text:
- evh
                                         udskrift
                                              af
                        sø- & handelsrettens dombog
                                        ____________
                                             dom
afsagt den 2. oktober 2013 i sagen
p-23-12
                                   1. freddal holding aps
                                   2. bjarne plenge egedal
                                   3. størlinge holding aps
                                   4. jan christian spendrup
                                   5. sparkov-nielsen aps
                                       (advokat henrik hein)
                                   mod
                                   beltsupply aps under konkurs
                                   (advokat per astrup madsen)
parternes påstande:
under denne sag har sagsøgerne, freddal holding aps, bjarne plenge egedal, størlinge
holding aps, jan christian spendrup og sparkov-nielsen holding aps (i det følgende un-
                                                 -2-
der et benævnt kapitalejerne), nedlagt påstand om, at sagsøgte, beltsupply aps under kon-
kurs, skal anerkende, at kapitalejernes krav i konkursboet er sikret ved lovligt og gyldigt
virksomhedspantebrev udstedt af beltsupply aps den 7. marts 2011 oprindelig tinglyst for 6
mio. kr. og efterfølgende nedlyst til 4.360.000 kr.
beltsupply aps under konkurs (i det følgende benævnt beltsupply aps frem til konkursde-
kretet den 7. maj 2012 og herefter konkursboet) har påstået frifindelse.
problemstilling:
sagen drejer sig om, hvorvidt en virksomhedspantsætning til fordel for et selskabs kapitale-
jere er ugyldig i medfør af tinglysningslovens § 47 e, jf. konkurslovens § 2, eller er omstøde-
lig efter konkurslovens § 74.
de i sagen involverede hovedpersoner og selskaber:
dansupply aps
salgsselskabet af 25/2 2011 a/s, der tidligere var et anpartsselskab og hed dansupply aps
(og som i det følgende alene benævnes dansupply) drev virksomhed som skibsproviantør
fra adressen kattegatvej 39 i københavn. selskabets virksomhed bestod primært i levering af
diverse konsumvarer, herunder føde- og drikkevarer, diverse specialvarer til søfarten, medi-
cin og medicinalvarer i øvrigt samt brændstof til transiterende skibe i danske farvande, hav-
neskibe, offshore installationer, færgelinjer, krydstogtskibe og den danske flåde. selskabska-
pitalen var ejet af lars egedal med 34 % og af freddal holding aps med 66 %. lars egedal
var direktør i selskabet. selskabet blev taget under konkursbehandling den 16. marts 2011.
uffe egedal, der er far til lars egedal, har tidligere været medejer af selskabet.
beltsupply aps
beltsupply aps overtog aktiviteterne fra dansupply, inden dette selskab blev taget under
konkursbehandling, og drev provianteringsvirksomheden videre fra adressen kattegatvej 39
i københavn. selskabskapitalen tilhørte de fem kapitalejere, hvoraf fire hver havde en andel
på 18,75 %, mens en havde en andel på 25 %, jf. straks nedenfor. lars egedal var direktør i
                                                     -3-
selskabet. selskabet er stiftet af advokat lone egedal, der er gift med lars egedal. selskabet
havde ingen registreret bestyrelse.
til belysning af selskabets økonomiske forhold er der dokumenteret et perioderegnskab for
28. januar 2011 til 30. juni 2011, hvor det i ledelsesberetningen bl.a. hedder, at periodens
driftsresultat var på 2.272.845 kr. efter skat, at selskabets balance viste en samlet aktivmasse
på 14.691.743 kr., og at der var en samlet egenkapital på 2.681.836 kr. det hedder videre, at
       ”… resultatet er positivt påvirket af købet af aktiviteten fra dansupply …, som har på-
       virket resultatet ekstraordinært med t. kr. 2.251 før skat og t.kr. 1.891 efter skat. …”
ifølge revisionspåtegningen er der alene udført et review.
det fremgår endvidere af ledelsesberetningen i selskabets efterfølgende udkast til årsrapport
fra 2011, at årets resultat androg 970.235 kr. efter skat, at selskabets balance viste en samlet
aktivmasse på 14.106.794 kr., og at der var en samlet egenkapital på 1.050.235 kr. den likvide
behold er i regnskabet opgjort til 365.939 kr., hvoraf 230.149 kr. ifølge specifikationerne ud-
gjorde garantikonti til skat. det er oplyst, at selskabet ejede en fast ejendom beliggende på
fremmed grund på adressen kattegatvej 39 i københavn. under aktiver er der således bl.a.
medtaget ”grunde og bygninger” med 4.128.711 kr. prioritetsgælden er opgjort til 2.196.020
kr. af københavns kommunes opkrævning af skatter og afgifter for 2011 fremgår, at ejen-
dommen havde en ejendomsværdi på 7.150.000 kr. samme ejendom er den 25. januar 2011
vurderet til 2.500.000 af valuaren i virum. af et notat af 21. februar 2011, der er udarbejdet af
vurderingschef og statsautoriserede ejendomsmægler per alexander h.g. weinrech fra cb
richard ellis a/s, fremgår, at ejendommen heri var vurderet til 4,3 mio. kr. kontant.
freddal holding aps
freddal holding aps ejede 25 % af kapitalen i beltsupply aps. selskabet ejes 100 % af lars
egedal. selskabet ejede tidligere 66 % af kapitalen i dansupply.
bjarne plenge egedal
bjarne plenge egedal ejede 18,75 % af kapitalen i beltsupply aps. han er bror til uffe egedal
og farbror til lars egedal.
                                                -4-
størlinge holding aps
størlinge holding aps ejede 18,75 % af kapitalen i beltsupply aps. selskabet ejes 100 % af
advokat jan joensen, der tillige har fungeret som advokat for beltsupply aps i forbindelse
med overdragelse af aktiviteterne fra dansupply til beltsupply aps.
jan christian spendrup
jan christian spendrup ejede 18,75 % af kapitalen i beltsupply aps og er mangeårig ven
med lars egedal.
sparkov-nielsen holding aps
sparkov-nielsen holding aps ejede 18,75 % af kapitalen i beltsupply aps. selskabet ejes 100
% af søren sparkov-nielsen.
sagens nærmere omstændigheder:
den 14. februar 2011 indgav en kreditor en konkursbegæring mod dansupply for en ubetalt
fordring på ca. 150.000 kr. efter fristdagen og uden at der var anmeldt betalingsstandsning
efter de tidligere gældende regler herom, købte beltsupply aps aktiviteterne i dansupply
ved en overdragelsesaftale af 23. februar 2011. overdragelsesaftalen med skæringsdag den
18. februar 2011 blev udfærdiget af advokat jan joensen og er underskrevet på begge selska-
bers vegne af direktør lars egedal. det fremgår af aftalen, at købesummen blev fastsat til
7.564.126,43 kr., der skulle berigtiges ved overtagelse af gældsforpligtelser for 5.643.751,75
kr., herunder passiverede lønmodtagerkrav pr. 16. februar 2011 for 3.185.110,69 kr., overta-
gelse af kreditforeningslån samt en kontant betaling af pantegæld til nordea bank a/s. afta-
len er tiltrådt af nordea bank danmark a/s, der bl.a. havde virksomhedspant senest lyst for
6 mio. kr. samt pant i ejendommen kattegatvej 39 i københavn. det hedder i aftalen herom
bl.a.:
       ”… for så vidt angår ejendommen kattegatvej 39 … københavn … accepterer nordea
       den anførte værdi på dkk 4.300.000, uanset at lars egedal tidligere har oplyst nordea,
       at ejendommens værdi var ca. dkk 6.500.000.
       som følge af ejendommes værdiansættelse på dkk 4.300.000 og som følge af nordeas
       pant i ejendommen, skal der tilgå nordea dkk 1.920.374,68 (dkk 4.300.000 – dkk
       2.379.625,32 (realkredit danmark, …)). …”
                                                  -5-
i forbindelse med at beltsupply aps overtog aktiviteterne, indskød kapitalejerne midler i
selskabet, og en del af disse beløb blev anvendt til indfrielse af nordeas krav. endvidere
bortfaldt bankens virksomhedspanteret i forbindelse med inddrivelse af fordringer. beløbene
fra indskyderne er indbetalt på en konto hos advokat jan joensen i perioden 16. til 23. febru-
ar 2011. samtidig blev der den 23. februar 2011 til fordel for hver kapitalejer oprettet indivi-
duelle gældsbreve. det fremgår heraf, at beløbene skulle tilbagebetales den 23. august 2012.
af to af gældsbrevene til henholdsvis bjarne plenge egedal og sparkov-nielsen holding aps
fremgår tillige, at der derudover er ydet to særskilte lån på henholdsvis 1 mio. kr. og 150.000
kr., og at disse lån skulle tilbagebetales allerede den 23. august 2011. til sikkerhed for kapita-
lejernes indskud underskrev lars egedal den 23. februar 2011 på vegne af beltsupply aps en
håndpantsætningserklæring, hvorefter de fem kapitalejere samlet fik håndpant i et skades-
løsbrev på 6 mio. kr. med pant i simple fordringer, lager, råvarer, driftsinventar og driftsma-
teriel, goodwill, domænenavne mv. håndpantsætningen skete til sikkerhed for opfyldelse af
enhver forpligtelse, som beltsupply aps havde eller senere måtte få over for de fem kapitale-
jere. skadesløsbrevet (virksomhedspant) er først underskrevet den 7. marts 2011 af lars ege-
dal på vegne af beltsupply (fejlagtigt betegnet som a/s) og er tinglyst den 19. marts 2011
med en beløbsramme på 6 mio. kr. som kreditorer er angivet de fem kapitalejere. skadesløs-
brevet indeholder en erklæring om, at pantet ikke er stillet til fordel for debitors nærstående.
som led i overtagelsen af aktiviteterne udsendte lars egedal på vegne af dansupply den 1.
marts 2011 et brev til de tidligere samarbejdspartnere, og hvori det bl.a. hedder:
       ”… beltsupply was established on january 14th and is owned [by] a group of private in-
       vestors, amongst these undersigned. …”
den 16. marts 2011 tog sø- og handelsrettens skifteret dansupply under konkursbehandling
og udpegede advokat per astrup madsen som kurator. ved brev af 30. marts 2011 gjorde
kurator over for advokat jan joensen gældende, at selskabets aktiver og aktiviteter var over-
draget til for lave værdier til beltsupply aps. den 28. april 2011 indgav advokat per astrup
madsen derfor på vegne af dansupply en konkursbegæring mod beltsupply aps. i kon-
kursbegæringen er fordringen opgjort til minimum 2.968.515,54 kr. det hedder videre i be-
gæringen bl.a.:
       ”… tilgodehavendet er opstået efter at beltsupply aps forinden konkursen i … dansup-
       ply ... overtog virksomheden. beltsupply aps har efter kurators opfattelse helt åbenbart
                                                   -6-
      betalt en for lav pris for varelager og driftsmidler og … købesummen *er+ reelt ikke …
      blevet betalt, idet købesummen er blevet berigtiget med modregning af ikke optjente frem-
      tidige opsigelsesvarsler for overtagne medarbejdere. …”
den 14. juni 2011 blev der på baggrund af den indgivne konkursbegæring afholdt et møde i
sø- og handelsrettens skifteret. i en retsbog fra samme dag hedder det bl.a.:
      ”… skifteretten tilkendegav, at det på baggrund af det passiverede lønmodtagerkrav på
      ca. 2,3 mio. kr. findes tilstrækkeligt sandsynliggjort, at rekvirenten har et krav mod
      skyldneren af samme størrelsesorden. da skyldneren ikke er i stand til at indfri dette krav
      nu eller i nærmeste fremtid, findes betingelserne for afsigelse af konkursdekret at være til
      stede. …”
da parterne ønskede at drøfte forlig, blev afsigelsen af et konkursdekret udsat til den 21. juni
2011. den 16. juni 2011 sendte advokat henrik hein på vegne af beltsupply aps en e-mail til
kurators kontor. det hedder heri bl.a.:
      ”… at det formentlig ikke er muligt at sælge bygningen på den lejede grund for en pris,
      der overstiger restgælden til kreditforeningen. som forklaret af lars egedal … blev vær-
      dien af bygningen ”vurderet op” for at få en aftale i stand med nordea bank. markeds-
      værdien – især ved tvangssalg fra et konkursbo – er meget lavere end 4,3 mio. kr. …”
parterne indgik efterfølgende et forlig, og i den forbindelse blev der oprettet et gældsbrev.
det fremgår heraf, at beltsupply aps skulle udstede et skadesløsbrev (virksomhedspant) til
dansupply på 2,1 mio. kr. med 1. prioritets panteret i, hvad beltsupply aps ejer og fremtidig
erhverver inden for alle de i tinglysningslovens § 47 c, stk. 3, nr. 1-7, nævnte aktivtyper. sam-
tidig skulle der laves en rykningsklausul i skadesløsbrevet i forhold til kapitalejernes virk-
somhedspant, der hidtil havde haft 1. prioritet. det fremgår endvidere, at beltsupply aps
skulle betale 2.050.000 kr. til dansupply over 30 måneder, og at gælden i denne periode var
uopsigelig fra kreditors side. kurator i dansupply tilbagekaldte herefter konkursbegærin-
gen. på grund af en tinglysningsmæssig forsinkelse blev lysningen af dansupplys virksom-
hedspant først gennemført den 3. februar 2012. da kravet ifølge forligsaftalen i mellemtiden
var nedbragt, blev dette virksomhedspant alene lyst for 1.640.000 kr. kapitalejerne i beltsup-
ply aps, der havde virksomhedspant med 6 mio. kr., fik samtidig nedlyst sikkerhedsram-
men tilsvarende til i alt 4.360.000 kr. med 2. prioritetsstilling.
