text:
dom
afsagt den 18. august 2017
rettens nr. 6-3586/2017
politiets nr. 2300-72339-00001-17
anklagemyndigheden
mod
t
cpr-nummer …66…
x-vej
5210 odense nv
der har medvirket domsmænd ved behandlingen af denne sag.
anklageskrift er modtaget den 9. maj 2017.
t er tiltalt for
                                                  1.
overtrædelse af straffelovens § 222, stk. 1 og stk. 3, jf. 225, og § 223, stk. 1, jf. § 225,
ved den 4. februar 2017 om morgenen på adressen y-vej i odense, to gange at have haft andet
seksuelt forhold end samleje med sin steddatter f, født den 13. maj 2004, idet han ved
udnyttelse af sin fysiske og psykiske overlegenhed med sin hånd befølte f i skridtet
indledningsvis uden på trusserne, hvorefter han førte sin hånd ind under hendes trusser og
med sine fingre befølte/stimulerede hende direkte på kønsdelene, herunder på og ved klitoris,
ligesom han kort tid efter på ny førte sin hånd ind under fs trusser og igen med sine fingre
befølte/stimulerede hende direkte på hendes kønsdele, herunder på og ved klitoris.
                                                  2.
overtrædelse af straffelovens § 232, 2. led,
ved på ikke nærmere præciserede tidspunkter forud for den 21. februar 2017 på adressen y-
vej i odense, flere gange at have befølt f på numsen og lårene uden på tøjet, hvilket var egnet
til hos f at krænke hendes blufærdighed.
påstande
anklagemyndigheden har nedlagt påstand om fængselsstraf.
anklagemyndigheden har endvidere nedlagt påstand om, at tiltalte gives forbud mod at lade
børn under 18 år tage ophold i sin bolig eller selv at tage ophold hos personer hos hvem, der
opholder sig børn under 18 år (boligforbud), jf. straffelovens § 236, stk. 1, nr. 2, og
at tiltalte gives forbud mod at modtage besøg af børn under 18 år, der ikke er ledsaget af en
voksen (besøgsforbud), jf. straffelovens § 236, stk. 1, nr. 3.
der er endelitg nedlagt påstand om, at forbuddene meddeles i et af retten fastsat tidsrum, jf.
straffelovens § 236, stk. 4.
                                                   - 2 -
tiltalte har nægtet sig skyldig.
f har påstået, at tiltalte skal betale 5.000 kr. i godtgørelse for tort.
tiltalte har bestridt erstatningspligten.
tiltalte har anerkendt kravets størrelse.
sagens oplysninger
tiltalte, t, har forklaret, at han er kæreste med fs mor a. a blev skilt for 3 år siden fra b.
tiltalte og a blev kærester omkring juletid samme år, som a var blevet skilt. tiltalte blev
boende på sin oprindelige bopæl. han er fortsat ikke skilt fra sin ekskone. a har børnene f
samt d, der er to år yngre end f. tiltalte har en teenagedatter. i starten af deres forhold var
tiltalte ikke så tit hos a, når børnene var hjemme. i efteråret 2016 fortalte a børnene, at hun
og tiltalte var kærester. hun havde en snak med dem om det. tiltalte og a begyndte at spise
sammen, men var primært sammen, når børnene ikke var der. de arbejdede på at etablere en
ny familie. tiltalte og a og deres tidligere ægtefæller har alle kendt hinanden som venner de
sidste 6 år. tiltalte har kunne mærke, at gav komplikationer, at børnenes mor havde fået en ny
kæreste. han føler, at børnene har accepteret ham. i foråret 2017 begyndte tiltalte at være
mere hos a og har også kørt for børnene, når de skulle til fritidsaktiviteter eller andet. tiltalte
har jævnligt overnattet hos a. der er mørklægningsgardiner i rummet. f har lidt af angst og er
nogen gange om aftenen og natten kommet ind sengen til i a. tiltalte ligger normalt yderst og
a inderst i sengen. når f kom ind for at putte, lagde hun sig på den modsatte side af a end
tiltalte. det var ikke altid, at f fik lov til at putte hos dem. det er hyppigt sket, at f er
kommet.
den 4. februar 2017 om morgenen begyndte tiltalte og a at kæle halvt sovende og halvt
vågne. han havde ikke lagt mærke til, at f lå i sengen og havde heller ikke registreret, at hun
var kommet. han tænkte heller ikke over, at hun kunne ligge i sengen. tiltalte og a havde
lyst til hinanden, og tiltalte lagde sig ind over a. de var nok gået i gang med samlejet. tiltalte
satte hånden ned i sengen ved siden af a for at holde balancen og rykke bedre ind over a.
