text:
h004200k - mcj
                          udskrift
                              af
               sø- & handelsrettens dombog
                         ____________
den 18. juni 2003 blev af retten i sagen
h-42-02
telia finans danmark
filial af telia finans ab sverige
(advokat michael thyrring)
   mod
øster nykirke skole
(advokat johnny norup)
afsagt sålydende
                           d o m:
de spørgsmål, der behandles i denne dom, er, om sagsøgte,
øster nykirke skole, der havde indgået aftale med sagsø-
geren, telia finans danmark, om leje af fotokopieringsud-
styr og telefaxmaskine, overfor denne kan påberåbe sig en
med leverandøren, sharp it-partner herning, indgået til-
lægsaftale, og om øster nykirke skole eventuelt på andet
grundlag helt eller delvist kan frigøres for lejeaftalen.
telia finans har nedlagt påstand om, at øster nykirke
skole tilpligtes at betale 603.150,- kr. inkl. moms, med
tillæg af procesrente regnet fra sagens anlæg den 1. maj
2002, mod at ejendomsretten til et stk. fotokopieringsma-
                           - 2 -
skine af mrk. sharp ar-405 samt ar-161 og en telefax fo
3600 m tillægges øster nykirke skole ved betaling af det
idømte beløb.
øster nykirke skole har principalt nedlagt påstand om
frifindelse, subsidiært at parternes aftale reguleres til
en årlig ydelse på kr. 29.375 inkl. moms, og mere subsi-
diært frifindelse mod betaling af et mindre beløb efter
rettens skøn mod overgang af ejendomsretten til fotokopi-
eringsudstyret til øster nykirke skole.
der er ikke tvist om, at telia finans’ krav er opgjort i
overensstemmelse med de almindelige betingelser i lejeaf-
talen.
sagens nærmere omstændigheder
den 10. marts 2000 underskrev øster nykirke skole en ”le-
jeaftale” om fotokopieringsudstyr (”ar 405 komplet” og
”ar 161 komplet”) og telefax (”fo 3600 fax”). lejeafta-
lens første side fremstår som en udfyldt og underskrevet
standardblanket. som side 2 og 3 er vedhæftet nogle stan-
dardvilkår, ”almindelige betingelser for leje”. øverst
til venstre på forsiden ses betegnelsen ”sharp it fi-
nans”. som leverandør er angivet ”sharp it partner” i
herning, kontaktperson ”stephan”, og leveringstidspunkt
”asap”. om betalingsvilkår er anført ”60 måneder”, og at
betaling skal ske forud ”helårligt”. om lejeafgiften er
anført ”variabel (reguleres i forhold til 3 mdr. cibor-
rente”. om lejeafgiften fremgår i øvrigt under rubrikken
særlige vilkår: ”1 extraordinært afdrag på kr. 190.000,-
opkræves ved 1.ste betaling. år 1-2 kr. 23.500,- årligt.
118.140,- årligt fra år 3-5”. om scrapværdi er anført:
”lejer indestår for at anvise telia finans en uafhængig
3. mand, som køber af udstyret ved lejeperiodens udløb
                                 - 3 -
til kr. 150.000,-”. af forsidens standardtekst fremgår
endvidere bl.a.:
”...
telia finans tegner forsikring for det ... omhandlede udstyr. for-
sikringen er inkluderet i lejeaftalen.
...
telia finans, som ejer det lejede, lejer dette til den ovenfor an-
førte lejer på de i denne aftale angivne vilkår, herunder vedhæftede
”almindelige betingelser for leje” (i det følgende benævnt alm.bet.)
hvilke betingelser lejer ved sin underskrift nedenfor bekræfter at
have modtaget og været bekendt med ... aftalen med vedhæftede bilag
er bindende for lejer ved dennes underskrift på nærværende aftale og
for telia finans, når aftalen er underskrevet af denne. aftalen gæl-
der kun under forudsætning af, at bestilling afgivet af telia finans
overfor leverandøren vedrørende det lejede, opfyldes. ... lejer er
særlig opmærksom på, at telia finans ikke bærer ansvaret for fejl
eller mangler ved det lejede ...
...”
af de almindelige betingelser pkt. 10 fremgår, under
hvilke betingelser telia finans kan hæve aftalen, samt
principperne for telia finans’ opgørelse af sit krav i
tilfælde af lejerens misligholdelse.
på underskriftstidspunktet havde øster nykirke skole i
forvejen en lejeaftale om fotokopieringsudstyr med fir-
maet jacobi.
den 13. marts 2000 underskrev telia finans en formular om
kreditgodkendelse af øster nykirke skole. også på denne
blanket ses betegnelsen ”sharp it finans” for oven, mens
”telia finans danmark” samt adresse, telefon- og telefax-
nummer er anført for neden. blanketten er som fax stilet
til sharp it-partner, ”att.: stephan”.
af kreditgodkendelsen fremgår bl.a.:
”ovenstående kunde er kreditgodkendt på følgende vilkår:
udstyr                   : sharp kopimaskine
løbetid                  : 60 måneder
scrapværdi               : kr. 150.000 ekskl. moms
ekstraordinær lejeafgift : kr. 190.000 ekskl. moms erlægges ved 1.
                           betaling.
ydelse                   : 1. – 2. år kr. 23.500 pr. år ekskl. moms
                           3. – 5. år kr. 118.180 pr. år ekskl. moms
betalingstermin          : betaling sker årligt forud.
...
                                - 4 -
total faktureringsbeløb                    kr. 650.650 ekskl. moms.
...”
den 14. marts 2000 sendte sharp it-partner herning en te-
lefax til øster nykirke skole, stilet til claus pape. af
telefaxen, der var underskrevet af stephan wehrsdorf,
fremgår bl.a.:
”hej claus.
tak for din fax i går.
umiddelbart er der nogle ting som vi ikke kan skrive, hvilket vi
også forklarede på mødet.
vi har defineret at i ikke vil komme til at betale mere end kr.
23.500,- pr. år total på årsbasis, så længe i har en aftale med
sharp it finans, længere er den ikke.
...
vi refunderer ikke jeres udgifter de næste 5 år, men for de næste 2
år, hvorefter vi skal lave kontrakten om igen, med henblik på det
nye udstyr vi sætter ind på det tidspunkt.
med denne aftale er øster nykirke skole sikret en fast lav udgift på
kr. 23.500,- årligt med det sidste nye digital udstyr fra sharp.
...”
den 30. marts 2000 fakturerede sharp it-partner herning
telia finans for købet af de omhandlede maskiner, i alt
813.312,50 kr. (650.650,00 kr. + moms, 162.662,50 kr.).
det er uomtvistet, at telia finans betalte den fulde kø-
besum. det er endvidere uomtvistet, at sharp it-partner
herning indfriede restgælden på øster nykirke skoles kon-
trakt med firmaet jacobi med 115.171,88 kr. inkl. moms.
det fremgår af en blanket, ”leverancegodkendelse”, at det
lejede materiel blev leveret den 4. april 2000. blanket-
ten er på skolens vegne underskrevet af viceskoleinspek-
tør torben juul. også på dette dokument er ”sharp it fi-
nans” anført øverst til venstre og ”telia finans danmark”
nederst som ”filial af telia finans ab” med adresse, te-
lefon- og telefaxnummer, se-nr. og bankkontonummer. telia
finans er endvidere på blanketten over midten ved siden
af øster nykirke skole som ”lejer” angivet som ”udlejer”.
af blankettens standardtekst fremgår det endvidere bl.a.:
                                - 5 -
”undertegnede lejer har med telia finans danmark (i det følgende be-
nævnt telia finans) indgået lejeaftale vedrørende det lejede, nævnt
ovenfor, som er leveret af leverandøren på den af undertegnede ne-
denfor angivne dato. lejer erklærer at have udført sådan undersø-
gelse af det lejede, som efter sædvanlig handelsbrug bør foretages
ved modtagelse af gods. lejer bærer risikoen for, at det lejede med
hensyn til konstruktion, holdbarhed og øvrige egenskaber svarer til
lejers formål og har den forudsatte brugbarhed. telia finans er ikke
ansvarlig for nogen form for mangler ved det lejede. undertegnede
godkender leveringen, at lejeperioden kan påbegynde, og at telia fi-
nans kan foretage fuld betaling til leverandøren.”
den 6. april 2000 underskrev telia finans lejeaftalen.
med brev af 7. april 2000 bød telia finans øster nykirke
skole velkommen ”som kunde i sharp it finans” og vedlagde
samtidig en kopi af den underskrevne lejeaftale. i skri-
velsen var lejevilkårene beskrevet i overensstemmelse med
lejeaftalen. brevet var affattet på telia finans’ brevpa-
pir.
af en skrivelse af 29. maj 2000 fra sharp it-partner her-
ning til øster nykirke skole med overskriften ”teknologi-
bevis/tillæg til kontrakt af 10. marts”, underskrevet af
stephan wehrsdorf, fremgik:
”...
som sharp-kunde vil øster nykirke skole være opdateret med den nye-
ste teknik inden for kopi- og printerområdet. øster nykirke skole
kan løbende vælge at få opgraderet sit sharp kopimaskineudstyr, el-
ler efter 2 år helt at udskifte kopimaskinen til en ny sharp kopima-
skine. dette kræver kun en ny kontrakt uden omkostninger for dem som
kunde. dog undtaget er væsentlig forskel i udstyrsniveau.
efter endt lejeperiode på 2. aftale kan øster nykirke købe udstyret
for kr. 1500,-.
sharp it-partner køber udstyret af sharp it finans efter endt leje-
periode til skrapværdien på nuværende aftale.