                                                 -7-
beltsupply aps havde hidtil bl.a. baseret sin omsætning på et samarbejde med ems ship
supply b.v. koncernen (i det følgende alene benævnt ems-koncernen). ved et brev af 14. fe-
bruar 2012 opsagde denne samarbejdsaftalen med virkning fra den 17. marts 2012. i den an-
ledning krævede beltsupply aps en erstatning på 4 mio. kr. under et møde i fogedretten den
19. april 2012 blev der indgået et forlig, hvorefter ems-koncernen bl.a. skulle betale
980.719,84 kr.
af et brev af 24. april 2012 fra advokat jan joensen til beltsupply aps fremgår, at kapitalejer-
ne i selskabet opsagde indskudslånene, og at de tiltrådte deres virksomhedspant. opsigelsen
var begrundet i, at selskabet i samme uge ville indgive egen konkursbegæring. det hedder
videre i brevet:
       ”… opsigelsen begrundes endvidere i at et beløb på kr. 1.050.625,00 skyldig til bjarne
       egedal og sparkov-nielsen holding aps på kr. 157.593,75 trods forfald den 23/8 2011,
       fortsat ikke er betalt. …”
beltsupply aps indgav herefter egen konkursbegæring til sø- og handelsretten den 27. april
2012. ved et brev af samme dato opsagde kurator i dansupply mellemværende med belt-
supply aps og tiltrådte sit 1. prioritets virksomhedspant med 1.640.000. kurator i dansupply
har senere som følge af dekretet over beltsupply aps frafaldet dette virksomhedspant under
henvisning til konkurslovens § 70.
den 7. maj 2012 tog skifteretten selskabet under konkursbehandling. skifteretten udmeldte
samtidig advokat per astrup madsen som kurator. i et brev af 25. maj 2012 anmeldte de fem
kapitalejere en række fordringer på i alt 2.433.556 kr. i boet med krav om, at disse blev god-
kendt som værende sikret ved virksomhedspantet. kurator indstillede kravene til afvisning
på et fordringsprøvelsesmøde den 24. juli 2012 for så vidt angår pantesikkerheden, men
godkendte kravene efter konkurslovens § 97. kapitalejerne har herefter den 21. august 2012
indbragt denne afvisning for skifteretten, jf. konkurslovens § 133. der er i boet en forventet
dividende til simple krav på ca. 20 %, og værdien af sagsgenstanden er herefter opgjort til 80
% af det anmeldte beløb svarende til 1.946.845 kr.
                                                 -8-
forklaringer:
lars egedal har forklaret, at han er uddannet i en bank, og at han har arbejdet som børs-
mægler i 11 år. han er i dag bl.a. administrerende direktør i et konsulentfirma i it-branchen.
dansupply var skibsproviantør og handlede navnlig med russiske skibe. han kom ind i
virksomheden i 2001. på dette tidspunkt ejede hans far, uffe egedal, 1/3 af selskabet, mens
en udenforstående ejede 2/3. sammen med faderen købte de denne fremmede andel, hvoref-
ter han og faderen ejede hver 50 % af selskabet. i 2008 blev der lavet et generationsskifte,
hvorved han bl.a. via selskabet freddal holding aps reelt overtog hele selskabet. han udvi-
dede forretningen og overtog bl.a. samhandlen med nato-skibe og dfds. endvidere fik han
i 2010 ems-koncernen som kunde. der var tale om et globalt selskab med samme arbejdsom-
råde og dermed en meget stor kunde. der blev endvidere indledt et samarbejde med mærsk.
dette førte til yderligere investeringer, ligesom medarbejderstaben blev udvidet fra 14 til 21
ansatte. på et tidspunkt opstod der dog problemer, der førte til, at selskabet tabte et par
hundrede tusinde kroner om måneden. han måtte derfor over flere omgange afskedige per-
sonale, ligesom priserne måtte sættes op. den 13. januar 2011 drøftede han situationen med
nordea a/s, der reagerede ved at opsige det samlede engagement med selskabet den føl-
gende dag. han lod herefter ægtefællen stifte beltsupply aps. baggrunden herfor var, at et
selskab, der driver off-shore handel med bl.a. cigaretter og spiritus, skal have særlige toldtil-
ladelser. det tager meget lang tid at få udstedt sådanne tilladelser, og det hastede derfor med
at få overdraget aktiviteterne, herunder toldtilladelserne fra dansupply til et nyt selskab, idet
det i modsat fald reelt ikke ville have været muligt at fortsætte virksomheden. selskabets
første udkast til regnskab indeholder således i tilknytning til likvide beholdninger en række
garantiforpligtelser, der er stillet over for skat, som modydelse for de toldtilladelser, der er
udstedt for salg af cigaretter, spiritus mv.
da han ikke selv havde tilstrækkelige midler til at etablere en ny virksomhed, kontaktede
han advokat jan joensen, og de blev enige om, at der skulle skaffes yderligere investorer. jan
joensen var dog selv villig til at indtræde som investor. afhørte skulle også overveje, om han
i sin omgangskreds blandt familie, venner og bekendte kunne skaffe kapital. han vidste, at
hans farbror, bjarne plenge egedal, havde kapital til rådighed. han ser farbroderen et par
gange om året til familiesammenkomster. han har endvidere kendt jan christian spendrup,
                                               -9-
der nu bor i udlandet, i ca. 25 år. søren sparkov-nielsen driver en kro, hvor familien har
holdt en række fødselsdage. han kontaktede de pågældende, der alle erklærede sig villige til
at investere midler. jan joensen foreslog, at investorerne i stedet for at indskyde ansvarlig
kapital fik sikkerhed for indskuddet i form af virksomhedspant. indskyderne overtog på
denne måde bankens rolle. indskyderne havde også en berettiget forventning om en sådan
sikkerhed, da stiftelsen af beltsupply aps skete i lyset af ”en rygende ruin”. sikkerheden var
derfor en afgørende forudsætning for deres indskud. på dette tidspunkt havde banken via sit
virksomhedspant sat sig på alle likvider, bortset fra 200.000 kr., og da dansupply derfor den
1. februar 2011 løb helt tør for penge, hastede det med at få etableret et nyt selskab. investo-
rerne indskød derfor penge i beltsupply aps, som overtog driften fra dansupply. der var
dog efter hans mening ikke tale om overdragelse af en ”going concern”. der forelå en meget
presset situation, hvor det reelt var nordea a/s, der dikterede overdragelsesvilkårene, hvil-
ket bl.a. medførte, at der måtte indhentes to vurderinger på selskabets ejendom. banken ac-
cepterede vurderingen på 4,3 mio. kr. vedrørende ejendommen, og han havde således ingen
indflydelse på den opvurdering, der skete af ejendommen. han havde endvidere i løbet af 14
dage inddrevet 6 mio. kr. af de udestående fordringer. den 19. februar 2011 blev kapitalejer-
ne præsenteret for et udkast til en overdragelsesaftale mellem dansupply og beltsupply aps.
kapitalejerne, bortset fra jan christian spendrup, deltog i et møde den 22. februar 2011, hvor
han tillige havde udarbejdet et minibudget for selskabet. da kapitalejerne ville have sikker-
hederne for indskuddene på plads, blev der den 23. februar 2011 underskrevet en håndpant-
sætningserklæring vedrørende skadesløsbrevet, uagtet dette først er oprettet den 7. marts
2011. frem til efter sommeren 2011 var der en god økonomi i beltsupply aps. efter at kura-
tor per astrup madsen på vegne af dansupply, der nu var under konkursbehandling, havde
indgivet en konkursbegæring mod beltsupply aps, blev der indgået et forlig, som ganske
vist drænede virksomheden for midler, men denne kunne fortsat betale alle sine forpligtel-
ser. selskabet ville dog ikke have kunnet indfri kravet fra kurator på en gang. han drøftede
forliget i tilknytning til konkursbegæringen med advokat jan joensen og advokat henrik
hein. de øvrige kapitalejere blev orienteret om konkursbegæringen og resultatet af forligs-
drøftelserne. der er afholdt 3-4 møder mellem kapitalejerne, hvor de drøftede ledelsen af sel-
skabet. han stod for den daglige drift i selskabet, og han valgte at orientere kapitalejerne ved
større beslutninger. afgørelserne blev principielt truffet ved flertalsbeslutninger, men i al-
                                                - 10 -
mindelighed blev der opnået konsensus. i et tilfælde er han dog blevet nedstemt af de øvrige
ejere. de har ikke nået at oprette en ejeraftale, men de talte om, at dette skulle ske i forbindel-
se med den første generalforsamling i 2012, hvor der også skulle udpeges en bestyrelse. to
investorer havde indskudt ekstra midler i selskabet, som skulle tilbagebetales i august 2011.
selskabet havde dog ikke likviditet hertil. i november/december 2011 faldt omsætningen
med de russiske kunder markant, og selskabet fik driftsunderskud. alle forpligtelser blev
dog fortsat overholdt, herunder forliget med kurator i dansupply. i 2012 svirrede det med
rygter om, at en konkurrent ville tvinge dem ud af marked, og at ems-koncernen ville forla-
de dem som kunde. det lykkedes dog for ham at få en skadefriholdelsesaftale med denne
kunde, der udløste en garanti på ca. 1 mio. kr., men da de samtidig mistede denne meget sto-
re kunde, var de tvunget til at indgive en egen konkursbegæring mod beltsupply aps.
bjarne plenge egedal har forklaret, at han er uddannet i shipping- og kommunikationsbran-
chen, og at han i dag er pensionist. han er endvidere farbror til lars egedal. de ses normalt
2-3 gange om året, og de har ikke tidligere haft forretningsmæssige forbindelse med hinan-
den. den 10. februar 2011 kl. 18.00 blev han kontaktet telefonisk af lars egedal, der oplyste,
at dansupply havde fået økonomiske problemer, da nordea a/s havde opsagt engagement
med selskabet til fuld indfrielse. lars egedal spurgte ham derfor, om han kunne hjælpe med
at starte et nyt selskab, der kunne overtage aktiviteterne. på dette tidspunkt havde han kun
et begrænset kendskab til dansupply, som lars egedal havde omtalt i forbindelse med fami-
liesammenkomster, ligesom han kun havde et meget begrænset kendskab til de økonomiske
forhold i beltsupply aps. få dage senere havde de på ny en telefonsamtale, hvor det blev
oplyst, at også andre investorer havde vist interesse. lars egedal anmodede dels om et ind-
skud på 250.000 kr. og dels et lån på 1 mio. kr. han modtog intet skriftligt materiale om belt-
supply aps, men han vidste, at selskabet handlede med bl.a. russiske skibe. senere fik han
også kendskab til, at selskabet havde ems-koncernen som kunde. da hans bror, uffe egedal,
tidligere havde drevet dansupply, indvilgede han i at låne 1.250.000 kr., da det samtidig blev
stillet i udsigt, at han fik sikkerhed for indskuddet. på dette tidspunkt forelå der tilsagn fra
lars egedals selskab samt tre andre investorer. han kendte på dette tidspunkt ikke advokat
jan joensen eller jan christian spendrup, hvorimod han kendte søren sparkov-nielsen, der
drev en kro, hvor han havde holdt to familiefester. der er ikke oprettet en ejeraftale mellem
                                                - 11 -
kapitalejerne, men de nåede at mødes 3-4 gange på advokat jan joensens konto. på disse
møder fik de oplysninger om driften. på møderne talte de om tingene, og der var ikke
grundlag for at afholde afstemninger. det var heller ikke hans indtryk, at de enkelte kapitale-
jere havde vetoret. han husker ikke, hvornår det blev omtalt, at der var indgivet en kon-
kursbegæring mod beltsupply aps, og han havde ingen indflydelse på det forlig, der blev
indgået med kurator i boet efter dansupply. han blev alene orienteret om indholdet af forli-
get. i august 2011 var beltsupply aps ikke i stand til at tilbagebetale det kortfristede lån på 1
mio. kr., og efter et møde accepterede han, at lånet blev forlænget. der blev ikke på dette
tidspunkt talt om andre betalings- eller likviditetsproblemer. på et tidspunkt i 2012 blev det
oplyst, at ems-koncernen ville ophøre som kunde, og i den forbindelse var der en vis uenig-
hed mellem kapitalejerne om, hvad de skulle stille op i den anledning. da den pågældende
kunde ophørte med at afgive ordre, lykkedes det for advokat jan joensen og lars egedal at
få forhandlet en garanti på plads, som førte til udbetaling af en kompensation på ca. 1 mio.
kr.
søren sparkov-nielsen har forklaret, at han er uddannet kok, og at han driver karlebo kro.
