text:
 - ncb
                                     udskrift
                                         af
                      sø- og handelsrettens dombog
                                     ──────────
den 21. marts 2001 blev af retten i sagen
v-0134-98
jens thorn a/s
(advokat louise unmack rygaard)
   mod
fru larsens babyland v/skræddermester og designer
lis panner larsen
(advokat søren stenderup jensen)
afsagt sålydende
                                       d o m:
dommen behandler spørgsmålet om en af sagsøgte, fru larsens babyland v/skræddermester
og designer lis panner larsen (nielsen), fremstillet og markedsført barnevognssele er en
retsstridig efterligning af en af sagsøgeren, jens thorn a/s, fremstillet og markedsført
barnevognssele.
                                              - 2 -
parternes påstande
jens thorn har nedlagt følgende påstande:
1. lis panner larsen skal anerkende at være uberettiget til at fremstille, sælge, markedsføre,
importere og eksportere eller på anden må erhvervsmæssigt at udbyde barnevognsseler i et
design og med et udseende som i bilagene 11, 12, a, b og l a-e, herunder såvel ensfarvede
barnevognsseler som barnevognsseler i forskellige farvekombinationer.
2. lis panner larsens skal anerkende at have handlet i strid med god markedsføringsskik ved
at have solgt og markedsført barnevognsseler i et design og med et udseende som i bilagene
11, 12, a, b og l a-e, herunder såvel ensfarvede barnevognsseler som barnevognsseler i
forskellige farvekombinationer.
3. lis panner larsen skal til jens thorn betale erstatning med kr. 112.488,00 med procesrente
fra sagens anlæg, subsidiært et mindre beløb.
jens thorn har i sagens bilag 13 nærmere specificeret sit krav.
lis panner larsen har nedlagt påstand om frifindelse.
sagens omstændigheder
jens thorn har siden 1960 drevet virksomhed med produktion og salg af babyudstyr. omkring
årsskiftet 1994/95 besluttede virksomheden at producere en barnevognssele der til forskel fra
tidligere producerede seler skulle være åben foran. selen blev forsynet med et spænde der
samlede skulderstropper, skridtgjord og taljebånd foran på barnet. de tidligere modeller var
med omsluttende stof med lynlåslukning. selen blev godkendt af dansk varefakta nævn den
12. januar 1996, og den kom under navnet snup-let på markedet den 6. februar 1996.
jens thorns sele blev med registreringsdato den 26. ja nuar 1996 af patentdirektoratet
registreret som brugsmodel. patentdirektoratet har efter begæring fra connie- selen aps, der
producerer den af babydan markedsførte klik selen, den 6. oktober 1998 udslettet
                                              - 3 -
brugsmodellen, og patentankenævnet har ved kendelse af 28. september 2000 stadfæstet ud-
slettelsen. af ankenævnets afgørelse fremgår:
"...
som anført i indledningen til kravene i ba 1995 00491 forelagt ankenævnet, er det kendt fra
mothercare kataloget fra 1991 at udforme forstykket i en sele til sikring af et barn i en
barnevogn med stropper ved skulder, talje og skridt, der kan reguleres individuelt ved hjælp af
reguleringsspænder på hver strop, og at samle disse stropper foran med et fem-vejs-spænde.
at forsyne et sådant kendt forstykke med et ligeledes kendt rygstykke, der består af et
"generelt rektangulært rygstykke", eller et aflangt rygstykke, udgør ikke en sådan tydelig
adskillelse fra kendte barneseler, at det kan føre til brugsmodelregistrering.
..."
lis panner larsen har siden 1987 fra 2 forretningsadresser samt via internettet drevet
virksomhed med salg af babyudstyr til forbrugere. hun benytter varemærmet roxane i sin
virksomhed. hun har siden februar 1998 under navnet roxy-easy markedsført en bar-
nevognssele, der ligesom snup-let-selen er konstrueret som en "åben" sele, der lukkes foran
ved anvendelse af en 5-punktsspænde. selen er senere markedsført med designmæssige
ændringer.
jens thorn blev i marts 1998 på en messe i forum bekendt med lis panner larsens sele.
advokat christian levin nielsen rettede herefter på vegne jens thorn ved brev af 16. marts
1998 henvendelse til lis panner larsen. advokaten anførte at hendes barnevognssele
fremtrådte næsten identisk med den sele som jens thorn forhandlede, og at den udgjorde et
plagiat af jens thorns sele, samt at den var i strid med jens thorns rettigheder efter brugsmo-
delloven og markedsføringsloven.
da lis panner larsen ikke besvarede henvendelsen indgav jens thorn til københavns byret,
fogedretten, begæring om fogedforbud mod lis panner larsens markedsføring mv. af roxy-
easy-selen.
ved fogedrettens kendelse af 22. oktober 1998 blev jens thorns begæring ikke taget til følge.
fogedretten anførte bl.a.:
                                               - 4 -
"...
for så vidt angår den påståede overtrædelse af markedsføringslovens § 1 bemærkes, at
parternes produkter fremstår stort set identiske, men at denne identitet er en nødvendighed,
der følger at produktets funktion. lis panner larsen nielsens roxy-easy sele varierer fra jens
thorn a/s' snup-let-sele med hensyn til nogle detaljer i såvel spændet som med hensyn til
båndene og stoffet. roxy-easy-selen sælges - i modsætning til snup-let-selen - i mange
farver. den emballage, parterne har valgt, er gan- ske forskellig; ensartetheden mellem
produkterne fremtræder således først, når emballagen er fjernet. parterne har ikke samme
målgruppe, da jens thorn a/s sælger til institutioner og detailhandlere, medens lis panner
larsen nielsen sælger til slutbrugerne. det er ikke bevist, at lis panner larsen nielsen under
hændelsesforløbet er fremkommet med vildledende udtalelser overfor modparten. under disse
omstændigheder findes det hverken godtgjort eller sandsynliggjort, at lis panner larsen
nielsen har handlet i strid med god markedsføringsskik.
..."
lis panner larsen har med registreringsdato den 31. august 1999 under nr. mr 1999 00893
fået mønsterregistreret sin barnevognssele. registreringen er foretaget i klasse 29 02: en
barnevogns- og klapvognssele.
under sagen har et eksemplar af den af babydan markedsførte klik selen været fremlagt.
denne sele adskiller sig fra parternes seler blandt andet ved at 5-vejsspændet dækkes af en
flap der lukkes med velcro-lukning. endvidere fremstår den designmæssigt forskellig ved at
have et skørtlignende udseende ved den nederste del af rygstykket.
markedsføring
jens thorn havde i månedsmagasinet "vores børn", februar 1997, følgende annoncering med
billedgengivelse af snup- let selen:
"...
ny brugervenlig barnevognssele til hele året
jens thorn a/s har udviklet en helt ny sele med navnet "snup-let" som opfylder 3 vigtige
behov for dig.: - dit barns sikkerhed - snup-let er godkendt af dansk varefakta nævn. -
dit barns velbefindende - meget luftig sele, så varmen kan komme væk. - du sparer tid -
                                              - 5 -
selen åbnes helt med to klik og kan reguleres 5 steder uden at spænde op.
..."
i "vores børn", februar 1999, havde lis panner larsen med billedgengivelse følgende
annoncering af sin sele:
"...
roxy-easy barnevognssele fra roxane
ny helårssele som let af- og påmonteres. selen har ekstra skumbeskyttelse ved skuldrene, så
den ikke snerrer ved let påklædning. selen har ekstra forstærkning ved rygstykket, så den selv
efter mange vaske er sikker. bruges i alderen ½ - 3 år. indleveret til godkendelse i d v n.
normalpris 249,- nyhedspris 169,- vi sender overalt i landet.
..."
lis panner larsen har endvidere markedsført sin roxy-easy-sele over sin hjemmeside på
internettet.
det af parterne anvendte 5-vejs-spænde, model f5w, produceres af det italienske firma due
emme, og der er under sagen fremlagt katalog med spændet. det af jens thorn anvendte
spænde adskiller sig fra den af due emme i almindelighed markedsførte model ved at den er
støbt med jens thorns logo præget i. formene hertil er leveret til due emme af jens thorn
som de tilhører.
syns- og skønserklæring
vibeke lassen nielsen, mdd, har som skønsmand besvaret en række spørgsmål:
"...
spørgsmål 1:
syns- og skønsmanden bedes oplyse, om sagsøgers barnevognssele (bilag 1) frembyder noget
nyt med hensyn til design, snit og detailudformning i forhold til de på
frembringelsestidspunktet den 6. februar 1996 på det danske marked kendte modeller af
barnevognsseler.
                                              - 6 -
svar 1.
efter mit skøn er sagsøgers barnevognssele ny på frembringelsestidspunktet 6. februar 1996,
såvel i design/formgivning, snit og hele detailudformningen i forhold til de dengang kendte
modeller af barnevognsseler, på det danske marked.
spørgsmål 2:
syns- og skønsmanden bedes oplyse, om de af sagsøgte fremstillede seler (bilag a og
b)fremtræder som identiske eller er næsten identiske med den af sagsøger fremstillede
barnevognssele med hensyn til snit, design, detailudformning samt farve- og materialevalg.
svar 2.
sagsøgtes barnevognssele:
sagsøgtes og sagsøgerens seler er næsten identiske med hensyn til:
snit
snittet i selerne er så godt som identiske med et par mm mere bredde på stoffet i ryggen på
sagsøgtes model.
design
design/udformningen er på nær ganske få og ubetydelige detaljer, identiske for begge seler.
detailudformning.
spænder og karabinhager.
spændernes udformning er på nær ganske små støbeforskelle og logo på sagsøgers
samlespænde, identiske.
karabinhagerne er i deres udformning næsten identiske.
påsyning af og montering af spænder og karabinhager er så godt som identiske.
hvide kantebånd.
påsyning af hvid kante/skråbånd er identisk.
hvide seler
kipervævede bånd er næsten identisk påsyede. på sagsøgtes sele er båndene på ryggen påsyet
som v- formede.
                                               - 7 -
materialer
indstillingsspænder og sammenkoblingsspændet er materialemæssigt identiske på begge seler.
farverne har nuanceforskelle.
karabinhagernes materiale og farve er næsten identiske.
selens rygstof er i begge tilfælde 100% bomuld og i materialer næsten identiske. mørkeblå
modeller er næsten identiske. andre har forskellige farver og mønstre.
selernes materiale, kipervævning og farve er identiske.
den anvendte sytråd er identisk i begge selers syninger.
kante/skråbånd, påsyet rygstoffet er næsten identisk. farven er identisk.
spørgsmål 3:
syns- og skønsmanden bedes oplyse, om de af sagsøgte producerede barnevognsseler (bilag a
og b) frembyder noget nyt med hensyn til snit, design, detailudformning samt farve- og
materialevalg i forhold til de på introduktionstidspunktet af sagsøgtes seles i oktober 1997
kendte modeller på det danske marked, herunder især sagsøgers model, som blev introduceret
allerede i februar 1996.
svar 3.
sagsøgtes barnevognssele fra 1997, frembyder hverken design, snit, detailudformning, alle
materialer og hele fremstillingen noget nyt i forhold til sagsøgers model fra 1996.
farvemæssigt er så godt som alle materialerne næsten identiske.
selve rygstoffet i nogle modeller har samme farve for eks. marineblå, ellers har sagsøgtes og
sagsøgers seler forskellige farver.
i forhold til andre dengang eksisterende modeller på markedet, selen med lynlåslukning, er
sagsøgtes sele en ny barnevognsselemodel.
spørgsmål 4:
syns- og skønsmanden bedes oplyse, hvorvidt sagsøgers barnevognsseles design og
fremtoningsmæssige udseende efter syns- og skønsmandens vurdering overvejende er teknisk
betinget. uanset spørgsmålet besvares bekræftende eller benægtende, bedes det begrundet,
hvorfor syns- og skønsmanden finder/ikke finder, at selen er teknisk betinget i sit udseende.
svar 4.
