text:
                             højesterets dom
                           afsagt tirsdag den 20. april 2010
sag 464/2007
(1. afdeling)
invisio headsets a/s (tidligere nextlink.to a/s)
og
invisio headsets ab (tidligere nextlink ab)
(advokat jette h. ronøe for begge)
mod
ingeniørforeningen i danmark som mandatar for a og b
(advokat finn lænkholm)
i tidligere instans er afsagt dom af østre landsrets 9. afdeling den 29. oktober 2007.
i pådømmelsen har deltaget fem dommere: asbjørn jensen, lene pagter kristensen, niels
grubbe, marianne højgaard pedersen og henrik waaben.
påstande
appellanterne, invisio headsets a/s og invisio headsets ab, har påstået frifindelse, subsidi-
ært betaling af et mindre beløb.
indstævnte, ingeniørforeningen i danmark som mandatar for a og b, har gentaget sin påstand
og subsidiært påstået stadfæstelse.
anbringender
invisio headsets a/s og invisio headsets ab har supplerende anført, at de vilkår for erhver-
velse af aktieoptioner, der er anført i cs håndskrevne notat fra mødet den 27. januar 2005,
                                               - 2 -
alene vedrører de selskabsretlige aftaler mellem de to selskaber. bemærkningerne i det sven-
ske selskabs årsregnskab for 2004 om udestående optioner refererer alene til selskabets regn-
skabsmæssige forpligtelser og ikke til vilkår aftalt med medarbejderne.
invisio headsets a/s og invisio headsets ab har ikke for højesteret gjort gældende, at a og
b kun kunne have gjort krav på en forholdsmæssig tildeling af aktieoptioner, svarende til de-
res ansættelsestid i fratrædelsesåret. selskaberne har endvidere erklæret sig enige i, at kursen
på aktier i invisio headsets ab den 31. august 2005 var 18,5.
forklaringer
til brug for højesteret er der afgivet forklaring af klas åström og supplerende forklaringer af
lars stenfeldt hansen, a og b.
klas åström har forklaret, at han ikke længere er ansat i nextlink ab. han blev indvalgt i
bestyrelsen i nextlink ab den 5. oktober 2004 som repræsentant for ab traction, der var et
investeringsselskab, som havde købt 10 % af nextlink ab, og hvori han arbejdede. han ud-
trådte af bestyrelsen i oktober-november 2005. herefter blev han ansat i nextlink ab i 2006
som økonomi- og finansdirektør. han arbejdede i nextlink ab fra den 1. januar til den 1. juni
2006. han blev involveret i optionsprogrammet den 18. november 2004, hvor der blev afholdt
et bestyrelsesmøde, hvorunder der blev redegjort for optionsprogrammet. programmet blev
afvist af de tre medarbejdere, fordi det var for ringe. programmet blev heller ikke godkendt af
den nye bestyrelse. på bestyrelsesmødet den 18. november 2004 var det bestyrelsesmedlem-
met ulrik svagerlund, der fik til opgave at se nærmere på optionsprogrammet. på bestyrel-
sesmødet den 21. december 2004 var lage jonasson, som var hovedaktionær og tidligere be-
styrelsesmedlem, til stede. på bestyrelsesmødet konstaterede man, at parterne stod for langt
fra hinanden, og opgav optionsprogrammet. man gik herefter tilbage til det tidligere options-
program, som nextlink havde besluttet på generalforsamlingen den 27. april 2004.
i sverige er det sådan, at moderselskabet, der er førstnoteret, udgiver optionerne og sælger
dem til datterselskabet – i dette tilfælde nextlink a/s – således at medarbejderne kan købe
aktierne. det er dette, som fremgår af årsregnskabet. det, som står heri, betyder, at modersel-
skabet har solgt optioner svarende til antallet til datterselskabet. på bestyrelsesmødet den 21.
december 2004 besluttede man at sætte optionsprogram 3 i gang, dvs. pakken med de 500.000
                                                - 3 -
optioner, som skulle sælges til medarbejderne. man drøftede pakke 2, som man troede var
faldet bort på grund af, at der var gået for lang tid, men man ville undersøge mulighederne for
alligevel at udnytte programmet. man konstaterede i forhold til program 2, at pakken eksiste-
rede juridisk og var solgt til det danske datterselskab nextlink a/s. vilkårene for de 200.000
optioner, som nextlink ab solgte til nextlink a/s, var en tegningskurs på 6,50. nextlink a/s
betalte en sum til nextlink ab for optionerne, dog et lille beløb. grundlaget for at udstede
optionsordninger var således i orden for den danske bestyrelse, men skulle godkendes af be-
styrelsen. der var et bestyrelsesmøde den 19. januar 2005, hvor han deltog sammen med be-
styrelsesformanden jan werne. på mødet fik jan werne til opgave at finde frem til en endelig
optionsordning. bestyrelsen skulle godkende denne ordning. i forhold til det forslag, som blev
udarbejdet, måtte man købe optionerne efter en vurdering, idet dette er vigtigt i henhold til
svensk skatteret: hvis ikke der betales for optionerne, beskattes disse som løn. desuden skulle
der i forslaget være en betingelse om lock-up, hvilket betyder, at man skal være ansat i en
periode både forud og efter tildeling for at kunne udnytte optionerne, ellers falder de bort.
jan werne og han aftalte, at han skulle afholde et møde med lars stenfeldt hansen og heref-
ter et møde med medarbejderne. ifølge forslaget, der var udarbejdet sammen med jan werne,
skulle de 200.000 optioner og en del af de 500.000 optioner sælges til medarbejderne. han
havde ikke fuldmagt til at indgå den endelige aftale om optionerne, idet han kun kunne dis-
kutere rammen for aftalen. dette gjaldt både pakken med de 200.000 optioner og pakken med
de 500.000 optioner. der blev herefter afholdt et møde den 27. januar 2005, hvor lars sten-
feldt hansen, a, b, c og han selv deltog. alle deltog i hele mødet, bortset fra lars stenfeldt
hansen der muligvis gik ud og ind. på mødet gennemgik han, hvad optionsordningerne inde-
bar, herunder pris og løbetid. det blev diskuteret, hvordan optionerne skulle købes af medar-
bejderne, samt betingelsen om lock-up. man gennemgik således betingelserne for både pro-
gram 2 og 3, herunder pris, løbetid osv.
den tidligere optionsaftale blev opgivet, fordi man ikke blev enige med medarbejderne om
betingelserne, samt fordi aftalen var for dyr for nextlink ab. i dette program var der betin-
gelse om lock-up. det er der altid i optionsordninger, hvis man skal have en god pris. i det
nye program 3 var der også en lock-up periode frem til foråret 2007. normalt er der en 3-årig
løbetid, hvor der er udnyttelsesret i det sidste år, da meningen med optionsordningerne jo er,
at medarbejderne skal blive og tjene penge til selskabet. man gav ikke afkald på betingelsen
                                               - 4 -
om lock-up under mødet den 27. januar 2005. lars stenfeldt hansen krævede, at der skulle
være en lock-up betingelse, idet der var tale om en dansk aftale mellem det danske selskab og
de ansatte. lars stenfeldt hansen gentog således mindst 10 gange, at der måtte være en betin-
gelse om lock-up, sandsynligvis fordi der var tale om en aftale af meget stor økonomisk
værdi. i aftalen mellem det svenske moderselskab og det danske datterselskab var der ingen
betingelse om lock-up. under mødet diskuterede man, hvordan aftalen skulle se ud mellem
det danske selskab og medarbejderne. lars stenfeldt hansen skulle tale med en advokat. der
var en velvillig stemning på mødet, og man ville løse problemet. det er hans indtryk, at lars
stenfeldt hansen ville tale videre med c, der var medarbejdernes repræsentant. de to skulle
udarbejde en skriftlig aftale, da en sådan aftale aldrig kan være mundtlig. når man er blevet
enige, nedskriver man de øvrige betingelser – dvs. man udfærdiger et dokument svarende til
en almindelig optionsaftale. når et sådan dokument er udarbejdet, skal bestyrelsen tiltræde
aftalen, hvilket ikke er sket i denne sag. en sådan aftale kan aldrig indgås med en enkelt med-
arbejder, men skal ske med bestyrelsen, da det kun er bestyrelsen, der kan godkende et sådant
aktiedokument. i forhold til nærværende sag må man konstatere, at man ikke blev enige om
de nærmere betingelser, herunder prisen, og man blev heller ikke enige om betingelsen om
lock-up. det er sådan i svensk ret, at hvis en option er 12 kr. værd, og man sælger den for
6,50 kr., vil der være tale om en gave på 5,50 kr. det kan man ikke gøre i svensk ret, hvorfor
der skal være begrænsninger i form af betingelser om lock-up. bestyrelsen kan ikke ansvars-
frit give sådanne gaver bort, hvorfor man skal købe optionerne for en værdi. i forhold til den
konkrete aftale blev der ikke fastsat noget præcist. der var ikke tale om en egentlig konflikt,
idet man gerne ville finde frem til en løsning, dvs., at der skulle udarbejdes endelige aftaler
for program 2 og 3, og disse aftaler med tilhørende fordelingslister skulle godkendes af besty-
relsen.
det er korrekt, at han havde kuverter med til mødet den 27. januar 2005. i kuverterne var de
optioner, som nextlink ab havde solgt til nextlink a/s. der var tale om tre optionsbeviser
med hver 66.666 optioner, men uden navn. det fremgik, at optionerne var overdraget fra
nextlink ab til nextlink a/s. der var tale om et omsætningspapir. han havde taget kuver-
terne med for at bevise, at der var en aftale mellem moderselskabet og datterselskabet. papi-
rerne/kuverterne blev overladt til lars stenfeldt hansen, som skulle opbevare disse, indtil den
endelige aftale var på plads. man havde ikke til hensigt at udlevere dokumenterne til medar-
bejderne på mødet, da de ikke kunne udleveres uden en endelig optionsaftale.
                                               - 5 -
i cs notater fra mødet den 27. januar 2005 er noteret de vilkår, som blev aftalt mellem det
svenske moderselskab og det danske datterselskab, herunder at optionerne blev solgt for 10
øre pr. option i program 2 og 30 øre pr. option i program 3. i forhold til program 2 fremgår
det endvidere, at perioden løber fra den 10. maj 2004 til den 27. april 2007, hvilket bekræfter,
at vilkårene knytter sig til aftalen mellem selskaberne, selv om periodestarten blev rykket til
august 2005. når der i notatet skrives option 1, menes der program 2, således som dette er
beskrevet i årsregnskabet fra 2004. ligeledes når der skrives option 2, så menes der program
3. han hørte ikke mere om aftalen imellem parterne, fordi der opstod store problemer for
nextlink a/s’ produktionsvirksomhed. efter mødet den 27. januar 2005 tog han tilbage til
stockholm. han overlod forinden optionsdokumenterne til lars stenfeldt hansen. så vidt han
ved, fortsatte c og lars stenfeldt hansen processen om optionerne, men han hørte ikke mere
til sagen. han kan ikke forklare, hvorfor det svenske firma på et senere tidspunkt bad om at få
de udleverede optionsbeviser retur, men han gætter på, at det svenske firma bad sig doku-
menterne tilbage, efter at lars stenfeldt hansen ophørte med at arbejde for nextlink a/s. han
er ikke bekendt med, at optionsaftalen mellem parterne skulle være faldet på plads, inden han
forlod nextlink ab.
han har ingen aktier i nextlink, men købte i forbindelse med sin ansættelse 30.000 aktier pri-
vat og blev også tildelt 100.000 optioner i forbindelse med program 3. disse har han efter-
følgende købt og betalt. som medlem af den svenske bestyrelse i nextlink ab underskrev
vidnet årsregnskabet for 2004. han ved ikke, hvem der gav revisoren, der udarbejdede års-
regnskabet, oplysningerne om de udestående aktieoptioner. han kan ikke huske, hvem han
skrev regnskabet sammen med, men han gik ud fra teksten i prospektet. han udarbejdede ud-
kastet til årsregnskabet, og som medlem af bestyrelsen er han ansvarlig for indholdet. i for-
hold til program 3 blev der tegnet 300.000 eller 340.000 af optionerne af medarbejderne i
nextlink a/s. også en enkelt medarbejder i nextlink ab tegnede optioner, nemlig ham selv.
optionerne blev tegnet af medarbejderne i slutningen af august 2005. først da var alle aftaler
på plads. alle optioner blev tegnet samtidig, og der var således ingen medarbejdere, der teg-
nede optioner forud for august 2005. tiden var gået, og kursen for de 200.000 optioner var
blevet højere, så man ville lave et yderligere optionsprogram for de 500.000 optioner for der-
ved at lave en bedre aftale for de tre medarbejdere. disse skulle således tegne 50.000 optioner
hver ud af de 500.000 optioner. medarbejderne skulle betale en optionspræmie for optionerne.