han er endvidere medstifter af en indkøbsforening. forud for investering i beltsupply aps
kendt han udelukkende bjarne plenge egedal som kunde på kroen, hvor denne havde holdt
nogle familiearrangementer. lars egedal kendte han, fordi de har børn på samme skole. på
et tidspunkt ringede lars egedal og spurgte, om han var interesseret i at investere midler i
beltsupply aps. de havde i den forbindelse en eller to telefonsamtaler, og han fik herunder
oplyst, at der var tale om en rekonstruktion af dansupply, og at der i den forbindelse skulle
stiftes et nyt selskab, hvori der skulle indskydes midler. lars egedal oplyste, at der var
grundlag for drift i et nyt selskab, og at der var en række andre interesserede indskydere. da
han følte, at der var tale om en god investering, der kunne sikre hans pension, og da han og-
så kunne se visse muligheder for den indkøbsforening, som han var medstifter af, valgte han
at indtræde som kapitalejer. han var også beroliget ved, at en advokat ville indtræde i pro-
jektet. der var tale om et tidsmæssigt meget kort forløb. forinden han traf sin beslutning, fik
han ikke udleveret skriftligt materiale, men han spurgte udtrykkeligt om, hvorvidt der var
sikkerhed for indskuddet, hvilket blev bekræftet. det var helt afgørende for ham, at der var
sikkerhed i lageret mv. han havde ikke noget kendskab til overdragelsesaftalen mellem
                                                - 12 -
dansupply og beltsupply aps. der er aldrig oprettet en ejeraftale mellem kapitalejerne, og
det var reelt lars egedal, der traf alle beslutninger. der har været afholdt nogle få møder
mellem kapitalejerne, og han har måske også talt med lars egedal ind imellem. på et tids-
punkt fik han en orientering om, at der var indgivet en konkursbegæring mod beltsupply
aps, og det blev også nævnt, at der var indgået et forlig med kurator i dansupply under
konkurs. lars egedal oplyste efter forliget, at det fortsat så positivt ud for driften i beltsup-
ply aps. han har samlet ydet to lån, heraf et indskud på 250.000 kr. og et kortfristet lån på
150.000 kr., der skulle indfries den 23. august 2011. da denne frist udløb, spurgte han lars
egedal, om selskabet kunne indfri lånet. lars egedal oplyste, at der for tiden ikke var likvidi-
tet hertil. han var derfor nødsaget til at acceptere en forlængelse af lånet. lars egedal nævn-
te intet om andre økonomiske problemer for selskabet. lånene på i alt 400.000 kr. er muligvis
indbetalt samlet til advokat jan joensen i foråret 2011. i december 2011 eller januar/februar
2012 modtog han underretning om, at der var problemer med afsætningen til de russiske
trawlere, og at dette medførte likviditetsproblemer for selskabet. det blev også oplyst, at der
var problemer i forhold til ems-koncernen. lars egedal beroligede ham dog med, at der var
indgået en femårig kontrakt med denne kunde. på et tidspunkt ophørte kunden dog med at
afgive ordre. det førte til visse uoverensstemmelser, som dog endte med, at kunden betalte
en kompensation mod at ophøre som kunde. kort efter drøftede kapitalejerne derfor, om sel-
skabet skulle indgive egen konkursbegæring, hvilket de alle accepterede som en nødvendig-
hed.
per astrup madsen har forklaret, at han er advokat og kurator i både dansupply og belt-
supply aps. han blev oprindelig udpeget i dansupply på foranledning af en kreditor, og
han havde ikke på forhånd kendskab til selskabet. efter at selskabet var taget under kon-
kursbehandling i marts 2011, deltog han i et møde med lars egedal på selskabets adresse, og
han fik i den forbindelse udleveret forskellige dokumenter. han fik endvidere oplyst, at
nordea a/s havde opsagt sit engagement med selskabet og tiltrådt sit virksomhedspant på 6
mio. kr. banken havde endvidere pant for 4,3 mio. kr. i selskabets ejendom, der var belig-
gende på lejet grund. dette pant var efterstillet et kreditforeningslån. bankens samlede tilgo-
dehavende androg ca. 7,9 mio. kr., og efter opsigelsen af engagementet satte banken sig via
virksomhedspantet på alle fakturaindbetalinger. banken fik i den anledning inddrevet ca. 6
                                               - 13 -
mio. kr. og dermed opfyldt sikkerhedsrammen for virksomhedspantet. banken manglede
dog fortsat ca. 1,9 mio. kr. i forbindelse med overdragelsen af aktiviteterne fra dansupply til
beltsupply aps var der indhentet en række vurderinger og herunder to vurderinger vedrø-
rende den faste ejendom. i forbindelse med overdragelse af ejendommen blev den højeste
vurdering lagt til grund. herved ville banken få dækket mankoen på 1,9 mio. kr., og samti-
dig ville lars egedal og hans far, uffe egedal, blive frigjort for selvskyldnerkautionsforplig-
telser over for banken. det var dog fortsat hans opfattelse, at aktiverne var overdraget til for
lave priser, idet disse burde være værdiansat ud fra et princip om ”going concern ”. hertil
kom, at fremtidige lønmodtagerforpligtelser uretmæssigt var modregnet med ca. 2,2 mio. kr.
på den baggrund rejste han som kurator i dansupply krav mod beltsupply aps, og dette
blev efterfølgende fulgt op af en konkursbegæring. modparten bestred dog, at aktiverne var
prissat for billigt, og at der uretmæssig var modregnet med lønmodtagerforpligtelser. i for-
bindelse med forberedelsen af forhandlingen omkring konkursbegæringen fik han forelagt
dokumenter, der viste, at selskabet alene havde en likviditet på omkring 50.000 kr. i forbin-
delse med behandlingen af konkursbegæringen fastslog skifteretten, at dansupply havde et
krav i relation til lønmodtagerkravene, og at selskabet var insolvent. der blev dog ikke afsagt
konkursdekret, da parterne i stedet valgte at indgå et forlig. beltsupply aps overholdt for-
ligsvilkårene, frem til dette blev taget under konkursbehandling i 2012. i forbindelse med at
han blev udpeget som kurator i beltsupply aps, har han ikke blandt selskabets dokumenter
fundet en ejeraftale mellem kapitalejerne. de samlede krav i dette bo andrager ca. 12 mio. kr.,
hvoraf ca. 2 mio. kr. har status efter § 95, mens ca. 10 mio. kr. er simple krav, jf. § 97, hvoraf
kravene fra kapitalejerne udgør ca. 2,5 mio. kr.
henrik hein har forklaret, at han er advokat, og at han i foråret 2011 havde indledt et sam-
arbejde med advokat jan joensen. i april 2011 bad jan joensen ham om at tage sig af en kon-
kurssag, der var rettet mod beltsupply aps. han kendte da intet til det forudgående forløb,
som han ikke har deltaget i. han udarbejdede et svarskrift i konkurssagen, og hvori han bl.a.
bestred kravet og derfor anmodede om, at sagen blev henvist til de almindelige domstole. i
forbindelse med konkurssagen fremlagde han også dokumenter, der viste, at selskabet var
solvent. han har ikke set en ejeraftale mellem kapitalejerne i beltsupply aps, ligesom han
ikke har deltaget i drøftelser med kapitalejerne herom.
                                                  - 14 -
parternes argumenter:
kapitalejerne har gjort gældende, at det ikke er ulovligt at foretage en virksomhedspantsæt-
ningen til fordel for kapitalejerne, når blot disse ikke er nærstående. der er derfor ikke
grundlag for at tilsidesætte pantsætningen i medfør af tinglysningslovens § 47 e. kapitalejer-
ne er ikke nærstående, jf. konkurslovens § 2, da ingen af selskabsdeltagerne i det konkurs-
ramte selskab ejer en væsentlig del af selskabets kapital. dette gælder både med hensyn til
ejerandelenes størrelse som med hensyn til, at ingen af deltagerne havde en reel, bestem-
mende indflydelse på virksomheden. selskabet havde ingen bestyrelse, og der forelå ingen
ejeraftale, der regulerede forholdet mellem kapitalejerne. alle væsentlige beslutninger blev
truffet på grundlag af den enkeltes ejerandel, og uden af nogen af deltagerne havde vetoret.
heller ikke lars egedal kan anses for nærstående, da han i et tilfælde blev nedstemt af de
øvrige kapitalejere. de fem kapitalejere er individuelle investorer, der hver især havde be-
sluttet at yde et individuelt aftalt lån til beltsupply aps, for hvilke der er udstedt separate
gældsbreve. der er således tale om en række helt uafhængige ejere, der har fået pant på
grundlag af en helt tilfældig udvælgelse fra lars egedals side. da ingen af kapitalejerne i
kraft størrelsen af deres ejerandel eller på andet grundlag er tillagt bestemmende indflydelse
i selskabet, er ingen af de fem kapitalejere hver for sig nærstående i forhold til beltsupply
aps.
der er heller ikke grundlag for at betragte de fem kapitalejere under ét, og dermed som en
gruppe, der samlet set kan anses som nærstående i forhold til selskabet. kapitalejerne er be-
kendte, men ikke i øvrigt relaterede, bortset fra lars egedal, der er ejer af freddal holding
aps og farbroderen bjarne plenge egedal. kapitalejerne har hver deres individuelle krav
mod beltsupply aps. det forhold, at der kun er tinglyst et virksomhedspantebrev er uden
betydning. der er heller ikke grundlag for at antage, at de fem kapitalejere er en gruppe i
kraft af en ejeraftale for selskabet. ifølge de afgivne forklaringer er der hverken underskrevet
eller indgået en ejeraftale. dette skulle først ske på selskabets generalforsamling i 2012, hvor
der tillige skulle indsættes en bestyrelse.
ugyldighed i forhold til en af kapitalejerne medfører heller ikke ugyldighed i forhold til
samtlige fem kapitalejere. der er indgået fem individuelle aftaler om lån fra fem individuelle
                                                  - 15 -
anpartshavere i beltsupply aps, og der er udstedt fem separate gældsbreve. de fem separate
lån er ganske vist sikret ved ét og samme virksomhedspantebrev, hvori kapitalejerne har
sideordnet pantesikkerhed. dette forhold fører dog ikke til, at virksomhedspantet bortfalder
i forhold til alle fem kapitalejere, hvis det måtte vise sig, at der indtræder ugyldighed i for-
hold til en eller flere af kapitalejerne. der er heller ikke i konkurslovens § 2, nr. 4, hjemmel til
at betragte virksomhedspanthaverne som nærstående i egenskab af en gruppe. der består
ikke et ”tilsvarende interessefællesskab” som angivet under § 2, nr. 2 eller nr. 3. det forhold,
at nogle af selskabsdeltagerne kender hinanden, og at advokat jan joensen tillige har været
rådgiver for selskabet, falder ikke ind under de interessefællesskaber, der er omfattet af § 2,
nr. 4. denne bestemmelse omfatter tilfælde, hvor der ikke foreligger en ejerandel til selska-
bet, men hvor der kan være behov for at statuere nærstående, fordi der foreligger et tilsva-
rende forhold. bestemmelsen kan derfor ikke anvendes i dette tilfælde, hvor de enkelte sag-
søgere har en ejerandel i selskabet.
kapitalejerne har endvidere gjort gældende, at virksomhedspantsætningen ikke er omstøde-
lig efter konkurslovens § 74. alle led i bestemmelsen skal være opfyldt, før der kan ske om-
stødelse, og konkursboet har ikke godtgjort, at de objektive og subjektive krav for omstødel-
se er opfyldt.
bestemmelsen forudsætter for det første, at pantsætningen var utilbørlig. det forhold at virk-
somhedspantet er stiftet til fordel for kapitalejerne i beltsupply aps, kan ikke karakteriseres
som en disposition, der på utilbørlig måde begunstiger en fordringshaver på de øvriges be-
kostning. lovgiver har vedtaget, at der ikke er forbud mod udstedelse af virksomhedspant
til selskabsdeltagere, så længe selskabsdeltagerne ikke er nærstående i medfør af konkurslo-
vens § 2, hvilket ikke er tilfældet i denne sag. pantsætningen blev endvidere etableret ved
opstarten af virksomheden og på et tidspunkt, hvor beltsupply aps ikke havde fastslåede
gældsforpligtelser. langt størstedelen af de anmeldte krav i konkursboet er lønmodtager-
krav, og dermed krav, som man aftalte, at beltsupply aps skulle overtage fra dansupply i
henhold til købsaftalen. hensigten med pantsætningen var udelukkende at sikre driften i
selskabet, og to af ejerne var i den forbindelse endda villige til at yde supplerende lån for at
sikre dette.