hans hånd var nok omkring brysthøjden på hende. han opdagede, at noget var forkert, idet
han satte hånden ned på f. han ved ikke, hvor ham ramte hende, men tror, at det nok var
under brysthøjde og over knæhøjde. han tog straks hånden til sig. han sagde et eller andet til
a om, at f var kommet ind. a varede "ja, men hun sover". tiltaltes første tanke var at skubbe
f væk. han lagde sig igen ved siden af a. de kyssede lidt, og tiltalte faldt i søvn. tiltalte
vågnede ved, at a kom ind. f var væk. de kyssede vist, og dernæst stod de op. de gik ud i
køkkenet for at lave morgenmad. f var i stuen. de spiste morgenmad sammen. tiltalte syntes
ikke, at han kunne mærke noget på f, men hun var lidt mut. a har senere fortalt ham, at f
stadig lå i sengen, da a stod op. tiltalte og a havde på et tidspunkt om morgenen en dialog
om det, at de havde prøvet at have sex, mens f var i sengen. de talte især om, hvorvidt f var
vågen. der blev ikke talt om berøring. a har forsøgt at tale med f om det passerede, men f
ville ikke snakke om det.
i ugen efter skulle a til nogle møder, og tiltalte spiste sammen med børnene og puttede dem.
foreholdt sin forklaring til politirapport, bilag 12, side 6, 3. sidste afsnit, har tiltalte forklaret,
at han nok har forklaret, at han satte hånden omkring låret eller skridtet. han afgav
forklaringen lige efter at have set fs forklaring om det samme. tiltalte kan ikke sige, om det
                                                - 3 -
gjorde ondt på f, da han pressede sin hånd ned på hende. med det samme han mærkede
hende, tog han hånden til sige. han er ikke 100 % sikker på, om han og a havde påbegyndt
samlejet.
foreholdt sin forklaring til ovennævnte politirapport, side 3, 2. afsnit, har tiltalte forklaret, at
det skete under akten. han kan ikke sige, om det skete, mens han forsøgte at komme op i a.
foreholdt sin forklaring til samme rapport, side 5, har tiltalte bestridt at have forklaret, at han
ramte fs underliv. sengen er to meter lang, og tiltalte er 1,83 meter. tiltalte lå indenfor
sengen. han ved ikke, hvordan f lå i forhold til dem. han ved ikke, hvor høj f er, men hun er
højere end sin mor som er 1,50 meter. han ved ikke, hvor han ramte f. først efter han blev
afhørt, talte han med a om, at han var kommet til at ramme f. indtil da havde de kun talt om
det, at de havde forsøgt at have sex, mens hun var i sengen.
foreholdt sin forklaring til samme rapport, side 6, 3. sidste afsnit, har tiltalte forklaret, at han
og a talte om, at han havde sat hånden ned i f, men de talte ikke om, at han havde ramt hende
i skridtet.
foreholdt sin forklaring til samme rapport, side 6 foroven, har tiltalte forklaret, at han og a
ikke talte om, at det var forkert, at han havde rørt f. de havde ikke tanken, at han havde rørt
hende forkert. a og f har talt meget om seksualitet og drenge. han husker ikke, om a har
fortalt ham, at f var begyndt at få hår på kønsdelene, men tror det ikke. det siger ham ikke
noget, at han og a skulle have haft en snak om det, og at tiltalte skulle have givet udtryk for,
at det var spændende.
foreholdt at f til dvd -afhøring har forklaret, at tiltalte har befølt hende to gange, har tiltalte
forklaret, at det har han ikke. han rørte ikke ved f så lang tid, at hans hånd kunne have nået at
komme ind under trusserne. han kan ikke sige, om han ramte hende ved trusserne, da han
skubbede til hende. f sover normalt i top og trusser.
foreholdt sin forklaring til samme rapport, side 7, 2. og 3. afsnit, har tiltalte forklaret, at han
nok har forklaret som anført. han svarede på nogle konkrete spørgsmål efter bedste evne. han
har ikke nævnt overfor a, at han ramte f i skridtet.
tiltalte og f har haft det godt med hinanden. de har givet krammere og knus og har siddet tæt
i sofaen. tiltalte har ikke oplevet, at de har haft uoverensstemmelser. de har ikke været
uvenner. f er lidt genert, men meget opmærksom på sit udseende og de rigtige tøjmærker.