                                               - 6 -
sådan er det i sverige, og alle de øvrige medarbejdere har gjort dette. man betaler en pris ef-
ter en matematisk formel. i forhold til fastsættelsen af prisen ser man på betingelserne, her-
under om der er lock-up osv., da man i så fald kan sælge dem billigere. man giver aldrig opti-
onerne væk, og man ville aldrig tilbyde de tre medarbejdere optioner uden en pris. prisen kan
dog være meget lille eller stor, afhængig af aftalen. på mødet afviste de tre medarbejdere ikke
optionerne som sådan, men der var betingelser, som skulle aftales, og der skulle betales for
optionerne. der forelå tre dokumenter, som var underskrevet af bestyrelsen, med hver 66.666
optioner svarende til et værdipapir eller en aktie. dokumenterne skulle først udleveres til
medarbejderne på et senere tidspunkt, da aftalen endnu ikke var klar. efter mødet tog han til-
bage til stockholm, idet han troede, at aftalen ville blive forhandlet færdig af c og lars sten-
feldt hansen. så vidt han ved, hjalp c b og a med at få kompensation for de aktier, som de
var blevet lovet fra lage jonasson. han hørte ikke nærmere vedrørende aftalen førend i efter-
året 2005. han kan ikke forklare, hvorfor der i cs notat fra mødet den 27. januar 2005 under
option (1) er noteret den 10. maj 2004, idet der burde have stået den 27. april 2004.
lars stenfeldt hansen har supplerende forklaret bl.a., at han kun deltog i et af de to bestyrel-
sesmøder den 18. november 2004 og den 21. december 2004. han ville af hensyn til forholdet
til medarbejderne ikke selv deltage i udarbejdelsen af den konkrete aftale med medarbejderne.
han kom hjem i december, hvorefter der blev afholdt et møde den 27. januar 2005, som han
deltog i, men han gik til og fra mødet. på mødet redegjorde klas åström for baggrunden for
optionsaftalen.
de 10.000 aktier blev givet som et plaster på såret. aktierne skulle være kommet fra lage
jonasson, som havde været langsom med at få tingene til at glide. han mener, at aktierne
kunne købes med det samme, men de 10.000 aktier har ikke noget med nærværende sag at
gøre. han gav selv en ekstra bonus til ingeniørerne, fordi han syntes, at sagen havde trukket
ud. han så første gang chartekkerne på mødet og kan ikke huske, om hans optionspakke også
var med på mødet den 27. januar 2005. der var ikke navn på selve optionerne, da det var mo-
derselskabets aktier. i sidste ende var der tale om et mandat fra bestyrelsen til direktøren, som
kunne gives videre til medarbejderne. dokumenterne skulle fremlægges for at vise, at selska-
bet mente det alvorligt. papirerne var overdragelsesoptioner fra det svenske moderselskab til
det danske selskab.
                                                 - 7 -
om den tidligere optionsaftale har lars stenfeldt hansen forklaret, at der altid er en lille
præmie på optionerne. han er dog ikke bekendt med, hvordan prisen beregnes. det var ud-
gangspunktet, at der skulle være en betingelse om lock-up i forhold til medarbejderne. også i
den senere optionspakke til resten af medarbejderne var der lagt betingelse om lock-up ind.
hvis ikke der er en lock-up periode, risikerer man at miste værdifulde medarbejdere. han hu-
sker ikke, om der blev drøftet lock-up på mødet den 27. januar 2005. efter mødet ringede
christian paulsson, der var medlem af bestyrelsen i stockholm, til ham og gav udtryk for, at
a var besværlig. a, b og c var også frustrerede, så aftalen kom åbenbart ikke på plads. han
genkender ikke cs notat fra mødet, men han genkender tallene i notatet, idet han mener, at det
var disse tal, der blev diskuteret på mødet den 27. januar 2005. såfremt notatet er nedfældet af
c, må tallene jo netop være diskuteret på mødet. han kan kun huske, at tallene svarer til, hvad
man diskuterede på mødet, og det kan være, at man efterfølgende skulle rette tallene til. det
kan derfor ikke siges, om tallene passer til de allerede fremlagte optioner. han kan ikke for-
klare, hvorfor det er anført i notatet, at der ikke skal være binding eller lock-up. optionspak-
ken på 500.000 blev først udnyttet af de øvrige medarbejdere efter processen med de tre med-
arbejdere. der var tale om en ordning, som alle medarbejderne fik del i. der var kun tale om
en delvis udnyttelse, og han er ikke orienteret om, hvad der siden er sket med resten af opti-
onspakken. en eventuel aftale med de tre medarbejdere skulle godkendes af den danske besty-
relse. han havde i hvert fald ikke mandat til at indgå en aftale, hvorfor aftalerne måtte skulle
godkendes efterfølgende. formålet med mødet den 27. januar 2005 var at understrege besty-
relsens alvor og at vise, at sagen ville blive til noget. optionerne ville først blive endeligt til-
delt ved bestyrelsens underskrift, mens man på mødet ville vise intentionen. han ville gerne
have, at en ordning faldt på plads.
han er ikke klar over, hvorfor de tre medarbejdere ophørte med at arbejde for virksomheden,
men det er hans opfattelse, at det skyldes ham selv, at aftalen ikke faldt på plads, og det nye
fælles projekt, som de tre medarbejdere arbejder med. han kan ikke erindre, om han har haft
en telefonsamtale med jan werne i juni 2005. han returnerede de omstridte optioner inden sin
egen fratræden, men efter de tre medarbejdere var fratrådt.
i årsregnskabet for 2004 reserverede man optioner til de tre nøglemedarbejdere, således at
potentielle aktieejere ville være bekendt med aftalen. dette betyder dog ikke nødvendigvis, at
optionerne efterfølgende faktisk vil blive tegnet. klas åström havde selve optionerne med på
                                               - 8 -
mødet den 27. januar 2005. han havde bedt klas åström om at afholde mødet med medarbej-
derne, for at der kunne findes en løsning. medarbejderne kunne til enhver tid få udleveret op-
tionerne, men de kom i en boks, fordi de var af stor værdi. han troede først, at optionerne var
et ihændehaverbevis, men det er de ikke. med rammeoptionsaftaler, som der er tale om her, er
det alligevel vigtigt, at de gemmes, da der ikke står navn på optionerne. han kan ikke huske,
om dokumenterne var sat op til, at der kunne påføres et navn, men der skal påføres navn på et
senere tidspunkt. han erindrer ikke, om det var klas åström, der bad om at få optionerne til-
bage, og han kan heller ikke erindre præcist, hvornår optionerne skulle sendes retur. det kan
have været foråret eller sommeren 2005. i forhold til de 50.000 optioner til kurs 15 mener
han, at også disse var i chartekkerne, men han ved det dog ikke med sikkerhed. han støttede
b, a og c i deres ønske om at få optionerne, fordi han gerne ville beholde dem som medar-
bejdere. det var christian paulsson, der i sidste ende skulle stå for forhandlingerne efter mø-
det den 27. januar 2005. dette foregik ved mail og telefon mellem a og christian. han følte,
at han som nærmeste chef kunne gøre større skade end gavn, hvis han gik nærmere ind i for-
handlingerne. han mener, at man diskuterede vilkårene for optionerne en del forud for mødet
den 27. januar 2005. det, der er noteret i cs notat, er slutresultatet af forhandlingerne. han
kan ikke forklare, at der står ”ingen krav om ansættelse”. dette ville han aldrig have sagt, da
han i så fald ville have været utilregnelig. han kan dog ikke huske, om der på mødet den 27.
januar 2005 blev drøftet lock-up, men han ved, at det blev drøftet op til mødet. han mener, at
det var a, der førte forhandlingerne for medarbejderne og også korrespondancen, men han har
ikke set selve korrespondancen.
han skulle ikke selv udarbejde papirerne i forbindelse med aftalen, men han skulle melde til-
bage, hvis der var nogle detaljer, som skulle ind i den. det blev ikke aftalt på mødet, at han
skulle tale videre med medarbejderne omkring optionerne, og han blev heller ikke bedt om at
forhandle det på plads som sådan, men i sidste ende havde han ansvaret for, at aftalen faldt på
plads. det blev ikke aftalt, hvem der havde ”bolden” efter mødet, men de sidste ting skulle
gøres færdige. han blev først orienteret, da tingene gik i hårdknude, efter at a og christian
paulsson havde forhandlet. det var svenskerne samt b, a og c, der skulle forhandle efter mø-
det. i forhold til optionspakkerne skulle b, a og c betale den præmie, der er anført, såfremt
de havde optionerne, efter at aftalen var afklaret i bestyrelsen. hvis man ikke har optionerne,
kan man ikke betale for dem. b, a og c fik lovning på, at det, man havde diskuteret tidligere,
skulle danne grundlag for den fremtidige aftale og for de sidste detaljer. den svenske besty-
                                                - 9 -
relse var ikke hurtig i forhold hertil. han fik selv sine 400.000 optioner efter en kapitaludvi-
delse i 2003. kapitaludvidelsen skyldtes en krise efter terroraktionen den 11. september 2001,
hvorved vidnets ejerandel blev forringet. herefter blev han tilbudt optionsordningen som
kompensation på et senere tidspunkt. han har udnyttet optionsretten og efterfølgende solgt
aktierne. der var ikke sat dato på, hvornår de tre medarbejdere skulle udnytte deres optionsret.
han ved ikke, hvornår man i bestyrelsen vedtog optionspakken med de 500.000 optioner, og
han er heller ikke klar over, om det var bestyrelsen eller generalforsamlingen, der havde ved-
taget optionsprogrammet på daværende tidspunkt.
a har supplerende forklaret bl.a., at han sendte mailen af 8. november 2004 efter et bestyrel-
sesmøde. på mødet den 27. januar 2005 startede klas åström med at forklare den nye opti-
onsaftale. den tidligere aftale var opgivet, fordi den var for dyr, og fordi nogle bestyrelses-
medlemmer ikke kunne acceptere den. den nye optionsaftale indeholdt tre pakker, hvoraf den
første var de 200.000 optioner, der allerede var tildelt. den anden pakke var tegningspakke 3,
der skulle vedtages af bestyrelsen. bestyrelsen havde allerede godkendt denne pakke, men der
var først bestyrelsesmøde i februar 2005, hvor selve optionerne skulle vedtages. 3. del af af-
talen var de 10.000 aktier fra lage jonasson. klas åström sagde på mødet, at tildelingen af
hele pakken var godkendt af bestyrelsen. det var kun prisen for de private aktier fra lage jo-
nasson, der skulle forhandles mellem klas og lage. han så c tage notatet. klas åström
fremlagde hele pakken på en tavle. det er det, c har noteret, og det svarer til klas åströms
noter på tavlen.