                                                  - 16 -
den tidsmæssige forskydning mellem indbetaling af lånene på advokat jan joensens konto
og virksomhedspantsætningen er uden betydning i relation til en omstødelse efter § 74.
beltsupply aps var dernæst ikke og blev ikke ved stiftelsen af virksomhedspantet insolvent,
og kapitalejerne havde ikke kendskab til en eventuel insolvens. selskabet havde ingen for-
pligtelser, da pantet blev stiftet, og betalte sin gæld, efterhånden som den forfaldt til betaling.
det forhold, at kapitalejerne tilbød at låne beltsupply aps over 2,2 mio. kr. i februar 2011, vi-
ser også, at kapitalejerne ikke havde grund til at tro, at selskabet ved pantsætningen blev in-
solvent. hvis kapitalejerne havde haft en sådan formodning, ville lånene ikke være blevet
bevilget. selskabets aktiver repræsenterede ved overtagelsen den værdi, der fremgår af
overdragelsesaftalen. da skifteretten fremkom med sin tilkendegivelse den 14. juni 2011,
blev der oprettet et uopsigeligt gældsbrev mellem beltsupply aps og dansupply, hvori belt-
supply aps anerkendte at skylde dansupply 2.050.000 kr., som skulle betales over 30 måne-
der første gang den 15. august 2011. beltsupply aps betalte afdrag helt frem til konkursens
indtræden den 7. maj 2012, og gældsbrevet blev ikke opsagt før dette tidspunkt. mellemvæ-
rendet med dansupply var i kraft af forliget udtryk for, at gælden ikke var forfalden, hvorfor
der ikke i relation hertil forelå insolvens. beltsupply aps betalte sine øvrige kreditorer, efter-
hånden som disses krav forfaldt til betaling. hvis skifteretten måtte finde, at beltsupply aps
var insolvent den 14. juni 2011, må det antages, at insolvensen blot var forbigående, jf. kon-
kurslovens § 17, stk. 2. der forelå heller ikke insolvens i relation til de to kapitalejere, der
havde ydet to særskilte lån til indfrielse den 23. august 2011, idet begge kapitalejere indgik
aftale med selskabet om, at tilbagebetaling kunne udskydes til et senere tidspunkt. af perio-
deregnskabet for beltsupply aps for perioden 28. januar 2011 til 30. juni 2011 fremgår det, at
selskabet pr. 30. juni 2011 havde et positivt driftsresultat på 2.272.845 kr. efter skat, og at
egenkapitalen pr. 30. juni 2011 udgjorde 2.681.236 kr. af udkast til årsrapport for 2011 og
specifikationerne hertil fremgår det, at selskabet pr. 31. december 2011 havde et positivt
driftsresultat på 970.235 kr. og en egenkapital på 1.050.235 kr. samt en betydelig likviditets-
beholdning. for så vidt angår ejendommen beliggende kattegatvej 39 i københavn fremgår
det af vurderingserklæringen af 21. februar 2011, at ejendommen i almindelig fri handel blev
vurderet til 4.300.000 kr. i udkast til årsrapport 2011 er ejendommen optaget til 4.128.711 kr.
af skatte- og afgiftsopkrævning for 2011 på ejendommen fremgår, at ejendomsværdien var
                                                - 17 -
fastsat til 7.150.000 kr. årsagen til den senere konkurs skyldtes derfor udelukkende de pro-
blemer, der opstod i foråret 2012 i relation til samarbejdet med ems-koncernen. der var så-
ledes drift i selskabet helt frem til konkursbegæringens indlevering.
kapitalejerne var endvidere i god tro med hensyn til en mulig insolvens. bjarne plenge ege-
dal, søren sparkov-nielsen og jan christian spendrup havde intet kendskab til selskabet
forud for deres indtræden som kapitalejere i slutningen af februar 2011. de havde af lars
egedal udelukkende fået oplyst, at der var tale om et selskab, der gav overskud, og at der
var tale om en god investering. lars egedal og jan joensen var ligeledes i god tro, da selska-
bet ikke havde ubetalte forpligtelser, da selskabet blev oprettet, og da de først i juni 2011 i
forbindelse med skifterettens tilkendegivelse blev klar over, at der var en fordring i relation
til de passiverede lønmodtagerkrav.
af de samme grunde hverken kendte eller burde kapitalejerne kende de omstændigheder,
som måtte gøre pantsætningen utilbørlig. hele arrangementet var nødvendigt for at redde
virksomheden.
konkursboet har gjort gældende, at virksomhedspantet er stillet til fordel for nærstående til
beltsupply aps, hvorfor det er uden retsvirkning i medfør af tinglysningslovens § 47 e, jf.
konkurslovens § 2.
konkursboet har til støtte herfor nærmere anført, at kapitalejernes individuelle kapitalandele
alle hver for sig størrelsesmæssigt udgør en væsentlig del af selskabskapitalen i det konkurs-
ramte selskab, hvorfor de hver især må betragtes som nærstående til selskabet, jf. § 2, nr. 2 og
3. ved afgrænsning af begrebet en ”væsentlig del af selskabets kapital” i § 2 gælder der ingen
kvantitativ undergrænse, og dette gælder navnlig, når et selskab er uden en dominerende
kapitalejer. de har således hver især bestemmende indflydelse på selskabet. selskabets ejer-
aftale, som kapitalejerne nægter at fremlægge, må antages at indeholde væsentlige begræns-
ninger i deres individuelle bestemmelsesret, hvorfor mindretalskapitalejerne reelt har haft
afgørende indflydelse på væsentlige spørgsmål i forbindelse med selskabets drift. hertil
                                                - 18 -
kommer, at kapitalejerne eller i hvert fald visse af disse er indbyrdes familiemæssigt nærstå-
ende, hvilket skærper væsentlighedsvurderingen i relation til disse kapitalejere.
navnlig lars egedal må anses for nærstående, da han var direktør i beltsupply aps og sam-
tidig via ejerskabet af freddal holding aps medejer af selskabet med 25 %, ligesom han traf
alle væsentlige beslutninger. det samme gælder også for jan joensen, der er advokat og var
rådgiver for selskabet, og som ikke har villet afgive forklaring i sagen. bjarne plenge egedal
er familierelateret til lars egedal, og er største långiver med et samlet indskud på 1.250.000
kr. endelig var jan christian spendrup ven med lars egedal gennem 25 år, ligesom søren
sparkov-nielsen, der havde børn i samme skole som lars egedal, og hvis kro familien ege-
dal benyttede, ligeledes må anses som en ven.
hvis skifteretten måtte finde, at væsentlighedskriteriet i § 2, nr. 2 og 3, ikke er opfyldt, skal
forholdet i stedet henføres under § 2, nr. 4, der må anses for en generel opsamlingsbestem-
melse. dette gælder både i relation til lars egedal og til de øvrige kapitalejere. etableringen
af virksomhedspantet var foranlediget af, at kapitalejerne havde mulighed for at disponere
over selskabet i deres egenskab af kapitalejere og i kraft af deres indbyrdes samvirke. etable-
ringen af virksomhedspantet er derfor direkte relateret til og foranlediget af kapitalejernes
status som nærstående til det konkursramte selskab. den benyttede fremgangsmåde har
medført, at beltsupply aps har båndlagt sine aktiver til fordel for kapitalejerne og på be-
kostning af selskabets øvrige kreditorer, herunder vareleverandører o.l. denne fremgangs-
måde udgør et misbrug/omgåelse af formålet med virksomhedspanteordningen, hvorefter
sådanne tilfælde, hvor der er ledelsesmæssigt sammenfald, ifølge lovens motiver kan henfø-
res under bestemmelsen i konkurslovens § 2, nr. 4. det er i den sammenhæng uden betyd-
ning, om enkelte af kapitalejerne bliver vurderet som værende ikke-nærstående til det kon-
kursramte selskab, idet bestemmelsen i tinglysningslovens § 47 e, stk. 1, klart foreskriver, at
virksomhedspantet er uden retsvirkning, såfremt det er stillet overfor nærstående. da der er
stiftet et virksomhedspant, indtræder ugyldighedsvirkningen overfor virksomhedspantsæt-
ningen som helhed og dermed alle kapitalejerne, hvis pantet sikrer blot en enkelt nærstående
til det konkursramte selskab. når kapitalejerne, formentlig af tinglysningsøkonomiske grun-
de, har valgt at sikre sig som en samlet kreditor under det samme virksomhedspant, har ka-
                                                 - 19 -
pitalejerne også accepteret risikoen for eventuel ugyldighed begrundet i de øvrige panthave-
res forhold.
alternativt skal kapitalejerne i beltsupply aps anses som en samlet gruppe. de udgør alle en
tæt kreds af familiemedlemmer og bekendte til lars egedal, der tidligere var direktør både i
dansupply og i beltsupply aps. kapitalejerne har ved den fælles erhvervelse af aktiviteterne
i dansupply og ydelsen af lån til dette selskab samt ved de samlede forsøg på at opnå sik-
kerhed for dette lån etableret et fast økonomisk interessefællesskab omkring driften af belt-
supply aps. kapitalejerne har optrådt som en gruppe, og har handlet i enighed vedrørende
selskabet, hvilket underbygger det økonomiske interessefællesskab mellem de respektive
kapitalejere. dette underbygges endvidere af indholdet af ejeraftalen mellem kapitalejerne,
som de, trods talrige opfordringer hertil, ikke har fremlagt. det må derfor lægges til grund,
at denne aftale indeholder bestemmelser, der pålægger kapitalejerne at optræde som en sam-
let enhed. kapitalejerne skal derfor samlet betragtes som nærstående til beltsupply aps, da
kapitalejerne samlet ejer hele det konkursramte selskabs kapital. deres ageren må i forhold
til selskabet – navnlig under hensyn til, at kapitalejerne i alle henseender lod sig repræsente-
re af den samme advokat, at sikkerhederne blev stillet til fordel for kapitalejerne som én sam-
let kreditor, at kapitalejerne tiltrådte virksomhedspantet samlet, samt at kapitalejerne overfor
selskabets tidligere samarbejdspartnere identificerede sig som "a group of private investors"
– føre til, at der mellem kapitalejerne som gruppe består en klar forbindelse og samvirken,
der, sammenholdt med det i øvrigt oplyste om kapitalejernes indbyrdes forhold, bevirker, at
kapitalejerne også samlet må betragtes som nærstående til beltsupply aps.
konkursboet har endvidere gjort gældende, at virksomhedspantsætningen udgør en omstø-
delig disposition, jf. konkurslovens § 74.
konkursboet har til støtte herfor nærmere anført, at kapitalejerne har undladt at tinglyse de-
res ret uden unødigt ophold, efter at lånene var betalt. lånene blev indbetalt til advokat jan
joensen senest den 23. februar 2011, og skadesløsbrevet blev først underskrevet den 7. marts
2011. dette er herefter sendt til tinglysning den 11. marts 2011.
                                                - 20 -
der er endvidere sket en utilbørlig skævdeling af selskabets midler, der indebærer, at grup-
pen af kapitalejere begunstiges på bekostning af de øvrige kreditorer i beltsupply aps. den-
ne begunstigelse, der i realiteten består i en fuldstændig båndlæggelse af selskabets aktiver
til fordel for kapitalejerne, kan ikke betragtes som en ordinær disposition, når henses til kapi-
talejernes indgående viden om selskabets forhold og fordelagtige position i forhold til sel-
skabets beslutninger. denne båndlæggelse har medført, at risikoen for selskabets drift reelt
er blevet overført fra kapitalejerne til selskabets øvrige kreditorer. kapitalejerne valgte såle-
des at sikre deres eget tilgodehavende hos selskabet på bekostning af selskabets øvrige kre-
ditorer, vel vidende at denne disposition ville medføre en utilbørlig skævdeling af selskabets
midler i forbindelse med en senere konkurs.
virksomhedspantsætningen skete endvidere på et tidspunkt, hvor beltsupply aps var klart
insolvent. virksomhedspantet er stillet efter overtagelsen af aktiviteterne i det tidligere dan-
supply, der fandt sted uden fuld betaling. beltsupply aps var derfor allerede ved overtagel-
sen af aktiviteterne insolvent, idet selskabet ikke på dette tidspunkt eller senere havde mu-
lighed for at honorere kravet på den ikke-betalte del af købesummen. aktiverne var ikke
overtaget til de reelle værdier, ligesom sø- og handelsrettens skifteret ved retsmødet den 14.
juni 2011 fastslog, at betingelserne for afsigelse af konkursdekret over beltsupply aps var
opfyldt både som følge af de uretmæssigt passiverede lønmodtagerkrav på 2,3 mio. kr., og
da selskabet var insolvent. dette underbygges tillige af kurator, advokat per astrup madsens
forklaring om, at der alene blev dokumenteret en likviditet på omkring 50.000 kr. selskabet
blev heller ikke senere solvent, idet dette ikke kunne indfri de to særlige lån fra kapitalejerne,
der forfaldt den 23. august 2011. der var ikke tale om, at disse låntagere indgik en hen-
standsaftale, idet de blot nødtvungent måtte acceptere, at selskabet ikke kunne tilbagebetale
lånene. dette fremgår tillige af jan joensens brev af 24. april 2012, hvori det anføres, at belø-
bene fortsat ikke var betalt. såvel perioderegnskabet som årsregnskabet kan ikke tillægges
betydning, da de er henholdsvis urevideret og alene foreligger i udkast. oplysningerne om
selskabets likviditet er navnlig uden betydning, da denne post tillige indeholder betydelige
garantibeløb, der er stillet over for skat som led i de udstedte tilladelser til salg af spiritus
mv.
