text:
                             højesterets dom
                       afsagt tirsdag den 18. september 2012
sag 233/2010
(2. afdeling)
a
(advokat nikolaj bjørnholm)
mod
skatteministeriet
(kammeradvokaten ved advokat lars apostoli)
i tidligere instans er afsagt dom af østre landsrets 13. afdeling den 25. juni 2010.
i pådømmelsen har deltaget fem dommere: lene pagter kristensen, marianne højgaard
pedersen, jon stokholm, jens peter christensen og oliver talevski.
påstande
appellanten, a, har nedlagt påstand om, at handelsværdien pr. 19. maj 1993 af a-aktierne i
louis poulsen & co. a/s skal ansættes til kurs 2.674, subsidiært en lavere kurs højere end
1.600.
indstævnte, skatteministeriet, har påstået stadfæstelse.
supplerende sagsfremstilling
skønsmændene, chefanalytiker robert neumann og statsautoriseret revisor ole tønnesen, har
til brug for højesteret udarbejdet en supplerende erklæring af 9. juli 2012. efter en e-mail
korrespondance med as advokat har skønsmændene den 17. og 18. juli 2012 udarbejdet sup-
plementer til erklæringen, hvori der bl.a. er taget højde for en formelfejl.
i supplementet af 18. juli 2012 hedder det bl.a.:
                                          - 2 -
”vi har i en efterfølgende kvalitetskontrol af beregningerne i besvarelsen af spørgsmål
1, dateret 9. juli 2012, konstateret en tastefejl, hvor nutidsværdien af aftrapningsperio-
den er beregnet som:
nutidsværdi(aftrapningsperiode år 1 til år 5)/(1+afkastkrav^5)
den burde rettelig være beregnet som:
nutidsværdi(aftrapningsperiode år 1 til år 5)/(1+afkastkrav)^5.
nedenfor følger den rettede version af besvarelsen af spørgsmål 1 samt samtlige bilag
(1-4), der er opdateret.
det skal for en god ordens skyld bemærkes, at besvarelserne af spørgsmål 2-6 fasthol-
des, da disse ikke påvirkes af korrektionen.
spørgsmål 1
hvad ville handelsværdien af a-aktierne i louis poulsen & co a/s udgøre pr. 9. maj
1989, 31. maj 1990, 19. maj 1993 og 3. maj 1995, hvis værdiansættelsen baseres på den
"residuale indtjeningsmodel" og på baggrund af de oplysninger, som på det pågældende
tidspunkt var offentligt tilgængelige?
ad 1)
besvarelsen er sammenfattet i tabel 1a:
tabel 1a – sammenfatning af handelsværdien og kurs på udvalgte datoer
      opgjort per. handelsværdi       kurs uden kurs med kontrolpræmie handelsværdien
                         (dkkm) kontrolpræmie kontrolpræmie          kurs af a-aktierne (dkk)
   kolonne nr. (1)           (2)              (3)            (4)       (5)                  (6)
       09-05-1989           588            1.020          19,4%     1.189           88.309.664
       31-05-1990           721            1.252          29,4%     1.561          115.905.019
       19-05-1993           546              949          21,7%     1.122           83.325.060
       03-05-1995           971            1.686           5,5%     1.766          131.089.458
       rapporten            657            1.140          21,7%     1.350          100.247.457
det fremgår af tabel 1a (kolonne 5), at kursen for a-aktierne er: 1.189 pr. 9. maj 1989,
1.561 pr. 31. maj 1990, 1.122 pr. 19. maj 1993 og 1.766 pr. 3. maj 1995.
det giver følgende handelsværdier for a-aktierne (kolonne 6): 88.309.664 dkk pr. 9.
maj 1989, 115.905.019 dkk pr. 31. maj 1990, 83.325.060 dkk pr. 19. maj 1993 og
131.089.458 dkk pr. 3. maj 1995. som reference medtages vurderingen fra rapporten.
besvarelsen af spørgsmål 1 er baseret på modellerne vist i bilag 1-4, der kommenteres
yderligere i afsnittet "iv. uddybning af besvarelsen" i besvarelsen dateret 9. juli 2012.
det skal bemærkes, at de af os foretagne værdiansættelser er forbundet med stor usik-
kerhed. dette skyldes dels den begrænsede adgang til relevante økonomiske detaildata,
dels det forhold, at værdiansættelsen foretages 17-23 år senere end værdiansættelsesda-
                                                 - 3 -
      toen, således at der også er mangler i den makroøkonomiske/samfundsmæssige bag-
      grundsviden. specielt er det uklart hvilke forventninger man havde i datiden.
      til dokumentation for de rettede beregninger af nutidsværdien i aftrapningsperioden er
      sammenhængen mellem estimater for aftrapningsperioden og de tilhørende nutidsvær-
      dier vist i tabel 1b.
      tabel 1b - nutidsværdier og prognose for aftrapningsperioden
                        nutidsværdi pr. 31/12 af
          opgjort per. aftrapningsperioden antal år efter budgetperioden - resultat i dkkm
                                                           1          2         3           4     5
       kolonne nr. (1)                        (2)        (3)        (4)       (5)          (6)   (7)
           09-05-1989                        100         39         43        48          53     59
           31-05-1990                        183         70         80        91         105   120
           19-05-1993                        102         36         39        42          45     48
           03-05-1995                        284         92        107       124         145   170
      for fuldstændighedens skyld er såvel estimater for budgetperioden og de heraf følgende
      nutidsværdier for budgetperioden vist i tabel 1c.
      tabel 1c – nutidsværdier og prognose for budgetperioden
                        nutidsværdi pr. 31/12 af
          opgjort per.      budgetperioden        antal år i budgetperioden - resultat i dkkm
                                                          1          2         3            4     5
       kolonne nr. (1)                        (2)        (3)        (4)       (5)         (6)   (7)
           09-05-1989                        129         36         35        34          35    37
           31-05-1990                        196         48         51        55          60    65
           19-05-1993                        111         24         26        29          32    35
           03-05-1995                        280         66         71        76          80    84
      …”
i erklæringen af 9. juli 2012 hedder det bl.a.:
      ”i. definitioner
      …
      afkastkrav             aktionærernes forventede risikojusterede afkast ved at investere i
                             louis poulsen & co. a/s. afkastkravet anvendes til at beregne
                             handelsværdien.
      handelsværdi           den estimerede værdi på en given dato af hele aktiekapitalen (såvel
                             a- som b-aktiekapitalen) i louis poulsen & co. a/s. handelsvær-
                             dien er estimeret som den bogførte egenkapital (eventuelt korrige-
                             ret for mer- eller mindreværdier) tillagt nutidsværdien af den for-
                             ventede fremtidige indtjening til aktionærerne. indtjeningen dækker
                             over en budgetperiode på 5 år og en aftrapningsperiode på 5 år. nu-
                             tidsværdien viser (per en given dato) værdien af indtjeningen tilba-
                             gediskonteret med afkastkravet.
                                           - 4 -
kurs                    værdien af nominelt 100 dkk aktiekapital.
kontrolpræmie           merværdi for a-aktier i forhold til b-aktier. kontrolpræmien giver
                        en omfordeling mellem a- og b-aktionærerne af handelsværdien i
                        forhold til fordelingen af den nominelle aktiekapital.
landsretsdommen østre landsrets dom af 25. juni 2010 i sagen a m.fl. mod
                        skatterninisteriet.
rapporten               den oprindelige syn- og skønsrapport fra 22. april 2003.
ii. besvarelse af spørgsmål
…
spørgsmål 2
på hvilken måde adskiller grundlaget for besvarelsen af spørgsmål 1 sig fra det, som
ligger til grund for besvarelsen af spørgsmålene i erklæringen af 22. april 2003?
ad 2)
vi opstiller følgende typologi over den mulige tilgængelige information:
i. perfekt direkte viden – svarende til uhindret direkte adgang til interne dokumenter,
     analyser og vurderinger. interview(s) med nøglepersoner og beslutningstagere.
ii. direkte viden – adgang til offentlige tilgængelige informationer suppleret med inter-
     view(s) med nøglepersoner og beslutningstagere.
iii. indirekte viden – kun adgang til offentlige tilgængelige oplysninger som årsregnska-
     ber og fondsbørsmeddelelser.
information af type i) svarer typisk til den viden, som en potentiel køber i forbindelse
med handel af virksomheder vil sikre sig i en due diligence proces, hvor man opnår ad-
gang til samtlige væsentlige informationer om selskabet.
information af type ii) svarer til det som eksterne aktieanalytikere normalt baserer deres
estimater og analyserapporter på. aktieanalytikerne har typisk en løbende kontakt til
selskaberne, som de følger, hvor de i forbindelse med regnskabsmeddelelser kontakter
selskabets investor relationship manager, økonomidirektøren eller den administrerende
direktør, der kommer med supplerende og uddybende bemærkninger.
i forbindelse med udarbejdelsen af rapporten havde vi tilnærmelsesvis adgang til in-
formation af type i). der var adgang til interne oplysninger bl.a. i form af:
• specifikation af bruttoresultat og omkostninger for 1992.
• koncernafslutningsark for 1991 og 1992, der viser de enkelte selskabers
     resultatopgørelse.
• specifikationer til årsregnskabet for 1993 (heraf anvendt specifikation af
     ejendommenes værdi pr. 31. december 1992).
• referat fra bestyrelsesmøder i perioden 22. marts 1990- 8. juni 1993.
