text:
                             højesterets dom
                         afsagt fredag den 24. februar 2012
sag 1/2010
(1. afdeling)
a
(advokat thomas arleth)
mod
a/s boligbeton
(advokat ole krabbe)
i tidligere instans er afsagt dom af vestre landsrets 3. afdeling den 10. november 2009.
i pådømmelsen har deltaget fem dommere: børge dahl, peter blok, lene pagter kristensen,
niels grubbe og marianne højgaard pedersen.
påstande
appellanten, a, har gentaget sin påstand.
indstævnte, a/s boligbeton, har påstået stadfæstelse.
anbringender
a har anført bl.a., at a/s boligbeton har pådraget sig erstatningsansvar efter dansk rets almin-
delige regler. boligbeton har således udvist culpøs adfærd, idet arbejdet med håndtering af
formsider ikke var planlagt, tilrettelagt eller udført sikkerhedsmæssigt fuldt forsvarligt. der
var tale om et løft, der under pkt. 3.1 i arbejdstilsynets vejledning af juni 2002 om løft, træk
og skub (at-vejledning nr. d.3.1) er karakteriseret som et løft i underarmsafstand. sammen-
holdt med vejledningens punkt 6.4, der bl.a. indeholder retningslinjer for løft foretaget af to
personer, indebærer det, at der er tale om klart sundhedsskadelige løft, hvis emnet vejer over
ca. 42 kg. den pågældende formside, som a og hans kollega løftede, da ulykken indtraf, ve-
                                               - 2 -
jede i hvert fald over 56 kg, og der var tale om et akavet løft. det må endvidere lægges til
grund, at kranerne ikke blev benyttet til at løfte formsiderne med, at ledelsen var bekendt med
dette, at der ikke blev givet instruktion i anvendelse af kraner, og at de ansatte generelt ikke
var bekendt med, at der skulle findes en mappe med instruktioner. tilstedeværelsen af en
skriftlig instruks er ikke dokumenteret, og af sikkerhedsmødereferaterne fremgår ikke noget
om brug af kran. under alle omstændigheder blev det tolereret af den tilstedeværende værkfø-
rer, at der ikke blev anvendt kran. boligbeton har således ikke løftet bevisbyrden for, at der
blev givet den rette instruktion.
a arbejdede inden ulykken den 3. april 2003 på fuld tid, men måtte sygemeldes og efterføl-
gende forlade arbejdsmarkedet. han blev undersøgt af forskellige læger, og følgerne af ulyk-
ken blev nævnt som et element, der påvirkede hans helbredstilstand. retslægerådet har vurde-
ret, at han ved ulykken pådrog sig gener fra nakke-/skulderåg og nakke-/rygsøjle. de øvrige
lidelser, der er nævnt, har ikke været afgørende for hans sygemelding. hermed er det godt-
gjort, at der er årsagssammenhæng mellem ulykken og den efterfølgende sygeperiode frem til
den 1. september 2004, hvor han fik førtidspension.
til støtte for opgørelsen af sit erstatningskrav har a henvist til bl.a., at han er berettiget til
erstatning for tabt arbejdsfortjeneste fra ulykken den 3. april 2003 til den 1. september 2004,
hvor han overgik til førtidspension, samt til differenceerstatning svarende til erhvervsevneta-
bet på 25 %, der relaterer sig til ulykken. først på tidspunktet for overgangen til førtidspen-
sion var det muligt midlertidigt eller endeligt at skønne over hans fremtidige erhvervsevne, jf.
erstatningsansvarslovens § 2, stk. 1.
a/s boligbeton har anført bl.a., at der var kraner til rådighed i den hal, hvor a arbejdede, og
at der var givet instruktion og oplæring vedrørende arbejdets udførelse og ført forsvarligt til-
syn med bl.a. instruktion af nye medarbejdere og sidemandsoplæring. på ulykkestidspunktet
blev der ikke arbejdet med formsider på over 60 kg i den pågældende hal. da ulykken skete,
var a og hans kollega i gang med at udføre et løft af en formside med en vægt på mellem 46,1
kg og 58,8 kg, og der blev anvendt bukke som hjælpemiddel. det er ikke godtgjort, at det på-
gældende løft ikke blev udført i overensstemmelse med anvisningerne og principperne i at-
vejledning nr. d.3.1 (juni 2002). der var tale om et løft tæt inde på kroppen, og to personer
kan herefter foretage løft af emner med en vægt på op til 70 kg. ved bevisvurderingen skal
                                               - 3 -
det tages i betragtning, at boligbeton har en velfungerende sikkerhedsorganisation med et
generelt højt niveau, og at der aldrig er givet påtale af arbejdstilsynet vedrørende tilrettelæg-
gelsen af arbejdet. a har således ikke løftet sin bevisbyrde for, at boligbeton har handlet an-
svarspådragende.
der er ikke årsagssammenhæng mellem ulykken den 3. april 2003 og as efterfølgende syge-
perioder og tab af erhvervsevne. det forhold, at a måtte forlade arbejdsmarkedet og fik til-
kendt førtidspension i september 2004, havde andre årsager end arbejdsulykken den 3. april
2003. der kan efter retslægerådets vurdering kun henføres beskedne gener til ulykken den 3.
april 2003, og det er retslægerådets vurdering, at den ”nuværende tilstand ifølge sagsakterne
synes domineret af psykiske og adfærdsmæssige problemer, herunder et uhensigtsmæssigt
alkoholoverforbrug.” a har herefter ikke løftet sin bevisbyrde for, at hans permanente uar-
bejdsdygtighed skyldes ulykken. hvis der skal betales erstatning for tabt arbejdsfortjeneste,
bør denne begrænses til en kortere, skønsmæssigt fastsat periode, da a ikke har godtgjort, at
hele sygeperioden i overvejende grad skyldes gener efter uheldet den 3. april 2003. tværti-
mod fremgår det af de lægelige oplysninger, at sygeforløbet om ikke udelukkende, så dog i
overvejende grad skyldes andre lidelser end dem, der kan henføres til ulykken i 2003. bolig-
beton er ikke ansvarlig for as psykiske problemer efter opsigelsen og heller ikke for de lidel-
ser, som kan henføres til arbejdsulykken i 2001. det har endvidere været muligt på et tidligere
tidspunkt end i september 2004 midlertidigt eller endeligt at skønne over as erhvervsevnetab
som følge af ulykken. erstatning for tabt arbejdsfortjeneste bør begrænses til et sådant tidli-
gere skønnet tidspunkt. følgerne af ulykken i 2003 kan i hvert fald ikke begrunde et tab på 25
% af erhvervsevnen.
supplerende sagsfremstilling
på ulykkestidspunktet gjaldt arbejdstilsynets vejledning nr. d.3.1 af juni 2002 om løft, træk
og skub. af denne vejledning følger, at et løft foretaget af en person med byrden tæt ved
kroppen anses som klart sundhedsskadeligt, hvis byrdens vægt overstiger 50 kg. foretages
løftet af to personer, er grænsen på 70 kg. foretages løftet i underarmsafstand (ca. 30 cm), er
grænsen for én persons løft 30 kg og to personers løft 42 kg. af vejledningens pkt. 3.1 hen-
holdsvis pkt. 6.4 fremgår:
       ”en byrde løftes sjældent tæt ved kroppen, bortset fra når der bruges bæreseler og andre
       hjælpemidler.
                                               - 4 -
      …
      der kan også være risiko for uventede belastninger, når flere personer løfter sammen, fx
      hvis ikke alle løfter eller sætter byrden samtidigt, eller hvis en af personerne mister gre-
      bet under løftet. byrdens tyngdepunkt, individuelle forskelle mellem de personer, der
      løfter sammen, og forskelle i arbejdsteknik har også betydning for, hvor meget den en-
      kelte belastes under løftet. hvor to personer løfter sammen, kan belastningen variere.
      vægten af byrden ved to-personersløft bør derfor ikke udgøre mere end ca. 70 pct. af,
      hvad den enkelte ellers kunne løfte. det vil sige, at to personer – tæt ved kroppen og
      under i øvrigt fuldt optimale forhold – ikke kan løfte 100 kg tilsammen, men højst 70
      kg.”
boligbeton har oplyst, at de formsider, der blev benyttet på ulykkestidspunktet, havde føl-
gende mål og vægt:
      ”2,90 m x 15 cm     =  46,1 kg.
      2,90 m x 18 cm      =  52,1 kg
      3,40 m x 15 cm      =  56,8 kg
      3,40 m x 18 cm      =  58,8 kg”
i rapport af 3. september 1999 for arbejdstilsynets besøg hos boligbeton er anført bl.a.:
      ”niveauplacering
      arbejdstilsynet har ud fra tilsynsbesøget vurderet, at virksomheden er en niveau 1-virk-
      somhed. det betyder, at virksomheden generelt har en god styring af arbejdsmiljøet og
      lever op til kravene i arbejdsmiljøloven. arbejdstilsynet vil tilpasse sin reaktion til
      virksomhedens egen indsats med arbejdsmiljøet.”
af referater fra boligbetons sikkerhedsudvalgsmøder den 16. august 1999, 22. november
1999 og 23. marts 2000 fremgår vedrørende hal 8 bl.a., at der ved tunge løft skal bruges
bukke, og at to mand skal hjælpes ad.
i speciallægeerklæringen af 8. juni 2004, som blev afgivet på foranledning af arbejdsskade-
styrelsen, og hvis konklusion er gengivet i landsrettens dom, er hændelsesforløbet i forbin-
delse med ulykken beskrevet således:
      ”d. 03.04.2003 er han sammen med en arbejdskammerat ved at løfte en jernbjælke til
      brug ved støbning af betonelementer. skadelidte skønner, at denne vejede ca. 75 kg.