                                                    - 21 -
selskabets kapitalejere var eller burde have været klar over selskabets økonomiske forhold,
og at selskabet allerede var insolvent på tidspunktet for virksomhedspantsætningen. kapita-
lejerne burde endvidere have været klar over håndpantsætningen var utilbørlig, da det inde-
bar en fravigelse af det grundlæggende konkursretlige princip om ligedeling. denne skæv-
deling af selskabets midler har medført, at gruppen af kapitalejere begunstiges på bekostning
af de øvrige kreditorer i beltsupply aps, og at risikoen for selskabets drift tillige reelt blev
overført fra kapitalejerne til selskabets øvrige kreditorer. det stod eller burde have stået klart
for kapitalejerne, at dette var det egentlige formål med dispositionen, ligesom de havde
kendskab til selskabets økonomiske forhold. dette gælder navnlig lars egedal og advokat
jan joensen, der deltog i overdragelsesaftalen, men det burde også være de øvrige kapitaleje-
re bekendt, idet de burde have undersøgte forholdene inden de foretog deres indskud. de
kan derfor ikke efterfølgende henvise til, at hele arrangementet var af hastende karakter.
skifteretten skal udtale:
det hedder i betænkning 1459/2005 om virksomhedspant s. 147 bl.a.:
       ”… konkursrådet har … i sit notat om virksomhedspant … anført, at ”*f+or at imødegå
       faren for … selvbåndlæggelse bør det overvejes, at afskære nærstående fra at kunne opnå
       sikkerhed i form af virksomhedspant” …
       det er udvalgets opfattelse, at en ordning med virksomhedspant indebærer en risiko for,
       at pantsætteren båndlægger sine aktiver til fordel for en nærstående, f.eks et modersel-
       skab.
       det ville særligt være tilfældet, hvis en virksomhedspanthaver kunne råde over virksom-
       hedens aktiver i tilfælde af virksomhedens sammenbrud. en ejer ville således kunne finan-
       siere sit selskab med en lille egenkapital og et lån, for hvilket der kunne ydes virksom-
       hedspant. dette ville skabe en nærliggende risiko for, at en virksomhedsejer ville kunne
       misbruge sin indflydelse på pantsætteren til at vedligeholde virksomhedspantets værdi til
       skade for de usikrede kreditorer. …
       efter udvalgets opfattelse bør en sikkerhedsstillelse i strid med en sådan bestemmelse være
       uden retsvirkning imellem parterne …”
i tilknytning hertil hedder det i justitsministeriets besvarelse af spørgsmål 11 fra den 25. maj
2005 fra folketingets retsudvalg vedrørende lov om ændring af tinglysningsloven, konkurs-
loven og andre love (virksomhedspant) bl.a.:
       ”… kuratorforeningen har i sit høringssvar rejst en række spørgsmål om ... misbrug af
       virksomhedspanteordningen i form af … kreditorly …
                                                    - 22 -
      med hensyn til spørgsmålet om, hvorvidt virksomhedspant kan give anledning til mis-
      brug, har kuratorforeningen … bemærket, at den foreslåede bestemmelse om at udelukke
      anvendelsen af virksomhedspant … til fordel for nærstående, jf. konkurslovens § 2, også
      bør omfatte tilfælde, hvor der består et ledelsesmæssigt sammenfald mellem parterne. …
      udvalget om virksomhedspant har … overvejet spørgsmålet om misbrug indgående, jf.
      betænkning nr. 1459/2005 om virksomhedspant, side 147 … og har i lyset heraf stillet
      forslag om forbud mod at stille virksomhedspant … til fordel for … pantsætterens nær-
      stående i konkurslovens forstand.
      efter justitsministeriets opfattelse er et sådant forbud tilstrækkeligt til i almindelighed at
      modvirke misbrug af ordningen. …
      efter justitsministeriets opfattelse må det endvidere på baggrund af retspraksis antages,
      at skulle der forekomme misbrug eller omgåelse af virksomhedspanteordningen i tilfælde,
      hvor der er et ledelsesmæssigt sammenfald mellem parterne, vil domstolene efter omstæn-
      dighederne kunne gribe ind og anse det for omfattet af konkurslovens § 2, nr. 4, som et
      ”tilsvarende interessefællesskab”, således at pantsætningen dermed er uden retsvirkning,
      …”
det følger af lovgivningen og forarbejderne hertil, at der som udgangspunkt ikke er forbud
mod at stifte virksomhedspant til fordel for kapitalejere, medmindre disse er nærstående, el-
ler der i øvrigt foreligger et misbrug eller omgåelse af virksomhedspanteordningen.
skifteretten lægger til grund, at lars egedal som eneejer af freddal holding aps havde rå-
dighed over 25 % af anpartskapitalen i beltsupply aps, hvori han tillige var direktør, lige-
som skifteretten lægger til grund, at selskabet var uden bestyrelse. efter de afgivne forkla-
ringer finder skifteretten det endvidere ubetænkeligt at lægge til grund, at lars egedal – ud-
over varetagelsen af den daglige drift i beltsupply aps – tillige deltog i og traf alle overord-
nede beslutninger omkring selskabet, og at han reelt udøvede en meget væsentlig og be-
stemmende indflydelse i selskabet. der har således været et klart ledelsessammenfald mel-
lem beltsupply aps og freddal holding aps.
for så vidt angår de øvrige kapitalindskydere finder skifteretten, at denne ejerkreds i kraft af
familie- og bekendtskabsrelationer til lars egedal har etableret et interessefællesskab sam-
men med denne med det formål at sikre, at lars egedal, som selskabets reelle leder, kunne
videreføre den tidligere familiedrevne virksomhed, og mod at alle indskyderne – frem for at
                                               - 23 -
stille midler til rådighed som ansvarlig kapital – fik sikret deres indskud på de fremtidige
kreditorers bekostning.
da transaktionen således er tilrettelagt med henblik på at undgå, at freddal holding aps og
i kraft heraf lars egedal – som direktør og leder af virksomheden og som indirekte ejer af en
ikke ubetydelig del af kapitalen heri – blev anset for nærstående, finder skifteretten, at alle
kapitalejerne må anses for omfattet af konkurslovens § 2, nr. 4, og at pantsætningen derfor
som helhed er ugyldig i medfør af tinglysningslovens § 47 e, stk. 1, 1. pkt.
                                      thi kendes for ret:
beltsupply aps under konkurs frifindes.
freddal holding aps, bjarne plenge egedal, størlinge holding aps, jan christian spendrup
og sparkov-nielsen holding aps betaler inden 14 dage fra dato in solidum til beltsupply
aps under konkurs sagens omkostninger med 100.000 kr.
det idømte forrentes efter rentelovens § 8a.
                                     torben kuld hansen
                                             (sign.)
                                         ___ ___ ___
                               udskriftens rigtighed bekræftes
                          sø- og handelsretten, den 2. oktober 2013

source: retspraksis

LICENSE:
Creative Commons Legal Code

CC0 1.0 Universal

type: caselaw

jurisdiction: Denkmark


text:
                       højesterets kendelse
                            afsagt onsdag den 6. april 2016
sag 199/2015
advokat a kærer vestre landsrets kendelse om afbeskikkelse af ham som forsvarer i sagen:
anklagemyndigheden
mod
t
og
sag 200/2015
advokat a kærer vestre landsrets beslutning om ikke at tilkende ham salær for udførelsen af
forsvaret i sagen:
anklagemyndigheden
mod
t
i tidligere instans er afsagt kendelse af vestre landsrets 11. afdeling den 18. marts 2015 og
truffet beslutning af vestre landsrets 11. afdeling den 23. marts 2015.
i påkendelsen har deltaget tre dommere: thomas rørdam, lars hjortnæs og oliver talevski.
påstande
advokat a og t har nedlagt påstand om, at landsrettens kendelse af 18. marts 2015 ophæves.
advokat a har endvidere nedlagt påstand om, at han tilkendes salær i overensstemmelse med
sin opgørelse til landsretten.
                                                 - 2 -
anklagemyndigheden har påstået stadfæstelse af landsrettens kendelse af 18. marts 2015 og
landsrettens beslutning af 23. marts 2015.
sagsfremstilling
ved retten i viborgs dom af 3. november 2014 blev t fundet skyldig i vold og trusler, jf.
straffelovens §§ 244 og 266. straffen blev fastsat til fængsel i 3 måneder, som blev gjort
betinget med vilkår om samfundstjeneste. advokat a var under byretssagen beskikket som
forsvarer for t. t ankede dommen med påstand om frifindelse.
under ankesagen ved landsretten blev advokat a på ny beskikket som forsvarer for t.
hovedforhandlingen fandt sted den 18. marts 2015, hvor advokat a deltog som beskikket
forsvarer. af vestre landsrets retsbog af 18. marts 2015 fremgår bl.a.:
       ”forsvareren foreviste kort en erklæring fra retslægerådet for anklageren og tilkende-
       gav, at han ønskede at fremlægge erklæringen. anklageren havde ingen bemærkninger
       hertil. forsvareren redegjorde – ud over en ganske kort omtale af hovedindholdet – ikke
       i detaljer nærmere for bilaget og foretog ikke nærmere dokumentation fra bilaget.
       …
       b mødte som vidne og blev gjort bekendt med sandhedspligt og strafansvar. …
       det har som følge af karakteren af de spørgsmål, som forsvareren stillede, herunder på
       baggrund af hans forehold fra tidligere afgivne forklaringer for byretten og til politiet,
       ikke været muligt at gengive dele af forsvarerens afhøring af vidnet på relevant vis. det
       bemærkes herved, at anklageren under forsvarerens afhøring protesterede mod den
       måde, der skete forehold af vidnets forklaring for byretten, idet foreholdet ikke var fuld-
       stændigt og ikke var loyalt i forhold til indholdet af dommens gengivelse af vidneforkla-
       ringen. forsvareren forstod ikke anklagerens protest, og retsformanden forsøgte derfor
       ad flere omgange at forklare, hvori protesten bestod i forhold til indholdet af dom-
       bogens side 3, næstsidste afsnit. forsvareren opgav herefter temaet og gik videre med
       afhøringen.
       …
       c mødte som vidne og blev gjort bekendt med sandhedspligt og strafansvar. …
       med henvisning til vidnets forklaring om skilsmissesagen oplyste forsvareren, at denne
       er afsluttet ved byretten og nu er indbragt for landsretten. han henviste i den forbindelse
       til, at vidnets oplysninger kan søges bekræftet i landsrettens sag nr. vl. b-1399-14. han
       havde ikke forinden fremlagt relevante dokumenter eller i øvrigt foretaget dokumenta-
       tion i relation til de forhold, som dette vidne skulle afhøres om.
       …
                                         - 3 -
anklageren og forsvareren redegjorde for deres opfattelse af sagen. retsformanden bad
flere gange under forsvarerens procedure forsvareren om at koncentrere proceduren om
sagens konkrete bevistemaer.
efter anklagerens og forsvarerens første indlæg trak retten sig tilbage.
retsformanden rejste spørgsmål om, hvorvidt der efter en samlet vurdering af forsvare-
rens optræden og indsats under hovedforhandlingen var tilvejebragt et forsvarligt
grundlag, hvorpå retten kunne træffe afgørelse i sagen. retsformanden gav i den forbin-
delse udtryk for, at der efter hans opfattelse – bortset fra nogle meget korte bemærknin-
ger til sidst i proceduren – ikke fra forsvarerens side under proceduren var kommet no-
get frem, som på en forsvarlig og professionel måde forholdt sig til sagens relevante be-
vismæssige og retlige problemstillinger. dette var en helt usædvanlig situation.
spørgsmålet blev drøftet.
efter votering tilkendegav retten, at sagen skal gå om, således at hovedforhandlingen
udsættes og gennemføres på et senere tidspunkt med en ny forsvarer, idet retten fandt, at
tiltalte ikke under hovedforhandlingen havde fået det fornødne forsvar. landsretten vil
afsige kendelse herom, som tilsendes anklagemyndigheden, forsvareren og tiltalte.
landsretten afsluttede hovedforhandlingen.
der blev herefter under medvirken af domsmænd truffet følgende afgørelse
                                        k e n d e l s e:
der har efter drøftelse blandt domsmandsrettens medlemmer været enighed om, at det
vil være uforsvarligt at træffe afgørelse i sagen på det foreliggende grundlag. retten har
lagt vægt på, at forsvarerens optræden under sagen, herunder hans afhøringer og proce-
dure, har været af en sådan karakter, at der ikke er givet tiltalte et relevant og tilstræk-
keligt forsvar.
det bemærkes særligt, at der ikke er sket fyldestgørende dokumentation af en udtalelse
fra retslægerådet, som forsvareren senere henviste til under proceduren, at forsvarerens
afhøring af b ikke var fyldestgørende, idet den blandt andet byggede på en misforståelse
af hendes forklaring for byretten, at forsvarerens procedure ikke forholdt sig til de
relevante bevistemaer for afgørelsen af skyldspørgsmålet, men i stedet indeholdt
udtalelser, der kunne forstås som personlige angreb på retten og anklageren, ligesom
han anfægtede bs almindelige troværdighed, blandt andet i relation til, om hun var den
person, hun udgav sig for, og at forsvarerens bemærkninger vedrørende strafudmålingen
nærmest måtte forstås som en opfordring til at straffe hårdest muligt for at understrege
forsvarerens synspunkter i relation til en bevisførelse, som landsretten tidligere havde
afslået.
det er herefter den samlede domsmandsrets opfattelse, at forsvaret af tiltalte har været
så utilstrækkeligt, at det vil være uforsvarligt at træffe afgørelse i sagen.
