf. i den
europæiske menneskerettighedsdomstols dom af 27. oktober 2011 i sagen ahorugeze mod
sverige vedrørende udlevering til strafforfølgning i rwanda hedder det bl.a., at der ved udle-
vering til strafforfølgning kan rejses spørgsmål om overtrædelse af artikel 3, når vægtige
grunde ("substantial grounds") støttet af passende beviser ("appropriate evidence") giver
grund til at antage, at den person, der ønskes udleveret, står over for en reel risiko for at blive
behandlet i strid med artikel 3, jf. dommens præmis 84 og 87. udsendelse af en person, som
lider af en alvorlig fysisk eller psykisk sygdom, til et land, hvor behandlingsfaciliteterne er
dårligere, kan rejse spørgsmål om overtrædelse af artikel 3, men kun i ”a very exceptional
case, where the humanitarian grounds against the removal are compelling”, jf. præmis 88.
                                                - 8 -
som anført i justitsministeriets beslutning om udlevering fremgår det af oplysningerne fra de
rwandiske myndigheder, at t ved udlevering til rwanda vil blive anbragt i en særlig afdeling
i mpanga-fængslet og eventuelt midlertidigt overført til en særlig afdeling i kigali central-
fængsel i forbindelse med retssagen ved den rwandiske high court. det må videre lægges til
grund, at han også skal afsone en eventuel straf i mpanga-fængslet. de nævnte fængsler må
antages at leve op til internationalt anerkendte standarder, jf. herved bl.a. præmis 92 i dom-
men af 27. oktober 2011 i sagen ahorugeze mod sverige.
denne bedømmelse understøttes af oplysningerne om behandlingen af personer, som er over-
givet til strafforfølgning i rwanda af den internationale straffedomstol for rwanda, og op-
lysningerne om behandlingen af den person, som norge har udleveret til strafforfølgning i
rwanda. der er ikke i disse oplysninger grundlag for at antage, at de pågældende har været
udsat for behandling i strid med udleveringslovens § 6, stk. 1 eller stk. 2, eller menneskeret-
tighedskonventionens artikel 3.
i sagen ahorugeze mod sverige udtalte den europæiske menneskerettighedsdomstol bl.a., at:
"nor has any evidence been submitted or found which gives reason to conclude that there is a
general situation of persecution or ill-treatment of the hutu population in rwanda". der fore-
ligger ikke oplysninger for højesteret, som giver grundlag for en anden bedømmelse. der
foreligger heller ikke oplysninger om særlige forhold vedrørende t, hvorefter han skulle risi-
kere forfølgelse eller umenneskelig behandling i strid med udleveringslovens § 6, stk. 1 eller
stk. 2, eller menneskerettighedskonventionens artikel 3. at t har diabetes 2, kan ikke føre til
en anden bedømmelse, jf. præmis 88-89 i dommen ahorugeze mod sverige. det forhold, at
justitsministeriet ikke har stillet som vilkår for udlevering, at ts situation skal overvåges af
eller på vegne af den danske regering, kan heller ikke føre til en anden vurdering, jf. herved
præmis 94 i sagen ahorugeze mod sverige.
som anført i justitsministeriets beslutning om udlevering blev dødsstraffen afskaffet i
rwanda ved en lovændring i 2007, således at t ikke risikerer at blive idømt dødsstraf. efter
en lovændring i 2008 er det heller ikke længere muligt at idømme fængsel på livstid på sær-
lige vilkår, der bl.a. indebar, at den domfældte skulle undergives livsvarig isolationsfængs-
ling, jf. herved også præmis 93 i sagen ahorugeze mod sverige.
                                                  - 9 -
på den anførte baggrund finder højesteret, at udlevering af t ikke vil være i strid med udleve-
ringslovens § 6, stk. 1, eller stk. 2, eller artikel 3 i den europæiske menneskerettighedskon-
vention.
5. retfærdig rettergang
det følger af praksis fra den europæiske menneskerettighedsdomstol, at spørgsmålet om brud
på den europæiske menneskerettighedskonventions artikel 6 om retfærdig rettergang kun und-
tagelsesvis kan rejses i forbindelse med en beslutning om udlevering, nemlig i tilfælde, hvor
den pågældende risikerer at blive udsat for en åbenbar tilsidesættelse af retten til retfærdig
rettergang i den anmodende stat (”would risk suffering a flagrant denial of a fair trial in the
requesting country”), jf. bl.a. præmis 113 i dommen af 27. oktober 2011 i sagen ahorugeze
mod sverige. for at der er tale om ”a flagrant denial of justice”, skal der foreligge et brud på
principperne om retfærdig rettergang, som er så grundlæggende, at det svarer til en ”nullifica-
tion, or destruction of the very essence, of the right guaranteed by that article”, jf. dommens
præmis 115. det er den, som udleveres, der har bevisbyrden herfor, og han skal – i lighed
med, hvad der gælder efter artikel 3 – fremføre beviser, der indebærer, at der foreligger væg-
tige grunde til at antage, at han ”would be exposed to a real risk of being subjected to a fla-
grant denial of justice”, jf. dommens præmis 116.