man havde forhandlet med christian paulsson inden bestyrelsesmødet i november 2004, idet
man var uenig med bestyrelsen i tre punkter. disse punkter blev fremlagt for formanden på
bestyrelsesmødet i november 2004. formand jan werne sagde, at det ikke var et problem, da
reglerne var de samme i sverige, og at deres krav ville blive opfyldt. de tre medarbejdere fik
herefter lovning på 100.000 optioner hver til kurs 4,50. klas åström sagde på mødet den 27.
januar 2005, at den tidligere aftale ikke kunne blive til noget. den nye optionsaftale skulle
derfor indeholde kompensation for det tab, som parterne havde lidt ved deres tidligere aftaler.
det blev derfor aftalt, at der ikke skulle være lock-up eller ansættelseskrav. det var klas
åström, der kom frem med, at der ikke skulle være lock-up og ansættelseskrav. den egentlige
forhandling startede tilbage i 2003, hvor de hver var blevet lovet 100.000 aktier á 0,8 sek.
dette som en motivation for at yde mere, da firmaet skulle børsnoteres i april 2004. imidlertid
                                               - 10 -
skete der ikke noget, heller ikke selv om medarbejderne spurgte hertil. parterne mistede lidt af
gevinsten ved hver ny aftale, der blev indgået. kompensationen herfor var, at der ikke skulle
være lock-up eller ansættelseskrav i den nye aftale. det, som klas åström fremlagde på mø-
det den 27. januar 2005, var et ”take it or leave it”-forslag, da alle var trætte af at forhandle.
det eneste, der ikke var klart, var optionspakke 3, der skulle vedtages på bestyrelsesmødet i
februar 2005. dokumenterne vedrørende de 50.000 optioner var derfor ikke med på mødet
den 27. januar 2005. lars stenfeldt hansen ville ikke acceptere, at der ikke var lock-up i af-
talen, men klas åström fastholdt, at sådan var det. der blev lagt tre chartekker på bordet med
optionspakke 1, som var deres. optionspakke 2 ville de få, når den var vedtaget på bestyrel-
sesmødet. den 3. pakke ville de få, når den var blevet aftalt nærmere, herunder købskurs, med
lage jonasson. lars stenfeldt hansen forlod herefter lokalet, og klas åström forklarede de
nærmere betingelser. lars stenfeldt hansen var blevet vred over, at der ikke var lock-up i
optionsaftalen. da lars stenfeldt hansen kom tilbage, tog han de tre chartekker og lagde dem
i sin bankboks. han sagde til de tre medarbejdere, at de altid kunne få chartekkerne udleveret.
lars stenfeldt hansen bekræftede dette i februar, marts og april 2005. desuden bekræftede
han, at klas arbejdede på pakke 2, mens pakke 3 skulle fås fra lage jonasson.
på mødet den 27. januar 2005 forklarede klas åström omkring chartekkerne, at de var god-
kendt af bestyrelsen, og at de var til parterne, samt at de ville få pakke 2, når den var vedtaget
af bestyrelsen. bestyrelsen havde allerede godkendt tildelingen. parterne blev kun præsenteret
for én bestyrelse, nemlig den svenske, heriblandt formanden jan werne, klas åström, chri-
stian fåhraeus og lars taflin. når der i notatet fra mødet den 27. januar 2005 står ”konf. af
best.”, betyder det ”konfirmeret af bestyrelsen”. det er derfor ikke korrekt, når klas åström
forklarer, at notatet viser betingelserne for aftalen mellem det danske og det svenske selskab.
der er i stedet tale om vilkårene for parterne, dvs. for aftalen mellem nextlink og medarbej-
derne. der var ikke nogen egentlig aftale om, at nogen skulle forhandle efterfølgende, men det
var typisk ham selv, der kontaktede christian paulsson eller klas åström. c var ikke udpeget
til at forhandle, heller ikke lars stenfeldt hansen. det eneste, der skulle forhandles på plads,
var aktiekursen på aktierne fra lage jonasson. på mødet den 27. januar 2005 gav klas åström
ikke udtryk for, at de først ville få optionerne, når han havde talt med bestyrelsen igen. klas
åström sagde ikke noget om, at han ikke havde fuldmagt. parterne var derfor af den opfat-
telse, at han havde fuldmagt.
                                              - 11 -
han modtog ikke skriftligt svar på sine mail af 2. og 11. maj 2005. han modtog telefonisk
svar fra klas åström på sin mail af 2. maj 2005, som orienterede om, at han havde haft travlt,
men at optionerne var vedtaget, og at medarbejderne ville modtage dem snarest muligt. efter
hans mail af 11. maj 2005 ringede klas op og forklarede, at pakke 1 lå hos lars stenfeldt
hansen, at der ved pakke 2 manglede papirer at blive færdige, og at pakke 3 var hos lage
jonasson, som ville blive rykket herfor. klas åström har aldrig givet udtryk for, at der ikke
var en aftale mellem parterne. det er ikke korrekt, at klas åström først hørte om sagen igen i
efteråret 2005, idet der har været korrespondance mellem ham og klas åström.
lars stenfeldt hansen kom tilbage fra en udlandsrejse i juni 2005, hvorefter der var et møde
med medarbejderne. efter dette møde blev han og b på lars stenfeldt hansens kontor. lars
stenfeldt hansen ringede til bestyrelsesformand jan werne og udtrykte det utilfredsstillende
ved situationen. lars stenfeldt hansen sendte endvidere efterfølgende en mail af 16. juni
2005. i forbindelse med telefonsamtalen med jan werne gennemgik lars stenfeldt hansen
det, som han havde noteret om de tre pakker. man kunne kun høre, hvad lars stenfeldt han-
sen sagde i forbindelse med telefonsamtalen med jan werne, men det fremgik, at jan werne
ville tale med klas åström om de 50.000 optioner og med lage jonasson vedrørende de
10.000 aktier.
han er bekendt med den tidligere optionsaftale. på mødet den 27. januar 2005 fik parterne at
vide, at udnyttelsesperioden var fra den 10. maj 2004. han undrede sig ikke herover, men han
er heller ikke advokat.
om den tidligere optionsaftale og den øvrige korrespondance med ida har a forklaret, at han
fik at vide, at sagen var klar og godkendt af bestyrelsen, herunder at parternes krav var imø-
dekommet. han har dog aldrig set et udkast til en ny aftale. han så ikke, hvad der var i ku-
verterne/chartekkerne, men fik at vide, at det var aftalerne mellem nextlink og medarbej-
derne. på mødet drøftede man prisen på optionerne, men da den var meget lille, skulle nex-
tlink betale herfor. det var, hvad de fik at vide, ligesom de fik at vide, at betalingen ville
fremgå af lønsedlerne. så vidt han ved, skete der imidlertid aldrig betaling. når han proteste-
rede over, at han ikke efterfølgende modtog dokumenterne, der knyttede sig til optionerne, så
skyldtes det ikke, at han var bekymret over ikke selv at have underskrevet disse. den svenske
bestyrelse havde jo allerede godkendt aftalen og underskrevet den. foreholdt at det af den
                                                - 12 -
gamle optionsaftale fremgår, at der skal være en skriftlig aftale, har a forklaret, at de ikke var
bekendt med, at der ikke skulle være underskrevet fra bestyrelsens side.
foreholdt sin opsigelse af 27. juli 2005 har a forklaret, at man kun havde fået udleveret 10 %
af pakken. de havde således kun fået udleveret aktierne ikke optionsdelen. lars stenfeldt
hansen udleverede ikke optionerne i pakke 1, selv om de rykkede herfor, men de fik aldrig at
vide, at de ikke blev udleveret, fordi aftalen ikke var endeligt på plads.
når han i sin forklaring har udtalt sig om bestyrelsen, mener han den svenske bestyrelse.
b har supplerende forklaret bl.a., at han, lars stenfeldt hansen, klas åström, c og a var til
stede på mødet den 27. januar 2005. klas åström forklarede, at det gamle tilbud var bortfal-
det, fordi det var for dyrt, og at der nu i stedet var et andet tilbud. dette var et ”take it or leave
it”-tilbud. det var en 3-trins raket med pakke 1, de 66.666 optioner, en anden pakke med de
50.000 optioner, som skulle vedtages, og den 3. pakke, som skulle aftales med lage jonasson.
cs notat blev udarbejdet under mødet den 27. januar 2005, efter hvad klas åström skrev på
tavlen. klas åström var bekendt med, at forhandlingerne med medarbejderne havde stået på i
18 måneder, samt at der ved hver ny forhandling var blevet skåret et stykke af incitaments-
ordningen. derfor var det som kompensation indført i den nye aftale, at der ikke skulle være
lock-up. optionsordningerne skulle honorere den ekstra arbejdsindsats, som medarbejderne
skulle udføre i forhold til børsnoteringen, som skete i foråret 2004. da mødet blev afholdt i
januar 2005, var det ekstraordinære arbejde allerede udført. forhandlingerne i forhold til
børsnoteringen foregik således gennem 18 måneder både forud, undervejs og efter børsnote-
ringen. lars stenfeldt hansen blev stærkt ophidset på mødet den 27. januar 2005, da han
hørte, at der ikke var en betingelse om lock-up i den nye optionsaftale. klas åström sagde
igen, at det var ikke til forhandling, det var ”et take it or leave it”-tilbud for alle parter. om de
tre chartekker fik han selv, a og c at vide af klas åström, at her var 1. del af aftalen, dvs. de
66.666 optioner. klas åström lod herefter chartekkerne ligge på bordet og forklarede om
pakke nr. 2, dvs. de 50.000 optioner. disse var godkendt/konfirmeret af bestyrelsen, dog
manglede den sidste formalitet, nemlig at de skulle vedtages på bestyrelsesmødet i februar.
bestyrelsen havde godkendt, at de tre nøglemedarbejdere skulle tildeles hver 50.000 optioner
ud af den pulje med 500.000 optioner, som skulle oprettes til medarbejderne. der var således
på mødet den 27. januar 2005 enighed om, at både pakken med de 66.666 optioner og pakken
                                               - 13 -
med de 50.000 optioner var tildelt de tre medarbejdere. klas åström sagde ikke på mødet, at
bestyrelsen skulle godkende tildelingen, men forklarede, at man havde godkendt, at de tre
medarbejdere skulle have de 50.000 optioner. der manglede således alene de sidste formali-
teter. det var ikke klart, at man skelnede mellem en svensk og en dansk bestyrelse. på mødet
talte man således kun om ”bestyrelsen”. når det i cs notat fra mødet den 27. januar 2005 er
anført ”konf. af best.”, betyder dette ”konfirmeret af bestyrelsen”. klas åström sagde ikke, at
han ikke havde fuldmagt til at tildele optionerne. det blev heller ikke aftalt, at lars stenfeldt
hansen og c skulle diskutere videre og lave den endelige aftale. c var således ikke udpeget
som repræsentant for de tre medarbejdere. lars stenfeldt hansen tog chartekkerne og lagde
dem i en bankboks. han sagde, at de var lige så gode som rede penge, og at de kunne få dem
udleveret, som de ville. i perioden fra foråret 2005 til august 2005 blev lars stenfeldt hansen
flere gange bedt om at udlevere chartekkerne af medarbejderne. eksempelvis bad han selv
lars stenfeldt hansen om at udlevere optionerne efter et møde på radisson hotel. lars sten-
feldt hansen tilkendegav, at han mandag ville køre i sydbank og hente optionerne, men det
skete aldrig. lars stenfeldt hansen sagde aldrig, at optionerne ikke var deres, før der var ud-
arbejdet en egentlig aftale. han så ikke indholdet af chartekkerne, da de fik forklaret indholdet
heraf. det blev ikke omtalt på mødet den 27. januar 2005, at indholdet af chartekkerne skulle
være et overdragelsesdokument mellem nextlink ab og nextlink a/s. de modtog ikke noget
skriftligt svar på deres mail af 2. og 11. maj 2005 til klas åström, men a modtog et telefon-
opkald efter begge mails. han overhørte samtalerne, og det er hans opfattelse af samtalerne, at
man ville sørge for, at sagen kom i orden, og at man ville kontakte de rette personer. efter at
lars stenfeldt hansen var vendt tilbage fra en udlandsrejse i juni 2005, blev der afholdt et
møde for hele udviklingsafdelingen. a og han selv blev tilbage efter mødet, og de forklarede
lars stenfeldt hansen, at ingen af de tre dele af aftalen var blevet opfyldt. lars stenfeldt
hansen noterede herefter, hvad der var indholdet af aftalen og foretog et opkald til bestyrel-
sesformand jan werne. lars stenfeldt hansen gav over for jan werne udtryk for, at det var
utilfredsstillende, at aftalen ikke var blevet gennemført. det var hans egen og as opfattelse af
samtalen, at jan werne ville tage kontakt til klas åström og til lage jonasson for at få sagen
bragt endelig i orden. herefter frigav lage jonasson sine 10.000 aktier til ham og a. c var på
dette tidspunkt opsagt. der skete dog ikke videre i forhold til pakke 2, hvilket ledte frem til, at
han og a opsagde deres stillinger.