                                   t h i b e s t e m m e s:
                                                - 4 -
       den beskikkede forsvarer, advokat a, afbeskikkes.
       denne sag skal gå om under medvirken af nye dommere og domsmænd og ny forsvarer.
       afgørelsen er truffet efter principperne i retsplejelovens § 736, stk. 2, jf. § 733, stk. 2.”
ved retsbog af 23. marts 2015 tilkendte landsretten advokat a kørselsgodtgørelse med
1.546,60 kr. med tillæg af moms. landsretten tilkendte ikke advokat a salær for udførelse af
forsvaret, idet landsretten anførte, at sagens udførelse havde været behæftet med så væsentlige
mangler, at beskikkelsen var ophævet. landsretten henviste i det hele til de grunde, som var
anført i landsrettens kendelse af 18. marts 2015, hvorved advokat a blev afbeskikket.
advokat a kærede landsrettens kendelse af 18. marts 2015 om afbeskikkelse til den særlige
klageret.
den særlige klageret afviste kæremålet ved kendelse af 22. maj 2015. af kendelsen fremgår
bl.a.:
       ”landsrettens kendelse er begrundet i hensynet til, at tiltalte får et tilstrækkeligt forsvar,
       jf. herved retsplejelovens § 736, stk. 1. kendelsen skal derfor uanset kendelsens henvis-
       ning til principperne i retsplejelovens § 736, stk. 2, jf. § 733, stk. 2, kæres efter de al-
       mindelige bestemmelser i retsplejelovens kapitel 85. herefter afvises kæremålet.”
den 7. september 2015 meddelte procesbevillingsnævnet advokat a tilladelse til kære til
højesteret af landsrettens kendelse af 18. marts 2015 om afbeskikkelse med bemærkning, at
nævnet ikke herved havde taget stilling til, om kære kræver tilladelse fra nævnet. pro-
cesbevillingsnævnet meddelte samme dag advokat a tilladelse til at kære landsrettens
beslutning af 23. marts 2015 om salær til højesteret.
den 20. oktober 2015 frafaldt t sin anke, hvorefter landsretten ved retsbog af 2. november
2015 hævede sagen og besluttede, at tiltalte skulle betale sagens omkostninger for landsretten.
anbringender
advokat a har navnlig anført, at retsplejelovens § 736 og den europæiske menne-
skerettighedskonventions artikel 6 ikke giver hjemmel til at afbeskikke en forsvarer uden an-
                                                - 5 -
modning fra tiltalte eller forsvareren. det var tiltaltes opfattelse, at han havde haft et ordent-
ligt forsvar, og at forsvaret blev gennemført grundigt, omhyggeligt, engageret og professio-
nelt, og tiltalte var utilfreds med, at sagen skulle gå om. det kan ikke mod tiltaltes opfattelse
lægges til grund, at forsvaret var åbenlyst ineffektivt.
tiltalte har sammen med sin forsvarer ret til at tilrettelægge forsvaret på en måde, som de er
enige om, og tiltaltes opfattelse af, om han har fået et relevant og tilstrækkeligt forsvar, må
lægges til grund.
desuden kunne retsformanden gennem opfordringer og spørgsmål til forsvaret have grebet
ind over for forhold, som denne fandt i forsvarets interesse, hvilket ikke skete. afgørelsen om
afbeskikkelse blev truffet uden varsel, uden at der var nedlagt påstand herom og uden forud-
gående forhandling, og landsretten havde ikke i løbet af dagen tilkendegivet, at man var util-
freds med forsvarets kvalitet. retsformanden forholdt sig med en enkelt undtagelse passiv
under hele hovedforhandlingen.
kendelsen henviser til principperne i retsplejelovens § 736, stk. 2, jf. § 733, stk. 2. det cen-
trale i disse bestemmelser er, at retten ved kendelse kan nægte at beskikke den advokat, sig-
tede ønsker, som forsvarer, hvis dennes medvirken vil medføre en forsinkelse af betydning for
sagens fremme, eller der er påviselig risiko for, at advokaten vil hindre eller modvirke sagens
opklaring. ingen af de anførte betingelser foreligger i sagen. der er tale om en indgribende
beslutning, der berører såvel tiltalte, forurettede, vidnerne samt forsvaret. der må derfor stilles
krav om klar lovhjemmel. principperne i retsplejelovens § 736, stk. 2, jf. § 733, stk. 2, udgør
ikke sådan klar lovhjemmel.
under sin forklaring for landsretten fremtog tiltalte en erklæring fra retslægerådet, som for-
svareren ikke var bekendt med. anklageren oplyste, at det kunne lægges til grund, at tiltaltes
kræfter i venstre arm var reduceret. der var derfor ikke behov for dokumentation af retslæge-
rådets erklæring.
afhøringen af b var fyldestgørende og byggede ikke på en misforståelse af hendes forklaring
for byretten, hvor han selv foretog afhøringen af hende om samme tema. hvis landsretten
havde problemer med at gengive bs forklaring, burde retten have stillet opklarende
                                               - 6 -
spørgsmål. han spurgte vidnet, om hun huskede at have udtalt sig som anført i den indankede
dom for så vidt angår forløbet den 17. december 2013. anklageren ønskede, at hele
forklaringen blev foreholdt vidnet, hvilket forsvareren herefter gjorde.
forud for hovedforhandlingen havde han til brug for landsrettens afgørelse af, om tiltaltes
hovedvidne måtte afgive vidneforklaring, oplyst, at forældremyndighedssagen var afsluttet
ved forlig indgået for landsretten i oktober 2014 i landsrettens sag nr. v.l. b-1399-14. da
anklageren under hovedforhandlingen havde brug for at få fastslået tidspunktet for mødet i
statsforvaltningen, fandt han det relevant at dele sin viden herom med anklageren, som straks
lagde tidspunktet til grund. der er herefter ikke tale om en bestridt kendsgerning, som kræ-
vede dokumentation.
han gennemgik i sit første indlæg såvel de retlige som de bevismæssige spørgsmål i sagen.
han fremsatte ikke udtalelser, der burde kunne forstås som personlige angreb på retten og
anklageren. han anførte kritik af anklagerens anbringende om, at hvis man lagde forurettedes
forklaring om volden til grund, måtte man også lægge hendes forklaring om truslerne til
grund, idet han anførte, at det næppe ville gå en jurastuderende godt, hvis denne ved eksa-
mensbordet på tilsvarende måde redegjorde for bevisvurderingen. han bad anklageren om at
redegøre for sit synspunkt på en retsvidenskabelig forsvarlig måde i sit andet indlæg. dom-
merne kan have følt sig stødt, hvilket kan være årsagen til, at forsvarerens retsvidenskabelige
bemærkninger i kendelsen er beskrevet som personlige angreb.
der var god grund til at anfægte bs troværdighed, og han anførte detaljeret, hvorfor man ikke
kunne have tillid til hendes forklaring. det var vigtigt for tiltalte, at landsretten blev oplyst
om, at forurettede ikke var den person, hun udgav sig for at være, og at landsretten vurderede
hendes troværdighed i lyset heraf.
han henledte rettens opmærksomhed på, hvilke retlige konsekvenser udelukkelsen af tiltaltes
hovedvidne måtte have for bevisbedømmelsen. anklageren havde henvist til vidnets over-
værelse af forhold 2 som en strafskærpende omstændighed, hvilket kunne udgøre et dilemma i
forhold til landsrettens afvisning af vidnet. der er tale om en misforståelse, når det i kendelsen
er anført, at forsvarerens bemærkninger nærmest måtte forstås som en opfordring til at straffe
                                                - 7 -
hårdest muligt for at understrege forsvarerens synspunkter i relation til en bevisførelse, som
landsretten tidligere havde afslået.
de forhold, som landsretten har kritiseret, kunne i øvrigt være afhjulpet under hovedforhand-
lingen, således at sagen ikke skulle gå om.
kæremålet er omfattet af reglerne om kære for sagens parter, idet kendelsen retter sig mod
tiltalte som part, og ikke mod forsvareren. landsrettens kendelse om afbeskikkelse har haft
retlige virkninger for såvel tiltalte som forsvareren, og de er derfor begge berettiget til at kære.
for så vidt angår spørgsmålet om salær har advokat a anført, at han har anvendt 14 timer og
30 minutter, hvoraf 6 timer er kørsel. anklagemyndigheden havde bedt om reservation af to
retsdage. den anden retsdag blev aflyst med så kort varsel, at han ikke kunne aftale andre
møder.
anklagemyndigheden har navnlig anført, at vestre landsrets kendelse af 18. marts 2015 –
selv om den er truffet under henvisning til principperne i retsplejelovens § 736, stk. 2, jf. §
733, stk. 2 – er begrundet i hensynet til, at tiltalte får et tilstrækkeligt forsvar, jf. retspleje-
lovens § 736, stk. 1.
en ordlydsfortolkning af retsplejelovens § 736, stk. 1, taler ikke imod, at afbeskikkelse af en
forsvarer kan ske på rettens initiativ, hvis betingelserne herfor i øvrigt er opfyldt. bestemmel-
sen skal forstås i lyset af den europæiske menneskerettighedskonventions artikel 6, stk. 3, litra
c, hvorefter domstolene må antages at være forpligtet til at gribe ind i sager, hvor forsvaret
synes åbenlyst ineffektivt. bestemmelsen må tillige ses i sammenhæng med de øvrige be-
stemmelser om beskikkelse og afbeskikkelse af forsvarere i retsplejelovens kapitel 66. der
skal således ved vurderingen af, om beskikkelse af en offentlig forsvarer kan tilbagekaldes,
når det findes nødvendigt i forsvarets interesse, lægges vægt på de grundlæggende retspleje-
mæssige hensyn til som led i en retfærdig rettergang at sikre et troværdigt og effektivt forsvar
for den sigtede i en straffesag. dette taler ligeledes for, at tilbagekaldelse af en beskikkelse
efter retsplejelovens § 736, stk. 1, kan ske på rettens initiativ, hvis retten vurderer, at det er
nødvendigt i forsvarets interesse. der er således den fornødne hjemmel i retsplejelovens §
736, stk. 1, til, at afbeskikkelse af en forsvarer kan ske på rettens initiativ.
                                                - 8 -
ved vurderingen af, om afbeskikkelse af advokat a i den konkrete sag har været nødvendig i
forsvarets interesse, skal der foretages en afvejning af hensynet til det frie forsvarervalg over
for hensynet til en retfærdig rettergang med tilstrækkeligt og effektivt forsvar. det beskrevne
begivenhedsforløb giver grundlag for at antage, at den tiltalte under sagen ikke har fået det
fornødne forsvar, således at en gennemførelse af straffesagen kunne risikere at kollidere med
tiltaltes fundamentale rettigheder efter den europæiske menneskerettighedskonventions artikel
6. landsrettens vurdering af begivenhedsforløbet må tillægges afgørende betydning, og på
denne baggrund er betingelserne i retsplejelovens § 736, stk. 1, for afbeskikkelse af advokat a
opfyldt.
landsrettens afgørelse om ikke at tilkende advokat a salær for udførelsen af forsvaret er en
naturlig følge af afgørelsen om at afbeskikke advokaten. i mange sager om fastsættelse af
salær er der tale om en konkret vurdering, som foretages af den ret, der har foretaget
beskikkelsen, når der skal træffes afgørelse om salær. dette sker under hensyntagen til det
opnåede resultat, sagens beskaffenhed og arbejdets omfang.
på baggrund af en ordlydsfortolkning af retsplejelovens § 741 og sagens særegne omstændig-
heder er der ikke grundlag for at tilsidesætte vestre landsrets skøn i forbindelse med afgørel-
sen om salær. landsrettens afgørelse er endvidere i overensstemmelse med, at det i den juri-
diske litteratur er anført, at der ikke kan gøres krav på salær for handlinger, som efter rettens
opfattelse ikke burde have været foretaget, fordi de er uden betydning for forsvaret.
højesterets begrundelse og resultat
formalitetsspørgsmål i sag 199/2015
t kan som part i sagen for landsretten kun kære landsrettens kendelse af 18. marts 2015 om
afbeskikkelse af den beskikkede forsvarer, advokat a, til højesteret under tilsvarende
betingelser som nævnt i retsplejelovens § 968 og med tilladelse fra procesbevillingsnævnet,
jf. retsplejelovens § 968 a, stk. 1. da sådan tilladelse ikke foreligger for så vidt angår t,
afvises kæremålet vedrørende landsrettens kendelse af 18. marts 2015 i forhold til t.
landsrettens kendelse af 18. marts 2015 retter sig mod advokat a, som ikke var part i sagen
for landsretten. advokat a kan derfor kære landsrettens kendelse om afbeskikkelse under
                                                   - 9 -
tilsvarende betingelser som anført i retsplejelovens § 968 uden tilladelse fra
procesbevillingsnævnet, jf. retsplejelovens § 968 a, stk. 4.
kæremålet blev modtaget i vestre landsret den 10. september 2015, og kæremålet er derfor
ikke rettidigt iværksat, jf. retsplejelovens § 969, stk. 1. efter en samlet vurdering af omstæn-
dighederne i forbindelse med advokat as kære af landsrettens kendelse af 18. marts 2015
finder højesteret imidlertid, at advokat as kæremål bør tillades i medfør af retsplejelovens §
969, stk. 1, jf. § 910, stk. 2, 1. pkt., sidste led.
spørgsmålet om afbeskikkelse
landsrettens kendelse af 18. marts 2015 om afbeskikkelse af advokat a som forsvarer er –
uanset henvisningen til principperne i retsplejelovens § 736, stk. 2, jf. § 733, stk. 3 –
begrundet i hensynet til, at tiltalte får et tilstrækkeligt forsvar, jf. herved retsplejelovens § 736,
stk. 1, 1. led.
ifølge retsplejelovens § 736, stk. 1, 1. led, kan beskikkelsen af en offentlig forsvarer tilbage-
kaldes, når det findes nødvendigt i forsvarets interesse. højesteret finder, at tilbagekaldelse
efter denne bestemmelse kan ske uden anmodning fra tiltalte, hvis det er nødvendigt for som
led i en retfærdig rettergang at sikre den tiltalte et effektivt forsvar, og mindre indgribende
foranstaltninger end afbeskikkelse ikke findes at være tilstrækkelige, jf. herved også artikel 6,
stk. 3, litra c, i den europæiske menneskerettighedskonvention.
det fremgår af landsrettens kendelse, at der blandt domsmandsrettens medlemmer var enig-
hed om, at det ville være uforsvarligt at træffe afgørelse i sagen på det foreliggende grundlag.
retten lagde herved vægt på, at forsvarerens optræden i sagen, herunder afhøringer og proce-
dure, var af en sådan karakter, at der ikke var givet tiltalte et relevant og tilstrækkeligt forsvar.
retten fremhævede i den forbindelse en række forhold, herunder at forsvarerens afhøring af
det vidne, som efter tiltalen i sagen havde været udsat for vold mv., var utilstrækkelig, at for-
svarerens procedure ikke forholdt sig til de relevante bevistemaer i sagen, og at forsvarerens
bemærkninger om strafudmålingen nærmest måtte forstås som en opfordring til at straffe hår-
dest muligt for at understrege forsvarerens synspunkter i relation til en bevisførelse, som
landsretten tidligere havde afslået.
