text:
                             højesterets dom
                        afsagt onsdag den 9. november 2016
sag 255/2015
(1. afdeling)
ankestyrelsen
(kammeradvokaten ved advokat henrik nedergaard thomsen)
mod
a
(advokat sophie becher, beskikket)
i tidligere instanser er afsagt dom af retten i esbjerg den 13. februar 2014 og af vestre
landsrets 12. afdeling den 10. juli 2015.
i pådømmelsen har deltaget fem dommere: poul søgaard, poul dahl jensen, lars hjortnæs,
kurt rasmussen og anne louise bormann.
påstande
parterne har gentaget deres påstande.
anbringender
ankestyrelsen har supplerende anført bl.a., at styrelsen med rette har vurderet, at as diskus-
prolaps ikke skyldes hændelsen den 30. marts 2010, da belastningen ikke var egnet til at for-
årsage skaden, idet der ikke er tale om en belastning, der kan overvinde kroppens naturlige
styrke.
som led i den konkrete vurdering af årsagsforbindelsen vurderer ankestyrelsen, om en hæn-
delse er generelt egnet til at forårsage skade på en person uden forudbestående lidelser, hvis
der i øvrigt er tvivl om årsagsforbindelsen. hvis det er tilfældet, vil det tale for en årsagsfor-
bindelse. hvis det ikke er tilfældet, vil det tale imod en årsagsforbindelse.
                                               - 2 -
ankestyrelsen har med rette vurderet hændelsens generelle egnethed til at forårsage person-
skade og ikke i forhold til a med hans forudbestående dispositioner. ulykkesbegrebet ude-
lukker ikke, at personer med forudbestående dispositioner kan få anerkendt en arbejdsskade
relateret til den forudbestående disposition, hvis hændelsen har medført en forværring, der
opfylder skadesbegrebet, jf. ufr 2014.452 h. der vil blot oftere være tvivl om årsagssam-
menhængen.
egnethedskriteriet skal bidrage til at afklare denne tvivl. egnethedsvurderingen skal afklare,
om en hændelse er årsag til en skade, eller om årsagen til skaden eventuelt skal findes hos
skadelidte selv. vurderer man imidlertid en hændelses egnethed i forhold til den konkrete
skadelidte, bidrager egnethedsvurderingen ikke til denne afklaring, da hændelsen jo de facto
har været egnet, al den stund at skaden indtrådte i forbindelse med hændelsen.
der er på baggrund af retslægerådets svar og ankestyrelsens lægekonsulents forklaring ikke
tvivl om, at den tilgrundliggende årsag til diskusprolapsen og lænderyggenerne er as forud-
bestående disposition. sammenhængen mellem diskusprolapsen og lænderyggenerne og hæn-
delsen er alene af tidsmæssig karakter.
hvis højesteret måtte anse hændelsens egnethed for at skulle vurderes under hensyntagen til
as forudbestående rygsvaghed, er der alligevel ikke grundlag for at anerkende diskusprolap-
sen eller lænderygsmerterne som en arbejdsskade.
retslægerådets erklæringer støtter ikke, at as diskusprolaps er en følge af hændelsen. retslæ-
gerådet anførte således i svaret på spørgsmål 12, at rådet ikke kunne afgøre, om prolapsen var
fremkommet ved belastningen eller blot var blevet symptomgivende. det er ikke tilstrække-
ligt til at løfte as bevisbyrde for årsagsforbindelse, at hændelsen har udløst skaden, jf. ufr
2014.452 h.
a har supplerende anført bl.a., at ankestyrelsens afgørelse i sagen og ankestyrelsens argu-
mentation for højesteret er båret af et synspunkt om, at den påvirkning, som han var udsat
for, efter lægefaglig vurdering ikke var generelt egnet til at fremkalde den skete skade i en
rask krop.
                                               - 3 -
dette kriterium kan ikke finde anvendelse. for det første fordi der ikke i arbejdsskadesik-
ringsloven og dens forarbejder er holdepunkter for at antage, at årsagssammenhængsvurde-
ringen skal foretages i forhold til en rask krop. for det andet fordi det tværtimod fremgår af
forarbejderne, at skadelidtes forudbestående sygdom eller sygdomsanlæg ikke skal have be-
tydning for spørgsmålet om anerkendelse. og for det tredje fordi kriteriet og forudsætningen
om den generelle medicinske vurdering er i grundlæggende modstrid med almindelige prin-
cipper om årsagslære, hvortil kommer, at dets anvendelse ikke er brugbart i en juridisk ana-
lyse om årsagssammenhæng. det er et grundlæggende princip, at ”man skal tage skadelidte
som skadelidte er”, og dette princip er ikke fraveget i arbejdsskadesikringsloven.
as skade skal anerkendes, idet der var tale om en konkret og relevant påvirkning, idet der
faktisk kunne konstateres en skade, og idet der var en biologisk og naturlig forklaring på, at
denne påvirkning udløste skaden.
a havde ikke en forudbestående symptomgivende sygdom, men derimod en degenerativ li-
delse, som ikke havde givet anledning til gener eller behandling forud for skaden.
ankestyrelsens afgørelse i as sag og den generelle praksis, som afgørelsen er udtryk for, bry-
der helt grundlæggende med det beskyttelseshensyn, der ligger bag arbejdsskadesystemet, og
som er udmøntet i formodningsreglen i lovens § 12, stk. 2. formodningsreglen har til formål
at sikre, at erstatningsudmåling i sager, hvor årsagssammenhængen vurderes tvivlsom, falder
ud til skadelidtes fordel. det indebærer blandt andet, at forudbestående sygdomme eller dis-
positioner, som ikke har givet sig udslag i gener eller uarbejdsdygtighed før skaden, ikke til-
lægges betydning ved vurdering af årsagssammenhæng vedrørende tabet som følge af skaden.
formodningsreglen er en tydelig tilkendegivelse af, at arbejdsskadesikringssystemet fungerer
således, at det ikke er skadelidte, der bærer risikoen for en individuel sårbarhed.
supplerende sagsfremstilling
der er for højesteret indhentet en supplerende udtalelse fra retslægerådet af 14. september
2016, hvoraf fremgår:
       ”spørgsmål d
                                               - 4 -
       retslægerådet anmodes om at oplyse, om rådet ved besvarelsen af spørgsmål 2 har lagt
       til grund, at a foretog et løft ved hændelsen.
       hvis retslægerådet ikke har lagt til grund, at a foretog et løft, giver det så anledning til
       at ændre svaret på spørgsmål 2, hvis det lægges til grund, at a foretog et løft ved hæn-
       delsen.
       spørgsmål e
       retslægerådet anmodes om at oplyse, om rådet ved sine besvarelser har inddraget det
       forhold, at as ben gled ud ved hændelsen.
       hvis retslægerådet ikke har inddraget det forhold, at as ben gled ud, giver det så an-
       ledning til at ændre svarene på spørgsmål 1, 2 og b, hvis det lægges til grund, at as ben
       gled ud ved hændelsen.
       ad spørgsmål d og e:
       retslægerådet har i sine besvarelser inddraget de nævnte faktorer i form af påtænkt løft,
       løft og benets glid på underlaget. der findes ikke anledning til at ændre besvarelserne.
       der henvises til de generelle bemærkninger om forekomst og debut af diskusprolaps i
       besvarelsen af spørgsmål 1.
       spørgsmål f:
       giver sagen i øvrigt retslægerådet anledning til bemærkninger?
       nej.”
forklaringer
til brug for højesteret er der afgivet forklaring af jon ivar tuxøe, der har forklaret bl.a., at
han er specialeansvarlig overlæge på rigshospitalet glostrup, videnscenter for reumatologi
og rygsygdomme. han har ansvaret for rygkirurgi og har beskæftiget sig med rygkirurgi i 12
år. han har været lægekonsulent i ankestyrelsen siden 2007/2008.
en diskus er fibrøst omgivet væv, som sidder mellem hvirvellegemerne. diskusskiverne har
en fjedrende funktion, som giver ryggen mulighed for at bevæge sig. diskusskiver har en
utroligt stor styrke.
man ser ofte, at diskusskiver hos personer, der har haft voldsomt belastende arbejde i mange
år, ikke viser tegn på belastning, mens man i andre tilfælde ser en belastning. diskusskiver
svækkes med alderen. personer under 50 år har typisk en enkelt diskusskive, der viser tegn på
ældning, mens man typisk har to skiver med tegn på ældning, når man kommer over 50 år.
hvis man scanner normalbefolkningen, vil man ofte finde en prolaps, men uden at denne
                                                 - 5 -
prolaps giver symptomer. omkring halvdelen af alle diskusprolapser er symptomgivende,
men det afhænger meget af alder. det anses for at være genetisk betinget, at nogle personer
har voldsomt degenerative rygge, men det er helt almindeligt at have en eller to diskus, der er
påvirket. man vil typisk fraråde personer med degenerative ryglidelser rygbelastende arbejde.
der er mange stadier ved udvikling af en diskusprolaps, ligesom der er mange former for
prolapser. når en diskus svækkes, mister den noget af sit vandindhold. oftest er det bagvæg-
gen, der begynder at blive utæt. nedsat vandindhold på grund af ældning er det, der kaldes en
degenerativ proces. en diskusprolaps sker, når væggen i en diskus svækkes og brister. hvis en
diskus brister for alvor, ”skydes” der væv ud, og det kan give smerter.
det er kendetegnende for mange prolapser, at patienterne ofte ikke ved, hvordan prolapsen er
opstået, men undrer sig over, hvorfor det er sket lige på det tidspunkt. nogle patienter vågner
med en diskusprolaps, andre hoster, nyser eller samler noget op fra gulvet, mens andre igen er
faldet eller har slået sig. det er utroligt sjældent, at der ses diskusprolapser hos helt unge per-
soner med raske rygge. han så dog for nylig en 14-årig med en diskusprolaps.
når patienter med diskusprolaps scannes, ses oftest diskusskiver, der er degenererede i forve-
jen. i de tilfælde ville prolapsen være kommet under alle omstændigheder på et eller andet
tidspunkt. de ser også prolapser hos f.eks. håndværkere, der er faldet ned eller har fået vold-
somme belastningsskader ved, at noget tungt er faldet ned over ryggen eller nakken på dem,
men i de tilfælde er der næsten altid tale om forværringer af degenerative tilstande.
omkring en tredjedel af patienterne med diskusprolaps opereres, så han ser kun toppen af is-
bjerget. han er ikke sikker på, om de overhovedet ville have opereret a, eftersom diskuspro-
lapser har det med at helbrede sig selv med tiden. det kan være lige så godt som det, de kan
gøre med en operation.
der skal en meget voldsom belastning til for at ødelægge en rask ryg. der har været forsket i,
hvad der skal til for at give skader. resultatet var, at man skal have haft 8-10 års belastning
med løft af 8-10 tons daglig, hvoraf en betydelig del af de enkelte løft skal have udgjort
mindst 50 kg for mænd og 30-35 kg for kvinder. i sådanne tilfælde kan man anerkende en
arbejdsbetinget degenerativ ryglidelse. det siger lidt om, hvor meget ryggen egentlig kan tåle.
                                                - 6 -
hans udtalelse om, at ”a får konstateret en diskusprolaps få uger senere, som må betragtes
som opstået ved skaden” er et udtryk for en tidsmæssig sammenhæng, ikke årsagssammen-
hæng. diskusprolapsen kan godt være kommet samme dag som hændelsen. som lægekonsu-
lent bliver man altid spurgt, om skaden kan være sket på den måde og på det tidspunkt, som er
forklaret. hvis der er vidner, og hvis der er enighed om, at symptomerne startede på tids-
punktet for en bestemt hændelse, er der en formodning for, at skaden med stor sandsynlighed
er sket på tidspunktet for hændelsen. da a kom til kirurgen tre-fire uger efter hændelsen,
havde han ifølge kirurgens notat forinden været hos en kiropraktor. der var en god doku-
mentation for, at symptomerne var opstået ved den hændelse, som a beskrev.
hans bemærkning om, at det beskrevne vrid ikke var ”velegnet til at give en større diskus-
prolaps i en ellers rask ryg” skal forstås således, at han her lægger vægt på, at der skal en
voldsom belastning til for at give en skade på en rask ryg. det kan være pludselige, uforbe-
redte skader – et overraskelsesmoment, hvor musklerne ikke er klar til at tage imod. et plud-
seligt, ubelastet vrid i ryggen er derimod ikke noget, der belaster ryggen voldsomt eller noget,
der ødelægger en rask ryg, men det kan give lette, forbigående gener. omvendt kan en tung
byrde, som giver en voldsom energiudladning eller et voldsomt fald med stød op gennem
ryggen, medføre en skade. det vil dog typisk, i hvert fald hos ældre personer, medføre et
sammenfald af ryggen frem for en diskusprolaps.
han mener ikke, at der i as tilfælde var tale om en medicinsk årsagssammenhæng. det skyl-
des, at selve skadesmekanismen synes meget beskeden, og at scanningen beskrev, at der var
et nedsat vandsignal, hvilket tydede på, at der havde været en utæthed i diskusskiven gennem
længere tid. det er den mekanisme, der kan give prolapser, men det behøver ikke at være en
symptomgivende prolaps.
hvis ikke hændelsen var årsagen til as diskusprolaps, kunne årsagen i stedet være en i forve-
jen svækket diskusskive. hvis man har en svækket diskusskive, kan mange hændelser, også
ubetydelige hændelser, medføre en diskusprolaps. det er den beskedne belastning, der be-
grunder en formodning for, at skaden med overvejende sandsynlighed alligevel ville være
sket på et tidspunkt. når svækkelsesprocessen er gået i gang, øges sårbarheden og sandsyn-
ligheden for, at der sker noget på et tidspunkt.
