text:
 -
                                     udskrift
                                          af
                     sø- og handelsrettens dombog
                                     ──────────
den 5. juli 2001 blev af retten i sagen
s-0017-99
thurøbund yacht- og
kutterværft a/s
(advokat finn hansen)
   mod
øernes gensidige søforsikring
(advokat bent nielsen)
afsagt sålydende
                                       d o m:
denne sag drejer sig om, hvorvidt sagsøgte, øernes gensi- dige søforsikring, er forpligtet til -
enten som kaskoforsikrer eller på andet grundlag - at betale sagsøgeren, thurøbund yacht- og
kutterværfts, restkrav for havariarbejde udført på forsikringstager, svend aage jørgensens,
sandpram, eller sagsøger er forpligtet at tilbagebetale allerede modtagne beløb på grund af
urigtige oplysninger fra forsikringstager.
påstande:
sagsøger, thurøbund yacht- og kutterværft a/s, har nedlagt påstand om
principalt, at sagsøgte tilpligtes at betale kr. 690.783,74 tillæg af rente 1,29 % pr. måned fra
                                               - 2 -
den 1. februar 1999.
subsidiært, at sagsøgte tilpligtes at betale kr. 242.035,00 med tillæg af rente 1,29 % pr.
måned fra 1. februar 1999, og
at anerkende at være forpligtet til at betale et yderligere beløb samt renter af dette beløb med
1,29 % pr. måned fra 1. februar 1999, til betaling sker, for reparationsarbejder udført af
sagsøger på m.s. jette saj i perioden 15. juli 1998 til og med 8. januar 1999 i henhold til
opgørelse udført af dispachør, i hvilken opgørelse rederiarbejder ikke skal medtages. dispachør
skal udmeldes senest 14 dage efter ankefristens udløb.
den principale påstand svarer til sagsøgers samlede resttilgodehavende incl. rederiarbejder,
hvorimod beløbet i den subsidiære påstand dækker restbetaling, såfremt det antages, at
forsikringsselskabet alene er pligtig at betale i alt kr. 700.000,00.
sagsøgte, øernes gensidige søforsikring har nedlagt påstand
principalt frifindelse
subsidiært frifindelse mod betaling af kr. 242.035,00 med tillæg af procesrente fra sagens
anlæg, den 1. november 1999,
mest subsidiært påstand svarende til sagsøgers subsidiære påstand, men alene med
procesrente fra sagens anlæg den 1. november 1999,
samt selvstændig påstand om, at sagsøger tilpligtes at betale kr. 457.965,00 med tillæg af
procesrente fra den 10. december 1999.
den selvstændige påstand udgør det beløb, sagsøgte har udbetalt a conto til sagsøger.
overfor sagsøgtes selvstændige påstand har thurøbund yacht- og kutterværft påstået
frifindelse.
sagens omstændigheder:
sandprammen m.s jette saj, der ejedes af saj interprise ved nu afdøde reder svend aage
                                               - 3 -
jørgensen, kæntrede 8. juli 1998 i forbindelse med arbejde ved storebæltsbroen.
m.s. jette saj var forsikret hos øernes gensidige søforsik- ring, men rederen havde opsagt
forsikringen den 24. juni 1998 til udløb den 30. september 1998.
havariet anmeldtes til forsikringsselskabet, og den 24. august 1998 afholdtes et møde mellem
forsikringsselskabet, skibets ejer, dennes bror skibsfører hans jørgensen, søfartsstyrelsens
opklaringsenhed og skibskonsulent niels mosberg. på baggrund af oplysninger fremkommet
under mødet udarbejdede forsikringsselskabet et overslag over omkostningerne til udbedring af
havariskaderne, der blev anslået til kr. 3.000.000.
på mødet forklarede skibsfører hans jørgensen, der oplyste at være skibsfører på
ulykkestidspunktet, i overensstemmelse med en af ham den 8. juli 1998 udarbejdet rapport,
hvorledes kæntringen var foregået. det viste sig senere, at forklaringen var opdigtet, idet hans
jørgensen ikke havde været skibsfører den pågældende dag.
søfartsstyrelsens opklaringsenhed havde skønnet, at det ikke var nødvendigt med afholdelse
af søforklaring, når omstændigheder ved ulykken kunne klarlægges under mødet den 24.
august 1998.
på øernes gensidige søforsikrings anmodning udarbejdede thurøbund yacht- og kutterværft
den 27. august 1998 et overslag over de forventede omkostninger ved reparation af m.s jette
saj, hvilket beløb sig til kr. 735.000 excl. moms. thurøbund yacht- og kutterværft påbegyndte
herefter arbejdet.
den 31. august 1998 udstedte thurøbund yacht- og kutterværft første faktura vedrørende
assistance ved oprydning efter havari på kr. 57.965,00. fakturaen udstedtes til øernes
gensidige søforsikring, der imidlertid meddelte sagsøger den 8. september 1998, at alle
fakturaer skulle udste des til saj interprise, samt at det den 27. august 1998 fremsendte
overslag skulle specificeres.
thurøbund yacht- og kutterværft udarbejdede specifikation, dateret den 14. september 1998,
hvori der er sket en opsplitning af overslaget i timeforbrug og materialeforbrug på henholdsvis
kr. 385.000 og kr. 305.285 excl. moms.
                                              - 4 -
thurøbund yacht- og kutterværft fremsendte kopi af fakturaerne, stilet til saj interprise, til
øernes gensidige søforsikring. det fremgår af fakturaerne, hvilket arbejde der er udført, og
alle fakturaer er accepteret ved reders underskrift. betalingsbetingelserne er anført som 8 dage
netto, og ved betaling efter forfaldsdag beregnes 1,29 % pr. påbegyndt måned.
følgende fakturaer fremsendtes:
faktura nr. 10933 af 30/9 1998 kr. 400.225,34
faktura nr. 10935 af 30/9 1998 kr. 57.965,00
faktura nr. 11028 af 25/11 1998 kr. 244.527,80
faktura nr. 11076 af 10/12 1998 kr. 262.652,27
faktura nr. 11119 af 21/12 1998 kr. 151.225,32
faktura nr. 11245 af 28/1 1999 kr. 32.153,01
øernes gensidige søforsikring udbetalte følgende a conto beløb:
den 21. oktober 1998 kr. 57.965,00
den 13. november 1998 kr. 100.000,00
den 16. december 1998 kr. 300.000,00
den 8. oktober 1998 underskrev reder følgende transporterklæring, udfærdiget af sagsøgers
advokat:
"undertegnede, svend arne jørgensen, boende nyborgvej 440 a, 5700 svendborg,
transporterer herved til thurøbund yacht- og kutterværft a/s, gambøtvej 25, thurø, 5700
svendborg mit krav på forsikringssum hos øernes gensidige søforsikring, havnegade 6,
postboks 7, 4780 stege (policenr. .......) vedrørende forsikringsdækket arbejde udført af
thurøbund yacht- og kutterværft a/s på m/s "jette saj" af svendborg ifølge havari 1997/98,
nr. 21, omfang ca. kr. 700.000,00.
jeg forpligter mig til at holde thurøbund yacht- og kutterværft a/s, gambøtvej 25, thurø,
5700 svendborg skadesløs i enhver henseende, hvis fordringen, eller en del af den, ikke vil
blive betalt af øernes gensidige søforsikring.