                                                 - 10 -
højesteret tiltræder efter de foreliggende oplysninger, at forsvaret af tiltalte var så mangel-
fuldt, at det var nødvendigt for landsretten at afbeskikke forsvareren for – som led i en retfær-
dig rettergang – at sikre tiltalte et effektivt forsvar. dette gælder, selv om tiltalte ikke anmo-
dede om afbeskikkelse.
højesteret stadfæster herefter landsrettens kendelse af 18. marts 2015 om afbeskikkelse af
advokat a som forsvarer.
spørgsmålet om salær
som nævnt foran var advokat as arbejde som forsvarer så mangelfuldt, at det var nødvendigt
at afbeskikke ham. sagen skulle herefter gå om med nye dommere og domsmænd og ny
forsvarer, og de arbejdsopgaver, som advokat a havde udført, må anses for at være uden
værdi for forsvaret af tiltalte.
højesteret tiltræder herefter, at advokat a ikke er berettiget til salær for det arbejde, han
havde udført inden afbeskikkelsen, og stadfæster derfor landsrettens beslutning af 23. marts
2015 herom.
                                          thi bestemmes:
kæremålet vedrørende landsrettens kendelse af 18. marts 2015 afvises i forhold til t.
landsrettens kendelse af 18. marts 2015 og landsrettens beslutning af 23. marts 2015 stad-
fæstes.


text:
                             højesterets dom
                        afsagt torsdag den 3. december 2015
sag 136/2015
(2. afdeling)
anklagemyndigheden
mod
t
(advokat kåre pihlmann, beskikket)
i tidligere instanser er afsagt dom af københavns byret den 2. oktober 2013 og af østre
landsrets 23. afdeling den 22. januar 2015.
i pådømmelsen har deltaget fem dommere: jytte scharling, jon stokholm, michael rekling,
lars hjortnæs og kurt rasmussen.
påstande
dommen er anket af t, der har påstået frifindelse for konfiskation af ejendommen x-vej 1, ...,
..., subsidiært at der konfiskeres et beløb på op til 3,1 mio. kr. i friværdien i ejendommen.
anklagemyndigheden har påstået stadfæstelse af landsrettens dom, subsidiært at ejendommen
konfiskeres i medfør af straffelovens § 75, stk. 2, eller § 76 a, stk. 1, og mere subsidiært at der
hos t konfiskeres 3,1 mio. kr., herunder således at der sker konfiskation af indtil 3,1 mio. kr. i
friværdien i ejendommen, jf. straffelovens § 75, stk. 1.
procesbevillingsnævnet har den 15. juni 2015 meddelt tilladelse til anke af landsrettens dom,
således at tilladelsen omfatter spørgsmålet om konfiskation af den faste ejendom.
                                                 - 2 -
anbringender
t har anført navnlig, at der ikke med hjemmel i straffelovens § 75, stk. 1, kan ske konfiska-
tion af ejendommen x-vej 1, idet ejendommen ikke kan betragtes som udbyttet ved en straf-
bar handling. ejendommen er købt for 3,4 mio. kr., og t er alene dømt for hæleri med hensyn
til 3,1 mio. kr. ejendommen er således ikke udelukkende erhvervet for udbyttet ved en straf-
bar handling.
t har afholdt alle udgifter på ejendommen siden erhvervelsen i 2011, herunder en række for-
bedringsudgifter i form af elinstallationer, haveanlæg og blikkenslagerarbejde, som må anta-
ges at have forøget ejendommens værdi. endvidere må ejendommen antages at være omfattet
af den generelle værdistigning på boligmarkedet, hvorfor ejendommens værdi på tidspunktet
for landsrettens dom væsentligt oversteg 3,1 mio. kr.
der kan heller ikke ske konfiskation af ejendommen med hjemmel i straffelovens § 76 a, stk.
1, idet betingelserne herfor ikke er opfyldt.
subsidiært kan der højst konfiskeres værdier svarende til det modtagne udbytte på 3,1 mio. kr.
anklagemyndigheden har anført navnlig, at ejendommen er købt for beløb, som i al væsent-
lighed stammer fra strafbare forhold, idet t er dømt for hæleri af særlig grov beskaffenhed
med hensyn til 3,1 mio. kr. ejendommen er således umiddelbart trådt i stedet for det oprinde-
lige udbytte og bør konfiskeres som udbyttet ved en strafbar handling, jf. straffelovens § 75,
stk. 1, subsidiært § 75, stk. 2, eller § 76 a, stk. 1.
mere subsidiært bør der i hvert fald konfiskeres 3,1 mio. kr. som udbytte fra hæleri, herunder
således at der konfiskeres indtil 3,1 mio. kr. i friværdien i ejendommen, jf. straffelovens § 75,
stk. 1.
supplerende sagsfremstilling
t har for højesteret fremlagt en opgørelse af 4. november 2015 fra statsautoriseret revisor
inge nilson. opgørelsen er udarbejdet på grundlag af oplysninger givet af t, og det fremgår
                                                - 3 -
heraf, at der i perioden fra den 1. april 2011 til den 23. oktober 2015 er afholdt faste udgifter
til el, varme, forsikring, ejendomsskatter mv. for ca. 257.000 kr., og at der i samme periode er
afholdt udgifter til istandsættelser og forbedringer på ejendommen på ca. 943.000 kr.
retsgrundlaget
straffelovens § 75, stk. 1, lyder således:
        ”§ 75. udbyttet ved en strafbar handling eller et hertil svarende beløb kan helt eller del-
        vis konfiskeres. savnes der fornødent grundlag for at fastslå beløbets størrelse, kan der
        konfiskeres et beløb, som skønnes at svare til det indvundne udbytte.”
bestemmelsen er udformet i overensstemmelse med straffelovrådets udkast i betænkning nr.
355/1964 om konfiskation, og i bemærkningerne til lovforslaget (folketingstidende 1964-65,
tillæg a, sp. 949-968) er der henvist til straffelovrådets bemærkninger til betænkningens lov-
udkast.
i betænkning nr. 355/1964 hedder det (s. 20-24) bl.a.:
        ”til § 77.
        …
        b. nærmere om de forskellige typer af konfiskationsobjekter.
        1. udbytte.
        ved udtrykket ”udbyttet” i udkastets § 77, stk. 1, [lovens § 75] sigtes til det oprindelige
        udbytte, d.v.s. de genstande, herunder penge, der er indvundet umiddelbart ved det
        strafbare forhold. som nævnt vil der imidlertid sjældent i straffesager foreligge spørgs-
        mål om konfiskation af dette oprindelige udbytte. i nogle tilfælde har det ikke på noget
        tidspunkt kunnet konkretiseres (overskud ved ulovlig forretningsvirksomhed), i andre
        tilfælde er det omsat på det tidspunkt, da straffesagen rejses. den praktisk relevante del
        af bestemmelsen i § 77, stk. 1, er således reglen om konfiskation af et til udbyttet sva-
        rende beløb.
        bestemmelsen angår alene konfiskation af erhvervet udbytte; der foreslås ikke tilveje-
        bragt hjemmel for - som efter den tidligere prislovgivning - at konfiskere tilsigtet ud-
        bytte.
                                                - 4 -
       iøvrigt indebærer den nærmere fastlæggelse af begrebet udbytte (eller et dertil svarende
       beløb) flere vanskelige problemer, hvoraf nogle skal omtales i det følgende.
       …”
straffelovens § 76 a, stk. 1, 2, 4 og 5, er sålydende:
       ”§ 76 a. der kan foretages hel eller delvis konfiskation af formuegoder, der tilhører en
       person, som findes skyldig i en strafbar handling, når
       1) handlingen er af en sådan karakter, at den kan give betydeligt udbytte, og
       2) den efter loven kan straffes med fængsel i 6 år eller derover eller er en overtrædelse
           af lovgivningen om euforiserende stoffer.
       stk. 2. under betingelser som nævnt i stk. 1 kan der foretages hel eller delvis konfiska-
       tion af formuegoder, som den pågældendes ægtefælle eller samlever har erhvervet,
       medmindre
       1) formuegodet er erhvervet mere end 5 år før den strafbare handling, som danner
           grundlag for konfiskation efter stk. 1, eller
       2) ægteskabet eller samlivsforholdet ikke bestod på tidspunktet for erhvervelsen.
       …
       stk. 4. konfiskation efter stk. 1-3 kan ikke ske, hvis den pågældende sandsynliggør, at
       et formuegode er erhvervet på lovlig måde eller for lovligt erhvervede midler.
       stk. 5. i stedet for konfiskation af bestemte formuegoder efter stk. 1-3 kan der konfiske-
       res et beløb svarende til deres værdi eller en del heraf.”
bestemmelsen blev oprindeligt indsat ved lov nr. 411 af 10. juni 1997, og af bemærkningerne
til lovforslaget (folketingstidende 1996-97, tillæg a, lovforslag nr. l 98, s. 2502-2504) frem-
går bl.a.:
       ”6.4. justitsministeriets overvejelser
       efter justitsministeriets opfattelse er der behov for en ændring af reglerne om konfiska-
       tion af udbytte fra kriminalitet, så det i højere grad end i dag kan sikres, at dømte frata-
       ges den vinding, som de har haft ved kriminelle aktiviteter. herved understreges prin-
       cippet om, at kriminalitet ikke skal kunne betale sig. det gælder navnlig - men ikke
       udelukkende - den mere professionelt tilrettelagte kriminalitet, herunder ikke mindst
       narkotikakriminalitet.
                                          - 5 -
med de gældende regler kan det således i visse situationer forekomme urimeligt, at an-
klagemyndigheden har den fulde bevisbyrde for, at der er tale om udbytte fra krimina-
litet.
det gælder eksempelvis, hvor en person, der er dømt for omfattende narkotikakrimina-
litet, også efter konfiskation af udbyttet fra disse forhold er i besiddelse af større for-
mueværdier, f.eks. i form af større pengebeløb eller fast ejendom, lystfartøj, bil m.v., og
hvor det efter oplysningerne om den dømtes indtægter forekommer usandsynligt, at
disse værdier er opnået på lovlig vis. i disse tilfælde vil det ofte være umuligt for poli-
tiet og anklagemyndigheden at føre bevis for, at der er tale om udbytte af kriminelle ak-
tiviteter.
det kan medføre, at en person, der er dømt for omfattende handel med narkotika, og
som kun har haft helt beskedne indtægter, kan bevare meget betydelige værdier, der
stammer fra kriminalitet, der ikke er opklaret.
som det fremgår af beskrivelsen ovenfor under pkt. 6.3., er der i flere europæiske lande
gennemført regler om udvidet adgang til konfiskation i sager af denne karakter, og i
norge har et lovforberedende udvalg netop stillet forslag herom. endvidere indeholder
fn's narkotikakonvention en opfordring til de deltagende stater om at overveje regler af
denne karakter.
på den baggrund foreslås det, at der indføres en ny bestemmelse i straffelovens § 76 a
om udvidet adgang til konfiskation ved visse grove lovovertrædelser. bestemmelsen er
inspireret af forslaget i den norske betænkning om konfiskation fra september 1996, jf.
ovenfor under pkt. 6.3.2.
en udvidet adgang til konfiskation bør efter justitsministeriets opfattelse indeholde to
hovedelementer: der bør være adgang til at konfiskere udbytte af ikke-identificeret kri-
minalitet, og det bør pålægges den dømte at sandsynliggøre, at dennes formueværdier
ikke stammer fra kriminalitet, således at der kan foretages konfiskation, hvis den på-
gældende ikke kan give oplysninger, der giver en fornuftig forklaring på, hvordan for-
muen er tilvejebragt.
de gældende regler om konfiskation indebærer, at anklagemyndigheden skal bevise, at
de formuegoder, som skal konfiskeres, stammer fra kriminalitet, og at anklagemyndig-
heden i den forbindelse - i hvert fald i et vist omfang - skal konkretisere den strafbare
handling, som udbyttet stammer fra. af hensyn til den enkelte borgers retssikkerhed bør
det være den almindelige regel, at myndighederne ikke kan forlange, at borgeren rede-
gør for den lovlige oprindelse af sin formue.
inden for et forholdsvis snævert område, hvor det på sædvanlig måde bevises, at en per-
son har begået alvorlig kriminalitet af en type, som erfaringsmæssigt kan give betydeligt
udbytte, og hvor der på baggrund af denne kriminalitet og de store formueværdier, den
pågældende ejer, er en velbegrundet mistanke om, at den opklarede kriminalitet kun er
en del af den kriminalitet, som tiltalte har begået, findes det imidlertid rimeligt og vel-
begrundet at stille et krav om, at tiltalte redegør for, at formuen er lovligt erhvervet.