                                                - 14 -
han kan ikke svare på, hvorfor lars stenfeldt hansen rykkede det svenske selskab for de
66.666 optioner, når han blot kunne udlevere dem. han oplevede, at der var en god stemning
på mødet den 27. januar 2005, selv om lars stenfeldt hansen gik og smækkede med døren.
man gav hånd til klas åström og var lettede over aftalen. parterne forstod aftalen sådan, at
når der ikke var krav om ansættelse, så kunne man dagen efter den endelige aftale var på
plads, og optionerne var tildelt, udnytte disse, sælge aktierne og forlade selskabet med gevin-
sten. de bad ikke om kopi af de aftaler, der lå i chartekkerne, fordi de stolede på, at et ord var
et ord. de følte, at det var en delikat situation at så yderligere mistro i forhold til ens
arbejdsgiver. de blev ikke bedt om at underskrive aftalen.
i forbindelse med telefonsamtalen mellem jan werne og lars stenfeldt hansen i juni 2005
blev der kun rykket i forhold til de 10.000 aktier fra lage jonasson og de 50.000 optioner fra
klas åström. der blev ikke rykket for de 66.666 optioner, som lars stenfeldt hansen selv
havde. i forbindelse med mødet den 27. januar 2005 havde lars stenfeldt hansen et svin-
gende humør. dette havde han dog også haft forud for mødet. stemningen i forhold til klas
åström var dog god. han husker ikke, om lars stenfeldt hansen var til stede ved afslutnin-
gen af mødet den 27. januar 2005.
højesterets begrundelse og resultat
som anført i landsrettens dom blev a og b samt c i 2003 informeret om, at de som nøgle-
medarbejdere var tiltænkt en mulighed for på nærmere anførte vilkår at modtage optioner på
aktier i nextlink ab i forbindelse med en forventet børsemission. denne børsemission fandt
sted i juni 2004.
på en generalforsamling i nextlink ab den 27. april 2004 blev der vedtaget en beslutning om
bl.a. udstedelse af optioner på tegning af 200.000 aktier, der kunne erhverves af medarbejdere
i nextlink.to a/s efter den danske bestyrelses nærmere beslutning. endvidere blev der truffet
beslutning om en generel bemyndigelse for bestyrelsen i nextlink ab til at tildele tegnings-
optioner inden for nærmere fastsatte kapitalgrænser.
parternes forhandlinger i sommeren og efteråret 2004 om indgåelse af en aftale om de tre
medarbejderes erhvervelse af optioner endte uden resultat. efter bevisførelsen, herunder for-
klaringerne fra jan werne og lars stenfeldt hansen, tiltræder højesteret, at det – uanset klas
                                               - 15 -
åströms forklaring – må lægges til grund, at klas åström derefter blev bemyndiget til at for-
handle en aftale på plads med medarbejderne om deres erhvervelse af aktieoptioner.
i cs notat fra mødet den 27. januar 2005 omtales de to pakker med 66.666 og 50.000 optioner
med angivelse af bl.a. købskursen og betalingen for optionerne. for begge optionspakker an-
gives: ”ingen lock-up” og ”ingen krav om ansættelse”, og det anføres om den første options-
pakke, at dette var ”nyt”. indledningsvis er det i notatet anført ”konf[irmeret] af
best[yrelsen]”. det er ikke bestridt, at notatet blev udfærdiget under mødet.
de tre medarbejdere har samstemmende forklaret, at der på mødet den 27. januar 2005 blev
indgået aftale med dem i overensstemmelse med cs notat, dog således at den endelige aftale
om pakken med de 50.000 optioner først kunne sendes til dem, når bestyrelsen – der efter det
oplyste allerede havde konfirmeret vilkårene – på et møde i februar 2005 formelt havde god-
kendt den. lars stenfeldt hansen har forklaret, at notatet er slutresultatet af forhandlingerne.
klas åström har forklaret, at notatet alene angiver de vilkår, som var aftalt mellem det sven-
ske moderselskab og det danske datterselskab.
i nextlink ab’s årsregnskab for 2004, der er underskrevet den 25. februar 2005 af bl.a. klas
åström og lars stenfeldt hansen som henholdsvis bestyrelsesmedlem og administrerende
direktør, er anført, at selskabet har udestående aktieoptioner, herunder 200.000 optioner til en
kurs på 6,50 svenske kr., der er tegnet af tre nøglemedarbejdere i nextlink a/s, og 500.000
optioner til en kurs på 15,00 svenske kr., der delvis er tegnet af ansatte i nextlink. der er
enighed om, at de omtalte tre nøglemedarbejdere er a og b samt c.
i løbet af foråret 2005 og senest ved mail af 11. maj 2005 rykkede de indstævnte klas åström
for opfølgning på den aftale, de havde fået på plads i januar måned vedrørende bl.a. de to op-
tionspakker på 66.666 og 50.000 aktier. de fik ikke nogen reaktion herpå, og det blev således
heller ikke afvist, at der var indgået en aftale i januar.
på denne baggrund og efter bevisførelsen i øvrigt finder højesteret det godtgjort, at der under
mødet den 27. januar 2005 blev indgået aftale om, at de indstævnte hver kunne erhverve
66.666 optioner på tegning af aktier til kurs 6,5 for en betaling af 0,1 svenske kr. pr. option og
                                               - 16 -
50.000 optioner på tegning af aktier til kurs 15,0 for en betaling af 0,3 svenske kr. pr. option,
og således at tegning af aktierne ikke var betinget af en yderligere ansættelsesperiode.
af de grunde, landsretten har anført, tiltræder højesteret, at de indstævnte – som inden an-
sættelsesforholdenes ophør havde gjort deres tegningsrettigheder gældende – har krav på er-
statning, hvis størrelse skal beregnes på grundlag af en kurs på 18,5. i erstatningen, som til
hver af de indstævnte udgør 776.386 kr. for begge aktieoptionerne, skal dog fratrækkes
17.185,80 kr., idet højesteret ikke finder det godtgjort, at selskaberne har givet afkald på at få
betaling for optionerne.
højesteret tager herefter as og bs påstand til følge med et beløb på 759.200,20 kr. til hver af
dem.
sagsomkostningerne for begge instanser er fastsat til dækning af advokatudgift med 200.000
kr. og af retsafgift med 48.520 kr., i alt 248.520 kr.
                                      thi kendes for ret:
invisio headsets a/s og invisio headsets ab skal solidarisk til a og b betale 759.200,20 kr.
til hver med tillæg af procesrente fra den 15. december 2005.
i sagsomkostninger for landsret og højesteret skal invisio headsets a/s og invisio headsets
ab solidarisk betale 248.520 kr. til ingeniørforeningen i danmark som mandatar for a og b.
de idømte beløb skal betales inden 14 dage efter denne højesteretsdoms afsigelse. sagsom-
kostningsbeløbet forrentes efter rentelovens § 8 a.


text:
                                          udskrift
                                              af
                        sø- & handelsrettens dombog
                                         ____________
                                           dom
                                  afsagt den 27. august 2009.
                                  logistic consult aps
                                  (advokat tobias vieth)
                                  mod
h‐64‐06                           transport brødrene v/rune raaschou
h‐65‐06                           transport brødrene v/michael raaschou
h‐66‐06                           andy trans v/georg a.t. hulstrøm
h‐67‐06                           orbit service v/bill volche
h‐68‐06                           j. l. transport v/johnny m. larsen
h‐77‐06                           b´s handel & transport v/berit meisner
                                  (advokat jakob forman)
indledning og påstande
under anbringende af, at de sagsøgte har overtrådt en konkurrenceklausul i deres
vognmandskontrakt med logistic consult aps (i det følgende: logistic), har logistic nedlagt
påstand om, at de hver skal betale 250.000 med procesrente fra den 11. maj 2006.
     de sagsøgte har påstået frifindelse.
                                                   ‐2‐
oplysningerne i sagen
logistic ejes af christine schou og driver kurervirksomhed. logistic havde med henblik på
opfyldelse af en kontrakt med ups med de sagsøgte indgået kontrakter, som var affattet af
logistic, og som, bortset fra de individuelle vederlagsbestemmelser, bl.a. indeholdt følgende
enslydende bestemmelser:
       ”…
       §4
       samarbejdets ophør
       stk. 1. nærværende kontrakt kan til enhver tid fra begge parters side opsiges skriftligt med 1
       måneds varsel.
       stk. 2. indenfor den første måned – der betragtes som prøveperiode – efter nærværende
       kontrakts ikrafttræden, kan samarbejdet stoppes fra dag til dag, enten som følge af, 1) at
       vognmand og selskab [logistic] er enige herom, 2) at vognmanden gør sig skyldig i gentagne
       forsømmelser i henhold til kontrakten, 3) at der fra selskabets kunder, eller fra kunder med
       tilknytning til selskabet, indløber gentagne og berettigede klager over vognmanden, 4) at
       selskabet ikke længere har kontrakt med ups danmark a/s i det pågældende område.
       stk. 3. selskabet kan efter udløbet af prøveperioden på 1 måned, jvt. § 4, stk. 2, opsige
       nærværende kontrakt med øjeblikkelig virkning, såfremt vognmanden gør sig skyldig i
       gentagne forsømmelser i henhold til kontrakten, eller at der fra selskabets kunder indløber
       gentagne og berettigede klager over vognmanden. eller hvis selskabet vurdere i grove tilfælde
       at vognmanden i den grad modarbejder selskabet så meget, at det kan skade selskabet eller
       selskabets kunder.
       opsiger selskabet kontrakten efter nærværende bestemmelse, og efter eventuel afregning for de
       af vognmanden indkørte ture, har selskab og vognmand ikke yderligere økonomiske krav på
       hinanden …”
i juli måned 2005 underskrev parterne følgende enslydende ligeledes af logistic affattede
tillæg til kontrakten:
       ”…
       konkurrenceklausul med samarbejdspartnere
       logistic … og ovenstående partner samt ansatte …, benævnes som op, er indforståede med, at
       de begge er forpligtede til såvel under samarbejdet som i en periode på 2 år efter samarbejdets
       ophør at afstå fra enhver handling, der kan indebære illoyal konkurrence over for samarbejdet.
       som illoyal konkurrence betragtes navnlig, men ikke begrænset til, misbrug af oplysninger eller
       viden erhvervet under samarbejdet vedrørende forretningskoncept, kunder, produkter samt
       goodwill‐snylteri.
       særligt forpligter op sig med nærværende aftale, [til] at afstå fra under nogen form at tage
       kontakt til og udføre opgaver for ups – united parcel service. op forpligter sig endvidere til
       ikke at have nogen direkte eller indirekte økonomiske samarbejde med ups eller virksomheder
       eller personer, som konkurrerer med denne. det er derfor op forbudt i en periode på 2 år efter
                                                    ‐3‐
      samarbejdets ophør at udføre arbejde for eller på anden måde bistå ups, som op har haft en
      forretningsmæssig forbindelse med i kraft af samarbejdet med logistic ….
      overtrædelse af dette forbud kan af logistic … forhindres ved nedlæggelse af fogedforbud
      (uden sikkerhedsstillelse).
      op er forpligtet til i tilfælde af overtrædelse af forbuddet at betale en konventionalbod stor kr.