                                                - 8 -
sagsøgers barnevognsseler er i deres design og hele fremtoning teknisk betinget. således at
forstå:
barnevognsselen er nem og enkel at give barnet på.
rygstykkets snit er tilpasset barnets ryg.
selernes forløb og påsyning på rygstykket og skuldre giver god støtte her, ned over ryggen og
udover bleen uden at snære nogen steder.
skulderstropper, taljebånd og skridtgjorde har reguleringsspænder, således at barnevognsselen
kan anvendes over flere lag tøj, til forskellige aldre og størrelser.
samlingen af skulderseler, taljesele og skridtgjord sker i et praktisk, nemt håndterbart
spænde.
spændet har en teknisk betinget rundet, ergonomisk form, som gør det nemt for en voksen at
på- og afmontere indstiksspænderne, uden at rive sig eller komme i klemme.
spændet og indstiksspænderne kan ikke springe op, ligesom det ikke er muligt for et barn at
lukke dem op selv. igen, udformningen er således, at barnet ikke kan rive sig eller komme i
klemme, eller på anden måde komme til skade.
de to karabinhager er forsvarligt påmonteret selerne og kan nemt monteres i foreks.
barnevognen.
selen kan vaskes ved henh. 60’ og 65’.
selen er forsynet med en indsyet etikette, som tydeligt oplyser om brug, montering, sikkerhed,
renholdelse og materiale.
selens hele fremtoning giver indtryk af et produkt som er teknisk forståeligt, sikkert, luftigt og
fri for unødvendige detaljer i sin udformning.
spørgsmål 5:
                                              - 9 -
er det foreneligt med praktisk erfaring med hensyn til forsøg med og gennemarbejdning af
materialevalg og design, at sagsøgtes barnevognssele kan være udviklet og fremstillet uden
kendskab til sagsøgers barnevognssele?
svar 5.
nej.
spørgsmål 6:
skønsmanden bedes oplyse, om sagsøgers barnevognssele og sagsøgtes barnevognssele giver
samme eller i det væsentlige samme helhedsindtryk.
svar 6.
samme helhedsindtryk.
spørgsmål 7:
er der mellem sagsøgerens barnevognssele og sagsøgtes barnevognsseler en sådan lighed, at
det må anses for en nærliggende mulighed, at det købende publikum kan forveksle disse
produkter? såvel et negativt som et positivt svar ønskes begrundet.
svar 7.
mellem sagsøgers og sagsøgtes barnevognsseler er der en sådan lighed, at de to produkter af
et købende publikum let kan forveksles.
de to barnevognsselers tekniske udformning er i snit, monterings- og symæssige detaljer,
såvel som de forskellige monteringsdele placering og anvendelse, samt materialernes anvendte
kvalitet identiske, på nær nogle ganske få og ubetydelige detaljer.
se også besvarelsen under spørgsmål 2.
..."
forklaringer
jens thorn, der er administrerende direktør og eneaktionær i jens thorn a/s, har under
sagens behandling i fo gedretten forklaret at han og virksomhedens driftsleder [helle nielsen]
omkring årsskiftet 1994/95 fik ideen til en barnesele med et 5-punkts-spænde. han forklarede
                                              - 10 -
endvidere blandt andet at de "seler, der tidligere var produceret, var med lynlås og havde vist
sig for varme for børn. han fandt i et katalog et egnet spænde, patenteret af den italienske
virksomhed due emme. der var tale om et standardspænde, der kunne købes frit. nyheden
bestod i at montere spændet på en barnesele.
...
de samlede udviklingsomkostninger har beløbet sig til ca. 160.000,- kr. han har fået ca.
10.000 spænder produceret. en stor del af hans salg sker til institutioner, der kun køber
artikler, der er godkendt af dansk varefakta nævn. efter godkendelse hos dansk varefakta
nævn og brugsmodelregistrering i patentdirektoratet påbegyndte han markedsføringen af sin
sele i februar 1997.
...
snup-let-selen forhandles på messer og i detailforretninger og er den mest solgte sele på
markedet. der sælges årligt 15-20.000 seler, heraf 50-75% til institutioner. resten sælges til
detailhandlere. der er 3 andre seler på markedet, herunder roxy-easy-selen. jens thorn a/s'
dækningsbidrag er ca. 12 kr. pr. solgt sele. jens thorn a/s har haft kundehenvendelser, idet
kunderne ikke kunne forstå, at roxy-easy-selen kunne sælges billigere end snup-let-selen."
jens thorn har i nærværende sag forklaret som i fogedretten. han har supplerende forklaret at
virksomheden ikke sælger direkte til institutioner. salget til disse foregår således gennem
detailforretninger. markedsføringen begyndte i 1996.
hans dækningsbidrag er 55 kr. pr. sele. de i forklaringen for fogedretten anførte 12 kr. er
rettelig hans nettofortjeneste.
han har været ude for at forhandlere troede at lis panner larsens sele var en snup-let-sele
der blev solgt billigere.
lis panner larsen, som han første gang mødte i 1994/95, har været forhandler af hans snup-
let-sele. dette salg stoppede da han ikke ville have at selen blev solgt gennem postordre som
er en del af lis panner larsens markedsføring.
han blev på et tidspunkt ringet op af lis panner larsen der ville sælge mønsterbeskyttelsen til
ham, men han afslog at købe denne. han har ikke gjort noget for at få ophævet lis panner
larsens mønsterbeskyttelse.
                                                - 11 -
han har en aftale med due emme der producerer spændet om at dette ikke må sælges til brug
til babyudstyr.
lis panner larsen har under sagens behandling i fogedretten forklaret at "hun er uddannet
skræddermester og siden 1987 har drevet virksomhed med salg af babyudstyr under det
registrerede varemærke "roxane". hun har forretninger i valby og i albertslund. endvidere
sælger hun via internettet. da jens thorn a/s nægtede hende forhandlerret til jens thorn a/s'
snup-let-sele, og da hun blev opmærksom på, at der var gjort indsigelse mod jens thorn
a/s' brugsmodelregistrering, besluttede hun at starte sin egen produktion af en barnesele, der
ved anvendelse af et 5-punkts-spænde skulle anvendes af børn i alderen ½-3 år. spændet er
det afgørende for, om selen sælger. hun kontaktede en af (sine) sædvanlige leverandører, der
uden problemer leverede 100 spænder og startede markedsføringen af roxy-easy-selen i
februar 1998 på messen i forum.
...
hun har indtil nu udviklet ialt 3 forskellige udgaver af denne sele. den seneste har ikke
snærende bånd. båndene er tværtimod isat, så de følger den anatomiske hældning på et barns
skulder. hverken hullerne eller skulderstropperne indebærer nogen sikkerhedsmæssig risiko.
roxy-easy-selen er specielt beskyttet ved skuldrene. endvidere har hun i den seneste udgave
påsyet 2 bånd på ryggen. det skal sikre, at stoffet ikke revner ved gentagen vask."
lis panner larsen har under nærværende sag forklaret som i fogedretten. hun har supplerende
forklaret at hun efter først at have købt 1000 spænder købte yderligere 500 spænder. hun
købte spænderne af en polsk barnevognsfabrikant. hun købte også spænder af firmaet connect
der er due emmes danske agent, men dette firma ville på et tidspunkt ikke sælge spænder til
hende. hun har ikke forsøgt at købe spænder direkte af due emme. hun mener at det vil være
muligt at finde et brugbart 5-punktsspænde der ikke er produceret af due emme.
hun har fortsat 756 spænder af de indkøbte 1500 spænder. hun har således solgt 744 seler til
en gennemsnitspris på 175 kr. pr. sele. hendes dækningsbidrag uden lønomkostninger var på
65 kr. pr. sele. hun har ikke omkostninger til fremmed arbejdskraft da hun selv syer selerne.
hun fik ikke dvn-godkendelse af sin sele da spændet kunne åbnes ved anvendelse af en
påvirkning på under 30 n.
                                               - 12 -
jens thorn ville ikke give hende lov til at sælge snup- let-selen da han havde samarbejde
med baby-sam. han ville derfor kun lade hende sælge en sele med lynlås.
vibeke lassen nielsen har vedstået sin skønserklæring og supplerende forklaret at de andre
barnevognsseler der var på markedet, var modeller med forstykke og lynlås.
skulderklapperne på lis panner larsens seler er ikke en ny frembringelse.
med hensyn til syning, størrelse og fremtoning i øvrigt er parternes seler på nær uvæsentlige
detaljer ens. teknisk er selerne også ens, ligesom de er teknisk ens i forhold til babydans sele.
denne sele er til gengæld designmæssigt forskellig fra parternes seler.
det at fremstille en sele med et helt rygstykke og samtidig lade forstykket være helt åbent er
en form- og designmæssigt god løsning. spændet er af afgørende betydning for at løse
opgaven med det åbne forstykke. derimod er de bånd der er syet bagpå rygstykket, uden
betydning for løsningen af opgaven.
helle nielsen har forklaret at hun har været ansat som driftsleder hos jens thorn siden 1987.
hun er uddannet indenfor beklædning, tilskæring og design.
kravene til dvn-godkendelse er blandt andet at selen passer til børn fra 6 måneder til 3 år, og
således at barnet både kan ligge og sidde. selen skal være let at håndtere. den skal helst
kunne kogevaskes og skal være slidstærk, ligesom der skal være så få løse ender som muligt.
selen må ikke have dele der ruster eller smitter af, og den må ikke indeholde giftige stoffer.
den første sele som blev udviklet, var snup-selen der var med lynlås. der blev solgt et
stigende antal op til ca. 15.000 årligt af denne sele frem til 1994, hvor firmaet babydan kom
på markedet med en ny barnevognssele.
for at få markedsandelen tilbage påbegyndte hun udviklingen af en ny sele. det var et
forbrugerkrav at den fremtidige sele skulle være "åben" foran.
udviklingsarbejdet stod på indtil snup-let-selen kom på markedet i februar 1996. i den
forløbne tid var en væsentlig del af hendes arbejdstid blevet anvendt til udviklingsarbejdet.
                                               - 13 -
ved udviklingen af de første versioner forsøgte hun at bruge forskellige autostolespænder før
hun købte et due emme-spænde. der blev også gjort forsøg med forskellige
reguleringsspænder således at der ikke var løse flapper på stropper, gjord eller taljebånd.
der blev også udviklet værktøj til støbning af spændet hos due emme. de samlede
udviklingsomkostninger var på 160.000 kr. samt hendes arbejdsløn.
den første model der kunne sendes på markedet, blev ikke godkendt af dansk varefakta
nævn. det skyldes at der var risiko for at barnet kunne få en finger i klemme i spæn det. der
blev derfor udviklet et nyt spænde hvorefter selen blev dvn-godkendt. jens thorn har en
eksklusiv ret til dette spænde.
de anvendte bånd til stropper mv. er produceret specielt til jens thorn af en dansk producent.
båndene passer således til spændet.
jens thorns markedsføring foregår ved annoncering i diverse blade. virksomheden besøger
messer, men udstiller ikke. der foretages også reklamering over internettet, men der sælges
ikke over nettet. de samlede markedsføringsomkostninger for selen er på ca. 50.000 kr. årligt,
men de veksler fra år til år. i starten var der flere omkostninger.
der sælges ca. 25.000 barnevognsseler om året. jens thorns markedsandel er på ca. 20.000
seler. hovedparten er snup-let-seler.
procedure
jens thorn har til støtte for sine påstande nærmere anført at lis panner larsens produktion
og markedsføring af roxy-easy er i strid med god markedsføringsskik, jf.
markedsføringslovens § 1.
der er produktlighed mellem selerne, og jens thorns sele har et tilstrækkeligt særpræg hvilket
fremgår af syns- og skønserklæringens svar på spørgsmål 1.
jens thorn har ved driftsleder helle nielsen ydet en væsentlig selvstændig indsats.