..."
transporterklæringen fremsendtes til øernes gensidige søforsikring, og den returneredes til
                                                - 5 -
sagsøgers advokat ved skrivelse af den 19. november 1998 med følgende påtegning:
"foreningen har modtaget meddelelse om ovennævnte transport.
    4780 stege, den 12.11.1998
       ole h. jørgensen, forretningsfører."
parterne er enige om, at de anførte datoer på både fremsendelsesskrivelse og påtegning
retteligt skulle være oktober 1998.
i december 1998 kom der nye og modstridende oplysninger frem om, hvem der havde været
fører af m.s. jette saj på ulykkestidspunktet, hvorfor opklaringsenheden ved skrivelse af 17.
december 1998 begærede søforklaring, der afholdtes ved retten i svendborg den 26. januar
1999.
ved skrivelse af 29. december 1998 meddelte øernes gensidige søforsikring sagsøgers
advokat, at de endnu ikke ville fremsende den modtagne transporterklæring lydende på ialt kr.
1.200.000, idet de havde anmodet thurøbund yacht- og kutterværft om en redegørelse for
overskridelsen af det den 27. august 1998 udarbejdede overslag.
den 6. januar 1999 fremsendte søfartsstyrelsens opklaringsenhed meddelelse om afholdelse af
søforklaring til øernes gensidige søforsikring.
af skrivelsen fremgår bl.a.:
"årsagen til begæringen om søforklaring er, at opklaringsenheden ikke finder skibets sejlads
og besætningens sammensætning den 8. juli 1998 fra 0700 til og med forliset kl. ca. 16.00
tilstrækkeligt belyst".
den 14. januar 1999 afsejlede m.s. jette saj fra svendborg.
af retsbogen for søforklaring afholdt den 26. januar 1999 fremgår bl.a.:
"...
som vidne mødte skibsfører hans jørgensen, der blev gjort bekendt med, at han ikke har
pligt til at udtale sig. vidnet erklærede sig villig hertil og forklarede, at han har været ansat hos
                                                - 6 -
saj interprise i ca. 15 år, først som ubefaren matros og siden ca. 1990 som skibsfører, idet
vidnet da havde bestået kystskippereksamen. vidnet bekræftede, at det er ham, som har
udfærdiget og underskrevet rapport om forliset den 8. juli 1998, hvoraf det fremgår, at vidnet
var fører af fartøjet. dette er imidlertid ikke korrekt, idet vidnet ikke var ombord på jette saj
den nævnte dag. vidnet afholdt da sommerferie, som strakte sig over 9 dage.
...
vidnet er bekendt med, at besætningen den omhandlede dag bestod af per olsen og brian
frydenlund og at det var per olsen, som førte fartøjet. han formoder, at dette skete efter
aftale med rederen svend arne jørgensen. vidnet udfærdigede rapporten efter de oplysninger,
han fik fra per olsen og brian frydenlund, og dette skete efter aftale med svend arne
jørgensen.
...
som vidne mødte per olsen, der blev gjort bekendt med, at han ikke har pligt til at udtale sig.
vidnet indvilligede i at afgive forklaring og oplyste, at han har været ansat hos saj interprise i
ca. 6 år. vidnet er uddannet tømrer og dykker og har herudover duelighedsbevis i sejlads. han
er ikke mere i besiddelse af beviset, som gik tabt ved kæntringen. vidnet forklarede, at
besætningen på jette saj den 8. juli 1998 bestod af ham selv og brian frydenlund. det var
vidnet, som førte skibet, selvom han var bekendt med, at han ikke lovligt kunne være fører.
brian var med som bedstemand. vidnet ved ikke, om brian har duelighedsbevis. de mødte på
arbejde ca. kl. 07.00 og riggede fartøjet til og sejlede herefter ud fra korsør havn til den
daværende halsskov arbejdshavn. her fik de lastet sten fra en gummiged og sejlede disse ud
til en af bropillerne på østbroen. det var den næstsidste pille inden den østlige ankerklods,
hvor man var i færd med at anlægge en ø omkring pillen. vidnet og brian modtog instruktioner
fra firmaet per årslef, som havde en flåde liggende ved øen og foretog selve anlægsarbejdet på
land. det tog et par timer at laste fartøjet, sejle stenene ud, læsse dem af og sejle tilbage til
halsskov igen. vidnet mener, at de nåede at tage 3 eller 4 ture. efter den sidste tur skulle de
samle nogle sten op fra bunden, som med bølger og strøm var ført væk fra øen. stenene lå øst
for den bropille, de havde arbejdet ved. vidnet opholdt sig under arbejdet i skibets styrehus,
mens brian betjente kranen fra kranførerhuset. arbejdet tog 30-40 minutter, og vidnet mener,
at de fik en last på 80-85 m². lasten adskilte sig fra de sten, de tidligere havde sejlet ud, ved
at være en "våd last", som er tungere end de sten, de havde med fra land. da de var færdige
med at samle stenene op, bakkede vidnet skibet op mod den nordøstlige ende af øen. det var
tanken at gå tæt på øen med skibets stævn, og herefter læsse stenene af på øen. da han
skulle dreje skibet styrbord for at komme op mod øen, krængede det imidlertid hurtigt over
                                                - 7 -
mod styrbords side og kæntrede. skibet stod ikke på grunden under kæntringen. vidnet
vurderer, at der var 5-6 meter vand under stævnen og op til 8 meter ved agterenden. kranen
stod ret ud fra stævnen og blev ikke manøvreret, da kæntringen fandt sted. støttebenene
havde været løftet helt op under bakningen, og vidnet mener, at brian nok som refleks
forsøgte at sænke benene, da kæntringen fandt sted. det skete dog meget overraskende, og
det hele gik hurtigt. vidnet og brian havde mulighed for at radiokommunikere indbyrdes, og de
kunne også kommunikere med per årslefs folk og andre, som befandt sig i området. bakningen
havde fundet sted med fuld motorkraft, d.v.s. 1600-1700 omdrejninger. da vidnet havde
bakket tilstrækkeligt langt tilbage, satte han motoren på frem, ca. 1000-1200 omdrejninger.
skibet var hverken i drift frem eller tilbage, da kæntringen fandt sted. for at dreje skibet satte
vidnet propellen ud i 30’ styrbord, således at stævnen kunne dreje styrbord. dette skulle give
maksimal drejeeffekt. vidnet mener ikke, at strømforholdene havde indflydelse på kæntringen.
strømmen var svag på kæntringstidspunktet. vidnet har før manøvreret med fartøjet under
meget vanskeligere forhold, uden at det gav anledning til nogen problemer. den eneste
fornuftige forklaring, vidnet kan give på kæntringen, er derfor den ombygning, der have fundet
sted ca. 2 måneder forinden, hvorved støttebenene var blevet gjort længere. vidnet forklarede
om lastforholdene, at der var 80-90 cm fra lastens overkant til lugekarmens overkant. lasten
var som nævnt "våd", og vidnet skønner, at halvdelen var sand og halvdelen var sten. stenene
var i varierende størrelse fra ca. 10 til ca. 35 cm.
vidnet forklarede videre, at han har været fast fører af skibet gennem de sidste ca. 4 år før
kæntringen. det var svend arne jørgensen, som havde ønsket, at vidnet skulle føre skibet. det
havde gennem flere år været på tale, at vidnet skulle gå på navigationsskole, men det var ikke
blevet til noget. det duelighedsbevis, vidnet har taget, var som lystsejler i hørsholm i starten
af 1980-erne, hvor vidnet var 15-16 år gammel. vidnet er nu 32 år. under sin sejlads med
jette saj har han ikke på noget tidspunkt kendt til fartøjets stabilitetsoplysninger. heller ikke
efter kæntringen har det være muligt at få oplysningerne frem.
om støttebenene forklarede vidnet, at det efter kæntringen blev konstateret, at de var sænket
80 cm.