                                                - 5 -
       bjælken ligger over 2 bukke, og efter planen skal makkeren løfte sin ende op i støbe-
       formen, mens skadelidte holder fast i sin ende. imidlertid glider makkerens greb, og han
       taber den. skadelidte holder kraftigt fast i sin ende for ikke at få den ned over fødderne,
       og får derved et vrid fremefter i ryggen, mærker smerter i ryggen, der stråler opefter i
       hovedet og nakkeregionen.”
forklaringer
til brug for højesteret er der afgivet supplerende forklaring af direktør carsten varneskov
samt nye forklaringer af jan christensen, hans rosbach og klaus senndahl pedersen.
direktør carsten varneskov har supplerende forklaret, at der rettelig var i alt 6 kraner i og
omkring hal 8, hvoraf 2 kraner var placeret i krangården og 4 i hallen med 2 kraner i hver
side. mellem de lange formborde var der et reolsystem bygget af stål og træ, hvor formsiderne
lå. der var kort afstand, skønnet 2 m, mellem formborde og reoler. efter det for ham oplyste
kom a til skade i forbindelse med, at han ved håndkraft flyttede en formside fra eller til en
reol. formsidens vægt var så stor, at a skulle have anvendt en kran til opgaven. for så vidt
angår et fremlagt mødereferat dateret 16. august 1999 er der tale om et referat fra et sikker-
hedsudvalgsmøde, hvori bl.a. sikkerhedsrepræsentanter for hver af fabrikkens haller og sik-
kerhedslederne, det vil sige værkførerne for hver af fabrikkens haller, foruden den overord-
nede sikkerhedschef og øverste produktionsansvarlige, deltog og kom med indmeldinger. han
husker, at det på et tidligere møde var blevet besluttet, at tunge løft skulle udføres af 2 mand,
eventuelt ved brug af bukke. der skal skelnes mellem løft og bæring af formsider, idet kun
løft var tilladt, mens de uanset vægt ikke måtte løftes ved håndkraft over større afstande. når
der som her er sat et flueben ud for underpunktet, betyder det, at beslutningen er udført, og
beslutningen blev herefter indskrevet i den sikkerhedsrutine for en hal, som beslutningen ved-
rørte. initialer, som anført f.eks. lige under fluebenet, betyder, at en ansat, som initialerne
knytter sig til, skal iværksætte, at en beslutning udføres. tilsvarende gælder for andre frem-
lagte bilag i sagen. en hals sikkerhedsrutine var fuldt ud tilgængelig på reoler mv. i en hals
kontor og arbejdssted. han har normalt ikke personligt deltaget i disse møder, men det er
ham, som har fastlagt forretningsordenen for møderne. det anførte i sikkerhedsmødereferatet
dateret 22. november 1999 skal forstås i sammenhæng med, at der blev udført tunge løft i hal
8, og derfor var det bestemt, at formsider, der oversteg enten en vægt af 60 kg eller en længde
af 2 m, skulle håndteres ved brug af kran. det var også på denne baggrund, at hal 8 var ind-
rettet således, at der var 2 meter eller mindre i afstand mellem formborde og reoler. i perioden
fra 1995 til 2008 har fabrikken anvendt formvægte af samme vægtstørrelse. a oplyste i ska-
                                                 - 6 -
desanmeldelsen, at han kom til skade under håndtering af en formside med en vægt af ca. 75
kg. fabrikken har ikke i den anførte periode haft formsider med en vægt på 75 kg.
jan christensen har forklaret, at han arbejdede fra 2003 til 2005 i hal 8 sammen med blandt
andre a, men de udførte ikke de samme arbejdsopgaver. a mødte vist ind kl. 4.00 om morge-
nen og var med til at afforme. der var 2 kraner i hal 8, en i hver side af hallen. kranerne blev
benyttet til at løfte elementer, men blev kun undtagelsesvis benyttet til at håndtere formsider,
f.eks. hvis der var tale om træsider, der er meget uhåndterlige. formsider af jern blev derimod
oftest håndteret ved håndkraft af 2 mand. as sjak arbejdede under et stærkt tidspres, idet de
kun havde 2 timer til at afforme, før næste sjak mødte ind kl. 6.00. det ville være urealistisk
at forestille sig, at as sjak kunne nå at færdiggøre deres arbejde på 2 timer, hvis de gjorde
brug af kranerne. a havde i modsætning til ham heller ikke krancertifikat. formsiderne blev
som oftest båret ved håndkraft og herunder over længere afstande end de tilladte 2 m. formsi-
derne vejede mellem 18 kg og 40 kg, og det kan godt passe, at nogle var tungere og vejede 60
kg. johannes, som dengang var værkfører i hal 8, var sikkert bekendt med forholdene, idet
han var til stede i hallen. i tiden før as tilskadekomst fandtes der ham bekendt ikke generelle
instruktioner på fabrikken om løft. han kan ikke udelukke, at der har været en vejledning i
sikkerhedsmappen. der var ingen instruktioner på reoler. kolleger, der gav udtryk for, at
formsider med en vægt over 20 kg ikke burde håndteres ved håndkraft, således som det skete,
blev udsat for pres fra andre kolleger, idet arbejdet på fabrikken blev udført under tidspres
med præstationsbonus. efter as tilskadekomst bad johannes ham om at undersøge, hvilke
specifikke regler der var gældende for løft. det gjorde han, og senere hængte han en hånd-
skreven instruktion op i hal 8. sikkerhedsarbejdet på fabrikken var ikke på tidspunktet for as
tilskadekomst udmøntet i klare rammer, men efterfølgende blev der strammet lidt op. han
blev sikkerhedsrepræsentant for hal 8 på et tidspunkt i 2003, der lå efter as tilskadekomst.
han valgte at involvere sig i sikkerhedsarbejdet, idet han havde været utilfreds med den hidti-
dige sikkerhedsrepræsentations håndtering af as sag og sikkerhedsorganisationen på fabrik-
ken.
hans rosbach har forklaret, at han har været ansat på fabrikken fra november 1994 til ca. ul-
timo 2008. han har arbejdet i hal 8 med opstilling af formsider og montering af elrør og arme-
ring. der er ikke tale om det samme arbejde, som a udførte, og de havde også forskellige
mødetider. han overværede ikke as tilskadekomst. han var i en periode, herunder i 2003,
                                                - 7 -
tillidsmand i hal 8 og blev senere fællestillidsmand på fabrikken. kranerne blev primært brugt
til at flytte beton og elementer til finishafdelingen eller brugt til støbearbejdet, men er så godt
som aldrig blevet brugt til at flytte formsider. han har enkelte gange set kranerne blive brugt
til flytning af formsider. formsiderne blev normalt ved håndkraft løftet til midtergangen i
hallen over afstande fra ca. 2 m og op til 10 m. værkføreren i hallen kunne ikke undgå at se,
at løfteopgaver blev udført således. han er ikke sikker på, om johannes var værkfører i 2003.
fra fabrikkens side blev kolleger generelt instrueret om, at de helst skulle være 2 mand om at
løfte en formside ved håndkraft, og det blev indimellem påtalt, hvis en kollega ved håndkraft
alene løftede en formside længere en 2 meter. engang imellem har en værkfører dog sagt til
ham og hans kolleger, at kraner skulle bruges til sådanne løfteopgaver, men sådanne instruk-
ser blev der ikke fulgt op på. han er ikke bekendt med, at kolleger er blevet tildelt advarsler
for at undlade at bruge kraner til løfteopgaver. det var også den hurtigste måde at udføre så-
danne opgaver på, idet der var tale om akkordarbejde. han har set en liste med vægtangivelser
vedrørende fabrikkens formsider. formsiderne var på foranledning af jan christensen således
på et tidspunkt blevet vejet. de tunge formsider var i listen angivet med en vægt "på den
grimme side" af 60 kg. der kan meget vel have været formsider med en vægt på ca. 75 kg.
han har ikke været bekendt med nogen generel, herunder skriftlig, instruks om, at kraner
skulle bruges til løfteopgaver over en afstand, der oversteg 2 m. det er hans opfattelse, at sik-
kerhedsorganisationen på fabrikken var velfungerende. han husker ikke nærmere om sikker-
hedskontroller af hallerne fra tiden før 2003, men de har i hvert fald været foretaget efter
2003.
klaus senndahl pedersen har forklaret, at han har været ansat på fabrikken i flere perioder,
senest fra april 1998 til april 2005. han har arbejdet sammen med a med at afforme og op-
stille elementer. han har aldrig taget kraner i brug til afformning, idet arbejdet blev udført
ved, at to mand ved håndkraft hjalp hinanden med at løfte formsiderne. undtagelsessituatio-
ner kunne dog opstå, hvis der var tale om løft af ekstremt lange og uhåndterlige formsider af
træ. han husker, at arbejdstilsynet engang, mens a stadig var ansat, var på fabriksbesøg, og
at der herunder ved brug af en vægt, der normalt blev anvendt til afvejning af beton, blev fo-
retaget vejning af formsider. de tungeste formsider blev vejet til 72 kg. kranerne i hal 8 blev
brugt til læsning af beton efter afformning og til transport af store døre og vinduespartier. fa-
brikkens ledelse havde på et tidspunkt meldt ud, at de ansatte skulle være to mand om håndte-
ring af formsider. de bar ved håndkraft nogle gange formsiderne over en større afstand end 2
                                                 - 8 -
m, men ikke hvis der var tale om nogle af de rigtig tunge formsider. han har dog højst sand-
synligt været med til at bære formsider med en vægt over 60 kg længere end 1½ m til 2 meter.
