text:
- mko
                                        udskrift
                                              af
                         sø- & handelsrettens dombog
                                       ____________
                                           dom
afsagt den 23. oktober 2017
v-59-16
                                   afa jcdecaux a/s
                                   (advokat johan løje)
                                   mod
                                   clear channel danmark a/s
                                   (advokat jeppe brinck-jensen)
sagens baggrund og parternes påstande
denne sag udspringer af en tidligere tvist mellem parterne om nogle buslæskærme, som
clear channel danmark a/s havde opstillet i esbjerg og horsens. københavns byret slog
ved dom af 26. september 2014 fast, at disse buslæskærme krænkede afa jcdecaux a/s’
rettigheder efter ophavsretsloven og markedsføringsloven til en lignende buslæskærm og
nedlagde blandt andet forbud mod, at clear channel danmark a/s stillede buslæskærmene
                                                -2-
til rådighed for offentlig anvendelse eller anvendte dem til formidling af reklamer for tred-
jemand.
parterne er uenige om, hvorvidt forbuddet omfatter de allerede opstillede buslæskærme eller
kun retter sig mod fremtidige skærme, og retten skal derfor i denne sag tage stilling til, om
clear channel danmark a/s’ fortsatte brug af de opstillede buslæskærme som reklameplad-
ser for tredjemands reklamer i perioden fra 10. oktober 2014 til 21. maj 2015 udgjorde en fort-
sat krænkelse af afa jcdecaux a/s’ rettigheder, og om der skal betales rimeligt vederlag og
erstatning herfor.
sagsøger, afa jcdecaux a/s, har nedlagt påstand om, at sagsøgte, clear channel danmark
a/s, skal betale afa jcdecaux a/s 531.600 kr. med procesrente af 354.400 kr. fra sagens an-
læg til betaling sker og med procesrente af 177.200 kr. fra påstandens udvidelse den 16.
marts 2017 til betaling sker.
clear channel danmark a/s, har nedlagt påstand om frifindelse, subsidiært betaling af
38.912,17 kr.
sagen er anlagt den 6. oktober 2016.
oplysningerne i sagen
afa jcdecaux a/s (herefter afa) er en del af en global koncern. i danmark tilbyder selska-
bet gratis byudstyr til de danske kommuner, herunder buslæskærme og informationsstande-
re, finansieret via de reklamepladser, der er integreret i udstyret. det er også disse reklame-
pladser, der er selskabets indtjeningsgrundlag. afa samarbejder med 28 af landets største
kommuner, herunder københavn, frederiksberg, aarhus, odense og ålborg.
clear channel danmark a/s (herefter clear channel) er datterselskab af en af verdens stør-
ste tv-udbydere. clear channel er specialiseret i outdoor advertising og tilbyder på samme
                                                   -3-
måde som afa byudstyr til de danske kommuner mod at have retten til at udnytte de inte-
grerede reklamepladser. clear channel er repræsenteret i en lang række danske byer.
afa og clear channel er i direkte konkurrence om markedet for byudstyr, og er de eneste
udbydere af denne løsning på det danske marked.
både clear channel og afa deltog i 2009 i et udbud af byudstyr i horsens og esbjerg kom-
muner. clear channel vandt udbuddene og opsatte herefter som led i kontrakterne med de
respektive kommuner den første omtvistede buslæskærm i esbjerg den 13. juli 2010. der er
enighed om, at der er opsat 188 buslæskærme af den omhandlede type inklusiv varianter
heraf i de to kommuner.
afa mente, at de opstillede buslæskærme, der var designet med bistand fra henning larsen
architects, udgjorde en ophavsretlig krænkelse af afas buslæskærm designet af knud
holscher, og anlagde derfor sag ved københavns byret den 1. juni 2011. under sagens be-
handling ved byretten tog clear channel bekræftende til genmæle overfor afas påstand 1,
hvorfor der den 11. marts 2013 blev afsagt deldom efter afas påstand. dommen havde føl-
gende konklusion:
         ”det forbydes sagsøgte, clear channel a/s, at lade fremstille og opstille, markedsføre, im-
         portere eller eksportere eller sælge en buslæskærm som gengivet i bilag 28”
herefter fortsatte behandlingen af sagen, og der blev afsagt dom i denne den 26. september
2014. ved dommen fik afa medhold i, at clear channel krænkede afas rettigheder efter
ophavsretsloven og markedsføringsloven til buslæskærmen designet af knud holscher. i
forlængelse af det tidligere meddelte forbud blev der nedlagt følgende forbud:
         ”det forbydes clear channel danmark a/s at stille til rådighed for offentlig anvendelse eller
         anvende til formidling af reklamer for tredjemand en buslæskærm som gengivet i bilag 28”
                                               -4-
tilsvarende forbud blev nedlagt mod nogle varianter af buslæskærmen. afa blev endvidere
tilkendt et vederlag for krænkelsen på 267.000 kr. svarende til det vederlag, clear channel
havde betalt til sin rådgiver henning larsen architects. clear channel blev imidlertid ud fra
en proportionalitetsafvejning frifundet for en påstand om destruktion af buslæskærmene.
retten tog ikke stilling til spørgsmålet om modifikation af de krænkende skærme, idet en på-
stand herom først blev fremsat efter forberedelsens afslutning.
efter eksekutionsfristens udløb rettede afas advokat henvendelse til clear channels advo-
kat og konstaterede, at de anså clear channels fortsatte anvendelse af buslæskærmene til re-
klamer og køreplaner som værende i strid med københavns byrets dom. clear channels ad-
vokat besvarede henvendelse og anførte, at clear channel mente, at det lå indenfor rammer-
ne af dommen fortsat at anvende skærmene.
den 4. november 2014 anmodede afas advokat derfor fogedretterne i københavn, horsens
og esbjerg om bistand til at tvangsfuldbyrde dommen.
sagerne blev sambehandlet ved fogedretten i københavn, der efter skriftveksling mellem
parterne, afsagde kendelse i spørgsmålet den 26. februar 2015. ved kendelsen blev clear
channel pålagt at modificere buslæskærmene inden en frist på 12 uger. clear channel do-
kumenterede efterfølgende modifikationerne overfor fogedretten, der sluttede sagen den 17.
august 2015.
den 11. september 2015 rettede afas advokat henvendelse til clear channel med anmod-
ning om betaling af et vederlag på 884.000 kr. plus moms for den, efter afas opfattelse,
ulovlige udnyttelse af buslæskærmene i perioden fra udløbet af fuldbyrdelsesfristen for by-
rettens dom til modifikationen var tilendebragt, hvilket vil sige fra den 10. oktober 2014 til
den 21. maj 2015. clear channel nægtede i sit svar at være forpligtet til at betale et sådant
vederlag. parterne havde i perioden herefter og frem til sagens anlæg den 5. oktober 2016
omfattende korrespondance og forligsdrøftelser uden dog at nå til enighed.
                                                -5-
afa har under sagen fremlagt et bilag med beregning af clear channels skønnede omsæt-
ning på de omhandlede skærme i perioden fra 10. oktober 2014 til 21. maj 2015, idet clear
channel ikke har ønsket at komme med oplysninger om sin omsætning med henvisning til,
at der er tale om en erhvervshemmelighed, samt at de to parter befinder sig i et direkte kon-
kurrenceforhold. afa har ved beregningen efter det oplyste taget udgangspunkt i clear
channels offentlige listepriser kombineret med afas salgsafdelings vurdering af sædvanli-
ge rabatter, som varierer fra uge til uge hen over perioden. baseret på at der har været to re-
klamesider på hver af de 188 skærme opstillet i esbjerg og horsens og yderligere 10 opstillet
i en kortere periode ved københavns lufthavn, har afa herefter samlet set estimeret clear
channels omsætning på skærmene til 3.305.699,64 kr.
forklaringer
der er under sagen afgivet forklaring af kim axelsen og jakob knudsen.
kim axelsen har forklaret blandt andet, at han er direktør i afa, og at afas virksomhed
fungerer sådan, at afa stiller byudstyr i form af f.eks. buslæskærme til rådighed for kom-
munerne. de vedligeholder og rengør udstyret, alt sammen uden beregning for kommunen.
betalingen til afa finder sted i form af, at afa har rettigheden til at benytte og videresælge
alle reklamepladserne på udstyret. de ejer buslæskærmene og sætter dem op og tager dem
ned, når de skal udskiftes. en buslæskærm er ikke en bygning. myndighederne betragter det
som en fritstående maskindel. afa har overtaget ophavsretten til buslæskærmene fra den
designer, der har designet dem. i danmark er aftalerne med designerne lavet på baggrund af
dansk designråds standardkontrakt. designeren får et engangsbeløb, når designopgaven er
færdig, og får desuden royalty hver gang, der bliver opsat en ny skærm.
afa sælger enten reklamepladserne direkte til annoncører eller mere typisk gennem et me-
diebureau. der er ikke eksempler på, at de har udlejet deres skærme til tredjemand, som her-
efter har solgt reklamepladserne.