                                          - 5 -
• direktionens skriftlige beretninger til bestyrelsesmøderne i perioden 9. december
    1991 – 8. juni 1993.
endvidere blev der gennemført et interview med selskabets daværende økonomidirek-
tør.
besvarelsen af spørgsmål 1 i denne erklæring baserer sig alene på information af type
iii), indirekte viden, i form af offentlig tilgængelig information i form af selskabets års-
regnskaber, fondsbørsmeddelelser suppleret med offentlig tilgængelig data om makro-
økonomi.
spørgsmål 3
har det forskellige grundlag for besvarelsen af spørgsmål 1 og spørgsmålene i erklærin-
gen af 22. april 2003 betydning for muligheden for en direkte sammenligning af besva-
relserne - og i givet fald hvilken betydning?
ad 3)
grundlaget for denne erklæring er baseret på information af type iii), der på nogle afgø-
rende punkter adskiller sig fra den information (type ii), som eksterne aktieanalytikere
baserer deres analyse på. eksterne aktieanalytikere kunne have adgang til information
fra selskabet (”guidance"). selvom forbuddet mod videregivelse af insiderviden for
børsnoterede selskaber skal respekteres vil analytikeren kunne tænkes at opnå informa-
tion, som vi i besvarelsen af spørgsmål 1 ikke vil kunne få.
alene kontakten til selskabet vil kunne påvirke analytikeren og give information, der
ikke er afspejlet i årsrapporterne. en del af denne information kan være "tavs viden"
d.v.s. viden som opstår som en tolkning af møder eller kontakter med selskabet (hvor-
dan var økonomidirektørens humør under interviewet?, markerede hans mimik, at esti-
materne var for lave/høje eller vurderingerne var for negative eller optimistiske? var la-
geret tomt eller fyldt, da analytikeren besøgte produktionen? kom der udtalelser fra an-
dre personer under besøget, som gav en anden viden? var der modstrid mellem forskel-
lige interviewpersoner? etc.). en lang række informationer vil således ikke være tilgæn-
gelig her 23 år efter det første tidspunkt for en værdifastsættelse for 1989.
det er vores konklusion, at datagrundlaget i forbindelse med rapporten er mere fyldest-
gørende, svarende til det der er kutyme i forbindelse med virksomhedshandel, hvorimod
der kan være væsentlige mangler i den information, der ligger grund for besvarelsen af
spørgsmål 1, som gør at man bør være varsom med at fortolke og anvende svarene.
derfor er der efter vor opfattelse ikke mulighed for en direkte sammenligning af besva-
relserne, idet værdifastsættelserne i nærværende besvarelse er behæftet med væsentlig
større usikkerhed end rapportens værdifastsættelse. vi kan ikke kvantificere betydnin-
gen af dette.
spørgsmål 4
anser skønsmændene grundlaget for besvarelsen af spørgsmål 1 for et fyldestgørende
og fagligt forsvarligt grundlag for en ansættelse af den virkelige handelsværdi af a-ak-
tierne på de anførte tidspunkter?
ad 4)
                                          - 6 -
det kan indledningsvis diskuteres, om der findes en "virkelig handelsværdi", der ikke er
defineret i spørgsmålet efter vores opfattelse findes der ikke en éntydig "virkelig han-
delsværdi'', da handelsværdi i høj grad afhænger af den konkrete købers planer, for-
ventninger, muligheder for synergieffekter og afkastkrav.
såfremt a-aktien var børsnoteret, kunne børskursen på et givent tidspunkt tages som
udtryk for den "virkelige handelsværdi", men i det konkrete tilfælde var a-aktien ikke
børsnoteret.
de af os beregnede handelsværdier forudsætter, at egenkapitalen pr. 31. december året
før er retvisende, d.v.s. at der ikke findes væsentlige ikke bogførte mer- eller mindre-
værdier. dette er især relevant i forhold til selskabets ejendomme og goodwill. der hen-
vises til side 13-14 i rapporten. vi har ikke data til på et kvalificeret grundlag at kunne
identificere mer- eller mindreværdier i nærværende besvarelse.
som nævnt i besvarelsen af spørgsmålene 1-3 er beregningen af handelsværdierne fo-
retaget på basis af begrænsede økonomiske data (type iii) både på virksomhedsniveau
og på makroniveau.
det er derfor vores samlede konklusion, at grundlaget for besvarelsen af spørgsmål 1
ikke giver et fyldestgørende og fagligt forsvarligt grundlag for en ansættelse af den vir-
kelige handelsværdi af a-aktierne på de anførte tidspunkter.
spørgsmål 5
var værdien af louis poulsen & co. a/s i 1999 (den samlede værdi af hele selskabet)
større eller mindre end værdien af selskabet i 1989 og 1990?
ad 5)
indledningsvis bør det nævnes, at vi på mødet med sagens parter ikke kunne få en defi-
nition af "i 1999" eller "i 1989 og 1990". vi tager derfor udgangspunkt i de anførte tids-
punkter under spørgsmål 1 d.v.s. 9. maj 1989 og 31. maj 1990 og sammenholder med
det senest tilgængelige årsregnskab fra 1998, der var kendt medio maj 1999.
endvidere er begrebet "værdi" ikke defineret i spørgsmål 5. vi har på mødet med sa-
gens parter foreslået en værdifastsættelse for 1999, svarende til metoden, der blev an-
vendt i besvarelsen af spørgsmål 1. parterne ønskede ikke en specifik beregning, men
bad os derimod om at give nogle mere generelle betragtninger.
udgangspunktet i beregningen af handelsværdi er selskabets bogførte egenkapital og
indtjening, der i perioden har udviklet sig som vist i tabel 2.
tabel 2 – uddrag af årsregnskaber i perioden 1988-98
                                          - 7 -
   (dkkm)      omsætning          resultat            egenkapital
      1988             1.074            42                 336
      1989             1.053            41                 308
      1990             1.452             1                 301
      1991             1.453            10                 297
      1992             1.458            28                 315
      1993             1.405            32                 322
      1994             1.566            60                 374
      1995             1.734            70                 429
      1996             1.827            57                 477
      1997             1.910            65                 515
      1998             2.015            74                 565
kilde: louis poulsen & co. a/s’ årsregnskaber
det noteres at egenkapitalen vokser med ca. 260 mio. dkk i perioden. den årlige ind-
tjening var i 1988-1989 i niveauet 40 mio. dkk, mens det i 1998 var i niveauet 65-75
mio. dkk.
herudover skal vi fremhæve betydningen af ændringen i afkastkrav i perioden. i 1989
og 1990 var afkastkravet henholdsvis 11,5 % og 12,2 %. faldet i statsobligationsren-
terne i perioden fra henholdsvis 9,7 % og 10,4 % til 4,6 % medio maj 1999, betyder alt
andet lige også et markant fald i afkastkravet og dermed en betydelig stigning i han-
delsværdien.
uden at foretage den konkrete beregning af handelsværdien vil disse forhold efter vort
bedste skøn samlet set give en betydelig større værdi i 1999 end i 1989 og 1990.
spørgsmål 6
var værdien af a-aktierne i louis poulsen & co. a/s i 1999 større eller mindre end
værdien af a-aktierne i 1989 og 1990?
ad 6)
alt andet lige vurderer vi, at a-aktierne har en større værdi 1999 end i 1989 og 1990,
idet den samlede værdi af selskabet er vokset betydeligt jf. besvarelsen af spørgsmål 5.
det skal dog bemærkes, at der har været en ændring i de børsetiske regler, der reduce-
rede den maksimalt tilladte kontrolpræmie fra 100 % til 50 %. denne ændring er imid-
lertid irrelevant i forhold til vores beregninger, da kontrolpræmien er under 50 % på
alle værdifastsættelsestidspunkter.
det er derfor vores samlede konklusion, at værdien af a-aktierne var større i 1999 end
1989 og 1990.
…
iii. materialer anvendt til besvarelsen
…
der blev indledningsvist afholdt et møde 3. april 2012 mellem skønsmændene og re-
præsentanterne for sagens parter. hovedformålet med mødet var at gennemgå syn- og
                                       - 8 -
skønstemaet samt at drøfte den praktiske gennemførelse af syn- og skønsforretningen.
herunder at opnå en fælles forståelse af begrebet "offentlig tilgængelig". der var enig-
hed mellem parterne om, at besvarelsen skal baseres på offentliggjorte årsregnskaber og
fondsbørsmeddelelser. med udgangspunkt i dette materiale er værdiansættelsen baseret
på egne estimater af forventet fremtidig indtjening.
da der er tale om en besvarelse på udvalgte tidspunkter har hovedhensynet i tilrettelæg-
gelsen af skønsforretningen været at fastlægge hvilke oplysninger, der kunne anses som
offentligt tilgængelige på det pågældende tidspunkt. som hovedregel er samtlige aflagte
årsregnskaber for louis poulsen & co. a/s op til det pågældende tidspunkt anvendt.
endvidere er årsregnskaberne 1987-1989 for skandia havemann's el a/s anvendt i for-
bindelse med vurderingen pr. 31. maj 1990. de modtagne fondsbørsmeddelelser er li-
geledes anvendt.
endvidere er følgende supplerende kilder anvendt:
• bloomberg, hvor kursoplysninger m.m. er hentet.
• officiel kursliste fra københavns fondsbørs for de angivne tidspunkter.