i dommen udtalte menneskerettighedsdomstolen – med henvisning til bedømmelsen foretaget
af den internationale straffedomstol for rwanda i uwinkindi-sagen – at "there is no suffi-
cient indication that the rwandan judiciary lacks the requisite independence and impartiality”,
jf. dommens præmis 125. også denne bedømmelse understøttes af de foreliggende overvåg-
ningsrapporter om behandlingen af personer overført til strafforfølgning i rwanda for folke-
drab. om ahorugezes personlige forhold udtalte domstolen, at "it has not been substantiated
that his trial would be conducted unfairly", jf. dommens præmis 126. domstolen konklu-
derede, at ahorugeze "if extradited to stand trial in rwanda, would not face a real risk of a
flagrant denial of justice", jf. dommens præmis 129.
denne konklusion understøttes af de afgørelser om overførsel til strafforfølgning i rwanda,
som den internationale straffedomstol for rwanda efterfølgende har truffet, herunder i sagen
om bernard munyagishari.
på denne baggrund – og da oplysningerne om ts personlige forhold, herunder hans politiske
aktiviteter i danmark til støtte for oppositionen i rwanda, ikke kan føre til et andet resultat –
                                              - 10 -
har højesteret ikke grundlag for at antage, at t ved udlevering til rwanda vil få en behand-
ling, der vil udgøre en åbenbar tilsidesættelse af retten til en retfærdig rettergang. det forhold,
at han i 2008 in absentia blev domfældt ved en gacacadomstol, kan ikke føre til en anden be-
dømmelse, jf. herved nedenfor under 7.
6. politiske lovovertrædelser
efter udleveringslovens § 5, stk. 1, må udlevering ikke ske for en politisk lovovertrædelse.
sagen angår som nævnt folkedrab, forbrydelser mod menneskeheden og drab rettet mod civil-
befolkningen. uanset om ts motiv til at begå de påståede handlinger i givet fald måtte være af
politisk karakter, er der ikke grundlag for at antage, at der foreligger politiske lovovertrædel-
ser i udleveringslovens § 5, stk. 1’s forstand.
7. negativ retskraft – princippet om ”ne bis in idem”
efter udleveringslovens § 8, stk. 1, 3. pkt., som ændret ved lov nr. 428 af 1. maj 2013, kan
udlevering afslås, hvis den, der søges udleveret, er dømt eller frifundet for den samme straf-
bare handling i et land uden for norden og den europæiske union.
ved dom af 18. september 2008 fra en gacacadomstol i rwanda blev t in absentia fundet
skyldig i en anklage for folkedrab og idømt fængsel på livstid. det følger imidlertid af den
rwandiske lovgivning, at straffesagen i rwanda mod t skal behandles forfra af high court,
hvis dom kan appelleres til højesteret i rwanda. det følger endvidere af lovgivningen, at den
ovennævnte dom fra 2008 afsagt af gacacadomstolen forinden skal annulleres.
højesteret finder herefter, at udlevering af t ikke vil være i strid med princippet om ”ne bis in
idem” som udmøntet i udleveringslovens § 8, stk. 1, 3. pkt.
8. humanitære forhold
efter udleveringslovens § 7 må udlevering ikke finde sted, hvis ”det i særlige tilfælde, navnlig
under hensyn til den pågældendes alder, helbredstilstand eller andre personlige forhold, må
antages, at udlevering vil være uforenelig med humanitære hensyn”. bestemmelsen må ses i
sammenhæng med artikel 8 i den europæiske menneskerettighedskonvention.
t indrejste i danmark den 10. april 2001 og har boet her i landet siden. han fik den 26. juli
2002 opholdstilladelse efter udlændingelovens § 7, stk. 1 (konventionsflygtning). ved afgø-
                                               - 11 -
relse af 1. juni 2012 inddrog udlændingestyrelsen imidlertid hans opholdstilladelse, bl.a. fordi
han havde begået svig, og denne afgørelse blev den 21. december 2012 stadfæstet af flygtnin-
genævnet. før sin anholdelse boede t sammen med sin kone og to mindreårige børn, som
fortsat bor her i landet. herudover bor hans to voksne børn fra et tidligere ægteskab også i
danmark. før anholdelsen arbejdede han her i landet som social- og sundhedsassistent. t har
som nævnt diabetes 2, men han modtager ikke medicinsk behandling herfor.
højesteret finder, at udlevering af t til strafforfølgning i rwanda vil indebære et alvorligt
indgreb i hans personlige og sociale forhold. heroverfor må der imidlertid lægges afgørende
vægt på, at de forhold, som han er begæret udleveret til strafforfølgning for i rwanda, angår
særdeles alvorlige forbrydelser. højesteret har herefter, uanset at forholdene er begået i 1994,
ikke grundlag for at fastslå, at en udlevering vil være i strid med udleveringslovens § 7 eller
med proportionalitetskravet i menneskerettighedskonventionens artikel 8.
9. konklusion
højesteret stadfæster herefter landsrettens kendelse, således at justitsministeriets beslutning af
29. juni 2012 om udlevering af t til strafforfølgning i rwanda er lovlig.
                                        thi bestemmes:
landsrettens kendelse stadfæstes.
statskassen skal betales sagens omkostninger for højesteret.