      250.000. i stedet for konventionalbod er logistic … berettiget til at kræve erstatning for det tab,
      overtrædelsen medfører.
      …”
rune og michael raaschou opsagde samarbejdet den 11. oktober 2005 til fratræden den 11.
november 2005. rune raaschou genoptog samarbejdet.
      logistic opsagde ved skrivelse af 28. december 2005 de sagsøgte, bortset fra michael
raaschou, med virkning fra den 30. december 2005 under henvisning til, at logistic ikke
længere havde kontrakt med ups.
      den 14. januar 2006 deltog de sagsøgte i et møde hos ts transport‐service a/s (i det
følgende: ts), som havde indgået kontrakt med ups, og som tilbød dem at udføre denne
kørsel. de sagsøgte begyndte alle at køre for ts i løbet af januar måned 2006.
      ved skrivelse af 24. januar 2006 skrev logistics advokat til de sagsøgte, at de overtrådte
konkurrenceklausulen ved på ny at køre for ups, og påbød dem at ophøre hermed og hver
betale 250.000 kr. for overtrædelse af klausulen.
      rune raaschou arbejder i dag som lagerarbejder. michael raaschou arbejder deltids
som vagt. georg andy t. hulstrøm kører fortsat med en bil for ts. bill volche er i lære som
automekaniker. johnny m. larsen kører transport af reservedele. berit meisner er under
konkursbehandling.
forklaringer
christine schou har forklaret, at hun i år 2000 gik ind i sin mands vognmandsfirma, avadis
aps, hvor hun stod for ups. da avadis aps lukkede, stiftede de logistic, som overtog
kontrakten med ups. de havde udført opgaver for ups i 9 år i de to selskaber, da
samarbejdet ophørte. der var i alt omkring 25 vognmænd, der kørte ups for logistic.
      hun lavede konkurrenceklausulen i juli 2005, efter at 7 andre vognmænd end de
sagsøgte havde kontaktet ups i et forsøg på at overtage kontrakten. hun fortalte alle
                                                 ‐4‐
vognmændene            om    denne     episode, da    hun    forelagde tillægsaftalerne med
konkurrenceklausulen for dem. konkurrenceklausulen havde hun fået udarbejdet af sin
advokat, idet den alene skulle omfatte ups. hun ville have afbrudt samarbejdet med
vognmænd, der ikke underskrev, og det sagde hun til dem.
      kontrakten med ups havde altid en løbetid på et år, og i slutningen af oktober
begyndte forhandlingerne om næste års kontrakt. i 2005 ville ups have nye hårde krav til
bøder til chaufførerne, hvis de begik fejl. den 23. december 2005 blev hun ringet op af ups,
der oplyste, at ups ikke ville fortsætte samarbejdet. før da var hun ikke klar over, at ups
overvejede at stoppe samarbejdet. hun ringede til alle vognmændene og oplyste, at hun ikke
kunne sikre dem nogen indtægt fra og med januar måned 2006, og hun tilbød dem derfor at
blive fritstillet i stedet for at opsige dem med 30 dages varsel.
      hun prøvede at ”sælge” teamet videre til andre i branchen, ligesom hun tilbød ups en
ændring af hendes rolle, idet det jo var hende og ups, der var blevet uenige. mens disse
forsøg stod på, opdagede hun den 20. januar 2006, at de sagsøgte kørte for ups.
      hun havde et møde med vognmændene i starten af januar, hvor de blev orienteret om,
at hun fortsat håbede på at få kontrakten tilbage med ups.
rune raaschou har forklaret, at han kom i kontakt med logistic sagsøger gennem en bekendt,
og var til samtale den 8. december 2004. han startede på prøve den næste dag for egen
regning. den følgende dag begyndte han uden at have nogen skriftlig kontrakt at køre for
avadis aps med sin egen bil, som han havde købt til formålet for 60.000 kr. + moms.
      midt i 2005 blev der indgået en skriftlig kontrakt, som var udarbejdet af christine
schou. i juli måned ville christine schou have aftalen om en konkurrenceklausul. papirerne
blev lagt på et bord, og de skulle skrive under. de kunne tage papirerne med hjem, inden de
skrev under, men de fik ingen gennemgang af klausulen.
      på opfordring af christine schou købte han en større bil til 175.000 kr. + moms. han
lånte pengene af sin far.
      en typisk dag startede ved 7‐8 tiden i glostrup. pakkerne blev lagt på bilen i
rækkefølge, og derefter kørte han ud og leverede. undervejs får han oplysninger om
opsamling han skal foretage. så returnerer han til ups sidst på dagen efter typisk 10 timer.
indtægtsmæssigt løb det rundt, men han kunne ikke betale afdrag på bilen.
                                                 ‐5‐
      han opsagde kontrakten, fordi det var for hårdt. hans bil skulle ofte køre så mange
pakker, at der ikke var plads hertil, således at han måtte hente pakker to gange. han
begyndte dog igen, da han ikke havde fundet andet arbejde.
      christine schou bragte kontrakterne til ophør med den begrundelse, at der ikke var
noget at køre, og de fik herefter ingen betaling. han havde regnet med at køre for logistic i
mange år.
      omkring den 14. januar spurgte berit meisner ham, om han ville med til et møde hos
ts. alle de sagsøgte deltog i mødet. de drøftede konkurrenceklausulen på mødet, og alle
mente, at den var for hård, idet de blev nægtet at køre overhovedet. det var først hos ts, det
gik op for ham, hvor vidtgående konkurrenceklausulen var. han startede hos ts den 16.
januar 2006, og hans indtjening steg voldsomt.
parternes synspunkter
sagsøgers advokat har gjort gældende, at de sagsøgte er bundet af konkurrenceklausulen i
tillægsaftalen af juli 2005, idet klausulerne ikke var urimelige, og idet de sagsøgte overtrådte
klausulerne ved at påtage sig arbejde for ups
      logistic arbejdede på at få ny kontrakt med ups og på at få anden beskæftigelse til de
sagsøgte, men de sagsøgte fjernede logistics muligheder herfor ved at tage arbejde hos ts
med henblik på kørsel for ups.
      logistic har ikke misligholdt kontrakten, idet sagsøger loyalt har oplyst til de sagsøgte,
at der ikke var noget arbejde, da de ikke havde fået forlænget kontrakten med ups. de
sagsøgte havde ikke krav på arbejde eller betaling, når der ikke var arbejde.
      da klausulen er overtrådt, skal hver af de sagsøgte betale den aftalte bod på 250.000 kr.
de sagsøgtes advokat har gjort gældende, at konkurrenceklausulen ikke er bindende for de
sagsøgte, idet den er ensidigt udarbejdet af logistic og ikke var genstand for forhandling,
ligesom de belastende vilkår i klausulen ikke blev gennemgået og fremhævet for de
sagsøgte, der er almindelige vognmænd uden særlig uddannelse.
      logistic har endvidere selv ensidigt annulleret og dermed misligholdt kontrakten og
kan derfor ikke længere påberåbe sig klausulen. logistics opsigelse af kontrakten med de
                                               ‐6‐
sagsøgte til ophør et par dage sendere med udgangen af december måned 2006 var i strid
med kontraktens § 4 om en måneds opsigelse. den pågældende opsigelsesvarsel ville have
givet de sagsøgte mulighed for at finde arbejde, der ikke krænkede konkurrenceklausulen.
      konkurrenceklausulen er endvidere urimelig både ved sin indskrænkning af de
sagsøgtes adgang til erhverv og ved sin bredde, idet den nærmest omfatter hele de sagsøgtes
branche. klausulen må derfor tilsidesættes som urimelig, jf. aftalelovens § 36, hvilket
yderligere støttes af de sagsøgtes sociale situation og af, at der ikke blev betalt de sagsøgte
nogen form for vederlag for at påtage sig klausulen, som blev forelagt dem ”take it or leave
it”.
      hertil kommer, at det er logistics egne forhold, der har bevirket, at samarbejdet
ophørte, idet logistic havde mistet sin kontrakt med ups. det er udokumenteret, at logistic
fortsatte forhandlinger med ups, og da ups allerede havde indgået aftale med ts
forekommer det heller ikke troværdigt, at ups skulle have indladt sig i yderligere
forhandlinger med logistic, der derfor ikke har nogen reel interesse i at gøre klausulen
gældende over for de sagsøgte vognmænd. logistic har da heller ikke gennem fogedforbud
søgt at håndhæve klausulen. også af denne grund må kravet om konventionalbod
tilsidesættes.
sø‐ og handelsrettens afgørelse
efter modtagelsen af ups’ meddelelse af 23. december 2005 om, at kontrakten ikke ville blive
fornyet, opsagde logistic den 28. december 2005 kontrakten med de sagsøgte vognmænd til
ophør den 30. december 2005, dvs. med blot 2 dages varsel og ikke som aftalt i kontrakten
med et varsel på mindst en måned. baggrunden herfor var, at logistic efter at have mistet
kontrakten med ups ikke længere kunne anvise vognmændene det aftalte indtægtsgivende
arbejde for ups. herved misligholdt logistic imidlertid sin kontrakt med de sagsøgte
vognmænd.
       de sagsøgte vognmænd stod således i den opsigelsesperiode, hvor de ved kontrakten
var sikret et udkomme, mens de ledte efter andet arbejde, uden indtægtsgrundlag, og det
lægges til grund, at de blot søgte at opretholde deres levevej ved i januar måned 2006 – de
fleste sagsøgte først efter et møde foranlediget af ts den 16. januar 2006 – at levere de
                                                 ‐7‐
tjenesteydelser, som de hidtil havde leveret til logistic, til ts, som i det kommende år havde
fået kontrakten med ups, og som derfor havde behov for bistand af vognmænd med udstyr
til og erfaring i kurertjeneste.
       det lægges endvidere til grund, at logistic i januar måned 2006 ikke havde nogen
udsigt til at få forlænget den kontrakt med ups, som var baggrunden for, at logistic havde
krævet, at vognmændene påtog sig konkurrenceklausulen.
       herefter, og idet det er ubestridt, at de sagsøgte ikke havde medansvar for, at logistic
mistede kontrakten med ups, findes de sagsøgte vognmænds adfærd under de således
foreliggende omstændigheder ikke at kunne anses som illoyal konkurrence i forhold til
logistic. det bemærkes herved, at konkurrenceklausulen ved en umiddelbar læsning vel kan
forekomme særdeles vidtgående ved at forbyde enhver form for samarbejde mellem
vognmænd og personer eller virksomheder, der samarbejder eller konkurrerer med ups,
men at den dog ved en indskrænkende fortolkning mod affatteren og til gunst for den
bebyrdede må antages alene at forbyde sådanne handlinger, hvis de indebærer illoyal
konkurrence, jf. herved den sammenhæng mellem stk. 2, 2. pkt., stk. 2, 1. pkt., og stk. 1, som
fremgår af klausulens opbygning, og som understreges ved anvendelsen af ordene ”særligt”
og ”derfor”.
       ved vurderingen må der tillige lægges vægt på, at de sagsøgte vognmænd ikke
modtog nogen form for betaling for at påtage sig konkurrenceklausulen, at den blev forelagt
dem til underskrift uden, at de fik uvildig rådgivning om indholdet af de forpligtelser, de
herved påtog sig, at der ikke fandt nogen form for forhandling sted, og at de sagsøgte
vognmænd af logistic blev sat i en ”take it or leave it” situation, hvor de fik valget mellem at
acceptere klausulen i den udformning, som logistic på egen hånd havde givet den, eller at
miste hele deres indtægtsgrundlag. klausulen var endvidere usædvanligt langvarig og
indeholdt ingen geografisk begrænsning, ligesom den konventionalbod, der skulle betales
ved overtrædelse, forekommer ganske uproportional. logistic har da heller ikke søgt at
håndhæve konkurrenceklausulen ved at begære nedlæggelse af fogedforbud.
       herefter findes det, i hvert fald under de foreliggende omstændigheder, urimeligt og i
strid med redelig handlemåde at gøre konkurrenceklausulen gældende over for de sagsøgte
vognmænd, der således frifindes.