• studie af budpræmier fra danske bank.
iv. uddybning af besvarelsen
nedenfor gennemgås i hovedtræk principperne for bilag 1-4, der danner grundlaget for
besvarelsen af spørgsmål 1.
a. forecasts
udgangspunktet er selskabets årsregnskaber. endvidere er skandia havemann's el a/s
inddraget i forbindelse med opgørelsen af handelsværdi pr. 9. maj 1990. som udgangs-
punkt anvendes selskabets ledelsesforventninger som de bliver udtrykt i forbindelse
med seneste årsregnskab og ledelsens forventninger anført som en note (ikke ordrette
citater).
i modellerne forecastes der ud fra følgende "drivers":
•  årlig udvikling i nettoomsætning
•  bruttoresultat/nettoomsætning
•  resultat af primær drift/nettoomsætning
•  ordinært resultat/nettoomsætning
skatten beregnes særskilt de enkelte år med udgangspunkt i selskabets historiske skatte-
omkostning og den viden som formodes at være kendt om selskabsbeskatningen på tids-
punktet for værdiansættelsen.
b. afkastkrav
afkastkravet er beregnet som:
afkastkrav = 10-årige statsobligationsrente + beta x markedsrisikopræmie.
c. handelsværdi
handelsværdien er baseret på tre elementer:
                                                           - 9 -
bogført egenkapital pr. 31. december, året før                                                                (1)
nutidsværdi af indtjening i budgetperiode
på fem år                                                                                (2)
nutidsværdi af indtjening i aftrapningsperiode på fem år                                                      (3)
(1)+(2)+(3) handelsværdi pr. 31. december, året før                                                           (4)
(1) forudsætter ingen væsentlige mer- eller mindreværdier.
aftrapningsperioden dækker over en periode, hvor indtjeningsevnen normaliseres d.v.s.
tilnærmes det skønnede langsigtede niveau.
justering for dags dato (værdiansættelsesdatoen):
handelsværdi pr. d.d. = handelsværdi jf. (4) x (1+afkastkrav x årsbrøk),
hvor: årsbrøk = faktisk antal dage / 365 dage.
d. kontrolpræmier
kontrolpræmien blev i rapporten baseret på et ligevægtet gennemsnit af kursspændet
mellem a- og b-aktier for selskaber, hvor begge aktieklasser var noteret på københavns
fondsbørs.
baggrunden for at anvende dette kursspænd var, at aktierne havde samme ret til udbytte
etc., men alene adskilte sig med hensyn til stemmeretten. med andre ord vil kursforskel-
le udtrykke aktiemarkedets vurdering af værdien af disse kontrolrettigheder. i rappor-
ten anvendes en kontrolpræmie på 21,7 %.
landsretten skønnede derimod, at a-aktier har en værdi på kurs 1.600. dermed er kon-
trolpræmien implicit 49,2 % jf. tabel 3.
tabel 3 — kontrolpræmien i landsretsdommen
værdien fordelt på kapital             panel a - eksl. kontrol            panel b - inkl. kontrol
                           nominel @ handelsværdi                          handelsværdi                      implicit
                           100 dkk             (dkkm)          pct.  kurs        (dkkm)           pct.  kurs kontrol-
a-kapital                       74,250              85      12,9%   1.140             119      18,1%   1.600 præmie
b-kapital                     501,750              572      87,1%   1.140             538      81,9%   1.072    49,2%
i alt                         576,000              657 100,0%                         657     100,0%
landsretsdommerne har i lighed med undertegnede skønsmænd den udfordring, at der
ikke er noget specielt underbygget materiale omkring 19. maj 1993 af virksomheder
med unoterede a-aktier og noterede b-aktier, der modtager et købstilbud. i situationer
hvor hele virksomheden handles kan man observere præmier fra 0 og til 100 %, sam-
tidig med, at louis poulsen & co. a/s bliver afnoteret jf. figur 1 (følgende side).
figur 1 illustrerer blot, som et generelt forhold for aktiemarkedet, at prisen på at over-
tage kontrollen i en virksomhed kan variere meget efter de konkrete omstændigheder,
hvilket også fremgår af kursspændet mellem a og b-aktier for de dobbeltnoterede sel-
skaber.
figur 1 – budpræmier på københavns fondsbørs 1999-2005
                                              - 10 -
       …”
anbringender
a har til støtte for den principale påstand navnlig anført, at den værdiansættelsesmodel, som
skønsmændene har anvendt – den residuale indtjeningsmodel – er åbenbart uegnet for en så
særegen virksomhed som louis poulsen & co. a/s og derfor skal tilsidesættes.
hvad angår fastsættelsen af egenkapitalen forsømmer skønsmændene at værdiansætte louis
poulsens immaterielle aktiver så som dominerende markedsposition, varemærke og design-
ikon-status. med hensyn til værdien af den fremtidige indtjening lider skønsmændenes model
af den såkaldte discounted cash flow models (dcf-models) sædvanlige svagheder. den er
utrolig følsom over for de værdier, som indsættes. skønsmændene har i prognosen over den
fremtidige indtjening lagt afgørende vægt på ledelsens forventninger om en årlig vækst på 3
%, men det er der ikke grundlag for. det er velkendt, at tredjemand kan have en anden opfat-
telse af, hvilke fremtidige pengestrømme en virksomhed kan generere. dernæst har den re-
siduale indtjeningsmodel kun de 10 første år med, hvorimod den teoretisk korrekte dcf-mo-
del medtager et uendeligt antal år.
det er almindeligt, at der vælges flere alternativer til beregning af et selskabs værdi for at få
så mange nuancer frem om værdiansættelsen som muligt. dette har skønsmændene forsømt.
de har endvidere valgt at se bort fra optionsaftalerne fra 1989 og 1990 og tiden efter den 19.
maj 1993 på trods af, at de tilbudte kurser var udtryk for sande handelsværdier.
                                               - 11 -
de supplerende skønserklæringer understøtter endvidere, at den residuale indtjeningsmodel er
åbenbart uegnet for værdiansættelsen af selskabet. ved at sammenholde de værdier, som
fremkommer ved brug af den residuale indtjeningsmodel, med de kurser, som flere uafhæn-
gige tredjemænd har tilbudt i en 10-årig periode fra 1989-1999, ses det klart, at den residuale
indtjeningsmodels handelsværdier er åbenbart urigtige.
ansættelsen af aktiernes handelsværdi skal derfor tilsidesættes, således at værdiansættelsen i
stedet skal foretages ved interpolering af de tilbudte kurser i 1990 og 1995, dvs. kurserne før
og efter den 19. maj 1993. kursen pr. 19. maj 1993 kan herefter passende fastsættes til 2.674.
a har til støtte for sin subsidiære påstand navnlig anført, at kontrolpræmien bør fastsættes til
100 % af b-aktiernes værdi eller i hvert fald til mere end de ca. 50 %, som landsretten har
fastsat den til. efter skønsmændenes værdiansættelse giver en kontrolpræmie på 100 % kurs
2.020.
skatteministeriet har navnlig anført, at det grundlag, som værdiansættelsen i as principale på-
stand er baseret på – interpolering – er i strid med almindelige principper om værdiansættelse
af aktier.
der er endvidere ikke grundlag for at tilsidesætte skønsmændenes værdiansættelsesmodel
(den residuale indtjeningsmodel), heller ikke ud fra de supplerende skønserklæringer.
skønsmændene har med rette tilstræbt en vurdering af selskabets indtjening i tiden efter den
19. maj 1993, der så godt som muligt svarer til selskabsledelsens egen vurdering baseret på
det grundlag, der forelå for ledelsen på dette tidspunkt.
det kan endvidere ikke lægges til grund, at kursen på 2.700 i 1989, på 2.860 i 1990 og på
2.550 i 1995 er den ”rigtige”. ingen tredjemænd havde tilbudt at købe a-aktierne til kurs
2.700 i 1989 eller kurs 2.860 i 1990. en tredjemand havde option herpå, men optionen blev
aldrig udnyttet, ligesom den pågældende tredjemand næppe kunne betegnes som uafhængig.
otra scandinavia a/s tilbød den 3. maj 1995 kurs 2.550, men dette er ikke nødvendigvis
udtryk for, at det var den ”rigtige” værdi af aktierne på dette tidspunkt. de overvejelser, un-
                                              - 12 -
dersøgelser og analyser, der lå til grund for otra’s købstilbud, er ikke nærmere belyst i sa-
gen.
det datagrundlag, der ligger til grund for skønsmændenes angivelse af kurserne i 1989, 1990,
1993 og 1995, jf. svaret på spørgsmål 1 i erklæringen af 18. juli 2012, er anderledes og rin-
gere end det, der lå til grund for skønserklæringen fra 2003. skønsmændene anfører udtryk-
keligt i svaret på spørgsmål 4 i erklæringen af 9. juli 2012, at det er deres samlede konklusion,
at ”grundlaget for besvarelsen af spørgsmål 1 ikke giver et fyldestgørende og fagligt forsvar-
ligt grundlag for en ansættelse af den virkelige handelsværdi af a-aktierne på de anførte tids-
punkter.”
skatteministeriet har over for as subsidiære påstand navnlig anført, at der ikke er en formod-
ning for, at kontrolpræmien altid vil svare til det maksimalt tilladte på 100 % af b-aktiernes
værdi. fordelingen af totalværdien på henholdsvis a-aktier og b-aktier beror på mange for-
hold. rammen for et rimeligt skøn over størrelsen af kontrolpræmien må antages at være
bred, for det er næppe muligt med høj grad af sikkerhed at udtale sig om den helt rigtige stør-
relse. skatteministeriet har akkviesceret ved landsrettens skøn (kurs 1.600), og der er ikke
grundlag for at fastslå, at landsrettens skøn fører til et åbenbart urimeligt resultat, eller for at
erstatte landsrettens værdiskøn med et alternativt skøn, hvor kontrolpræmien er større.
højesterets begrundelse og resultat
a solgte i 1999 sine a-aktier i louis poulsen & co. a/s. til brug for beregningen af den
avanceskat, som han skal betale for afståelsen af aktierne, fastsatte landsskatteretten i sin
kendelse af 14. oktober 2008 handelsværdien for aktierne pr. 19. maj 1993 til kurs 1.300, jf. §
19, stk. 3, i lov nr. 421 af 25. juni 1993 om ændring af aktieavancebeskatningsloven mv.
landsretten, der var tiltrådt af to sagkyndige, forhøjede denne kurs til 1.600, hvilket skatte-
ministeriet har accepteret.
sagen angår herefter, om der som påstået af a er grundlag for at gå videre og ansætte aktier-
nes handelsværdi pr. 19. maj 1993 til kurs 2.674 eller i hvert fald til mere end kurs 1.600.
a har anført, at den handelsværdi, som hans aktier er ansat til, er åbenbart urigtig, når værdien
sammenholdes med de kurser for aktierne, som fremgår af aktieoptionsaftalen fra 1989 med
                                               - 13 -
theodor lund & petersen a/s, tillægget til optionsaftalen fra 1990 og tilbuddene fra 1995 til
otra scandinavia a/s.