jens thorn frembringelse er ikke alene teknisk begrundet, og lis panner larsen har da heller
                                                - 14 -
ikke kun tilegnet sig den tekniske løsning, men alle de formmæssige og funktionelle elementer
i jens thorns sele.
det havde ikke været umuligt for lis panner larsen at nå til en anden løsning af det tekniske
problem. således adskilller babydan-selen sig ved at have et fra jens thorns sele forskelligt
design. der henvises herved til afgørelsen i ufr 1990, side 161 h, hvor sø- og handelsrettens
afgørelse ikke blev ændret for så vidt angik spørgsmålet om nogle rygsækkes tekniske
indretning. der henvises endvidere til afgørelserne i ufr 1983, side 854 sh, og i ufr 1999, side
1061 sh.
lis panner larsens sele er en slavisk eller i det mindste meget nærgående efterligning af jens
thorns sele. for forbrugere der ikke ser selerne samtidig, vil forvekslingsrisikoen være stor.
der henvises til svarene på spørgsmål 2 og 7 i skønserklæringen. det er ikke afgørende at lis
panner larsen markedsfører sine seler i forskellige farver. forskellen med hensyn til skulder-
klapper er heller ikke afgørende.
det er slutbrugernes forventede opfattelse der er afgørende, jf. ufr 1999, side 1061 sh.
eventuelle ulykker i forbindelse med brug af lis panner larsens sele vil også skade jens thorns
renommé.
lis panner larsen har produceret og markedsført sin sele med kendskab til jens thorns sele.
lis panner larsens sele kunne efter syns- og skønserklæringen ikke være fremstillet uden
kendskab til jens thorns sele.
jens thorns krav skal opgøres med udgangspunkt i lis panner larsens salg af 744.
lis panner larsen har til støtte for sin påstand nærmere anført at hendes sele er blevet
videreudviklet i forhold til den sele der var forelagt fogedretten. der er således syet en
yderligere lodret forstærkning bag på selen hvorved den også her adskiller sig fra jens thorns
sele. det er ubestridt at det er de nye versioner af hendes sele der sælges i dag.
jens thorn kunne ikke få registreret sin sele som brugsmodel da det ikke var en ny
frembringelse, heller ikke teknisk set. det primære ved jens thorns sele er at det er en 5-
punktssele, og dette har ikke den nyhedsværdi eller originalitet at det kan begrunde
beskyttelse efter markedsføringslovens § 1.
                                              - 15 -
enkeltelementerne i selen såsom spændet og bånd og gjorde er varer der forehandles
almindeligt i danmark.
der kan ikke være indskrænkninger i hendes ret til at udnytte samme tekniske ide, jf. herved
det anførte hos paul krüger andersen, markedsføringsret, side 265 og side 288, samt mogens
koktvedgaard, lærebog i konkurrenceret, 4 udg., side 347. der henvises også til palle bo
madsen, markedsret, del 2, 3. udg., side 207, "at beskyttelsens omfang indsnævres, hvor
produktets funktionelle formål afgørende influerer på dens udformning".
det skal også tillægges betydning at jens thorn har nægtet lis panner larsen adgang til at
sælge sin sele, jf. erling borcher, produktefterligninger, side 126, og ufr 1981, side 946 h.
der er betydelige forskelle mellem parternes seler, når henses til at de funktionelle krav ikke
levner stort spillerum for designmæssige forskelle. der er forskelle herunder mellem
skulderpartiernes udformninger, rygbåndene, farveudbudet og varemærkerne. dertil kommer
at salgskanalerne er forskellige; jens thorn sælger til detailhandlen, mens lis panner larsen
sælger direkte til forbrugerne, herunder over internettet.
det vil ikke være muligt at løse det tekniske problem på anden måde en sket. den af babydan
markedsførte sele der er delvis patentbeskyttet, er ikke en god løsning.
af afgørelsen i ufr 1990, side 161, fremgår at beskyttelsesområdet er meget smalt. der
henvises endvidere til ufr 1983, side 854 sh, ufr 1981, side 946 h og ufr 1960, side 766 sh.
et eventuelt erstatningsberettiget afsætningstab kan alene beregnes på grundlag af jens
thorns fortjeneste på 12 kr. pr. sele.
det er ikke dokumenteret at salget af roxy-let-selen har medført markedsforstyrrelse for jens
thorn.
rettens begrundelse og resultat
sagsøgerens påstand 1 og 2
                                                - 16 -
retten lægger skønsmandens besvarelse af spørgsmål 1 til grund. det må således antages at
jens thorns babysele (sagens bilag 1) var ny på markedet på frembringelsestidspunktet i
henseende til formgivning, snit og detailudformning. denne antagelse støttes også på
driftsleder helle nielsens redegørelse for sit længerevarende arbejde med udviklingen af jens
thorns sele. løsningen var i vidt omfang bestemt af opgaven som var at fremstille en sele der
var luftig samtidig med at den skulle fastholde barnet på en lempelig og sikker måde. opgaven
kan imidlertid designmæssigt løses på flere måder, og udformningen af jens thorns sele var i
henseende til materialevalg og design udtryk for en frembringelse med et sådant selvstændigt
indhold at den bør være beskyttet mod rene efterligninger.
lis panner larsens babysele (sagens bilag 12) fremtræder efter rettens opfattelse, der
stemmer med skønsmandens, som en klar eftergørelse uden formelementer der bidrager til at
adskille produkterne. påsyningen af bånd i v-form på rygstykkets yderside er efter rettens
opfattelse uden større betydning for selens helhedspræg. efter forklaringerne om forbindelsen
mellem parterne og efter skønsmandens besvarelse af spørgsmål 5 finder retten det end- v-
idere ubetænkeligt at slå fast at lis panner larsens sele må være fremstillet med jens thorns
sele som forbillede. markedsføringen af selen var derfor i strid med god markedsføringsskik og
ansvarspådragende.
lis panner larsens senere model (sagens bilag 11) havde til forskel fra bilag 12 skulderflapper,
men det er ikke væsentligt for helheden. denne model må derfor også anses for en
eftergørelse i strid med markedsføringsloven. det må anerkendes at der på de senere modeller
(sagens bilag a, b og l,a-l,e) er foretaget yderligere mindre ændringer med hensyn til
udformningen af skulderflapperne og påsyningen af bånd på rygstykkets yderside. retten fin-
der imidlertid ikke at disse variationer kan få betydning som adskillende elementer. heller ikke
de forskellige mærker eller indpakninger kan tillægges en sådan betydning. på baggrund af det
hidtidige forløb finder retten, fortsat i overensstemmelse med skønsmanden, at de senere
modeller efter deres helhedspræg i markedsmæssig henseende må anses for at falde sammen
med jens thorns sele. markedsføring af disse seler må således også være i strid med
markedsføringsloven.
jens thorns påstand 1 og 2 tages derfor til følge.
sagsøgerens påstand 3
                                             - 17 -
efter oplysningerne om det antal seler som lis panner larsen har solgt, og om jens thorns
dækningsbidrag pr. sele fastsættes erstatning for markedsfortrængning til 40.000 kr. der er
ikke holdepunkter for at der er forekommet en markedsforstyrrelse der kan medføre erstat-
ning, og ingen af de øvrige af jens thorn anførte poster kan erstattes.
jens thorns påstand 3 tages herefter til følge med 40.000 kr. med rente fra sagens anlæg den
28. december 1998.
i sagsomkostninger skal lis panner larsen til jens thorn betale 8.600 kr. og godtgøre
omkostningerne til syn og skøn, 24.000 kr. samt 2.160 kr. for skønsmandens fremmøde i ret-
ten den 23. januar 2001.
         t h i k e n d e s f o r r e t:
fru larsens babyland v/ lis panner larsen skal anerkende at være uberettiget til at fremstille,
sælge, markedsføre, importere og eksportere eller på anden må erhvervsmæssigt at udbyde
barnevognsseler i et design og med et udseende som i bilagene 11, 12, a, b, og l a-e,
herunder såvel ensfarvede barnevognsseler som barnevognsseler i forskellige farvekom-
binationer.
fru larsens babyland v/ lis panner larsens skal anerkende at have handlet i strid med god
markedsføringsskik ved at have solgt og markedsført barnevognsseler i et design og med et
udseende som i bilagene 11, 12, a, b og l a-e, herunder såvel ensfarvede barnevognsseler
som barnevognsseler i forskellige farvekombinationer.
fru larsens babyland v/ lis panner larsen skal senest 14 dage efter denne doms afsigelse til
jens thorn a/s betale 40.000 kr. med procesrente fra sagens anlæg den 28. december 1998
og sagens omkostninger med 34.760 kr.
               jens feilberg
                                    - 18 -
uffe thustrup              poul wentzel
                            (sign.)
               udskriftens rigtighed bekræftes
              p. j. v. sø- og handelsretten, den


text:
                      højesterets kendelse
                          afsagt tirsdag den 29. august 2017
sag 73/2017
dr som mandatar for journalist rasmus poulsen larsen ved advokat tyge trier kærer afgø-
relse om navneforbud i sagen:
anklagemyndigheden
mod
t1 m.fl.
(advokat jacob skude rasmussen)
i tidligere instanser er afsagt kendelse af retten i kolding den 22. september 2016 og af ve-
stre landsrets 1. afdeling den 6. december 2016.
i påkendelsen har deltaget fem dommere: lene pagter kristensen, jon stokholm, vibeke
rønne, oliver talevski og lars apostoli.
påstande
kærende, dr som mandatar for journalist rasmus poulsen larsen, har nedlagt påstand om, at
navneforbuddet for t1 ophæves.
indkærede, t1, har påstået stadfæstelse.
anklagemyndigheden har tilsluttet sig kærendes påstand om ophævelse af navneforbuddet.
supplerende sagsfremstilling
x a/s og t2 har anket retten i koldings dom af 22. september 2016 til frifindelse, og anke-
sagen er berammet til hovedforhandling i vestre landsret den 23. oktober 2017. det er oplyst,
at t1 er indkaldt som vidne i ankesagen.
                                               - 2 -
der er for højesteret fremlagt en erklæring fra dr, som indeholder oplysninger om planerne
for et kommende dokumentarprogram om x a/s og firmaets ejere, t2 og t1.
anbringender
dr som mandatar for journalist rasmus poulsen larsen har anført, at retten i koldings dom
af 22. september 2016 er den endelige dom i sagen mod t1, og at der derfor ikke er hjemmel
til at opretholde navneforbuddet for hans vedkommende, jf. retsplejelovens § 31 a, stk. 3.
efter begrundelsen for kendelsen om navneforbud er det ikke i t1’s egenskab af vidne i anke-
sagen vedrørende x a/s og t2, at landsretten traf bestemmelse om at opretholde
navneforbuddet for hans vedkommende. sagen er derfor ikke sammenlignelig med
højesterets kendelse i ufr 2011.1355/1, og t1 kan ikke henføres til ”andre under sagen
nævnte personer” efter bestemmelsen i retsplejelovens § 31, stk. 1.
en afvejning af de modstående hensyn fører i øvrigt også til, at offentlig gengivelse af t1’s
navn i forbindelse med omtale af dommen ikke udsætter ham for unødvendig krænkelse. der
bør navnlig lægges vægt på, at straffesagen angår forhold af betydelig grovhed og offentlig
interesse, således som landsretten også har lagt til grund i sin afgørelse af spørgsmålet om
navneforbud for så vidt angår x a/s og t2. hertil kommer, at t1 som den ene af de to ejere
og ledere af x a/s har en position, som indebærer, at han må acceptere at få sit navn frem i
forbindelse med omtalen af firmaet og straffesagen. bunkeroliebranchen er lille, og t1 er i
forvejen kendt som den ene af de to ejere af x a/s og har tidligere udtalt sig i medierne i
forbindelse med omtale af firmaet. på den baggrund vil opretholdelse af navneforbuddet gribe
ind i dr’s redigeringsret og forhindre en sædvanlig samlet omtale af sagen. dr har planlagt
et dokumentarprogram om x a/s, hvor det loyalt vil blive nævnt, at han er frifundet, og hvor
man vil holde sig inden for rammerne af god presseskik mv.