...
som vidne mødte brian frydenlund, der blev gjort bekendt med, at han ikke pålægges pligt
til at udtale sig, men erklærede sig villig hertil. vidnet forklarede, at han har været ansat ved
rederiet ialt ca. 6 år, og i sidste omgang ca. 3 år. han er uddannet mekaniker og har ingen
                                               - 8 -
sømandsmæssig uddannelse. han har således heller ikke duelighedsbevis i motorpasning. han
var ikke bekendt med, at han ikke opfyldte kravene til at kunne fungere som bedstemand.
besætningen havde gennem 1-1½ år bestået af per olsen og vidnet selv. per fungerede som
skibsfører, og det var vidnet helt tryg ved. hans egen opgave var at passe gravemaskinen. den
8. juli sejlede de et antal ture mellem halsskov og en af bropillerne, hvor de læssede sten af.
da dette arbejde var afsluttet ud på eftermiddagen, begyndte de at samle sten op fra bunden.
vidnet og per olsen var i indbyrdes kontakt via vhf-radio. det var vidnet, som sænkede
skibets støtteben og herefter samlede stenene op fra bunden med grabben. arbejdet med at
samle sten op tog ½-1 time. stenene var af varierende størrelse, og der fulgte også sand og
vand med. vidnet skønner lasten til 80-90 m². lastens overkant stod ½-1 m fra lugekarmens
overkant. vidnet bemærkede, at der stod vand oven på lasten, som kunne skvulpe efter
skibets bevægelser. da vidnet var færdig med at samle sten, løftede han støttebenene helt op i
topposition og kørte gravearmen frem, således at grabben stod ret ud for stævnen. vidnet
husker ikke, om der var fribord, da de var færdige med at laste sten. det var per olsen, som
styrede selve skibets manøvrer, og han bakkede tilbage fra den position, hvor stenene var
samlet op. efter bakningen blev der påbegyndt en drejning for at få skibets stævn ind mod
øen, og motoren blev sat på frem. vidnet mener, at skibet var begyndt at bevæge sig fremad.
på et tidspunkt trak skibet skævt mod styrbord, anslået ca. 10’, og skibet holdt sig i denne
position en kort tid. vidnet mener, at denne krængning skyldtes, at skibet havde ramt
grunden. han husker dog ikke, om han mærkede noget tegn på dette. han mener, at per olsen
over radioen gav ham ordre til at sænke støttebenene, og han satte også dette i gang, men
skibet krængede nu hurtigt over mod styrbord. det gik alt for hurtigt til, at støttebenene kunne
have nogen effekt. vidnet mener ikke, at de blev sænket mere end ½-1 meter.
gravemaskinens førerhus havde dør i bagbords side, og vidnet kravlede ud af denne dør.
vidnet mener, at kæntringen stod på over 1-2 minutter. dørene til apteringen holdes normalt
lukket under sejlads. vidnet så dog ikke, om de var lukkede under kæntringen. vidnet hørte
ikke tegn på, at lasten forskubbede sig, inden kæntringen for alvor tog fart, men dette behøver
han ikke nødvendigvis at have kunnet høre i sin position i kranstyrehuset.
...
som vidne mødte skibsreder svend arne jørgensen, der blev gjort bekendt med, at han
ikke pålægges at udtale under vidneansvar. vidnet indvilligede i at afgive forklaring og oplyste,
at han er indehaver af saj interprise. vidnet er 46 år gammel og har duelighedsbevis i sejlads
og maskinmestereksamen. vidnet kender jette saj's bemandingsfastsættelse og var også
vidende om, at bemandingen den 8. juli 1998 ikke opfyldte kravene. skibet havde i et par år
sejlet med to bemandinger, hvoraf den ene var per olsen og brian frydenlund. den øvrige del
                                                 - 9 -
af tiden var bemandingen kim christensen, som er uddannet skibsfører, og kjeld rasmussen
som bedstemand. vidnet er ikke sikker på, at kjeld rasmussen havde det krævede
duelighedsbevis. vidnet forklarede supplerende, at de to besætninger skiftevis sejlede med
skibet en uge ad gangen. jette saj udførte opgaver i såvel danmark som nordtyskland. der
fandtes stabilitetsoplysninger ombord på skibet. vidnet har ikke selv instrueret per olsen i bru-
gen af dem, men han formoder, at kim christensen har gjort det. per har i hvert fald støttet
sig en del til kim vedrørende sit arbejde. per olsen var blevet oplært i manøvrering af skibet,
mens han i en periode på et par år sejlede sammen med vidnets bror hans jørgensen. per
olsen havde vist gode evner som skibsfører, og vidnet havde derfor foreslået ham at gå på
navigationsskole. dette havde per imidlertid ikke økonomiske muligheder for. vidnet valgte
derfor at se gennem fingre med hans manglende eksamen, og der har da heller aldrig været
problemer med per olsens sejlads. det er korrekt, at jette sajs støtteben blev forlænget ca.
1½ meter, og dette fandt vistnok sted ca. 1 måned før kæntringen. arbejdet blev udført af
rederiet selv. der blev ikke foretaget nye stabilitetsberegninger efter forlængelsen, men hans
jørgensen foretog sammen med per olsen nogle prøvemanøvreringer. vidnet fik at vide, at det
var gået godt. i forbindelse med bjergning af skibet efter kæntringen blev det konstateret, at
støttebenene var sænket ½-1 meter. om årsagen til at der blev udarbejdet en urigtig rapport
lige efter forliset, forklarede vidnet, at det skete i panik. han frygtede, at forsikringsselskabet
ville afslå at dække skaden, hvis det kom frem, at besætningen ikke opfyldte
bemandingsfastsættelsen. dette skal ses i sammenhæng med, at vidnet noget forinden havde
opsagt forsikringen for at flytte til et andet selskab. forsikringen var dog fortsat i kraft.
..."
den 5. februar 1999 fremsendte thurøbund yacht- og kutterværft ved telefax redegørelse over
overskridelsen af overslaget til øernes gensidige søforsikring. redegørelsen er godkendt af
reder.
den 26. marts 1999 returnerede øernes gensidige søforsikring udateret transporterklæring,
hvorved der meddeles transport for yderligere 500.000 kr. transporten, der har samme ordlyd
som den tidligere, er underskrevet af reder. øernes gensidige søforsikring har intet noteret på
erklæringen.
ved skrivelse af 30. juli 1999 meddelte øernes gensidige søforsikring thurøbund yacht- og
kutterværft, at bestyrelsen efter det under søforklaringen den 26. januar 1999 fremkomne har
vurderet, at der ikke er dækning under policen, hvorfor der ikke vil blive udbetalt yderligere
                                                       - 10 -
         beløb til dækning af reparationen. det toges samtidig forbehold for, at allerede erlagte a conto
         udbetalinger vil blive krævet tilbagebetalt.
         den 23. maj 2000 afgav søfartsstyrelsens opklaringsenheds søulykkesrapport, hvoraf fremgår
         bl.a.:
         "....
         kæntringen:
         ...
         opklaringsenheden mener, at følgende forhold kan have haft indflydelse på hændelsesforløbet:
1.forringet stabilitet som følge af støttebenenes forlængelse og forøgede godstykkelse.