højesteret finder, at de nævnte kurser ikke kan tillægges betydning for handelsværdien af ak-
tierne pr. 19. maj 1993, navnlig fordi der er tale om kurser på væsentligt andre tidspunkter, og
fordi kurserne ikke angår ubetingede købstilbud eller gennemførte handler.
til brug for sagens behandling i landsskatteretten blev der indhentet erklæringer fra to
skønsmænd udpeget af københavns byret. skønsmændene har som værdiansættelsesmodel
anvendt den såkaldte residuale indtjeningsmodel, hvorefter totalværdien af en virksomhed
udgør summen af egenkapitalen og værdien af den fremtidige indtjening. skønsmændenes an-
sættelse af selskabets totalværdi har dannet grundlag for landsskatterettens skøn over han-
delsværdien af bl.a. as a-aktier pr. 19. maj 1993.
højesteret finder, at der ikke under bevisførelsen er fremkommet noget, som giver grundlag
for at tilsidesætte den residuale indtjeningsmodel med henvisning til, at skønsmændene ved
opgørelsen af værdien af den fremtidige indtjening alene har anvendt en budgetperiode på 5 år
og en aftrapningsperiode på yderligere 5 år. der er heller ikke fremkommet noget, som inde-
bærer, at skønsmændenes opgørelse af louis poulsens egenkapital (indre værdi) skal tilside-
sættes. bevisførelsen for højesteret, herunder de supplerende skønserklæringer, giver end-
videre ikke belæg for at fastslå, at skønsmændene ud fra de forhold, som gjorde sig gældende
pr. 19. maj 1993, har vurderet selskabets fremtidige indtjening for lavt.
højesteret tiltræder herefter, at der ikke er grundlag for at tilsidesætte landsskatterettens an-
sættelse af selskabets totalværdi pr. 19. maj 1993. det kan ikke føre til en anden vurdering, at
skønsmændene ikke tillige beregnede selskabets værdi ud fra andre værdiansættelsesmodeller.
i skønsmændenes ansættelse af a-aktiernes handelsværdi pr. 19. maj 1993 indgår ikke alene
selskabets totalværdi, men også en kontrolpræmie, som ikke forøger selskabets værdi, men
alene omfordeler værdi mellem a- og b-aktionærerne. kontrolpræmien afspejler muligheden
for, at selskabet bliver genstand for et købstilbud, hvor kontrollen overføres til en ny ejer.
                                              - 14 -
landsretten har tilsidesat den metode for beregning af kontrolpræmiens størrelse, som skøns-
mændene har anvendt, og som landsskatterettens flertal lagde til grund. landsretten har her-
efter skønsmæssigt forhøjet handelsværdien af bl.a. as aktier pr. 19. maj 1993 til kurs 1.600,
svarende til en kontrolpræmie på ca. 50 % af b-aktiernes værdi. bevisførelsen giver ikke
grundlag for at forhøje kontrolpræmien yderligere.
højesteret stadfæster herefter dommen.
                                     thi kendes for ret:
landsrettens dom stadfæstes.
i sagsomkostninger for højesteret skal a inden 14 dage fra denne højesteretsdoms afsigelse
betale 250.000 kr. til skatteministeriet. sagsomkostningsbeløbet forrentes efter rentelovens §
8 a.


text:
                      højesterets kendelse
                       afsagt torsdag den 5. november 2015
sag 155/2013
b
(advokat egon bjørn andersen)
mod
a
(advokat michael clemmensen, beskikket)
ved retten i hernings dom af 27. oktober 2011 blev a dømt til at betale 328.009,69 kr. med
renter og sagsomkostninger til b. dommen blev ændret ved vestre landsrets dom af 21. no-
vember 2012, der frifandt a.
ved højesterets dom af 15. december 2014 blev a dømt til at betale 150.000 kr. af påstands-
beløbet på 328.009,69 kr. til b. efter sagens udfald skulle a godtgøre b de omkostninger, han
havde afholdt til isoleret bevisoptagelse for byretten med 45.496 kr. efter sagens udfald og
principielle karakter skulle ingen af parterne i øvrigt betale sagsomkostninger for byret, lands-
ret og højesteret til den anden part eller statskassen.
ved brev af 12. januar 2015 med bilag anmodede advokat brian jacobsen på vegne af a ci-
vilstyrelsen om godtgørelse af hendes omkostninger ved sagens behandling i byret og lands-
ret. ved brev af 22. maj 2015 videresendte civilstyrelsen anmodningen til højesteret.
i påkendelsen har deltaget tre dommere: thomas rørdam, jon stokholm og jens peter chri-
stensen.
advokat brian jacobsen har i brev af 22. maj 2015 opgjort a’s omkostninger ved sagen såle-
des:
                                               - 2 -
byretten
advokatsalær inklusive moms                                                      81.250,00 kr.
syn og skøn inklusive moms                                                       10.896,65 kr.
vidnegodtgørelse                                                                    787,00 kr.
befordring af advokat                                                               966,95 kr.
omkostninger til isoleret bevisoptagelse                                         45.496,00 kr.
samlede omkostninger for byretten                                               139.396,60 kr.
landsretten
advokatsalær inklusive moms                                                      81.250,00 kr.
retsafgift                                                                        8.180,00 kr.
befordring af advokat                                                               966,95 kr.
syn og skøn inklusive moms                                                       10.791,25 kr.
samlede omkostninger for landsretten                                            101.188,20 kr.
omkostninger i alt                                                              240.584,80 kr.
udbetalt af alm. brand forsikring a/s (dækningsmaksimum)                       -125.000,00 kr.
restbeløb, godtgørelse af sagsomkostninger                                      115.584,80 kr.
civilstyrelsen gav den 12. marts 2014 a fri proces for højesteret. ved retsbog af 15. decem-
ber 2014 tilkendte højesteret den for a beskikkede advokat 62.500 kr. inklusive moms i salær
for højesteret.
højesterets begrundelse og resultat
da højesteret i det foreliggende tilfælde, hvor a tabte i byretten, men vandt i landsretten,
ville have haft kompetence til at give a fri proces for højesteret, hvis ikke civilstyrelsen
havde givet hende fri proces, jf. retsplejelovens § 327, stk. 5, jf. stk. 2, har højesteret kompe-
tence til at træffe afgørelse om omkostningsdækning efter § 336.
højesteret finder, at betingelserne i retsplejelovens § 336, stk. 1, er opfyldt. på baggrund af
sagens værdi, karakter og omfang, skal a’s advokatudgift, der kan godtgøres, fastsættes til
125.000 kr. inklusive moms. herefter, og idet statskassen ville have ydet dækning af udgiften
                                              - 3 -
til advokat og de øvrige udgifter, hvis der havde været meddelt fri proces, fastsætter højeste-
ret størrelsen af det beløb, som statskassen skal godtgøre a til delvis dækning af hendes sags-
omkostninger og advokatudgifter i sagen, til 78.084,80 kr. inklusive moms, jf. retsplejelovens
§ 336, stk. 2.
                                       thi bestemmes:
statskassen skal godtgøre a 78.084,80 kr. til delvis dækning af a’s sagsomkostninger og ad-
vokatudgifter i sagen.

source: retspraksis

LICENSE:
Creative Commons Legal Code

CC0 1.0 Universal

type: caselaw

jurisdiction: Denkmark


text:
s001200f – kj       dommen berigtiget, jf. retsplejelovens § 221, stk. 1
den 6. december 2001 blev af retten i sagen
s-12/2000
1) de sydlige farvandes g/f
  for fiskefartøjer
  (advokat kjeld regnarsen)
2) fiskeskipper
  hans holger petersen
  (advokat kjeld regnarsen)
  mod
rederiet hans michael lütke kg
rensburg v/den korresponderende reder
jürgensen brink & wöllfel
(advokat bent nielsen)
afsagt sålydende
                                     d o m:
                                         - 2 -
m/s leona tilhørende sagsøgte, rederiet hans michael lütke kg, rensburg (heref-
ter rederiet), kolliderede den 4. maj 1999, ca. kl. 6.15 med kutteren søstrene tilhø-
rende sagsøger 2, fiskeskipper hans holger petersen, der parfiskede med kutteren
line charlotte omkring 9 sømil øst for møen. søstrene var forsikret hos sagsøger 1,
de sydlige farvandes g/f for fiskefartøjer (herefter forsikringsselskabet).
denne sag er opstået på grund af uenighed om, hvorvidt der hos hans holger peter-
sen foreligger egen skyld således, at der skal ske tabsfordeling samt uenighed mellem
•   forsikringsselskabet og rederiet om størrelsen af erstatningen for en beskadiget
    radar
•   hans holger petersen og rederiet om størrelsen af hans indtægtstab mens sø-
    strene var under reparation.
sagen er anlagt den 21. februar 2000; domsforhandling har fundet sted den 27. sep-
tember 2001.
påstande
sagsøger 1, de sydlige farvandes g/f for fiskefartøjer, har nedlagt påstand om, at
sagsøgte, rederiet hans michael lütke kg betaler 1.088.848,50 kr. med tillæg af
procesrente fra sagens anlæg.
sagsøger 2, fiskeskipper hans holger petersen, har nedlagt påstand om, at sagsøgte,
rederiet hans michael lütke kg betaler 368.000,00 kr. med tillæg af procesrente
fra sagens anlæg.
sagsøgte, rederiet hans michael lütke kg, har nedlagt påstand om betaling af et
mindre beløb end det påstævnte med tillæg af procesrente fra sagens anlæg.
parterne er enige i opgørelsen af forsikringsselskabets krav bortset fra spørgsmålet
om, hvorvidt der skal fradrages 34.000,00 kr. for udskiftning af den hidtidige ca.10
år gamle decca radar med ny koden md 3210 til en pris af 68.000 kr.