                                         - 6 -
det foreslås således, at udvidet konfiskation alene kan foretages over for en person, som
findes skyldig i en lovovertrædelse, der har en strafferamme på 6 års fængsel eller mere.
dette svarer til kriminalitetskravet ved indgreb i meddelelseshemmeligheden, jf. rets-
plejelovens § 781, stk. 1, nr. 3, og ved anvendelse af agenter, jf. retsplejelovens § 754 a,
nr. 3.
justitsministeriet finder det dog nødvendigt at tilføje en enkelt yderligere lovovertræ-
delse, hvor udvidet konfiskation - uanset en lavere strafferamme end 6 års fængsel - fin-
des særligt relevant og velbegrundet. det gælder groft tyveri (straffelovens § 286, stk.
1), som har en øvre strafferamme på 4 års fængsel.
ud over dette krav til strafferammen foreslås det, at den pågældende skal være dømt for
en lovovertrædelse, der kan give betydeligt udbytte. hensigten er således at ramme per-
soner, som lever af eller har betydelige indtægter ved kriminalitet.
det skal i den forbindelse fremhæves, at det efter forslaget ikke kræves, at lovovertræ-
delsen i den konkrete sag har givet et sådant udbytte, blot den ”kan give” dette. døm-
mes en person f.eks. for indsmugling af en større mængde narkotika, jf. straffelovens §
191, men ikke for salg, vil betingelsen være opfyldt, hvis salget af narkotikaen kunne
have indbragt et betydeligt udbytte. også forsøg på lovovertrædelser kan danne grund-
lag for udvidet konfiskation.
ud over grov berigelseskriminalitet og grov narkotikakriminalitet kan udvidet konfi-
skation i praksis f.eks. tænkes anvendt ved penge- eller dokumentfalsk, jf. straffelovens
§ 166 og § 171.
konfiskation efter den foreslåede bestemmelse er - på samme måde som konfiskation
efter de gældende bestemmelser - ikke obligatorisk (”kan foretages”).
bestemmelsen forudsættes navnlig anvendt over for større pengebeløb eller andre li-
kvide formueværdier, som tiltalte ikke kan give nogle fornuftig forklaring på, f.eks.
værdipapirer, indeståender på bankkonti (eventuelt i udlandet) eller kontantbeløb (f.eks.
opbevaret under mistænkelige omstændigheder ved nedgravning eller gemt på loftet).
justitsministeriet foreslår ikke nogen fast minimumsgrænse for konfiskationskravets
størrelse, men mindre værdier - i nutidens prisleje i størrelsesordenen ca. 50.000 kr. -
skal ikke være omfattet.
bestemmelsen kan dog også anvendes over for andre formuegoder i form af f.eks. fast
ejendom, biler, men på dette område vil der formentlig jævnligt være anledning til at
operere med en lidt højere mindstegrænse, hvis formuegodet har været i tiltaltes besid-
delse i lang tid, og det ikke har en luksuspræget karakter. for så vidt angår disse for-
muegoder forudsættes bestemmelsen således især anvendt over for liebhaverboliger,
dyre biler, lystfartøjer og lignende mere eksklusive formuegoder. over for mindre luk-
susprægede formuegoder vil konfiskation f.eks. kunne komme på tale, hvis et formue-
gode (som f.eks. en fast ejendom eller en bil), der sædvanligvis lånefinansieres, efter de
                                                - 7 -
       tilgængelige oplysninger må anses for købt for kontante midler, f.eks. fordi der ikke er
       tinglyst pantehæftelser.
       i modsætning til, hvad der gælder for konfiskation af udbytte efter den gældende be-
       stemmelse i straffelovens § 75, stk. 1, forudsætter den foreslåede bestemmelse i § 76 a,
       at det formodede udbytte er i behold. det er angivet ved anvendelsen af fællesbegrebet
       ”formuegoder”, som indebærer, at konfiskationen skal rette sig imod identificerbare
       pengebeløb, værdipapirer, løsøre, fast ejendom m.v.
       der er dog også ved udvidet konfiskation adgang til i stedet at konfiskere et beløb sva-
       rende til værdien af de nævnte formuegoder, jf. det foreslåede § 76 a, stk. 4.
       formuegoder, som er erhvervet på lovlig måde eller for lovligt erhvervede midler, bør
       naturligvis ikke konfiskeres, og også personer, som dømmes for alvorlig kriminalitet,
       der kan begrunde anvendelse af udvidet konfiskation, kan have formue, som er erhver-
       vet på denne måde.
       ud fra den kriminalitet, som lovovertræderen har begået, må udgangspunktet imidlertid
       være, at al formue, som lovovertræderen ejer, og som vedkommende ikke kan bevise er
       lovligt erhvervet, kan konfiskeres. på den anden side bør der ikke stilles alt for strenge
       krav for at undtage formuegoder fra konfiskation. det foreslås derfor, at tiltalte skal
       ”sandsynliggøre”, at formuegodet er erhvervet lovligt, jf. det foreslåede § 76 a, stk. 3.
       det må bero på en konkret vurdering, om dette bevis skal føres ved fremlæggelse af
       skriftlig dokumentation i form af kvitteringer, selvangivelser med oplysning om (lovlig)
       indtægt og formue eller forklaringer fra vidner, eller om tiltaltes forklaring om formue-
       godernes oprindelse er tilstrækkeligt troværdig.
       …”
bestemmelsen er senere ændret (ved lov nr. 436 af 10. juni 2003 og lov nr. 366 af 24. maj
2005) således, at bl.a. henvisningen til lov om euforiserende stoffer er tilføjet.
højesterets begrundelse og resultat
sagen angår for højesteret, om ts faste ejendom x-vej 1, ..., ..., eller et beløb på indtil 3,1
mio. kr. skal konfiskeres.
t er blevet tiltalt og domfældt for navnlig hæleri af særlig grov beskaffenhed efter straffelo-
vens § 290, stk. 2, jf. stk. 1, ved i en periode fra november 2010 til marts 2011 på sine konti at
have modtaget i alt ca. 3,1 mio. kr., som hun brugte til at købe ejendommen i ... for, og derved
reelt medvirkede til at sikre a udbytte fra et forhold, som hun vidste eller bestemt formodede
var strafbart.
                                               - 8 -
t erhvervede ved skøde af 23. februar 2011 ejendommen i ..., som hun bor i, for 3,4 mio. kr.
anklagemyndigheden har gjort gældende, at hele ejendommen bør konfiskeres principalt i
medfør af straffelovens § 75, stk. 1, om udbyttekonfiskation.
da udbyttet ved ts strafbare handling efter tiltalen og landsrettens bevisresultat udgør ca. 3,1
mio. kr., mens den pågældende ejendom er købt for 3,4 mio. kr. kontant, finder højesteret, at
der ikke er grundlag for i medfør af § 75, stk. 1, at konfiskere hele ejendommen som værende
umiddelbart trådt i stedet for udbyttet på 3,1 mio. kr.
anklagemyndigheden har subsidiært gjort gældende, at hele ejendommen bør konfiskeres i
medfør af straffelovens § 75, stk. 2, eller § 76 a, stk.1, eller en kombination mellem disse be-
stemmelser og § 75, stk. 1.
højesteret finder, at betingelserne for konfiskation i straffelovens § 75, stk. 2, ikke er opfyldt,
idet konfiskation af ts bolig i ... ikke kan anses for påkrævet for at forebygge yderligere lov-
overtrædelser, og idet der ikke foreligger særlige omstændigheder, som i øvrigt taler derfor.
efter straffelovens § 76 a, stk. 1, kan formuegoder, som tilhører en person, der findes skyldig
i en strafbar handling, konfiskeres helt eller delvis, når handlingen er af en sådan karakter, at
den kan give betydeligt udbytte, og den efter loven kan straffes med fængsel i 6 år eller der-
over eller er en overtrædelse af lovgivningen om euforiserende stoffer. konfiskation kan ikke
ske, hvis den pågældende sandsynliggør, at formuegodet er erhvervet på lovlig måde eller for
lovligt erhvervede midler, jf. stk. 4.
af forarbejderne til bestemmelsen i § 76 a fremgår bl.a., at den har til formål i højere grad at
sikre, at dømte kan fratages den vinding, de har haft ved kriminelle aktiviteter. hensigten er
således at ramme personer, der lever af eller har betydelige indtægter ved kriminalitet, og
hvor der er en velbegrundet mistanke om, at den opklarede kriminalitet kun er en del af den
kriminalitet, som den dømte har begået. i sådanne tilfælde er det ifølge forarbejderne rimeligt
at kræve, at den tiltalte redegør for, at formuen er lovligt erhvervet. der bør dog ikke stilles alt
                                                - 9 -
for strenge krav for at undtage formuegoder fra konfiskation, idet det må bero på en konkret
vurdering, om tiltalte kan sandsynliggøre, at formuegodet er lovligt erhvervet, ved f.eks. at
fremlægge kvitteringer eller selvangivelser eller ved vidneforklaringer, eller om tiltaltes for-
klaring om erhvervelsen er tilstrækkeligt troværdig.
t blev tiltalt og senere dømt for hæleri ved at have modtaget nærmere specificerede over-
førsler til sine bankkonti på i alt 3,1 mio. kr., der stammede fra hovedmanden, as kriminalitet.
tiltalen blev rejst som sket, uanset at anklagemyndigheden var bekendt med, at hun på davæ-
rende tidspunkt havde købt boligen i ... for 3,4 mio. kr. under grundlovsforhøret i køben-
havns byret den 5. oktober 2011 forklarede hun bl.a., at købesummen for ejendommen var
betalt kontant, og at hun havde pengene fra salg af to lejligheder samt fra salget af en fri-
mærke- og møntsamling. under hovedforhandlingen i københavns byret forklarede hun bl.a.
om overførslerne til sine konti, at hun var i tvivl om, hvorvidt en overførsel på 200.000 kr.
havde noget med frimærkesalget at gøre. efter de oplysninger, der foreligger for højesteret,
har politiet ikke efterforsket, om en del af købesummen for ejendommen kan hidrøre fra en
anden kilde end fra salget af den frimærke- og møntsamling, som landsretten har lagt til grund
hidrørte fra a, eller fra pengeoverførsler fra ham. i forbindelse med sit subsidiære anbrin-
gende om konfiskation i medfør af straffelovens § 76 a, stk. 1, har anklagemyndigheden ikke
anfægtet, at forskellen på købesummen på 3,4 mio. kr. og udbyttet modtaget fra a på 3,1 mio.
kr. kan være tilvejebragt med lovligt erhvervede midler, jf. § 76 a, stk. 4.
på baggrund af forarbejderne til straffelovens § 76 a sammenholdt med de nævnte omstæn-
digheder finder højesteret, at det uanset oplysningerne om ts beskedne indtægtsforhold må
anses for tilstrækkeligt sandsynliggjort, at den del af købesummen for ejendommen i ..., som
overstiger 3,1 mio. kr., er betalt med lovligt erhvervede midler.
højesteret finder herefter, at betingelserne ikke er opfyldt for at konfiskere hele ejendommen i
..., men at der er grundlag for at konfiskere ts udbytte af den pådømte kriminalitet på ca. 3,1
mio. kr., jf. straffelovens § 75, stk. 1. det kan ikke føre til, at der ikke skal ske konfiskation af
dette udbytte, at hun har afholdt alle udgifter på ejendommen siden erhvervelsen i 2011, og at
ejendommens nuværende værdi er uoplyst.
                                              - 10 -
højesteret tager derfor anklagemyndighedens mere subsidiære påstand til følge, således at der
i medfør af straffelovens § 75, stk. 1, konfiskeres 3,1 mio. kr., herunder således at der sker
konfiskation af indtil 3,1 mio. kr. i friværdien i den faste ejendom i ....
                                      thi kendes for ret:
hos t konfiskeres 3,1 mio. kr., herunder således at der sker konfiskation af indtil 3,1 mio. kr.
i friværdien i den faste ejendom beliggende x-vej 1, ..., ....
statskassen skal betale sagens omkostninger for højesteret.