umiddelbart har f talt mere med sin mor om sex, end tiltalte og hans ekskone har talt sex med
deres datter. f har ikke været seksualiseret i sin adfærd overfor tiltalte. han kan ikke huske, at
der har været episoder, hvor han ikke kunne stole på, hvad f sagde. han har aldrig fanget
hende i en løgn. tiltalte ved ikke, om hun nogensinde har løjet om noget alvorligt. b har
forsøgt at få penge ud af alt og har ikke været tilfreds med, at tiltalte kom ind i familien. b
forsøger nu at få den fulde forældremyndighed over f. f og hendes mor har haft et meget tæt
og kærligt forhold. a og b har haft en 7/7 ordning.
f blev fjernet fra hjemmet efter episoden. frem til sommerferien så a hende kun én gang. i
sommerferien havde hun hende tre dage. derudover har hun fået lov til at handle sammen
med hende et par timer. a har kæmpet for at se sin datter, men b har modsat sig alt.
familiehuset har været ind over, og b har måtte give lidt efter.
                                                - 4 -
i forbindelse med at tiltalte og f har givet hinanden krammere, har han ikke bevidst rørt
hende et sted, hvor han ikke ville røre sin egen datter. han kan godt have rørt hende på
numsen. han mener dog ikke, at han tager hende på numsen. hvis hun er kommet op i sofaen
til dem, kan han have taget om hende.
foreholdt sin forklaring til ovennævnte rapport, side 9, 2. afsnit, har tiltalte forklaret, at
sengen er 1,40 eller 1,50 meter bred. han er nok rykket længere ned i sengen, da han lagde sig
ovenpå a.
adspurgt af sin forsvarer har tiltalte forklaret, at a kendte tiltaltes ekskone, og at tiltalte og b
derved lærte hinanden at kende. da b opdagede, at tiltalte begyndte at være sammen med a,
spurgte han meget ind til det. han spurgte både børnene og a om deres forhold og spurgte,
om de var kærester. b har spurgt børnene om tiltalte og a kyssede, og om de rørte hinanden.
da de indledte samlejet, var de halvt sovende. da tiltalte blev bevidst, lå a på ryggen. de
rørte ved hinanden, men tiltalte kan ikke svare på, hvem der startede. a rørte også den arm,
der lå tættest på f. de har talt om, hvorvidt hun kunne have rørt f, men de ved det ikke.
normalt ligger tiltalte på siden, og a ligger på hans arm. da de opdagede f og lagde sig til at
sove, lagde de sig på samme måde. de bekymrede sig mest om, hvorvidt f havde opdaget, at
de havde været ved at have samleje. de var meget i tvivl om, hvorvidt hun havde været
vågen.
på ny adspurgt af anklageren og foreholdt sin forklaring til samme rapport, side 9, har tiltalte
bekræftet at have forklaret som anført. han tror, at a rørte så meget ved ham, at hun ikke kan
have rørt f.
foreholdt dagsbogsnotat, bilag 18, kan tiltalte ikke se, hvorfor han eller a skulle have sagt
"smag det". de talte ikke så meget sammen. tiltalte har ikke sagt noget med at smage. det
har a heller ikke.
foreholdt sin forklaring til politirapport, bilag 12, side 9, og bilag 17, side 2, har tiltalte
bekræftet, at han ikke kan sige, om der har været en berøring. a og f lå tæt op ad hinanden.
forevist skitse, bilag 12 a, har tiltalte forklaret, at skitsen alene viser, hvordan de lå i forhold
til hinanden og ikke højden for, hvordan de lå.
c har som vidne forklaret, at hun har haft en børnesamtale med f og lavet et referat af
samtalen. hun skrev referatet samme dag. vidnet havde forinden lavet en aftale med fs far
om, at hun skulle komme. hun startede med at forklare om formålet. hun spurgte konkret ind
til hændelsen. når f svarede, spurgte hun igen konkret ind til det. vidnet stillede som oftest
hv-spørgsmål. samtalen foregik hjemme hos fs far. f var "flov" og trykket, men ville gerne
fortælle. f syntes, at det var ubehageligt. hun ville gerne have sin far med til samtalen.
faderen sad bag f, så de ikke havde øjenkontakt. vidnet betvivlede ikke, hvad f sagde. da
vidnet havde de oplysninger, hun skulle gå videre med, spurgte hun ikke videre ind til det.
foreholdt referat, bilag 2 b, side 2 nederst, har vidnet forklaret, at "millioner" er f.
foreholdt 4. hovedafsnit i referatet, har vidnet forklaret, at der skulle stå "over det".
vedrørende "hun var ikke bange", husker vidnet ikke, om hun spurgte, om f var bange for at
være der. f følte sig ikke bange i forløbet.