under de foreliggende omstændigheder vil opretholdelse af navneforbuddet endvidere inde-
bære en krænkelse af den europæiske menneskerettighedskonventions artikel 10 om ytrings-
frihed.
t1 har anført, at retsplejelovens § 31, stk. 1, efter sin ordlyd også omfatter personer, der er
frifundet, idet sådanne personer er blandt de ”andre under sagen nævnte personer”. det er
ikke i strid med retsplejelovens § 31 a, stk. 3, at opretholde navneforbuddet i en situation som
                                               - 3 -
den foreliggende, hvor byrettens dom er anket til landsretten, og hvor navneforbuddet vedrø-
rer en person, som ganske vist er frifundet, men som også er indkaldt som vidne i ankesagen,
jf. højesterets kendelse i ufr 2011.1355/1.
retsplejelovens § 31 om navneforbud skal fortolkes snævert, og der skal foretages en afvej-
ning af hensynet til privatlivets fred på den ene side og ytringsfriheden på den anden. i den
foreliggende sag, hvor t1 er frifundet, vejer hensynet til privatlivets fred tungere end hensy-
net til offentlighedens interesse, som efter sagens karakter ikke er af væsentlig betydning i det
konkrete tilfælde. han skal ikke tåle at få sat sit navn i forbindelse med den verserende straf-
fesag. omtale af sagen nødvendiggør i øvrigt heller ikke, at hans navn nævnes.
dr’s ønske om ophævelse af navneforbuddet for hans vedkommende skyldes alene, at man
gerne vil anlægge en sensationspræget pressevinkel. dr’s synspunkter om indgreb i dr’s ret
til redigering af en planlagt tv-udsendelse kan ikke føre til et andet resultat.
ved bedømmelsen af spørgsmålet om navneforbud bør det ikke komme t1 til skade, at han
har udtalt sig om x a/s i medierne. der har alene været tale om generel omtale af firmaet og
aldrig omtale af straffesagen.
en opretholdelse af navneforbuddet er ikke i strid med reglerne i den europæiske menneske-
rettighedskonvention.
anklagemyndigheden har anført, at retten i koldings dom af 22. september 2016, hvorved
t1 blev frifundet, er endelig for hans vedkommende, og at der derfor ikke er hjemmel til at
opretholde navneforbuddet i forhold til ham, jf. retsplejelovens § 31 a, stk. 3. det kan ikke
føre til et andet resultat, at dommen er under anke for så vidt angår x a/s og t2, uanset om
t1 måtte blive indkaldt som vidne i ankesagen.
højesterets begrundelse og resultat
ved retten i koldings dom af 22. september 2016 i straffesagen mod x a/s, t2 og t1 blev x
a/s og t2 fundet skyldige i bedrageri af særlig grov beskaffenhed, mens t1 blev frifundet.
dommen er endelig for så vidt angår t1, men anket til frifindelse af x a/s og t2.
                                               - 4 -
ved vestre landsrets kendelse af 6. december 2016 blev byrettens bestemmelse om navne-
forbud ophævet for x a/s og t2. landsretten traf samtidig bestemmelse om at opretholde
navneforbuddet for t1, og kæremålet for højesteret angår alene spørgsmålet om navneforbud
for ham.
efter retsplejelovens § 31 a, stk. 3, bortfalder et navneforbud senest ved afsigelsen af endelig
dom. byrettens dom af 22. september 2016 var endelig for t1’s vedkommende, da landsretten
traf afgørelse den 6. december 2016. på dette tidspunkt var der derfor ikke noget navneforbud
at opretholde for ham, da byrettens navneforbud efter sit indhold kun kan anses for at gælde i
forhold til hans egen straffesag.
højesteret finder, at der ikke er oplyst omstændigheder, der giver grundlag for at antage, at
offentlig gengivelse af t1’s navn i forbindelse med omtale af ankesagen, herunder navnene på
de tiltalte i denne sag, vil udsætte ham for unødvendig krænkelse. betingelserne for under
ankesagen at nedlægge navneforbud for så vidt angår t1 er derfor ikke opfyldt, jf. retsplejelo-
vens § 31, stk. 1.
højesteret tager herefter påstanden om ophævelse af navneforbuddet for t1 til følge.
                                        thi bestemmes:
landsrettens kendelse ændres, således at det ikke forbydes, at der sker offentlig gengivelse af
t1’s navn.

source: retspraksis

LICENSE:
Creative Commons Legal Code

CC0 1.0 Universal

type: caselaw

jurisdiction: Denkmark


text:
- evh
                                   udskrift
                                        af
                   sø- & handelsrettens dombog
                                  ____________
den 14. november 2008 blev af retten i sagen
v‐101‐07
blokhus dk aps
(advokat erling kragh‐pedersen
v/advokat tommy olesen)
mod
amager lagerhaller aps
(advokat henrik nehammer)
afsagt sålydende
                                     d o m:
indledning og påstande
ved denne dom tages der navnlig stilling til, om amager lagerhaller aps (i det
følgende amager lagerhaller) er uberettiget til at anvende navnet ”amager
lagerhotel aps” samt variationer deraf, idet blokhus dk aps tillige anvender
navnet ”amagerlagerhotel.dk”.
                                         - 2 -
blokhus dk aps (i det følgende blokhus) har nedlagt påstand om,
    1. amager lagerhaller skal anerkende, at selskabet har været og fortsat er
        uberettiget til at anvende navnet ”amager lagerhotel aps” samt variationer
        heraf.
    2. amager lagerhaller tilpligtes i erhvervs‐ og selskabsstyrelsen at slette
        navnet ”amager lagerhotel aps” som registreret binavn.
    3. amager lagerhaller skal betale blokhus 20.000 kr.
amager lagerhaller har nedlagt endelig påstand om frifindelse.
sagsfremstilling
      blokhus blev stiftet den 10. oktober 2001 og drev de første år virksomhed med
opkøb af erhvervsejendomme. i 2004 eller 2005 blev jan kjær medejer af blokhus,
der indtil da havde været ejet af rené sørensen og christian abildgaard. jan kjær er
også medejer af byggefirmaet kjær & lassen a/s, der driver virksomhed fra
ejendommen kirstinehøj 67. medio 2006 blev indehaverne enige om, at blokhus
skulle drive lagerhotel fra adressen kirstinehøj 52, kastrup. selskabet begyndte
udlejning af lagerrum fra 1. juli 2008 under navnet ”amagerlagerhotel.dk”.
lagerrummene er på 60 m² og udlejes til private og erhverv på kortvarige og
langvarige kontrakter.
      kim siestø holding aps købte i februar‐marts 2005 ejendommen kirstinehøj
1. amager lagerhaller blev erhvervet den 12. januar 2006, og samme dag indtrådte
kim siestø i direktionen. amager lagerhaller begyndte i august 2006 udlejning af
lagerrum fra ejendommen kirstinehøj 1. selskabet begyndte i august 2006 med at
annoncere med udlejning. udlejningsaktiviteten er senere flyttet til adressen
kirstinehøj 54, der naboejendom til kirstinehøj 52. lagerrummene er af varierende
størrelse og udlejes til erhvervsdrivende.
      den 15. juni 2006 fik rené sørensen navnet ”amagerlagerhotel.dk” registreret
hos dk hostmaster a/s.
      den 9. maj 2007 opsatte blokhus en pylon med navnet ”amagerlagerhotel.dk”
på kirstinehøj 52. pylonen er lavet af a’sign skilte og reklame.
      den 15. maj 2007 rettede amager lagerhallers advokat henvendelse til
blokhus med anmodning om, at selskabet ophørte med at anvende navnet
                                          - 3 -
”amagerlagerhotel.dk”, idet navnet var forveksleligt med navnet ”amager
lagerhaller”.
       amager lagerhaller lod den 12. juni 2007 navnet ”amager lagerhotel aps”
registrere som binavn i erhvervs‐ og selskabsstyrelsen.
       ved brev af 9. august 2007 til erhvervs‐ og selskabsstyrelsen gjorde amager
lagerhallers advokat indsigelse imod, at styrelsen havde registreret
”amagerlagerhotel.dk” som binavn for blokhus.
       i et brev af 20. september 2007 rettede sagsøgers advokat henvendelse til
sagsøgtes advokat med anmodning om, at amager lagerhaller slettede nævnte
binavn hos erhvervs‐ og selskabsstyrelsen og i øvrigt ophørte med at bruge navnet.
       hjemmesiden for amagerlagerhotel.dk blev aktiv omkring julen 2007.
forklaringer
jan kjær har forklaret, at han er direktør i byggefirmaet kjær & lassen og medejer i
blokhus. kjær & lassen har stået for byggeriet på kirstinehøj 52 og for opsætningen
af en pylon. selskabet tilbyder både kort‐ og langvarig udleje af lagerrum på 60 m²
til private og mindre erhvervsvirksomheder. udlejningsarealet er i alt 1000 m².
amager lagerhaller har større lokaler til udlejning, og udlejning sker derfor typisk
til erhverv. navnet amagerlagerhotel.dk er valgt for at signalere, beliggenhed og
formål. selskabet overtog grunden kirstinehøj 52 for 2½ ‐ 3 år. kirstinehøj er et
nyudlagt erhvervsområde med gode tilkørselsforhold. forinden driften blev
iværksat, havde selskabet annonceret i lokalaviser i dragør og på amager og opsat
en pylon. selskabet anvender navnet amagerlagerhotel.dk., herunder i annoncer.
pylonen er den primære markedsføring i kirstinehøj‐området. derudover har
selskabet kontinuerligt annonceret i amagerbladet og den blå avis. i annoncerne er
domænenavnet skrevet med stort, og der er en beskrivelse af lokalernes
beliggenhed, størrelse og pris.
       han kender kim siestø, da de bor i samme område og færdes i de samme
kredse. kjær & lassen a/s flyttede til kirstinehøj, kort forinden at kim siestø købte
en grund i området. han havde på et tidligt tidspunkt i privat regi oplyst til kim
siestø, at han ville købe endnu en grund i området med henblik på at lave et
lagerhotel. da blokhus rettede henvendelse til kommunen for at købe grunden
kirstinehøj 54, som man tidligere var blevet lovet, oplyste kommunen, at kim siestø
                                         - 4 -
havde købt den. kim siestø begyndte derfor på nabogrunden 2‐4 måneder, før
blokhus gik i gang med at bygge. på kim siestøs pylon stod ”amager lagerhaller”.
       han talte med gitte malling, a’sign skilte & reklame a/s, der fortalte, at kim
siestø havde henvendt sig vedrørende opstilling af en pylon, der skulle være magen
til den, som amagerlagerhotel.dk havde opsat. han har aldrig set amager
lagerhaller bruge navnet lagerhotel ud over som registreret binavn. der har ikke
været forvekslingstilfælde. der er to andre lagervirksomheder i området.
rené sørensen har forklaret, at idéen til at drive lagerhotel fra kirstinehøj kom fra
jan kjær.
       han står for selskabets hjemmeside og er registreret som ejer af
domænenavnet. domænenavnet tjener primært blokhus, der også betaler for
navnet. selskabet gjorde til at begynde med ikke så meget ud af markedsføring ud
over i erhvervsbladet for amager. da der ikke var nok interesserede, etablerede han
hjemmesiden og begyndte at annoncere i den blå avis.
christian abildgaard har forklaret, at han er uddannet ejendomsmægler. gitte
malling har fortalt ham, at kim siestø, dagen efter at blokhus havde opsat sin
pylon, rettede henvendelse til a’sign skilte & reklame a/s og bestilte en pylon, der
skulle være magen til og med samme navn.
kim siestø har forklaret, at han er mureruddannet og begyndte selvstændig
virksomhed i 1991. murerfirmaet havde brug for mere plads, hvorfor han købte
grunden kirstinehøj 1 i februar‐ marts 2005. kirstinehøj er en cirkulær vej, hvor
numrene ikke ligger som på andre veje. amager lagerhaller ejer i dag ejendommen.
da mange erhvervsvirksomheder mangler lagerplads, fik han idéen til udlejning,
som påbegyndtes i sommeren 2005.
       annoncerne i amager bladet og dragør nyt fra 1. august 2006 var indrykket,
fordi en af de første lejere havde opsagt lejemålet. amager lagerhaller havde
annonceret tidligere. virksomheden annoncerer hver 14. dag i amager bladet og
dragør nyt, selvom der egentligt ikke er behov derfor, da der er venteliste på
rummene. virksomhedens hjemmeside har fungeret siden sommeren 2006.