                                                 -6-
afa har udarbejdet en prisliste med prisen for 1 uges annoncering baseret på geografisk
område og antal reklamepladser, men denne pris er genstand for forhandling, og den ende-
lige pris afgøres af mængden af reklamepladser, annoncøren ønsker at benytte, længden af
annoncering og tidspunkt på året. hvis kunden køber en landsdækkende reklame, så er pri-
sen den samme for pladsen i skanderborg og københavn. gallup har dokumenteret, at fordi
der er mange flere standere i københavn, er det nogenlunde samme antal øjne, der ser en
annonce i københavn og skanderborg. de giver tit rabat i forbindelse med forhandling af
prisen på en landsdækkende kampagne.
forskellen på den dækning, som clear channel og afa kan tilbyde, ligger i størrelsen af
kommunerne, som de to selskaber har udstyr i. afa har udstyr i københavn, frederiksberg,
odense, århus, ålborg og flere andre store kommuner. clear channels største kommune er
esbjerg.
clear channel har ikke villet oplyse, hvad de omsatte for i den krænkende periode, og derfor
har de fra afas side måtte komme med et gæt. i den forbindelse har de udarbejdet et skema,
hvor de anslår clear channels omsætning i perioden. listepriserne er stort set de samme hos
afa og clear channel i dag. i dag fremgår det af afas prisliste, at de tager 750 kr. og clear
channel tager 742 kr. for en plads pr. uge. det var selvfølgelig en anden pris i 2014 og 2015.
priserne falder i nogle forskellige serier, og han har kigget på sølv serien. afas salgsafdeling
har med udgangspunkt i listepriserne lavet et skøn over den faktiske pris for en reklame-
plads baseret på de rabatter, afa selv har givet, men også på oplysninger fra deres kunder
om, hvad de har fået i rabat hos clear channel. der er ved skønnet også taget højde for,
hvornår på året der var tale om, idet der gives særligt store rabatter i de perioder, hvor der er
lav efterspørgsel. det kan godt være, at afa er dygtigere til at sælge sine reklamepladser og
ikke give så meget rabat som clear channel. opgørelsen på 3,3 millioner kr. er dog efter
hans opfattelse absolut et realistisk bud på, hvad clear channel har haft af omsætning i den
krænkende periode.
det er hans opfattelse, at de fleste af buslæskærmene har to reklamepladser. de har taget fo-
tos af de fleste af de buslæskærme, der indgår i sagen. der er kun få, som kun har en rekla-
                                                 -7-
meplads, og også nogle få der er helt uden reklameplads. i det sidste tilfælde har man i ste-
det en stander med reklameplads, der står ved siden af.
i forhold til størrelsen af det tab, som afa har lidt ved clear channels fortsatte brug af de
ulovlige standere, så er det for ham at se ret simpelt at konstatere. en annoncør ønsker at
dække bredt. hvis clear channel havde accepteret dommen og undladt at videresælge plad-
serne i tiden frem til modifikationen, så måtte annoncøren have købt noget andet, og det
kunne de f.eks. have fået hos afa. de har nogle reklamepladser i både esbjerg og horsens
på banegårdene og i indkøbscentre. det drejer sig om ca. 61 pladser i esbjerg og 24 i horsens.
annoncøren kunne også i stedet have valgt at lægge et større pres i de tilstødende kommu-
ner, hvor afa har byudstyr med reklamepladser.
han har kendskab til fire til fem tilfælde fra den pågældende periode, hvor nogle af deres
kunder købte landsdækkende annoncekampagner hos afa, og samtidig også købte rekla-
meplads hos clear channel i esbjerg og horsens.
det er helt klart, at der har været en forstyrrelse af markedet. hvis de havde været i den si-
tuation, som clear channel var i, så ville de have reklameret for sig selv, for det kunne de
have gjort og samtidig have efterlevet dommen.
et vederlag svarende til 15 % af omsætningen er efter hans opfattelse rimelig. det svarer til
niveauet for den bureauprovision, som mediebureauerne fik tilbage i 2014-2015 for at anvise
en kunde. i dag beregnes provisionen på en anden måde.
jakob knudsen har forklaret blandt andet, at han har været ansat i clear channel i 20 år og
har ansvar for kontrakter og forretningsudvikling.
han kan godt huske den korrespondance, som parterne havde efter dommen. de fortsatte
med at sælge reklamepladser på buslæskærmene, fordi de forstod dommen på en anden
måde end deres kollegaer hos afa. de forstod det sådan, at forbuddet i det hele kun vedrør-
te fremadrettede opstillinger af buslæskærme, og at de skærme, som allerede var opstillet,
                                                 -8-
var blevet lovliggjort ved betalingen af vederlag. desuden tog dommen netop ikke stilling til
spørgsmålet om modifikation af de allerede opstillede skærme.
den modificering, som de foretog efter fogedrettens kendelse, bestod i, at de monterede en
ramme rundt om taget på alle de berørte buslæskærme for at skjule butterflytaget, der var
det karakteristiske designelement. alle de 188 skærme, der er omfattet af byrettens dom og
fogedrettens kendelse, er blevet modificeret.
de leverede en del skærme uden reklamepladser til esbjerg og horsens kommuner. det dre-
jer sig om tre i esbjerg og nitten i horsens. ifølge nogle kontrakter leveres der fritstående vi-
triner (reklamestandere), men disse har også et kommunerum, altså et sted kommunen kan
opsætte for eksempel bykort, og består derfor ikke kun af reklamepladser. der er ingen
umiddelbar kommerciel sammenhæng mellem skærme uden reklameplads og de fritstående
vitriner.
der er således faktuelt forkert, at alle buslæskærme havde to reklamepladser, sådan som
afa har lagt til grund ved opgørelsen af clear channels omsætning i den periode, hvor
skærmene endnu ikke var modificeret. så vidt han husker, havde clear channel 354 rekla-
meflader på buslæskærmene i horsens, esbjerg og lufthavnen indtil den 1. januar 2015, hvor
de mistede reklamepladserne i lufthavnen. skærmene i lufthavnen er i øvrigt ikke omfattet
af dommen. fra 1. januar 2015 havde de 344 reklameflader i de to byer. beregningen er des-
uden udarbejdet inkonsekvent, da der nogle steder regnes med skærme, mens der andre ste-
der regnes med pladser.
de 267.000 kr., som de betalte i sin tid til henning larsen arkitekter, kom fra en aftale om, at
henning larsen skulle levere skitser til nogle udbud, og hvis de vandt, ville han få royalties
af de opstillede skærme. hvis ikke de havde vundet, havde han ikke fået en krone. han fik
vist 1000 kr. for en skærm uden reklame og 1500 kr. for en med reklame. det var deres risiko,
om der efterfølgende ville være annoncører til pladserne. det betød ikke noget for honore-
ringen af henning larsen arkitekter.
                                                 -9-
de anser deres omsætning som dybt fortrolig information. afa og clear channel byder på
de samme kontrakter, og det ville være meget uhensigtsmæssigt, hvis afa kom til at kende
deres omsætning på enkelte kontrakter.
afa og clear channel er de eneste spillere på det danske marked for byudstyr, men det er
afa, der er storebror i den relation. clear channel har godt nok kontrakter med flere kom-
muner end afa, men afa har kontrakt med 9 ud af de 10 største kommuner. afa dækker
således 2,6 mio. danskere, mens clear channel dækker 1,9 mio.
forskellen på listepris og reel pris hos afa og clear channel afhænger af, hvor stor rabat
der gives. det er således klart, at den reelle pris på annoncer ikke er den samme for afa og
clear channel. hvis en annoncør kun har 200.000 kr. at annoncere for, så køber de kun an-
noncer hos afa. mange køber i den situation bare de fem største byer, hvilket vil sige, at de
så slet ikke køber annoncer i nogle af clear channels kommuner. han er sikker på, at afa
får en højere pris for deres reklamepladser end clear channel, fordi de har en bedre ekspo-
nering.
der er samme antal flader til reklameplads før og efter modificeringen af buslæskærmene.
annoncøren er helt ligeglad med designet, det er kun kommunerne, der går op i det. det helt
afgørende for prisen på reklamer er omfanget af den eksponering, som de kan tilbyde an-
noncøren.
clear channel har stort set ikke reklamepladser i københavn længere. de har aldrig haft by-
udstyr i københavn, men de har tidligere haft en aftale med dsb om reklamer på stationer.
de havde også enkelte andre reklamepladser i horsens og esbjerg end på buslæskærmene,
bl.a. på banegårdene og i supermarkeder.
en bureauprovision er en anvisningsprovision, som bureauet får for at anvise kunden. de
arbejder typisk med en provision på ca. 3 % både i dag og dengang. de har ingen kreditrisi-
ko ved handlen med bureauerne, hvilket absolut er en fordel.
                                                   - 10 -
parternes synspunkter
for sagsøger, afa jcdecaux a/s, er der i det væsentlige procederet i overensstemmelse med
påstandsdokumentet af 9. august 2017, hvoraf fremgår bl.a.:
”…
            3   diskussion
               afa jcdecaux gør gældende, at clear channel forsat begik en krænkelse af afa
               jcdecauxs rettigheder og overtrådte den afsagte dom ved at stille de krænkende bus-
               læskærme til rådighed for offentligheden og benytte dem til formidling af reklamer i
               perioden efter eksekutionsfristens udløb den 10. oktober 2014 og indtil den 21. maj
               2015. afa jcdecaux gør derfor tillige gældende, at afa jcdecaux har krav på rime-
               ligt vederlag og erstatning for den uretmæssige udnyttelse af de krænkende buslæ-
               skærme i den angivne periode.