der var også mulighed for at køre formsiderne på en lille vogn, der var til rådighed. man stod
med siden til reolen, når man ved håndkraft lagde en formside derind. han er ikke bekendt
med, at han og hans kolleger har fået instruks om brug af kran til dette arbejde. han har heller
ikke været bekendt med eksistensen af en skriftlig instruktion herom. i 2005 begyndte kolle-
gerne i hal 6 at bruge kran til løft af formsider, men en tilsvarende praksis blev ikke indført i
hal 8, mens han arbejdede på fabrikken. han var ikke på arbejde den dag, hvor a kom til
skade. alle kolleger i hal 8 kunne gøre brug af kranen til lette løft, idet krancertifikat dog var
påbudt til tunge løft, det vil sige løft af en vægt, der oversteg enten 1 eller 5 tons.
højesterets begrundelse og resultat
a skulle som led i sit arbejde hos a/s boligbeton flytte formsider fra reoler til formbord og
tilbage. formsiderne vejede ifølge boligbeton mellem 46,1 kg og 58,8 kg. afstanden mellem
bord og reol var ca. 2 m. i hal 8, hvor a arbejdede, håndterede 8 medarbejdere ca. 60 formsi-
der dagligt.
tilskadekomsten den 3. april 2003 skete ved, at a sammen med en kollega skulle løfte en
formside i form af en jernbjælke. bjælken, der var 3,4 m lang, lå over to bukke. kollegaen
tabte imidlertid bjælken, som faldt ned. da a holdt fast i sin ende for at undgå at få bjælken
ned over fødderne, fik han fik et ryk i nakken.
højesteret lægger til grund, at løftet ikke skete tæt ved kroppen, og at vægten på formsider
med den omhandlede længde var på 56,8 kg eller 58,8 kg. efter de anvisninger og grænser for
løft, der foretages af to personer, som fremgår af arbejdstilsynets vejledning nr. d.3.1 af juni
2002 om løft, træk og skub, anses det for sundhedsskadeligt, at to personer under sådanne
omstændigheder løfter en vægt på over 42 kg. direktør carsten varneskov har forklaret, at
det var påbudt at anvende kran til tunge løft. det må imidlertid efter bevisførelsen for høje-
steret lægges til grund, at løft af formsider normalt blev foretaget ved, at to ansatte løftede
sammen, eventuelt ved brug af bukke, og at der normalt ikke blev brugt kran. dette kan bo-
ligbetons værkfører og ledelse ikke have været ubekendt med, og det var også i overensstem-
melse med anvisningerne i referaterne fra virksomhedens sikkerhedsudvalgsmøder. højesteret
finder herefter, at boligbeton som følge af uforsvarlig arbejdstilrettelæggelse, utilstrækkelig
                                               - 9 -
instruktion og mangelfuldt tilsyn har pådraget sig erstatningsansvar for den skade, som over-
gik a den 3. april 2003.
arbejdsskadestyrelsen har fastsat as erhvervsevnetab som følge af arbejdsulykken til 25 %.
der er ikke fremkommet oplysninger, der giver grundlag for at tilsidesætte denne vurdering.
da opgørelsen af kravet vedrørende erhvervsevnetab er ubestridt, tager højesteret påstanden
om betaling af 149.340 kr. til følge.
højesteret finder, at det må lægges til grund, at sygeforløbet blev udløst af arbejdsulykken, og
at denne var medvirkende årsag til hele sygeforløbet frem til tilkendelsen af førtidspension
den 1. september 2004. det må lægges til grund, at det ikke var muligt på et tidligere tids-
punkt end den 1. september 2004 at skønne over størrelsen af as erhvervsevnetab som følge
af ulykken, jf. erstatningsansvarslovens § 2, stk. 1. a har derfor krav på tabt arbejdsfortjeneste
som påstået.
efter det anførte om årsagsforbindelsen tager højesteret endvidere kravet om godtgørelse for
svie og smerte til følge som påstået.
højesteret tager herefter i det hele as påstand til følge.
sagsomkostningerne for landsretten fastsættes til i alt 70.500 kr. i dette beløb indgår udgifter
til advokat med 60.000 kr. og retsafgift med 10.500 kr. for højesteret fastsættes sagsomkost-
ningerne til i alt 76.166,60 kr., hvori indgår advokatomkostninger med 60.000 kr., retsafgift
med 15.760 kr. samt udlæg med 406,60 kr.
                                      thi kendes for ret:
a/s boligbeton skal til a betale 424.949,97 kr. med procesrente af 275.609,97 kr. fra den 22.
november 2005 og af 149.340 kr. fra den 6. september 2006.
i sagsomkostninger for landsretten skal a/s boligbeton betale 70.500 kr. til statskassen.
i sagsomkostninger for højesteret skal a/s boligbeton betale 76.166,60 kr. til a.
                                            - 10 -
de idømte beløb skal betales inden 14 dage efter denne højesteretsdoms afsigelse. sagsom-
kostningsbeløbene forrentes efter rentelovens § 8 a.


text:
                             højesterets dom
                            afsagt fredag den 13. maj 2011
sag 244/2009
(1. afdeling)
a
(advokat sven gert hougaard)
mod
vejle finans 2 aps under likvidation,
vejle finans 3 aps under likvidation og
vejle finans 1 aps under likvidation
(advokat finn mejnertsen for alle)
i tidligere instans er afsagt dom af vestre landsrets 6. afdeling den 25. august 2009.
i pådømmelsen har deltaget fem dommere: peter blok, asbjørn jensen, poul dahl jensen,
michael rekling og oliver talevski.
sagen er behandlet skriftligt, jf. retsplejelovens § 387.
påstande
appellanten, a, har påstået, at landsrettens dom ophæves, og at sagen hjemvises til fornyet
behandling ved landsretten.
de indstævnte, vejle finans 2 aps under likvidation, vejle finans 3 aps under likvidation
og vejle finans 1 aps under likvidation (anpartsselskaberne), har påstået stadfæstelse.
supplerende sagsfremstilling
sagens forløb
                                                - 2 -
som anført i dommen blev sagen anlagt ved stævning af 5. oktober 2005. den oprindelige
påstand gik ud på, at a skulle betale i alt 14.185.000 kr. med procesrente til vejle finans 2
aps under konkurs, vejle finans 3 aps under konkurs og vejle finans 1 aps under konkurs.
alle tre anpartsselskaber er nu under likvidation. det blev herved gjort gældende, at a havde
tilegnet sig midler fra anpartsselskaberne ved checkhævninger på det nævnte beløb.
den 9. august 2006 indbetalte a beløbet på 14.185.000 kr. anpartsselskaberne ændrede
herefter betalingspåstandene, således at de angik renter i perioden fra hævningerne til
indbetalingen af det ovennævnte beløb.
a påstod frifindelse og gjorde bl.a. gældende, at der var indgået en mundtlig aftale om, at
hans betaling af 14.185.000 kr. skete til fuld og endelig afgørelse, således at han ikke havde
pligt til at betale renter. dette bestred anpartsselskaberne.
sagens forberedelse blev afsluttet i juni 2007, og inden afsigelsen af den indankede dom blev
hovedforhandlingen på as anmodning udsat tre gange.
sagen var oprindelig berammet til hovedforhandling den 12. og 13. marts 2008. hovedfor-
handlingen blev udsat, fordi as advokat oplyste, at a var blevet indlagt til observation for
mulige blodpropper.
sagen blev herefter omberammet til hovedforhandling den 29. og 30. oktober 2008, men
denne hovedforhandling blev udsat, fordi a var blevet indlagt på horsens sygehus efter et
fald fra en stige.
sagen blev herefter omberammet til hovedforhandling den 24. og 25. marts 2009, men denne
hovedforhandling blev også udsat, fordi advokat sven hougaard den 20. marts 2009 - 10 uger
før beregnet - havde fået en søn og således ville gå på barsel.
sagen blev omberammet til hovedforhandling den 24. og 25. august 2009.
den 13. august 2009 anmodede advokat sven hougaard om udsættelse af hovedforhandlin-
gen, indtil der var truffet afgørelse i en sag, der verserede for retten i kolding, om, hvem der
                                                - 3 -
var rette ejer af anparterne i vejle finans-koncernen. landsretten traf den 14. august 2009
beslutning om ikke at udsætte hovedforhandlingen, idet der som begrundelse herfor blev an-
ført følgende:
       ”landsretten bemærkede, at sagen for det første har været under forberedelse i landsret-
       ten siden oktober 2005. for det andet blev sagen i relation til de øvrige sagsøgte hævet
       af sagsøgerne i august 2006. for det tredje afsluttede landsretten forberedelsen af sagen
       mellem sagsøgerne og a i juni 2007. for det fjerde traf landsretten i februar og marts
       2008 beslutning om ikke at imødekomme en anmodning om udsættelse af
       hovedforhandlingen, der dengang var berammet til den 12. og 13. marts 2008. for det
       femte har landsretten – med skiftende begrundelser – alligevel i marts 2008, oktober
       2008 og marts 2009 truffet afgørelse om at udsætte de berammede hovedforhandlinger.
       for det sjette kan det, som advokat sven hougaard nu fremfører som begrundelse for
       denne gang at udsætte hovedforhandlingen ikke føre til, at hovedforhandlingen endnu
       en gang udsættes.”
fredag den 21. august 2009 anmodede advokat sven hougaard på ny om, at hovedforhand-
lingen blev udsat. i brevet anførte han bl.a.:
       ”som advokat for sagsøgte, a, skal jeg beklageligvis endnu en gang anmode om, at
       hovedforhandlingen, der er berammet til mandag og tirsdag i næste uge, udsættes, idet
       jeg har fået meddelelse om, at min klient, der befinder sig i frankrig, er blevet syg og
       ikke vil kunne deltage i hovedforhandlingen. jeg har bedt min klients ægtefælle om at
       sørge for, at der bliver fremsendt en lægeerklæring.
       eftersom jeg ikke har bemyndigelse til at gennemføre hovedforhandlingen uden min
       klients tilstedeværelse, agter jeg ikke at give møde i retten på mandag.”
i landsrettens retsbog for mandag den 24. august 2009 hedder det bl.a.:
       ”sagsøgte og dennes advokat var ikke mødt.
       der fremlagdes telefax af 21. august 2009 fra sagsøgtes advokat, advokat sven hou-
       gaard, hvori er anført, at a er syg, og at advokaten har bedt as ægtefælle om at sørge
       for, at der bliver fremsendt en lægeerklæring. endvidere oplyses det, at advokaten ikke
       har bemyndigelse til at gennemføre hovedforhandlingen uden sin klients
       tilstedeværelse, og at han derfor ikke agter at give møde i retten under
       hovedforhandlingen.
       der fremlagdes endvidere telefax af 21. august 2009 fra [sagsøgernes] advokat, hvori
       denne anmoder sagsøgtes advokat om at give møde under hovedforhandlingen, idet sag-
       søgerne vil fastholde, at hovedforhandlingen gennemføres som planlagt, alternativt, at
       der afsiges udeblivelsesdom.