                                            - 5 -
hjemmesiden for amagerlagerhaller.dk blev taget i brug foråret/sommeren 2006, i
forlængelse af at man registrerede navnet.
          virksomhedens kundekreds er delvist sammenfaldende med blokhus’
kundekreds. amager lagerhaller har dog ingen privatkunder. amager lagerhallers
rum er større.
      virksomheden ansøgte kommunen om et ledigt grundstykke og fik i den
forbindelse tilladelse til at flytte skel på grunden kirstinehøj nr. 54.
      han kender gitte malling, som har serviceret amager lagerhaller med skilte
etc. amager lagerhaller har aldrig bestilt den beskrevne pylon. han har derimod
haft en samtale med gitte malling om, at amager lagerhaller gerne ville have sat et
stofbanner om byggeriet op. han har ikke bebrejdet hende, at hun har lavet en
pylon for blokhus. da han så navnet på pylonen hos blokhus, blev han forundret,
da navnet amager lagerhaller var indarbejdet. han syntes, at blokhus snyltede på
navnet. han lod navnet ”amager lagerhotel aps” registrere for at sikre sig imod
udnyttelse. han er ikke bekendt med, at der er sket forveksling med blokhus’
virksomhed. han har ingen aktuelle planer om at bruge navnet amagerlagerhotel
men kan ikke udtale sig om det på længere sigt, ligesom han heller ikke kan
udelukke, at der på længere sigt bliver sat en pylon op.
gitte malling har forklaret, at hun er direktør for a’sign skilte & reklame a/s.
virksomheden har ligger på kirstinehøj 65. a’sign skilte & reklame a/s har opsat
en skiltepylon på kirstinehøj 52. ordren blev modtaget 19. april 2007.
virksomheden arbejder jævnligt sammen med blokhus. hun kender også kim
siestø, som virksomheden også har lavet meget arbejde for. kim siestø kontaktede
hende på et tidspunkt om opsætning af en pylon. hun husker ikke længere, hvad
der skulle stå på den, men der var i hvert fald et logo for siestø’s virksomheden.
hun husker ikke præcist om kim siestø bad om at få lavet et logo med navnet
”amager lagerhotel” eller ”amager lagerhaller”. a’sign skilte & reklame fik ikke
ordren. hun kan ikke huske, om hun talte med blokhus om dette, men det er
sandsynligt, da hun talte løbende med virksomheden.
parternes argumenter
                                         - 6 -
blokhus har gjort gældende, at amager lagerhaller aps har overtrådt
markedsføringslovens § 1 om god markedsføringsskik, § 5 om sammenlignende
reklame, § 18 om brug af andres forretningskendetegn samt anpartsselskabslovens §
2. amager lagerhaller skal derfor betale blokhus et vederlag på 20.000 kr., jf.
markedsføringslovens § 20.
      ”amagerlagerhotel.dk” er et mærke, der tilhører blokhus. idet ordet
”lagerhotel” er sammenstillet med en geografiske betegnelse samt tilføjet ”dk”, har
mærket tilstrækkeligt særpræg til at være beskyttet efter markedsføringsloven.
mærket kan ikke anses for at have deskriptiv karakter.
      retten er stiftet ved ibrugtagning og senere indarbejdelse. blokhus har
anvendt mærket, inden amager lagerhaller fik det registreret som binavn.
tidsprioriteten skal regnes fra registreringen hos dk.hostmaster, og det er i den
forbindelse uden betydning, hvornår hjemmesiden blev aktiv. det må tillægges
vægt, at selskabet ved opsætning af en pylon, tilkendegav overfor omverdenen, at
man ville drive virksomhed under navnet ”amagerlagerhotel.dk”. subsidiært gør
blokhus gældende, at amager lagerhaller har handlet i ond tro. der henvises i den
forbindelse til, at blokhus allerede havde opsat en pylon med navnet
”amagerlagerhotel.dk”, da amager lagerhaller anmeldte navnet som binavn til
erhvervs‐ og selskabsstyrelsen, hvorfor det er uden betydning, at amager
lagerhaller fik registret ders binavn først.
      det registrerede binavn ”amager lagerhotel aps” er næsten identisk med
navnet ”amagerlagerhotel.dk”, og navnene er forvekslelige. der skal i den
forbindelse lægges vægt på, at virksomhederne har stort set samme kundekreds og
samme geografiske placering.
      amager lagerhaller har derfor overtrådt markedsføringslovens § 18 og
dermed også lovens § 1.
      det bemærkes endvidere, at registreringen af ”amager lagerhotel aps” som
binavn er i strid med anpartsselskabslovens § 2.
      idet vidneforklaringen fra gitte malling ikke kan tillægges afgørende vægt,
må det efter bevisførelsen lægges til grund, at amager lagerhaller har forsøgt at få
fremstillet en identisk pylon med navnet ”amager lagerhotel aps”, og der
foreligger dermed en overtrædelse af markedsføringslovens § 5.
                                           - 7 -
       det er ikke afgørende, om der er lidt et tab, men derimod at der er foretaget en
bevidst, kvalificeret handling. amager lagerhaller skal derfor betale et vederlag,
der skønsmæssigt kan ansættes til 20.000 kr.
       i forhold til fastsættelse af sagens omkostninger gøres det gældende, at det
skal tillægges vægt, at amager lagerhaller først har frafaldet sin selvstændige
påstand kort før hovedforhandlingen.
amager lagerhaller har gjort gældende, at selskabet er berettiget til at antage
binavnet ”amager lagerhotel aps” og anmelde det til erhvervs‐ og
selskabsstyrelsen. selskabet har ikke derved eller i øvrigt krænket en ret tilhørende
blokhus.
       blokhus har frafaldet sit oprindelige anbringende om at have en varemærkeret
til navnet ”amagerlagerhotel.dk”, en sådan ret ville heller ikke kunne opnås.
       amager lagerhaller har anmeldt navnet ”amager lagerhotel” som binavn,
før blokhus anmodede om sin registrering. det er i den forbindelse uden betydning,
hvornår rené sørensen fik registreret navnet hos dk.hostmaster.
       blokhus har ikke opnået en beskyttet ret til navnet som forretningskendetegn.
en sådan beskyttelse forelå i hvert fald ikke i maj 2007. navnet
”amagerlagerhotel.dk” har deskriptiv karakter og er i bedste fald et navn med
uendeligt svagt særpræg.
       blokhus har heller ikke indarbejdet navnet, idet opstilling af en pylon med
navnet ikke i sig selv udgør indarbejdelse.
       hvis der er opnået en eller anden form for navnebeskyttelse, omfatter den
ikke beskyttelse af et binavn.
       forklaringerne fra ejerne af blokhus dokumenterer ikke, at amager
lagerhaller har forsøgt at opstille en pylon, der er identisk med den, som blokhus
har opstillet.
       blokhus har således ikke et beskyttet forretningskendetegn, og amager
lagerhaller har ikke handlet på en måde, der kan bebrejdes selskabet. der foreligger
derfor ingen krænkelse af markedsføringsloven eller anpartsselskabsloven, og der
er ikke hjemmel til, at amager lagerhaller skal betale blokhus et vederlag. der er
heller ikke lidt et tab.
                                          - 8 -
       i forhold til sagens omkostninger gøres det gældende, at blokhus ikke er
påført større omkostninger ved at have forholdt sig til amager lagerhallers
selvstændige påstand.
rettens begrundelse og resultat
efter bevisførelsen lægges det til grund, at amager lagerhaller i august 2006
begyndte at udleje lagerrum fra adressen kirstinehøj 54 under anvendelse af
selskabets eget navn. amager lagerhaller havde således taget sit navn i brug, da
blokhus den 9. maj 2007 opsatte en pylon med navnet ”amagerlagerhotel.dk” på
nabogrunden kirstinehøj 52.
       det er ubestridt, at amager lagerhaller havde kendskab til blokhus’ brug af
navnet ”amagerlagerhotel.dk”, da førstnævnte selskab anmeldte navnet ”amager
lagerhotel aps” som binavn til erhvervs‐ og selskabsstyrelsen. navnene er stort set
identiske, og registreringen indebærer en risiko for forveksling, idet der er tale om
to virksomheder inden for samme branche drevet fra naboejendomme.
anmeldelsen af binavnet udgør derfor en overtrædelse af anpartsselskabslovens § 2,
stk. 2. amager lagerhaller tilpligtes derfor at få slettet registreringen af binavnet
”amager lagerhotel aps” hos erhvervs‐ og selskabsstyrelsen, ligesom amager
lagerhaller er uberettiget til at bruge navnet.
       efter bevisførelsen må det lægges til grund, at amager lagerhaller ikke har
brugt navnet ”amager lagerhotel aps” i markedsføringsmæssigt øjemed, og at
registreringen af binavnet udelukkende havde defensiv karakter. det er ikke
godtgjort, at amager lagerhaller har forsøgt at opstille en pylon med anvendelse af
navnet, hvorfor amager lagerhaller frifindes for overtrædelse af
markedsføringslovens § 1, 5 og 18.
       da der ikke foreligger en overtrædelse af markedsføringsloven, har amager
lagerhaller ikke krav på vederlag, hvorfor amager lagerhaller frifindes for påstand
3.
       parterne findes at skulle bære egne omkostninger, idet der herved lægges
vægt på sagens resultat.
                               thi kendes for ret:
                                        - 9 -
amager lagerhaller skal anerkende, at selskabet har været og fortsat er uberettiget
til at anvende navnet ”amager lagerhotel aps” samt variationer heraf.
amager lagerhaller aps tilpligtes i erhvervs‐ og selskabsstyrelsen at slette sit
registrerede binavn ”amager lagerhotel aps”.
amager lagerhaller aps frifindes for blokhus aps’ påstand 3.
hver part bærer egne omkostninger.
  kai w. bested                 mette christensen             hans jørgen nielsen
                                       (sign.)