2.vægten af lasten og det deraf følgende fribord.
3.gravemaskinenarmens stilling om styrbord.
4.skruens stilling 30’ om styrbord med maskinen gående frem. skibet har ikke ror, men drejes ved at
         dreje skruen.
5.kraftpåvirkning som følge af bundberøring i den fase, hvor skibet bakker og glider fri af grunden.
6.kraftpåvirkning som følge af bundberøring i den fase, hvor skibet går frem for at lægge stævnen op
         med øen.
         ...
         opklaringsenheden mener, at kæntringen skyldtes en kombination af flere af de ovennævnte
         forhold.
         den forringede stabilitet, som følge af ombygningen, har efter opklaringsenhedens mening haft
         væsentlig betydning, og dette forhold har sandsynligvis sammen med et eller flere af de andre
         nævnte forhold ført til kæntringen.
         der skulle efter ombygningen have været udarbejdet nye stabilitetskonditioner, ligesom
                                              - 11 -
føreren skulle have været gjort bekendt med disse.
da der ikke blev udarbejdet stabilitetsberegninger efter ombygningen, vides det ikke, om
skibet opfyldte gældende stabilitetskriterier.
bemanding:
jette saj's besætningsfastsættelse er, når den daglige sejltid ikke overstiger 14 timer, hvilket
var tilfældet den pågældende dag, 1 fører og 1 bedstemand.
føreren var ikke i besiddelse af sønæringsbevis til at føre jette saj.
...
føreren havde ikke kendskab til stabilitetsoplysninger for jette saj. han havde heller ikke
modtaget uddannelse i skibes stabilitet. hans muligheder for at forstå eller fortolke skibets
kondition ud fra et fagligt skøn har formentligt været stærkt begrænsede.
efter opklaringsenhedens opfattelse, kan førerens manglende uddannelse i stabilitet for skibe
og manglende viden om jette saj's stabilitetsforhold have bidraget til, at kæntringen indtraf.
bedstemanden var ikke i besiddelse af sønæringsbevis til at mønstre som bedstemand på
jette saj. han havde ingen sømandsmæssig uddannelse.
6. konklusion
efter opklaringsenhedens opfattelse var årsagen til kæn tringen, at skibets stabilitet efter den
seneste forlængelse af støttebenene var væsentlig forringet, kombineret med et sandsynligt
lille fribord som følge af den ombordværende "våde last".
det kan ikke helt udelukkes, at gravemaskinens aktuelle stilling i forlisøjeblikket har udgjort en
medvirkende faktor til kæntringen.
efter ombygningen, dvs. ændringen af støttebenene, blev der ikke udarbejdet nye
stabilitetsberegninger. dette har betydet, at de skibsførere, der har ført skibet efter
ombygningen, ikke har haft adgang til nødvendig information om skibets stabilitet.
                                               - 12 -
rederiet skulle have sørget for, at der altid var en foreskreven bemanding, når skibet var
under sejlads eller i arbejde. skibsføreren skulle have sikret sig, at de nødvendige oplysninger
om stabilitet forelå om bord. han skulle have været i besiddelse af den krævede uddannelse og
sønæringsbevis, der ville have gjort ham i stand til fagligt at vurdere skibets stabilitet."
vedtægter og policebetingelser for øernes gensidige søforsikring, tiltrådt henholdsvis den 1.
februar 1998 og den 1. februar 1997 af selskabets bestyrelse, er fremlagt under sagen.
bestyrelsen bestod bl.a. af forsikringstageren reder svend aage jørgensen, niels henriksen,
hans groth, og foreningens forretningsfører er ole h. jørgensen.
følgende fremgår af policebetingelsernes ⌡ 24, ⌡ 25 og ⌡ 26:
"...
                         godkendelse af skibsfører.
                                       § 24
hvor andet ikke er anført i medlemsbeviset, føres et skib under foreningens risiko af den, der
er anmeldt som medlem af foreningen med skibet.
såfremt et medlem måtte ønske en anden til at føre skibet, skal en sådan godkendes af
styrelsen ved almindelig stemmeflerhed.
i sygdomstilfælde kan havariekspert og forretningsfører i fællesskab foretage godkendelsen,
som snarest skal meddeles til styrelsen, for at denne eventuelt kan gøre indsigelse.
                                   undtaget ansvar.
                                         § 25.
....
skulle noget medlem efter styrelsens skøn have gjort sig skyldig i bedrageriske handlinger,
usande forklaringer, grov uagtsomhed eller sejlads i beruset tilstand, kan vedkommende
udelukkes af foreningen. ethvert krav på el ler rettighed som medlem af foreningen mistes
herved, og styrelsen bedømmer, om forseelsen er af en sådan art, at vedkommende bør
overgives til rettens forfølgelse.
                                                - 13 -
                         meddelelsespligt i havaritilfælde.
                                           § 26.
såfremt et skib lider havari af nogen art, anmoder om fremmed assistance eller beskadiger
trediemands gods, skal underretning omgående gives havarieksperten eller i dennes fravær
forretningsføreren for at indhente forholdsordrer.
såfremt telefoni forefindes, skal sådan anvendes eller om muligt telefoneres fra et andet skib,
hvis forbindelse med et sådant kan opnås.
skriftlig rapport om uheldet indsendes senest 5 dage efter til havariekspert eller
forretningsfører.
disse kan træffe beslutning om, på hvilket tidspunkt eventuelle skader skal udbedres og har
ret til at anvise stedet for reparationens afholdelse.
havarieksperten træffer afgørelse om, hvorvidt skaden skal besigtiges, forinden videre sejlads
finder sted.
..."
følgende fremgår af vedtægternes ⌡ 10:
                       "forretningsfører og havariekspert.
                                           § 10.
...
overfor tredjemand forpligtes foreningen i havarisager af havarieksperten og
forretningsføreren, og i alle øvrige forhold af forretningsføreren og formanden, dog med
undtagelse af optagelse i foreningen af nye medlemmer og skibe, hvortil der i henhold til
policebetingelsernes § 16 kræves godkendelse af majoriteten af styrelsen.
selskabet tegnes tillige af den samlede styrelse.
i alle vigtige tilfælde, f.eks. ved havariers opgørelse, er forretningsføreren, når tid dertil gives,
pligtig til enten skriftligt at forhandle med eller tilkalde styrelsesmedlemmer, der mulig måtte
                                               - 14 -
være tilstede. under alle omstændigheder er det en pligt for forretningsføreren så vidt muligt
at gøre styrelsen bekendt med, når der er sager af vigtighed at forhandle. ethvert medlem af
styrelsen er derfor pligtig at underrette forretningsføreren om sin hjemkomst.
forretningsføreren udsender hvert eller efter hans skøn hvert andet år en fortegnelse over de i
foreningen indtegnede skibe."
forklaringer:
bjerne sørensen har forklaret, at han er direktør og medejer af thurøbund yacht- og
kutterværft, hvor der er ca. 20 ansatte. værftet beskæftiger sig i hovedsagen med lystfartøjer,
men har dog også erfaring med handelsskibe.
rederen, svend arne jørgensen, kontaktede ham med henblik på reparation af m.s. jette saj
og oplyste, at der var forsikringsdækning for skaderne. prisen på arbejdet drøftedes ikke,
arbejdet skulle blot igangsættes, hvilket det blev i juli måned.