øster nykirke skoles udgifter på kopimaskiner forbliver som de er nu
de næste 5 år, ved samme kopiantal som de nuværende. dette forudsæt-
ter, at øster nykirke skole lader sharp it-partner herning, at fore-
tage løbende udskiftninger af lejekontrakterne og teknologisikring
på lejeaftalen.
skolens omkostninger er p.t. kr. 23.500,- ex. moms årligt ved ca.
220.000 kopier årligt, overskrides kopiantallet vil der p.t. blive
faktureret med ca. 5 øre ex. moms på ar405 og ca. 10 øre ex. moms på
ar161 pr. kopi.
                                - 6 -
en udnyttelse af denne ekstra sharp fordel forudsætter naturligvis,
at den oprindelige lejeaftale hos sharp it finans er passet uden an-
mærkninger og forbeholdt rentestigning, pristalsregulering, uforud-
sete udgifter i form af afgifter, samt force majeure.
ved ny kontrakt er dette tillæg ikke længere gældende.
tak, fordi de valgte sharp.
...”
i forbindelse med, at øster nykirke skole skulle betale
første afdrag til telia finans på 213.500 kr.(190.000
kr. + 23.500 kr.) indbetalte sharp it-partner kr. 190.000
til kommunen.
i en skrivelse af den 17. december 2001 rettede øster ny-
kirke skole henvendelse til telia finans og gjorde op-
mærksom på, at ”... der findes et særligt tillæg til vo-
res kontrakt (der) sikrer os, at skolens udgifter på de
lejede kopimaskiner forbliver, som de er de næste 5 år.
for god ordens skyld vedlægges tillægget som bilagskopi.”
det er oplyst, at sharp it-partner herning blev erklæret
konkurs i december 2001, før øster nykirke skole sendte
brevet til telia finans.
i skrivelse af 2. januar 2002 afviste telia finans et-
hvert kendskab til en tillægsaftale mellem øster nykirke
skole og sharp it-partner herning.
sharp eletronics danmark har i en skrivelse af 5. august
2002 til øster nykirke skoles advokat oplyst de vejle-
dende priser for sharp kopimaskiner ar-161 og ar-405 til
henholdsvis i alt kr. 74.985,- og kr. 230.430,-.
øster nykirke skole har fremlagt artikler fra fagbladet
computer reseller news, dagbladet urban, politiken, og
herlev bladet - alle vedrørende finansiering af virksom-
heders eller skolers leasing/leje af kopimaskiner og
                                - 7 -
sideaftaler med leverandørerne. ingen af artiklerne omta-
ler finansiering hos telia finans.
der er under sagen afgivet forklaring af peter rich,
claus pape og torben juul. gengivelse af torben juuls
forklaring er udeladt, da den ikke har betydning for sa-
gens afgørelse.
forklaringer
peter rich har vedstået følgende del af sin forklaring
under sø- og handelsrettens sag h 98-00, telia finans
danmark mod vejle stole- og møbelfabrik:
”peter rich, der er filialchef i telia finans, har forklaret at hans
arbejde omfatter finansiering, leasing og udarbejdelse af lejekon-
trakter til danske erhvervsvirksomheder. telia finans har i alt 11
ansatte og er organisatorisk opbygget med en salgsafdeling, en kre-
ditafdeling og en supportafdeling.
forretningsgangen er opbygget således at en partner – i nærværende
sag utax – henvender sig til telia finans med henblik på finansie-
ring af et produkt for en kunde. den indledende behandling foretages
i salgsafdelingen som udarbejder en indstilling til kreditafdelingen
der enten selv træffer afgørelse eller udarbejder en indstilling der
sendes til hovedafdelingen i stockholm. i tilfælde af accept får den
pågældende leverandør oplysning om betingelserne for finansieringen.
herefter udarbejder leverandøren en leasingkontrakt med den pågæl-
dende kunde. når leasingkontrakt, leverancegodkendelse og faktura er
modtaget i underskrevet stand, køber telia finans produktet af leve-
randøren. telia finans yder ikke service på produkterne. service
ydes af leverandøren.
efter modtagelsen af leverancegodkendelsen sendes et velkomstbrev
til kunden hvori opridses hvad parterne har aftalt.
efter nærværende sags opståen bliver det nu klart anført i velkomst-
brevet og i leasingkontrakten om der er en restgæld der er medfinan-
sieret.
det kan forekomme at leverandøren indgår en leasingkontrakt uden
forud indhentet finansieringstilsagn. i så fald kan godkendelse ske
bagefter, men leverandøren kan ikke i noget tilfælde indgå aftaler
der er bindende for telia finans. utax var ikke bemyndiget til at
indgå særaftaler med kunderne, og telia finans havde ingen mistanke
om at sådanne blev indgået. utax modtog ikke provision fra telia fi-
nans.
...
foreholdt faktura af 31. januar 2000 hvoraf det fremgår at prisen på
kopimaskinen er kr. 459.941, forklarede vidnet at telia finans for-
venter at kunden selv har undersøgt markedet og sikret sig at prisen
svarer til den reelle værdi. telia finans er klar over at der ofte
sker en finansiering af restgæld fra tidligere produkter. det er
sædvanligt i branchen. det er en del af baggrunden for at der fore-
                                - 8 -
tages en kreditvurdering, for maskinens værdi kan ikke altid give
tilstrækkelig sikkerhed.”
vidnet har supplerende forklaret, at telia finans’ for-
hold til sharp var stort set det samme som til utax. te-
lia finans har et nordisk samarbejde med sharp. sharp’s
sælgere kunne aldrig forpligte telia finans, der altid
selv skulle underskrive.
telia finans har en ”private label” aftale med sharp om
brug af sharp’s varemærke ”sharp it finans” for på denne
måde at profilere sharp-navnet mest muligt. kunderne har
ikke været i tvivl om, hvem de skulle betale til. han ved
ikke, om der findes en skriftlig aftale mellem telia fi-
nans og sharp it herning, men det formoder han. af en så-
dan aftale vil det fremgå, at telia finans har den fulde
kreditrisiko.
telia finans forventer, at kunderne har sat sig ind i af-
talen og selv har undersøgt prisen på det lejede udstyr.
ved telia finans’ kreditvurdering undersøges det, om kun-
den har evne og vilje til at betale, mens værdien af det
lejede udstyr ikke interesserer telia ret meget. gen-
salgsværdien af it-udstyr er ikke stor. kreditvurderingen
foretages konkret. det undersøges altid, om kunden er re-
gistreret hos rki. er kunden en personligt drevet virk-
somhed, kontaktes ejeren. kreditvurderingen er lettere,
når kunden er en offentlig institution. en kommuneskole
anses i kreditmæssig henseende for en del af kommunen.
han er selv medunderskriver på den foreliggende lejeaf-
tale. i dag underskriver han alle aftaler over 500.000
kr. han husker ikke, om denne regel også gjaldt, da den
foreliggende lejeaftale blev indgået.
en lidt atypisk betalingsprofil – som i nærværende sag –
vil eventuelt kunne medføre, at telia finans undersøger
                           - 9 -
forholdet nærmere. men kunden kan have en interesse i at
betale et stort beløb ”up front”. på tidspunktet for nær-
værende aftales indgåelse var det ikke ualmindeligt, at
man indgik aftaler om ”trappeleje” og ”tivolileje” o.
lign. det var almindeligt at tilpasse ydelserne efter
kundens ønsker. sådanne lejeaftaler indgås ikke længere.