        3.1.   clear channels anvendelse af skærmene i perioden mellem den 10. oktober 2014 og
               21. maj 2015 krænkede afa jcdecauxs rettigheder
               parterne var og er enige om, at clear channels buslæskærm udgjorde en krænkelse af
               afa jcdecauxs rettigheder. dette blev også fastslået såvel af københavns byret i
               dommen af 26. september 2014 som af københavns fogedret i den efterfølgende sag
               om tvangsfuldbyrdelse af forbud, kendelse af 26. februar 2015.
               det gøres fra afa jcdecauxs side gældende, at københavns byret ikke kun nedlagde
               forbud i sagen, men tillige pålagde clear channel at undlade at stille både de allerede
               opstillede omtvistede buslæskærme og de efterfølgende opstillede buslæskærme til
               rådighed for offentlig anvendelse eller anvende dem til formidling af reklamer. dette
               bekræftes af københavns fogedret efterfølgende kendelse og i øvrigt af clear chan-
               nels egne anbringender.
               jeg henviser f.eks. til fogedrettens kendelse af 26. februar 2015, hvoraf fremgår, at
               clear channel tilkendegav følgende under sin procedure:
               ”clear channel a/s blev pålagt og har betalt et af retten fastsat rimeligt vederlag for
               den krænkelse, som de allerede opstillede buslæskærme, udgjorde mod afa jcdecaux
               a/s. afa jcdecaux a/s havde først nedlagt erstatningspåstand på 27 mio., dernæst
               10 mio. clear channel gjorde derimod gældende, at et vederlag på 276.000,00 kr. var
               rimeligt.”
               jeg henviser også til fogedrettens præmisser i kendelsen:
               ”parterne er enige om antallet og placering af de omhandlende buslæskærme, som de
               endvidere er enige om krænker afa jcdecaux a/s’ rettigheder.”
          3.2. københavns byrets dom af 26. september 2014 omhandlede alle skærme
                                            - 11 -
     clear channel tog under sagen bekræftende til genmæle overfor afa jcdecauxs på-
     stand 1, hvilket resulterede i den af 11. marts 2013 afsagte deldom (…):
     ”det forbydes sagsøgte, clear channel a/s, at lade fremstille og opstille, markedsføre,
     importere eller eksportere eller sælge en buslæskærm som gengivet i bilag 28”
     byretten fastslog udover dette og uafhængigt af deldommen følgende i byrettens dom
     af 24. september 2014 (…) på baggrund sagsøgers påstand 1a:
     ”det forbydes clear channel danmarks a/s at stille til rådighed for offentlig anvendel-
     se eller anvende til formidling af reklamer for tredjemand en buslæskærm som gengivet i
     bilag 28.”
     københavns byret fastslog således ved dom af 26. september 2014, at clear channel
     ikke alene var forbudt at stille yderligere krænkende skærme op, men også, at clear
     channel ikke måtte stille krænkende skærme til rådighed for offentligheden eller an-
     vende dem til formidling af reklamer for tredjemand.
     clear channel gør gældende, at de ud fra en fortolkning af københavns byrets del-
     dom og dom i relation til påstand 1 og 1a ikke kan anses for fortsat at have begået en
     krænkelse i relation til de allerede opstillede buslæskærme, idet påstand 1 og påstand
     1a efter clear channel opfattelse ikke gjaldt de allerede opstillede skærme. dette be-
     strides og savner i øvrigt hold i sagens faktiske forhold.
     såfremt clear channel ikke ville efterkomme henholdsvis københavns byrets afgørel-
     se om forbud og københavns fogedrets kendelse om modifikation, måtte clear
     channel have anket, henholdsvis kæret disse afgørelser til højere instans. dette skete
     ikke, men i stedet modificerede clear channel alle de omtvistede skærme i henhold til
     fogedrettens kendelse.
     clear channel gjorde også anbringendet gældende under fogedsagen. fogedretten i
     københavn afviste dog dette anbringende i deres kendelse af 25. februar 2015 og fast-
     slog, at de af clear channel opstillede krænkende skærme skulle modificeres, idet de
     krænkede afa jcdecauxs rettigheder. fogedretten afviste derfor afa jcdecauxs ar-
     gument.
3.3. afa jcdecaux forbudspåstande er korrekte og sædvanlige og misfortolkes bevidst
     af sagsøgte
     clear channel gør gældende, at formuleringen af afa jcdecauxs påstande 1 og 1a
     kan misforstås, og at påstandene således ikke skulle rette sig mod de allerede opstille-
     de buslæskærme – herunder igangværende eller fremtidige handlinger. formulerin-
     gen af påstanden var som nævnt ovenfor følgende:
     ”det forbydes sagsøgte, clear channel a/s, at lade fremstille og opstille, markedsføre,
     importere eller eksportere eller sælge en buslæskærm som gengivet i bilag 28”
     ”det forbydes clear channel a/s at stille til rådighed for offentlig anvendelse eller an-
     vende til formidling af reklamer for tredjemand en buslæskærm som gengivet i bilag
     28.”
     afa jcdecaux bestrider, at disse påstande som følge af deres formulering ikke også
     skulle omfatte fortsat anvendelse eller tilrådighedsstillelse overfor tredjemand af alle-
     rede opstillede skærme. det bestrides ikke, at en dom, hvorefter en part forbydes at
     opstille nye skærme ikke i sig selv indebærer et forbud mod at anvende allerede op-
                                           - 12 -
       stillede skærme. dette var netop baggrunden for, at afa jcdecaux nedlagde nye på-
       stande i sagen efter afsigelse af deldommen. det var disse domme, der blev taget til
       følge af københavns byret i deres dom af 26. september 2014. denne dom omfatter så-
       ledes såvel allerede opsatte som fremtidige skærme.
       clear channels anbringende kan hverken støttes på en semantisk fortolkning af den
       afsagte dom eller på sagens forløb i øvrigt.
       der findes i praksis mange eksempler på, at forbudspåstande, i sager der omfatter så-
       vel bestående som fremtidige krænkelser, formuleres på den måde, som afa jcde-
       caux har gjort. der henvises til opremsning i afa jcdecauxs processkrifter.
3.4.   det forhold, at clear channel ikke blev pålagt at destruere skærmene kan ikke føre
       til et andet resultat
       clear channel har gjort gældende, at de forsat kunne have de krænkende buslæ-
       skærme opstillet og benytte dem til at formidle reklamer for tredjemand, idet køben-
       havns byret i dom af 26. september 2014 fastslog, at destruktion af buslæskærmene
       ikke kunne ske.
       københavns byret begrundede sin afgørelse om dette med, at der ville være et betyde-
       ligt værdispild. det estimerede værdispild var beregnet på baggrund af produktions-
       omkostningerne for de krænkende buslæskærme, forventede omkostninger til ned-
       tagning og forventede omkostninger til ombygning på stedet som følge af nedtagning.
       københavns byret henviste i den forbindelse til clear channels bilag al og y i by-
       retssagen (…) (…), der henvises til byrettens præmisser på dommens side 88-89 (…)
       (…).
       det gøres gældende, at københavns byrets afgørelse, om at destruktion ikke skulle
       ske, ikke indebærer, at clear channel forsat måtte benytte buslæskærmene til formid-
       ling af reklamer for tredjemand. københavns byrets afgørelse om destruktion vedrø-
       rer alene værdispildsbetragtninger i relation til nedrivning, ombygning – altså i relati-
       on til forsat at have buslæskærmene opstillet – ikke i relation til at formidle reklamer
       på buslæskærmene.
       københavns byret tog ikke ved deres dom stilling til, hvorledes clear channel even-
       tuelt kunne lovliggøre de allerede opsatte læskærme, hvilket fremgår af dommen side
       89 (…) (…), da en påstand om dette blev anset for for sent fremsat. det bestrides såle-
       des fra afa jcdecauxs side, at dommen indebærer, at clear channel i strid med
       dommens ordlyd lovligt kunne fortsætte med at anvende det retsstridige læskærme
       som sket.
3.5.   afa jcdecauxs krav som følge af clear channels forsatte krænkelser
       afa jcdecaux gør krav på rimeligt vederlag og erstatning for den forsatte krænkelse,
       der er sket i perioden mellem eksekutionsfristens udløb d. 10. oktober 2014 og d. 21.
       maj 2015 såvel i medfør af ophavsretslovens § 83, stk. 1, og rimeligt vederlag og er-
       statning i medfør af markedsføringslovens § 20, stk. 2 og 3.
3.5.1. afa jcdecaux har krav på rimeligt vederlag
                                               - 13 -
       som det fremgår ovenfor, begik clear channel en overtrædelse af afa jcdecauxs ret-
       tigheder ved fortsat at anvende de ulovlige skærme i perioden mellem eksekutionsfri-
       stens udløb d. 10. oktober 2014 og d. 21. maj 2015 og som følge deraf har afa jcde-
       caux krav på betaling af erstatning og rimeligt vederlag.
       clear channel har gjort gældende, at clear channel allerede har betalt rimeligt veder-
       lag for krænkelsen, og at clear channel derfor forsat har kunnet anvende de kræn-
       kende skærme uden at betale yderligere vederlag herfor. denne fortolkning bestrides.
       det tilkendte vederlagsbeløb vedrører alene den krænkelse, der har fundet sted. dette
       fastslog københavns fogedret allerede i sin kendelse (…).
       der henvises i øvrigt til ”immaterialret” af jens schovsbo, morten rosenmeier og
       clement salung petersen, 4. udgave, jurist- og økonomiforbundets forlag, s. 779 (…):
       ”et rimeligt vederlag angår »udnyttelsen«, dvs. de krænkelser, som har fundet sted. en
       dom om rimeligt vederlag er ikke en licens til at begå yderligere krænkelser (af samme
       eller anden art), og hvis der er fare herfor, kan den forurettede søge disse forhindret
       gennem krav om forbud” (min understregning)
3.5.2. beregningen af rimeligt vederlag
       afa jcdecauxs krav på rimeligt vederlag og erstatning vedrører clear channels
       uretmæssige anvendelse af de krænkende buslæskærme til salg af reklame, der har
       fundet sted efter eksekutionsfristens udløb den 10. oktober 2014 og indtil den 21. maj
       2015.