                                    ___ ___ ___
                        udskriftens rigtighed bekræftes
                         p.j.v. sø- og handelsretten, den


text:
‐ evh
                                        udskrift
                                             af
                          sø- & handelsrettens dombog
                                       ____________
                                           dom
afsagt den 25. januar 2008 af sø‐ og handelsretten sammensat af retsformanden, vicepræsident
michael b. elmer, og de sagkyndige medlemmer, tekstildesigner lisbet friis og tekstildesigner jette
gemzøe.
v 68/06                            staff aps
                                   (advokat mai‐brit hauge garval)
                                   mod
                                   marc lauge a/s
                                   (advokat christian levin nielsen)
indledning og påstande
under anbringende bl.a. af, at marc lauge a/s (herefter: marc lauge) har kopieret en buks,
som staff aps (herefter: staff) havde fået designregistreret under dr 2005 00198, har staff
nedlagt påstand om, at marc lauge skal
    1. ophøre med fremstilling, markedsføring og salg af model ”tina”, subsidiært at
       anerkende at have været uberettiget til at markedsføre og sælge denne model
    2. tilintetgøre samtlige eksemplarer af model ”tina”
                                              - 2 -
    3. anerkende at have handlet i strid med god markedsføringsskik
    4. betale 1,2 mio. kr. med procesrente fra den 10. juni 2006.
    marc lauge har påstået frifindelse og har nedlagt selvstændig påstand om, at dansk
designregistrering dr 2005 00198 udslettes. heroverfor har staff påstået frifindelse.
oplysningerne i sagen
staff får sine varer leveret af det danske firma pro image, der får varerne produceret i kina.
staff betaler for varerne, når de er modtaget hos pro image. i januar 2005 fik staff leveret
6.178 par af de omhandlede bukser. varerne blev sendt ud til butikkerne i februar/marts 2005
med henblik på salg i foråret og sommeren 2005. i januar 2007 har staff fået leveret 2.028 par.
       staff indgav ansøgning til patent‐ og varemærkestyrelsen om designbeskyttelse af sin
buks den 18. maj 2005. registreringen skete under nummer dr 2005 00198 den 5. september
2005 og blev offentliggjort den 16. september 2005. buksen er afbildet således i
registreringsudskriften :
staffs buks er forarbejdet i en let bomuldskvalitet og har mange detaljer. buksebenene har
forneden en nedadbuet kant foran og en opadbuet kant bagpå, hvor der også er er en lodret
smocksyning, der ca. fem cm lang. i linningens underste kant og som kant på baglommernes
klapper er der syet satinbånd i samme farve som buksen. i linningen er der i siderne påsyet
spændetampe, således at taljevidden kan reguleres ved hjælp af to trykknapper, ligesom der
er to trykknapper på hver af baglommernes klapper. der er på karakteristisk måde påsyet
                                             - 3 -
dobbelte pyntestikninger både foran og bag på buksen. den vejledende udsalgspris i
butikkerne er 599 kr.
      i uge 20 og 21 2005 (fra 23. maj – 5. juni 2005) fik staff gentagne gange vist en tv‐
reklame på tv2 og tv2 charlie. i reklamen optrådte skuespilleren iben hjejle i tøj fra staff
herunder den omhandlede buks, der angiveligt derefter i branchen blev omtalt som ”staffs
tv‐buks”. udgifterne til fremstilling af reklamefilmen udgjorde 344.963 kr. ekskl. moms,
mens udgifterne til at få sendt tv‐reklamen udgjorde 345.000 kr. ekskl. moms, i alt 689.963 kr.
ekskl. moms.
      i efteråret 2005 blev staff opmærksom på, at marc lauge solgte en buks, ”tina”, til
butikkerne. marc lauges buks kan beskrives på ganske samme måde som staffs buks, dog at
smocksyningen på marc lauges buks knap så bred som på staffs buks, og at marc lauges
buks ikke har trykknapper på baglommernes klapper, ligesom de dobbelte pyntestikninger,
der er på marc lauges buks, er knap så fint forarbejdede som på staffs buks. marc lauges
buks har fuldstændig samme mål som staffs buks, herunder størrelse og placering af
lommerne, længden på lynlåsene, samme længde og vidde i ben og ved fod samt placering
af syninger. salgsprisen på marc lauges buks i butikkerne var 199 kr.
      ved brev af 16. december 2005 skrev staffs ejer, lars schacksen, til marc lauge, at staff
havde konstateret, at marc lauge solgte en buks, som staff mente var en ulovlig efterligning
af staffs designbeskyttede buks. brevet var vedlagt en kopi af staffs registreringsbevis. staff
oplyste endvidere, at de var blevet bekendt med, at marc lauges sælgere over for kunder
omtalte og solgte marc lauges buks som ”staffs tv‐buks”. da staff var af den opfattelse, at
marc lauges buks udgjorde en krænkelse efter designlovens § 9, bad staff marc lauge om
inden otte dage at bekræfte, at marc lauge øjeblikkelig ville tage buksen ud af produktion.
efter yderligere korrespondance sendte bjarke lauge christensen den 18. april 2005 staff
kopi af et brev til marc lauges kunder, hvori disse var blevet anmodet om at returnere ikke‐
solgte eksemplarer af den pågældende buks.
      med brev af 5. maj 2005 sendte marc lauges daværende advokat en opgørelse over
salget af ”tina” buksen til staffs advokat. af opgørelsen fremgik, at marc lauge havde
indkøbt 2.146 par bukser, hvoraf der efter salg i butikkerne og efter modtagelse af ikke‐solgte
bukser var en samlet beholdning hos marc lauge på 1.298 par. de 848 solgte par bukser
havde medført en omsætning fra butikkerne på 63.475,28 kr. efter fradrag af kostprisen for
                                            - 4 -
de 848 par bukser med 28.068,80 kr., havde marc lauge haft en totalfortjeneste på de 848
solgte par ”tina” bukser på 35.406,48 kr.
forklaringer
lars schacksen har forklaret, at han sammen med sin hustru ejer staff, som blev grundlagt i
1997. han tager sig af indkøbs‐ og designopgaver. staff laver dametøj med masser af detaljer
og har som målgruppe modebevidste kvinder på 35 år og derover.
      når staff designer nye produkter, sender de en tegning til pro image sammen med en
beskrivelse af produktet og krav til kvalitet. derefter modtager de en prøve, der rettes til.
når prøven er godkendt, får de 12‐15 salgsprøver, som deres sælgere viser frem til
butikkerne. de har tre sælgere i danmark, en i norge og en i sverige.
      de begyndte at designe buksen i 2004. det er primært hans hustru, der har tegnet
buksen. de besluttede senere, at buksen skulle designregistreres sammen med en anden
buks, idet de fandt designet så godt, at det skulle beskyttes. de har ikke designregistreret
andre produkter. buksen har et afslappet look og er karakteristisk ved de mange detaljer,
herunder buer forneden på buksebenene med forskellig længde foran og bagpå, påsatte
satinbånd, smocksyning, knapper, spændetampe og indvendige sømme. marc lauges buks
svarer udseende‐ og målmæssigt ganske til deres. den eneste forskel er lommeknapperne,
kvaliteten af smocksyningen og sømmene, men dette er blot for at gøre kopivaren billigere
end det originale produkt, og måske fordi den, der har skullet sy kopivaren, ikke har kunnet
lave de fine sømme. hele det udtryk, som gør staffs buks til noget særligt, er kopieret.
      de viste første gang buksen frem i august 2004 på modemessen i københavn. der var
ikke vilkår om fortrolighed. buksen var klar til levering til kunderne i januar/februar/marts
2005. de medbringer normalt kun varerne i én farve til messerne, men har et farvekort med
de øvrige farver, som modellen kan leveres i. deres sælgere rejste rundt til butikkerne efter
messen. de modtog ordrer på 6.178 par bukser til sæsonen forår/sommer 2005.
      pro image har et kontor i shanghai i kina. pro image sørger for kvalitet, produktion
m.v. de køber varerne gennem pro image, der selv vælger leverandøren i kina. de har kendt
leverandøren i kina gennem 20 år, og han er den eneste, de kender, der kan lave deres
arbejde. pro image udfører tilsvarende produktionsopgaver for andre kunder.
                                              - 5 -
       da butikkerne tog godt imod buksen, besluttede staff sig for at designregistrere
buksen. de havde tænkt sig, at buksen skulle være en basisting, der skulle gå igen sæson
efter sæson, hvilket den også har gjort lige siden, bortset fra 2006, hvor marc lave sendte sin
buks på markedet.
       de besluttede endvidere at markedsføre buksen gennem tv‐reklamer, hvilket dengang
var meget usædvanligt i branchen, særligt for så små virksomheder som staff. de ville gerne
profilere sig. deres tv‐reklame med skuespilleren iben hjejle blev vist mellem 50 og 60 gange
på tv2 og tv2 charlie. i reklamen blev der zoomet ind på buksens detaljer, herunder
smocksyning og lommer. buksen blev vist sammen med en bluse og et bælte. man kan ikke
vise buksen alene, så ville modellen, her iben hjejle, jo skulle være topløs. der blev vist i alt
tre sæt tøj. staff købte en pakke hos tv2 reklame, som indebar, at reklamen blev vist på alle
tidspunkter af dagen, blandt andet i forbindelse med tv‐serien desperate housewives. en
efterfølgende analyse viste en stor bekendtskabsgrad. de sendte endvidere ca. 150 dvd’ere
med trailers ud til butikkerne. det gav en god respons. reklamen fik megen omtale i
branchen, idet man fandt det, staff havde gjort imponerende.
       de bestilte ikke buksen til sæsonen 2006, idet de ikke havde modtaget ordrer nok til, at
den kunne gå i produktion. efter hans opfattelse var det fordi, marc lauge havde solgt en
helt tilsvarende buks til en meget lavere pris. de bestilte 2.028 par bukser til 2007 sæsonen,
idet de stadig havde tiltro til buksens potentiale, og buksen er også med i 2008 kollektionen,
hvor de har bestilt ca. 2.000 par bukser. produktionsprisen var ca. 83 kr. i 2005 og ca. 110 kr. i
2007. deres salgspris er ca. 200 kr., mens den vejledende pris i butikkerne er 599 kr. de har
haft en god udvikling i firmaet i perioden, salget er næsten eksploderet. buksen har en lang
levetid, formentlig omkring 10 år.
       de fik kendskab til marc lauges buks, idet deres sælgere fik at vide ude i butikkerne i
efteråret 2005, at marc lauge på messen i august 2005 havde en tilsvarende buks til levering i
februar‐marts 2006 med henblik på forår/sommer sæsonen 2006. de har fælles kunder.
sælgerne fik at vide hos kunderne, at marc lauge solgte sin buks som ”staffs tv‐buks”.
       staff har alene fået produceret gennem leverandører, som de har kendt gennem mange
år. det kan ikke være leverandøren i kina, som har givet designet videre til marc lauge. de
køber altid ”left overs” fra deres leverandører til halv pris for at undgå at få deres ting ud på
outlet‐markeder og for at undgå kopiering.
                                              - 6 -
       han skrev til marc lauge ved bjarke lauge christensen i december 2005 vedlagt kopi
af registreringsbeviset og billeder af buksen, så marc lauge vidste godt, at det var et
beskyttet design, da de sendte deres buks ud til butikkerne. han modtog alene et arrogant
svar om, at marc lauge ikke kendte noget til den model. han husker ingen telefonsamtaler
med bjarke lauge christensen og har ikke tidligere hørt, at denne skulle have efterspurgt
yderligere oplysninger. han er overbevist om, at et opkald fra bjarke lauge christensen ville
blive sat ind til ham. de måtte se marc lauges buks i butikkerne, før de kunne iværksætte
reaktioner over for marc lauge.
bjarke lauge christensen har forklaret, at han ejer marc lauge, som han startede op i midten
af 1980’erne. de sælger årligt 200‐300 forskellige produkter, primært jeans, i stores‐in‐stores
ved at sætte reoler op i butikkerne. de har kørt samme koncept i 20 år og specialiserer sig
ved at sælge basic produkter i mange farver med forskellige størrelser og længder. marc
lauge har ni ansatte, inklusive agenter i udlandet. de producerer selv varerne til deres
brands, marc lauge, m.a.p.p. og dna.
       de har ansat fem designere, heraf to til marc lauge linjen. designerne rejser med ham
til blandt andet kina og indien, hvor de henter inspiration og køber varer på markeder. de
sætter ny kollektion op seks‐otte gange årligt. de kører med 300‐400 prøver pr. brand, hvoraf
kun nogle er gode nok til at blive sat i produktion. de sælger 500‐600.000 par bukser om året.
der går typisk 2½ måned, fra ordren leveres til producenten i fjernøsten, til varerne kan
findes i butikkerne. designarbejdet foregår typisk seks‐otte uger før dette, og det tager
således ca. fem‐seks måneder, fra ideen kommer, til varen er i butikkerne. 90 % af deres
designs laves i fjernøsten, mens resten laves i esbjerg. det er ham og designerne, der
sammen laver kollektionen. hvis der kommer bestillinger fra butikkerne, sættes
produktionen i gang. de benyttede ikke pro image i 2004/2005, men gør det i dag.
       han deltog i modemessen i københavn i august 2004 og 2005, ligesom han deltager i
alle andre messer. det er umuligt at holde øje med, hvad andre firmaer sælger til butikkerne,
herunder om der er varer, der ligner de varer, som de har fundet i fjernøsten. marc lauge
havde ikke sin buks med på messen i august 2005. buksen blev sat i produktion i slutningen
af november 2005 og blev leveret til butikkerne i marts 2006.