                                                - 5 -
foreholdt 3. sidste afsnit, husker vidnet ikke, hvad f sagde om hyppigheden af
blufærdighedskrænkelserne. vidnet spurgte heller ikke ind til det. det begyndte i
sommerferien 2016.
anklageren har dokumenteret referat af børnesamtale, bilag 2 b.
vidnet havde ingen bemærkninger til referatet.
vidnet har videre forklaret, at hun ikke havde andre oplysninger forud for samtalen med f
end underretningsskrivelsen af 17. februar 2017 (bilag 2 a). vidnet har kun talt med f den
ene gang. f sagde ikke andet til vidnet, end hvad der fremgår af referatet. vidnet har ikke
deltaget i forløbet med ...
adspurgt af tiltaltes forsvarer har vidnet forklaret, at det var hele underretningsskrivelsen, der
blev læst op forud for, at der blev stillet spørgsmålet. det gav ikke fra vidnets side anledning
til noget, at mor skulle have set, hvad der var foregået. vidnet spurgte ind til, om det ville
have været anderledes, hvis det havde været fs far, der havde rørt ved f.
headspace er et tilbud til unge om samtaler. vidnet ved ikke nærmere, hvad der er blevet talt
om.
b har som vidne forklaret, at han er far til f. han flyttede sammen med a i 1999. de blev gift
i 2003. de fik f i 2004 og d i 2006. de blev skilt for knapt 3 år siden. de havde en 7/7-
ordning med børnene. det kørte upåklageligt. de boede tæt på hinanden, så børnene kunne
tage frem og tilbage mellem dem. vidnet fik på et tidspunkt en kæreste, som boede i
københavn. den 4. februar 2017 fik vidnet en sms med nogle græde-emojies. f skrev, at der
var noget, hun ville fortælle, men ikke vidste, hvordan hun skulle sige det. vidnet prøvede at
ringe til hende, men hun tog ikke telefonen. han slog det hen. ugen efter arbejdede vidnet i
københavn, og f var hos sin mor. f kom over til vidnet om fredagen. de tog i biografen. der
var ikke noget at mærke på f. fredag nat/tidligt lørdag morgen tog de på skiferie. mandag
kom d galt af sted og brækkede kravebenet. vidnet og f tog en lille skitur på 20 minutter om
torsdagen. de kom tilbage til skihytten og tog skiene af. f spurgte, om han kunne huske, at
hun havde skrevet, at der var noget, hun gerne ville sige til ham. vidnet bekræftede, at det
kunne hun godt. f sagde, at nu ville hun godt fortælle det. hun fortalte, at hun var vågnet
fredag nat, var gået ind til sin mor og tiltalte, som lå og sov. hun lagde sig i sengen. hun
vågnede på et tidspunkt om morgenen ved, at de havde sex med hinanden. hun havde holdt
sine øjne lukket, som om hun sov. på et eller andet tidspunkt havde tiltalte taget hånden ned
mellem hendes ben to gange og rørt ved hende. f sagde videre, at hun prøvede at vende sig
væk. hendes mor og tiltalte stoppede med at have sex. f fortalte, at hun fortsatte med at lade,
om hun sov. senere stod hun op og gik ind til sig selv. hendes mor kom ind og spurgte, om
der var noget galt. f slog det hen og sagde, at der var intet. senere gik hun ud i køkkenet.