                                                - 4 -
       retsformanden konstaterede, at landsretten ikke har modtaget en lægeerklæring fra sag-
       søgte.
       sagsøgers advokat nedlagde sine påstande og påstod sagen fremmet til dom i medfør af
       retsplejelovens § 362, stk. 1, jf. § 360.
       efter på ny at have sikret sig, at en lægeerklæring ikke var modtaget, optog retten kl.
       09.30 sagen til dom, der afsiges den 25. august kl. 13.00.”
i et telefaxbrev af 24. august 2009 til landsretten skrev advokat sven hougaard bl.a.:
       ”i fortsættelse af min skrivelse til landsretten af 21. ds. kan jeg oplyse, at jeg i weeken-
       den fik meddelelse fra min klients ægtefælle om, at min klient er blevet indlagt på et
       hospital i frankrig. jeg orienterede selvsagt sagsøgernes advokat herom, straks jeg fik
       meddelelsen fra min klients ægtefælle.”
ved telefaxbrev af 25. august 2009 henvendte advokat sven hougaard sig på ny til landsret-
ten, idet han oplyste bl.a.:
       ”i ovennævnte sag har jeg modtaget retsbogen for vestre landsret af 24. ds.
       jeg kan supplerende oplyse, at min klient blev indlagt på hospitalet st. roch lørdag, og
       at han søndag blev overført til universitetshospitalet i pasteur i nice.
       jeg vedlægger til vestre landsrets orientering dokumentation for min klients indlæg-
       gelse fra hopital pasteur.
       min klients udeblivelse fra hovedforhandlingen skyldes således lovligt forfald, og det
       gøres på denne baggrund gældende, at der ikke bør afsiges udeblivelsesdom.
       kopi af nærværende skrivelse med bilag er samtidig hermed fremsendt til sagsøgers ad-
       vokat.”
brevet var vedlagt en meddelelse (på fransk) fra hopital pasteur, hvoraf fremgår, at a blev
indlagt den 22. august 2009 kl. 19.32, og at han også var på hospitalet den 23. august 2009.
brevet var endvidere vedlagt information fra hospitalet (på fransk) til patienter, som skal have
foretaget ekkokardiografisk undersøgelse via spiserøret. det fremgår heraf bl.a., at denne
undersøgelsesform blev benyttet til undersøgelse af hjertet, hjerteklapperne og hjertekamrene.
i landsrettens retsbog for den 25. august 2009 hedder det bl.a.:
                                              - 5 -
      ”fremlagte bilag:
      telefaxbrev af d.d. fra advokat sven hougaard.
      landsretten bemærkede, at brevet er modtaget i dag kl. 11.40.
      landsretten besluttede, at sagen ikke udsættes, jf. retsplejelovens § 360, stk. 7. beslut-
      ningen om at optage sagen til udeblivelsesdom omgøres således ikke.”
 nye oplysninger for højesteret
der er for højesteret fremlagt en bekræftelse af rejsereservation fra cimber sterling. heraf
fremgår bl.a., at a havde reserveret flyrejse fra nice til billund med afrejse den 22. august
2009 kl. 19.20.
læge frode ritter-petersen har foretaget en oversættelse fra fransk til dansk af en erklæring
om akut indlæggelse af a på hospitalet st. roch i nice. i oversættelsen hedder det bl.a:
      ”paa given foranledning hermed oversaettelse fra fransk til dansk paa haendelse vedr.
      ovennaevnte patient.
      paa parkering 2 ved terminal 1, nice lufthavn, den 22/8 2009, kl. 19.11, ved laege dr
      boucher.
      63 aarig mand med lammelse i ansigt og ene arm og ben, efter ankomst med fly fra
      london. pupiller symmetriske; puls 93, bt 170/80, temp. 37o, svimmel, ingen opkast
      eller kvalme, hovedpine uden lysfoelsomhed, ingen stivhed i nakken, regelm puls, frie
      lungefelter og undersoegelsen i oevrigt uden abnormiteter.
      indlaegges akut på hospital st. roch i nice paa mistanke om blodprop i hjernen/hjerne-
      bloedning.”
af en meddelelse fra hopital pasteur fremgår, at a forlod hospitalet den 25. august 2009 kl.
8.30.
i en udtalelse af 23. april 2010 fra dr. navarro daniel fra aeroport nice côte d’azur service
medical d’urgence er det bl.a. anført:
      ”i … undersign that mr a, had a stroke, on 22/8/2009, at nice airport.
      the doctor of the airport called an ambulance to take him to the hospital saint-roch, in
      nice downtown.”
                                               - 6 -
i en e-mail af 4. november 2010 har læge frode ritter-petersen oversat en erklæring om den
scanning af hjernen, som a fik foretaget den 22. august 2009 på hopital saint roch. det
hedder i oversættelsen bl.a.:
      ”på given foranledning af a flg. oversættelse fra fransk til dansk på us, foretaget under
      akut indlæggelse 22/8 2009 i frankrig:
      dato for us 22/8 2009
      scanning af hjernen og blodkar til hjernen med og uden kontrast grundet hø-sidig lam-
      melse.
      resultat
      hjernescanning :
             ingen blødninger
             ingen tegn på læsioner i hjernehinder
             diffus hjernesvind
             ingen deplacering af ventrikler
             mén efter brud i ve øjenhule, fixeret med materiale
      scanning af blodkar til hjernen:
             lette forkalkninger i aorta og halspulsårer uden betydende tillukninger.
             god gennemstrømning i begge halspulsårer
             medfødt nedsat størrelse af ene nakkehalspulsåre på hø side.
             dominerende funktion på ve side
             blodkar i øvrigt normale
      sign. lege sandie, stolear”
anbringender
a har gjort gældende, at landsretten har begået en sagsbehandlingsfejl ved at afsige udebli-
velsesdom på trods af de fremsendte oplysninger om hans sygdom og indlæggelse i frankrig.
det var afgørende for a, at han deltog i hovedforhandlingen for at afgive forklaring om
aftalen med anpartsselskaberne vedrørende hans betaling af hovedstolen til fuld og endelig
afgørelse af ethvert krav mellem parterne. da han havde lovligt forfald på grund af sygdom,
kunne landsretten ikke have gennemført hovedforhandlingen uden hans tilstedeværelse. det
                                               - 7 -
skal herefter ikke tillægges nogen betydning, at hans advokat kunne give møde under
hovedforhandlingen.
ved hovedforhandlingens begyndelse den 24. august 2009 var der ikke sendt dokumentation
for as sygdom, men inden afsigelsen af udeblivelsesdommen den 25. august 2009 havde
landsretten modtaget fornøden dokumentation for, at a på grund af sygdom var forhindret i at
give møde. hvis dokumentationen ikke var tilstrækkelig, burde landsretten have givet a en
kort frist til tilvejebringelse af uddybende dokumentation for sin sygdom og indlæggelse. det
skal herved tages i betragtning, at han var blevet indlagt på hospital i udlandet i weekenden
umiddelbart inden hovedforhandlingen. den supplerende dokumentation, som er fremlagt for
højesteret, skal indgå ved vurderingen af, om a havde lovligt forfald.
en udsættelse af sagen på grund af hans lovlige forfald burde ikke have været nægtet, selv om
hovedforhandlingen havde været udsat flere gange tidligere. ved en udsættelse ville der ikke
være sket nogen krænkelse af artikel 6, stk. 1, i den europæiske menneskerettighedskonven-
tion om retfærdig rettergang inden rimelig tid.
vejle finans 2 aps under likvidation, vejle finans 3 aps under likvidation og vejle finans 1
aps under likvidation har gjort gældende, at betingelserne for afsigelse af udeblivelsesdom
var opfyldt.
a var repræsenteret af advokat sven hougaard, og advokaten havde ikke lovligt forfald, da
han udeblev fra hovedforhandlingen. det var ikke nødvendigt, at a var til stede under
hovedforhandlingen.
betingelserne for at udsætte hovedforhandlingen var endvidere ikke opfyldt, da a ikke havde
dokumenteret lovligt forfald på grund af sygdom, hverken på tidspunktet for afsigelsen af
udeblivelsesdom eller senere.
uanset om a havde lovligt forfald på grund af sygdom, havde han under de foreliggende om-
stændigheder, hvor hovedforhandlingen flere gange havde været udsat på grund af hans
forhold, ikke krav på yderligere udsættelse. det skal herved tages i betragtning, at anparts-
                                               - 8 -
selskaberne havde en interesse i at få en afgørelse inden rimelig tid, jf. artikel 6, stk. 1, i den
europæiske menneskerettighedskonvention.
højesterets begrundelse og resultat
ved beslutning af 14. august 2009 afslog landsretten en anmodning fra as advokat om
udsættelse af hovedforhandlingen, der var berammet til den 24. og 25. august 2009, med
henblik på at afvente udfaldet af en anden retssag. i beslutningen anførte landsretten bl.a., at
hovedforhandlingen tidligere var blevet udsat flere gange.