                                               - 7 -
ud fra as forklaringer forstår han worst case således, at idet a skulle løfte nettet, skred hans
fod, hvorved han fik overbalance og faldt. der var ikke noget med, at han fik nettet over sig
eller fik nettet på ryggen. han var selv herre over løftet. hvis man lægger til grund, at han var
i gang med et løft og faldt forover, ville hans ryg i forvejen være spændt for. i den situation
ville hans ryg i højere grad have været klar til at håndtere overbalancen, end hvis han ikke
havde været i gang med et løft – overraskelsesmomentet ville ikke have været så stort. når
man falder, slipper man typisk det, man har i hænderne, for at tage fra. et løft på 28 kg er me-
get almindeligt; det er ikke nogen tung byrde som sådan.
patienter har ofte svært ved at beskrive, hvad der er sket. as forklaring om, at han fik et
”hug/stød i ryggen” kan godt have været diskusprolapsen, men det kan også have været de
små muskler, der låste ryggen fast. det er svært at sige, når der ikke blev forklaret noget om
udstråling til benet. det forklarede a først om senere.
man har i forskningsøjemed ladet dyr udsætte for påvirkninger og har da konstateret, at der
skal voldsomme belastninger til, før der sker en skade. ved stor belastning, f.eks. ved et tra-
fikuheld, ses der oftere et sammenfald i ryggen frem for en diskusprolaps. det var bl.a., fordi
man i nogle tilfælde af trafikuheld så sammenfaldsfrakturer, at man gik væk fra hofteseler til
børn i bilerne.
højesterets begrundelse og resultat
sagen angår, om a i marts 2010 pådrog sig en arbejdsskade, jf. arbejdsskadesikringslovens §
5, jf. § 6.
højesteret tiltræder landsrettens bevisbedømmelse med hensyn til, hvordan hændelsen i marts
2010 foregik.
det er et hovedspørgsmål under sagen, om der er årsagssammenhæng mellem hændelsen og
as ryglidelse. ved vurderingen af årsagssammenhæng må der bl.a. lægges vægt på, i hvilket
omfang hændelsen er egnet til at forårsage den skade, der er anmeldt. det kan være tilfældet,
hvis der er en biologisk naturlig og logisk forklaring på, at skaden opstod som følge af hæn-
                                               - 8 -
delsen på arbejdet. der kan også tages hensyn til, om hændelsen har haft en karakter og et
omfang, der gør det sandsynligt, at skaden opstod som følge af hændelsen.
det fremgår af de lægelige oplysninger i sagen, at a ikke forud for hændelsen havde haft ge-
ner fra ryggen, at der kort efter hændelsen blev påvist en diskusprolaps, som han blev opereret
for, og at han efter hændelsen har haft vedvarende smerter i ryggen. ved mr-scanning efter
hændelsen blev der, udover prolapsen, påvist en degenerativ ryglidelse.
det fremgår af retslægerådets besvarelse af spørgsmål 1, at diskusprolapser findes hyppigt i
befolkningen uden at give symptomer, og at symptomgivende prolapser ofte opstår spontant,
uden at en bestemt ydre påvirkning kan påvises som årsag hertil. det fremgår endvidere, at
den beskrevne hændelse i belastningsmæssig henseende ikke adskiller sig fra normale daglig-
dags bevægelser.
af retslægerådets besvarelse af spørgsmål 12 fremgår, at kun halvdelen af diskusprolapser er
forbundet med symptomer, og at i sager som den aktuelle opstår symptomerne ved en belast-
ning af ryggen. det er ikke muligt at se på en prolaps, om den er opstået ved den aktuelle lej-
lighed, eller den var der i forvejen og blot er blevet symptomgivende. endvidere hedder det:
”retslægerådet vurderer derfor, at belastningen ved hændelsen har ført til smerter i en i for-
vejen svækket ryg. retslægerådet kan ikke afgøre, om prolapsen er fremkommet ved belast-
ningen eller blot blevet symptomgivende.”
på den baggrund finder højesteret det ikke godtgjort, at den påviste diskusprolaps er forårsa-
get af hændelsen. efter retslægerådets udtalelse må det imidlertid lægges til grund, at hæn-
delsen har haft helbredsmæssige følger for a. retslægerådets udtalelse må således forstås på
den måde, at prolapsen er blevet symptomgivende som følge af hændelsen, hvis den ikke er
forårsaget heraf. det forhold, at prolapsen blev symptomgivende, indebar en forværring af
hans forudbestående ryglidelse, idet han fik vedvarende rygsmerter, blev uarbejdsdygtig i
længere tid og blev opereret for prolapsen. det er efter de foreliggende oplysninger ikke
godtgjort, at den forudbestående ryglidelse var af en sådan karakter, at forværringen ville
være indtrådt omkring det pågældende tidspunkt, også selv om han ikke havde været udsat for
den pågældende hændelse.
                                               - 9 -
under de anførte omstændigheder finder højesteret, at hændelsen har medført en forværring
af ryglidelsen i et omfang, der i sig selv udgør en personskade, og tiltræder derfor, at a ved
hændelsen har pådraget sig en arbejdsskade omfattet af arbejdsskadesikringslovens § 5, jf. §
6.
højesteret stadfæster herefter landsrettens dom.
                                      thi kendes for ret:
landsrettens dom stadfæstes.
i sagsomkostninger for højesteret skal ankestyrelsen betale 75.000 kr. til statskassen.
de idømte sagsomkostningsbeløb skal betales inden 14 dage efter denne højesteretsdoms af-
sigelse og forrentes efter rentelovens § 8 a.

source: retspraksis

LICENSE:
Creative Commons Legal Code

CC0 1.0 Universal

type: caselaw

jurisdiction: Denkmark


text:
- jen
                                         udskrift
                                             af
                         sø- & handelsrettens dombog
                                       ____________
                                           dom
afsagt den 2. oktober 2009 i sagerne
                       v‐76‐07, v‐84‐07, v‐92‐07 og v‐103‐07
                       crocs inc.
                       (advokat klaus ewald madsen)
                        mod
                       nial aps (i alle sager)
                       og
                       cap v sport and licenses v/casper vodsgaard (i sagen v 92‐07)
                        (advokat thomas bøgild‐jakobsen for begge)
indledning og påstande
                                                   ‐2‐
dommen vedrører fire sager der blev kumuleret den 20. december 2007. tre af sagerne (v‐
76‐07, v‐84‐07 og v‐103‐07) vedrører ca. 100.000 par clox sko der blev tilbageholdt af skat i
juni og juli måned 2007. den fjerde sag (v‐92‐07) vedrører salg af en plastictræsko med nav‐
net clox som sagsøger har fået nedlagt fogedforbud imod.
       sagerne (v‐76‐07, v‐84‐07 og v‐103‐07) er afsluttet ved rettens dom af 13. februar 2009
for så vidt angår crocs inc.s (crocs’) påstande mod den oprindelige sagsøgte cap v aps, nu
under konkurs. i sagerne resterer herefter crocs’ påstande mod cap v sport and licenses
v/casper vodsgaard og nial aps’ (nials) påstand mod crocs. denne påstand vedrører et er‐
statningskrav rejst af den tidligere sagsøgte som er blevet overført til nial aps.
crocs har nedlagt følgende påstande:
     1. cap v sport and licenses v/casper vodsgaard tilpligtes at anerkende at det af fo‐
         gedretten i århus den 14. maj 2007 i sag fs 20‐3640/2007, 3653/2007 samt 3942/2007
         nedlagte fogedforbud er lovligt gjort og forfulgt.
     2. cap v sport and licenses v/casper vodsgaard tilpligtes at betale 1.000.000 kr. til
         crocs med procesrente fra sagens anlæg den 8. juni 2007.
cap v sport and licenses v/casper vodsgaard har nedlagt påstand om frifindelse.
nial har nedlagt påstand om at crocs tilpligtes til nial at betale 61.156.000 kr. med proces‐
rente fra den 3. januar 2008.
over for nial aps’ påstand har crocs nedlagt påstand om frifindelse.
sagernes gang
i sagen v‐92‐07 indgav crocs den 10. april 2007 forbuds‐ og bevissikringsrekvisition til fo‐
gedretten i århus mod cap v holding aps, cap v aps og cap v sport and licenses, v/
casper vodsgaard. påstanden vedrørende nedlæggelse af forbud var som følger:
       ”… i henhold til retsplejelovens § 641 nedlægges fogedforbud, hvorved det forbydes cap
       v sport and licenses, ved casper vodsgaard, i strid med ophavsretslovens § 2 og/eller
       markedsføringslovens § 1 at foretage og/eller lade foretage ulovlig kopiering og/eller di‐
                                                    ‐3‐
       stribution og/eller markedsføring af ulovlige kopier af hele og/eller dele af det skodesign,
       som ligger til grund for crocs cayman sko, hvortil rekvirenten har rettighederne…”
den 14. maj 2007 afsagde fogedretten i århus kendelse med følgende indhold:
       ”… efter bevisførelsen lægges det til grund, at rekvirenten markedsførte de i sagen om‐
       handlede sko i danmark forud for rekvisitus. da rekvisiti sko efter deres design er for‐
       vekslelige med rekvirentens sko, findes det sandsynliggjort, at rekvisiti ved sin markeds‐
       føring af skoene i danmark har overtrådt markedsføringslovens § 1. som følge heraf, og
       da betingelserne for at nedlægge forbud i medfør af retsplejelovens § 642, nr. 1‐3, i øvrigt
       findes opfyldt, tages rekvirentens påstand til følge…”
crocs stillede den 16. maj 2007 1 million kr. i sikkerhed for nedlæggelse af fogedforbuddet.
cap v aps blev den 29. august 2008 taget under konkursbehandling. kurator jan heucken‐
dorff meddelte den 15. december 2008 at konkursboet ikke havde mulighed for at indtræde i
sagerne. nial overtog erstatningskravet som cap v aps havde rejst mod crocs.
       den 13. februar 2009 afsagde sø‐ & handelsretten udeblivelsesdom i v‐76‐07, v‐84‐07
og v‐103‐07. crocs fik medhold i at cap v aps, nu under konkurs, skulle anerkende at de
sko der var omfattet af i alt ni forskellige toldsager krænkede crocs’ rettigheder til de origi‐
nale crocs cayman‐sko.
i v‐92‐07 blev der den 13. februar 2009 afsagt sålydende udeblivelsesdom:
    1.   sagsøgte, cap v aps nu under konkurs, tilpligtes at anerkende, at det af fogedretten i århus
         den 14. maj 2007 i sag fs 20‐3640/2007, 3653/2007 samt 3942/2007 nedlagte fogedforbud er lov‐
         ligt gjort og forfulgt.
    2.   sagsøgte, cap v aps nu under konkurs, tilpligtes at godtgøre de med forbuds‐ og bevissik‐
         ringsforretningens gennemførelse forbundne omkostninger, som foreløbigt kan opgøres til kr.
         76.000,00 med tillæg af sædvanlig procesrente at regne fra tidspunktet for nærværende rets‐
         sags anlæggelse.
    3.   sagsøgte, cap v aps nu under konkurs, tilpligtes at betale kr. 7.718.848,00 til sagsøger med
         tillæg af sædvanlig procesrente at regne fra tidspunktet for nærværende retssags anlæggelse.
    4.   sagsøgte, cap v aps nu under konkurs, tilpligtes at tilbagekalde alle solgte og distribuerede
         ulovlige kopier af sagsøgers originale crocs cayman sko.