                                               ‐8‐
      logistic skal i sagsomkostninger betale 10.000 kr. til hver af de sagsøgte til dækning af
udgift til advokatbistand.
                            thi kendes for ret
transport brødrene v/rune raaschou, transport‐brødrene v/michael raaschou,
andy trans v/georg a.t. hulstrøm, orbit service v/bill volche, j. l. transport
v/johnny m. larsen og b´s handel & transport v/berit meisner frifindes, og logistic
consult aps skal betale hver af dem 10.000 kr. i sagsomkostninger.
      lars krobæk                    michael b. elmer       ove andersen
                                      (retsformand)
                                            (sign.)
                                         ___ ___ ___
                              udskriftens rigtighed bekræftes
                              p.j.v. sø- og handelsretten, den

source: retspraksis

LICENSE:
Creative Commons Legal Code

CC0 1.0 Universal

type: caselaw

jurisdiction: Denkmark


text:
                             højesterets dom
                          afsagt tirsdag den 17. august 2010
sag 164/2008
(2. afdeling)
trygvesta forsikring a/s
(advokat christina neugebauer)
mod
finansforbundet som mandatar for a
(advokat søren kjær jensen)
i tidligere instans er afsagt dom af østre landsrets 3. afdeling den 17. april 2008.
i pådømmelsen har deltaget fem dommere: per sørensen, per walsøe, poul søgaard, jens
peter christensen og hanne schmidt.
påstande
appellanten, trygvesta forsikring a/s, der den 2. juni 2010 i overensstemmelse med lands-
rettens dom har betalt erstatning til a med 558.527 kr. svarende til differencen ved et er-
hvervsevnetab på 65 %, har som sin endelige påstand påstået stadfæstelse af dommen.
indstævnte, finansforbundet som mandatar for a, har nedlagt påstand om, at trygvesta
yderligere skal betale principalt 557.473 kr., subsidiært 185.813 kr., med procesrente fra den
23. maj 2002.
beløbet på 557.473 kr. i finansforbundets principale påstand udgør differenceerstatning ved
opgørelse af erstatning efter erstatningsansvarsloven på grundlag af et erhvervsevnetab på 80
% og af erstatning efter arbejdsskadesikringsloven på grundlag af et erhvervsevnetab på 65 %
med fradrag af de beløb, der tidligere er betalt af trygvesta, herunder beløbet på 558.527 kr.
beløbet på 185.813 kr. i den subsidiære påstand er det tilsvarende tal ved opgørelse af erstat-
                                              - 2 -
ning efter arbejdsskadesikringsloven på grundlag af et erhvervsevnetab på 80 %. parterne er
enige om størrelsen af de nævnte beløb.
supplerende sagsfremstilling
arbejdsskadestyrelsen har i en udtalelse af 23. december 2009 om erhvervsevnetabet efter
erstatningsansvarsloven udtalt bl.a.:
                                              ”vurdering
      erhvervsevnetabet er vurderet til 65 procent, jf. erstatningsansvarslovens § 5
      vi er ved brev af 11. september 2008 blevet bedt om en udtalelse om erhvervsevnetabet
      efter erstatningsansvarslovens § 10.
      sagen har været forelagt for styrelsens neurokirurgiske speciallægekonsulent samt sty-
      relsens psykiatriske speciallægekonsulent, som har medvirket ved sagens vurdering.
      …
                                    begrundelse for erhvervsevnetab
      vi har lagt vægt på sagens lægelige, sociale og økonomiske oplysninger, herunder især
      oplysninger fra
      - skat,
      - solrød kommune,
      - as tidligere arbejdsgiver samt
      - a selv.
      vi har endvidere inddraget retslægerådets udtalelse af 19. april 2007.
      erstatning for tab af erhvervsevne efter erstatningsansvarsloven skal kompensere for
      den indtægtsnedgang, som skyldes skadens følger. vi skal vurdere, hvad a ville kunne
      tjene, hvis skaden ikke var sket og sammenholde det med hans indtægtsmuligheder med
      skaden.
      der ydes kun erstatning for tab af erhvervsevne, hvis indtægtstabet er 15 procent eller
      derover.
      vi har ved vurderingen af erhvervsevnetabet lagt vægt på, at a forud for uheldet havde
      en stabil tilknytning til arbejdsmarkedet.
      på tidspunktet for skadens indtræden arbejdede a uanset hans forudbestående gener på
      fuld tid uden skånehensyn. hans gennemsnitlige årlige lønindkomst hos codan forsik-
      ring i skadesåret og årene forud for skaden svarer opreguleret til 2009 niveau til en løn-
      indkomst på over 1.100.000 kr.
                                              - 3 -
     vi har lagt vægt på, at a efter uheldet forsøgte at genoptage sit hidtidige arbejde, men
     måtte opgive dette som følge af sønnens uheld. han blev efterfølgende bevilget førtids-
     pension pr. 1. januar 2005.
     det skal bemærkes, at vi ikke er bundet af kommunens vurdering vedrørende tilkendel-
     se af førtidspension, som sker efter lov om social pension på grundlag af en samlet vur-
     dering af de helbredsmæssige og sociale forhold. vi skal efter erstatningsansvarsloven
     alene lægge vægt på følgerne efter aktuelle ulykkestilfælde.
     pensionen er tilkendt på baggrund af den samlede helbredstilstand, som udover ulyk-
     kens følger inkluderer følger efter forudbestående forvridninger af halshvirvelsøjlen
     samt depression.
     ved vores vurdering af erhvervsevnetabet har vi i overensstemmelse med afgørelse fra
     ankestyrelsen af 29. juli 2005 lagt vægt på, at a har gener efter uheldet den 23. maj
     2002 i form af følger efter forvridning af halshvirvelsøjlen. vi har endvidere lagt vægt
     på, at der er tale om forværring af en forudbestående tilstand, ligesom det er vores vur-
     dering, at det ikke i tilstrækkeligt omfang er sandsynliggjort, at den efterfølgende de-
     pressionstilstand er en følge af aktuelle uheld.
     vi har i den forbindelse været opmærksomme på udtalelse fra retslægerådet af 19. april
     2007.
     vi vurderer, at a på grund af den samlede helbredstilstand, er begrænset i at varetage et
     arbejde i normalt omfang. det er vores vurdering, at aktuelle uheld er den væsentligste
     årsag til, at han er udtrådt af arbejdsmarkedet og overgået til førtidspension. vi finder
     dog, at de psykiske gener i et ikke ubetydeligt omfang har været medvirkende årsag.
     det er vores vurdering, at as mulighed for efter skaden at erhverve sig indkomst ved
     erhvervsarbejde set i forhold til den indtjening, han havde før skaden, er væsentligt be-
     grænset.
     vi vurderer as samlede erhvervsnedsættelse til skønsmæssigt 80 procent. endvidere
     vurderer vi, at skønsmæssigt 4/5-dele heraf kan henføres til følger efter ulykken den 23.
     maj 2002.
     på denne baggrund har vi fastsat det varige erhvervsevnetab som følge af ulykken til
     skønsmæssigt 65 procent.
     …”
arbejdsskadestyrelsen har endvidere den 18. maj 2010 besvaret parternes supplerende
spørgsmål til udtalelsen således:
     ”spørgsmål 1
     1. styrelsen bedes oplyse om man er uenig i retslægerådets vurdering af
     årsagssammenhæng mellem færdselsuheldet den 23. maj 2002 og as helbredstilstand og
     funktionstab i dag. der henvises navnlig til rådets besvarelse af spørgsmål 5. styrelsen
     bedes begrunde sit svar.
                                        - 4 -
svar
retslægerådets svar er indgået i grundlaget for sagens vurdering, men det ligger uden
for vores opgave at forholde os til, om vi er uenige med retslægerådet.
retslægerådet har i spørgsmål 5 foretaget en vurdering af, i hvor høj grad as helbreds-
tilstand og funktionstab kan tilskrives uheldet den 23. maj 2002. vi finder ikke, at der er
noget modstridende i retslægerådets besvarelse af dette spørgsmål og vores vurdering
af erhvervsevnetabet, hvorefter der er foretaget fradrag for konkurrerende lidelse.
spørgsmål 2
2. styrelsen bedes oplyse, om den vejledende udtalelse skal forstås sådan, at a når bort-
ses fra følgerne efter færdselsuheldet den 23. maj 2002 under alle omstændigheder
havde et erhvervsevnetab på 15 % for følgerne efter uheldene i 1987, 1990 og 1993
samt den efterfølgende depression (de forudbestående og konkurrerende lidelser).
svar
ved vores vurdering af 23. december 2009 er der i erhvervsevnetabet foretaget et fra-
drag for konkurrerende lidelse på 15%. fradraget er begrundet i den efterfølgende op-
ståede depression, der efter vores opfattelse hovedsagelig må henføres til sønnens tra-
fikulykke i november 2002.
spørgsmål 3
3. styrelsen bedes uddybe de overvejelser, der ligger til grund for fastsættelsen af er-
hvervsevnetabet for de forudbestående og konkurrerende lidelser, herunder med oplys-
ninger om, hvor meget a ville kunne arbejde/indtjene, havde det ikke været for ulykken
den 23. maj 2002. styrelsen bedes særskilt oplyse, med hvilken vægt den i bilag h in-
deholdte oplysning om, at a før ulykkestidspunktet den 23. maj 2002, var gået ned i ar-
bejdsbyrde, er indgået i styrelsens skønsafvejning.
svar
der er i sagen oplysninger om, at a har været udsat for tidligere skader i 1987, 1990 og
1993. vi er ikke bekendt med, at disse skader skulle have medført en påvirkning af as
erhvervsevne.
vi har i den forbindelse bemærket, at det fremgår af de kommunale oplysninger i bilag
h, at a var gået ned i arbejdsbyrde før aktuelle ulykkestilfælde. vi har endvidere be-
mærket, at a før aktuelle uheld havde gener som følge af hans forudbestående forhold.
vi har imidlertid ved vurderingen af erhvervsevnetabet lagt vægt på, at såvel a selv
som hans tidligere arbejdsgiver har angivet, at a før uheldet arbejdede på fuld tid uden
skånehensyn.
ved vores vurdering har vi taget udgangspunkt i as indtægt de sidste 3 år før skaden. vi
har ikke grundlag for at antage, at de tidligere skader skulle kunne medføre fradrag i er-
hvervsevnetaget ved vurderingen d. 23. december 2009.
for så vidt angår de konkurrerende forhold henvises til besvarelsen af spørgsmål 2.
spørgsmål 4 og 5
                                        - 5 -
4. styrelsen bedes oplyse, om styrelsen finder, at der ikke var udsigt til, at a kunne
følge planen om at øge sin arbejdstid fra ca. 33 % til 50 % ved årsskiftet 2002/2003,
havde det ikke været for sønnens uheld. såfremt styrelsen ikke finder at a kunne have
fulgt planen, bedes styrelsen begrunde sit svar.