ved brev af 21. august 2009 til landsretten anmodede as advokat om, at hovedforhandlingen
måtte blive udsat, da a var blevet syg, og da advokaten ikke var bemyndiget til at gennemføre
hovedforhandlingen, uden at a var til stede. advokaten oplyste, at en lægeerklæring ville
blive fremsendt. i et brev af samme dato protesterede de sagsøgende selskabers advokat mod
en udsættelse af hovedforhandlingen og anmodede as advokat om at give møde.
ved hovedforhandlingens begyndelse den 24. august 2009 gav hverken a eller hans advokat
møde, og landsretten, der ikke havde modtaget en lægeerklæring, optog sagen til afsigelse af
dom den 25. august 2009 kl. 13. inden domsafsigelsen modtog landsretten fra as advokat
dokumentation for, at a den 22. august 2009 var blevet indlagt på hospital i nice, men
landsretten besluttede at fastholde sin beslutning om at optage sagen til afsigelse af
udeblivelsesdom.
landsretten modtog ikke lægeerklæring vedrørende den sygdom, a angav at lide af den 21.
august 2009, og på baggrund af sagens hidtidige forløb udgjorde det materiale, landsretten
modtog vedrørende hospitalsindlæggelsen den 22. august 2009, ikke fornøden dokumentation
for, at a havde haft lovligt forfald den 24. august 2009. efter det forudgående forløb kan det
endvidere ikke kritiseres, at landsretten – uanset oplysningen om hospitalsindlæggelse –
undlod at give a en frist til fremlæggelse af yderligere dokumentation for, at han havde haft
lovligt forfald.
da der således ikke er grundlag for at fastslå, at landsretten har begået fejl ved sagsbehandlin-
gen, jf. retsplejelovens § 369, stk. 4, stadfæster højesteret dommen.
                                            - 9 -
ved fastsættelsen af sagsomkostninger for højesteret er der taget hensyn til sagens karakter
og arbejdets omfang.
                                   thi kendes for ret:
landsrettens dom stadfæstes.
i sagsomkostninger for højesteret skal a betale i alt 30.000 kr. til vejle finans 2 aps under
likvidation, vejle finans 3 aps under likvidation og vejle finans 1 aps under likvidation.
de idømte beløb skal betales inden 14 dage efter denne højesteretsdoms afsigelse.
sagsomkostningsbeløbene forrentes efter rentelovens § 8 a.

source: retspraksis

LICENSE:
Creative Commons Legal Code

CC0 1.0 Universal

type: caselaw

jurisdiction: Denkmark


text:
- rbp
                                         udskrift
                                             af
                         sø- & handelsrettens dombog
                                        ____________
                                           dom
afsagt den 18. september 2014
v-10-13
                                    dansand a/s
                                    (advokat torben krath)
                                    mod
                                    dsn a/s
                                    (advokat ronny herman wisholm)
indledning
sagen vedrører spørgsmålet om, hvorvidt dansand a/s kan forbyde dsn a/s (herefter dsn)
at gøre brug af navnet dansand, dan sand eller dan-sand som en del af virksomhedsnavn
eller som del af sin markedsføring.
påstande
                                               -2-
dansand a/s har nedlagt følgende påstande:
påstand i:
dsn tilpligtes at anerkende, at dsn er uberettiget til i det centrale virksomhedsregister
(cvr) at være registreret med navnet ”dan sand dsn a/s” for en produktionsenhed, og
dsn tilpligtes inden 14 dage at forlange registreringen ændret, således at betegnelserne
”dan-sand”, ”dan sand” og ”dansand” ikke optræder som en del af navnet for produkti-
onsenheden.
påstand ii:
dsn forbydes, herunder på hjemmesiden www.dansand.com, at markedsføre, at man hand-
ler med ”dansand produkter”.
påstand iii:
dsn forbydes, herunder på hjemmesiden www.dansand.com, at angive sig som ”dsn a/s –
dansand.com” og ”dsn a/s – www.dansand.com”, ligesom det forbydes dsn at angive sig
som ”dan-sand 96 56 41 00”
påstand iv:
dsn tilpligtes at anerkende, at denne i strid med tidligere domme og forlig fortsat er regi-
streret som dan-sand” hos www.krak.dk og hos www.erhverv/nnmarkedsdata.dk med filia-
len ”dan sand dsn a/s”, og tilpligtes inden 14 dage at forlange registreringerne ændret, så-
ledes at betegnelserne ”dan-sand”, ”dan sand” og ”dansand” ikke optræder.
påstand v:
dsn tilpligtes at betale dansand a/s erstatning for markedsforstyrrelse, hvilken erstatning
foreløbigt kræves betalt med 100.000 kr.
dsn har nedlagt påstand om frifindelse.
                                                -3-
oplysningerne i sagen
parterne
dansand a/s
dansand a/s blev stiftet i 1971. i 1986 havde selskabet navnet silkeborg kvartssand a/s. den
21. september 1989 tog selskabet binavnet dansand silkeborg a/s. den 26. november 1991
blev binavnet til selskabets hovednavn. i januar 2002 tog selskabet binavnet dansand a/s.
den 30. juli 2002 ændrede selskabet navn til dansand a/s, og dansand silkeborg a/s blev et
binavn.
      selskabet fik i 1995 registreret figurmærket dansand, der fremstår således:
dansand a/s har hjemmesiden www.dansand.dk.
dsn
svend erik riisager købte i 1946 en vognmandsvirksomhed i bindslev, som var stiftet i 1926.
virksomhedens navn blev ændret til svend e. riisager. virksomheden drev desuden forret-
ning med salg af støbe- og vejmaterialer. fra 1973 drev svend erik riisagers enke virksom-
heden. i 1989 blev virksomheden overtaget af mogens riisager. i 1985 blev virksomheden
delt op, således at råstofindvinding fortsatte i firmaet dan-sand v/ mogens riisager. udover
de oprindelige sand- og granitprodukter er sortimentet udvidet til et sortiment indenfor kir-
ke- og kirkegårdsartikler.
      dsn ejes i dag af mogens riisager og sønnerne svend erik riisager og morten riisa-
ger.
      dansign reklame sendte den 29. april 1986 tre forslag til bomærke for mogens riisa-
gers virksomhed. mogens riisager valgte et mærke, hvor ordene dan sand er adskilt af et
dannebrogsflag. mærket fremstår således:
                                                    -4-
mærket blev anvendt på virksomhedens fakturaer og brevpapir sammen med et mærke,
hvor ordene dan sand er omsluttet af to skråt skårne cirkler. dette mærke blev registreret
som figurmærke i 1993 efter ansøgning i 1989. mærket fremstår således:
begge mærker anvendes blandt andet til tryk på poser og sække, der anvendes til sand- og
granitprodukter. mærkerne er trykt både alene og sammen med selskabets telefonnummer
96 56 41 00.
        af udskrift fra det centrale virksomhedsregister af 17. marts 2014 fremgår det, at sel-
skabets aktuelle navn er dsn a/s. parterne er enige om, at ”dansand” eller kombinationer
heraf ikke fremgår af dsns registreringer i registeret.
      dsn har hjemmesiden www.dansand.com. af udskrifter fra hjemmesiden dateret 28.
december 2012 og 30. oktober 2013 fremgår det blandt andet:
      ”…
      om dansand.com
      hos dsn a/s forsøger vi så vidt muligt at kunne tilbyde et komplet program af artikler til kir-
      ker og kirkegårde. sortimentet spænder lige fra alterlys, kirkesølv, kirkeartikler, dansand pro-
      dukter, rengøringsartikler og arbejdstøj til redskaber, skilte, maskiner, granit- og sandprodukter
      samt meget andet.
      …”
af udskriften fra hjemmesiden dateret 28. december 2012 fremgår teksten ”dsn a/s – dan-
sand.com” og ”dsn a/s – www.dansand.com”.
aftale om brug af navnet og mærket dansand
parterne er enige om, at de ikke var bekendt med hinandens virksomheder før 1989.
      i 1989 søgte dansand a/s om registrering af varemærket dansand. dsn gjorde indsi-
gelse imod registreringen, hvilket førte til, at patentankenævnet afslog registreringen.
                                                   -5-
      der var herefter korrespondance mellem parterne vedrørende en tvist om selskabernes
navne. parterne indgik i marts 1995 sålydende aftale:
      “…
                                              aftale
      mellem                                                      mogens k. risager
                                                                  …
                                                                  (i det flg. benævnt risager)
      og
                                                                  dansand silkeborg a/s reg.
                                                                  nr.48330
                                                                  …
                                                                  (i det flg. benævnt ds)
      er dags dato indgået følgende aftale:
                                                   1.
      riisager, der driver dan-sand v/mogens k. riisager har ved registreringsbevis udstedt
      den 29. juni 1993 af patentdirektoratet under reg. nr. vr 04.093.1993 i klasserne 1, 19 og
      31, for så vidt angår varer af dansk oprindelse opnået registrering af figurmærket ”dan-
      sand”.
                                                   2.
      ds har siden november 1991 som hovednavn i erhvervs- og selskabsstyrelsen haft ”dan-
      sand silkeborg” registreret og før denne tid haft dette registreret som binavn.
                                                   3.
      riisager bekræfter herved, at han tidsubegrænset har givet ds tilladelse til
      a. at anvende betegnelsen dansand silkeborg og/eller dansand som firmanavn.
      b. at lade figurmærket ”dansand” registrere som varemærke i de varemærkeklasser,
           som ds måtte finde relevante.