       afa jcdecaux gør gældende, at sø- og handelsretten skal fastsætte det rimelige ve-
       derlag skønsmæssigt, og at den skønsmæssige fastsættelse af det rimelige vederlag
       skal baseres på en licensbetragtninger baseret på den omsætning clear channel har
       opnået ved udnyttelse af skærmene i den angivne periode. der skal ved vurderingen
       tages hensyn til, at clear channel bevidst har begået en forsat krænkelse af afa
       jcdecauxs rettigheder.
       det rimelige vederlag skal være realistisk og skal udmåles på grundlag af samtlige sa-
       gens omstændigheder (…). det gøres således gældende, at der også skal tages hensyn
       til, at der er tale om en gentagende krænkelse, og at der er tale om afa jcdecauxs
       største konkurrent, samt at krænkelsen har været bevist.
       det rimelige vederlag skal som minimum fastlægges på baggrund af en sædvanlig
       royalty beregnet af den omsætning, clear channel har opnået ved den fortsatte ud-
       nyttelse af de krænkende buslæskærme og den dermed uretmæssige indtægt. afa
       jcdecaux gør gældende, at en rimelig skønsmæssig royaltysats i nærværende sag ef-
       ter omstændighederne passende kan fastsættes til 15 % henset til sagens omstændig-
       heder, herunder at afa jcdeceaux aldrig kunne forventes at have givet clear chan-
       nel lov til at udnytte afa jcdecauxs designs.
       afa jcdecaux har foretaget en beregning af clear channels omsætning på den ube-
       rettigede brug af de krænkende skærme i det pågældende tidsrum, (…)(…), hvilket
       viser en omsætning på kr. 3.544.000 ved to visningssider, som anses for at være det
       mest sædvanlige.
       afa jcdecaux har under sagsforløbet adskillige gange opfordret sagsøgte til at frem-
       lægge oplysninger om clear channels opnåede og forventede omsætning på de om-
                                           - 14 -
       tvistede skærme i det relevante tidsrum. disse opfordringer har clear channel på in-
       tet tidspunkt efterkommet, hvilket må tillægges clear channel processuel skadevirk-
       ning, hvorfor afa jcdecauxs beregning skal lægges uprøvet til grund – se hertil
       u.2007.1896 h (…).
       clear channel har gjort gældende, at det rimelige vederlag skal fastsættes efter den
       beregningsmåde, som byretten anvendte. byretten fandt, at et rimelige vederlag og
       erstatning skulle fastsættes til det beløb, som designeren af de af sagen omfattede bus-
       læskærme modtog i engangshonorar for designudviklingen. dette bestrides, idet et
       arkitekthonorar ikke har nogen som helst sammenhæng med royalty for udnyttelse af
       et design. arkitekthonoraret blev ikke opgjort i forhold til værdi af eller forventet om-
       sætning på de omtvistede skærme, hvorfor det fakturerede beløb er aldeles irrelevant
       i forhold til opgørelsen af et rimeligt vederlag. københavns byrets afgørelse desangå-
       ende kan ikke anses for at have nogen retskraft eller i øvrigt nogen indflydelse på,
       hvorledes nærværende sag skal afgøres.
       hvis sø- og handelsretten skulle finde, at det rimelige vederlag skal fastsættes efter
       den beregning, som byretten lagde til grund, så gør afa jcdecaux gældende, at afa
       jcdecaux som minimum skal modtage det beløb, som afa jcdecaux fik tildelt under
       byretssagen, da der reelt er tale om en ny situation og derfor en ny krænkelse.
3.6.   afa jcdecaux har krav på erstatning
3.6.1. uretmæssig fortjeneste på salg af reklameplads på krænkende design
       som anført i stævningen gør afa jcdecaux ud over rimeligt vederlag tillige
       krav på erstatning i medfør af markedsføringslovens § 20, stk. 2 (nu § 24, stk. 2)
       og ophavsretslovens § 83, stk. 1 som følge af clear channels fortsatte uretmæs-
       sige anvendelse af reklame på et design, der tilhører afa jcdecaux.
       clear channel har ved at benytte afa jcdecauxs design til formidling af re-
       klame for tredjemænd på uretmæssig vis kunnet tilegne sig den kundekreds,
       som tilhører jcdecaux, hvilket har medført et tab for afa jcdecaux. endvide-
       re har clear channels brug af afa jcdecauxs design bevirket en markedsfor-
       styrrelse i relation til afa jcdecauxs formidling af reklame for tredjemænd.
       det udgør i den forbindelse en skærpende omstændighed, der har indvirkning
       på erstatningsudmålingen, at clear channel uanset det af byretten nedlagte
       forbud forsat har anvendt buslæskærmene til formidling af reklamer for tred-
       jemænd. dette udgør en særdeles illoyal og grov handling overfor afa jcde-
       caux, hvilket har indvirkning på beregningen af erstatning og derfor medfører,
       at afa jcdecaux skal tildeles et højt erstatningsbeløb.
       afa jcdecaux gør gældende, at de almindelige betingelser for erstatningsan-
       svar er opfyldt. det bemærkes i den forbindelse, at kravene til bevis lempes i de
       tilfælde, hvor krænkelsen er åbenbar eller grov. (…).
       afa jcdecaux gør gældende, at beløbet skal fastsættes skønsmæssigt i forhold
       til den af afa jcdecaux beregnede omsætning, idet clear channel ikke har
       fremlagt dokumentation for sin fortjeneste ved formidling af reklamer på de
                                                  - 15 -
               krænkende buslæskærmene. den skønsmæssige fastsættelse må derfor tage
               udgangspunkt i oversigten fremlagt, som (…)(…).
        3.6.2. markedsforstyrrelse
               clear channels forsatte brug af det krænkende design til formidling af reklamer
               har bibragt afa jcdecaux skade i form af markedsforstyrrelse. afa jcde-
               cauxs kundekreds er blevet bibragt det indtryk, at det var afa jcdecaux, som
               forestod anvendelse, tilrådighedsstillelse og vedligehold af de omtvistede
               skærme og er blevet vildledt til at tro, at buslæskærmene tilhører afa jcde-
               caux og ikke clear channel. dette har medført skade på både afa jcdecauxs
               renommé og goodwill. markedet for reklamer er nationalt, hvorfor det er nær-
               liggende, at forholdene i de tre berørte byer, københavn, horsens og esbjerg
               har haft afsmittende effekt på situationen i de øvrige byer, som afa jcdecaux i
               kraft af sin ledende markedsposition dækker. uanset, at størrelsen af denne
               skade ikke kan dokumenteres, så bør afa jcdecaux tillægges erstatning for
               markedsforstyrrelse henset til sagens samlede omstændigheder.
           4.  sagsomkostninger
               afa jcdecaux gør gældende, at clear channel skal betale sagsomkostninger til afa
               jcdecaux fastsat til ikke under 100.000 kr. …”
for sagsøgte, clear channel danmark a/s, er der i det væsentlige procederet i overens-
stemmelse med påstandsdokumentet af 9. august 2017, hvoraf fremgår bl.a.:
”…
               4          argumenter imod rimeligt vederlag - påstand 1
               4.1        clear channels fortsatte brug af de krænkende skærme var ikke i strid med
                          dommen
               dommen frifandt clear channel for afas påstand om destruktion (/fjernelse) ud fra
               proportionalitets- og værdispildsbetragtninger og lagde herudover vægt på, at clear
               channel ikke havde opstillet yderligere krænkende skærme efter deldommen, jf.
               dommen s. 88-89 (…) .
               i forbuddet i dommen lå der heller ikke samtidig et påbud om at ændre de krænken-
               de skærme. det blev først pålagt clear channel ved kendelsen. dette skyldes, at kor-
               rigerende foranstaltninger efter ophavsretslovens § 84, stk. 1, alene kan idømmes efter
               påstand.
                                      - 16 -
rettens begrundelse for forbuddet var endvidere, at deldommen, som var baseret på
clear channels bekræftende genmæle om fremtidige skærme, var bindende for retten
og parterne.
betingelserne for at tilkende et rimeligt vederlag for en ophavsretlig krænkelse er, at
der er sket en krænkelse, og at krænkelsen er sket forsætligt eller uagtsomt, jf. ophavs-
retslovens § 83, stk. 1, nr. 1, (…).
det følger af retspraksis om krænkelse af arkitekters eller designeres rettigheder til
bygninger og bygningsværker, som denne situation kan sidestilles med, at arkitekten
typisk skal tåle at modtage et rimeligt vederlag, mens bygningen fortsat eksisterer og
således kan anvendes til dens formål. den praksis, som afa har henvist til, til illustra-
tion af at clear channels fortolkning er forkert, vedrører salg eller brug af produkter
og data, som let fjernes eller tilbagekaldes. denne praksis er derfor ikke sammenligne-
lig med den foreliggende situation.
ud over at rettens begrundelse for forbuddet i sig selv indikerer et forbud mod frem-
tidige skærme, er det således i overensstemmelse med praksis i lignende situationer at
fortolke forbuddet som alene omfattende fremtidige skærme.
hertil kommer, at det alene kan tilregnes afas manglende subsidiære påstand – i
kraft af forhandlingsprincippet (retsplejeloven § 338) – at den juridiske betydning af
dommen ikke var helt klar, jf. pkt. 3.
clear channel gør først og fremmest gældende, at clear channel ikke fortsatte kræn-
kelsen, og at afa derfor ikke er berettiget til yderligere vederlag, idet clear channel
ikke før fogedrettens afgørelse blev påbudt at modificere de krænkende skærme, og
da clear channel opfyldte dette påbud indenfor den fastsatte frist. betingelserne for
tilkendelse af vederlag er derfor ikke opfyldt.
idet tvangsfuldbyrdelsessagen blev afsluttet, opfylder de modificerede skærme end-
videre dommen og udgør således ikke en krænkelse af afas rettigheder. afas be-
mærkninger om graden af modificering er derfor irrelevante for sagen, herunder for
vurderingen af et eventuelt yderligere vederlag.