                                          - 3 -
de nærmere omstændigheder
skibene:
søstrene er et fiskefartøj på 19,99 bt med længde/bredde/dybde på 15,32 m/4,4
m/2,3 m, bygget i 1974 og udstyret med 300 hk volvo dieselmotor. af særligt navi-
gationsudstyr er installeret en autopilot, 2 radarer og 2 satellitnavigatorer. hjemsted
er klintholm, og besætningen er på tre mand.
leona er et tørlastskib bygget i 1986 med en tonnage på 1593 bt. længde/bredde
/dybde er 82,2 m/11,5 m/2,7 m og maskineffekten godt 800 hk. hjemsted er rens-
burg, tyskland; besætningen består af 5 mand.
den 19. maj 1999 har hans holger petersen ved søforklaringen afholdt af retten i
vordingborg bl.a. forklaret:
      ”…den 3. maj 1999 ca. kl. 18.00 var de sejlet ud fra klintholm. der var
      3 mand om bord. afhørte og 2 besætningsmedlemmer. de skulle parfiske
      med et andet fiskefartøj ”line charlotte” nd 153. afhørte var udhvilet
      inden de påbegyndte fiskeriet og havde sovet knap 2½ time fra kl.. 21.00.
      ca. kl. 01.00 hev de første gang trawlposen op og satte den ud igen ca.
      kl. 02.00. ved 6-tiden om morgenen den 4. maj befandt de sig ca. 9 mil
      øst for klinten og slæbte med en hastighed på ca. 4,3 mil. begge trawlere
      havde trawllyset tændt endnu og havde trawlmærker (reglementeret
      dagssignal). han stod i styrhuset og lagde første gang mærke til den tyske
      coaster 2,7 sømil mod vest, 30-35 grader om bagbord. positionen er set
      på radaren men han havde også visuel kontakt med tyskeren. han be-
      dømte fartøjerne til at holde en kurs således at de ville passere hinanden i
      en afstand af 100-150 favne. hans egen kurs var mellem 260 og 270 gra-
      der ret vest, medens tyskerens kurs var 90-100 grader ret øst. under den
      fortsatte sejlads holdt han øje med tyskeren og konstaterede at kursen ik-
      ke blev ændret. han så senest tyskeren ca. 150-200 favne fra ”søstrene”
      40-45 grader om bagbord. under hele forløbet befandt han sig selv i styr-
      huset mens de 2 besætningsmedlemmer var henholdsvis på dækket og i
      lasten. det tyske fartøj som han bedømmer til at være på 1500-2000 tons
      må pludseligt have ændret kurs og sejlede nu ind foran ”søstrene” som
      blev ramt på bagbord siden i forskibet som vist på den fotoserie der frem-
      lægges. de 2 besætningsmedlemmer kom straks efter sammenstødet frem
      med blod i hovedet. de var dog tilsyneladende ikke kommet alvorligt til
      skade. tyskeren sejlede videre, men standsede efter at afhørte havde
      kaldt fartøjet over kanal 16. … han aftalte med kaptajnen på coasteren,
      at coasteren skulle følge ”søstrene” til klintholm. efter at de havde sejlet
      4-5 mil ville tyskeren imidlertid ikke med mere og meddelte afhørte, at
                                          - 4 -
     det herefter var afhørtes risiko hvis de fortsatte sejladsen mod klintholm.
     afhørte forsøgte uden held at formå tyskeren til at fortsætte. herefter sej-
     lede den tyske coaster videre mod finland efter at afhørte først havde fået
     de relevante forsikringsoplysninger med bistand fra lyngby radio. da
     kollisionen fandt sted ca. kl. 06.00 befandt ”søstrene” sig på positionen
     545742 n – 124786 ø. efter at have konstateret at ”søstrene” ikke var i
     umiddelbar fare for at forlise gav han føreren af ”line charlotte” besked
     om at koncentrere sig om bjærgningen af redskaber og trawlet. … sø-
     strene fik senere en pumpe om bord fra en gillelejetrawler l´ducia ført af
     torben holger. afhørte er sikker på at ”søstrene” ville være sunket hvis
     denne pumpe ikke var kommet om bord. på forespørgsel oplyser han, at
     ”søstrene” og ”line charlotte” havde trawlet fastgjort i fartøjerne styr-
     bord skalje agter. det var afhørte der navigerede. føreren af ”line char-
     lottes” opgave var at holde afstand og farten. afhørte mener, at den tyske
     coaster måske har set ”line charlotte” og ”søstrene” som ét fartøj fordi
     tyskeren er blevet blændet af solen. det var klart vejr, havblik og solskin
     med et hvad afhørte betegner som eet ekstremt solbillede på havet. af-
     hørte har ingen uddannelse som fiskeskipper men har fisket i 28 år og an-
     ser sig som en erfaren skipper, idet han har sejlet som skipper i 23 år. af-
     hørte så ingen personer på broen af det tyske fartøj. umiddelbart efter
     kollisionen så han refleksmæssigt efter folk på den tyske bro. på intet
     tidspunkt under hele forløbet fra han første gang så coasteren og til kolli-
     sionsøjeblikket har han ændret ”søstrenes” kurs, ligesom ”søstrene” un-
     der forløbet har holdt samme fart.”
føreren af line charlotte, fiskeskipper bjørn johansen, har ved retten i vordingborg
den 21. maj 1999 bl.a. forklaret:
     ”fartøjet er en 20 tons fiskekutter. man var sejlet ud fra klintholm ved
     18 tiden den 3. maj 1999 og parfiskede med ”søstrene”. om morgenen
     den 4. maj var man på vej vest over mod klintholm havn. ”line charlot-
     te” befandt sig i en afstand af ca. 270 meter fra ”søstrene” på ”søstrene”s
     styrbordside. trawlet var ude og fartøjshastigheden var mellem 4 og 4,1
     knob. han bemærkede første gang den tyske coaster ”leona” på radaren i
     en afstand af ca. 4 mil. visuelt så han ”leona”, da denne var kommet ind
     på en afstand på mellem 2 og 2½ mil. da ”leona” var 4 mil fra ”søstre-
     ne” og ”line charlotte”, befandt ”leona” sig på ”line charlotte”s styr-
     bordsside, men skar herefter kursen, således at ”leona”, da afstanden
     mellem fartøjerne var 2-2½ mil, befandt sig på en kurs, der ville skære
     trawlet mellem de 2 fiskefartøjer. ”leona” ændrede endnu en gang kurs.
     kursændringen bevirkede at ”leona” ville passere bagbord om ”søstre-
     ne”. han koncentrerede sig nu ikke længere om ”leona”, som han regne-
     de med ville passere dem uden gener. da afstanden mellem fiskefartøjer-
     ne og ”leona” var ca. 2 mil, holdt fiskefartøjerne en kurs lidt norden for
     vest svarende til mellem 270 og 275 grader, medens ”leona” efter kurs-
     ændringen, da holdt en østlig kurs med et drej mod syd, selv da afstanden
     mellem ”leona” og ”søstrene” var nede på omkring 500 favne, troede
     afhørte fortsat, at ”leona” ville gå fri af ”søstrene”. det overraskede ham
     derfor meget, da kollisionen kort efter indtraf. han har ikke lagt mærke
     til, at ”leona” ændrede kurs, inden kollisionen. … han oplyser om vejret
     den pågældende morgen, at det var klart vejr, solskin og havblik, solen
     stod dog lavt, hvilket kan have blændet den tyske coaster. de bar regle-
                                           - 5 -
      menteret lanterneføring og trawlermærker (reglementeret dagsignal for
      trawlfiskeri) på begge fiskefartøjer. …”
søfartsstyrelsen, opklaringsenheden, har afgivet søulykkesrapport den 16. december
1999. heri er redegørelser henholdsvis fra leonas fører og maskinist gengivet som
følger:
      ”leona
      skibsførerens forklaring.
      leona var på ballastrejse fra fredericia til honkalahti i finland. den 4.
      maj kl. ca. 03.00 passerede leona ud af grønsund og styrede herfra
      kurs 070˚ på selvstyreren. farten var 10,5 knob. kl. 04.23 var møen fyr
      tværs om bagbord i en afstand af 2,7 sømil.
      skibsføreren havde vagt på broen, hvor også maskinisten befandt sig. de
      øvrige 3 besætningsmedlemmer opholdt sig på deres kamre. det var klart
      vejr med god sigtbarhed og nø-lig vind, 2-3 m/sek. skibets radar var
      indstillet på 6 sømils området, de-centreret, ”course up”, trails på 12 mi-
      nutter, og alarm (dsc-controller) aktiveret.
      på et tidspunkt observeredes om bagbord 2 ekkoer på radaren i en afstand
      af 7 sømil. da afstanden til ekkoerne var 6 sømil, og tværafstanden 1 sø-
      mil, begyndte føreren at plotte ekkoerne, som senere viste sig at være
      søstrene og line charlotte. efter 2 plot med mellemrum af ca.