øster nykirke skole valgte selv betalingsforløbet, og da
første ydelse også blev betalt uden problemer, var det
telia finans’ forventning, at aftalen var, som kunden øn-
skede den.
telia finans har kun få sager, hvor kunder har beklaget
sig med henvisning til indgåede sideaftaler med leveran-
døren.
claus pape har forklaret, at han er skoleleder på øster
nykirke skole. stephan wehrsdorf, sælger hos sharp it-
partner herning, mødte uden forudgående aftale op på sko-
len, der jævnligt opsøges på denne måde. wehrsdorf for-
talte, at der var kommet en ny generation af kopimaski-
ner, som kunne kobles direkte til skolens computere. kon-
ceptet havde været prøvekørt i sverige med succes. sharp
manglede en referenceskole i danmark i en forsøgsperiode,
og wehrsdorf mente, at øster nykirke skole ville være
velegnet, fordi skolen lå centralt placeret. vidnet syn-
tes, at tanken lød interessant.
det vigtigste for skolen var, at skolens udgifter ikke
blev større, end det var tilfældet med skolens eksiste-
rende aftale med jacobi. det maksimale beløb, som skolen
kunne betale, var 23.500 kr. om året. dette gjorde vidnet
meget ud af at gøre klart for stephan wehrsdorf. vidnet
følte, at dialogen med wehrsdorf om dette økonomiske
aspekt forløb fint. vidnet drøftede ikke i øvrigt skolens
økonomi med wehrsdorf. vidnet skrev lejekontrakten under
                           - 10 -
på skolens kontor. også viceskoleinspektør torben juul
var til stede. de var altid to om sådanne forhold. som
vidnet husker det, udfyldte wehrsdorf kontrakten på ste-
det. wehrsdorf oplyste, at måden at maksimere den årlige
udgift på var at indgå en tillægsaftale, hvilket han be-
kræftede i telefaxen af 14. marts 2000.
vidnet og torben juul var begge overbeviste om, at til-
lægsaftalen var en del af den samlede aftale, hvilket
blev underbygget af, at stephan wehrsdorf oplyste, at
sharp it finans og sharp it-partner herning var en alli-
ance – samme firma. vidnet og torben juul opfattede alle
3 elementer som samme firma. de forsøgte alligevel at få
tillægsaftalen indført i selve lejeaftalen, men stephan
wehrsdorf oplyste, at det af interne, tekniske årsager af
hensyn til finansieringen var nødvendigt, at aftalen var
opdelt. man kan godt sige, at der var en diskussion mel-
lem wehrsdorf og vidnet og torben juul om dette spørgs-
mål.
vidnet husker ikke nærmere, hvilke spørgsmål, han havde
stillet til stephan wehrsdorf, som gav wehrsdorf anled-
ning til telefaxen af 14. marts 2000, men det drejede sig
bl.a. om at få tillægsaftalen ind som en del af selve le-
jekontrakten.
skolen reagerede ikke på velkomstbrevet fra telia finans.
vidnet følte, at brevet var en del af forløbet. skolen
betragtede det som en del af en helhed.
produkternes handelsværdi havde ikke været overvejet af
skolen. der var jo tale om nye maskiner. skolen så på
produktet. skolen havde jo leaset i mange år og været
godt tilfredse.
                           - 11 -
sharp it-partner herning indbetalte, så vidt vidnet hu-
sker ved check, 190.000 kr. til kommunens konto som af-
talt i tillægsaftalen. vidnet havde derfor ikke anledning
til bekymring. skolen betalte herefter til telia finans
de 190.000 kr. samt næste ydelse på 23.500 kr. året ef-
ter, i maj 2001, betalte skolen næste afdrag på 23.500
kr.
i dag kan vidnet inden for sin bemyndigelse indgå
leasingaftaler på op til 25.000 kr. årligt. om denne re-
gel også var gældende på tidspunktet for aftaleindgåelsen
med telia finans, ved han ikke, men da han indgik afta-
len, var han ikke i tvivl om, at den lå inden for hans
bemyndigelse. det var også vidnet og torben juul, der i
sin tid havde underskrevet aftalen med jacobi. jacobi-af-
talen var ikke blevet forelagt for kommunens økonomiske
forvaltning, men aftalen med telia finans var pga. til-
lægsaftalen og den aftalte scrapværdi anderledes, hvorfor
han på et tidspunkt sendte tillægsaftalen til forvaltnin-
gen.
vidnet har fået en tjenstlig påtale af kommunen, idet han
ikke var bemyndiget til at indgå en kontrakt med det ind-
hold, som det viste sig, at kontrakten med telia finans
reelt indeholdte. vidnet var ikke klar over, at skolen
ville kunne komme til at hænge på over 700.000 kr. – op-
gjort efter retningslinierne i de almindelige betingelser
i lejeaftalens pkt. 10.
det var i forbindelse med, at en naboskole, givskud
skole, overvejede at indgå en lignende aftale, at kommu-
nen blev opmærksom på, at der kunne være problemer med
øster nykirke skoles aftale med telia finans. først her-
efter blev han klar over, at sharp it-partner var gået
konkurs. han rettede herefter henvendelse til telia fi-
nans i skrivelse af 17. december 2001.
                           - 12 -
procedure
telia finans har anført, at øster nykirke skole som lejer
har misligholdt betalingerne til telia finans, der ube-
stridt har opgjort sit krav i overensstemmelse med leje-
aftalens almindelige betingelser.
øster nykirke skole er en kommunal enhed, der ikke er om-
fattet af den kommunale styrelseslov. skoler er ikke om-
talt i styrelseslovens § 1. styrelseslovens § 41 er ikke
en gyldighedsbestemmelse, men en ordensforskrift. en lea-
singaftale/lejeaftale som den foreliggende er ikke omfat-
tet af § 41, idet der hverken er tale om lån eller garan-
tistillelse.
det bestrides ikke, at lejeaftalen og tillægsaftalen blev
indgået under de af claus pape forklarede omstændigheder,
og at man var betænkelig ved at have flere aftaler. men
øster nykirke skole bærer selv risikoen for de aftaler,
man har indgået, herunder også at aftalerne ikke forelå
som én aftale. lejeaftalen er ikke til at misforstå: te-
lia finans er udlejer, og det er da også først, da tvi-
sten opstår, at det hele pludselig bliver kompliceret.
telia finans markedsførte produktet efter aftale med
sharp under anvendelse af navnet sharp it-finans. sharp
it-partner var forsynet med telia finans’ standardkon-
trakter, men havde ikke fuldmagt til at handle på telia
finans’ vegne. telia finans skulle i hvert enkelt til-
fælde foretage en kreditvurdering, og kun telia finans
kunne underskrive lejeaftalen. der skal derfor ikke ske
identifikation mellem sharp it-partner og telia finans.
det er ikke tilstrækkeligt til at statuere identifika-
tion, at sharp it-finans på lejeaftalen, kreditgodkendel-
                           - 13 -
sen og leverancegodkendelsen er anført som samarbejds-
partner.
telia finans vidste ikke og burde ikke vide, at leveran-
døren, sharp it-partner herning, indgik tillægsaftaler
med sine kunder. telia finans blev først bekendt hermed i
december 2001, hvor øster nykirke skole sendte et brev
til telia finans herom.
på tidspunktet for lejeaftalens indgåelse kendte telia
finans ikke til andre sager, hvor leverandøren havde ind-
gået tillægsaftaler. telia finans blev først bekendt med
sådanne tilfælde i forbindelse med, at utax-sagerne star-
tede, hvilket var måneder efter nærværende aftales indgå-
else. øster nykirke skole betalte selv direkte til telia
finans summen af raten på 190.000 kr. og den næste rate
på 23.500 kr., i alt 213.500 kr. derfor nærede telia fi-
nans ikke mistanke til, at noget var galt.
de udlejede effekters handelsværdi har mindre betydning
for telia finans, hvorimod kundens kreditværdighed er af
afgørende betydning. det er uomtvistet at telia finans
betalte den fulde købesum til sharp it-partner, og de af
øster nykirke skole tilvejebragte oplysninger om effek-
ternes vejledende priser er uden bevisværdi, allerede
fordi priserne er ca. 2½ år gamle i forhold til lejekon-
trakten. der er derfor intet grundlag for at tilsidesætte
aftalen helt eller delvist efter aftalelovens § 36.
ej heller aftalelovens § 30 kan føre til tilsidesættelse
af aftalen. om der foreligger svigagtigt forhold fra
sharp it-partners side, vides ikke. men uanset om dette
måtte være tilfældet, er det telia finans uvedkommende.
telia finans har påberåbt sig sø- og handelsrettens dom
af 6. juli 2001 i sagen h 98/00 og gjort gældende, at de
                           - 14 -
relevante omstændigheder i denne og i nærværende sag er
næsten identiske. telia finans har endvidere henvist til
københavns byrets dom af 30. august 2002 i sagen 8f-
15046/2001.