5. såfremt spørgsmål 4 besvares benægtende bedes styrelsen oplyse, om styrelsen fin-
der, at as arbejdsmængde før sønnens uheld (ca. 33 % med skånehensyn) svarede no-
genlunde til hans funktionsevne i et varigt perspektiv.
svar
vi har vurderet det varige erhvervsevnetab efter ulykken i maj 2002 til 65%, hvilket er
udtryk for en varig erhvervsevnenedsættelse på ca 2/3.
efter skaden i maj 2002 genoptog a i september/oktober sit arbejde med et timetal på
ca. 30%. om timetallet senere kunne have været forøget, såfremt sønnens uheld ikke
var sket, kan vi ikke vide. det er dog vores vurdering, at der ikke er grundlag for at an-
tage, at a efter ulykken i maj 2002 ville kunne have forøget sit timetal så meget, at er-
hvervsevnetabet kunne vurderes til fx. 50%.
spørgsmål 6
styrelsen bedes beskrive hvilke overvejelser, der ligger bag vægtningen med 4/5 til
uheldet den 23. maj 2002. styrelsen bedes i den forbindelse uddybe hvad der menes
med at de psykiske gener i et ”ikke ubetydelig omfang” har været medvirkende årsag til
as overgang til førtidspension.
svar
vi har vurderet det samlede erhvervsevnetab til 80 %, og vi finder, at hovedårsagen
hertil er ulykken fra maj 2002. der skete en forværring af as situation efter sønnens
ulykke i november 2002 og denne forværring må tillægges vægt ved vurderingen. set i
et varigt perspektiv har vi skønnet fradraget som følge af forværringen til 1/5 af de 80%.
…
spørgsmål a
i relation til arbejdsskadestyrelsens svar på advokat christina neugebauers spørgsmål 1
og 2 bedes oplyst, om det er arbejdsskadestyrelsens opfattelse, at følgerne efter uhel-
dene i 1987, 1990 og 1993 ville have forværret hans indtægtsevne, som den forelå på
tidspunktet for færdselsulykken, 23. maj 2002, hvis ikke færdselsulykken den 23. maj
2002 var overgået ham, og i givet fald med hvilken begrundelse?
svar
som det fremgår ovenfor særligt i svaret på spørgsmål 3 kan spørgsmålet besvares be-
nægtende.
spørgsmål b
ligeledes i relation til arbejdsskadestyrelsens svar på de nævnte spørgsmål 1 og 2 be-
des oplyst, om det er arbejdsskadestyrelsens opfattelse, at a ville have pådraget sig en
varig erhvervsevnenedsættelse som følge af depression, uanset om arbejdsskaden den
23. maj 2002 var overgået ham, herunder om han ville have pådraget sig en varig de-
pression som følge af den ulykke, hans søn var involveret i november 2002, hvis han
havde været i stand til at hjælpe sønnen og den øvrige familie tilstrækkeligt, således
                                         - 6 -
som han har forklaret i dommen side 15, jf. tillige udtalelse af 25. marts 2003 fra svend
ostenfeld, og således ikke blot en forbigående depression?
svar
vi finder, at der sker en varig forværring af as situation efter sønnens ulykke i novem-
ber 2002. vi finder ikke, at forværringen alene kan forklares som en forbigående de-
pression.
spørgsmål c
i relation til arbejdsskadestyrelsens svar på advokat christina neugebauers spørgsmål 3
skal indledningsvis bemærkes, at a ikke havde nogen nedsat arbejdsbyrde; nedsat ar-
bejdsmæssigt omfang, eller nedsat lønindtægt forud for skaden i maj 2002, hvilket da
også er bekræftet af arbejdsgiveren, jf. arbejdsskadestyrelsens vejledende udtalelse.
såfremt det er arbejdsskadestyrelsens opfattelse, at der på trods heraf skal tillægges den
i bilag h indeholdte oplysning den betydning, at a havde en nedsat erhvervsevne inden
arbejdsskaden, bedes oplyst, om dette i givet fald er en oplysning, der har betydning for
erhvervsevnetabsprocenten eller snarere relevans for betydningen af den årsløn, der
sammen med erhvervsevnetabsprocenten skal danne baggrund for erhvervsevnetabs-
erstatningens beregning?
svar
der henvises i det hele til vores besvarelse af spørgsmål 3 ovenfor.
spørgsmål d
i relation til arbejdsskadestyrelsens svar på advokat christina neugebauers spørgsmål 4
og 5 bedes oplyst, om anbefalingen fra undersøgende reservelæge, karsten asmussen, i
speciallægeerklæring at 8. oktober 2002, hvorefter ”symptomerne fremover vil være
vejledende for, hvilken arbejdsbyrde han kan magte”, og hvor lægen anbefaler, at ”han
arbejder 33% året ud, herefter forsøgsvis øgning til 50%,…”, er udtryk for andet og
mere end anbefaling om at afprøve, hvor meget a kunne arbejde?
svar
der henvises til besvarelsen af spørgsmål 4 og 5.
spørgsmål e
ligeledes i relation til arbejdsskadestyrelsens besvarelse af advokat christina neuge-
bauers spørgsmål 4 og 5 bedes særligt oplyst, hvad arbejdsskadestyrelsen i givet fald
forstår ved begrebet ”funktionsevne i et varigt perspektiv”, herunder om en sådan vur-
dering vil give sig udslag i et mén eller et erhvervsevnetab, og såfremt det giver sig ud-
slag i en vurdering af erhvervsevnetabet, på hvilken måde dette begreb kan overføres til
erhvervsevnetabsbegrebet?
svar
vi finder ikke anledning til at gå ind i en nærmere vurdering af forståelsen af begrebet
funktionsevne i et varigt perspektiv.
spørgsmål f
                                               - 7 -
       i relation til arbejdsskadestyrelsens besvarelse af advokat christina neugebauers
       spørgsmål 6 og arbejdsskadestyrelsens anvendelse af ordene ”medvirkende årsag…”
       bedes oplyst, om det er arbejdsskadestyrelsens opfattelse, at de psykiske gener ville
       have medført varigt erhvervsevnetab for a, uanset om han havde været udsat for færd-
       selsulykken 23. maj 2002, og i givet fald med hvilken begrundelse?
       svar
       der henvises til besvarelsen af spørgsmål b og spørgsmål 2.
       de stillede spørgsmål har ikke givet anledning til en ændret vurdering af sagen.
       erhvervsevnetabet vurderes derfor fortsat til 65 procent i overensstemmelse med vores
       udtalelse af 23. december 2009.”
anbringender
trygvesta har ikke for højesteret gjort gældende, at der ikke er grundlag for at fastsætte er-
hvervsevnetabet efter erstatningsansvarsloven højere end 65 % allerede fordi, a ikke har ind-
bragt arbejdsskadestyrelsens afgørelse af 3. februar 2005 for ankestyrelsen.
trygvesta har ved betalingen af 558.527 kr. til a anerkendt, at hans erhvervsevnetab som
følge af færdselsuheldet den 23. maj 2002 efter erstatningsansvarsloven kan fastsættes til 65
%.
trygvesta har gjort gældende, at det er a, der har bevisbyrden for, at han ved færdselsuheldet
den 23. maj 2002 er påført et større erhvervsevnetab end 65 %, og denne bevisbyrde er ikke
løftet. det følger endvidere af retspraksis, at der skal foreligge ganske særlige omstændighe-
der, såfremt et erhvervsevnetab skal fastsættes højere efter erstatningsansvarsloven end det,
der er fastsat i henhold til arbejdsskadesikringsloven, ligesom der også skal foreligge særlige
omstændigheder, såfremt domstolene skal ændre et administrativt fastsat erhvervsevnetab.
sådanne særlige omstændigheder foreligger ikke, og der er ved fastsættelse af erhvervsevne-
tabet til 65 % efter både arbejdsskadesikringsloven og erstatningsansvarsloven tillagt as
merskade passende og rimelig betydning. retslægerådet har således vurderet, at as helbreds-
tilstand og funktionstab i væsentlig grad kan tilskrives andre forhold end færdselsuheldet, og
arbejdsskadestyrelsen har ved de vejledende udtalelser til brug for denne sag fastholdt opgø-
relsen af erhvervsevnetabet til 65 %.
hvis det lægges til grund, at erhvervsevnetabet er på mere end 65 %, har trygvesta gjort
gældende, at a er undergivet en pligt til tabsbegrænsning både efter arbejdsskadesikringslo-
                                                 - 8 -
vens § 77, 2. pkt., og efter almindelig erstatningsret. a havde således pligt til ved rekurs til
ankestyrelsen at forfølge sit krav om et erhvervsevnetab på 80 % efter arbejdsskadesikrings-
loven. det er i den forbindelse uden betydning, at en klage til ankestyrelsen over arbejdsska-
destyrelsens afgørelse af 3. februar 2005 kunne have medført nedsættelse af erhvervsevne-
tabsprocenten. den manglende klage må medføre, at as eventuelle yderligere krav mod
trygvesta skal reduceres med et beløb opgjort efter arbejdsskadesikringsloven på grundlag af
et erhvervsevnetab på 80 % og ikke de 65 %, der blev fastsat ved arbejdsskadestyrelsens af-
gørelse.
finansforbundet har gjort gældende, at a ikke ville have pådraget sig noget erhvervsevnetab
af betydning, hvis han ikke havde været udsat for færdselsuheldet den 23. maj 2002, idet han
ikke ville være blevet udsat for et varigt tab af erhvervsevne af betydning alene på grund af
sønnens ulykke. der er således ikke sikkerhed for, at han ville have pådraget sig væsentlige
varige psykiske gener, hvis han ikke havde været udsat for færdselsuheldet den 23. maj 2002.
da det er anerkendt, at langt størsteparten af hans erhvervsevnetab kan henføres til færdsels-
uheldet, er der så meget desto mindre grund til at reducere det samlede erhvervsevnetab fra 80
% til 65 %.
over for trygvestas anbringende om reduktion af erstatningen, hvis højesteret fastsætter et
erhvervsevnetab på 80 % alene som følge af færdselsuheldet den 23. maj 2002, har finans-
forbundet gjort gældende, at der ikke bestod en pligt for a til at klage over arbejdsskadesty-
relsens afgørelse af 3. februar 2005 til ankestyrelsen, bl.a. fordi ankestyrelsen kunne være
nået frem til et resultat, der var ringere for ham.
højesterets begrundelse og resultat
efter trygvesta forsikring a/s’ opfyldelse af landsrettens dom er spørgsmålet for højesteret,
om as erhvervsevnetab som følge af færdselsuheldet den 23. maj 2002 er 65 %, eller om det
er de 80 %, som hans samlede erhvervsevnetab udgør. såfremt erhvervsevnetabet er 80 %, er
spørgsmålet, om det skal tillægges betydning for beregningen af erhvervsevnetabserstatningen
i henhold til erstatningsansvarsloven, at a ikke indbragte arbejdsskadestyrelsens afgørelse af
3. februar 2005 for ankestyrelsen.
                                               - 9 -
efter de lægelige erklæringer, herunder navnlig retslægerådets svar på spørgsmålene 2, 4 og
5, finder højesteret ikke grundlag for at tilsidesætte arbejdsskadestyrelsens vurdering, hvor-
efter erhvervsevnetabet som følge af færdselsuheldet er fastsat til 65 %.
med denne begrundelse stadfæster højesteret dommen.
det bemærkes i øvrigt, at den omstændighed, at a ikke indbragte arbejdsskadestyrelsens af-
gørelse for ankestyrelsen, ikke kan tillægges den betydning, som landsretten har gjort.
efter sagens forløb og udfald skal trygvesta betale sagsomkostninger til finansforbundet
som mandatar for a med 35.000 kr. til delvis dækning af advokatudgift.