                                                   4.
      som vederlag herfor betaler ds til riisager et engangsvederlag stort kr. 100.000,00, der er-
      lægges samtidig med parternes underskrivelse af nærværende aftale. parterne er enige
      om, at såfremt vederlaget er momspligtigt, betaler ds i tillæg til vederlaget moms med
      kr. 25.000,000
      …”
aftalen er underskrevet af mogens riisager og af viktor jensen for dansand silkeborg a/s.
første sag
dsn meddelte ved brev af 2. december 1998 til dansand silkeborg a/s, at dsn pr. 1. juli
1998 var blevet omdannet til aktieselskab, og at selskabets nye navn var ”dan-sand nord
a/s”.
      dansand silkeborg a/s gjorde indsigelse overfor dsns nye navn ved brev af 5. januar
1999. dsn fastholdt brugen ved brev af 12. januar 1999.
                                                        -6-
      dansand silkeborg a/s anlagde herefter sag mod dsn ved retten i hjørring med på-
stand om, at dsn skulle tilpligtes at anerkende at være uberettiget som navn at anvende be-
tegnelserne ”dan sand nord a/s” og ”dan-sand nord a/s”. dsn blev frifundet ved dom af
28. december 2000. dansand a/s ankede sagen til vestre landsret, der den 13. december
2001 afsagde dom i overensstemmelse med dansand silkeborg a/s’ påstand. af præmisser-
ne fremgår det:
      ”…
      ved aftalen af 29. og 30. marts 1995 mellem appellanten og mogens k. riisager, be-
      kræftede riisager, at han, der drev virksomheden dan-sand, tidsubegrænset gav
      dansand silkeborg a/s, der siden november 1991 havde haft registreret "dansand
      silkeborg" som hovednavn i erhvervs- og selskabsstyrelsen, tilladelse til at anvende
      betegnelserne "dansand silkeborg" og/eller "dansand" som firmanavn.
      herved accepterede mogens riisager, at appellanten, der var et aktieselskab, an-
      vendte disse betegnelser som selskabsnavne.
      efter aftalens ordlyd og oplysningerne om den efterfølgende samhandel mellem
      mogens riisagers virksomhed dan-sand og appellanten lægges det til grund, at
      mogens riisager ikke ved aftalen havde afskåret sig fra fortsat at anvende "dan-
      sand" som betegnelse for sit firma.
      aftalen må forstås således, at parterne var enige om, at anvendelsen af en bindestreg
      mellem "dan" og "sand", ikke adskiller virksomhedsbetegnelserne. efter aftalens
      indgåelse var begge aftalens parter således berettigede til at anvende samme beteg-
      nelse som firmanavn.
      det må endvidere antages, at mogens riisager kunne overdrage sin ret til fortsat
      anvendelse af firmabetegnelsen "dan-sand"
      det forhold, at mogens riisager i 1995 indgik aftalen med et aktieselskab, der alle-
      rede havde registreret den betegnelse, aftalen angik, som sit selskabsnavn, indebæ-
      rer, at han i 1998 kun kunne overdrage retten til firmanavnet til det nystiftede sel-
      skab med de begrænsninger, der følger af aktieselskabslovens § 153. ved registre-
      ring og anvendelse som selskabsnavn må det selskab, retten til betegnelsen er over-
      draget til, derfor sikre, at der sker tydelig adskillelse fra appellantens selskabsnavn,
      jf. aktieselskabslovens § 153, stk. 2, 1. pkt., og at det navn, der registreres og anven-
      des, ikke er egnet til at vildlede, jf. § 153, stk. 3, 1. pkt.
      landsretten finder, at tilføjelse af "nord" ikke adskiller "dan sand" og "dan-sand"
      tydeligt fra "dansand silkeborg". landsretten lægger herved vægt på, at tilføjelse af
      ordet "nord" nærliggende kan opfattes som betegnelse for en afdeling inden for
      samme virksomhed. landsretten lægger endvidere vægt på, at det efter bevisførel-
      sen må lægges til grund, at der er sket forveksling mellem virksomhederne efter re-
      gistreringen af "dan sand nord a/s"
                                                -7-
       …”
anden sag
dansand a/s anlagde sag mod dsn den 7. oktober 2002, blandt andet med på-
stand om, at dsn skulle fjernet navnet ”dan sand” og ”dan sand nord” fra sin
hjemmeside og fra en række søgemaskiner og registre på internettet. dsn tog be-
kræftede til genmæle overfor disse påstande. retten i hjørring afsagde dom den
18. marts 2003, hvoraf det fremgår, at der afsiges dom efter dansand a/s’ påstan-
de. det fremgår desuden, at dsn skal anerkende at være uberettiget til at anvende
binavnet ”dan sand kirkegårdartikler a/s”. denne sidste del af dommen blev an-
ket til vestre landsret. vestre landsret stadfæstede dommen den 17. marts 2004.
       dansand a/s indleverede fogedrekvisition til fogedretten i hjørring den 29.
april 2003, idet det blev anført, at dsn ikke havde opfyldt sine forpligtigelser i
henhold til den upåankede del af dommen af 18. marts 2003.
tredje sag
dansand a/s anlagde sag mod mk riisager transport a/s, som er dsns søster-
selskab, ved retten i hjørring den 21. maj 2003. ved dom af 29. september 2003
blev det bestemt, at mk riisager transport a/s skulle anerkende at være uberetti-
get til at anvende selskabsnavnet ”dan sand granit a/s”, herunder som binavn.
fjerde sag
dansand a/s anlagde herefter sag mod dsn, hvilken sag blev forligt mellem parterne med
følgende retsforlig af 4. marts 2004:
       ”det forbydes sagsøgte, dsn a/s …, at anvende selskabsnavnet dansand, dan-sand eller dan
       sand som hovednavn, såvel som binavn.
       …”
femte sag
mogens riisager, morten rissager og svend erik riisager stiftede herefter dan sand i/s.
       dansand a/s anlagde sag mod dan sand i/s og interessenterne den 18. august 2004
ved retten i hjørring. ved dom af 6. april 2005 blev det forbudt dan sand i/s og interessen-
terne at anvende virksomhedsnavnene ”dansand”/”dan-sand” og/eller ”dan sand”.
                                               -8-
       dommen blev anket til vestre landsret, der den 23. maj 2006 stadfæstede dommen.
tredjemands hjemmesider
den 25. september 2009 rettede dansand a/s’ advokat henvendelse til dsns advokat og på-
talte brugen af navnet/varemærket ”dansand” i krak og eniro.
       dsn rettede den 28. oktober 2009 henvendelse til krak med anmodning om, at selska-
bets registreringer blev ændret, blandt andet således at ”dan sand”, ”dan-sand” og ”dan-
sand” udgik af registeret. dsn rettede samme dag en tilsvarende henvendelse til eniro
danmark.
       den 13. september 2010 rettede dansand a/s’ advokat henvendelse til dsns advokat
og krævede, at dsn ophørte markedsføring under anvendelse af ordet ”dansand”, idet der
blandet blev henvist til en række søgeresultater fra internettet.
       ved opslag på www.krak.dk den 21. december 2012 fremkommer dan-sand som søge-
resultat for blandt andre dsn.
       ved opslag på erhverv.nnmarkedsdata.dk den 30. oktober 2013 for dsn fremkommer
oplysninger om filialen ”dan sand dsn a/s”. der er enighed om, at denne hjemmeside byg-
ger på den tidligere online telefonbog de gule sider.
       ved anvendelse af søgeordet ”dansand” på google den 4. april 2014 fremkommer ca.
504.000 resultater. dansand a/s’ hjemmeside er første resultat og dsns hjemmeside er andet
resultat. ved anvendelse af søgeordet ”dansand.dk” på google samme dag fremkommer ca.
14.000 resultater. dansand a/s’ hjemmeside er første resultat, og dsns hjemmeside er tredje
resultat. i begge tilfælde fremgår omtale af ”dansand produkter” for dsns hjemmeside.
forvekslinger
johan schlüter, der er fuldmægtig for dsn vedrørende varemærkeregistrering, skrev den 15.
marts 2013 til dsn, men på dansand a/s’ postadresse.
       der er herudover fremlagt et antal eksempler på henvendelser til dsn, som der er
enighed om, fejlagtigt er tilgået dansand a/s. en del af henvendelserne vedrører dsns kir-
kegårdsartikler, ligesom der er eksempler på fejlfaktureringer og fejlindbetaling.
forklaringer
                                                 -9-
poul k. beck har forklaret, at han er administrerende direktør i dansand a/s. han har haft
tilknytning til virksomheden hele livet, idet hans far startede virksomheden. han blev ansat i
1992 og har været administrerende direktør siden 2002.
       virksomhedens kunder falder i 3 segmenter: industri og byggeri, sport og fritid samt
privatpersoner. industri og byggeri omfatter business til business salg af kvartssand. kvarts-
sand er gammelt sand, som findes i en formation ved brædstrup. dansand a/s har en stor
markedsandel. sport og fritid omfatter blandt andet sand, sten og grus, som er godkendt ef-
ter europæiske standarder. virksomheden ejer blandt andet varemærket faldsand, der bru-
ges som faldunderlag ved legepladser. sortimentet omfatter også græs til golf- og fodbold-
baner. til privatkunder har virksomheden blandt andet danfugesand, som er ukrudtshæm-
mende, og som virksomheden har patent på. virksomheden omsætter for ca. 110 mio. kr.
       der anvendes mange ressourcer på markedsføring. budgettet er et par mio. kr. på eu-
ropæisk plan og mellem en halv og en hel mio. kr. i danmark. markedsføringen omfatter tv-
reklamer, magasiner med mere. virksomhedens logo er også vist på facaden af industriens
hus.
       virksomheden har rigtigt mange telefoniske henvendelser hver dag. han har tidligere
haft sin arbejdsplads, så han kunne høre, at der var mange fejlopkald vedrørende dsns kir-
kegårdsartikler, hvilket er et irritationsmoment. virksomheden modtager også regninger,
som skulle have været sendt til dsn. af og til kommer der også rykkere, hvilket de ikke er
vant til. når der kommer en regning, skal den godkendes inden betaling. de fejlsendte reg-
ninger bliver sendt rundt i organisationen for at finde den korrekte adressat, hvilket koster
resurser. der er også risiko for, at de fejlsendte regninger fejlagtigt bliver betalt. der kom for
eksempel en regning vedrørende reparation af en mercedes. han er den eneste, der kører
mercedes, og han fik han regningen ind på sit bord. det viste sig, at regningen vedrørte en
arbejdsvogn, der tilhører dsn. kunder retter også henvendelse, fordi de tror, at dsn er en
slags underafdeling af dansand a/s. problemerne er særligt udtalte på de områder, hvor
virksomhederne har overlappende produkter. de sælger ikke længere produkter til dsn,
sådan som det tidligere var tilfældet.
       der er ikke eksempler på, at dansand a/s har bevæget sig ind på dsns forretningsom-
råder. ovntørret sand er et kerneprodukt for dansand a/s og har været i mange år. danfu-
gesand har intet med stenmel at gøre og er et helt unikt produkt.