øster nykirke skole har anført, at en kommunal skole er
omfattet af styrelsesloven, jf. lovens § 1. skolen er en
del af kommunen. telia finans opfattede det da også så-
dan, at det var kommunen, man indgik aftale med. det føl-
ger af lovens § 41, at lejeaftalen er ugyldig. som afta-
len er udformet, er der reelt tale om et lån eller i det
mindste en garantiforpligtelse, og beslutninger herom
skal træffes af kommunalbestyrelsen. at aftalen også in-
debar en indfrielse af den tidligere kontrakt med jacobi,
indeholder elementer af lånoptagelse. indfrielsesbeløbet
skal betales tilbage. en forpligtelse til at betale
741.000 kr., jf. lejekontraktens almindelige betingelser
pkt. 10.5, kan kun kommunalbestyrelsen indgå. der er ikke
muligheder for delegation af beslutningskompetencen.
telia finans er bundet af tillægsaftalen, idet der må ske
identifikation mellem sharp it-partner og telia finans,
eller fordi sharp it-partner handlede efter fuldmagt fra
telia finans. den fortrykte lejeaftale er udfærdiget så-
ledes, at kunden må tro, at sharp it-partner, sharp it
finans og telia finans er et og samme selskab. hertil
kommer, at det var sharp it-partners sælger, stephan
wehrsdorf, der udfyldte lejeaftalen på telia finans
vegne. det var telia finans’ valg, at sharp it finans var
påført kontrakten. telia finans må derfor bære risikoen
for eventuelle misforståelser.
lejeaftalen skal tilsidesættes i medfør af aftalelovens §
30, stk. 1. telia finans burde have indset, at der var
noget galt med kontrakten, og telia finans burde øjeblik-
keligt have kontaktet skolen. selvom det ekstraordinære
                           - 15 -
afdrag på 190.000 kr. var atypisk, foretog telia finans
sig ikke yderligere, idet første afdrag blev betalt. det
må have stået telia finans klart, at udstyret ikke havde
den værdi, der var angivet i lejeaftalen. der er et bety-
deligt værdispring mellem den opgjorte leasingværdi og
udstyrets værdi i henhold til de fremlagte prislister.
hertil kommer, at scrapværdien var høj; den oversteg ud-
styrets værdi efter 5 år.
lejeaftalen kan endvidere tilsidesættes helt eller del-
vist i medfør af aftalelovens § 36. telia finans er den
professionelle part. da telia finans i hvert fald medio
2001 blev bekendt med problemet med sideaftaler i bran-
chen, burde man have foretaget undersøgelser af sine af-
taler. det vil under de omstændigheder, hvor aftalen blev
indgået, være urimeligt at gøre den gældende.
rettens bemærkninger:
der er ingen holdepunkter for, at telia finans var eller
burde have været bekendt med den særlige aftale, som
sharp it-partner herning indgik med øster nykirke skole.
sharp it-partner herning havde ikke fuldmagt til at
handle på vegne telia finans, og der er intet grundlag i
øvrigt for at fastslå, at løfter afgivet af sharp it-
partner herning skulle være bindende også i forhold til
telia finans. at telia finans havde en aftale med sharp
om brug af betegnelsen ”sharp it finans”, der bl.a. var
påtrykt lejekontrakten, kan ikke føre til en anden vurde-
ring.
de oplysninger, som øster nykirke skole indhentede hos
sharp electronics danmark i august 2002, angik vejledende
priser på de to fotokopieringsmaskiner, men ikke telefax-
en, ca. 2½ år efter lejekontraktens indgåelse. uanset at
der således ikke herved er tilvejebragt sikre oplysninger
                           - 16 -
om prisniveauet på de tre udlejede maskiner på udlej-
ningstidspunktet, kan det ikke udelukkes, at maskinernes
reelle værdi ikke stod i et rimeligt forhold til de be-
løbsværdier, der dannede grundlag for lejeydelserne. der
er imidlertid ikke holdepunkter for at antage, at telia
finans, der ubestridt betalte hele købesummen til sharp
it-partner herning, i givet fald var bekendt med dette
forhold. øster nykirke skole, der efter at have rejst
indsigelse herimod accepterede, at den særlige aftale med
sharp it-partner herning ikke blev indføjet i selve leje-
aftalen, foretog ikke selv nogen undersøgelse af prisni-
veauet på de lejede maskiner og gjorde ikke på noget
tidspunkt indsigelse mod størrelsen af lejebetalingerne.
under disse omstændigheder kan øster nykirke skoles an-
bringende om hel eller delvis tilsidesættelse af aftalen
i medfør af aftalelovens § 36 ikke tages til følge.
som følge af det anførte og idet der hverken efter afta-
lelovens § 30 eller med henvisning til kommunestyrelses-
lovens § 41 om kommunalbestyrelsens beslutningsmyndighed
med hensyn til lån og garantiforpligtelser er grundlag
for at tilsidesætte lejeaftalen som ugyldig, tages telia
finans’ påstand i det hele til følge som nedenfor be-
stemt.
            t h i  k e n d e s   f o r r e t:
sagsøgte, øster nykirke skole, skal inden 14 dage til
sagsøgeren, telia finans danmark, betale kr. 603.150
inkl. moms, med tillæg af procesrente fra den 1. maj
2002.
inden samme frist skal øster nykirke skole betale 45.000
kr. i sagsomkostninger til telia finans danmark.
                               - 17 -
ejendomsretten til et stk. fotokopieringsmaskine af mrk.
sharp ar-405 samt ar-161 og telefax fo 3600 m tillægges
øster nykirke skole efter betaling af det idømte beløb.
                   claus forum petersen
klavs olsen                                 rolf malling petersen
                               (sign.)
                            ___ ___ ___
                 udskriftens rigtighed bekræftes
                 p.j.v. sø- og handelsretten, den


text:
                                             dom
afsagt den 21. september 2015 af vestre landsrets 11. afdeling (dommerne vogter, henrik
twilhøj og linda hangaard) i ankesag
v.l. b–1653–14
weber-stephen nordic aps
(advokat jakob krogsøe, københavn)
mod
skatteministeriet
(kammeradvokaten ved advokat tim holmager, københavn)
retten i aalborg har den 23. juni 2014 afsagt dom i 1. instans (rettens nr. bs 4-1504/2013).
påstande
for landsretten har appellanten, weber-stephen nordic aps, gentaget sin principale påstand
for byretten og har subsidiært påstået stadfæstelse.
indstævnte, skatteministeriet, har påstået dommen stadfæstet.
procedure
parterne har i det væsentlige gentaget deres anbringender for byretten og har procederet i
overensstemmelse hermed.
landsrettens begrundelse og resultat
dommerne henrik twilhøj og linda hangaard udtaler:
vi finder, at det er klart i overensstemmelse med pvc-afgiftslovens ordlyd og formål at forstå
                                                - 2 -
anvendelsen af betegnelsen presenning i lovens bilag 1, nr. 7, som omfattende de omhandlede
produkter til afdækning af grill.
efter vores opfattelse er der i hvert fald efter lovændringen i 2004, hvor henvisningen i lovens
bilag 1, nr. 7, til position 3926.90.91 i eu’s kombinerede nomenklatur udgik, ikke tilstrække-
lig grundlag for heroverfor at tillægge indholdet af de forklarende bemærkninger til toldposi-
tion 63.06 afgørende betydning ved fortolkningen af rækkevidden af den danske afgiftslovs
anvendelse af betegnelsen presenning.
vi stemmer derfor for at stadfæste byrettens dom.
dommer vogter udtaler:
det følger af ordlyden af § 1, stk. 1, i pvc-afgiftsloven fra 1999, at der svares afgift af varer,
som er nævnt i lovens bilag 1 med indhold pvc eller ftalater. baggrunden for denne specifikke
afgrænsning af det afgiftspligtige vareområde til kun at omfatte bestemte, udtrykkeligt opreg-
nede varegrupper var efter de almindelige bemærkninger til lovforslaget sket i en erkendelse
af, at det af administrative grunde ikke var muligt at foretage en anden - og ud fra lovens til-
sigtede miljømæssige formål – bredere og mere generel afgrænsning.
det anføres herom i bemærkningerne, at udgangspunktet burde være, at ”phthalater i alle pro-
dukter omfattes af en afgift, således at hele forbruget af phthalater var afgiftsbelagt”. tilsva-
rende burde udgangspunktet være, at ”pvc i produkter, som er vanskellige at genbruge, om-
fattes af en afgift, således at dette forbrug af rå pvc var afgiftsbelagt”. dette var imidlertid af
administrative årsager ikke muligt, da pvc og ftalater indgår i mange produkter og ofte i gan-
ske lille eller ukendt mængde. afgiftsgrundlaget blev derfor begrænset til nærmere angivne
varer, hvor det blev vurderet, at pvc- og ftalatmængden kunne opgøres som standardsats efter
varens gennemsnitlige pvc- og ftalatindhold, og hvor afgiften vil få den ønskede effekt.