4.2        yderligere vederlag
hvis retten finder, at clear channels brug af de krænkende skærme efter eksekuti-
onsfristens udløb krænkede afas ophavsrettigheder, skal det vurderes, om afa er
berettiget til et yderligere rimeligt vederlag for denne brug.
afa har nedlagt påstand om, at vederlaget fastsættes til dkk 531.600 svarende til 15
% af clear channels hævdede omsætning (…) på de krænkende skærme. det bestri-
der clear channel.
4.2.1    principalt - et yderligere vederlag udgør et engangshonorar, som afa har modtaget
sø- og handelsretten udmålte et rimeligt vederlag til dkk 267.000, svarende til det
vederlag, som henning larsen architects modtog fra clear channel.
                                      - 17 -
et eventuelt yderligere rimeligt vederlag fastsættes efter ophavsretslovens § 83, stk. 1,
nr. 1. det følger af forarbejderne hertil, at:
"ved rimeligt vederlag forstås det honorar, som rettighedshaveren ville
have haft krav på, såfremt krænkeren havde fået tilladelse fra rettigheds-
haveren, det vil sige et sædvanligt honorar eller lignende." (lff 2005-
2006.1.48, s. 22 … )
det følger endvidere af retspraksis, at det rimelige vederlag afhænger af den konkrete
markedssituation.
på et marked, hvor rettighedshaveren sædvanligvis modtager et engangsvederlag for
en fortsat, fremtidig udnyttelse, udgør det rimelige vederlag derfor det sædvanlige
engangshonorar. dette er tilfældet ved bygninger og bygningsinstallationer, hvor op-
førslen krænker designerens eller arkitektens rettigheder, og som denne situation kan
sidestilles med.
det er derfor ikke relevant, hvor længe den fortsatte brug varede, ligesom det i disse
situationer ikke er relevant for retten at udmåle et vederlag skønsmæssigt baseret på
en fiktiv licensafgift.
det tilkendte vederlag (dkk 267.000) er netop et fikseret engangsvederlag, som retten
allerede har taget stilling til, og som afa har modtaget. der er ikke grundlag for at
fravige københavns byrets skøn, ligesom det må tillægges betydning, at clear chan-
nel opfyldte fogedrettens påbud om modificering indenfor fristen.
clear channel gør derfor principalt gældende, at afa ikke har ret til et yderligere ve-
derlag.
clear channels deltagelse i forligsforhandlingerne indebærer i øvrigt ikke anerken-
delse af et yderligere vederlag, som hævdet af afa.
4.2.2    subsidiært - et yderligere vederlag kan udmåles til dkk 0.
såfremt retten ikke finder, at det tilkendte vederlag udgør et samlet engangsvederlag,
må et yderligere vederlag udmåles skønsmæssigt.
det følger af højesterets fastlagte principper i u 2007.1219 h ("pomi"), at det rimelige
vederlag skal fastsættes (i) ud fra det beløb, som afa ud fra markedsforholdene kan
godtgøre med rimelighed at ville have forlangt, eller (hvis dette ikke er godtgjort) (ii)
ud fra den markedsmæssige værdi af fordelen for clear channel ved at bruge de
krænkende skærme fremfor ab-skærme eller andre skærme. det er således alene
markedsforholdene, der er afgørende.
retspraksis anvender typisk en licensafgift på 5 % i de tilfælde, hvor parterne ikke har
kunnet godtgøre den markedsmæssige værdi af fordelen.
afa har ikke dokumenteret nogen sædvanlig licenspraksis i det konkrete tilfælde.
derfor må vederlaget efter pomi-principperne udmåles ud fra værdien af den mar-
kedsmæssige fordel, som clear channel har opnået som følge af brugen af de kræn-
kende skærme efter dommen. det er afas bevisbyrde.
                                     - 18 -
afa har ikke dokumenteret, at en licensafgift på 15 % er sædvanlig eller udgør den
værdimæssige fordel for clear channel. afa har heller ikke dokumenteret forudsæt-
ningerne for opgørelsen af clear channels reklameomsætning (…) eller godtgjort, at
denne er korrekt.
tværtimod tager opgørelsen ikke højde for, at adskillige af skærmene er opstillet så-
dan, at alene den ene reklameside (kaldet visningsside i afas opgørelse) kan anven-
des, ligesom opgørelsen fejlagtigt medtager 10 skærme fremfor de faktiske 5 skærme i
kastrup.
det er også misvisende, hvis afas egen opnåede gennemsnitlige omsætningstal pr.
reklameplads i perioden ligger til grund for beregningen (…), idet afa, som den stør-
ste aktør på markedet for reklamefinansieret byudstyr, opnår en noget højere pris pr.
reklameplads, end clear channel kan opnå i sit reklamenetværk. det skyldes, at pri-
sen bl.a. er styret af antal "kontakter", der opnås ved at reklamere i en given periode i
et givent område. mange annoncører vil derfor som udgangspunkt vælge at købe re-
klameplads i danmarks "top 10" storbyer (københavn, aarhus, mv.), hvor afa har
koncessionsaftaler med 9 ud af 10 af disse byer. dette vil blive belyst ved jakob knud-
sens partsforklaring. omsøtningsopgørelsen (…) kan derfor ikke lægges til grund.
udmålingen af vederlag efter en sådan ekstra høj licensafgift på 15 %, som afa hæv-
der, kræver også i sig selv godtgørelse af, at dette er markedssituationen. det er afas
bevisbyrde, som afa ikke kan løfte ved alene at henvise til, at clear channel ikke har
opfyldt opfordringen om at oplyse omsætningen på skærmene. parterne er de to stør-
ste konkurrenter på markedet, som er karakteriseret ved, at kontrakterne vindes ved
udbud. clear channels omsætnings- og avancetal er derfor ekstremt konkurrentsensi-
tive oplysninger, som clear channel må anses for berettiget til ikke at oplyse til afa.
clear channel har allerede betalt for krænkelsen ved selve produktionen, opsætnin-
gen og brugen af de krænkende skærme indtil dommen. den eventuelle yderligere
krænkelse vedrører således alene clear channels brug af skærmene i form af reklame-
indtægter efter dommen. disse er uafhængige af, om reklamen føres på de krænken-
de skærme eller de modificerede skærme, da antallet af skærmenes reklamesider el-
ler reklamernes antal seere/kontakter ikke påvirkes af modificeringen.
clear channel gør derfor subsidiært gældende, at den markedsmæssige værdi af for-
delen for clear channel er dkk 0, og at et eventuelt yderligere vederlag derfor tilsva-
rende må udmåles til dkk 0.
4.2.3      mest subsidiært - et yderligere vederlag udgør højest dkk 38.912,17.
afas påstand om betaling af et vederlag på dkk 531.600 er dobbelt så stort som det
vederlag, retten tilkendte i dommen.
clear channel har ikke opsat nye krænkende skærme og gør derfor mest subsidiært
gældende, at et eventuelt yderligere vederlag skal udmåles i overensstemmelse med
dommen og praksis vedrørende bygningsinstallationer, jf. pkt. fejl! henvisningskil-
de ikke fundet..
                                                    - 19 -
                det tilkendte beløb blev vurderet på baggrund af krænkelsen indtil dommen. clear
                channel opstillede den første krænkende skærm i esbjerg den 13. juli 2010, jf. bilag j
                e35. vederlaget dækkede således krænkelser over en periode på 4 år, 2 måneder og 13
                dage (i alt 1.537 dage, (…)).
                det yderligere vederlag, som afa gør krav på, vedrører perioden fra eksekutionsfri-
                stens udløb den 10. oktober 2014, indtil clear channel meddelte, at samtlige kræn-
                kende skærme var modificeret den 21. maj 2015 (…). denne periode varede 7 måne-
                der og 11 dage (i alt 224 dage, (…)).
                clear channel gør derfor mest subsidiært gældende, at et eventuelt yderligere veder-
                lag maksimalt skal udgøre dkk 38.912,17, svarende til en forholdsmæssig, periodise-
                ret andel af det vederlag, afa fik tilkendt i dommen (dkk 267.000 / 1.537 dage × 224
                dage).
                i relation til vederlag, i henhold til markedsføringslovens § 20, stk. 3, gør clear chan-
                nel gældende, at dommen fastslår, at der er tale om en ophavsretlig krænkelse, og at
                et eventuelt vederlag derfor skal tilkendes efter ophavsretsloven som lex specialis.