                                              - 7 -
       da han modtog lars schacksens brev af 16. december 2005, vidste han ikke, hvad det
var for noget. han spurgte lars schacksen og fik det svar, at han skulle spørge sin sælger,
idet det var sælgeren, der havde kaldt marc lauges buks for ”tv‐buksen”. han bad staff om
yderligere oplysninger, men fik det ikke. først da buksen var ude i butikkerne, fik de
yderligere oplysninger. han trak øjeblikkeligt buksen ud af markedet, da han fandt ud af,
hvad det drejede sig om. han skrev således et brev til sine kunder den 18. april 2006, hvor
han bad kunderne returnere ikke‐solgte bukser. det var ikke nogen behagelig situation at
skulle    tilbagekalde    sine   varer.    de    returnerede    varer    blev    destrueret   på
forbrændingsanstalten mellem esbjerg og varde. han havde ikke modtaget nogen prøve på
buksen, inden den blev sat i produktion, ligesom han ikke så tegninger af denne. de havde
fundet buksen på et outlet‐center i kina, formentlig i juni/juli 2005. han husker ikke, om det
var ham eller en af hans designere, der fandt buksen.
       marc lauge fik produceret 2.146 par af sin buks. de bestilte lidt flere, end de havde
solgt på forhånd, idet de håbede på et mersalg i form af supplerende ordrer. kostprisen var
33,10 kr./stk., og de solgte bukserne til butikkerne for 75‐80 kr./par. de solgte imidlertid kun
omkring 1.000 par. de har haft en totalfortjeneste på 35.406,48 kr., men alt i alt har de haft
tab, fordi de destruerede 1.298 par bukser.
       der er væsentlige forskelle mellem marc lauges og staffs buks, idet stikningerne og
knapperne er forskellige. marc lauges buks er til hverdagsbrug, mens staffs buks er flottere
forarbejdet. kunder, der køber staffs buks, gør det bevidst. man har søgt at sætte lighedstegn
mellem staff og iben hjejle.
       man kan ikke sikre sig mod at blive snydt af en leverandør. der er altid et ”left‐over”
fra en produktion, som producenterne sælger lokalt, typisk på outlet‐markederne. nogle
producenter fortsætter ligefrem produktionen.
       han så første gang staffs tv‐reklame med iben hjejle aftenen før hovedforhandlingen,
da hans advokat afspillede den fra en dvd.
mette overmark har forklaret, at hun siden medio 2005 har været ansat som sælger hos staff.
hun sælger både på messer og ved at køre ud til butikkerne. hun har distrikt midt/nord
med 64 modebutikker med dametøj.
                                              - 8 -
       på messen i københavn i august 2005 fik de at vide, at marc lauge også solgte staffs
tv‐buks. kunderne sagde, at de hellere ville købe marc lauges buks, idet de kunne sælge den
til 199 kr. i stedet for staffs buks til 599 kr. for butikkerne var prisen afgørende, idet
forbrugeren, der oftest ikke er kvalitetsbevidst, ser at buksen er mage til og derfor hellere vil
købe den billige udgave. hendes kollega på sjælland har oplevet det samme hos sine
kunder.
       også ude i butikkerne blev staffs buks kaldet tv‐buksen. det har altid været deres mest
sælgende buks. en mellemstørrelse butik ville normalt købe mellem 24 og 48 par af disse
bukser.
       hun har hørt, at nogle kunder modtog et brev fra marc lauge om, at de skulle
returnere deres ikke‐solgte bukser. hun var dog ude hos en kunde i juli, hvor hun ”rendte
ind i” marc lauges buks igen. den var dog lavet lidt om, blandt andet var der kommet en
snøre forneden i buksebenet. vidnet fremviser denne buks, der har visse lighedspunkter
med staffs buks, sammen med en kvittering fra tex time i ikast fra den 26. juli 2007.
parternes synspunkter
staffs advokat har gjort gældende, at staffs buks nyder ophavsretlig beskyttelse, idet der bag
staffs design ligger en kreativ kunstnerisk proces, og den konkrete udformning af staffs buks
er udtryk for en selvstændig skabende indsats. buksen har den fornødne værkshøjde. det
bestrides, at værkshøjdekravet er højere for brugsgenstande end for andre former for værker.
marc lauges adfærd udgjorde således en forsætlig eller i hvert fald uagtsom krænkelse af
staffs ophavsretlige eneret i henhold til ophavsretslovens §§ 1 og 2.
       staffs buks nyder endvidere designretlig beskyttelse. staff designede sin buks i 2004 til
brug for kollektionen i 2005. buksen er særegen og udtryk for en egen personlig skabende
indsats, og staff besluttede at lade buksen designbeskytte. buksen blev første gang vist
frem under en messe i august 2004, og ansøgning om registrering blev indgivet i maj 2005,
hvorfor tidsfristerne i designlovens § 6 er overholdt. buksen blev registreret i patent‐ og
varemærkestyrelsen den 5. september 2005. kravene i designlovens § 3 om nyhed og
individuel karakter er opfyldt, og registreringen er således sket med rette. det er den
konkrete udformning af buksen og sammensætningen af flere forskellige karakteristika, der
                                               - 9 -
gør buksen helt særlig. designlovens nyhedskrav er ikke et objektivt og globalt nyhedskrav.
hvis det ret usandsynlige skulle være sket, at designet allerede var kendt i fjernøsten, var
der stadig tale om et nyt design i europa. efter designforordningens artikel 85 er der
formodning for registreringens gyldighed.
       der    stilles større    krav   til opfyldelse     af   kravet    om  individualitet   ved
beklædningsgenstande end ved andre genstande. særpræg og krænkelse kan fastslås uden
brug af skønserklæring. marc lauge har ikke kunnet fremlægge eksempler på andre bukser,
der ligner staffs buks, idet staffs buks klart adskiller sig fra andre stumpebukser.
       efterfølgende i 2005 producerede, eller i al fald indførte, og markedsførte marc lauge
en stort set identisk kopi af buksen til en salgspris svarende til en tredjedel af salgsprisen for
staffs buks. herved krænkede marc lauge bevidst, eller i hvert fald uagtsomt, staffs
designret, jf. designlovens §§ 1 og 9.
       det har formodningen mod sig, at marc lauge ikke skulle have kendt staffs buks.
marc lauge var med på messen i august 2004, ligesom buksen og tv‐reklamerne blev meget
omtalt i branchen. registreringen blev offentliggjort den 16. september 2005, og man kan pr.
definition ikke være i god tro om en registreret rettighed. marc lauge fik sin buks hjem fra
producenten i februar/marts 2006, og buksen kom ud til butikkerne i marts 2006. marc lauge
har ikke fremlagt dokumentation for, hvor og hvornår marc lauge købte buksen i
fjernøsten. marc lauge ved godt, at der sælges ”left overs” på markederne, og marc lauge
burde derfor i det mindste have undersøgt, om det ville indebære en krænkelse af andres
rettigheder, inden buksen blev sat i produktion.
       marc lauges handlinger var endvidere i strid med god markedsføringsskik, jf.
markedsføringslovens § 1. staffs buks har designmæssig kvalitet og kunstnerisk særpræg.
staff har ydet en betydelig markedsføringsindsats. staffs markedsmæssige position nyder
beskyttelse efter markedsføringsloven. marc lauges buks udgjorde en såvel tilstræbt som
illoyal efterligning af staffs buks, og marc lauges adfærd var illoyal og tilsigtet snyltning på
staffs bekostelige markedsføring, hvorved marc lauge uretmæssigt forsøgte at tilegne sig en
del af staffs marked.
       marc lauge skal betale vederlag og erstatning for den yderligere skade, overtrædelsen
har medført, herunder markedsforstyrrelse og mistet omsætning. i den forbindelse må det i
overensstemmelse med mette overmarks forklaring lægges til grund om, at kunderne ikke
                                            - 10 -
ønskede at købe staffs buks, idet de allerede havde købt denne buks hos marc lauge. marc
lauge fik produceret 2.146 par af sin ”tina” buks, hvoraf der blev solgt ca. 1.000 par. de
øvrige ca. 1.000 par kunne have været solgt, såfremt buksen ikke blev trukket tilbage fra
markedet. der mangler dokumentation for, at der ikke har været produceret mere end 2.146
par bukser. staff har haft en generel omsætningsopgang i perioden, men ikke på den
konkrete buks. hertil kommer tab i form af et stort anlagt, spildt reklameindslag, hvor
buksen var i fokus, og hvor buksen var grunden til, at man i det hele taget valgte at satse på
tv‐reklamen, der kostede knap 700.000 kr. marc lauge snyltede endvidere på reklamen, når
de solgte deres buks som ”staffs tv‐buks”.
      marc lauge er endvidere forpligtet til at tilintetgøre samtlige eksemplarer, der er i
behold, af den krænkende buks, idet marc lauge ikke har dokumenteret, at det er sket.
      det er en skærpende omstændighed, at marc lauge ikke straks indstillede produktion
og salg af buksen efter modtagelsen af staffs brev af 16. december 2005.
marc lauges advokat har gjort gældende, at der ved beklædning gælder særligt strenge krav
såvel til værkshøjde som til efterligninger. staffs buks besidder ikke værkshøjde, idet der,
også i mangel af en syns‐ og skønserklæring herom, ikke er ført bevis for, at de er andet end
en almindelig, dagligdags beklædningsgenstand. der er således ikke sket nogen krænkelse af
nogen ret som omhandlet i ophavsretslovens §§ 1 og 2.
      designlovens § 9 giver alene indehaveren adgang til at udnytte designet, hvilket efter
lovens § 3, stk. 1 forudsætter, at designet er nyt som helhed og ikke kun i detaljer adskiller
sig fra, hvad der var kendt på tidspunktet for ansøgningens indlevering til registrering.
derudover skal designet objektivt adskille sig fra det tidligere kendte på en tilstrækkelig
kvalificeret måde, således at der er tale om en global nyhed. det er der ikke her. stikninger
syet som smocksyning på bukseben kan ikke antages at opfylde kravet til individuel
karakter. der er ikke fremlagt nogen autoritativ udtalelse i form af en skønserklæring. dansk
ret giver kun et snævert værn mod efterligning af modeprægede artikler, som skal være
stærk og grov. staff har ikke løftet bevisbyrden for, at den registrerede designret er ny, eller
at den har individuel karakter, så marc lauge må frifindes for designkrænkelse, ligesom
registreringen skal udslettes. endvidere har staff selv vist buksen frem på messen og til
kunderne, hvilket hindrer beskyttelse ved designregistrering.