i de specielle bemærkninger til § 1 anføres det udtrykkeligt, at afgiften af administrative årsa-
ger er ”begrænset til visse plastvarer”, og at varegrupperne er angivet med positionsnumre fra
eu’s kombinerede nomenklatur, ”hvilket medfører en høj grad af sikkerhed for hvilke type
                                                - 3 -
varer, som er omfattet af afgiften”. det understreges i den forbindelse, at nomenklaturen an-
vendes i alle eu-lande.
lovens bilag 1 opregner herefter 14 nærmere angivne varegrupper, herunder nr. 7 ”presen-
ninger henhørende under position 3926.90.91 i eu’s kombinerede nomenklatur indeholdende
blødgjort pvc og eventuelt ftalater. kun de nævnte varer … er omfattet af afgiften. presennin-
ger til motorkøretøjer og trailere er fritaget for afgiften”.
i de specielle bemærkninger til § 1 ad bilagets nr. 7 er det anført, at bestemmelsen angår pre-
senninger henhørende under position 3926.90.91 i eu’s kombinerede nomenklatur. det frem-
går af nomenklaturen, at der her er tale om andre varer af plast ”fremstillet af folie”. det føl-
ger imidlertid af de specielle bemærkninger til nr. 7, at det ikke var tanken at begrænse lovens
anvendelsesområde til plastfolier, idet begrebet presenning herefter i de specielle bemærknin-
ger fastlægges som omfattende ”presenningsdug, der anvendes til beskyttelse mod vejrliget af
gods, der er oplagret under åben himmel eller indladet i skibe, jernbanevogne ect.”. denne
passus i bemærkningerne svarer nøjagtigt ord for ord til den tilsvarende definition i told og
skattestyrelsens dagældende forklarende bemærkninger, bind 3, til toldtariffen ad position
63.06 presenninger, telte … – undtagen ordet ”lastvogne”, der indgår i sidstnævnte, men er
undtaget udtrykkeligt i bilaget til loven. af de specielle bemærkninger fremgår det umiddel-
bart herefter, at afgiften også omfatter dug fremstillet af metervarer, som er pvc-belagt nylon
eller polyester. denne tilføjelse kan sammenholdt med definitionen af begrebet presenning
kun forstås som en henvisning til nomenklaturens position 63.06 presenninger af syntetiske
fibre og de forklarende bemærkninger hertil, hvorefter presenninger med det angivne anven-
delsesområde ”almindeligvis er fremstillet af vævet stof af kemofibre, også overtrukket … de
er vandtætte”. i de forklarende bemærkninger til nomenklaturen er det herefter anført, at pre-
senninger som regel er af rektangulær form, sømmet langs kanterne og kan være forsynet med
snørehuller, snore, stropper etc. presenninger, der er særligt formede, hører også til denne po-
sition ”forudsat de er plane”. det understreges herefter, at presenninger ikke må ”forveksles
med løse overtræk til … maskiner etc. fremstillet af presenningsdug i de nævnte genstandes
facon …”. også denne del af definitionen af begrebet ”presenning” må tillægges betydning,
idet bemærkes, at de forklarende bemærkninger til nomenklaturen indgår som en integreret
del af regelgrundlaget, jf. rådets forordning (eøf) nr. 2658/87 artikel 1, jf. artikel 9, stk. 1,
litra a.
                                                - 4 -
1999-lovens fastlæggelse af begrebet presenning er med andre ord i lovteksten, herunder ved
anvendelsen af ordet ”kun” i bilag 1, nr. 7, og lovbemærkningerne knyttet så tæt til de
grundlæggende definitioner, som findes i toldnomenklaturen og de dertil hørende forklarende
bemærkninger, at der ikke levnes mulighed for ved en almindelig sproglig fortolkning af det
danske ord ”presenning”, en formåls- eller funktionsfortolkning eller på anden måde, herun-
der ved inddragelse af generelle miljøhensyn, at udvide afgiftslovens anvendelsesområde til
andre varer eller varegrupper end udtrykkeligt nævnt og afgrænset i bilaget til loven. facon-
syede løse overtræk til maskiner og andre værktøjer, herunder koge- og stegeredskaber, frem-
stillet af presenningsdug og beregnet til beskyttelse mod vejrliget, er derfor som varegruppe
ikke omfattet af 1999-lovens § 1, stk. 1, jf. bilag 1, nr. 7, presenninger.
det følger af ordlyden af § 1, stk. 1, i 2004-lovændringen, at der ikke forslås ændringer i lo-
vens grundlæggende opbygning. det er således fortsat kun de varer, som er nævnt i lovens
bilag 1, der skal svares afgift af. af bilag 1, nr. 7, fremgår, at afgiften (fortsat) omfatter ”pre-
senninger indeholdende pvc og eventuelt ftalater”. presenninger defineres nu som ”presen-
ninger til afdækning i eksempelvis byggesektoren samt lagertelte”. det følger dog af forarbej-
derne, at der på den ene side næppe herved er tilsigtet en indskrænkning af varegruppen ”pre-
senninger”, således at den kun omfatter større industrielt anvendte afdækningspresenninger og
lagertelte. lovændringen tilsigtede ifølge forarbejderne alene at ophæve bindingen til be-
stemte positionsnumre i nomenklaturen, idet denne binding havde vist sig uhensigtsmæssig,
da den gav anledning til forvridninger i afgiftsgrundlaget. på den anden side er der hverken i
ordlyden af bilag 1, nr. 7, i 2004-ændringsloven eller de almindelige eller specielle bemærk-
ninger hertil et sikkert grundlag for at anse anvendelsesområdet for begrebet ”presenning”
grundlæggende ændret. tværtimod anføres det for så vidt angår afgiftsfritagelsen af visse pre-
senninger ”at problemet er et andet”, hvorefter undtagelsen for så vidt angår motorkøretøjer
og trailere foreslås ændret til alene at omfatte lastbiler. heller ikke i de øvrige punkter 1-10 i
bilag 1 til 2004-lovændringen er der sket ændring i den generelle betegnelse af varegrupperne
som sådan. blot henvisningen til en eller flere bestemte positioner er taget ud af bilagsteksten.
under de anførte omstændigheder er der – heller ikke efter 2004-lovændringen – grundlag for
at anse de af weber-stephen nordic aps forhandlede grillbetræk, der er faconsyet efter de
forskellige grillapparaturers form af presenningsdug bestående af plastfolie indeholdende pvc
                                               - 5 -
eller pvc-belagt kemofiber for omfattet af pvc-afgiften. det bemærkes herved, at 2004-loven
er en ændringslov og ikke en ny afgiftslovgivning, og at fortolkningen af 2004-loven skal ske
under hensyn til dens karakter af ændringslov.
jeg stemmer derfor for at tage weber stephen-nordic aps’ principale påstand til følge.
i overensstemmelse med stemmeflertallet stadfæster landsretten byrettens dom.
efter sagens udfald sammenholdt med parternes påstande skal weber-stephen nordic aps
betale sagsomkostninger for landsretten til skatteministeriet med 110.000 kr. inklusive moms
til udgifter til advokatbistand. landsretten har ved fastsættelsen af beløbet lagt vægt på sagens
økonomiske værdi og dens omfang.
                                   t h i k e n d e s f o r r e t:
byrettens dom stadfæstes.
weber-stephen nordic aps skal betale sagens omkostninger for landsretten til skatteministe-
riet med 110.000 kr.
de idømte sagsomkostninger, der forrentes efter rentelovens § 8 a, skal betales inden 14 dage.

source: retspraksis

LICENSE:
Creative Commons Legal Code

CC0 1.0 Universal

type: caselaw

jurisdiction: Denkmark


text:
                                          udskrift
                                               af
           højesterets anke- og kæremålsudvalgs retsbog
retsmøde den 11. april 2017 i
sag 40/2017
combino east aps
(advokat holger fabian-jessing)
mod
vriesoord b.v.
(advokat jes anker mikkelsen)
og
 sag 41/2017
tryg forsikring a/s
(advokat jesper windahl)
mod
vriesoord b.v.
(advokat jes anker mikkelsen)
der fremlagdes ankestævning af 19. januar 2017 fra tryg forsikring a/s, ankestævning af 20.
januar 2017 fra combino east aps, svarskrift fra vriesoord b.v. af 24. februar 2017, brev af
8. marts 2017 fra combino east aps og mail af 7. marts 2017 fra tryg forsikring a/s.
det fremgår heraf, at tryg forsikring a/s og combino east aps har anket sø- og handels-
rettens dom af 6. januar 2017 til vestre landsret.
vriesoord b.v. har i svarskrift af 24. februar 2017 indbragt ankesagen for højesteret.