    5.   sagsøgte tilpligtes under sagsøgers kontrol at tilintetgøre alle sagsøgtes ulovlige kopier af sag‐
         søgers originale crocs cayman sko, som sagsøgte har tilbagekaldt og/eller i sin besiddelse.
                                               ‐4‐
herefter resterede alene crocs’ påstande mod cap v sport and licenses v/casper vods‐
gaard og nial aps’ modkrav mod crocs.
sagsoplysninger i øvrigt
crocs er et amerikansk selskab stiftet i 2002 som designer og producerer en træsko/sandal i
et plasticmateriale under navnet crocs. crocs har oplyst at selskabet solgte skoen i danmark
fra 2004, men dette har været bestridt. crocs har fremlagt en kvittering fra december 2005 til
dokumentation for at skoen blev solgt på dette tidspunkt i danmark. dette bestrides også af
sagsøgte. crocs‐skoen sælges i danmark gennem en dansk distributør og 300 forhandlere.
crocs’ sko markedsføres under navnet ”crocs” sammen med et billede af en krokodille. sko‐
en findes i mange modeller og farver. den i forbudssagen anvendte model har navnet ”crocs
cayman”.
      casper vodsgaard bestrider at have drevet personlig virksomhed. casper vodsgaard
var direktør i cap v aps og gør gældende at skoene alene er handlet igennem dette selskab.
cap v holding aps er blevet tvangsopløst og udgået af sagen.
                                                ‐5‐
       på hjemmesiden www.xcapesport.com samt i et katalog på hjemmesiden vedrørende
skitøj, står cap v omtalt såvel i selskabsformen ”a/s” som ”cap v sport and licenses
v/casper vodgaard”, begge på adressen gunnar clausens vej i viby.
       cap v aps’ sko markedsføres under navnet ”xcape the clox”. skoen findes i flere
modeller, farver og prints. fogedforbuddet vedrører den ensfarvede ”model 1” i 13 forskelli‐
ge farver.
den omhandlede skotype blev første gang produceret af et canadisk firma i 2002. flere for‐
skellige firmaer købte disse sko blandt andet crocs og et selskab ved navn holey soles. ho‐
ley soles eksisterer fortsat og sælger en tilsvarende skotype, og der verserer flere sager mel‐
lem crocs og holey soles herom. crocs har oplyst at selskabet har købt det canadiske firma.
dette er ikke dokumenteret. der findes på nuværende tidspunkt mange andre, lignende sko
på det danske marked. parterne er uenige om hvilket mærke der var først på det danske
marked.
       casper vodsgaard stiftede efter fogedretssagen nye selskaber som fortsatte salget af
clox skoen i de øvrige modeller som efter casper vodsgaards opfattelse ikke var omfattet af
det nedlagte forbud. crocs har i foråret 2008 fået nedlagt forbud imod dette salg. justifikati‐
onssagerne i disse sager (v‐48‐08) afventer denne dom.
                                                  ‐6‐
       crocs er indehaver af en eu‐designregistrering indleveret i 2004 af en crocs‐sko i mo‐
dellen ”beach”. denne registrering er kendt ugyldig af ohim den 12. december 2007, men
afgørelsen er påanket, og sagen verserer fortsat.
forklaringer
casper vodsgaard har forklaret at han har arbejdet i sportsbranchen i mange år. han fik ide‐
en til at lave plastictræsko da han så en sko af mærket holey soles hos en bekendt. han og
hans designer gik i foråret 2006 i gang med at udvikle skoen. de ville lave en sko med god
pasform, luftig og god for knæene. da de havde en tegning klar, fik de en producent til at la‐
ve en støbeform. formen kostede 20.000 dollars og kunne bruges til at lave eksemplarer af én
model i én størrelse. han kendte ikke crocs‐skoen på dette tidspunkt.
       i juni og juli 2006 fik de deres første prøver hjem som de kunne fremvise til kunder, og
på denne baggrund modtog de bestillinger. i august og september 2006 begyndte de på ud‐
viklingen af nye modeller, da de tilpassede nye modeller til deres kunder; intersport, sporti‐
gan og coop. det var for at kunne sælge skoene til flere kunder i samme by. de fik alt pro‐
duceret i kina.
       i 2006 solgte de omkring 50.000 sko, og i 2007 indtil fogedsagen havde de solgt om‐
kring 350.000 sko.
       revisoren har udfærdiget erstatningsopgørelsen på grundlag af de tal og bilag som
casper vodsgaard har givet. cap v aps måtte annullere en ordre på 143.000 sko da crocs
sendte meddelelse til alle cap v aps’ kunder om at deres varer var blevet forbudt. en ordre
på 40.000 sko kunne ikke annulleres, men skoene blev solgt i sverige og tyskland. de havde
også en ordre på 100.000 af deres model 3 til coop som blev annulleret.
       salgsforventningerne for april måned var 200.000 og endnu flere i maj, antageligt om‐
kring 300.000 par sko. hans salgsforventninger var således det dobbelte af hvad revisoren
har taget med i opgørelsen. salget var endnu ikke kommet i gang i udlandet, men de havde
præsenteret skoene på en messe. i sverige havde de dog allerede solgt omkring 100.000. de
havde tre sælgere i sverige og en agent i tyskland hvor de også havde kontakt med nogle
sportsbutikker.
                                                ‐7‐
       den 14. maj 2007 kom fogeden til hans kontor. der blev afholdt et møde, og det blev
drøftet hvilke modeller der skulle være omfattet af et forbud. alle modeller blev fremvist på
kontoret. dommeren og sagsøgers advokat valgte at kun model 1 i ensfarvet skulle være om‐
fattet af forbuddet.
       efter fogedsagen oprettede casper vodgaard to nye selskaber hvorigennem han ville
sælge de andre modeller der ikke var omfattet af fogedsagen. efter fogedsagen har han ikke
solgt model 1. nogle ordrer blev ændret fra model 1 til en anden model.
       hans kunder var meget bange for at samarbejde med ham på grund af crocs’ opførsel,
og han mistede blandt andet samarbejdet med sportmaster. herudover havde han proble‐
mer med at få sko igennem tolden. alle hans modeller blev stoppet i tolden og undersøgt.
han anmodede crocs’ advokat om en liste over hvilke modeller de ikke ville stoppe via tol‐
den, men fik ikke svar. cap v aps havde også flere containere med sko stående forskellige
steder i udlandet som de ikke kunne få importeret til danmark. alt dette medførte et meget
dårligt forhold til hans leverandører og kunder.
       de havde en eneforhandleraftale i hele skandinavien af den canadiske sko doug’s,
men disse sko blev også stoppet i tolden hvilket har medført store problemer med samarbej‐
det med doug’s. fortjenesten på disse sko var mellem 40 og 50 kr. pr. par.
       uden forbuddet havde han haft store muligheder i 2008, da hverken crocs eller holey
soles kunne levere, men da de ikke kunne få oplyst hvilke modeller sagsøger ikke ville kræ‐
ve stoppet, turde de ikke bestille nogle af deres andre modeller. de ville både have kunnet
sælge i danmark og udlandet, da de havde orden i deres produktion og sælgernetværk.
       deres dækningsbidrag pr. sko var på 23,69 kr. på sigt ville de kunne sænke deres om‐
kostninger og dermed forhøje deres avance. de havde et godt brand i deres specielle ”x”.
       detailprisen på deres sko faldt, selv om de forsøgte at få kunderne til at sælge til den
højeste mulige pris. prisen faldt til 300 kr. for to par, men der er stadig steder, der sælger
skoen for 400 kr. parret. prisen på crocs‐skoen er også faldet.
        casper vodsgaard har aldrig været momsregistreret og har aldrig handlet som selv‐
stændig, hvilket ej heller blev drøftet på fogedretsmødet.
torben bendixen har forklaret at han var økonomichef i cap v aps fra maj 2007 til juli 2008.
han var til stede under fogedretsmødet den 14. maj 2007 og udleverede materiale til den af
                                                ‐8‐
fogedretten udmeldte revisor, svend jørgen svendsen. det var kun model 1 i ensfarvet der
blev inddraget af fogeden i forbuddet selv om alle modeller blev forevist. de 13 modeller der
fremgår af bevissikringssagen, er således ensfarvede model 1 i 13 forskellige farver. det er de
eksakte salgstal der blev oplyst til revisoren. de havde også solgt andre modeller på dette
tidspunkt, men disse blev ikke inddraget i fogedsagen. de havde sælgere ansat i sverige og
én i tyskland.
       casper vodsgaard har ikke drevet personlig virksomhed i den tid torben bendixen
var ansat i cap v aps. torben bendixen har givet revisoren tal til erstatningsopgørelsen,
men har ikke deltaget i udregningerne.
louise palmerston plaun har forklaret at hun i marts 2005 så holey soles‐skoen i eva‐mate‐
riale i canada, og i juni 2005 begyndte hun at sælge skoen til danske forretninger. forevist en
sko fra holey soles forklarede vidnet at man kan genkende dette mærke på at den er smalle‐
re end de øvrige mærker, og at der står holey soles på skoen. i august 2005 præsenterede
hun skoen på messen i bella centeret, og det var første gang denne type sko blev præsente‐
ret i danmark. hun sælger fortsat skoen i danmark. hun kendte ikke crocs‐skoen da hun
begyndte salget. hun hørte første gang om dette mærke da det canadiske selskab fortalte
herom, men crocs fandtes dengang ikke på det danske marked. da hun i begyndelsen frem‐
viste sine sko, var reaktionen altid at ingen før havde set en lignende sko. hun så første gang
crocs i en dansk avis i december 2005.
       martin heidemann som har firmaet marimarti, har købt holey soles‐sko af hende i
2006. han har ikke oplyst at han har solgt crocs‐sko. i 2007 begyndte han også at sælge en
lignende, italiensk sko af mærket voz hvorfor hun stoppede samarbejdet.
       salget af skoene eksploderede i 2006 og 2007. sidenhen er salget faldet, men der er sta‐
dig et marked for skoene. holey soles koster stadig 399 kr. til voksne og 299 kr. til børn, men
der er mange billige mærker på markedet, ligesom hun har set crocs‐sko til 50 kr. i kvickly.
mads holbæk har under anticiperet bevisførelse forklaret at han har været revisor for cap v
aps siden 2004. han har deltaget i det praktiske revisionsarbejde, mens statsautoriseret revi‐
sor villy b. fiedler var selskabets revisor. cap v handlede med ”plastictræsko” fra foråret
2007. vidnet havde løbende forbindelse med indehaveren af cap v, casper vodsgaard, og
                                                   ‐9‐
var bekendt med cap v’s forretning med plastictræsko. vidnet var således klar over at cap
v havde mange forskellige modeller, det så han bl.a. senest ved et besøg i maj 2007.
       vidnet har udfærdiget opstillingen af 14. august 2008 vedrørende cap vʹs tab af dæk‐
ningsbidrag som følge af fogedforbuddet (sagens bilag m). han fik opgaven af casper i an‐
ledning af forbuddet. opstillingen er et estimat over den påregnelige udvikling hvis forbud‐
det ikke var blevet nedlagt. opgørelsen bygger på ordrebeholdninger og forventninger. op‐
gørelsen er ikke en revisorerklæring.
       forespurgt om det realistiske i at holde dækningsbidraget svarede vidnet at han ikke
havde kendskab til fremtidige ændringer i salgspriser eller omkostninger.
       angivelsen af antallet 138.034 par sko som selskabets ordrebeholdning på tidspunktet
for fogedforbuddet den 14. maj 2007 beror på udskrift af selskabets bogholderi og er således
dokumenteret for ham.
       salget i april og en del af maj indtil forbuddet, 240.000 par, indeholder det samlede
salg; det tal der fremgår af bevissikringsrapporten vedrører kun én model. han mener ikke
han har læst fogedkendelsen som vedrører én model. casper bad ham om at lave en oversigt
der vedrørte samtlige modeller.
       angivelsen af de svømmende ordrer på 183.000 er virksomhedens eller caspers opgø‐
relse på grundlag af ordrer sendt til østen.
       de salgstal han har anført, er taget fra systemet; han har således fået forevist indkøbs‐
ordrer der viser indkøbspriser. han har ikke gennemgået bilag fra bogholderiet. han blev
bedt om at lave et estimat. vidnet har ikke haft noget at gøre med opgørelsen af den tabte
fortjeneste således som den er angivet i påstandsdokumentet.
       han kan ikke sige om tallet vedrørende mistet salg til coop (100.000 par) indgår to
gange i tabsopgørelsen.
       han har ikke deltaget i opgørelsen af tabet for 2008. han er enig i at det vil være reali‐
stisk at antage at salget ville være faldet pga. øget konkurrence mv.
       opgørelsen af tabet til 25 mio. kr. er realistisk. det burde kunne lade sig gøre. casper
havde en betydeligt kapacitet, og salget var inde i en vækstfase.
       salgstallene angiver forventet salg.
       vidnet har set ordrebekræftelse fra coop. coop afgav en meget stor ordre hvorfor
dækningsgraden blev lidt mindre end gennemsnitligt.