      3 minutter konstateredes, at ekkoerne ville passere om bagbord i en af-
      stand af 0,25 sømil. da afstanden til ekkoerne var 2,5 sømil, var passage-
      afstanden uforandret 0,25 sømil.
      på dette tidspunkt gav radarens dsc-controller uafbrudt alarm, og skibs-
      føreren gik hen for at kvittere for alarmen og se på radarbilledet. dette
      tog et stykke tid. da føreren igen kiggede fremad, så han en fiskekutter,
      som viste sig af være søstrene, ved stævnen lidt om bagbord. han
      stillede manøvrehåndtaget på stop og skiftede til manuel styring. umid-
      delbart efter, kl. 05.15, skete kollisionen på positionen 54˚57,356´ n
      012˚47,873 ø.
      leona blev stoppet med fuld kraft bak, vendt og sejlet hen til sø-
      strene. skipperen på søstrene meddelte ham, at alle var uskadte,
      og noget senere, at søstrene uden hjælp kunne sejle til klintholm.
      leona fortsatte derfor rejsen kl. 06.45.
      ved kollisionen havde leona fået malingsafskrabning og mindre buler
      i et 2 x 5 m stort område på bagbord side.
      maskinistens forklaring.
      maskinisten var blevet vækket af skibsføreren, da leona var kommet
      ud af grønsund. han stillede maskinen om til sødrift, lavede kaffe og gik
      på broen. skibsføreren passede sejladsen, kiggede i radaren, i søkortet og
      brugte kikkerten. på et tidspunkt, da leona var syd for møen, blev de
      passeret af nogle fiskefartøjer og også en færge. dsc-controlleren gik i
      gang, og skibsføreren gik hen til apparatet og udtalte, at det igen var falsk
                                           - 6 -
       alarm. skibsføreren begyndte herefter at forklare maskinisten, hvorledes
       radar displayet skulle betjenes.
       maskinisten stod fortsat ved displayet, da maskinen pludselig ændrede
       lyd, og der gik et let rystelse gennem skibet. han kiggede forefter og så
       søstrene komme fri af bagbord siden. søstrene´s skanseklædning
       foran var trykket ind, og masten var væltet. skibsføreren stoppede leo-
       na, drejede og tog kontakt til søstrene. det varede længe, inden
       søstrene´s skipper var klar til at udveksle data med leona´s skibs-
       fører. maskinisten opfattede samtalen som, at ingen i søstrene var
       kommet til skade, samt at der ikke var fare for kutteren. i mellemtiden
       ankom et redningsfartøj, som sejlede på siden af søstrene med en
       pumpe. da alle data var udvekslet, fortsatte leona rejsen”
i samme rapport har opklaringsenheden anført følgende som bemærkninger og kon-
klusion:
       ”5. opklaringsenhedens bemærkninger
       søstrenes fiskeskipper har efterfølgende telefonisk oplyst, at han ik-
       ke overfor leona´s skibsfører havde givet udtryk for, at leona kunne
       fortsætte rejsen. han havde tværtimod meddelt ham, at hans to besæt-
       ningsmedlemmer var kommet til skade, at søstrene havde alvorlige
       skader, samt at leona skulle følge med til klintholm, hvor leona´s
       fører skulle afgive rapport om hændelsen.
       line charlotte´s skipper har efterfølgende telefonisk oplyst, at
       hans første observation af leona lidt om styrbord skete på et tidspunkt,
       hvor han havde foretaget et drej til bagbord for at regulere afstanden til
       søstrene.
       det er opklaringsenhedens opfattelse, at leona havde vigepligt over
       for søstrene, jf. regel 18, (a), (iii), i de internationale søvejsregler.
       det fremgår, at leona´s skibsfører på radaren havde observeret de 2 fi-
       skeskibe i en afstand af 7 sømil, at han lidt senere plottede dem og skøn-
       nede, at leona ville passere dem, bagbord mod bagbord, i en afstand af
       0,25 sømil, samt at han , fra det tidspunkt hvor afstanden til fiskeskibene
       var 2,5 sømil og indtil kollisionen, ikke holdt fiskeskibene under fortsat
       observation, da han blev optaget af instrumenterne.
       det er herved opklaringsenhedens opfattelse, at der ikke i leona har
       været holdt behørig udkig i de sidste ca. 10 minutter før kollisionen, jf.
       regel 5, idet leona´s skibsfører, uanset at han havde skønnet en passa-
       geafstand på kun 0,25 sømil, lod sig optage af andre ting.
       det fremgår endvidere, at søstrene´s fiskeskipper observerede leo-
       na 30-35˚ om bagbord i en afstand af 2,7 sømil, at han bedømte, at
       leona ville passere søstrene, bagbord mod bagbord, i en afstand af
       100 – 150 favne, samt at han, før kollisionen skete, senest så leona 40-
       45˚ om bagbord på uændret kurs og i en afstand af 150 – 200 favne.
                                      - 7 -
det er herved opklaringsenhedens opfattelse, at der ikke i søstrene
har været holdt behørigt udkig i den sidste meget korte tid før kollisio-
nen, jf. regel 5, idet søstrene´s fiskeskipper, uanset at han var klar
over, at der ville blive tale om en meget tæt passage, undlod at holde øje
med leona, indtil dette var sikkert passeret. hertil skal dog bemærkes,
at søstrene på dette tidspunkt, på grund af sine redskaber i vandet,
ville have meget ringe muligheder for at manøvrere for at bidrage til at
afværge kollisionen.
endelig skal opklaringsenheden bemærke, at der efter det i sagen oplyste
ikke er grundlag for at antage, at søstrene skulle have ændret kurs i
tidsrummet kort før kollisionen. det er heller ikke i forklaringerne fra
leona´s besætning anført, at leona skulle have foretaget et utilsigtet
drej til bagbord.
det må derfor være opklaringsenhedens opfattelse, at leona´s skibsfø-
rers og søstrene´s fiskeskippers bedømmelse af den tætte passageaf-
stand har været usikker.
6. konklusion
opklaringsenheden er af den opfattelse, at kollisionen skete, fordi der i
leona ikke blev holdt behørig udkig i de sidste ca. 10 minutter før kol-
lisionen, jf. regel 5 i de internationale søvejsregler, hvorved leona har
afskåret sig fra at overholde sin vigepligt i henhold til regel 18, (a), (iii).
opklaringsenheden er endvidere af den opfattelse, at der i søstrene
ikke blev holdt behørig udkig i tidsrummet umiddelbart før kollisionen,
jf. regel 5, men at det forhold ikke har været medvirkende til kollisio-
nen.”
                                          - 8 -
som bilag til rapporten er vist dette søkort med leonas kurs samt kollisionsstedet:
endvidere er som bilag vist følgende rids udfærdiget af hans holger petersen:
(ridset er vist på hovedet således at retningen svarer til det ovenfor viste søkort.)
                                          - 9 -
til dokumentation for hans holger petersens indtægtstab i de 105 dage, reparationen
af søstrene varede, er gennemgået en opgørelse for maj og juni 1999 af 10 tilsvaren-
de kutteres landinger over fiskernes fællessalg i klintholm (bilag 13 og 18). det
fremgår, at antallet af landinger varierer fra 2 til 29 og bruttoindtægt pr. landing fra
knapt 2.000 kr. til knapt 40.000 kr. den samlede bruttoindtægt for denne periode var
1.053.519,76, og med i alt 103 landinger bliver det i gennemsnit pr. landing
10.228,35 kr. med et dækningsbidrag på 40% (er ikke bestridt af modparten) svarer
dette i gennemsnit til et mistet indtægtstab pr. gang på kr. 4.090, hvilket med et an-
slået antal fangstdage på 90 udgør hans holger petersens krav på 368.000.
for resten af perioden, indtil kutteren blev afleveret fra værftet den 16. august, er
fremlagt 32 afregninger for line charlotte, som viser overensstemmelse med bereg-
ningen for periodens første del (bilag 19).
hans holger petersens regnskaber for årene 1998 – 2000, viser en omsætning på
henholdsvis kr. 2.550.244; kr. 2.473.797 samt kr. 3.040.903.
årets resultat er tilsvarende kr. 639.953; kr. 500.847 samt kr. 867.920.
forklaringer
hans holger petersen har vedstået søforklaringen og har yderligere forklaret, at han
før kollisionen havde set, at leona langt ude skiftede kurs lidt til styrbord. han holdt
fortsat øje med leona for at sikre sig, at den ikke igen ændrede kurs. umiddelbart før
kollisionen opholdt han sig ved computeren i styrehuset, hvorfra han sammen med
skipperen på line charlotte planlagde en kursændring mod sydvest, når leona havde
passeret. det var ham, der navigerede, mens skipperen på line charlotte holdt af-
stand og fart. søstrene og line charlotte havde ikke ændret kurs eller fart efter, at
leona var blevet observeret og indtil kollisionen. han så senest leona 40-60 sekun-
der før sammenstødet. da han på dette tidspunkt var overbevist om, at leona ville
passere i ca. 150 favnes afstand fra søstrene, afgav han ikke lys- eller lydsignal,
selvom det teknisk var muligt.
                                          - 10 -
søstrene havde trawlet fastgjort i styrbord skalje agter og var derfor ikke særligt ma-
nøvredygtig. havde han vidst, at søstrene var ved at blive påsejlet, ville han have
forsøgt at komme fri ved at hive trawlet hjem og slukke motoren, og han ville have
givet signal til leona. han er dog overbevist om, at han ikke på 40-60 sekunder kun-
ne have nået at manøvrere kutteren eller advaret leona, så sammenstødet kunne være
undgået. søstrene blev ramt i bagbord side i forskibet. efter sammenstødet standsede
leona først, da den var blevet kaldt over radioen.
den installerede radar var ca. 10 år gammel, men den trængte ikke til udskiftning.
den var af mærket dekka og bedre end den ny koden, der mister for meget styrke i
regnvejr. prisen var oprindelig 98.000 kr., men han fik rabat, og den ny radar kom
derfor til at koste 68.000 kr. det var ikke muligt at reparere den gamle, da man ikke
kunne skaffe alle reservedele.
sagens bilag 18 viser fangsterne for alle de skibe, der i perioden maj og juni 1999 har
indleveret deres fangst til fiskernes fællesudsalg i klintholm. skibene kan i perio-
den have landet andre steder blandt andet på grund af fiskerikontrollen. fiskeri svin-
ger meget, og derfor viser opgørelserne også meget svingende fangster. svingninger-
ne i fangstmængderne kan dog også skyldes, at nogle af fangsterne er fanget på mere
end én dag, hvor andre måske er fanget efter en halv dag eller mindre. han fisker
stort set aldrig mere end halvandet døgn i træk, da fersk fisk giver den højeste pris. i
juli og august holder fiskernes fællesudsalg lukket på grund af ferie. han har derfor
ikke kunnet skaffe tilsvarende dokumentation for perioden juli og august 1999. i ste-
det er fremlagt en opgørelse (bilag 19) over den samlede fangst, som hans makker på
line charlotte har landet i denne periode til hundested fisk aps. han har ikke un-
dersøgt fangsterne for andre tilsvarende skibe i denne periode.