                …
                6 sagsomkostninger
                ved fastsættelse af sagens omkostninger bør retten tage i betragtning, at clear chan-
                nel i svaret den 25. september 2015 (…) uden præjudice tilbød at betale afa dkk
                38.962,86 til fuld og endelig afgørelse af sagen. …”
clear channel har endvidere under hovedforhandlingen anført, at afa ikke har dokumen-
teret, at man har lidt et erstatningsberettiget tab, hverken som følge af mistet kundekreds el-
ler markedsforstyrrelse.
sø- og handelsrettens begrundelse og resultat
ved københavns byrets dom af 26. september 2014 fik clear channel forbud mod blandt
andet at stille de omhandlede buslæskærme til rådighed for offentlig anvendelse eller at an-
vende dem til formidling af reklamer for tredjemand. efter sin ordlyd omfatter dette forbud
også de buslæskærme, som clear channel allerede havde opstillet. det forhold, at byretten
frifandt clear channel for påstanden om destruktion og ikke tog stilling til spørgsmålet om
modifikation, ændrer ikke herved.
                                                  - 20 -
clear channels fortsatte salg af reklamepladser på de opstillede buslæskærme var således i
strid med forbuddet og udgjorde en fortsat krænkelse af afas rettigheder efter ophavsrets-
loven og markedsføringsloven, som i hvert fald må tilregnes clear channel som uagtsom.
der er efter byrettens begrundelse for at tilkende afa et vederlag på 267.000 kr. ikke holde-
punkter for, at dette beløb skulle udgøre et fikseret engangsvederlag, som også omfatter
fremtidige krænkelser. beløbet må derimod ses som et vederlag for den allerede skete kræn-
kelse af afas rettigheder. afa er derfor berettiget til et rimeligt vederlag for den yderligere
krænkelse, som er fastslået ved denne dom, jf. ophavsretslovens § 83, stk. 1, nr. 1 og mar-
kedsføringslovens § 24, stk. 3 (tidl. § 20, stk. 3).
parterne er enige om, at den relevante periode, der skal lægges til grund for udmålingen af et
vederlag, strækker sig fra den 10. oktober 2014 til den 21. maj 2015, hvor de omhandlede
skærme var blevet modificeret.
idet der ikke foreligger nogen oplysninger om, hvad der ville udgøre en sædvanlig licensaf-
gift, hvis der var indgået aftale om brug af afas ophavsretligt beskyttede skærme, må ve-
derlaget fastsættes skønsmæssigt. afa har til brug for fastsættelsen af vederlag fremlagt en
opgørelse over clear channels skønnede omsætning i den relevante periode, som ikke er
blevet imødegået af faktiske oplysninger fra clear channel. efter kim axelsens forklaring
om de forhold man har inddraget i opgørelsen, finder retten, at opgørelsen udgør et egnet
udgangspunkt for rettens skønsmæssige udmåling af det rimelige vederlag. efter en samlet
vurdering, hvori tillige indgår det af jakob knudsen oplyste om antallet af reklamepladser,
fastsætter retten herefter skønsmæssigt vederlaget til 300.000 kr. efter bevisførelsen har afa
ikke godtgjort, at krænkelsen har påført afa et erstatningsberettiget tab, som overstiger det
rimelige vederlag.
som følge af sagens resultat skal clear channel betale sagens omkostning med 37.500 kr.
heraf udgør 7.500 kr. retsafgift, mens 30.000 kr. eksklusiv moms udgør passende udgifter til
advokatbistand. beløbet er fastsat ud fra sagens værdi, omfang og forløb.
                                              - 21 -
                                   thi kendes for ret:
clear channel danmark a/s skal inden 14 dage betale 300.000 kr. til afa jcdecaux a/s med
procesrente fra den 6. oktober 2016, samt sagens omkostninger med 37.500 kr.
sagsomkostningsbeløbet forrentes efter rentelovens § 8a.
  jakob sørensen                mette skov larsen               flemming bent lindeløv
                                            (sign.)
                                        ___ ___ ___
                              udskriftens rigtighed bekræftes
                                 sø- og handelsretten, den


text:
- idi
                                            udskrift
                                                  af
                            sø- & handelsrettens dombog
                                           ____________
                                                dom
afsagt den 18. november 2011 af sø- og handelsretten sammensat af vicepræsident michael b. elmer
(retsformand) og de sagkyndige medlemmer vognmand kaj flemming nielsen og adm. direktør hen-
rik dam.
h-61-10
                                       dsv road holding a/s
                                       (advokat jens peter fabricius)
                                       mod
                                       a/s j. lauritzen
                                       (advokat sisse friis nilaus)
indledning og påstande
sagen angår spørgsmålet om afsenderens ansvar for skade, som godset forvolder på trans-
portmidlet.
       dsv road holding a/s (i det følgende: dsv) har nedlagt påstand om, at a/s. j. laurit-
zen (i det følgende: lauritzen) skal betale 39.628 kr. med rente 1,5 % pr. måned, subsidiært
5 % p.a., fra den 28. juni 2009, mere subsidiært med procesrente fra sagens anlæg.
       lauritzen, der er enig i, at skaderne på traileren opgøres til 39.628 kr., har påstået frifin-
delse, subsidiært frifindelse mod betaling af et mindre beløb.
                                                -2-
transportaftalen og læsningen
som led i deres faste samarbejde indgik parterne aftale om, at dsv for lauritzen skulle
transportere et parti naturstensplader fra lauritzens terminal i esbjerg til modtageren i nor-
ge. der er enighed om, at transporten blev udført i henhold til nordisk speditørforbunds
almindelige bestemmelser (nsab 2000).
      i det fragtbrev, som dsv udstedte den 5. januar 2009 med lauritzen som afsender, blev
godset beskrevet som 20 kolli marmorplader.
      af pakkelisten for hele forsendelsen fremgår blandt andet, at dimensionerne for natur-
stenspladerne nero assoluto polished var 2550x1800 mm og for naturstenspladerne verde
marina polished 3400x1800 mm. det samlede gods vejede 7.428 kg.
      transporten var en del af en international multimodal transport, som lauritzen havde
påtaget sig, fra bosteco srl i querceta i italien til skiferindustri as i bergen i norge. bosteco
havde anbragt naturstenspladerne på a-formede stålbukke, som blev lastet i en trailer.
transporten blev påbegyndt den 15. december 2008 med lastbil fra querceta til verona,
hvorfra traileren med naturstenspladerne blev transporteret piggy-back med tog til padborg.
fra padborg blev traileren af en trækker kørt til lauritzens terminal i esbjerg. i esbjerg blev
naturstenspladerne omlastet til en trailer med trailer nr. 380292, som dsv efter aftale med
lauritzen havde stillet på lauritzens plads den 18. december 2008.
      i mail af 18. december 2008 spurgte britta olesen fra lauritzen, hvordan bilerne skulle
”se ud”.
      mailen blev samme dag kl. 9:21 besvaret således af lars hvilsom fra dsv:
      ”dsv380292 er droppet nu. den læsser du bitno30915 skiferindustri i morgen…der lig-
      ger 10 ekstra bånd at bånde med…”
der er enighed om, at lauritzen herefter læssede og surrede traileren, ligesom der er enighed
om, at lauritzen lukkede traileren og flyttede den tilbage til sea-cargos terminal, hvorfra
dsv skulle bringe traileren om bord på skibet.
                                                      -3-
skaden
da godset nåede frem til modtageren, var det væltet og havde beskadiget dsv´s trailer.
      lauritzens forsikringsselskab, codan, har i taksatorrapport af 5. marts 2009 opgjort
skaden på dsv´s trailer til 39.628 kr.
      af damage report af 13. januar 2008, udarbejdet af birger carlsen fra codan, fremgår
følgende:
      “the steel racks had u-profile steel legs, 80x45 mm, thickness 6 mm, as shown on photo-
      graph.
             from photographs of the trailer at arrival, presented by consignee, it was evident
      that the damage had occurred at arrival.
             photographs show that the rack, with the stone plates strapped to it, was leaning to
      one side with bended legs.
             it seems that side way forces have occurred during some time of the transport, and
      that the legs were not strong enough to carry the weight of the stone plates and keep the
      load steady in an upright position.
             according to information from mr. meidell the racks have been used for many
      years and had never experienced any problems like the actual collapse.
             it is likely to presume that to stress to the material was caused by heavy sea during
      the sea voyage from denmark to norway...”
billede 1 af godset i traileren efter uheldet:
der er anbragt 6 naturstensplader på hver side af a-bukken, der er væltet inde i traileren.
                                               -4-
billede 2 af naturstenspladerne i traileren:
der er ført 3 spændbånd, et gult og 2 blå, hen over pladerne. disse spændbånd er fastgjort til
traileren. der er to stålwirer rundt om pladerne, som fastholder disse til bukkene.
billede af a-bukken i oprejst stilling:
a-bukkens ene fod er bøjet. der er en lægte mellem a-bukken og pladerne til venstre på bil-
ledet.