                                                 ‐ 10 ‐
       vidnet har ikke forholdt sig til at forbuddet ikke vedrørte salg i tyskland og sverige.
       cap v havde ikke haft indtjening af betydning inden forbuddet blev nedlagt. skoene
var klart den væsentlige omsætning for casper; tidligere havde han mest beskæftiget sig
med import og salg af forskellige former for sportstøj mv. forretningen med plastictræsko
var den første forretning som casper havde, der kunne give et væsentligt overskud.
       opgørelsen af forventet (estimeret) salg juni‐december 2007 på 430.000 par sko bygger
på caspers oplysninger om hvad han forventede i forbindelse med vidnets egen vurdering
af hvad der var sandsynligt under hensyn til bl.a. nyhedsværdi af produktet og dets sæson‐
følsomhed. vidnets vurdering af salget i juni‐december 2007 var at det ikke var realistisk at
regne med 200.000 par sko pr. måned resten af året, bl.a. fordi skoene er en sommervare.
       cap v havde ved starten af salget af plastictræsko sælgere i sverige, og der var startet
salg i tyskland af en ny sælger. opgørelsen bygger på selskabets oplysninger i forbindelse
med revisors vurdering af det sandsynlige forløb.
       vidnet har ikke set bevissikringsrapporten med angivelse af en omsætning på ca.
40.000 par sko om måneden og med en dækningsgrad beregnet til 62,5%. han har selv på
grundlag af fakturaer og bogføringsbalance beregnet dækningsgraden til 57,81%. han har
ved sine beregninger ikke taget stilling til om dækningsgraden kunne opretholdes. dæk‐
ningsbidraget fremkommer ved at salgsprisen fradrages indkøbsprisen og omkostninger så‐
som told og fragt der direkte vedrører den pågældende vare, men ikke salgsomkostninger el‐
ler generelle omkostninger.
       40.000 par plastictræsko blev standset hos toldvæsenet. antallet af annulleringer har
han fået oplyst af casper. det samme gælder oplysningen om det halve dækningsbidrag ved
salg af 40.000 par plastictræsko i sverige og tyskland. halveringen begrundedes med at man
ikke kunne opnå den fulde pris ved salg i sverige og tyskland hvortil kom at der var ekstra
omkostninger.
       aprilsalget på 200.000 par sko fik han oplyst af casper; endvidere havde han boghol‐
deribalancen. tallet er afrundet; det nøjagtige tal var ikke væsentligt da det drejede sig om
estimering.
       antallet 40.000 par var også afrundet.
       tallet 160.000 par sko er oplyst af casper.
                                                ‐ 11 ‐
       der var forventet salg på 200.000 par i maj 2007. der er som anført fradraget 40.000 par
som var det faktiske salg i maj 2007, således at den mindskede omsætning bliver 160.000 par
sko. af disse antages 60.000 par at være medtaget i opgørelsen under overskriften ordrebe‐
holdning på tidspunktet for fogedforbuddet, jf. redegørelsen. adspurgt om 80.000 par sko
(138.934 par minus 60.000 par = 78.934 par) af det mistede salg i maj ikke også skal modreg‐
nes i opgørelsen ud fra den antagelse at det pågældende antal allerede indgår i opgørelsen
under den nævnte overskrift, svarede vidnet at det kan han ikke redegøre for, eller også hu‐
sker han det blot ikke, men han er sikker på at der er et tabt salg i maj der ikke indgår i den
øvrige del af opgørelsen.
argumenter
crocs har gjort gældende at betingelserne for nedlæggelse af fogedforbuddet mod cap v
sport and licenses v/casper vodsgaard var opfyldt, og at crocs er berettiget til erstatning og
vederlag efter ophavsretsloven, designloven og markedsføringsloven.
       første betingelse for nedlæggelse af forbud er at sagsøgers ret krænkes. crocs‐skoen
kom på det danske marked i 2004 og i andre lande allerede i 2002. skoen havde et hidtil uset
design og materiale. skoen var den første af sin slags på markedet og opfylder betingelserne
til særpræg og nyder dermed beskyttelse efter såvel ophavsretsloven, designloven som mar‐
kedsføringsloven. sagsøgtes clox‐sko krænker sagsøgers rettigheder da clox‐skoen i alt væ‐
sentlighed er identisk med crocs‐skoen. clox‐skoen bærer præg af at man har lavet en sko
der så vidt muligt ligner den originale crocs‐sko. ligheden er tilstræbt og nærgående.
       anden betingelse for nedlæggelse af forbudt er at sagsøgte vil foretage de handlinger,
der søges forbudt. skoene blev solgt fra adressen gunnar clausens vej i viby j. sagsøgte op‐
lyser nu at det alene var cap v aps der solgte skoene, men på tidspunktet for indlevering af
rekvisitionen var det ikke muligt at se hvilken virksomhed der solgte skoene, idet der såvel i
en brochure som på en hjemmeside stod cap v sport and licenses v/casper vodsgaard
uden selskabsbetegnelse. da selskaberne blev drevet fra samme adresse, blev fogedrekvisiti‐
onen indgivet mod alle. cap v sport and licenses v/casper vodsgaard indeholder ikke en
selskabsbetegnelse, og sagsøger må derfor kunne gå ud fra at der er tale om en personligt
drevet virksomhed. efter fogedsagen stiftede casper vodsgaard tre nye selskaber og fortsat‐
te salget af skoene hvilket viser at det var nødvendigt at nedlægge forbuddet mod casper
                                               ‐ 12 ‐
vodsgaard personligt. sagsøger har ikke kunne bevise at casper vodsgaard personligt har
solgt skoene, men hvis denne del af forbuddet ikke var nedlagt, ville forbuddet være uden
virkning. der er ingen hensyn at tage til casper vodsgaard.
       den af sagsøger stillede sikkerhed skal frigives da forbuddene var lovlige.
       erstatningskravet er fastsat skønsmæssigt da sagsøger ikke kan bevise i hvilket omfang
casper vodgaard har solgt skoene.
       nials krav bygger på to synspunkter: at forbuddet ikke var lovligt nedlagt, og at sag‐
søgtes sko ikke lovligt blev tilbageholdt af skat. begge disse synspunkter er der taget stil‐
ling til ved dommene af 13. februar 2009, og retten kan ikke på ny prøve disse spørgsmål.
       en erhverver af en simpel fordring får ikke bedre ret end overdrageren, hvorfor det ik‐
ke ændrer sagen at nial fik overdraget fordringen fra kurator inden dommene blev afsagt.
       crocs bestrider nials tabsopgørelse som særdeles urealistisk.
       ved fastsættelse af sagsomkostningerne skal der tages hensyn til at crocs er stævnet
for 61 mio. kr.
casper vodsgaard og nial har vedrørende nials krav på erstatning gjort gældende at nial
indtrådte i kravet den 15. september 2008. først den 13. februar 2009 blev der afsagt udebli‐
velsesdomme i sagerne idet konkursboet ikke ønskede at indtræde. der ligger ikke en judici‐
el prøvelse til grund for dommene. det er endvidere blevet oplyst på et telefonisk retsmøde,
at konkursboets domme ingen forskel gjorde for nials ret til at få prøvet deres selvstændige
krav. nial er indtrådt i kravet inden dommene, og de er dermed ikke bindende for nial.
       crocs‐skoen nyder ikke ophavsretlig beskyttelse. tøj og sko kan kun få ophavsretlig
beskyttelse i ganske særlige tilfælde. crocs‐skoen var end ikke den første af denne type sko
på markedet. eva er et helt almindeligt materiale, og en sandal er en helt almindelig sko. da
crocs skoen ikke er særlig original, skal clox‐skoen være nærmest identisk med crocs‐skoen
før den krænker crocs. der er 11 tydelige forskelle på de to sko. clox‐skoen ligner nærmere
holey soles‐skoen. lighedsvurderingen skal alene foretages for de dele som nyder ophavs‐
retlig beskyttelse. crocs kan ikke gøre gældende at selskabet har ophavsretten til hverken
materialet til skoen eller til udformningen som sandal og træsko. markedsføringsloven er ik‐
ke krænket, for der findes utallige sko på markedet som ligner de foreliggende sko. crocs’
                                               ‐ 13 ‐
model beach nyder designbeskyttelse, men det var alene crocs‐skoen i model clayman der
var inddraget i forbudssagen. crocs kan ikke udvide sit anbringende til en helt anden sko.
       casper vodsgaard har personligt ikke handlet med clox‐sko eller med nogen som
helst anden sko. under fogedretssagen blev parterne enige om at sagen alene angik cap v
aps. dette fremgår klart af bevissikringssagen. casper vodsgaard har konsekvent igennem
hele sagsforløbet oplyst at han aldrig har handlet i personligt regi.
       erstatningspåstanden på 61 mio. kr. er et realistisk udtryk for sagsøgtes tab. fortjene‐
sten pr. sko var på 23,69 kr. alene de allerede eksisterende ordrer vil føre til en erstatning på
5,5 mio. kr. hertil kommer suppleringssalg til disse ordrer. erstatningen for det øvrige for‐
ventede salg er ganske beskedent, og forventningerne inklusive salg i udlandet var rettelig
langt højere.
sø‐ og handelsrettens afgørelse
crocs’ påstande er rettet mod cap v sport and licenses v/casper vodsgaard der har be‐
stridt at have drevet selvstændig virksomhed med handel af nogen art. oplysningerne i fo‐
gedsagen og oplysningerne om præsentationen af cap v sport and licenses på hjemmesi‐
den www.xcapesport.dk kan ikke føre til at det statueres at casper vodsgaard har drevet
personlig virksomhed under firmaet cap v sport and licenses. casper vodsgaard skal der‐
for frifindes.
       crocs skal betale 75.000 kr. inkl. moms til dækning af rimelige advokatudgifter til cas‐
per vodsgaard. der er ved afgørelsen lagt vægt på størrelsen af det krav der er rejst mod
casper vodsgaard, men også på at denne del af sagen udgør en beskeden del af sagskom‐
plekset.
den 13. februar 2009 blev der afsagt domme i sagerne mod cap v aps, nu under konkurs.
det blev ved dommene fastslået at de sko der var stoppet af skat, krænkede crocs’ rettig‐
heder, og at fogedforbuddet af 14. maj 2007 var lovligt gjort og forfulgt.
       nial påstår under denne sag at crocs skal betale erstatning, fordi betingelserne for ned‐
læggelse af fogedforbuddet ikke var opfyldt.
       de afsagte domme har retskraft, og de spørgsmål som dommene har afgjort, kan ikke
prøves på ny, heller ikke i den form at retten anmodes om at tage stilling til et krav om er‐
                                                 ‐ 14 ‐
statning for forbuddene. det er i denne forbindelse uden betydning om nial har fået over‐
draget kravet fra nial aps’ konkursbo inden afsigelse af dommene eller senere. dommenes
retskraft ændres ej heller af at de afsagte domme er udeblivelsesdomme. nials påstand skal
derfor afvises.
       nial skal under hensyn til størrelsen af selskabets krav betale 500.000 kr. ekskl. moms
til crocs til dækning af sagsomkostninger, herunder rimelige advokatomkostninger
                                        thi kendes for ret:
casper vodsgaard frifindes.
crocs inc. skal betale 75.000 kr. i sagsomkostninger til casper vodsgaard. sagsomkostnin‐
gerne forrentes efter rentelovens § 8a.
sagerne v‐76‐07, v‐84‐07, v‐92‐07 og v‐103‐07 afvises for så vidt angår nial aps’ påstande.
nial aps skal betale 500.000 kr. i sagsomkostninger til crocs inc. sagsomkostningerne for‐
rentes efter rentelovens § 8a.
              jette gemzøe                   jens feilberg               lisbet friis
                                               (sign.)
                                udskriftens rigtighed bekræftes
                                 p.j.v. sø- og handelsretten, den


text:
                                            dom
afsagt den 24. juni 2014 af østre landsrets 17. afdeling (landsdommerne thomas lohse,
henrik bitsch og anne birgitte fisker).