                                             - 11 -
       beskyttelse efter markedsføringsloven mod efterligning af modetøj forudsætter, at der
foreligger et vist særpræg og et vist dadelværdigt forhold hos efterligneren, herunder at
efterligneren har tilstræbt at fortrænge det første produkt fra markedet på illoyal vis. det
bestrides, at staffs buks besidder det særpræg, der er nødvendigt for at opnå beskyttelse
efter markedsføringslovens generalklausul. buksen er udformet i sædvanligt snit, og eneste
adskillende elementer er nogle smocksyninger, der dog alene fremtræder som banale og
uden iøjnefaldende særpræg. afskæringen af buksebensdelen med buet tunge forekommer
heller ikke at være af en sådan karakter, at den kan betegnes som en nyhed eller original.
afgørende for, om marc lauge kan bebrejdes noget markedsføringsmæssigt dadelværdigt,
er, om marc lauge kan hævdes at have været i ond tro om staffs buks og på illoyal vis søgt
den produceret og herefter introduceret den på det danske marked for at forsøge at
fortrænge staff fra markedet. marc lauge har imidlertid ikke selv ladet nogen efterligning
producere, men indkøbt et mindre parti i fjernøsten uden kendskab til staffs tv‐
markedsføring. marc lauge har ikke været i ond tro, endsige udvist nogen form for
dadelværdigt forhold, og der er ikke fra staffs side påvist nogen tilnærmelsesvis
sandsynlighed herfor.
       der er ingen dokumentation for, at marc lauges salg af 913 par bukser har påført staff
et tab af den påståede anførte størrelse. oprindelig nedlagde staff i øvrigt påstand om 3,75
mio. kr. der mangler således bl.a. en opgørelse over for eksempel omkostninger til eventuel
genetablering     af   renommé,      nødvendige     yderligere   reklameomkostninger    efter
introduktionen af marc lauges buks etc., ligesom staff ikke har indkaldt butiksindehavere til
at afgive forklaring om den påståede markedsforstyrrelse.
       marc lauge har selv haft et tab på 35.406,48 kr. ved importen af sin buks. marc
lauge har allerede destrueret de ikke solgte eksemplarer af ”tina” buksen, hvorfor der bør
frifindes for påstand 2.
sø‐ og handelsrettens afgørelse
staff har ikke ved fremlæggelse af en sagkyndig erklæring eller på anden måde godtgjort, at
staffs buks er udtryk for en sådan personlig og skabende indsats, at designet kan have
værkshøjde efter ophavsretslovens § 1.
                                              - 12 -
       retten finder derimod, at designet har en sådan individuel karakter, at det er beskyttet
i   overensstemmelse      med    registreringen   den     5.  september    2005   i   patent‐   og
varemærkestyrelsen, idet offentliggørelsen på messen i august 2004 er foretaget af
designeren selv, altså staff, inden for den periode på 12 måneder forud for ansøgningen, som
er omtalt i designlovens § 6, stk. 1, nr. 1. marc lauge har ikke forelagt retten eksempler på
andre bukser, der gør det muligt at fastslå, at staffs buks ikke opfylder nyheds‐ og
individualitetskravet.
       der er herefter ikke anledning til at tage stilling til, om buksen ville have været
beskyttet mod efterligninger efter markedsføringslovens § 1.
       det findes ikke alene ved vidnet mette overmarks forklaring godtgjort, at marc lauges
sælgere skulle have omtalt marc lauges produkt som ”staffs tv‐buks”, idet det, som vidnet
sagde i retten, var, at kunderne havde sagt til staff, at ”staffs tv‐buks” nu ikke blot blev solgt
af staff, men også af marc lauge. marc lauge frifindes for staffs påstand 3.
       marc lauges buks svarer i sit design og i alle mål til staffs beskyttede design, bortset
fra enkelte mindre væsentlige detaljer, såsom en manglende pyntesøm og de to knapper
uden funktionel betydning, som mangler på marc lauges buks’ baglomme. staffs principale
påstand 1 om forbud mv. tages herefter til følge.
       marc lauge har ikke fremlagt bevis for sit anbringende om, at de ikke solgte og de
retur modtagne bukser er tilintetgjort. under disse omstændigheder tages staffs påstand 2 til
følge.
       med hensyn til staffs påstand 4 finder retten det ikke godtgjort, at marc lauge forud
for henvendelsen af 16. december 2005 fra staff vidste, at marc lauges buks indebar en
krænkelse     af   staffs   design.    designet    var     imidlertid   blevet   offentliggjort  i
registreringstidende den 16. september 2005, således at marc lauge herefter ikke længere
kunne være i god tro om staffs eneret til designet. marc lauges salg til kunderne skete i
september‐oktober 2005, men marc lauge fik først bukserne hjem og sendte dem ud til
butikkerne i marts 2006, efter at staff den 16. og 27. december 2005 havde gjort indsigelse
mod marc lauges salg af buksen. designindgrebet er derfor sket forsætligt eller uagtsomt, jf.
designlovens § 37.
       marc lauge skal herefter betale et rimeligt vederlag for udnyttelsen af designet og
erstatning for yderligere skade som følge af designindgrebet. det lægges i overensstemmelse
                                              - 13 -
med marc lauges oplysning til grund, at marc lauge solgte 848 par bukser af dette design i
2006. marc lauges salg findes at have bevirket en vis forstyrrelse af markedet for staffs buks.
efter et samlet skøn fastsættes vederlag og erstatning for markedsforstyrrelse til et beløb på
150.000 kr.
       det er usikkert, om staff ville have kunnet sælge sine bukser i 2006‐kollektionen, hvis
marc lauge ikke havde solgt sine, men ud fra oplysningerne om salget på ca. 2.000 par
bukser i 2006, findes det godtgjort, at staff ville have kunnet sælge 2.000 par bukser i 2006,
hvis marc lauge ikke gennem sin efterligning havde gjort salget vanskeligt eller umuligt for
staff, der derfor skal have erstatning for mistet dækningsbidrag ved salg af 2.000 par bukser i
2006, som skønsmæssigt fastsættes til et beløb på 200.000 kr.
       de findes ikke godtgjort, at staff har afholdt reklameudgifter, som har været spildt for
staff, blot fordi marc lauge solgte sin buks i 2006. staffs reklamer blev sendt i uge 20 og 21 i
2005 og havde ikke blot til formål at sælge de 5.000 par bukser, som skulle sælges i denne
sæson, men navnlig at brande staff, hvilket også må antages at være lykkedes. derimod var
kampagnen ikke rettet mod salget af denne specifikke buksemodel i 2006. der findes derfor
ikke lidt noget erstatningsberettiget tab på dette punkt.
       marc lauge skal herefter i alt i vederlag og erstatning betale 350.000 kr. til staff.
       under hensyn til det idømte erstatningsbeløb og til, at staff oprindelig havde krævet
erstatning med 3,7 mio. kr., hvilket beløb ved hovedforhandlingen var nedsat til 1,2 mio. kr.,
pålægges marc lauge at betale 40.000 kr. i sagsomkostninger til staff, heraf 8.700 kr. til
dækning af retsafgift og resten til dækning af udgift til advokat.
                                 thi kendes for ret
marc lauge a/s skal ophøre med at fremstille, markedsføre og sælge sin buks model “tina”,
tilintetgøre samtlige ikke‐solgte eksemplarer heraf og inden 14 dage til staff aps betale
350.000 kr. med procesrente fra den 10. juni 2006 og 40.000 kr. i sagsomkostninger.
       i øvrigt frifindes parterne for hinandens påstande.
lisbet friis                                michael b. elmer                         jette gemzøe
              - 14 -
             (retsformand)
              (sign.)
           ___ ___ ___
udskriftens rigtighed bekræftes
p.j.v. sø- og handelsretten, den


text:
                                              dom
afsagt den 18. maj 2017 af vestre landsrets 4. afdeling (dommerne kirsten thorup, ida
skouvig og henning bang fuglsang sørensen (kst.) med domsmænd) i ankesag
v.l. s–2464–16
anklagemyndigheden
mod
t
født den … 1966
(advokat daniel rosenkilde larsen, københavn)
retten i sønderborg har den 5. december 2016 afsagt dom i 1. instans (rettens nr. k01-
4829/2016).
påstande
tiltalte, t, har påstået formildelse, navnlig således, at der ikke der ikke sker udvisning.
anklagemyndigheden har påstået skærpelse, således at indrejseforbuddet fastsættes til mindst
6 år.
supplerende oplysninger
i forbindelse med sagen har kriminalforsorgen i hillerød foretaget en personundersøgelse. af
konklusionen fremgår, at tiltalte er fundet egnet til modtage en hel eller delvis betinget dom
med vilkår om samfundstjeneste, hvortil det anbefales, at der fastsættes vilkår om tilsyn af
kriminalforsorgen i prøvetiden.
tiltalte har den 21. februar 2017 vedtaget en bøde for overtrædelse af færdselsloven.
                                               - 2 -
forklaringer
tiltalte har om sine personlige forhold forklaret, at hans hjemmeboende børn er 9 og 17 år.
begge børn går i skole. hans yngste søn lider af angst på grund af oplevelserne i syrien, og
derfor skal han have hjælp til alt. han har desuden indlæringsproblemer og går på en særlig
skole. han har også en datter på 23 år i danmark. hun er gift og har et barn på 2 år. han er
flygtet fra regimet i syrien, og hvis han vender tilbage, vil han blive henrettet. han går på
sprogskole og er i praktik. han modtager kontanthjælp.
han og b delte udgifterne til rejsen, men han fik ikke penge i øvrigt for at deltage i rejsen. a
var syg, og det var for at vise medmenneskelighed, at han hjalp hende med indrejsen. han har
ikke fået arbejde, men har været praktikant i ½ år hos en blomsterhandler, der var araber, men
havde været i danmark i mange år. desuden har han været i praktik på et hospital, hvor han
hjalp gamle mennesker. der var der kun danskere. han har gennemført de aftalte
praktikperioder.han har fortsat sin danskundervisning frem til i dag. hans ægtefælle har
fortsat job som pædagogmedhjælper. hun arbejder hver dag fra kl. 8 til 14. han vil gerne
blive i danmark med sin familie, fordi det vil være forfærdeligt for ham og hans familie at
vende tilbage til syrien.
landsrettens begrundelse og resultat
tiltalte havde ingen personlig tilknytning til a, som han hjalp med at indrejse. herefter og af
de grunde, som byretten har anført, tiltrædes det, at straffen, der tillige er fastsat i medfør af
straffelovens § 89, er udmålt til fængsel i 30 dage, idet det ikke kan føre til et andet resultat, at
medgerningsmanden, b, der var morfar til a, alene er straffet med en bøde.
tiltalte er af kriminalforsorgen fundet egnet til samfundstjeneste.
der er ikke i forarbejderne til lov nr. 152 af 18. februar 2015 om ændring af straffeloven og
lov om fuldbyrdelse af straf m.v. noget, der taler imod ud fra en samlet vurdering at fravige
udgangspunktet om, at bistand til, at en udlænding ulovligt indrejser til danmark, jf.
udlændingelovens § 59, stk. 8, nr. 1, straffes med ubetinget fængsel i 30 dage, jf. herved
højesterets dom gengivet i ufr 2012.1101h.
                                                 - 3 -
efter oplysningerne om tiltaltes gode personlige forhold finder landsretten det derfor
forsvarligt at gøre straffen på fængsel i 30 dage betinget med vilkår som fastsat nedenfor.
betingelserne for udvisning af tiltalte i medfør af udlændingelovens 24, nr. 2, er opfyldt.
tiltalte skal derfor udvises af danmark, medmindre det vil være i strid med danmarks
internationale forpligtelser at udvise ham, jf. herved udlændingelovens § 26, stk. 2.
af de grunde, som byretten har anført, og da det, der er oplyst under landsrettens behandling
af sagen, ikke kan føre til et andet resultat, tiltræder landsretten, at der ikke foreligge
oplysninger om forhold, som indebærer, at det vil være i strid med danmarks internationale
forpligtelser, at tiltalte udvises af danmark.
det tiltrædes derfor, at tiltalte er udvist af danmark i medfør af udlændingelovens § 26, stk. 2,
jf. § 24, nr. 2. indrejseforbuddet fastsættes i medfør af udlændingelovens § 32, stk. 3, til 6 år.
med de anførte ændringer stadfæster landsretten dommen.
                                     t h i k e n d e s f o r r e t:
byrettens dom stadfæstes med følgende ændringer:
-               straffen på fængsel i 30 dage gøres betinget, idet fuldbyrdelse af straffen
udsættes og bortfalder efter en prøvetid på 1 år fra denne dom på betingelse af, at tiltalte i
prøvetiden ikke begår strafbart forhold, at tiltalte i prøvetiden undergiver sig tilsyn af
kriminalforsorgen, og at tiltalte udfører ulønnet samfundstjeneste i 30 timer efter
kriminalforsorgens bestemmelse inden for en længstetid på 4 måneder. prøvetiden ophører,
når længstetiden er udløbet.
-               indrejseforbuddet er 6 år.
statskassen skal betale sagens omkostninger for landsretten.