                                              - 2 –
dommen angår et spørgsmål om værneting, der er blevet udskilt til særskilt forhandling og
afgørelse i medfør af retsplejelovens § 253, stk. 1 og 2, i en sag anlagt af tryg forsikring a/s
mod combino east aps og vriesoord b.v. ved dommen er sagen mod vriesoord b.v. afvist
som følge af manglende værneting her i landet.
sagens omstændigheder
det hollandske selskab vriesoord b.v., som driver et fryselager i holland, var af det holland-
ske selskab west food group b.v. kontraheret til at udlevere et parti kyllingeprodukter til
transport. west food group solgte kyllingeprodukterne til den danske fødevaregrossist bpi
a/s. combino east aps, der er et dansk transportselskab, blev af bpi kontraheret til i februar
2015 at udføre transport af kyllingeprodukterne fra vriesoords fryselager til leveringsstedet
hos en tysk kunde, güven food gmbh, i tyskland. combino east viderekontraherede trans-
porten til det slovakiske vognmandsfirma br quality.
da combino east bookede transporten hos br quality, fik combino east oplyst af br qua-
lity, at br quality ville udføre transporten med en lastbil med et bestemt registrerings-
nummer. registreringsnummeret blev viderekommunikeret fra combino east til bpi, som
videregav det til west food group. west food group gav herefter vriesoord en leverings-
instruks om, at udleveringen af kyllingeprodukterne skulle ske til en lastbil med dette registre-
ringsnummer, og at udlevering først måtte ske efter bekræftelse fra west food group.
vriesoord udstedte og underskrev den 27. februar 2015 et cmr-fragtbrev for transporten. i
fragtbrevet var indsat oplysninger om, at transporten skulle udføres af ”rolli frigo speed”, og
et andet registreringsnummer på lastbilen var påført. der er uenighed om, hvorfor fragtbrevet
blev udstedt således. kyllingeprodukterne, som blev udleveret til denne lastbil, nåede aldrig
frem til güven food i tyskland.
tryg forsikring a/s anlagde herefter som forsikringsselskab for bpi sag ved sø- og handels-
retten mod combino east og vriesoord med påstand om, at disse selskaber solidarisk, subsi-
diært alternativt, skal betale godt 500.000 kr. i erstatning i anledning af bortkomsten af kyl-
lingeprodukterne. combino east nedlagde friholdelsespåstand over for vriesoord.
                                                 - 3 –
vriesoord nedlagde over for både combino east og tryg forsikring påstand om afvisning
som følge af manglende værneting i danmark. combino east og tryg forsikring påstod sa-
gen fremmet.
som nævnt gav sø- og handelsretten vriesoord medhold og afviste sagen for så vidt angår
dette selskab.
anbringender
vriesoord b.v. har til støtte for, at betingelserne for anke til højesteret er opfyldt, jf. rets-
plejelovens § 368, stk. 5, jf. stk. 4, anført, at sagen vedrører væsentlige og principielle juridi-
ske spørgsmål om anvendelsen og fortolkningen af eu-parlamentets og rådets forordning af
12. december 2012 om retternes kompetence og om anerkendelse og fuldbyrdelse af retsafgø-
relser på det civil- og handelsretlige område (1215/2012) artikel 8, herunder om artikel 8, nr.
1 og 2, kan påberåbes på samme tid. det er principielt, hvorvidt en sagsøger, der allerede har
forsøgt at kumulere sager efter artikel 8, nr. 1, kan udlede ret af artikel 8, nr. 2. der er tale om
principielle juridiske spørgsmål om fortolkning af eu-retlige regler om værneting, og det har
væsentlig betydning for at opnå harmoni indenfor fællesskabsretten, at der fastsættes rammer
for anvendelsen og samspillet mellem forordningens artikel 8, nr. 1 og 2. endvidere vil sagens
udfald få generel betydning for retsanvendelsen og retsudviklingen på forordningens område i
danmark og eu, og det har stor samfundsmæssig betydning for handlende i europa at kende
omfanget af undtagelsen fra hovedreglen om, at det er deres hjemsted, der er rette værneting.
sagen indeholder i øvrigt ikke en konkret bevismæssig vurdering, og realiteten i sagen skal
ikke behandles. under alle omstændigheder gør sagens karakter, at der er særlige grunde i
øvrigt, der taler for, at sagen behandles af højesteret i 2. instans. herunder er navnlig sagens
internationale karakter og ønsket om ensartet retsanvendelse af betydning.
combino east aps har anført, at betingelserne i retsplejelovens § 368, stk. 4, ikke er opfyldt,
da der ikke i forholdet mellem combino east aps og vriesoord b.v. er tale om principielle
spørgsmål af en karakter, der bør behandles af højesteret som 2. instans. samspillet mellem
forordningens artikel 8, nr. 1 og 2, er uden betydning i relation til combino east aps. sagen
vedrørende tryg forsikring a/s og vriesoord b.v. har så vidt ses et andet grundlag i relation
til retsplejelovens § 368, stk. 4, og såfremt højesteret finder, at de to ankesager bør behandles
samlet, giver det ikke anledning til bemærkninger.
                                                  - 4 –
tryg forsikring a/s har oplyst ikke at have bemærkninger til spørgsmålet om admittering.
højesterets begrundelse og resultat
efter votering besluttede dommerne poul dahl jensen, henrik waaben og hanne schmidt at
meddele tilladelse til at anke dommen til højesteret i medfør af retsplejelovens § 368, stk. 6,
1. pkt., jf. stk. 4, 2. pkt., da sagerne rejser principielle spørgsmål om forståelsen og anvendel-
sen af forordningens artikel 8, nr. 1 og 2. endvidere må sagernes udfald antages at kunne få
generel betydning for retsanvendelsen.
sagerne udsat i 3 uger til den 2. maj 2017 på vriesoord b.v.’s svarskrift.
                                                 --oo0oo--
                                      udskriftens rigtighed bekræftes.
                                              højesteret, den


text:
                             højesterets dom
                            afsagt onsdag den 9. maj 2012
sag 347/2010
(2. afdeling)
hk danmark som mandatar for m
(advokat ulla jacobsen)
mod
dansk erhverv som mandatar for a
(advokat lars alexander borke)
i tidligere instanser er afsagt dom af retten i århus den 23. juni 2009 og af vestre landsrets
7. afdeling den 25. maj 2010.
i pådømmelsen har deltaget fem dommere: peter blok, per walsøe, jytte scharling, jon stok-
holm og oliver talevski.
påstande
appellanten, hk danmark som mandatar for m, har nedlagt påstand om, at a til m skal be-
tale 100.000 kr., subsidiært et mindre beløb, med procesrente fra den 2. august 2008.
indstævnte, dansk erhverv som mandatar for a, har påstået stadfæstelse, subsidiært betaling
af et mindre beløb.
anbringender
hk danmark som mandatar for m har gentaget sine anbringender og navnlig anført, at der
kun kan stilles få og små krav til karakteren af de faktiske omstændigheder, som skal give
anledning til at formode, at der er udøvet direkte eller indirekte forskelsbehandling, således at
bevisbyrden herefter påhviler arbejdsgiveren, jf. ligebehandlingslovens § 16 a.
                                                - 2 -
i det foreliggende tilfælde har m påvist faktiske omstændigheder i et sådant omfang og af en
sådan karakter, at der er skabt en formodning om, at hun i strid med ligebehandlingslovens §
2 ikke blev tilbudt en af de ledige stillinger, fordi hun var i fertilitetsbehandling.
de faktiske omstændigheder, som i denne sag skal tillægges betydning, fremgår af byrettens
præmisser. hertil kommer, at bs forklaring om, at m ikke var glad for lukke/weekendvagter, i
det hele er tilbagevist ved de lønsedler, der er fremlagt i sagen. heraf fremgår, at hun i hele
ansættelsesperioden havde haft weekend- og lukkevagter i sædvanligt omfang. bs forklaring
om, at m havde en høj fejlprocent, er tilbagevist af c, som har forklaret, at hun var en gen-
nemsnitlig medarbejder, der ikke havde en større fejlprocent end de øvrige.
det må endvidere antages, at m ville passe godt ind i a ønskede profil, hvorefter en
medarbejder ifølge ds forklaring skal være udadvendt og serviceminded. såvel ms
uddannelsesmæssige baggrund som erhvervserfaring dokumenterer dette.
a har ikke oplyst, hvem der blev ansat i de ledige stillinger, hvilke kvalifikationer de havde,
og særligt hvilke kriterier a brugte som grundlag for udvælgelsen. den manglende gennem-
skuelighed hos a i forhold til kriterier for besættelsen af de mange stillinger er også et
faktum, der indebærer, at a har bevisbyrden for, at ligebehandlingsprincippet ikke er krænket.
landsretten har ved bedømmelsen af, om der er påvist faktiske omstændigheder, som giver
anledning til at formode, at ligebehandlingsprincippet er krænket, lagt vægt på, at a er en stor
virksomhed. det bestrides, at størrelsen af en virksomhed kan indgå i denne bedømmelse.