umiddelbart efter påbegyndelsen af reparationsarbejdet talte han med ole jørgensen, der
oplyste, at skaden var forsikringsdækket. denne oplysning var vigtig, idet han vidste fra
tidligere arbejder, at rederen var sen til at betale.
han fremsendte et overslag over omkostningerne ved arbejdet til ole jørgensen. overslaget,
der var beregnet på grundlag af oplysninger om materialeleverancen og opmåling af ski- bet,
blev på ole jørgensens anmodning opsplittet i time- og materialeforbrug.
det viste sig senere, at opmålingen af skibet var fejlagtig, da den var foretaget under
vanskelige forhold, bl.a. fordi skibet var i dok hos en konkurrent, og prisen på reparationen
blev derfor større, end overslaget angav. thurøbund yacht- og kutterværft blev iøvrigt
anmodet om at udføre merarbejde, og ole jørgensen blev telefonisk underrettet herom.
ole jørgensen reagerede ikke på det fremsendte overslag, men besigtigede skibet flere gange,
mens det var under reparation. han blev lovet betaling for både rederiarbejde og merarbejde,
idet ole jørgensen ville modregne for rederiarbejdet i den del af forsikringen, der skulle udbe-
                                                - 15 -
tales til rederen for det havariarbejde, som blev udført af rederens egne folk.
den første faktura blev udstedt til øernes gensidige søforsikring, da han mente, at det var
forsikringsselskabet, de arbejdede for, men på ole jørgensens anmodning udstedtes ny faktura
stilet til rederen, hvorefter kopi heraf blev frem sendt til forsikringsselskabet. der blev ikke fra
forsikringsselskabets side gjort indvendinger mod de fremsendte fakturaers udvisende.
bestyrelsesmedlem hans groth kom på sagsøgers kontor og oplyste på egen foranledning, at
der ikke var problemer med forsikringsdækningen.
transportdokumenterne blev udarbejdet som en ekstra sikkerhed for kravets betaling. han ved
ikke, hvorfor der blev indført en passus i dokumenterne om, at rederen ville holde værftet
skadesløs, såfremt fordringen eller en del af denne ikke blev betalt af forsikringsselskabet. han
ved ej heller, hvorfor transporterklæringerne kun dækker forsikringsdækket arbejde, idet ole
jørgensen tillige havde lovet betaling for ikke-forsikringsdækket arbejde.
han fandt ikke anledning til at reagere over skrivelsen af 19. november 1998 fra
forsikringsselskabet, hvori det er anført, at "eventuel erstatning...skal udbetales til repara-
tøren", idet ole jørgensen havde garanteret, at der var dækning.
først efter, at skibet var afsejlet, fik han oplysning fra forsikringsselskabet om, at der kunne
være problemer med udbetalingen af forsikringssummen, idet der nu var indkaldt til afgivelse
af søforklaring. det var første gang, at ole jørgensen tog forbehold om dækning og meddelte,
at der ikke ville blive udbetalt yderligere, før forholdene var afklaret.
de havde overvejet at udøve tilbageholdsret i skibet, inden dette var fuldstændig færdigt, men
på baggrund af oplysningerne fra forsikringsselskabet om dækning fandt de det ikke
nødvendigt.
værftet har før udøvet tilbageholdsret i skibe, også selv om værftet anvender en kommunal
kaj. tilbageholdsretten kan bl.a. gennemføres ved at undlade at montere vitale dele fx. rat
eller undlade at færdiggøre reparationen.
ole jørgensen har forklaret, at han blev forretningsfører for øernes gensidige søforsikring i
1962. selskabet trådte i solvent likvidation den 1. april 2000.
                                                 - 16 -
rederen sven arne jørgensen var bestyrelsesmedlem i forsikringsselskabet, hvor de havde et
godt indtryk af ham, hvorfor forsikringsselskabet ikke havde betænkeligheder ved at lade
rederiet stå for en del af havariarbejdet. denne del af havariarbejdet, som bestod i
stålarbejder, beløb sig til mellem 300.000 og 400.000 kr.
14 dage efter ulykken talte han telefonisk med indehaveren af svendborg bugserrederi, niels
henriksen, som oplyste, at en sømand, der have været med til at bjerge m.s. jette saj, hav-
de fortalt ham, at det var "store per" fra sjælland, der havde ført skibet og ikke hans
jørgensen som oplyst af rederen.
den 4. august 1998 besigtigede havarieksperten skibet, og vidnet havde herefter en privat
samtale med sven arne jørgensen, hvorunder vidnet foreholdt denne de oplysninger, han
havde modtaget om skibsføreren på havaritidspunktet. sven arne jørgensen fastholdt, at det
var hans jørgensen der havde været skibsfører.
den 24. august 1998 deltog han i møde i svendborg med bl.a. søfartsstyrelsens
opklaringsenhed, skibskonsulent niels mosberg, sven arne jørgensen og hans jørgensen. på
mødet forklarede hans jørgensen meget detaljeret om forliset.
han var nu overbevist om, at rygtet om en anden skibsfører ikke kunne være sandt, men
alligevel kontaktede han igen niels henriksen, som gav ham telefonnummeret på den sømand,
som havde startet rygtet. sømanden, fritz dalgaard, benægtede nu at have sagt, at en anden
end hans jørgensen havde været skibsfører.
herefter foretog han ikke yderligere undersøgelser af sagen, og han blev først opmærksom på
problemet igen, da han modtog meddelelsen om afholdelse af søforklaring. meddelelsen var
fremsendt til forsikringsselskabets tidligere havariekspert, der omadresserede brevet, som
vidnet derfor først modtog den 11. januar 1999.
forsikringsselskabet havde i dagene op til den 11. januar 1999 generalforsamling, hvor
bestyrelsen bl.a. besigtigede m.s. jette saj. der var stor aktivitet på skibet, og reparatørerne
forventede, at det ville blive klar til afsejling den 15. januar 1999.
efter modtagelsen af skrivelsen fra søfartsstyrelsen om afholdelse af søforklaring spurgte han
omkring den 13. januar 1999 svend arne jørgensen, om denne have givet korrekte op-
                                              - 17 -
lysninger til forsikringsselskabet. svend arne jørgensen oplyste nu, at det faktisk havde været
per olsen, som var skibsfører under forliset, men han mente ikke, at bemandingen havde
nogen betydning for forsikringsselskabet. forsikringsselskabet skal godkende skibsføreren, og
der var 3 godkendte skibsfører i rederiet, hans jørgensen, gert christensen og peter nielsen.
vidnet overværede søforklaringen, og han blev chokeret over at høre, at støttebenene på m.s.
jette saj var blevet forlænget, uden der var foretaget nye stabilitetsmålinger.
efter søforklaringen kontaktede han igen svend arne jørgensen og oplyste, at sagen ville blive
sat i bero, indtil de juridiske konsekvenser var klarlagt.
svend arne jørgensens daværende advokat anmodede om, at sagen blev sat i bero, indtil en
anden sag var afgjort i sø- og handelsretten. dommen blev afsagt i april 1999, men advokaten
ønskede at afvente søfartsstyrelsens endelige konklusion, hvilket han indvilligede i. på et møde
i forsikringsselskabets bestyrelse i sommeren 1999 blev det besluttet at meddele rederen
svend arne jørgensen og reparatørerne, at der ikke var forsikringsdækning, og at forsikrings-
selskabet tog forbehold for tilbagesøgning af allerede erlagte a conto beløb.