                                                - 10 -
       han husker ikke årsagen til, at selskabet skiftede navn fra dansand silkeborg til dan-
sand a/s. han mener, at det var i den periode, hvor virksomheden flyttede fra silkeborg til
brædstrup. de tidligere forretningssteder i vejle og herning blev også nedlagt.
       han husker ikke, hvordan dansand a/s’ hjemmeside så ud i 2002. hjemmesiden er i
dag delt op efter de tre hovedsegmenter. hjemmesiden er mest til information. organisatio-
nen er opdelt på samme måde. man kan sagtens se forskel på dansand a/s’ hjemmeside og
dsns hjemmeside, men hvis man kun har sporadisk kendskab til virksomhederne, kan der
opstå forvekslingsproblemer. han kan godt forstå, hvis folk tror, at dsns virksomhed hed-
der dan sand.
morten riisager har forklaret, at han har haft tilknytning til dsn, siden han blev født. han
blev ansat som 11-årig og har været ansat siden. han har haft alle arbejdsopgaver i virksom-
heden. i begyndelsen var det mest praktiske opgaver. siden har han været sælger, haft bog-
føringsopgaver, og i de senere år har han haft opgaver indenfor indkøb og ledelse. i dag læ-
ser han til maskinmester på fuld tid.
       der er gennemført generationsskifte, således at han i dag ejer virksomheden sammen
med sin bror svend erik riisager. hans far mogens riisager driver fortsat dansand v/ mo-
gens riisager. han kender ikke noget til dette firma. det er ikke hans indtryk, at der er tale
om fuldtidsbeskæftigelse. firmaet har en lille kontorplads i dsns lokaler, der ikke bruges of-
te.
       markedsføringen har fulgt samme linje, siden hans farfar drev virksomheden, hvor
produkterne primært var sten, granit og sand. dansand a/s har derimod bevæget sig ind på
dsns markedsføringslinje, idet dansand a/s i dag anvender varemærket dansand med rød
skrift på hvid baggrund. dsn anvender begge varemærker i deres markedsføring, men der
er tendens til at bruge varemærket uden halvcirklerne. varemærket bruges, hvor der er
plads til det, herunder også på for eksempel t-shirts og biler.
       dsn sælger ikke til industri og byggeri. kirkegårdene kan godt købe en større mæng-
de sand, men det er sjældent. som oftest sælges små mængder. dsn driver ikke virksomhed
inden for sport eller fritid og sælger ikke græs eller faldsand, men derimod poser med frø.
selskabets hovedomsætning er artikler til kirker og kirkegårde. han kender ikke fordelingen
mellem sten- og sandprodukter og kirkegårdsartikler.
                                                - 11 -
       på hjemmesiden er der et login, således at man kan handle online. det er kun kirker og
kirkegårde, der har login. alle andre kunder skal ringe og bestille. det er ikke muligt at købe
gør-det-selv produkter på hjemmesiden. årsagen til, at der på hjemmesiden står: ”dsn a/s
– www.dan-sand.com”, er for at vise, hvilket selskab der står bag hjemmesiden. han har ik-
ke oplevet, at kunder har ringet til dsn ved en fejl. han kender ikke til forvekslingssituatio-
ner. når det på hjemmesiden fremgår, at der sælges ”dansand produkter” er det, fordi pro-
dukterne har dette varemærke.
       hverken han eller andre i dsn har anmodet om optagelse på krak, eniro eller andre
steder. han regner med, at onlineregistreringerne stammer fra nogle gamle telefonbøger.
dsn har flere gange anmodet om ændring af de registrerede oplysninger. dsn har ingen in-
teresse i forveksling med dansand a/s. registreringen af dansand som p-nummer i det cen-
trale virksomhedsregister blev opdaget i forbindelse med denne sag og blev straks rettet.
erhvervsstyrelsen kunne ikke oplyse, hvornår registreringen var blevet foretaget.
parternes synspunkter
dansand a/s gør til støtte for påstand i gældende, at dsn overtræder såvel tidligere domme
som forlig ved at lade "dan sand" indgå som en del af deres firmanavn. der henvises herved
til de 5 tidligere sager, hvor dansand a/s har fået medhold. det bemærkes, at mogens riisa-
ger fortsat driver virksomhed med dansand navnet, men blot i regi af sit personlige firma.
der er ikke under denne sag dokumenteret nogen form for realitet i denne konstruktion, og
konstruktionen må derfor antages at være proforma. subsidiært gøres det gældende, at der
er tale om benyttelse af egne kendetegn på en sådan måde, at dette er egnet til at skabe for-
vekslingsrisiko med andres kendetegn. dsn burde på et langt tidligere tidspunkt have sør-
get for, at registreringen i det central virksomhedsregister blev slettet.
       til støtte for påstand ii gøres gældende, at dsn handler i strid med god markedsfø-
ringsskik, når dsn markedsfører, at man handler med "dansand produkter", idet dsn her-
ved fremkalder og bestyrker en forveksling mellem de to parter og derved snylter på den
massive markedsføringsindsats, dansand a/s igennem en årrække har bekostet af nav-
net/varemærket/forret-ningskendetegnet "dansand", herunder navnlig ved salg af sand. der
er således dokumenteret en række forvekslingstilfælde, og det må antages at disse kendte til-
fælde alene er toppen af isbjerget. samtidigt bemærkes det, at dsn gennem sit varesorti-
                                                  - 12 -
ment godt kan levere fejlordrer, mens dansand a/s ikke har kirkegårdsartikler og derfor ik-
ke kan levere forkert placerede ordrer.
        til støtte for påstand iii gøres gældende, at dsn anvender "dansand" som firmanavn,
hvilket er i strid med flere tidligere retsafgørelser og forlig, idet angivelserne "dsn a/s -
dansand. com" og "dsn a/s - www.dansand.com" er angivelser, der har karakter af firma-
navne. angivelsen af "dan-sand 96 56 41 00" indebærer desuden, at dsn i strid med tidligere
retsafgørelser og forlig anvender "dan sand" som firmanavn, idet et varemærke ikke kan
være indehaver af et telefonabonnement. dsn har endvidere valgt at have fælles adresse
samt telefonnummer med det af dsns direktørs personligt ejede firma dan sand v/mogens
krabbe riisager, der agerer i samme branche som dsn.
        til støtte for påstand iv gøres gældende, at dsn er uberettiget til at være registreret
med "dan-sand" og/eller "dan sand dsn a/s", idet dette er i strid med tidligere domme og
forlig, og idet dsn herved medvirker til at øge forveksleligheden mellem de to parter. end-
videre har dsn qua de tidligere afsagte domme en positiv forpligtelse til aktivt at forsøge at
forhindre fejlagtige registreringer, eksempelvis hos krak, nn markedsdata mv., hvilket dsn
trods påtaler ikke gør, og hvilket igen viser, at dsn ikke har nogen vilje til at undgå forveks-
linger.
        til støtte for påstand v gøres gældende, at dsn i sin markedsføring, herunder den
markeds-føring, der er omfattet af påstandene i-iv har skabt og skaber en sådan markedsfor-
styrrelse, at det berettiger dansand a/s til erstatning. erstatningen og vederlaget bør fastsæt-
tes til 100.000 kr. under hensyn til de betydelige omkostninger, som dansand a/s har haft i
forbindelse med fejlhenvendelser og i øvrigt således, at erstatningen har en sådan størrelse,
at denne er egnet til at tjene som advarsel overfor dsn.
        det bestrides i øvrigt, at selskaberne skulle have forskellige geografiske områder i
danmark, idet begge selskaber markedsfører sig og sælger over hele landet, ligesom det
fastholdes, at der er et sammenfald for så vidt angår kunder, der ønsker at købe sand.
        det bestrides også, at dansand a/s’ design- og markedsføringslinje skulle udgøre en
efterligning af dsns, og at dansand a/s selv skulle have noget medansvar for forvekslinger-
ne.