                                     thi kendes for ret:
landsrettens dom stadfæstes.
i sagsomkostninger for højesteret skal trygvesta forsikring a/s betale 35.000 kr. til finans-
forbundet som mandatar for a.
de idømte sagsomkostningsbeløb skal betales inden 14 dage efter denne højesteretsdoms af-
sigelse og forrentes efter rentelovens § 8 a.


text:
 pej
                                         udskrift
                                              af
                          sø- & handelsrettens dombog
                                        ____________
                                         kendelse
afsagt den 27. maj 2015.
b-2-15
s aps under konkurs
(advokat jens ellebjerg hansen)
mod
x
indledning
denne sag drejer sig om konkurskarantæne i tilknytning til behandling af konkursboet efter
s aps.
selskabet er ifølge en fuldstændig rapport fra erhvervsstyrelsen stiftet den 1. juni 2011 af x
med en selskabskapital på 80.000 kr., der blev indbetalt kontant til kurs 100. x har ifølge
samme rapport siden selskabets stiftelse og frem til den 26. september 2014 været registreret
som direktør i selskabet. selskabets formål var udlejning af selskabslokaler samt catering mv.
                                                         -2-
erhvervsstyrelsen traf den 21. august 2014 beslutning om tvangsopløsning af selskabet og
den … 2014 tog skifteretten straks selskabet under konkursbehandling og udpegede samti-
dig advokat jens ellebjerg hansen som kurator i konkursboet.
skifteretten har den 3. december 2014 taget kurators indstilling om at indlede konkurskaran-
tænesag mod x til følge.
fristdagen er 21. august 2014.
påstande
i et processkrift modtaget i sø- og handelsretten den 7. januar 2015 har kurator nedlagt på-
stand om, at x pålægges konkurskarantæne i tre år.
processkriftet er telefonisk forkyndt for x den 27. januar 2015, hvor han samtidig bekræftede
at have modtaget rettens brev af 8. januar 2015 med bilag. brevet indeholdt en svarfrist på 14
dage fra forkyndelsen. x har i et svarskrift modtaget den 3. februar 2015 nedlagt påstand om
frifindelse. x har ikke anmodet om mundtlig behandling, hvorfor sagen er blevet behandlet
på skriftligt grundlag.
oplysninger i sagen
det hedder i kurators processkrift blandt andet:
       ”… baggrunden for kurators indstilling er følgende:
       det nu konkursramte selskab er stiftet den 01.06.2011. fra stiftelsen og frem til konkursen bestod selska-
       bets registrerede direktion af x … x har oplyst, at han tillige er ene anpartshaver i selskabet.
       selskabets har haft registreret adresse på direktørens privatadresse.
       selskabet har aldrig haft registreret revisor.
                                                  -3-
selskabets registrerede formål har været udlejning af selskabslokaler samt catering mv. selskabet har ud-
lejet selskabslokaler fra adressen ….., herlev. lokalerne var lejet, udlejer var firma 1. selskabets registre-
rede direktør x har oplyst, at man forlod lejemålet med udgangen af 2013.
x har oplyst, at man ved årsskiftet 2012/2013 mente at have et større momstilgodehavende. på baggrund
af momsindberetningerne foretog skat et kontrolbesøg hos virksomheden og gennemgik virksomhedens
bogføringsmateriale. på baggrund heraf mente skat ikke at selskabet havde det opgjorte momstilgodeha-
vende, og efter et skøn blev tilgodehavendet nedsat til kr. 0,00.
selskabets seneste reviderede årsrapport er aflagt for perioden 01.01.2012 - 31.12.2012 … regnskabet
udviser et resultat på kr. -818.190,00
der er ikke bogført siden udgangen af 2012 og direktøren er ikke i besiddelse af nogen bilag for 2012, idet
han har oplyst, at skat tog alle bilag for regnskabsåret med i forbindelse med et kontrolbesøg. x har op-
lyst, at han ikke har opbevaret bilag for 2013 eller 2014. der foreligger derfor intet bogføringsmateriale
for perioden siden udarbejdelse af seneste årsregnskab.
af selskabets r75 blanket for indkomståret 2013 fremlagt … fremgår det, at selskabet har foretaget moms-
indberetning for 1. samt 2. kvartal 2013. indberetningerne giver et samlet momstilsvar på kr. 703.829.
efter en gennemgang af selskabets konto kan beløbet ikke ses at være indbetalt til skat. der er dog ikke
modtaget nogen anmeldelse fra skat i denne anledning. grundet manglende bogføring og manglende op-
bevaring af bilag, er det ikke muligt at vurdere, hvorvidt de indberettede beløb er korrekt.
det konkursramte selskab har haft 2 konti i jyske bank. kontoudskrifter for begge konto for perioden
02.01.2013 – 01.10.2014 er fremlagt … ved en gennemgang af disse fremgår det, at selskabets økonomi
har været sammenblandet med direktørens privatøkonomi. dette er mundtligt bekræftet af x. blandt an-
det fremgår en række betalinger til … gymnasium, til en haveforening samt til ejerforeningen for direktø-
rens privatadresse. tilsvarende fremgår en række ind- og udbetalinger, såvel uden posteringstekst samt
flere med teksten p1. dette er direktørens hustru. selskabet direktør har oplyst, at han aldrig har modta-
get lønudbetalinger fra selskabet. for indkomståret 2013 har selskabet indberettet i alt kr. 17.546 vedr. a-
indkomst jf. r75 fra skat. direktøren ved ikke hvad dette vedrører.
på baggrund af kontoudskrifterne, er det ikke muligt at vurdere, hvorvidt de privatudgifter som er afholdt
fra kontoen er modsvaret af tilsvarende indbetalinger. endvidere er det ikke muligt at vurdere, hvorvidt
                                                        -4-
     indbetalingerne sker med midler som stammer fra selskabets drift. det kan således ikke udelukkes, at sel-
     skabet kan have et krav mod x. direktøren har ikke kunnet bidrage med afklaring heraf, idet han har for-
     klaret, at der aldrig har været en mellemregningskonto, samt at han ikke har overblik over forholdet mel-
     lem hans privatøkonomi og selskabets økonomi.
     selskabets konti har endvidere været anvendt ved drift af direktørens øvrige forretninger. x har oplyst, at
     han har drevet en spillehal fra adressen ….. denne forretning har anvendt dette selskabs konti, og det
     fremgår af kontoudskrifterne, at der er adskillige ind- og udbetalinger vedr. danske spil, jackpot og lig-
     nende, ligesom der er betalt husleje til a/b … hvor spillehallen havde adresse. det er uvist hvorvidt spil-
     lehallen i øvrigt er drevet i dette selskabs cvr-nummer.
     på baggrund af kontoudskrifterne, er det ikke muligt at vurdere, hvorvidt spillehallens udgifter som er af-
     holdt fra kontoen er modsvaret af tilsvarende indbetalinger. det kan således ikke udelukkes, at selskabet
     kan have et krav mod x i denne anledning. grundet manglende bogføring er det dog ikke muligt nærmere
     at opgøre størrelsen af et sådant krav…”
sagsøgte har i sit svarskrift blandt andet anført:
     ”… som jeg tidligere har forklaret er den eneste grund til at mit firma kollapsede var at jeg aldrig fik
     momspengene tilbage fra skat, i sin tid der skat kontaktede mig ang mit regnskab tilbød jeg dem at komme
     ud på stedet for også at forskynde procedyren for at få udbetalt moms pengene og de kom så ud, person
     som kom ud hed preben fra skive afd skat som jeg kan huske, og han gav mig ret i mine påstande selv om
     der var lidt rod i tingende kunne han godt se at jeg ikke havde tjent penge og burde få moms penge retur
     det hele ender så med at når han er tilbage på kontoret at de vender på en tallerken og ikke vil acceptere
     udbetalingen og det hele ender med et skøn fra skats side hvor jeg skal betale istedet for at modtage, det re-
     sulterede så i at mange af mine kreditore ikke fik sin penge og at jeg også gik ned med stress. så min inten-
     tion har aldrig været at skulle lukke mit firma ned eller om jeg var ansvarlig nok til at drive et aps som
     jeg absolut syntes jeg er. derfor vil det ærge mig hvis jeg får en karantæne på tre år til at drive firma, jeg
     håber at jeg stadig kan egnes til at drive firma…”
synspunkter
kurator har i sit processkrift til støtte for påstanden blandt andet anført:
     ”…
                                                      -5-
       at            x i hele perioden fra selskabets stiftelse frem til fristdagen har været registreret som di-
                     rektør for selskabet … ligesom han reelt har varetaget selskabets drift frem til fristdagen,
       at            der er sket en omfattende sammenblanding af direktørens privatøkonomi og selskabets
                     økonomi,
       at            der er sket en omfattende sammenblanding af flere virksomheders økonomi,
       at            det grundet manglende bogføring og manglende redegørelse fra x ikke er muligt at kon-
                     statere, hvorvidt selskabets midler har været anvendt til betaling af private udgifter eller
                     udgifter tilhørende et andet selskab,
       at            der derved er nærliggende risiko for, at x har anvendt selskabets midler til selvfinansie-
                     ring i strid med selskabsloven § 210
       at            x har helt undladt at bogføre og opbevare regnskabsbilag for en periode på over 1 ½ år,
                     fra 01.01.2013 til 26.09.2014, hvorved der er sket en overtrædelse af bogføringsloven,
       at            x ikke kan fremlægge nærmere dokumentation for momsindberetninger i 1. og 2. kvartal
                     2013, og det kan ikke ses at selskabet har indbetalt skyldigt momstilsvar,
       at            ovennævnte handlinger alle er begået i en periode som ligger senere end 1 år før fristda-
                     gen
       at            ovennævnte handlinger må betegnes som groft uforsvarlig forretningsførelse
       at            handlingerne er af en sådan karakter og grovhed, at x er uegnet til at deltage ledelsen af
                     en virksomhed
       at            det findes rimeligt, at … x, som følge af de angivne forhold, pålægges konkurskarantæne
                     …”
sø- og handelsretten skal udtale:
retten lægger som ubestridt til grund, at x var direktør og eneanpartshaver for selskabet fra
stiftelsen og frem til konkursdekretets afsigelse. retten lægger videre efter bevisførelsen som
ubestridt til grund, at der er sket en ikke uvæsentlig sammenblanding mellem x’s privat-
økonomi, andre virksomheders økonomi og selskabets, og at x har undladt at bogføre og
opbevare regnskabsbilag for en periode på halvanden år frem til konkursdekretets afsigelse,
                                                 -6-
uanset at der har været drift i selskabet. disse forhold indebærer overtrædelse af selskabslo-
ven § 210 og bogføringsloven.
efter de foreliggende oplysninger findes der ikke belæg for at antage, at x som anført i svar-
skriftet skulle have haft en berettiget forventning om momsrefusion, eller at denne forvent-
ning skulle kunne begrunde de betydelige tab, som kreditorerne efter x’s egne bemærknin-
ger i svarskriftet har lidt. det bemærkes i denne forbindelse, at der over for boet var anmeldt
samlede simple krav på ca. 227.000 kr.
herefter, og under hensyn til hans handlemåde og omstændighederne i øvrigt, finder skifte-
retten, at det er rimeligt at pålægge x konkurskarantæne, jf. konkurslovens § 157, stk. 1 og 2.
den pålagte karantæne løber i tre år, jf. konkurslovens § 158, stk. 1, og regnes fra det tids-
punkt, hvor kendelsen er endelig.
                                       derfor bestemmes:
x pålægges konkurskarantæne i tre år.
x betaler inden 14 dage fra dato til statskassen sagens omkostninger med 12.500 kr.
                                        jeanette melchior
                                              (sign.)
                                           ___ ___ ___
                                  udskriftens rigtighed bekræftes
                                    sø- og handelsretten, den