17. afd. nr. b-2146-13:
b
(advokat eva tofteberg persson)
mod
a
(advokat finn sandgaard)
helsingør rets dom af 22. marts 2012 (sks 477/2012) er anket af b med påstand om frifin-
delse.
indstævnte, a, har påstået stadfæstelse.
supplerende sagsfremstilling
spørgsmålet i denne sag er, om as halvdel af ejendommen, x-vej 9, 2920 rungsted kyst, er
erhvervet og ombygget for hendes særejemidler, og som følge deraf er særeje. ejendommen
blev erhvervet med overtagelsesdag den 1. december 2001 af a og b i fællesskab, og de ejer
hver en halvdel.
af ejendommes købesum på 2.840.000 kr. blev 190.000 kr. betalt kontant, mens restbeløbet
på 2.650.000 kr. blev deponeret. parterne er enige om, at der efterfølgende blev brugt cirka
1.800.000 kr. på ombygning af ejendommen. af tingbogsattest af 2. juni 2014 fremgår, at der
er optaget 3 realkreditlån i ejendommen på henholdsvis 2.274.000 kr., 1.618.000 kr. og
816.000 kr.
                                               - 2 -
der er fremlagt udvalgte kontoudtog vedrørende nogle af parternes konti. af kontoudskrifter
for konto nr. … "boligskift-konto" fremgår blandt andet, at kontoen den 14. september 2001
gik i minus med 190.000 kr., da den kontante del af købesummen blev hævet. den 19. no-
vember 2001 blev der indsat 800.000 kr., og der er enighed om, at dette beløb er a conto arv
fra as far. den 30. november 2001 blev der yderligere indsat 2.260.634,43 kr., som hidrørte
fra et lån, der blev optaget ved købet af ejendommen, og samme dag blev der udstedt en check
på 2.650.000 kr. i forbindelse med deponering af restkøbesummen.
a oprettede i forbindelse med udbetaling af arven efter sin far konto … kaldet "arvekontoen".
af kontoudskrift nr. 3, der dækker perioden 31. december 2001 til 31. december 2002 fremgår
blandt andet, at startsaldoen var 2.085,85 kr. den 14. juni og den 3. september 2002 blev der i
alt indsat 1.965.099,25 kr. hidrørende fra arv. der blev i perioden endvidere købt aktier for
885.549,43 kr. og overført 400.000 kr. til en gevinstopsparing og 300.000 kr. til en ratepen-
sion - begge konti tilhørende a. den 31. december 2003 var saldoen på kontoen 440.399,31
kr.
der er endelig fremlagt en række årsopgørelser for parterne for at belyse deres indtægts- og
formueforhold. af disse fremgår, at a under punktet "pengeinstitutter/obl./pante" i 2001
havde 76.837 kr., i 2002 1.561.157 kr. og i 2004 1.113.389 kr.
forklaringer
der er i landsretten afgivet supplerende partsforklaringer.
b har supplerende forklaret bl.a., at det ikke er korrekt, når det i byretsdommen anføres, at
han finansierede sit køb af en lejlighed med det omtalte lån på 816.000 kr. han finansierede
lejligheden ved særskilte lån. han var i 2001 salgschef i scandlines. a var da ledig. han
tjente i perioden fra 2001 – 2005 ca. det dobbelte af, hvad hun tjente. de boede i z-parken i
lyngby i socialt boligbyggeri, før de købte ejendommen på x-vej. de havde boet i z-parken i
tre år. de havde solgt en ideel anpart af en ejendom på y-vej i slutningen af 90´erne. de købte
aktier for en del af provenuet fra y-vej.
                                                 - 3 -
de havde ikke ved købet af x-vej 9 penge til udbetalingen. de fik en særskilt kredit i banken.
restkøbesummen blev finansieret ved et lån i euro. der blev udstedt en noget større check, og
differencen kom fra as arv. eurolånet blev senere konverteret til et rentetilpasningslån på
2.274.000 kr. desuden optog de senere ombygningslån. de mange omprioriteringer var efter
fælles beslutning. han vidste ikke meget mere om dette, end hun gjorde. det var noget, de
løbende drøftede. han styrede den fælles økonomi og budgetkontoen, men ikke as egne
konti. generelt har de optaget afdragsfrie lån. renter, der betaltes kvartalsvis, blev betalt af
hans lønindkomst. det samme gjaldt ejendomsskatter og andre ejendomsudgifter, mens al-
mindelige leveomkostninger blev betalt af as lønindkomst. da de havde boet i huset i ca. 2
år, besluttede de sig for at bygge om. det var en lang proces med flere arkitekter. oprindelig
var tilbuddet 1 million kr., men da der også blev mulighed for at udvide kælderen, steg prisen
til ca. 1, 3 millioner kr. efter en tvist måtte de betale yderligere ca. 400.000 kr. til entrepre-
nøren. lånet på 1,6 millioner kr., der er anvendt til betaling af ombygningen, er optaget i
2003 eller 2004. de optog et større lån end nødvendigt for at få en ”buffer” i forhold til den
forventede udgift. det yderligere lån på 816.000 kr. optog de for at kunne betale ekstrareg-
ningen for entreprisen og for fortsat at have en ”buffer”. a fik noget tilbage af sin arv, ca.
600.000 kr. det var nok også til dækning af, at hun lagde ud til udbetaling.
de 284.000 kr. kontant, som er hævet på hendes arvekonto i 2003, er både brugt til ombyg-
ning og til dagligt forbrug, rejser etc. han har ikke selv betalt kontante beløb i forbindelse
med ombygningen. a har dokumenterne om deres lån. hun har fået alle papirer. han holdt i
2008 op med at betale på huset. hun bor der stadig, men huset er sat til salg for 6,7 millioner
kr. a og bankrådgiveren havde rådighed over arvekontoen, og han havde ikke nogen indfly-
delse på det. han vidste, hvornår hun fik udbetalt arv, men så ikke kontoudtog. han vidste
ikke detaljer om anvendelsen, herunder ikke, at hun har købt aktier i større omfang og ind-
skudt penge på en ratepension. hun har også købt en bil for faderens penge. han har ikke haft
egen bil, han havde en firmabil. det var banken, der sørgede for tilbageførsel til a.
de havde en del aktier, da de købte x-vej. de ville ikke have haft penge til udbetalingen, hvis
a ikke havde fået et arveforskud. de ville gerne beholde aktierne, derfor blev de ikke solgt.
regninger vedrørende ombygningen etc. blev først betalt af a, men derefter optog de nye lån,
og pengene blev betalt tilbage til hende. entreprenøren fik ikke sikkerhed i låneprovenuet. a
var med til alle møder om omprioritering. køb af fælles aktier var en fælles beslutning, de
                                                - 4 -
talte også om hvilke aktier, de skulle købe. han var ikke med til at beslutte, hvilke aktier hun
købte til sin egen beholdning. a og hendes far var meget interesserede i aktier. appellanten
har efter fraflytning fortsat betalt ejendomsværdiskat og trukket renter fra i skat. han har ud-
stedt et ejerpantebrev i x-vej til et finansselskab efter dommen i helsingør ret. det underlig-
gende lån er på 1 million kr.
a har supplerende forklaret bl.a., at der ikke var midler af betydning tilbage fra deres ejen-
domssalg, da de købte x-vej. de havde allerede solgt de aktier, de havde købt. de fik et bo-
ligkøbsbevis, da de skulle købe hus. de fik at vide, at de kunne købe hus for 2.200.000 kr. de
havde ikke kunnet købe uden de 800.000 kr., hun fik i a conto arv. de byggede om for
1.075.000 kr. de valgte efterfølgende yderligere at lave kælder og nyt tag, og der kom ekstra-
regninger på ca. 900.000 kr. i forbindelse med ombygningen betalte hun regninger for cirka
540.000 kr. af sin arv. efter en retstvist betalte de et yderligere beløb, så samlet kom ombyg-
ningen til at koste ca. 1.900.000 kr.
appellanten styrede deres økonomi fra sin arbejdscomputer. han havde helt bestemt adgang
til hendes konti, herunder den såkaldte arvekonto. da der ikke var nemid dengang, havde hun
ingen indsigt i, hvad han foretog sig. appellanten havde den direkte kontakt til banken, men
hun har været med til at sige ja til konverteringer og låneoptagelser. det var primært ham, der
tog stilling til, hvad der skulle optages af lån. appellanten sagde, at bankrådgiveren rådede
dem til at investere friværdien i aktier. pengene fra lån i huset, det vil sige de 1.600.000 kr. og
de 816.000 kr. er dog gået til almindeligt forbrug. flere af omprioriteringerne fandt sted sent i
forløbet, da de allerede var ved at blive skilt. hun har endda af sin arv betalt udbetalingen på
hans lejlighed. hun modtog løbende gaver fra sin mor og en beskeden løn fra sin fars virk-
somhed, så hendes nettoindtægt var nok næsten lige så stor som hans. de havde et stort for-
brug. hun har også betalt penge ind på hans pensionsordning. det var lidt tilfældigt på hvil-
ken konto, låneprovenu blev sat ind. de har aldrig talt om, at hun skulle have sit særeje tilba-
gebetalt. de 740.000 kr., som indgik på hendes arvekonto, skulle blandt andet dække hendes
betaling af en rate til byggefirmaet i forbindelse med ombygningen.
x-vej 9 er sat til salg for 6,5 millioner kr. der er 4,7 millioner kr. i pantegæld udover det ejer-
pantebrev, som han har lyst. de yderligere lån på i alt 2.418.000 kr. var ikke til brug for byg-
geriet, men fordi de skulle belåne friværdien. det var i 2004 - 2005, da friværdien var vokset
                                               - 5 -
betydeligt. de blev ikke brugt til ombygning. de aktier, hun købte for cirka 850.000 kr. af sin
arv i 2002, blev solgt, og provenuet blev brugt til betaling af ombygningen. ombygningen var
først helt færdig i 2004, og det indestående, der var på hendes konti ultimo 2003, er også
brugt til ombygningen. hun husker ikke, hvem der købte aktierne i 2002. det kan dog godt
være, at hun selv har købt dem ved at ringe til banken. hun har selv indbetalt på sin ratepen-
sion, men hun ved ikke, om det er hende selv, der har indsat penge på hendes gevinstopspa-
ringskonto. hun havde ikke selv noget billån, men købte på et tidspunkt en bil kontant. det
billån, hun har indfriet, vedrørte appellantens bil. det var ikke reelt en firmabil, firmaet be-
talte bare de løbende udgifter. appellantens advokat, der førte sagen i byretten, har fået kopi
af alle dokumenter og kontoudskrifter. forinden havde appellanten fjernet disse dokumenter
fra ejendommen på x-vej, og det kostede stort besvær at få dem tilbage. der manglede næsten
halvdelen, så hun måtte afholde udgifter til banken for at rekonstruere det.
procedure
parterne har for landsretten gentaget deres anbringender for byretten og har procederet i over-
ensstemmelse hermed.
landsrettens begrundelse og resultat
efter bevisførelsen, herunder navnlig udskrift vedrørende boligskift-kontoen sammenholdt
med parternes forklaringer, lægger landsretten til grund, at betalingen for købet af ejendom-
men x-vej 9, rungsted kyst, der skete ved en kontant udbetaling på 190.000 kr. og en check
på 2.650.000 kr., blev finansieret ved et låneprovenu på cirka 2.260.000 kr. hidrørende fra et
lån optaget af ægtefællerne i forening med pant i ejendommen og et beløb på 580.000 kr. hid-
rørende fra as arv.
efter bevisførelsen er det ikke godtgjort, at differencen mellem a conto arven på 800.000 kr.,
der blev indsat på boligskift-kontoen, og de ovennævnte 580.000 kr., der utvivlsomt medgik
til betaling af ejendommen, tillige er anvendt til købet af ejendommen.
                                                - 6 -
allerede af denne grund kan as halvpart af ejendommen, der blev erhvervet for en samlet
købesum af 2.840.000 kr., ikke anses for for størstedelens vedkommende at være erhvervet af
hendes særejemidler og tilhører hende derfor ikke som særeje.
bs frifindelsespåstand tages herefter til følge.
a skal betale sagsomkostninger for begge retter til b med i alt 123.100 kr. beløbet omfatter
23.100 kr. til dækning af udgift til retsafgift og 100.000 kr. til udgifter til advokatbistand inkl.
moms. ved fastsættelsen af beløbet til dækning af udgifterne til advokatbistand er der ud over
sagens værdi taget hensyn til sagens omfang og varighed.
                                   t h i k e n d e s f o r r e t:
b frifindes.
i sagsomkostninger for begge retter skal a betale 123.100 kr. til b.
det idømte skal betales inden 14 dage efter denne doms afsigelse.
sagsomkostningerne forrentes efter rentelovens § 8 a.