han kontaktede også reparatørerne telefonisk på et tidspunkt mellem den 15. og 26. januar
1999, hvor han oplyste, at der kunne blive problemer med udbetaling af forsikringssummen, og
at sagsøgte ville afvente søforklaringen, men han kontaktede dem ikke efter afholdelse af
søforklaring og viderebragte ikke de nye oplysninger, der var kommet frem.
det er ikke forsikringsselskabet, der har indgået aftale med thurøbund yacht- og kutterværft,
med derimod rederen, der har aftalt, hvilke arbejder der skulle udføres. vidnet har kun givet
udtryk for, at sagsøgte ville betale havariarbejder, men ikke rederiarbejder, da det sidste ikke
var muligt i følge forsikringsbetingelserne. han kunne ikke forpligte selskabet ud over, hvad
forsikringsbetingelserne gav mulighed for. han havde en aftale med svend arne jørgensen om,
at de efter arbejdets udførelse skulle lave en opgørelse over det samlede rederi- og
havariarbejde.
svend arne jørgensen fik også selv a conto udbetalinger, efterhånden som han fremsendte
fakturaer på det havariarbejde, som rederiet selv havde udført.
bestyrelsen holdt løbende møder i efteråret, og svend arne jørgensen forklarede her, hvor
                                              - 18 -
langt arbejdet var nået. ud fra disse forklaringer blev der udbetalt penge fra reassurandøren,
hvorefter der blev udbetalt a conto beløb til reparatørerne.
indtil den 26. januar 1999 var bestyrelsen ikke i tvivl om, at der var dækning under policen, og
da reparatørerne tidligere havde haft problemer med betaling fra svend arne jørgensen,
bekræftede forsikringsselskabet, at reparatørerne kunne få transport i forsikringssummen. men
det var en bekræftelse, der var givet ud fra de oplysninger, de havde på daværende tidspunkt.
det var den konstruktive ændring af skibet, der bevirkede, at forsikringsselskabet ikke fandt,
at betingelserne for udbetaling af erstatning var tilstede.
niels henriksen har forklaret, at han sad i øernes gensidige søforsikrings bestyrelse i juli
1998. efter havariet blev han kontaktet af fritz dalgaard, der på daværende tidspunkt var
skibsfører på m.s. helle saj, men nu søgte andet arbejde, idet han følte sig utryg på grund af
ulykken med m.s. jette saj. det var kendt, at m.s. jette saj på grund af dets opbygning
havde ringe stabilitet, men forlængelsen af støttebenene blev ikke nævnt. fritz dalgaard op
lyste, at det var per olsen og ikke hans jørgensen, der havde været skibsfører på m.s. jette
saj under havariet. han videregav oplysningerne herom til ole jørgensen, som foretog
yderligere undersøgelser af sagen, men oplysningerne blev afkræftet.
som bestyrelsesmedlem deltog han i bestyrelsesmøder, efter at søforklaringen var afholdt. det
blev på disse møder drøftet, hvorvidt der var dækning under policen, men han kan ikke huske,
at sagen skulle afvente en dom vedrørende et andet skib.
hans groth har forklaret, at han er bestyrelsesmedlem i øernes gensidige søforsikring. medio
august 1998 opsøgte han thurøbund yacht- og kutterværft, idet svend arne jørgensen ikke
kunne få nogen til at reparere skibet, da reparatørerne var urolige for deres penge. han oplyste
overfor bjerne sørensen, at forsikringsselskabet havde besluttet at betale de udgifter, som de
var forpligtet til. han var blevet bedt om at berolige reparatørerne, og herved gav han dem en
sikkerhed for betaling, således at reparationsarbejdet kunne påbegyndes. båden skulle jo ud at
tjene penge. bjerne sørensen spurgte om 100 % betaling, men det kunne han ikke love ham.
han havde hørt rygtet om, at skibsføreren havde været en anden end hans jørgensen, men
afviste det på grund af hans jørgensen detaljerede forklaring.
                                              - 19 -
kaj larsen har forklaret, at han er direktør i petersen & sørensen, som har udført
snedkerarbejder på skibet. han ejer tillige 75 % af thurøbund yacht- og kutterværft. han har
arbejdet for svend arne jørgensen, siden de startede, men de sidste par år var der store
problemer med betalingen. han har arbejdet for sagsøgte de sidste 25 år og indgået masser af
mundtlige aftaler uden problemer.
han ville sikre sig, at der var dækning under forsikringen, inden han påbegyndte
reparationsarbejdet, og ole jørgensen bekræftede da også både mundtligt og skriftligt, at der
var dækning for havariarbejderne. den skriftlige bekræftelse er ikke fremlagt under sagen. han
ville aldrig have påbegyndt arbejdet, hvis han ikke havde sikkerhed for betaling.
da skibet var færdigt, overvejede de ikke at udøve tilbageholdsret for tilgodehavender, der
ikke allerede var dækket af a conto udbetalingerne, idet ole jørgensen havde indestået for
betalingen.
det havde været muligt at udøve tilbageholdsret i skibet, idet skibet henlå ved et kajanlæg,
som de betragtede som deres, da de bl.a. havde faste installationer på kajen. det var reder,
der betalte havneleje, men reparatøren kunne blot fjerne en vital del fra motoren, hvorefter
skibet ikke ville kunne afsejle.
han kan ikke huske om skrivelsen af 30. juli 1999, hvori forsikringsselskabet oplyser, at der
ikke er dækning, tillige er fremsendt til ham, men på dette tidspunkt var alle arbejder udført.
procedure:
thurøbund yacht- og kutterværft har anført, at ole jørgen- sen afgav et løfte om
forsikringsdækning, og da det var vigtigt for thurøbund yacht- og kutterværft at have sikker-
hed for betalingen, var dette løfte afgørende for, at reparationerne på m.s. jette saj blev
udført.
ole jørgensen har forklaret, at baseret på de oplysninger forsikringsselskabet havde i efteråret
1998, bekræftede han, at der var forsikringsdækning.
hans groth har ligeledes forklaret, at han på reders og forsikringstagers opfordring henvendte
                                               - 20 -
sig til thurøbund yacht- og kutterværft for at bekræfte, at der var forsikringsdækning for
havariarbejdet. thurøbund yacht- og kutter værft havde derfor grund til at tro, at der var
indgået en gyldig aftale om forsikringsdækning, idet hverken ole jørgensen eller hans groth
tog forbehold.
det var øernes gensidige søforsikring, der udbad sig tilbud fra thurøbund yacht- og
kutterværft, og tilbudet blev ac cepteret uden forbehold, bortset fra prisen. det fremgår af
policevilkårene, at forsikringsselskabet kan bestemme, hvor og af hvem reparationen skal
foretages, hvilket forsikringsselskabet netop har gjort i denne sag ved at henvende sig direkte
til reparatøren.
da der ikke er blevet aftalt en fast pris, skal øernes gensidige søforsikring betale efter regning
også henset til, at der alene er indsigelser overfor, hvilke beløb der skal henføres til
henholdsvis rederiarbejde og havariarbejde, samt at thurøbund yacht- og kutterværft under
hele reparationsarbejdet har holdt øernes gensidige søforsikring orienteret om arbejdets
udførelse og omfang.