han fisker normalt sild og torsk, men også fladfisk. der er tale om skiftende ugekvo-
ter. 1999 bliver betragtet som et af de bedste fiskeår, da priserne var gode, og kvoter-
ne høje. priserne er generelt steget de sidste tre til fire år med ca. 20 %.
antallet af fiskedage blev sat til 90 dage, da han er en flittig fisker. han er således en
af de fiskere i klintholm, der igennem en årrække har tjent mest bortset fra i 1999,
hvor hans indtjening alene var middel. i gennemsnit fisker han mellem fem og syv
                                         - 11 -
dage om ugen. det er ikke normalt, at han holder fri i weekenden. han har fisket sin
fulde kvote i 1998. selvom han holder sommerferie, fisker båden alligevel.
i den periode, hvor søstrene blev repareret, holdt han ferie og tog sig af familien i
øvrigt. han prøvede at få understøttelse, men forgæves. det er muligt, at han kunne
have fået hyre på en anden kutter, men den løsning overvejede han ikke.
egon tækker er næstformand hos forsikringsselskabet og har været sagkyndig for
dette selskab siden 1974. han er selv fisker.
der foreligger ikke en bindende aftale om nedsættelse af erstatningen for den instal-
lerede koden radar til 34.000 kr., men tage normann larsen fandt, at den var meget
bedre end den ti år gamle dekka. efter vidnets opfattelse behøvede koden radaren
ikke at indebære en forbedring, da den kan være svær at justere.
det var ligeledes tage normann larsen, der foreslog, at erstatningen til hans holger
petersen blev beregnet ud fra et tidstab på 90 dage.
tage normann larsen, surveyor, har blandt andet forklaret, at han har diskuteret og
anbefalet et 50% nedslag i erstatningen for radaren med egon tækker. han har lige-
ledes skønnet et tidstab på 90 dage rimeligt, da det er normalt med en fem dages ar-
bejdsuge.
direktør i forsikringsselskabet, annette elmer, har blandt andet forklaret, at skipper
hans holger petersens driftstab ikke var forsikret. de har derfor alene vejledt hans
holger petersen om, hvordan driftstabet sædvanligvis dokumenteres over for dem og
10 andre forsikringsselskaber, der bruger samme beregningsmetode. hun har således
henvist hans holger petersen til at dokumentere sit tab ved at få oplysning om fang-
sten i samme periode og i samme farvand fra minimum tre andre fartøjer af tilsva-
rende størrelse. fangsten for disse fartøjer sammenlægges og udregnes til en gen-
nemsnitlig daglig fangst. tabet anses efter deres beregningsmetode for at udgøre 30
% af det bruttobeløb, der kommer frem ved denne beregning. efter hendes opfattelse
har hans holger petersen beregnet tabet så godt, som det er muligt.
                                          - 12 -
anbringender
forsikringsselskabet har gjort gældende, at rederiet bærer det fulde ansvar for påsej-
lingen.
skipperen på leona har ifølge rapporten fra søfartsstyrelsens opklaringsenhed op-
lyst, at han på radaren observerede to skibe om bagbord, og at han herefter ikke holdt
udkig de sidste 10 minutter før kollisionen.
skibe fra bagbord skal vige, dog ikke skibe beskæftiget med fiskeri. et skibs karakter
kan ikke konstateres alene på radaren. skipperen på leona burde derfor navnlig på
grund af den lille passageafstand have undersøgt forholdene ved at kigge ud af vin-
duet. selv advarselssignalet slog leonas skipper fra uden at se ud af vinduet, i stedet
gav han sig til at give maskinisten instruktioner. der er således ikke fra leona holdt
behørigt udkig i overensstemmelse med de internationale søvejsregler, regel 5.
leona har heller ikke overholdt vigepligten, jf. regel 18,(a),(iii) i de internationale
søvejsregler. det stemmer også med rapporten fra søfartsstyrelsens opklaringsenhed,
at kollisionen skete, fordi der ikke fra leona blev holdt behørigt udkig i de sidste ca.
10 minutter, hvorved leona afskar sig fra at overholde sin vigepligt. disse forhold er
da heller ikke bestridt af rederiet hans michael lütke kg. en sådan handlemåde må
betegnes som groft uforsvarlig.
hans holger petersen derimod holdt udkig med leona fra det tidspunkt, hvor han
observerede coasteren første gang, og indtil 40 – 60 sekunder før kollisionen. han
undlod udkig i det sidste korte tidsrum, fordi han havde vurderet, at der ikke ville
være problemer med passagen. leona passerede imidlertid ikke, hvilket må skyldes,
at den havde ændret kursen, da skibene ellers ikke ville være stødt sammen. selvom
hans holger petersen havde kigget ud, ville kollisionen alligevel være sket, da sø-
strene ikke med ”trawl i halen” kunne have undveget og dermed undgået sammen-
stødet på så kort en tid. dette fremgår også af konklusionen fra søfartsstyrelsens
opklaringsenhed. hans holger petersens uagtsomhed har derfor ikke haft betydning
for skadens opståen. den grad af skyld, som hans holger petersen har udvist, er føl-
gelig så lav, at der ikke efter retspraksis er grundlag for at reducere erstatningen.
                                         - 13 -
installeringen af den nye koden radar har ikke medført en varig fordel eller forbed-
ring, og erstatningen skal ikke reduceres.
hans holger petersen har anført, at der ved den fremlagte dokumentation er sand-
synliggjort et indtægtstab på 368.000 kr. ved vurderingen heraf må det tages i be-
tragtning, at det er meget svært at opgøre en fiskers indtægtstab; indtægten er stærkt
svingende og bl.a. afhængig af tidspunkt og person.
hans holger petersen har så vidt muligt fremlagt dokumentation svarende til det, der
sædvanligvis indsendes til forsikringsselskaber til godtgørelse af kravet. ved bereg-
ningen er endvidere lagt hans holger petersens ubestridte dækningsgrad på 40% til
grund.
ved beregningen er der taget udgangspunkt i et antal fiskedage på 90, hvilket er ri-
meligt, da hans holger petersen som forklaret under sagen er en meget flittig fisker.
det er desuden modpartens rådgiver, tage normann larsen, der har foreslået 90
dage.
for maj og juni 1999 er fremlagt mere dokumentation end sædvanligt efter forsik-
ringsselskabernes praksis. dokumentationen viser den samlede fangst i perioden lan-
det hos fiskernes fællesudsalg i klintholm. det har ikke været muligt at hente den
tilsvarende dokumentation for perioden juli og august 1999, da der i disse måneder
var ferielukket hos fiskernes fællesudsalg. der er kun fremlagt dokumentation for
én båd for juli og august 1999. af denne båds opgørelse over fangsten i perioden skal
ikke udgå to store fangstdage, som anført af modparten, da det er sædvanligt, at fi-
skeri er meget svingende. tallene fra juli og august 1999 understøtter de fremkomne
tal fra den foregående periode, og det har ikke været muligt at skaffe bedre dokumen-
tation.
ved opgørelsen af indtægtstabet kan der ikke alene tages udgangspunkt i omsæt-
ningsfaldet på 76.000 kr. i året 1999 i forhold til året 1998, da fiskeri svinger fra år til
år. året 1999 var et meget godt fiskeår, da der var store kvoter og høje priser.
efter forholdene må det accepteres, at hans holger petersen i tilstrækkelig grad har
sandsynliggjort et indtægtstab i den påståede størrelsesorden.
                                          - 14 -
rederiet har anført, at hans holger petersen og dermed forsikringsselskabet må
bære en del af ansvaret for kollisionen.
efter oplysningerne observerede føreren af leona fiskekutterne og konkluderede, at
kutterne ville blive passeret i tilstrækkelig afstand. der blev herefter ikke fra leona
holdt visuelt øje med kutterne. derved må det erkendes, at der ikke fra leona har
været holdt behørigt udkig. det må endvidere erkendes, at leona havde vigepligt i
forhold til de to fiskefartøjer. der er imidlertid ingen holdepunkter for at antage, at
den før kollisionen aktiverede alarm skyldtes fare for kollision, eller at leona skulle
have ændret kurs og være drejet til bagbord umiddelbart før påsejlingen.
det må være søstrene og line charlotte, der har ændret kurs, da kutterne ellers ikke
som angivet under søforklaringerne har kunnet observere leona om styrbord. søstre-
ne har derfor ikke inden kollisionen overholdt forskriften i regel 17 i de internationa-
le søvejsregler om at holde kurs og fart. ifølge søulykkesrapporten har søstrene og
leona sejlet mod hinanden i en længere periode. såfremt skipperen fra søstrene hav-
de holdt behørigt udkig, ville han have opdaget kollisionsfaren og havde kunnet tage
de fornødne forholdsregler. han kunne således have forsøgt at manøvrere væk eller
give lys- eller lydsignal til leona i overensstemmelse med regel 17 og 34 d i de in-
ternationale søvejsregler. sammenstødet kunne så muligvis være undgået.
i øvrigt burde et plot, der viste søstrenes sejlrute på kollisionsdagen, have været
fremlagt.
forsikringsselskabets krav må nedsættes med 34.000 kr., da søstrene ved installerin-
gen af den nye koden radar har fået en væsentlig bedre og nyere radar end den på
kollisionstidspunktet monterede radar, der ikke kunne repareres på grund af mang-
lende adgang til reservedele.
rederiet har endvidere gjort gældende, at hans holger petersens krav må reduceres
væsentligt, da den fremlagte dokumentation er utilstrækkelig og slet ikke støtter et
krav i den påståede størrelsesorden. der er ikke fremlagt den sædvanemæssige do-
kumentation for tabt bruttoindtægt for tilsvarende skibes fangst i hele tidstabsperio-
den.