                                                  -5-
der er endvidere fremlagt en ingeniør rapport udarbejdet af ingeniør marco bonaguidi til
bosteco srl vedrørende a-bukkenes bæreevne. der er tvist om, hvorvidt der er undersøgt en
prototype, og om de anvendte a-bukke svarer hertil.
       det fremgår af rapporten, at plader skal stilles tæt sammen i fuld højde for at støtte
hinanden og for at reducere risikoen for brud og for, at pladerne glider. på grund af bukkens
hældning er det ikke muligt at stakke plader med en højde over 2,20 meter, idet pladernes
øverste kanter ellers vil røre hinanden og hindre, at pladerne hviler på bukkens side. selv om
pladerne kun placeres på den ene side af bukkene, anbefales det at pladerne ikke er højere
end 2,50 meter, idet der ellers er risiko for at bukken og pladerne vælter.
       ingeniørrapporten konkluderer, at a-bukken er egnet til at støtte plader af marmor el-
ler sten i øvrigt. den maksimale bæreevne er 50.000 kg ved lastning af begge sider og 12.000
kg ved lastning af én side. antallet af plader, som bukkene kan bære, varierer alt efter pla-
dernes dimension, men rapporten går ud fra, at dimensionerne på pladerne er 4,00m x 2,00m
med en tykkelse på 2 cm, og vægten pr. plade ca. 320 kg.
       den 31. maj 2009 har dsv sendt en faktura på 39.627,96 kr. med angivet forfaldsdato
den 28. juni 2009. der står i fakturaen, at der vil blive beregnet rente af forfaldne beløb med
1,5 % pr. måned.
forklaringer
lars winther sørensen har forklaret, at han er uddannet speditør. han har været ansat ved
lauritzen i 15 år, og er i dag direktør for lauritzen.
       lauritzen beskæftiger sig med komplette, miljøvenlige transportløsninger. deres niche
er natursten og keramiske fliser, som de transporterer fra italien til danmark og norge. lau-
ritzen har sammen med datterselskabet, jutlandia terminal a/s, kørt med naturfliser i 25 år.
       lauritzen indgik et samarbejde med dsv ved årsskiftet 2000/2001 om al deres trans-
port til norge, ekskl. oslo. der foreligger ikke en særlig aftale om, hvordan godset skal frag-
tes. transporten fra italien foregår på den måde, at naturstenspladerne bliver lastet på a-
bukke af bosteco i italien, som også sikrer godset med jernkæder, og herefter surrer dem fast
til traileren. herefter bliver godset transporteret til danmark, hvor det omlastes. omlastnin-
gen sker på den måde, at bukkene lastes over i dsv´s trailer i ét løft. det er en helt sædvanlig
                                                   -6-
del af transportforløbet, at man omlaster godset, idet man på denne måde ”knækker” trans-
porten.
       det er normalt dsv´s egne chauffører, som står for at surre godset, men i dette tilfælde
blev det aftalt, at lauritzen skulle gøre det. lauritzen var ikke forpligtet hertil, men man
hjælper gerne hinanden.
       lauritzen satte to af sine meget erfarne medarbejdere til at surre godset. de var vant til
at surre vanskeligt håndterbart gods.
       godset sikres mod udskridning ved at sætte 2 - 3 bånd omkring, så det ikke kan flytte
sig. i dette tilfælde blev der anvendt 3 bånd.
       forevist billede 2 af naturstenspladerne i traileren har lars winther sørensen forklaret,
at pladerne er læsset op af siderne på bukken, og, at der er ført jernwirer rundt om bukken.
dette er sket i italien. herefter er der ført 3 spændbånd henover bukken og pladerne.
       han ved, at dsv surrer på samme måde, idet han tidligere har overværet surringerne.
det er dog ikke sædvanligt, at der skal surres til 11 meter høje bølger.
       forevist billedet af a-bukken har lars winther sørensen forklaret, at de anvendte a-
bukke er af samme type som dem, der normalt anvendes til denne type transport. bukkene
er ikke forsøgt forlænget ved at sætte en trælægte på. lægten er sat på for at beskytte godset,
og det har intet at gøre med bukkens dimensioner.
       der har ikke været problemer med bukkene tidligere, og dsv har foretaget 1-2 trans-
porter om måneden i mange år. dsv har da heller ikke taget forbehold overfor måden,
hvorpå godset er læsset og surret. lars winther sørensen har ikke overvejet en krydssurring,
hvor der føres 4 spændebånd, 2 fra hver side, hen over godset.
       lauritzen blev ikke indkaldt til besigtigelse, da godset ankom beskadiget til norge, og
der er ikke foretaget nogen undersøgelse af a-bukkene.
lars hvilsom har forklaret, at han er uddannet speditør og har arbejdet for dsv siden 1999,
hvor han bl.a. betjener lauritzen som kunde.
       det er normalt dsv, som selv læsser og surrer, men i dette tilfælde blev det aftalt, at
lauritzen skulle gøre det.
       godset var ikke hos lauritzen den 18. december 2008 som aftalt. han aftalte derfor
med britta olesen, at de skulle hjælpes ad med at læsse.
                                                   -7-
       mailkorrespondancen med britta olesen foregik om formiddagen den 18. december
2008. det svinger meget, hvornår godset kommer ind på dagen. om mandagen kommer det
som oftest først ved frokosttid, men de øvrige dage svinger det meget. skibet sejlede fra es-
bjerg lørdag den 20. december og ankom til bergen mandag morgen den 22. december. han
erindrer ikke, at der var forsinkelser, selv om der var megen blæst.
       normalt ville han være kommet tilbage dagen efter, hvis godset var forsinket, men der
var mere gods fra lauritzen, som var forsinket den pågældende dag, og han havde travlt på
grund af julen. han havde derfor ikke mulighed for at komme tilbage den følgende dag. de
aftalte derfor, at han skulle stille en trailer, og at lauritzen selv skulle læsse og surre godset
og herefter kørt traileren ned til sea-cargo på havnen.
       han lagde nogle bånd til brug for surringen til lauritzen. det var ikke noget problem
for lauritzen at surre godset. de er lige så professionelle til læsning og surring som dsv. af
samme grund gav han heller ingen instruktioner om, hvordan lauritzen skulle surre godset.
han ved ikke, hvordan chaufførerne normalt surrer, og der har ham bekendt ikke været an-
dre inde og surre i traileren.
       han har ikke tidligere oplevet tilsvarende skader.
susanne berggreen har forklaret, at hun blev uddannet som speditør i 1988 hos lauritzen og
har været ansat der lige siden. hun beskæftiger sig med import fra italien og samarbejder
med dsv om transport af natursten. samarbejdet har varet i ca. 10 år og foregår således, at
lauritzen bestiller en transport hos dsv til bergen. dsv kan selv bestemme, hvordan de vil
udføre transporten. lauritzen blander sig ikke heri. lauritzen omlaster godset, og dsv sur-
rer det herefter. i denne sag blev det aftalt, at dsv blot skulle stille traileren hos lauritzen,
fordi godset ikke var klart. lauritzen accepterede dette for at hjælpe dsv. hun har set,
hvordan naturstenspladerne normalt bliver surret, men har ikke deltaget i selve surringen.
hun ved ikke, hvordan dsv lægger spændbåndene. hun har aldrig set dem krydssurre.
hun har set, at dsv selv surrer pladerne på den måde, som er vist på billede 2.
       det har aldrig været til diskussion, hvordan surringen skulle foretages, og det har ikke
givet anledning til problemer. de har ikke haft nogen skader.
       forsendelsen var ikke plomberet, og det er muligt at åbne traileren.
                                               -8-
      da skibet ankom til norge, fik hun en mail fra lars hvilsom om, at der var sket en
skade, fordi bukken var væltet. lauritzen blev ikke indkaldt til besigtigelse, og er ikke efter-
følgende blevet kontaktet herom.
      der er kun én slags bukke. godset kan veje lidt eller meget, og derfor taler de om små,
henholdsvis store bukke.
parternes synspunkter
dsv´s advokat har anført, at parterne har indgået aftale om transport fra esbjerg til norge i
henhold til nsab 2000. som ordregiver har lauritzen et objektivt ansvar efter bestemmelsen
i § 28b, og lauritzen har bevisbyrden for at emballeringen var tilstrækkelig.
      aftalen om, at lauritzen skulle læsse og surre, blev indgået alene af hensyn til laurit-
zen, fordi godset ikke var klart den pågældende dag.
      det må anses for dokumenteret, at godset var mangelfuldt emballeret. a-bukkene
knækkede sammen under vægten, hvorfor det allerede af denne grund må anses bevist, at de
ikke var egnede til emballering af godset for transporten til søs. det fremgår tillige, af den
tekniske rapport, at a-bukkene ikke bør anvendes til transport på blødt underlag uden pas-
sende forstærkning. det fremgår af billedet af a-bukken, at naturstenspladerne gik væsent-
ligt op over a-bukken, og at denne var forsøgt forhøjet med en trælægte fastgjort med tape
til a-bukken. lægten var ikke sat på for at beskytte godset, idet man i så fald ville have sat
en lægte på begge sider af a-bukken.
      det fremgår af billedet af a-bukken, at foden har været bøjet og rusten.
      godset var ikke været tilstrækkeligt godt surret på traileren, idet a-bukkenes fod ikke
var sikret mod udskridning på trailerens bund, ligesom surringerne ikke fikserede pladerne,
der således har kunnet glide inde under surringerne.
      der burde være sket en krydssurring, hvor 2 spændbånd føres rundt hver vej. det er
en kendt form for surring, der gør, at godset ikke kan skride ud. vidnernes forklaring om, at
dsv normalt surrer som i denne sag, kan ikke tillægges vægt.
      dsv havde ikke mulighed for eller anledning til at tage forbehold for surringsmeto-
den, da de ikke havde set, hvordan surringen blev foretaget.