                                                  - 13 -
dsn gør gældende, at dsn er berettiget til at drive virksomhed ved anvendelsen af sel-
skabsnavnet dsn a/s samt at anvende det hos patent- og varemærkestyrelsen registrerede
varemærke/fi-gurmærke dan sand adskilt af et dannebrogsflag og omkranset af 2 halvcirk-
ler. dsn er berettiget til at anvende hjemmesiden www.dansand.com og til at markedsføre
hjemmesidens adresse, uanset om www er nævnt eller ej.
        dsn har siden 1960erne og i særdeleshed siden 1985/1986 aktivt og konsekvent an-
vendt varemærket/figurmærket. dsn er berettiget til at anvende selskabets varemær-
ke/figurmærke i alle farvekombinationer, herunder at anvende varemærket/figurmærket ud-
ført i rød skrift på hvid baggrund adskilt af dannebrogsflag i rød på hvid baggrund. dette
omfatter også brugen af varemærket med eller uden de 2 halvcirkler, der fremgår af figur-
mærket.
        dsn har solgt råstoffer i sække påført dsns navn og varemærke forud for, at dansand
a/s solgte råstoffer påtrykt dansand a/s’ navn, hvorfor det bestrides, at dsns salg for så
vidt angår salg af råstoffer i sække sker med udgangspunkt i en markedsføring, der er i strid
med god markedsføringsskik, jf. markedsføringslovens § 1. det bestrides, at dsn snylter på
dansand a/s’ markedsføringsindsats. dansand a/s har siden 1995 gjort brug af farverne
rød, sort og hvid i dansand a/s’ design og markedsføringslinje, mens dsn har anvendt far-
verne rød, hvid og sort i dsns design- og markedsføringslinje siden 1960erne og i særdeles-
hed siden 1985/1986. det er ikke korrekt, når dansand a/s gør gældende, at dsn "er be-
gyndt" at anvende varemærket i bestemte farvekom-binationer.
        dsn er berettiget til at anvende dsns selskabsnavn sammen med varemærket og
sammen med hjemmesideadressen i alle de kombinationer. det bestrides, at det er i strid
med god markedsføringsskik, at dsn markedsfører/oplyser, at man handler med "dan-sand
produkter". at dsn oplyser, at man handler med dan-sand produkter har sin naturlige år-
sag i, at selskabet, da dette blev etableret i 1985/1986 påbegyndte markedsføringen af dan-
sand produkter, herunder råstoffer i sække. netop det forhold, at der er tale om danske rå-
stoffer/produkter begrunder betegnelsen dan-sand produkter, og betegnelsen har intet med
dansand a/s at gøre. i den forbindelse gøres det gældende, at dansand a/s ikke har eneret
til eller særlige rettigheder over den pågældende betegnelse.
                                                - 14 -
       dansand a/s’ påstand 1 burde have været frafaldet, da registreringen i det centrale
virksomhedsregister blev ændret straks, da dsn blev opmærksom på denne. dsn har såle-
des ikke handlet ansvarspådragende.
       det er ikke korrekt, når dansand a/s gør gældende, at dsn angiver sig som: "dan
sand — 9656 4100". det bestrides, at dsn angiver sig på den pågældende måde, herunder på
hjemmesiden og/eller i reklamer eller lignende. tryk af varemærke på selskabets emballage
er helt naturlig og har i øvrigt historiske rødder, da der altid har stået dansand på virksom-
hedens sække og poser.
       for så vidt angår dansand a/s’ påstand nr. iv er dsn ikke er rette sagsøgte, idet det
ikke er dsns ansvar og risiko, at 3. mand, herunder ejeren af www.krak.dk eventuelt beteg-
ner dsn på en urigtig måde. i den forbindelse gøres det gældende, at både dansand a/s og
dsn på behørig vis har gjort ejeren af www.krak.dk opmærksom på fejlen. det kan ikke be-
tegnes som værende ansvarspådragende for dsn, at ejeren af www.krak.dk ikke foretager
de ændringer, som parterne ønsker. det bestrides, at dsn har handlet ansvarspådragende
ved på diverse hjemmesider at stå anført og blive beskrevet som værende "dan sand". der er
ikke tale om, at man angiver, anvender eller betegner sig som værende "dan sand". der er
derimod tale om, at ejerne af de pågældende hjemmesider genererer og indhenter oplysnin-
ger forskellige steder fra og viderekommunikerer disse oplysninger på hjemmesiderne. dsn
har ingen indflydelse på indholdet af de pågældende hjemmesider og kan ikke ændre hjem-
mesidernes indhold. i den forbindelse gøres det gældende, at det er dansand a/s, der bør
rette henvendelse til de pågældende ejere af hjemmesiderne og eventuelle anlægge sag mod
disse ejere.
       dsn markedsfører sig på lovlig og sandfærdig vis, og det bestrides, at dsn overtræder
markedsføringslovens § 1. endvidere bestrides det, at dansand a/s har lidt et tab, herunder
et tab som følge af dsns markedsføring. det bestrides, at dansand a/s’ omsætning er for-
mindsket som følge af dsns markedsføring. det bestrides ikke, at der har været et antal til-
fælde af forveksling mellem parterne, men dansand a/s har et medansvar/egen skyld her-
for, ved at have tilpasset og efterlignet dsns design- og markedsføringslinje.
sø- og handelsrettens afgørelse
                                               - 15 -
i november 1991 fik dansand a/s i erhvers- og selskabsstyrelsen registreret hovednavnet
dansand silkeborg, hvilket tidligere havde været registreret som binavn.
      i 1993 fik mogens riisager registreret et figurmærke bestående af to halvcirkler, hvor
imellem står dan sand, men således at ordene er adskilt af et dannebrogsblad. registrerin-
gen skete efter, at patentankenævnet efter indsigelse fra mogens riisager havde afslået dan
sand silkeborg a/s (nu dansand a/s) begæring om registrering af figurmærket dan sand.
      ved aftale af 30. marts 1995 mellem mogens k. riisager og dan sand silkeborg a/s gav
mogens riisager til dansand a/s en tidsubegrænset tilladelse til at anvende betegnelsen
dansand silkeborg og /eller dansand samt at lade figurmærket dansand registrere som
varemærke, alt mod et engangsvederlag på 100.000 kr.
      i 1998 omdannede mogens riisager sin virksomhed til et aktieselskab med navnet
”dan-sand nord a/s”. selskabsnavnet blev senere ændret til dsn a/s.
      herefter indledtes en række retssager mellem dansand a/s på den ene side og hen-
holdsvis mogens riisager/dsn a/s på den anden side om retten til navnet dansand/dan-
sand. ved retsforlig af 4. marts 2004 forligtes en af sagerne, således at det forbydes dsn a/s
at anvende selskabsnavnet dansand, dan-sand eller dan sand som hovednavn såvel som
binavn.
påstand 1:
dsn a/s’ registrering af dan sand dsn a/s i cvr-registreret var i strid med tidligere rets-
afgørelser og forlig. denne registrering var opretholdt til i hvert fald den 30. oktober 2013.
      af udskrift, dateret 17. marts 2014, fra cvr-registeret fremgår, at dsn a/s nu alene er
registreret med dette navn, således at dansand og kombinationer heraf ikke fremgår. på-
standen har herefter ikke aktualitet, hvorfor den afvises.
påstand 2:
efter de tidligere domme og forliget må dsn a/s ikke anvende dansand/dan-sand eller
dan sand som selskabsnavn. mogens riisager er dog fortsat berettiget til at anvende sit regi-
strerede varemærke, ligesom der ikke i de tidligere domme er gjort indskrænkninger i denne
brug. en sådan brug må imidlertid ikke medføre, at der skabes forvekslingsrisiko i relation
til dansand a/s. således som dsn a/s anvender ordet dansandprodukter på deres hjemme-
                                               - 16 -
side, findes der at foreligge en forvekslingsrisiko med produkter fra dansand a/s, hvorfor
påstand 2 tages til følge.
påstand 3:
ved dsn a/s’ brug af ”dansand” i kombination med ”dsn” og ”.com” samt brugen af
”dan-sand” i kombination med et telefonnummer fremtræder ”dansand”/”dan-sand” som
et selskabsnavn, hvilket er i strid med forliget af den 4. mats 2004. dansand a/s’ påstand 3
tages derfor til følge.
påstand 4:
ved dom af 17. marts 2004 stadfæstede vestre landsret hjørring rets dom af 18. marts 2006,
hvorefter dsn a/s skulle ændre registreringen i www.krak.dk og www.dgs.dk, hvor dns
a/s står anført med selskabsnavnet ”dan-sand nord a/s”. i enslydende breve af 28. oktober
2009 har dns a/s senest forgæves anmodet de pågældende virksomheder om at rette de re-
spektive hjemmesider. dsn a/s har således accepteret, at det er i strid med tidligere domme
at være registreret som nævnt i påstanden. uagtet dette har de pågældende virksomheder
ikke efterkommet dsn a/s’ anmodning om, at registreringen slettes, hvorfor dsn a/s i strid
med tidligere domme fortsat er registreret som dan-sand hos www.krak.dk.
       retten finder, at dsn a/s fortsat er forpligtet til at søge sine forpligtigelser efterlevet i
henhold til tidligere domme samt det indgåede forlig, og dansand a/s’ påstand om at det
pålægges dsn a/s inden 14 dage at forlange registreringerne ændret, tages derfor til følge.
påstand 5:
da dansand a/s ikke har godtgjort, at der har foreligget en markedsforstyrrelse, der har
medført et tab, samt ikke har godtgjort at have lidt et omsætningstab, frifindes dsn a/s for
påstand 5.
efter sagens udfald findes hver part at burde bære egne omkostninger.
                                     thi kendes for ret:
                                               - 17 -
påstand 1 afvises.
dsn a/s forbydes, herunder på hjemmesiden www.dansand.com, at markedsføre, at man
handler med ”dansand produkter”.
dsn a/s forbydes, herunder på hjemmesiden www.dansand.com, at angive sig som ”dsn
a/s – dansand.com” og ”dsn a/s – www.dansand.com”, ligesom det forbydes dsn a/s at
angive sig som ”dan-sand 96 56 41 00”.
dsn a/s tilpligtes inden 14 dage fra en evt. forlig eller dom at forlange registreringerne æn-
dret, således at betegnelserne ”dan-sand”, ”dan sand” og ”dansand” ikke optræder.
dsn a/s frifindes for påstand 5.
hver part bærer egne omkostninger.
 leif nygaard dircksen                  mette christensen              flemming skouboe
                                             (sign.)
                                          ___ ___ ___
                                 udskriftens rigtighed bekræftes
                          sø- og handelsretten, den 18. september 2014