text:
                             højesterets dom
                         afsagt torsdag den 29. august 2013
sag 312/2011
(1. afdeling)
a
(advokat kaspar bastian)
mod
skatteministeriet
(kammeradvokaten ved advokat bodil søes petersen)
i tidligere instans er afsagt dom af østre landsrets 2. afdeling den 25. oktober 2011.
i pådømmelsen har deltaget fem dommere: poul søgaard, jytte scharling, henrik waaben,
lars hjortnæs og oliver talevski.
påstande
appellanten, a, har gentaget sine påstande.
indstævnte, skatteministeriet, har påstået stadfæstelse.
anbringender
parterne har gentaget deres anbringender.
a har supplerende til støtte for sin påstand vedrørende indkomstårene 2004 og 2005 anført, at
beskatningskompetencen efter oecds modeloverenskomst og den hertil svarende bestem-
melse i den dansk-græske dobbeltbeskatningsoverenskomst ikke er et relevant fortolknings-
moment, idet der ikke er tvivl om fortolkningen af den danske hjemmelslov, da både lovens
ordlyd og forarbejder klart understøtter hans fortolkning. dobbeltbeskatningsoverenskomster
kan ikke i sig selv udgøre en hjemmel for beskatning.
                                                 - 2 -
han har supplerende til støtte for sin påstand vedrørende indkomståret 2006 anført, at det ikke
kan have været hensigten at lade kildeskattelovens § 2, stk. 1, nr. 2, som vedtaget ved lov nr.
425 af 6. juni 2005, være anvendelig på køberetter til aktier, der blev retserhvervet i 2003, idet
dette ville udgøre en skærpet beskatning med tilbagevirkende kraft.
højesterets begrundelse og resultat
indkomstårene 2004 og 2005
af de grunde, landsretten har anført, finder højesteret, at det efter den dagældende kildeskat-
telovs § 2, stk. 1, litra k, ikke var en betingelse for beskatning af vederlag i form af aktiekøbe-
retter mv. til et bestyrelsesmedlem i et selskab, at bestyrelsesarbejdet var udført her i landet.
højesteret tiltræder derfor, at skatteministeriet er frifundet for a’ påstand om genoptagelse.
indkomståret 2006
det fremgår af overgangsbestemmelsen i § 18, stk. 2, i lov nr. 425 af 6. juni 2005, at kilde-
skattelovens § 2, stk. 1, nr. 2, har virkning fra og med indkomståret 2006. med hensyn til
spørgsmålet om beskatning af vederlag i form af aktiekøberetter mv., herunder spørgsmålet
om, hvor bestyrelsesarbejdet er udført, indebærer kildeskattelovens § 2, stk. 1, nr. 2, ikke no-
gen udvidelse af den begrænsede skattepligt. det skyldes, at den retstilstand, der efter det
ovenfor anførte fulgte af den dagældende kildeskattelovs § 2, stk. 1, litra k, er videreført.
højesteret tiltræder herefter, at spørgsmålet om beskatning af a’ udnyttelse i 2006 af de ak-
tiekøberetter, som han erhvervede i 2003, skal afgøres efter kildeskattelovens § 2, stk. 1, nr. 2,
sammenholdt med ligningslovens § 28, stk. 1, og at skatteministeriet er frifundet for a’ på-
stand om hjemvisning.
højesteret stadfæster herefter dommen.
                                        thi kendes for ret:
landsrettens dom stadfæstes.
i sagsomkostninger for højesteret skal a betale 75.000 kr. til skatteministeriet.
                                               - 3 -
de idømte sagsomkostningsbeløb skal betales inden 14 dage efter denne højesteretsdoms af-
sigelse og forrentes efter rentelovens § 8 a.


text:
kæren
  de
                                           udskrift
                                               af
                          sø- & handelsrettens retsbog
                                          ____________
den 5. juli 2018 kl. 10:00 blev retten sat af           dommer      .
der foretoges:
b-112-17
advokat jens ellebjerg hansen som kurator i selskab a under konkurs
(advokat jens ellebjerg hansen)
mod
     sagsøgte
(advokat khuram riaz ahmed)
ingen var mødt.
der afsagdes sålydende
                                           kendelse:
                                                 -2-
indledning og parternes påstande
denne sag drejer sig om konkurskarantæne i tilknytning til behandling af konkursboet efter
selskab a.
kurator, advokat jens ellebjerg hansen, har nedlagt påstand om, at på-          sagsøgte
lægges konkurskarantæne i tre år.
advokat khuram ahmed har som beskikket advokat for                 sagsøgte      nedlagt påstand
om frifindelse, subsidiært at konkurskarantæne pålægges for en kortere periode end tre år.
sagen har været mundtligt behandlet.
oplysninger i sagen
selskab a er stiftet den 18. februar 2013 af med en        sagsøgte       selskabskapital       på
80.000      kr.    sagsøgte      har siden stiftelsen og frem til den 27. januar 2016 været regi-
streret som direktør i selskabet. selskabets formål var at drive transportvirksomhed. selskabet
havde regnskabsår fra den 1. juli til den 30. juni, og første periode løb fra den 18. februar 2013
til den 30. juni 2014. der er indsendt årsrapport for det første regnskabsår.
erhvervsstyrelsen traf den 27. januar 2016 beslutning om tvangsopløsning af selskabet på
grund af manglende indlevering af årsrapport, og den 15. marts 2016 blev advokat jens
ellebjerg hansen udnævnt som likvidator. på dennes anmodning blev selskabet den 20. april
2016 taget under konkursbehandling med fristdag den 27. januar 2016, og likvidator blev
samtidig udpeget som kurator i konkursboet.
der er i konkursboet ifølge kurator anmeldt krav i medfør af konkurslovens § 97 med
582.177,19 kr., hvoraf 519.774,50 kr. vedrører krav anmeldt af skat.
skifteretten har den 20. februar 2017 taget kurators indstilling om at indlede konkurskaran-
                                                        -3-
tænesag mod           sagsøgte        til følge.
kurator har herefter i processkriftet, der er modtaget den 20. marts 2017, oplyst bl.a.:
     ”… undertegnede har i forbindelse med arbejdet som kurator for selskab a under konkurs
     indstillet til sø- og handelsretten, at der i medfør at konkurslovens § 157 skal indledes sag om
     konkurskarantæne mod selskabets tidligere registrerede direktør               sagsøgte
     sø- og handelsretten har på baggrund heraf besluttet, at tage indstillingen til følge, jfr. kopi af
     retsbogen for den 20. februar 2017, som fremlægges som sagens bilag 1.
     selskabet har været registreret med      sagsøgte        som direktør i perioden fra selskabets stiftelse
     til den 18. februar 2013 til den 27.                     januar 2016, hvor selskabet tages under
     tvangsopløsning.
     som sagens bilag 2 fremlægges fuldstændig udskrift fra erhvervsstyrelsen, hvoraf selskabets
     registreringsforhold fremgår.
     kurators indstilling har været begrundet i følgende forhold:
     1.    i forbindelse med sagens behandling har kurator via skat fået udleveret selskabets
           regnskabsmateriale. imidlertid er kurator ikke kommet i besiddelse af noget
           regnskabsmateriale for perioden 2015 og frem.
           det er derfor kurators opfattelse, at bogføringslovens regler ikke er overholdt.
     2.    som sagens bilag 3 fremlægges skats skrivelse af 19. maj 2015.
           som sagens bilag 4 fremlægges skats skrivelse med bilag af 30. juli 2015.
           sagen mod det ny konkursramte selskab er opstået som følge af kontrol i en anden virksomhed
           selskab b, som det nu konkursramte selskab har anvendt som underleverandør. det nu
           konkursramte selskab har overført et beløb stort, kr. 77.381,00 inkl. moms til selskab b den
           3. januar 2014. skat har undersøgt selskab b, og kontrollen har konkluderet, at selskab
           b er at anse som en                      fiktiv virksomhed, da der intet leveres herfra.
                                       person 1
           indehaver er som er                      statsborger i rumænien. hun er indrejst til danmark
           den 4. april 2013. pr. 1. november 2013 skifter hun adresse til ”ukendt adresse”, og er
           efterfølgende er hun registreret som ”forsvundet".
           herefter udtog skat det nu konkursramte selskab til nærmere kontrol.
           skat har herefter rekvireret selskabets regnskabsmateriale til en gennemgang. skat har
           gennemgået fakturaerne fra de underleverandører, som det nu konkursramte selskab har
           benyttet sig af. skat konstaterede, at alle fakturaerne er påført cvr.nr. for udsteder,
           fakturanr., navn, dato, betalingsmåde og kundeoplysninger. specifikation af fakturaerne er
           anført som kørselsopgave, kørsel for måned, mandskabsudlejning, samlet kørsel efter aftale,
                                                         -4-
          transport - aftalt pris inkl. olietillæg, kørsel, diverse kørsel fordelt, diverse transportopgaver,
          vikarydelser for ovenstående periode, arbejdsperiode måned. det er ikke udspecificeret, hvor
          arbejdet er udført, og hvorledes fakturabeløbene fremkommer. der er typisk en faktura fra en
          underleverandør for en given periode. de fakturaer fra underleverandører, som er indsendt,
          lever ikke op til kravene i momsbekendtgørelsens § 61.
          skat har foretaget kontrol af det nu konkursramte selskabs underleverandører: selskab
          c, selskab d, selskab e, selskab f, selskab g, selskab b og selskab h.
          gennemgangen af ovennævnte underleverandører har vist, at enten er
          selskaberne/virksomhederne fiktive eller også svarer de ikke på skats henvendelser. nogen
          afregner slet ikke moms, andre kun for en del, og nogle er foreløbigt fastsat af momstilsvar.
          stort set alle underleverandørerne er i dag enten opløst eller under konkurs.
          skat anser det for meget tvivlsomt og overvejende usandsynligt, at underleverandørerne
          har været i stand til at levere noget til de virksomheder, som har overført penge til bankkonti,
          som har tilhørt underleverandørerne.
          dette er bl.a. begrundet i, at det enten ikke har været muligt at få kontakt til
          underleverandører eller, at det ikke har været muligt at få konstateret, hvilke arbejder, som
          rent faktisk har været udført, og store dele af indsætningerne på underleverandørernes
          bankkonti er hævet i kontanter.
    vedrørende etårsfristen
    det bemærkes, at størstedelen af ovennævnte forhold ligger udenfor etårsfristen og før afsigelsen af
    konkursdekretet.
    det bemærkes dog, at selskabets nuværende registrerede direktør intet har foretaget sig for at
    forsøge at rette op på afregningerne til skat og har således ikke foretaget korrekt indberetning af
    moms m.v. i henhold til skats afgørelse herom.
    endelig fremlægges som sagens bilag 5 gældbogen…”
advokat khuram ahmed har i et svarskrift oplyst bl.a.:
    ”…uenigheden i sagen vedrører helt overordnet, hvorvidt sagsøgtes adfærd i sin ledelse af
    selskabet selskab a skal karakteriseres som groft uansvarlig.
    hvis der ikke er dokumentation for, at sagsøgte har handlet groft uansvarligt i sin ledelse af
    selskab a, er der ikke grundlag for at pålægge sagsøgte konkurskarantæne jf. konkurslovens §
    157.
    det er sagsøgtes klare opfattelse, at der ikke fra sagsøgers side er fremlagt sådan dokumentation, og
    sagsøger derfor ikke har løftet sin bevisbyrde i sagen.