                                                 -9-
       dsv er endvidere i medfør af dansk rets almindelige erstatningsregler erstatningsan-
svarlig for den skete skade, idet dsv ved læsning af de meget tunge naturstensplader på
underdimensionerede a-bukke og ved ikke at have surret godset tilstrækkeligt har handlet
ansvarspådragende, ligesom der er årsagssammenhæng og adækvans mellem den udviste
forsømmelse og den skete skade.
       dsv har krav på renter med 1,5 % pr. måned fra forfaldsdatoen den 28. juni 2009, som
er angivet i faktura 31. maj 2009. rentekravet er ikke bortfaldet ved passivitet, idet dsv ikke
har givet lauritzen anledning til at tro, at rentekravet ville blive opgivet.
lauritzens advokat har anført, at bestemmelsen i nsab 2000 § 28b ikke angiver, hvem der bæ-
rer bevisbyrden, hvorfor de almindelige bevisbyrderegler må finde anvendelse. det er såle-
des dsv, der har bevisbyrden for, at emballeringen var mangelfuld, og denne bevisbyrde er
ikke løftet.
       a-bukkene var ikke underdimensionerede, idet de største plader målte 3400mm x
180mm, og dermed ikke overskred de mål, som er angivet i konklusionen i den tekniske
rapport, ligesom bæreevnen på 50.000 kg ikke var overskredet. dsv har ikke ført bevis for,
at den rust der fremgår på billedet af a- bukken, har haft indflydelse på bukkens bæreevne.
lauritzen havde endvidere forstærket lasten ved at fastgøre trælægter til godset.
       dsv gav ingen særlige instruktioner om, hvorledes surringen skulle foretages, og må
derfor anses for at have accepteret den benyttede surringsmetode. dernæst blev surringen
foretaget af lauritzens professionelle medarbejdere ved, at der blev ført 3 spændbånd hen
over godset. dette svarede til dsv´s sædvanlige surringsmetode.
       lauritzen har ikke haft mulighed for at konstatere, om surringerne var sprunget ved
ankomsten til norge, ligesom det er uvist, hvad der skete med traileren efter dens ankomst
til sea cargos terminal.
       årsagen til skaden er herefter uvis, og det vides ikke, hvordan godset er blevet sikret
under sejladsen, hvor det må lægges til grund, at godset var udsat for 11 meter høje bølger.
       dsv har ikke løftet bevisbyrden for, at skaden skyldes mangelfuld emballering eller
mangelfuld surring, ligesom dsv ikke har løftet sin bevisbyrde for, at lauritzen skulle have
udvist ansvarspådragende adfærd, hvorfor lauritzen ikke kan holdes ansvarlig for den skete
skade.
                                               - 10 -
      den nedlagte rentepåstand er fortabt ved passivitet, idet dsv først har gjort den gæl-
dende 2 år efter, at kravet opstod. et erstatningskrav hører ikke hjemme i en faktura og ren-
teangivelsen i dsv´s faktura er ikke bindene for lauritzen.
sø- og handelsrettens afgørelse
retten lægger efter bevisførelsen til grund, at lauritzen surrede godset ved at føre 3 stropper
hen over a-bukkene med naturstensplader, hvorefter stropperne blev fastgjort til trailerens
gulv og strammet.
      efter lars hvilsoms og susanne berggreens forklaringer lægger retten endvidere til
grund, at denne surringsmetode svarede til den, som dsvs egne chauffører efter fast praksis
anvendte i forbindelse med sådant gods, og at dsv i forbindelse med anmodningen til lau-
ritzen om at bistå med omlæsning og surring ikke anmodede lauritzen om at anvende en
anden surringsmetode.
      idet den angivne surringsmetode således havde været anvendt i mange år, både af
dsv og af lauritzen, og idet den efter det oplyste ikke tidligere havde givet anledning til
problemer, kan det efter rettens opfattelse ikke anses for nogen fejl eller forsømmelse eller
afvigelse fra almindelig faglig standard, at lauritzen anvendte denne surringsmetode.
      det bemærkes herved, at dsv ikke har godtgjort, at bukkene ikke var egnede til deres
formål eller konkret mangelfulde, og at dette har haft betydning for hændelsesforløbet.
      det bemærkes endvidere, at der ikke foreligger nogen surveyrapport, der kan belyse
skadesforløbet, herunder vejr- og søforhold.
      under disse omstændigheder kan dsv ikke holde lauritzen ansvarlig for den skete
skade.
                             thi kendes for ret
a/s. j. lauritzen frifindes.
dsv road holding a/s skal inden 14 dage betale a/s j. lauritzen 10.000 kr. i sagsomkost-
ninger.
                                        - 11 -
kaj fl. nielsen              michael b. elmer           henrik dam
                             (retsformand)
                                      (sign.)
                                  ___ ___ ___
                         udskriftens rigtighed bekræftes
              p.j.v. sø- og handelsretten, den 18. november 2011

source: retspraksis

LICENSE:
Creative Commons Legal Code

CC0 1.0 Universal

type: caselaw

jurisdiction: Denkmark


text:
                             højesterets dom
                           afsagt torsdag den 23. maj 2013
sag 67/2013
(1. afdeling)
rigsadvokaten
mod
t
(advokat anders boelskifte, beskikket)
i tidligere instanser er afsagt dom af københavns byret den 27. juni 2012 og af østre lands-
rets 8. afdeling den 15. november 2012.
i pådømmelsen har deltaget fem dommere: lene pagter kristensen, poul søgaard, henrik
waaben, michael rekling og jens kruse mikkelsen.
påstande
dommen er anket af t med påstand om, at dommen ophæves, og sagen hjemvises til fornyet
behandling ved københavns byret, subsidiært delvis frifindelse og formildelse.
anklagemyndigheden har påstået stadfæstelse.
anbringender
t har navnlig gjort gældende, at formuleringen af anklageskriftets forhold 1 ikke åbner mu-
lighed for, at overdragelse kan være sket til andre end medtiltalte a, som alene er dømt for at
have modtaget 120 gram heroin. som konsekvens heraf kan t i dette forhold højst dømmes
for overdragelse af 120 gram heroin og ikke 250 gram heroin, som det er sket i byretten og
landsretten. som følge heraf bør sagen hjemvises til byretten.
til støtte for den subsidiære påstand har t gjort gældende, at hun af de anførte grunde bør
frifindes for den del af narkotikamængden i forhold 1, der overstiger 120 gram heroin, og som
følge heraf bør straffen formildes.
                                                - 2 -
anklagemyndigheden har navnlig gjort gældende, at t ikke er dømt for forhold, som ikke er
omfattet af tiltalen, jf. retsplejelovens § 883, stk. 3, idet byretten og landsretten ved domfæl-
delsen alene har fraveget tiltalen i forhold 1 med hensyn til en biomstændighed forbundet med
lovovertrædelsen, jf. § 883, stk. 4, 2. pkt. det må således anses for en biomstændighed, hvem
t overdrog heroinen til. domfældelsen byggede på oplysninger, der under sagen var vel-
kendte for hende, og hun havde derfor fyldestgørende adgang til at forsvare sig, jf. § 883, stk.
4, 3. pkt., og den europæiske menneskerettighedskonventions artikel 6, stk. 3, litra a.
højesterets begrundelse og resultat
sagen angår for højesteret i første række, om byretten og landsretten efter anklageskriftets
udformning var afskåret fra i forhold 1 at dømme t for overdragelse af en større mængde he-
roin, end a blev dømt for at have modtaget.
der er i sagens forhold 1 rejst tiltale mod a og t for i perioden fra november 2011 til 29.
marts 2012 i forening at have deltaget i overdragelse af heroin, idet t overdrog i alt 250 gram
heroin til a. t blev endvidere i sagens forhold 2 tiltalt for i samme periode at have overdraget
ikke under 50 gram heroin til ukendte personer.
a blev ved byrettens dom alene dømt i overensstemmelse med sin tilståelse for at have mod-
taget ca. 120 gram heroin fra t. t blev ved byrettens dom kendt skyldig i overensstemmelse
med den rejste tiltale, dog således at det i forhold 1 blev lagt til grund, at ikke alle overdragel-
serne skete til a. byretten lagde i den forbindelse bl.a. vægt på, at hun tidligere over for poli-
tiet og under grundlovsforhøret detaljeret og overbevisende havde forklaret om overdragelser
af et betydeligt større omfang end erkendt under hovedforhandlingen.
a modtog byrettens dom, mens t ankede til østre landsret, som stadfæstede dommen.
landsrettens begrundelse må forstås således, at landsretten har lagt samme bevisresultat til
grund som byretten, herunder at ikke alle overdragelserne i forhold 1 skete til a.
det fremgår af sagen, at domfældelsen både i byretten og i landsretten navnlig bygger på ts
egne forklaringer afgivet over for politiet og i grundlovsforhøret og på de kontantbeløb, der
blev fundet på hendes bopæl.
                                              - 3 -
det må anses for en biomstændighed i forhold til den rejste tiltale, hvem t overdrog heroinen
til, og hun må – uanset at både byretten og landsretten fraveg tiltalen på dette punkt – antages
at have haft fyldestgørende adgang til sit forsvar. der er heller ikke grundlag for at fastslå, at
fordelingen af heroinmængder i sagens forhold 1 og 2 er udtryk for en bindende påtalebe-
grænsning fra anklagemyndighedens side i forhold til, hvor stor en mængde heroin der kan
anses for overdraget til andre end den medtiltalte a.
højesteret finder derfor, at t ikke er dømt for forhold, som ikke er omfattet af tiltalen, jf.
retsplejelovens § 883, stk. 3 og 4.
straffen findes passende fastsat.
højesteret stadfæster herefter landsrettens dom.
t har fortsat været frihedsberøvet under anken, indtil højesteret ved kendelse af 18. april
2013 bestemte, at hun ikke skulle varetægtsfængsles, og at fuldbyrdelsen af landsrettens dom
skulle standses.
                                     thi kendes for ret:
landsrettens dom stadfæstes.
t skal betale sagens omkostninger for højesteret.