det var samtidig aftalt med ole jørgensen, at også rederiarbejdet var dækket, idet sagsøgte
ville modregne beløbet i havariarbejde udført af rederiet. ole jørgensen har dog benægtet
dette, men omstændighederne i øvrigt tilsiger, at der har været en sådan aftale. øernes
gensidige søforsikring har løbende afregnet a conto uden forbehold og har herved handlet i
overensstemmelse med den indgåede aftale.
såfremt løftet måtte være ugyldigt på grund af bristende forudsætninger, er øernes gensidige
søforsikring nærmest til at bære risikoen herfor, idet øernes gensidige søforsikring mod
betaling netop har påtaget sig risikoen for skaderne.
såfremt retten er af den opfattelse, at øernes gensidige søforsikring ikke har afgivet et løfte,
gøres det gældende, at øernes gensidige søforsikring er forpligtet til at dække
forsikringstagers krav i forbindelse med ulykken, idet transporthaver - thurøbund yacht - og
kutterværft - er berettiget til at modtage betaling i samme omfang som rederiet.
i forsikringspolicens ⌡ 25 er der gjort udtømmende op med, hvilke forhold der er undtaget fra
forsikringsdækning, hvorfor forsikringsselskabet herved har fraveget den deklaratoriske regel i
forsikringsaftalelovens ⌡ 63.
                                              - 21 -
det afgørende er, om der er udvist grov uagtsomhed i forsikringsretlig forstand, hvilket efter
forsikringsretlig praksis er et langt snævere begreb end i erstatningsretlig forstand.
det fremgår af både søforklaringen samt af søfartsstyrelsens opklaringsenheds rapport, at
ulykken må tilskrives et sammenfald af uheldige omstændigheder, herunder at skibet sejlede
med fri væskeoverflade i lasten, at skibets kran var i rejst position, hvilket gav et højtliggende
tyngdepunkt, at de forlængede støtteben gav et højt tyngdepunkt samt endeligt, at der blev
anvendt en meget forceret drejemanøvre, hvor fuld motorkraft agterover blev kombineret med
kraftigt rorudsving. det er under sagen kommet frem, at der tillige var bundberøring, hvorfor
man ønskede at skubbe sig fri af grunden.
det er ikke entydigt fastslået, at det var de forlængede støtteben, der var årsag til ulykken.
hertil kommer, at besætningen på m.s. jette saj har ført skibet gennem 4 år uden ulykker,
og at de efterfølgende falske forklaringer ikke har haft indflydelse på ulykken. der foreligger
derfor ikke grov uagtsomhed, hvorfor forsikringsselskabet er forpligtet til at dække skaden.
det er forsikringsselskabet, der har bevisbyrden for, at der er handlet groft uagtsomt, og
denne bevisbyrde er ikke løftet.
såfremt forsikringstager har handlet groft uagtsom, gøres det gældende, at thurøbund yacht-
og kutterværft hverken vidste eller burde vide dette. forsikringsselskabets bestyrelse var på et
tidligt tidspunkt klar over, at besætningen muligvis havde været anderledes end oplyst af
reder. under besiddelse af sådanne oplysninger burde øernes gensidige søforsikring have vi-
deregivet disse og burde ikke frem til december måned give transport uden at tage forbehold.
thurøbund yacht- og kutterværft havde en berettiget forventning om, at der ikke var
problemer med forsikringen, hvorfor det også undlod at udøve tilbageholdsret, da repa-
rationerne på skibet var færdigudført.
de bekræftelser, der fra forsikringsselskabets bestyrelse er afgivet overfor thurøbund yacht-
og kutterværft, er dispositive erklæringer, der har fremkaldt beslutningen om at iværksætte
reparationen. det bevirker, at forsikringsselskabet har handlet ansvarspådragende.
forsikringsselskabet modtog underretning om afholdelse af søforklaring senest den 11. januar
                                               - 22 -
1999. en hurtig underretning til thurøbund yacht - og kutterværft ville have medført, at det
kunne have udøvet tilbageholdsret i medfør af sølovens ⌡ 54, da værftet havde tilstrækkelig
besiddelsesret over skibet på trods af, at skibet lå ved en kommunal kaj og havde rådigheden
over skibet, hvorfor det kunne forhindre, at skibet afsejlede fra kajen.
thurøbund yacht- og kutterværft har lidt et tab, som ikke vil blive dækket i forsikringstagers
bo.
om renten gøres det gældende, at renten er aftalt mellem parterne, idet den til stadighed har
fremgået af fakturaerne, som både forsikringstager og forsikringsselskab har modtaget.
til støtte for frifindelsespåstanden anføres, at thurøbund yacht- og kutterværft har modtaget a
conto beløbene i god tro og på ingen måde har haft grund til at betvivle udbetalingernes
rigtighed, samt at forsikringsselskabet først meget sent har krævet beløbene tilbagebetalt.
øernes gensidige søforsikring har gjort gældende, at der ikke er indgået nogen aftale
mellem forsikringsselskabet og thurøbund yacht- og kutterværft. forsikringsselskabet har
noteret en transport, men thurøbund yacht- og kutterværft får ikke herved bedre ret, end
forsikringstageren havde jf. gældsbrevslovens ⌡ 27.
risikoen for, at der ikke er dækning, overføres ikke til forsikringsselskabet ved en transport,
hvilket ville være tilfældet med en garanti. forsikringsselskabet har ikke afgivet en sådan
garanti, men blot tilkendegivet overfor thurøbund yacht- og kutterværft, at der ville være
dækning under forsikringen ud fra de oplysninger, forsikringsselska bet var i besiddelse af. det
forhold, at der løbende er udbetalt a conto beløb, og at sagsøgte har foretaget besigtigelse af
skibet, ændrer ikke herved.
thurøbund yacht- og kutterværft har haft professionel rådgivning ved udarbejdelsen af
transporterklæringen, og der er tillige indsat en passus om skadesløs transport, hvilket ville
være unødvendigt, såfremt forsikringsselskabet havde afgivet et løfte. dette viser, at der kun
er tale om en transport.
det er thurøbund yacht- og kutterværft, der har bevisbyrden for, at der skulle være aftalt
andet end, hvad der fremgår af det skriftlige materiale, hvorefter foreningen alene har noteret,
                                              - 23 -
at en eventuel erstatning skal udbetales til reparatøren. en bevisbyrde om anden aftale er ikke
løftet.
såfremt retten måtte finde, at der er afgivet et løfte, er dette bortfaldet på grund af bristende
forudsætninger, idet risikoen herfor ikke kan pålægges forsikringsselskabet.
forsikringsselskabet har ikke nogen pligt til ved notering af en transport at oplyse om
eventuelle indsigelser. de rygter, der på et tidspunkt efter havariet verserede, blev undersøgt
grundigt af ole jørgensen, som nåede til den konklusion, at skibet havde sejlet med den
besætning, som reder havde oplyst. først den 11. januar 1999 ved modtagelsen af oplysning
om afholdelse af søforklaring havde forsikringsselskabet anledning til at revurdere sagen, men
på dette tidspunkt var reparationsarbejderne allerede udført.
efter søforklaringen var afholdt, overvejede forsikringsselskabet, hvorvidt bemandingen havde
betydning for forsikringens dækning. forsikringsselskabet fandt, at det var de forlængede
støtteben med den deraf formindskede stabilitet, der havde bevirket ulykken, og at der var
handlet groft uagtsomt, hvorfor forsikringssummen ikke kunne udbetales.