                                          - 15 -
opgørelserne for perioden maj og juni 1999 er helt sporadiske for de seks af ti skibe.
der er således medtaget meget få store fiskefangster, der trækker gennemsnittet for
højt op, og der må derfor ses bort fra disse fangster. det er uvist, om fangsterne er
efter en halv, en hel eller halvanden dags fiskeri eller, om skibene har landet andre
steder. enkelte af skibene har haft meget få fiskedage i den angivne periode, og fang-
sterne for disse skibe giver derfor et forkert billede, hvorfor de ikke bør medregnes.
de resterende skibe har ifølge dokumentationen haft et lavere antal fiskedage og en
mindre fangst end den, der har dannet grundlag for opgørelsen af kravet.
for juli og august 1999 er alene fremlagt dokumentation for fangsten fra ét skib,
hvilket slet ikke er tilstrækkeligt. endvidere indgår der i dokumentationen for denne
periode to ekstraordinært store fangstdage, der må udgå. når det fremlagte materiale
korrigeres for ovennævnte forhold, viser det et langt mindre bruttotab end det påståe-
de.
den fremlagte dokumentation er derfor ikke egnet som sammenligningsgrundlag for
indtægtstabet.
hans holger petersens årsregnskab for 1998 og 1999 viser et omsætningsfald på kun
76.000 kr. i 1999 og i øvrigt en betydelig stigning i forhold til 1997. dette indikerer,
at der ikke har været særlige indtægtstab i 1999. kvoterne for 1998 var ifølge de sta-
tistiske opgørelser bedre for 1998 end for 1999. det givtige sildefiskeri i farvandet i
dette område ophører desuden i juni måned, og perioden efter 1. juli er derfor væ-
sentligt dårligere for sådanne skibe.
efter hans holger petersens forklaring tog han sig af familien i den periode, hvor
søstrene var under reparation. han har også oplyst, at han er en meget flittig og erfa-
ren fisker. hans holger petersen kunne derfor have skaffet sig beskæftigelse på en
anden kutter i perioden og har således ikke begrænset sit tab, hvilket må medføre en
yderligere nedsættelse af erstatningen.
                                           - 16 -
rettens afgørelse
uenigheden om størrelsen af forsikringsselskabets krav på kr. 1.088.848,50 skyldes,
at den ny koden radar, som har erstattet den 10 år gamle dekka, er optaget til nyan-
skaffelsesværdien på kr. 68.000. retten finder det ikke sandsynliggjort, at der ikke
derved skulle være sket en værdiforøgelse, hvilken ansættes til halvdelen af den af
rederiet anerkendte nyværdi. herefter godkendes forsikringsselskabets krav med kr.
1.054.848,50.
ligeledes finder retten det ikke sandsynliggjort, at hans holger petersen over de 105
dage, kutteren var på værft, har mistet en indtjening svarende til landing af 90 fang-
ster. der er herved lagt vægt på, at en landing ifølge hans holger petersen sker efter
fiskeri i indtil halvandet døgn, ligesom hyppighed og fangstmængde er stærkt afhæn-
gig af en række usikre forhold herunder de vejrmæssige. som en yderligere faktor i
beregningens usikkerhed indgår også, at antallet af landede fangster varierer stærkt
kutterne imellem samt for sidste del af perioden den omstændighed, at kun en kutter
indgår i beregningen. ved den skønsmæssige fastsættelse af hans holger petersens
krav, som herefter må foretages lægges endelig vægt på hans forklaring om, at han
muligvis kunne have fået hyre på en anden kutter, men ikke overvejede at begrænse
sit tab på denne måde. herefter finder retten en erstatning på kr. 225.000 for mistet
indtjening for passende.
til spørgsmålet om en fordeling af skyld udtaler finn kittelmann og peter sand
mortensen:
det forhold, at leonas fører forlod manøvrepulten i ca. 10 minutter - og derved ikke
holdt udkig på et tidspunkt, hvor passage tæt på søstrene var umiddelbart foreståen-
de, og hvor leona havde vigepligt, - findes at være en alvorlig overtrædelse af regel
5 og regel 18 (a) (iii) i de internationale søvejsregler. der lægges endvidere betydelig
vægt på, at årsagen hertil ikke skyldtes omstændigheder, som umiddelbart var væ-
sentlige for leonas navigation eller sikkerhed i øvrigt.
set i forhold hertil har hans holger petersen - ved at have undladt at holde udkig i
40-60 sekunder før passagen, som han uden tvivl havde skønnet ville være problem-
fri, - ikke handlet med en sådan grad af egen skyld, at der af den årsag bør ske en
                                           - 17 -
reduktion af de rejste krav. herved er der også lagt vægt på hans holger mortensens
forklaring om, at han næppe kunne have afværget påsejlingen, selv om han havde
afgivet signal og/eller prøvet at udnytte sine begrænsede manøvremuligheder.
således stemmer disse dommere for med de tidligere anførte begrænsninger at tage
forsikringsselskabets og hans holger petersens krav til følge.
aage bach jeppesen:
ved ikke at holde udkig som beskrevet oven for har hans holger petersen ikke kun-
net udnytte sine muligheder for at afgive signal eller tage sådanne forholdsregler i
øvrigt, som bedst ville have kunnet bidrage til at undgå sammenstødet.
dette er en så alvorlig overtrædelse af regel 5 og regel 17 (b), jf. regel 17 (a) (ii) jf.
(i) i de internationale søvejsregler, at der af denne grund bør ske en yderligere be-
grænsning af de pådømte krav efter en skyldgrad på 30 til hans holger petersen.
der gives dom efter stemmeflertallet.
                          thi kendes for ret:
sagsøgte, rederiet hans michael lütke kg, betaler inden 14 dage 1.054.848,50 kr.
* med tillæg af procesrente fra sagens anlæg til sagsøger 1, de sydlige farvandes g/f
for fiskefartøjer, og 225.000,00 kr. ** med tillæg af procesrente fra sagens anlæg til
sagsøger 2, fiskeskipper hans holger petersen.
sagsøgte, rederiet hans michael lütke kg, betaler endvidere inden 14 dage sags-
omkostninger med 65.000,00 kr. til sagsøger 1, de sydlige farvandes g/f for fiske-
fartøjer, og 20.000,00 kr. til sagsøger 2, fiskeskipper hans holger petersen.
aage bach jeppesen                   finn kittelmann              peter sand mortensen
                                       - 18 -
* med tillæg af procesrente fra sagens anlæg
** med tillæg af procesrente fra sagens anlæg
berigtiget den 12. december 2001, jf. retsplejelovens § 221, stk.1.
            finn kittelmann


text:
                             højesterets dom
                       afsagt onsdag den 22. november 2017
sag 44/2017
(1. afdeling)
hk/danmark som mandatar for b
(advokat mette østergård)
mod
tandlæge a
(advokat morten ulrich)
i tidligere instanser er afsagt dom af retten i svendborg den 10. december 2015 og af østre
landsrets 23. afdeling den 1. november 2016.
i pådømmelsen har deltaget fem dommere: poul dahl jensen, henrik waaben, lars hjortnæs,
jan schans christensen og anne louise bormann.
påstande
parterne har gentaget deres påstande.
højesterets begrundelse og resultat
b var ansat som klinikassistent hos tandlæge a på fuld tid. den 8. november 2013 blev b
sygemeldt. den 19. december 2013 meddelte hun a, at hun fra den 6. januar 2014 kunne
vende tilbage på arbejde 20 timer om ugen, og at hun forventede at blive raskmeldt fra den 3.
februar 2014. a meddelte den 2. januar 2014 b, at hun med baggrund i klinikkens drift var
nødt til at afvise bs tilbud om, at hun kunne vende tilbage på nedsat tid, og at b ville være at
betragte som fuldtidssygemeldt under hele sygemeldingen og først skulle komme tilbage, når
hun var helt rask. den 3. februar 2014 genoptog b arbejdet, men hun blev på ny sygemeldt
den 13. februar 2014 og var sygemeldt, indtil hun blev opsagt den 21. marts 2014 under
henvisning til funktionærlovens § 5, stk. 2 (120-dages-reglen).
                                               - 2 -
denne sag angår i første række, om perioden fra 6. januar til 3. februar 2014 skal medregnes
fuldt ud ved opgørelsen af de 120 dages sygefravær efter funktionærlovens § 5, stk. 2, eller
om as afslag på at lade b vende tilbage på deltid i denne periode medfører, at kun en
forholdsmæssig del af dagene i denne periode kan anses for sygefravær. i anden række angår
sagen, om b har ret til godtgørelse for usaglig afskedigelse efter funktionærlovens § 2 b.
en arbejdsgiver har ikke pligt til at acceptere, at en funktionær, som er delvis uarbejdsdygtig
på grund af sygdom, arbejder på nedsat tid.
højesteret finder, at konsekvensen heraf må være, at en arbejdsgivers afslag på et tilbud om,
at funktionæren kan arbejde på nedsat tid i en sygeperiode, ikke kan medføre, at den periode,
hvor funktionæren herefter modtager løn under sit sygefravær, ikke fuldt ud kan medregnes i
de 120 dage med løn under sygdom, jf. funktionærlovens § 5, stk. 2.
betingelserne for at opsige b med forkortet varsel efter funktionærlovens § 5, stk. 2, var
således opfyldt.
spørgsmålet er herefter, om b som følge af denne opsigelse har ret til godtgørelse efter
funktionærlovens § 2 b.
som senest fastslået ved højesterets dom af 23. juni 2015 (ufr 2015.3301) må opsigelse efter
120-dages-reglen i almindelighed anses for rimeligt begrundet, således at der kun under gan-
ske særlige omstændigheder kan blive tale om at tilkende godtgørelse for usaglig afskedigelse
efter funktionærlovens § 2 b.
højesteret tiltræder, at der ikke i sagen foreligger sådanne ganske særlige omstændigheder, at
der kan blive tale om at tilkende godtgørelse efter funktionærlovens § 2 b.
højesteret stadfæster herefter landsrettens dom.
                                      thi kendes for ret:
                                               - 3 -
landsrettens dom stadfæstes.
i sagsomkostninger for højesteret skal hk/danmark som mandatar for b betale 40.000 kr. til
tandlæge a.
de idømte sagsomkostningsbeløb skal betales inden 14 dage efter denne højesteretsdoms af-
sigelse og forrentes efter rentelovens § 8 a.