herved ville lønmodtagere i større virksomheder blive ringere beskyttet end lønmodtagere i
mindre virksomheder.
a har herefter bevisbyrden for, at ligebehandlingslovens § 2 ikke er blevet krænket, og har
ikke løftet denne bevisbyrde. den manglende synliggørelse af ansættelseskriterierne stiller
skærpede krav til beviset.
godtgørelsen efter ligebehandlingslovens § 14 bør fastsættes til 100.000 kr. svarende til godt
5 måneders løn. godtgørelsen skal være på et sådant niveau, at den udgør en betydelig, væ-
                                                 - 3 -
sentlig og afskrækkende økonomisk byrde. a størrelse taler i den forbindelse for en høj
godtgørelse.
dansk erhverv som mandatar for a har gentaget sine anbringender og navnlig anført, at m ik-
ke har påvist faktiske omstændigheder, som giver anledning til at formode, at hendes fertili-
tetsbehandling under ansættelsen er tillagt betydning for hendes mulighed for at opnå ansæt-
telse efter udløbet af barselsvikariatet, jf. ligebehandlingslovens § 16 a sammenholdt med § 2.
m gav i december 2006 mundtlig orientering om, at hun skulle påbegynde behandling for
barnløshed. fertilitetsbehandlingerne, som blev indledt i begyndelsen af 2007, gav ikke an-
ledning til problemer på arbejdspladsen, herunder med hensyn til muligheden for at opnå fri-
hed i forbindelse med behandlingerne. a har en fast og gennemprøvet koncernpolitik i forhold
til medarbejdere, der påbegynder fertilitetsbehandling, jf. ds forklaring. det forhold, at m var
i fertilitetsbehandling på tidspunktet for barselsvikariatets udløb, kan således ikke i sig selv
medføre en formodning om, at ligebehandlingsloven er blevet krænket.
m gav først i foråret 2007 udtryk for, at hun var interesseret i at fortsætte i e i middelfart, og
hun gav ved efterfølgende ledige stillinger i et eller andet omfang mundtligt udtryk for
interesse. der er dog ikke fremlagt dokumentation for, at hun skriftligt har søgt nogen af stil-
lingerne. a havde ikke pligt til at tilbyde hende en ny stilling i forbindelse med barselsvikari-
atets udløb. dette gælder, selv om hun var i fertilitetsbehandling. det hørte under as frie skøn
at udvælge de medarbejdere, der skulle ansættes. a har ved udøvelsen af dette skøn alene
inddraget ms faglige kvalifikationer. det bestrides, at hun i kraft af sin ansættelse var bedre
kvalificeret end udefra kommende ansøgere til de stillinger, der blev ledige under barselsvika-
riatet. der henvises herved til bs og fs forklaringer. som det bl.a. fremgår af disse forkla-
ringer, skal det forhold, at m under ansættelsen ikke modtog nogen skriftlig advarsel eller
skriftlig påtale, ses i sammenhæng med, at hun var ansat i en tidsbegrænset periode.
det er rigtigt, at en virksomheds størrelse er uden betydning for, om bevisbyrden efter ligebe-
handlingslovens § 16 a er gået over på arbejdsgiveren. det er heller ikke dette forhold, som
landsretten har tillagt betydning. der er lagt vægt på a koncernpolitik i forhold til medar-
bejdere, der er i fertilitetsbehandling eller gravide, og det er med rette, at dette forhold er ind-
draget i bevisbedømmelsen.
                                               - 4 -
skulle højesteret nå til, at m har påvist faktiske omstændigheder, der giver anledning til at
formode, at ligebehandlingsprincippet er blevet krænket, har a bevist, at det ikke er tilfældet.
der er alene foretaget et sagligt skøn i forbindelse med a afvisning af m til de ledige
stillinger under barselsvikariatet.
en eventuel godtgørelse bør i overensstemmelse med højesterets praksis fastsættes til et væ-
sentligt mindre beløb end det, som m kræver.
supplerende sagsfremstilling
det fremgår af et journalblad fra g universitetshospital, at ms fertilitetsbehandling blev på-
begyndt i januar 2007.
af en oversigt over ansættelser i perioden 1. august 2007 til 30. september 2007 fremgår, at
der i e i middelfart blev ansat 4 nye medarbejdere, hvoraf tre var ufaglærte.
retsgrundlaget
i ligebehandlingslovens § 2 hedder det:
       ”§ 2. enhver arbejdsgiver skal behandle mænd og kvinder lige ved ansættelser, forflyt-
       telser og forfremmelser.”
ligebehandlingslovens § 16 a har følgende ordlyd:
       ”§ 16 a. hvis en person, der anser sig for krænket, jf. §§ 2,5, 9, og 15, stk. 1, påviser
       faktiske omstændigheder, som giver anledning til at formode, at der er udøvet direkte
       eller indirekte forskelsbehandling, påhviler det modparten at bevise, at ligebehandlings-
       princippet ikke er blevet krænket.”
i de almindelige bemærkninger til § 16 a er anført bl.a. (lovforslag nr. 78, folketingstidende
2000-2001, tillæg a, s. 1991):
       ”skærpede beviskrav kan undertiden udledes af retspraksis. i midten af 1980'erne ud-
       viklede der sig således en formodning om, at afskedigelser af gravide/barslende kvinder
       var begrundet i graviditeten eller barslen. arbejdsgiveren havde således reelt bevisbyr-
                                              - 5 -
      den for, at afskedigelsen var begrundet i andre forhold. i forbindelse med ændringen af
      ligebehandlingsloven i 1989 blev det skærpede beviskrav indført i lovens § 16, stk. 4.
      det er i forbindelse med rettens bevisbedømmelse, at bevisbyrdefordelingen mellem
      parterne bliver aktuel.
      formålet med direktivet [rådets direktiv 97/80/ef] er at lempe beviskravene for løn-
      modtageren, således at der sker en forskydning af bevisbyrden til lønmodtagerens for-
      del. man kan tale om delt eller forskudt bevisbyrde. i det følgende anvendes terminolo-
      gien ”delt bevisbyrde”. lønmodtageren vil i en konkret tvist skulle fremføre de faktiske
      omstændigheder, der giver anledning til at formode, at der er tale om direkte eller indi-
      rekte forskelsbehandling. herefter påhviler det arbejdsgiveren at bevise, at ligebehand-
      lingsprincippet ikke er blevet krænket.”
i de specielle bemærkninger hedder det bl.a. (a.st., side 1994 ff.):
      ”som nævnt ovenfor i de almindelige bemærkninger, er formålet med direktivet at lem-
      pe beviskravene for lønmodtageren. når lønmodtageren i en konkret sag fremfører fak-
      tiske omstændigheder, der giver anledning til at formode, at der er tale om forskelsbe-
      handling, påhviler det arbejdsgiveren at bevise, at ligebehandlingsprincippet ikke er
      blevet krænket.
      bortset fra et stort antal sager der omhandler graviditet, barsel og arbejdsvilkår (seksuel
      chikane), eksisterer der hverken dansk retspraksis eller praksis fra ef-domstolen for,
      hvad der kan anses for at være faktiske omstændigheder. direktivet fremkommer heller
      ikke med eksempler herpå.
      det må derfor forventes, at forståelsen af, hvad faktiske omstændigheder indebærer,
      kommer til at afhænge af, hvorledes praksis udvikler sig i konkrete sager.
      nedenfor forsøges der givet eksempler på, hvad ”faktiske omstændigheder” kan være.
      det er imidlertid op til domstolene at fastlægge den bevismæssige validitet af de af løn-
      modtageren anførte ”faktiske omstændigheder” samt beviskravene til lønmodtageren og
      arbejdsgiveren, under hensyntagen til at formålet med direktivet har været at forskyde
      bevisbyrden mellem de to parter.
      ligebehandlingslovens § 2
      a) ansættelser og forfremmelser
      i ansættelses- og forfremmelsessituationen kunne den krænkede lønmodtager fx frem-
      føre ”faktiske omstændigheder” i form af et mønster, der indikerer, at arbejdsgiveren fo-
      retrækker mandlige fremfor kvindelige ansatte eller omvendt. her vil arbejdsgiveren så
      skulle bevise, at det mønster, som sagsøger har påvist, er begrundet i andre forhold end
      køn. arbejdsgiveren kan fx redegøre for sine ansættelsesprocedurer – herunder doku-
      mentere hvordan de efterleves. det skal understreges, at det står arbejdsgiveren frit for
      at vælge den måde, hvorpå en tilsyneladende forskelsbehandling kan tilbagevises.