thurøbund yacht-og kutterværft har ikke haft mulighed for at udøve tilbageholdsret, da
værftet på intet tidspunkt har været i besiddelse af skibet, som lå ved kommunal kaj, og idet
andre reparatører tillige udførte arbejde på skibet. såfremt det antages, at thurøbund yacht-
og kutterværft havde mulighed for udøvelse af tilbageholdsret, burde de allerede have gjort
det, netop fordi kun havariarbejdet var dækket af forsikringen.
forsikringstager er ikke berettiget til dækning under forsikringen, idet skibets besætning ikke
havde de fornødne teoretiske kvalifikationer, samt fordi skibets støtteben var forlænget. havde
skibsføreren haft de fornødne teoretiske kvalifikationer, ville han have indset, at skibet under
hensyn til lasten skulle manøvreres forsigtigt.
grov uagtsomhed er et velkendt forsikringsretligt begreb jf. forsikringsaftalelovens ⌡ 18, og
forsikringsselskabet har ikke udtømmende gjort op med, hvornår der foreligger grov
uagtsomhed i forsikringsbetingelsernes ⌡ 25. der er utvivlsomt handlet groft uagtsomt fra
forsikringstagers side, hvorfor der ikke er dækning under forsikringen.
om renter anføres, at der ikke mellem forsikringsselskabet og thurøbund yacht- og
                                                 - 24 -
kutterværft er aftalt en bestemt rente, og at forsikringsselskabet ikke bliver forpligtet af en
eventuel aftale herom indgået mellem forsikringstager og reparatør.
forsikringsselskabet har ikke udvist retsfortabende passivitet, idet dette på et tidligt tidspunkt
meddelte thurøbund yacht- og kutterværft, at man på baggrund af de nye oplysninger ville
revurdere situationen, hvorfor alle udbetalinger i mellemtiden ville blive indstillet.
om allerede erlagte a conto betalinger anføres, at reparatøren i medfør af gældsbrevslovens ⌡
27 er forpligtet til at tilbagebetale disse, idet forsikringstager har begået bedrageri overfor
forsikringsselskabet, hvorfor beløbene kan kræves tilbagebetalt. også i medfør af reglerne om
condictio indebiti må pengene tilbagebetales, idet der ikke i denne sag foreligger særlige
omstændigheder, der kan medføre et andet resultat.
rettens begrundelse og resultat:
efter de afgivne forklaringer må det lægges til grund, at arbejdet på m.s. jette saj ikke var
blevet påbegyndt, såfremt sagsøger ikke havde sikkerhed for betaling. gennem samtalerne
med forretningsfører ole jørgensen og bestyrelsesmedlem hans groth fik sagsøger
tilkendegivelse om, at skaden var dækket af forsikringen. der kan efter forklaringerne ikke
lægges til grund, at der fra disse personer skulle være afgivet et ubetinget løfte om betaling ud
over, hvad sagsøgte var forpligtet til i henhold til policebetingelserne, og sagsøger ville heller
ikke kunne have en berettiget forventning herom. det findes derfor ikke godtgjort, at der skulle
være indgået en aftale mellem parterne om reparation af skibet. heller ikke ordlyden i de
afgivne transporter støtter, at der var tale om et ubetinget tilsagn om betaling. sagsøgers krav
kan ikke støttes på aftale om betaling.
i medfør af policebetingelsernes ⌡ 25 mistes ethvert krav mod foreningen, såfremt
forsikringstager har gjort sig skyldig i grov uagtsomhed.
begrebet grov uagtsomhed i policebetingelserne skal efter rettens opfattelse fortolkes i
overensstemmelse med forsikringsaftalelovens ⌡ 18, stk. 2.
af søfartsstyrelsens opklaringsenheds rapport fremgår det, at en række forskellige faktorer var
årsag til skibets havari, herunder at der kort forinden var foretaget ændringer af støttebenene
                                                - 25 -
uden efterfølgende udarbejdelse af stabilitetsberegninger i kombination med, at skibets
besætning ikke havde den fornødne uddannelse og efter ombygningen ikke fik adgang til den
nødvendige information om skibets stabilitet.
da reder ved disse to forhold har handlet groft uagtsomt, er der ikke dækning under den
tegnede forsikring, hvorfor rederen ikke har krav på udbetaling af forsikringssummen. da
sagsøger ikke efter ordlyden af de foreliggende transporter kan opnå bedre rettigheder, jf.
gældsbrevslovens § 27, end rederen havde, har sagsøger ikke krav på en sådan udbetaling.
sagsøgte findes ej heller på andet grundlag at være ansvarlig for det af sagsøger lidte tab, idet
den telefoniske orientering om, at der var begrundet formodning for, at der ikke var dækning
under forsikringspolicen, ikke findes at burde været givet tidligere, og ihvertfald ikke før skibets
afsejling den 14. januar 1999, på hvilket tidspunkt en evt. tilbageholdsret ophørte.
der findes ej heller at foreligge passivitet i den periode, der gik fra søforklaringens afholdelse
den 26. januar 1999 til endelige meddelelse om manglende dækning under policen fra øernes
gensidige søforsikring ved skrivelse af 30. juli 1999, og periodens længde har ikke kunnet
bevirke, at sagsøger kunne få en begrundet formodning om, at sagsøgte var forpligtet til at
betale det resterende beløb.
uagtet, at udgangspunktet efter det ovenfor anførte er, at der skal ske tilbagebetaling, finder
retten imidlertid, at der er en række ekstraordinære forhold i sagen.
reder, som tillige var bestyrelsesmedlem i øernes gensidige søforsikring, havde ingen
kreditværdighed, hvilket var baggrunden for bestyrelsesmedlem hans groths henvendelse til
thurøbund yacht- og kutterværft omkring betaling af havariarbejdet. som anført ovenfor afgav
hans groth ikke et løfte om betaling uanset forsikringsdækning, men dennes henvendelse i
kombination med forretningsfører ole jørgensens henvendelse bevirker dog, at thurøbund
yacht- og kutterværft kom i begrundet god tro. det må herudover have stået øernes gensidige
søforsikring klart, at havariarbejdet ikke ville være blevet påbegyndt uden ole jørgensens og
hans groths klare tilkendegivelse om forsikringsdækning herfor.
thurøbund yacht- og kutterværft opnår ingen berigelse ved de allerede erlagte betalinger og
har indrettet sig herpå, særligt under hensyntagen til at disse blev betalt i perio- den 21.
oktober 1998 til 16. december 1998, hvorefter øernes gensidige søforsikring først den 30. juli
                                              - 26 -
1999 tog forbehold for tilbagebetaling. hertil kommer, at forsikrings- selskabet er nærmest til
at vurdere, hvorvidt havariet var omfattet af forsikringsdækningen eller ej, særligt efter de den
26. januar 1999 afgivne søforklaringer.
under disse omstændigheder, herunder at både thurøbund yacht- og kutterværft og øernes
gensidige søforsikring er blevet ført bag lyset af reder, skal thurøbund yacht- og kutterværft
ikke tilbagebetale allerede erlagte a conto betalinger.
                          t h i k e n d e s f o r r e t:
sagsøgte, øernes gensidige søforsikring frifindes.
sagsøger, thurøbund yacht- og kutterværft a/s, frifindes for den af sagsøgte nedlagte
påstand.
hver part bærer egne omkostninger.
                                  mette christensen
ole gernyx                             kaj schou
                                      (sign.)
                      - 27 -
 udskriftens rigtighed bekræftes
p. j. v. sø- og handelsretten, den