                                                     -5-
sagsøger skal følgelig ikke pålægges konkurskarantæne, jf. konkurslovens § 157.
det er sagsøgtes opfattelse, at der ikke er grundlag for at pålægge sagsøgte konkurskarantæne.
følgende fremgår konkursrådets betænkning nr. 1525, at der skal særdeles meget til, for at
kriterierne for at pålægge konkurskarantæne er opfyldt.
følgende fremgår således af konkursrådets betænkning nr. 1525, s. 93:
        ”blandt andet under hensyn til de alvorlige betænkeligheder, der tidligere har været
        anført (jf. kapitel 3, afsnit 1), og at det som anført i kommissoriet må kræve meget
        stærke grunde at forbyde en person at drive lovlig erhvervsvirksomhed, er det efter en
        samlet vurdering konkursrådets opfattelse, at konkurskarantæne kun bør anvendes i
        tilfælde, der både i objektiv og subjektiv henseende kan betegnes som grove og har
        karakter af misbrug af reglerne. som nærmere beskrevet i det følgende er der tale om
        forhold, hvor gerningsindholdet i en straffelovsbestemmelse (i modsætning til en
        særlovsbestemmelse) typisk objektivt vil være realiseret, og hvor den pågældende vil
        have udvist grov uagtsomhed. ”. [egne understregninger]
på side 96 i betænkningen, anfører konkursrådet videre:
                ”…
        heri ligger også, at det normalt ikke i sig selv vil kunne begrunde konkurskarantæne,
        hvis virksomheden alene har tilsidesat pligter til bogføring og angivelse af moms eller
        a-skat i den sidste korte periode, før virksomhedens drift ophørte, eller før
        virksomheden blev taget under rekonstruktionsbehandling eller konkursbehandling. ”
konkursrådet anfører desuden, at reglerne om konkurskarantæne således ikke er møntet på den blot
udygtige erhvervsdrivende, heller ikke når en person flere gange efter hinanden går konkurs med en
virksomhed på grund af, hvad der må betegnes som forretningsmæssig udygtighed. i relation til
iværksættere bør der også tages hensyn til, at disse ofte er optimistiske i forhold til den virksomhed,
de driver, og derfor ikke altid har samme reaktionsmønster som andre, der driver virksomhed. (s. 95)
i vurderingen af, hvorvidt der skal pålægges konkurskarantæne, lægger konkursrådet afgørende
vægt på, at de nye regler ikke er indført med henblik på at ramme hverken iværksættere eller i øvrigt
personer, der blot har været uheldige eller ikke er lykkedes i forhold til tilrettelæggelsen af
virksomhedens produktion og markedsføring, fastsættelse af priser og vilkår osv.
det afgørende element for, hvorvidt der skal pålægges sagsøgte konkurskarantæne er, om sagsøgte i
sin forretningsførelse har handlet groft uforsvarligt. hvorvidt sagsøgte har handlet groft uagtsomt
er en skønsmæssig vurdering på baggrund af de faktiske omstændigheder i sagen.
bevisbyrden for, at kriterierne for at pålægge sagsøgte konkurskarantæne påhviler konkursboet.
det fremgår altså af konkursrådets betænkning, at der er tale om særtilfælde, hvor betingelserne
for at pålægge en erhvervsdrivende konkurskarantæne, faktisk er opfyldt. det fremgår således, at
det ikke i sig selv er nok, at et selskab i en kortere periode har tilsidesat pligter i forhold til
bogføring og angivelse af moms og a-skat ligesom, det er anført, at der typisk skal være en
                                                        -6-
     straffelovsbestemmelse, der tillige er overtrådt, for at betingelserne for at pålægge
     konkurskarantæne er tilstede.
     ad. manglende indlevering af årsrapporter
     som sagens bilag a fremlægges første årsrapport for perioden 18. februar 2013 – 30. juni 2014.
     der er således i hvert fald delvist indleveret årsrapporter for selskabet.
     det fremgår ikke af sagsøgers processkrift, at man fra kurators side har forsøgt at indhente
     bogføringsmateriale i øvrigt fra selskabet. at der i sin helhed ikke skulle være bogført fra selskabets
     side fremstår således uafklaret og kan ikke alene baseres på den manglende årsrapport.
     ad. sagsøgtes underleverandører
     sagsøgte skal bestride, at der ikke skulle være modtaget ydelser fra dennes underleverandører.
     sagsøgte har svarende til de anførte betalinger tilsvarende modtaget ydelser fra disse
     underleverandører.
     derudover bemærkes det, at sagsøgte ikke var vidende om sine underleverandørers interne forhold.
     da sagsøgte har modtaget ydelser svarende til betalingerne samt at underleverandørernes fakturaer
     med videre har været anført cvr. nr. med videre, som har kunne bekræftes af cvr-registeret, har
     sagsøgte ikke haft anledning til at undersøge deres forhold nærmere.
     afgørende i forhold til hvorvidt der er grundlag for at pålægge sagsøgte konkurskarantæne, er
     hvorvidt sagsøgtes adfærd kan karakteriseres som groft uforsvarlig.
     det er sagsøgtes opfattelse, at sagsøgte, i forhold til sine underleverandører, ved ikke nærmere at
     undersøge disses forhold, ikke har optrådt på en måde, der i konkurslovens § 157’s henseende kan
     karakteriseres som groft uforsvarlig.
     ad 1-årsfristen
     det fremgår direkte af konkurslovens § 157, stk. 1, at de til grund liggende forhold for at pålægge
     konkurskarantæne skal være sket indenfor 1 årsfristen.
     dette er ikke tilfældet i nærværende sag, hvorfor konkurskarantæne med henvisning til de anførte
     forhold skal afvises…”
kurator har i en replik oplyst bl.a.:
     ”… for så vidt angår sagsøgers opfattelse af, at der foreligger en overtrædelse af bogføringsloven,
     omtalt i processkriftet, kan jeg til brug for sagsøgtes besvarelse heraf oplyse, at man fra sagsøgers
     (kurators) side har forsøgt at indhente bogføringsmaterialet fra selskabet. til brug for
     dokumentation heraf fremlægges som sagens bilag 6 mail af 24. august 2016. det bemærkes i den
                                                       -7-
    forbindelse, at efter fremsendelsen af den fremlagte mail fremsendte sagsøgte alene en kode til dan-
    løn. det kan derfor bekræftes, at man fra kurators (sagsøgers) side har forsøgt at indhente
    bogføringsmaterialet som dokumenteret ved fremlæggelsen af bilag 6…”
advokat khuram ahmed har i en duplik oplyst bl.a.:
    ”… det kan bekræftes, at person 2 fungerede som bogholder og revisor for selskabet. selskabets
    bogføringsmateriale kan således indhentes ved denne.
    at skats forslag til afgørelse (bilag 3) samt selve afgørelsen (bilag 4) blev sendt person 2
    bekræfter person 2's rolle for selskabet…”
    ad den relevante periode for bedømmelsen
    som tidligere anført af sagsøgte, er det skats afgørelse for indkomstårene 2013 og 2014, der af
    kurator lægges til grund for nuværende konkurskarantænesag.
    det skal heroverfor endnu engang bemærkes, at skats afgørelse for indkomstårene 2013 og 2014
    ikke er relevant for nærværende sag, idet den tidsmæssige periode hvori bedømmelse af en eventuel
    konkurskarantæne skal ske, er 1 år senere end fristdagen, jf. konkurslovens § 157, stk. 1, 1. pkt.
    det følger af forarbejderne til konkursrådet betænkning nummer 1525 side 137, at:
    det er en betingelse, at den pågældende har handlet groft uforsvarligt i sin ledelse af virksomheden,
    og det er forudsat (selv om det ikke fremgår udtrykkeligt af den foreslåede ordlyd), at den groft
    uforsvarlige adfærd skal have fundet sted senere end et år før fristdagen (eller i givet fald dagen for
    beslutningen om tvangsopløsning).
    det er således forudsat af konkursudvalget, at den groft uforsvarlige forretningsførelse skal være
    sket i 1 års perioden.
    den relevante periode for nærværende bedømmelse er på baggrund af ovenstående således 27.
    januar 2015 til 27. januar 2016.
    på trods af at man i u 2016.1473 h så på forhold, der lå længere tilbage end et år fra fristdagen,
    skal en sådan undtagelse til hovedreglen om eftersyn af forhold i den relevante periode, ikke ske i
    nærværende sag.
    i u 2016.1473 h var den egentlige drift ophørt mindre end et år før fristdagen, hvilket ikke er
    tilfældet i denne sag, hvor sagsøgte netop fortsatte driften i et forsøg på at rette op på de
    mangelfulde forhold, hvorfor u 2016. 1474 h ikke er sammenlignelig med nærværende
    konkurskarantænesag.
    idet kurator ikke har løftet bevisbyrden for, at sagsøgte har handlet groft uforsvarligt i sin
    forretningsførelse i den relevante periode, skal sagsøgte frifindes for at blive pålagt
    konkurskarantæne...”
                                                         -8-
kurator har i et processkrift oplyst bl.a.:
     ”… det bemærkes i den forbindelse, at det bl.a. fremgår af det nu konkursramte selskab selskab a
     har anvendt selskabet selskab b som underleverandør, hvilket selskab skat opfatter som værende
     en fiktiv virksomhed, da der intet leveredes herfra, ligesom indehaveren af virk-
     somheden,      person 1 er statsborger i rumænien. hun indrejste til danmark den 4. april
     2013, og pr. 1. november 2013 skiftede hun adresse til ”ukendt adresse”, og efterfølgende er hun
     registreret som ”forsvundet”.
     endvidere fremgår det af bilag 3 og 4, at de i sagen udstedte fakturaer som det nu konkursramte
     selskab har medtaget i momsregnskabet med henblik på momsfradrag ikke lever op til momslovens
     krav om udfærdigelse af fakturaer.
     det bemærkes endvidere, at skat i sin afgørelse har foretaget undersøgelser af nogle af de
     underleverandører, som det nu konkursramte selskab har benyttet sig af, og skat har vurderet, at
     disse underleverandører ikke har haft mulighed for at levere noget til de virksomheder, som har
     foretaget betaling til dem…”
advokat khuram ahmed har i et processkrift a oplyst bl.a.:
     ”…som fremført i duplikken er nærværende sag ikke en skattesag. idet skats afgørelse allerede
     har haft konsekvenser for sagsøgtes virksomhed, skal skats afgørelse ikke tillige have
     konsekvenser for sagsøgte som direktør i form af en konkurskarantæne.
     at bruge skats afgørelse for indkomstårene 2013 og 2014 som grundlag for nærværende
     konkurskarantænesag mod sagsøgte er således en indirekte omgåelse af selskabslovens § 1, stk. 2,
     hvorefter ledelsen af et anpartsselskab ikke hæfter personligt for selskabets gæld.
     sagsøgtes principale påstand om frifindelse skal derfor tages til følge, idet en konkurskarantæne
     over for sagsøgte vil være et forsøg på omgåelse af selskabslovens sikrede rettigheder.
     slutteligt skal det fremhæves, at da skat fremsendte sit forslag til afgørelse af 19. maj 2015, der
     var endelig efter klagefristens udløb for den endelige afgørelse den 30. oktober 2015, gjorde
     sagsøgte hvad, der var økonomisk muligt for selskabet - nemlig at undlade at indlevere regnskab,
     hvilket medførte tvangsopløsningen af selskabet. således efterkom sagsøgte sit ansvar som
     selskabets direktør, idet han sørgede for, at driften blev stoppet på den for ham mulige måde. en
     sådan adfærd er også i overensstemmelse med de selskabsretlige regler og hensyn, hvorfor sagsøgte
     har handlet korrekt…”
forklaringer
    sagsøgte                  har forklaret blandt andet, at han læser erhvervsøkonomi (ha). han
                                                                                starte-
                                                   -9-
de selskabet i 2013. der var folk i hans omgangskreds, som drev denne type virksomhed, og
han fik derfor lyst til at starte sit eget. han kørte blandt andet for catering danmark,
nemlig.com og danx. han benyttede underleverandører, som han kom i kontakt med via sit
netværk. han var under uddannelse, og det var derfor mere en hobbyvirksomhed. han var
ikke bekendt med, at forholdene ikke var i orden hos hans underleverandører. han modtog
timesedler, arbejdssedler og kørselsseder fra underleverandørerne. disse lå til grund for de
fakturaer, som er fremlagt i sagen. han kunne således tjekke, om fakturaerne stemte.
han kender ikke       person 1       fra selskab b. han mener, at det var en medarbejder,
som talte engelsk. han har på intet tidspunkt haft mistanke om, at der var uorden i tingene.
han kom i kontakt med revisor,          person 2  , via sit netværk. revisor er besiddelse af
regnskabsmaterialet, som han har udleveret til skat. han ved ikke, hvorfor skat ikke har
modtaget kørselssedler og arbejdssedler. revisor styrede det meste, herunder bogføring og
momsregnskab. både han og revisor havde adgang til selskabets bankkonto, men det var
revisor, som forestod betalinger osv. han har dog selv drevet virksomheden.
revisor bogførte månedligt og sommetider hver anden måned. årsrapporten er udarbejdet
med hjælp fra revisor.
i august/september 2015 havde han et møde med revisor vedrørende skats afgørelse. de
vurderede, at det var svært at betale, og han blev rådet til at undlade at indlevere
årsregnskabet, idet selskabet så automatisk ville blive opløst. de drøftede også, om han skulle
klage over afgørelsen. driften fortsatte frem til tvangsopløsningsdatoen. de leasede biler blev
dog tilbageleveret tidligere, og der var således ikke reel drift i selskabet fra september 2015 og
frem.
han havde et møde med kurator i marts 2016, hvor han oplyste, at revisor havde
regnskabsmaterialet.
         vidnet            har forklaret blandt andet, at han er ansat i skat i afdelingen for sær-
lig kontrol, fiktiv fakturering og kædesvig.