                                         - 6 -
det vil dog ikke altid være muligt at spore et mønster eller en tendens, idet de faktiske
omstændigheder også skal kunne identificeres i de situationer, hvor der kun er ganske få
personer (én mand og én kvinde) impliceret, og hvor ansættelser ikke er hyppigt fore-
kommende. sådanne situationer vil særligt kunne opstå i mindre virksomheder, hvor an-
sættelsesprocedurer i sagens natur ikke kommer til at danne mønstre. i større virksom-
heder, hvor uformelle ansættelsesprocedurer følges, vil det i sig selv kunne vanskelig-
gøre muligheden for at påvise et bestemt mønster for ansættelse, og om der herved er
lagt diskriminationshensyn til grund.
selv om vurderingen af kvalifikationer gives et spillerum, kan den forbigåedes formelle
kvalifikationer give anledning til, at arbejdsgiveren skal kunne gøre rede for, hvorledes
vurderingen af kvalifikationer er foregået.
kvalifikationer kan godtgøres bl.a. ved, at den ikke-ansatte ansøger sammen med de øv-
rige ansøgere har gennemgået en test forud for ansættelsen, og på grundlag af denne er
blevet vurderet som den bedst egnede blandt ansøgerfeltet. det betyder dog ikke, at en
gennemgået test forud for ansættelsen er bindende for arbejdsgiveren. en sådan test
indgår som et element blandt flere i en ansøgers kvalifikationer. andre elementer kunne
være dokumenterede kundskaber, som arbejdsgiveren enten mundtligt eller i forbindelse
med stillingsopslaget har givet udtryk for at lægge vægt på.
overordnet set skal det i alle situationer være muligt for arbejdsgiveren at lægge vægt
på mange forskellige kvalifikationselementer. det vil herefter være op til domstolene at
vurdere, om de pågældende kvalifikationskrav er saglige, eller om kravene er anført
med henblik på at legitimere valget af en bestemt person.
afslutningsvis skal der peges på, at i praksis er ansættelsesprocedurer mangfoldige -
lige fra helt uformelle procedurer til nøje fastlagte rutiner med præcise opslag og ar-
bejdsbeskrivelser, i nogle tilfælde med permanente ansættelsesudvalg. der vil også
være stor forskel på gennemskueligheden i små og store virksomheder. store virksom-
heder vil således have større mulighed for at fremlægge dokumentation for kønssam-
mensætningen af deres medarbejderstab, idet der er større sandsynlighed for en højere
personaleomsætning kombineret med en personalepolitik. dette står i modsætning til de
mindre/små virksomheder, hvor ansættelsesprocedurerne ikke er formaliserede og per-
sonaleomsætningen typisk er lav.
…
ligebehandlingslovens § 9
i afskedigelsessituationer, hvor en lønmodtager har fremsat krav om udnyttelse af retten
til fravær eller har været fraværende efter ligebehandlingslovens § 7, eller i øvrigt på
grund af graviditet, barsel eller adoption, er lønmodtageren beskyttet i de situationer,
der er nævnt i ligebehandlingslovens § 16, stk. 4. denne bestemmelse pålægger arbejds-
giveren bevisbyrden i tilfælde af afskedigelse under graviditet, barsel eller adoption.
indførelsen af delt bevisbyrde må antages at få betydning i afskedigelsessituationer, når
lønmodtageren er kommet tilbage til sin arbejdsplads efter barselorlovens udløb, og
herefter bliver afskediget. beskyttelsen i ligebehandlingslovens § 9 jf. § 16, stk. 4, er
hermed ophørt, da den alene begrænser sig til graviditets- og orlovsperioden efter bar-
nets fødsel. før indføjelsen af § 16 i ligebehandlingsloven antoges der at gælde en for-
                                              - 7 -
     modningsregel til gunst for lønmodtageren. med vedtagelsen af § 16 blev der fastlagt en
     klar skillelinie: bevisbyrden var ligefrem efter orlovens udløb.
     i situationer, hvor en medarbejder har meddelt, eller det på anden vis er blevet arbejds-
     giveren bekendt, at hun forsøger at blive gravid ved hjælp af kunstig befrugtning, vil
     indførelsen af delt bevisbyrde formentlig ændre retsstillingen for sagsøger, jf. øld af 5.
     januar 2000 (b-2181-99), refereret i ufr 2000, s. 970. i dommen understreges det, at der
     i forarbejderne til loven ikke er belæg for at antage, at den omvendte bevisbyrde, jf.
     § 16, stk. 4, kan anvendes i perioden fra inseminationen har fundet sted, til man har
     konstateret, om kvinden er blevet gravid.”
under folketingsbehandlingen blev ordet ”fremfører” ændret til ”påviser” i forslaget til § 16 a.
om baggrunden herfor hedder det (folketingstidende 2000-2001, tillæg b, s. 1413):
     ”ændringsforslagene har til formål at understrege, at der ikke med lovforslaget er til-
     sigtet nogen ændringer i forhold til domstolenes praksis på de områder, herunder i sager
     om sexchikane, hvor der hidtil har været anvendt regler om delt bevisbyrde.
     efter praksis er det ikke tilstrækkeligt, at den person, der anser sig for krænket, påstår
     eller gør gældende, at der foreligger faktiske omstændigheder, der giver anledning til at
     formode, at der er udøvet forskelsbehandling. det må tillige forlanges, at påstanden er
     underbygget med f.eks. skriftligt bevismateriale, vidneforklaringer el.lign.
     hvis der ikke foreligger sådant bevismateriale, vidneforklaringer m.v., men alene en
     forklaring fra den person, der anser sig for krænket, og en modstridende forklaring fra
     den person, som beskyldningen rettes imod, må retten ud fra en almindelig fri bevisbe-
     dømmelse tage stilling til, om der er tale om omstændigheder, som giver anledning til at
     formode, at der er udøvet forskelsbehandling.
     i givet fald påhviler det herefter modparten at bevise, at ligebehandlingsprincippet ikke
     er blevet krænket.
     formålet med at ændre ordet ”fremfører” til ”påviser” i lovteksten er at tydeliggøre den-
     ne forståelse af lovteksten og dermed understrege, at den ovenfor nævnte gældende
     praksis forudsættes videreført.
     det bemærkes i den forbindelse, at ordet ”fremfører” er anvendt i den danske version af
     direktivteksten. en gennemgang af andre sprogversioner af bevisbyrdedirektivet har
     imidlertid vist, at anvendelse af ordet ”påviser” i lovteksten også må anses for at være i
     god overensstemmelse med direktivet.”
                                               - 8 -
højesterets begrundelse og resultat
enhver arbejdsgiver skal behandle mænd og kvinder lige ved ansættelser, forflyttelser og for-
fremmelser, jf. ligebehandlingslovens § 2. hvis en person, der anser sig krænket, påviser fak-
tiske omstændigheder, som giver anledning til at formode, at der er udøvet direkte eller indi-
rekte forskelsbehandling, påhviler det arbejdsgiveren at bevise, at ligebehandlingsprincippet
ikke er blevet krænket, jf. ligebehandlingslovens § 16 a.
m blev med virkning fra den 1. oktober 2006 ansat i et barselsvikariat som salgsassistent i e i
middelfart. i december 2006 oplyste hun e om, at hun skulle påbegynde fertilitetsbehandling.
hun blev ikke tilbudt ny ansættelse, da hendes vikariat udløb ved udgangen af august 2007. i
hendes ansættelsesperiode havde der været en del ledige stillinger, og fra foråret 2007 havde
hun givet udtryk for, at hun var interesseret i en de ledige stillinger.
hovedspørgsmålet i sagen er, om m har påvist faktiske omstændigheder, som giver anledning
til at formode, at det var på grund af den fertilitetsbehandling, som hun havde påbegyndt, at
hun ikke fik tilbudt en af de ledige stillinger i e i middelfart, jf. ligebehandlingslovens § 16 a
sammenholdt med § 2.
det kan som anført af landsretten indgå i bedømmelsen, om virksomheden har mange kvin-
delige ansatte og derfor er vant til at håndtere, at en ansat bliver gravid. størrelsen af virk-
somheden er derimod i sig selv uden betydning.
med denne bemærkning og i øvrigt af de grunde, landsretten har anført, tiltræder højesteret,
at m ikke har påvist faktiske omstændigheder, der giver anledning til at formode, at det var på
grund af den fertilitetsbehandling, hun havde påbegyndt, at hun ikke fik tilbudt en af de ledige
stillinger.
højesteret stadfæster herefter dommen.
                                      thi kendes for ret:
landsrettens dom stadfæstes.
                                               - 9 -
i sagsomkostninger for højesteret skal hk danmark som mandatar for m betale 30.000 kr. til
dansk erhverv som mandatar for a.
de idømte sagsomkostningsbeløb skal betales inden 14 dage efter denne højesteretsdoms af-
sigelse og forrentes efter rentelovens § 8 a.