                                               - 10 -
han har truffet afgørelsen af 30. juli 2015. sagen blev indledt ved, at en kollega undersøgt
virksomheden selskab b og konstaterede, at det var en fiktiv virksomhed, som ikke har udført
noget arbejde. da selskab a havde benyttet selskab b som underleverandør, foretog han en
kontrol af selskab a. ved sin undersøgelse konstaterede han, at der var noget galt med alle
selskabets underleverandører.
der er ingen logisk forklaring på, at man handler med en fiktiv virksomhed. man hæver heller
ikke pengene samme dag eller dagen efter. sådan vil en sund virksomhed ikke agere.
skat modtog regnskabsmaterialet i 3 konvolutter markeret med hhv. 2/4, 3/4 og 4/4. han
spurgte til en konvolut markeret med 1/4, men han modtog den ikke.
skat har ikke besøgt selskab a, og de har ikke været i kontakt med selskab a´ kunder.
skat har skrevet til de øvrige 6 underleverandører, men i nogle tilfælde er brevene kommet
retur, og i andre tilfælde er brevene ubesvaret. skat har ikke fysisk været ude på
underleverandørernes adresse.
fakturaerne i nærværende sag er typiske fakturaer, som man ser i sager om kædesvig. de ser
pæne ud, men de er ikke nærmere specificerede. fakturaerne kan ikke stå alene. der skal
også være timesedler eller tilsvarende, så man kan se, hvilket arbejde, der er udført. i modsat
fald har man ikke et kontrolspor.
skat udførte kontrol i perioden fa den 1. januar 2013 til den 30. september 2014. såfremt
virksomheden er drevet videre på samme vis, ville der opstå et krav for den efterfølgende
periode.
selskab a må have udført arbejde selskab i i et vist omfang, da der er overført penge fra
selskab i til selskab a.
selskab a har angivet negativ moms for alle perioder, på nær 2. og 3. kvartal 2014.
                                                          - 11 -
parternes synspunkter
kurator har gjort gældende bl.a.:
      til støtte for den nedlagte påstand gøres det gældende,
      at        sagsøgte        har været registreret som direktør for selskabet selskab a under
            konkurs i perioden 18.02.2013 - 27.01.2016, hvor selskabet tages under tvangsopløsning,
      at    det nu konkursramte selskab ikke har overholdt bogføringsloven,
      at    der kurator bekendt ikke foreligger nogen bogføring for perioden fra 2015 og frem,
      at    det nu konkursramte selskab har været involveret med en lang række underleverandører, som
            efter skats opfattelse er fiktive virksomheder, hvorfra der ikke kunne foretages leverancer, og
            at de betalinger, som er gennemført fra det nu konkursramte selskab til disse fiktive
            virksomheder, efterfølgende er hævet kontant uden, at der er afregnet moms eller a-skat hos
            underleverandørerne, hvorfor skat på baggrund heraf har forhøjet efterbetaling for moms
            m.v. for det nu konkursramte selskab,
      at    skattesagen mod det ny konkursramte selskab er opstået som følge af kontrol i en anden
            virksomhed selskab b, som det nu konkursramte selskab har anvendt som underleverandør.
            det nu konkursramte selskab har overført et beløb stort, kr. 77.381,00 inkl. moms til selskab
            b den 3. januar 2014. skat har undersøgt selskab b, og kontrollen har konkluderet, at
            selskab b er at anse som en fiktiv virksomhed, da der in-
            tet leveres herfra. indehaver er person 1 som er statsborger i rumænien. hun er
            indrejst til danmark den 4.                         april 2013. pr. 1. november 2013 skifter hun
            adresse til ”ukendt adresse”, og er efterfølgende er hun registreret som ”forsvundet".
            herefter udtog skat det nu konkursramte selskab til nærmere kontrol.
            skat har herefter rekvireret selskabets regnskabsmateriale til en gennemgang. skat har
            gennemgået fakturaerne fra de underleverandører, som det nu konkursramte selskab har
            benyttet sig af. skat konstaterede, at alle fakturaerne er påført cvr.nr. for udsteder,
            fakturanr., navn, dato, betalingsmåde og kundeoplysninger. specifikation af fakturaerne er
            anført som kørselsopgave, kørsel for måned, mandskabsudlejning, samlet kørsel efter aftale,
            transport - aftalt pris inkl. olietillæg, kørsel, diverse kørsel fordelt, diverse transportopgaver,
            vikarydelser for ovenstående periode, arbejdsperiode måned. det er ikke udspecificeret, hvor
            arbejdet er udført, og hvorledes fakturabeløbene fremkommer. der er typisk en faktura fra en
            underleverandør for en given periode. de fakturaer fra underleverandører, som er indsendt,
            lever ikke op til kravene i momsbekendtgørelsens § 61.
            skat har foretaget kontrol af det nu konkursramte selskabs underleverandører: selskab
            c, selskab d, selskab e, selskab f, selskab g, selskab b og selskab h.
                                                       - 12 -
         gennemgangen af ovennævnte underleverandører har vist, at enten er
         selskaberne/virksomhederne fiktive eller også svarer de ikke på skats henvendelser. nogen
         afregner slet ikke moms, andre kun for en del, og nogle er foreløbigt fastsat af momstilsvar.
         stort set alle underleverandørerne er i dag enten opløst eller under konkurs.
         skat anser det for meget tvivlsomt og overvejende usandsynligt, at underleverandørerne
         har været i stand til at levere noget til de virksomheder, som har overført penge til bankkonti,
         som har tilhørt underleverandørerne.
         dette er bl.a. begrundet i, at det enten ikke har været muligt at få kontakt til
         underleverandører eller, at det ikke har været muligt at få konstateret, hvilke arbejder, som
         rent faktisk har været udført, og store dele af indsætningerne på underleverandørernes
         bankkonti er hævet i kontanter.
    det bemærkes, at størstedelen af ovennævnte forhold ligger udenfor etårsfristen og før afsigelsen af
    konkursdekretet.
    det bemærkes dog, at selskabets nuværende registrerede direktør intet har foretaget sig for at
    forsøge at rette op på afregningerne til skat og har således ikke foretaget korrekt indberetning af
    moms m.v. i henhold til skats afgørelse herom.
    at   ovennævnte handlinger må betragtes som groft uforsvarlig forretningsførelse, og
         handlingerne er af en sådan karakter, at selskabets tidligere               sagsøgte
         registrerede direktør er uegnet til at deltage i ledelsen i en virksomhed med begrænset ansvar,
    at   det i øvrigt findes rimeligt, at selskabets tidligere registrerede direktør  sagsøgte       som
         følge af de angivne forhold pålægges konkurskarantæne i 3 år.
advokat khuram ahmed har gjort gældende bl.a.:
    ”…
    at                de strenge kriterier for at pålægge konkurskarantæne er ikke opfyldt – hvorfor sagsøgers
                      påstand afvises,
    at                bevisbyrden påhviler konkursboet. konkursboet har ikke godtgjort, at sagsøgte har handlet
                      groft uforsvarligt og sagsøgte som følge deraf skulle være uegnet til at deltage i ledelsen af
                      en erhvervsvirksomhed,
    at                de anførte forhold i overvejende grad ligger udenfor 1 års fristen og derfor ikke alene kan
                      ligge til grund for at pålægge sagsøgte konkurskarantæne jf. konkurslovens § 157,
                                                         - 13 -
       at               driften ikke er gået som planlagt og ikke har resulteret i et overskud kan ikke bebrejdes eller
                        alene tilskrives sagsøgte, idet der har været udefrakommende forhold, som ledelsen ikke har
                        kunnet kontrollere eller haft mulighed for at påvirke,
       at               selskabet ikke har kunne vende udviklingen og følgelig går konkurs, ikke skal føre til, at der
                         pålægges ledelsen herunder sagsøgte konkurskarantæne.
       at               sagsøgers påstand og anbringender i det hele bygger på skats afgørelse for indkomstårene
                        2013 og 2014, der ligger udover 1-årsfristen, ligesom skats afgørelse vedrører forhold hos
                        andre virksomheder end sagsøgtes, hvorfor det ikke tilstrækkeligt til at pålægge sagsøgte
                        konkurskarantæne,
       at               sagsøgte ikke har drevet sin virksomhed økonomisk uforsvarligt, og sagsøgte derfor ikke
                        skyldig i groft uforsvarlig forretningsførelse.
       det er på baggrund af ovenstående ikke godtgjort, at        sagsøgte        har      optrådt       groft
       uforsvarlig i sin forretningsførelse og som følge heraf                     skulle være uegnet til at
       deltage i ledelsen af en erhvervsvirksomhed.
       sagsøgte påstår på denne baggrund frifindelse…”
sø- og handelsrettens begrundelse og resultat:
selskab a blev den 20. april 2016 taget under konkursbehandling med fristdag den 20. januar
2016, og fristen i konkurslovens § 157, stk. 1, løber således fra den 20. januar 2015.
     sagsøgte            var fra den 18. februar 2013 og frem til den 27. januar 2016 registreret som
selskabets direktør, og har således været i ledelsen i den relevante periode.
retten lægger til grund, at kurator ikke har modtaget et fuldstændigt og ajourført
bogføringsmateriale, og at kurator ikke har kunnet komme i besiddelse af noget
regnskabsmateriale for perioden 2015 og frem. selskabet har heller ikke udarbejdet årsrapport
efter den 30. juni 2014. på den baggrund finder retten det godtgjort, at selskabet i den relevante
periode ikke har overholdt bogføringslovens regler om bl.a. tilrettelæggelse af bogføring med
registrering af alle transaktioner samt opbevaring af regnskabsmateriale mv. den
omstændighed, at ledelsen har antaget en revisor til at forestå bogføring mv., findes at være
uden betydning for ledelsens ansvar for bogføringen.
                                                - 14 -
ved afgørelse af 30. juli 2015 forhøjede skat selskabets momstilsvar med 234.357 kr. for
perioden 1. januar 2013 til den 30. september 2014, idet skat ikke ville godkende fradrag for
købsmoms vedrørende betalte fakturaer fra selskabets underleverandører. skat begrundede
den manglende godkendelse med, at fakturaerne ikke opfyldte de krav for fradragsret, der
følger af momsloven, blandt andet fordi de ikke indeholdt specifikationer af det udførte
arbejde og timesedler/arbejdssedler, og at underleverandørerne ikke havde været i stand til at
levere det fakturerede.
det fremgår af skats afgørelse af 30. juli 2015, at skat anmodede om udlevering af
regnskabsmateriale, men at dette materiale kun delvist er tilsendt. retten finder, at det i
mangel af fremlæggelse af fakturaer, der lever op til momslovens krav for fradragsret, må
lægges til grund, at der som fastslået af skat er foretaget fradrag for købsmoms for et
betydeligt beløb, selvom betingelserne herfor ikke har været opfyldt.
uanset, at skats afgørelse vedrører en periode, der ligger senere end et år før fristdagen,
undlod        sagsøgte      at rette op på de mangelfulde forhold. retten lægger i den
forbindelse vægt på, at driften       sagsøgtes       ifølge forklaring blev indstillet i september
2015,
og at der ifølge kurators oplysninger ikke foreligger bogføring fra 2015 og frem.
henset til ovenstående har        sagsøgte       således tilsidesat de pligter, der påhviler ledel-
sen i medfør af lovgivningen.
på denne baggrund finder retten, at           sagsøgte        har udvist groft uforsvarlig forret-
ningsførelse, og derfor fremover er uegnet til at deltage i ledelsen af en erhvervsvirksomhed.
herefter og under hensyn til den udviste handlemåde og omstændighederne i øvrigt, finder
retten, at det er rimeligt at pålægge     sagsøgte        konkurskarantæne, jf. konkurslovens §
157, stk. 1 og 2.
henset til, at der er forløbet mere end to år fra konkursdekretets afsigelse, hvilket ikke ses at
bero alene på sagsøgtes rajas forhold, fastsættes karantæneperioden til to år, jf. konkurs-
                                                - 15 -
lovens § 158, stk. 1, 2. pkt.
omkostningerne er fastsat under hensyn til sagens karakter og omfang og det hermed
forbundne arbejde.
efter resultatet skal      sagsøgte     erstatte statskassens udgifter som nedenfor bestemt, jf.
konkurslovens § 165, stk. 1 og stk. 2.
                                       derfor bestemmes:
     sagsøgte       pålægges konkurskarantæne i to år.
der tillægges kurator, advokat jens ellebjerg hansen, et vederlag på 30.000 kr. med tillæg af
moms i alt 37.500 kr., og der tillægges            sagsøgtes     beskikkede advokat, advokat
khuram ahmed, et salær på 30.000 kr. med tillæg af moms i alt 37.500 kr.
     sagsøgte         skal inden 14 dage erstatte statskassens udgifter med sagens førelse med i
alt 75.000 kr. inklusiv moms.
sagen sluttet.
retten hævet.