hendes mor sagde til hende, at det, der var sket, skulle hun ikke snakke om med nogen, for så
kunne nogen blive sure over det. vidnet sagde til f, at det var meget alvorligt, og han blev
nødt til at snakke med nogen om det. f svarede, at det vidste hun godt. han spurgte også, om
det var sket før, og f svarede, at det var det ikke. f sagde, at hun havde det godt over at have
fået det sagt. vidnet vidste, at han ikke skulle spørge ind til det for ikke at præge hende. han
skrev kort efter ned, hvad hun havde fortalt. det var tydeligt, at f havde det meget bedre
fredag. vidnet har lyttet og kan ikke sige, om han kan have præget f inden afhøringen i
børnehuset. om fredagen, mens de stadig var i sverige, ringede vidnet til center for seksuelle
                                                 - 6 -
overgreb på rigshospitalet. de sagde, at vidnet skulle være opmærksom på, at de havde
skærpet underretningspligt og skulle gå videre til kommunen med det. rigshospitalet
kontaktede odense kommune. det blev ret hurtigt lavet en underretning, og vidnet fik et brev
om, at f ikke skulle til samvær om mandagen. den beskrivelse af befølingen, som f kom med
overfor ham, var meget lidt detaljeret. hun fortalte, at tiltalte tog hånden ned mellem hendes
ben og rørte hende udenpå trusserne og nede i trusserne og rørte ved hendes "knop". som
vidnet husker det, brugte hun ordet "knop". det var først senere, f sagde til ham, at hun havde
lavet et dagbogsnotat. hun fortalte, at hun havde skrevet det på telefonen, fordi hun ikke var
sikker på, om hun kunne sige det til ham. vidnet og f har stort set ikke talt om overgrebene.
de har begge været til samtaler i børnehuset. vidnet fik at vide, at han ikke skulle spørge ind
til noget, hvis f ikke selv ville. vidnet husker en episode, hvor han og f kom hjem kl. 21, og
hvor f pludselig brød sammen i bilen og begyndte at græde og tale om, at det var hendes
skyld, og at hvis hun ikke var vågnet og gået derind, var det ikke sket. f kunne heller ikke
forstå, hvorfor hendes mor ikke sagde "stop". f har sagt til ham, at a ikke sagde "stop". f har
ikke antydet, at der kunne være noget i det, hun havde sagt, der ikke var rigtigt. efter den
aften hvor hun blev ked af det, blev hun også rasende over, at nogen kunne gøre noget sådant.
hun har efterfølgende vendt det til, at det var uretfærdigt i stedet for selv at føle skyld. f
stoppede kontakten til sin mor, efter hun havde fortalt vidnet, om hvad der var passeret. siden
marts 2017 har f set sin mor ca. 10 gange. hun har tre eller fire gange besøgt sin mor. der har
ikke været tale om overnatning. f har givet udtryk for, at hun er voldsomt vred på sin mor,
fordi moderen har valgt parti. a har sagt til vidnet, at det kan være, at tiltalte har vendt sig og
snittet f med hånden, og at f måske er blevet berørt af, at de havde sex. a har også sagt, at
hun ikke har sagt, at f ikke måtte sige det til nogen. vidnet fastholder, at det er fs egen
beslutning, at hun ikke vil se sin mor. f er glad og har mange venner. hun er en
følelsesmæssig pige. hun klarer sig godt i skolen. vidnet har ikke oplevet, at man ikke kan
stole på hende. han kan heller ikke se, hvorfor hun skulle have fundet på at fortælle en sådan
løgn. f har aldrig nævnt, at det var ubehageligt at være hos a og tiltalte. på et tidspunkt fik f
et andet værelse hos a, og der var hun ikke så glad for at sove. f har givet udtryk for, at hun
synes, at tiltalte er en fin fyr. hun har aldrig givet udtryk for, at hun har været sur på ham. f
har haft et tæt og fortroligt forhold til sin mor. d har nogen gange nævnt, at det var
frustrerende, at der var en anden. f begyndte at føle angst i forbindelse med skilsmissen. hun
talte 3-4 gange med en børnepsykolog hos headspace. det var 1 - 1½ år før overgrebet. der
begyndte at komme lidt angst igen omkring sommerferien 2016. de talte lidt om at kontakte
headspace igen. de første 3-4 måneder efter overgrebet var hun meget påvirket og havde ikke
lyst til at se sine veninder og gå til sport. det er nu blevet markant bedre. i morges græd hun,
fordi vidnet skulle i retten og vidne i sagen.
adspurgt af forsvareren har vidnet forklaret, at f for eksempel blev bange for, at der kom krig
i danmark. hun blev bange for at blive voldsomt syg, eller at vidnet, hendes mor eller hendes
lillebror skulle blive syge. det var af et vist omfang, hvorfor de tog kontakt til headspace. f
kunne ikke sove ordentligt om natten, fordi hun lå og spekulerede. han tror ikke, at hun har
haft mareridt ud over det sædvanlige. omkring sommerferien 2016 begyndte hun igen at blive
bange for, at der kunne ske noget. vidnet tænkte, at hun måske skulle have genopfrisket nogle
af de teknikker, hun havde fået hos headspace.
a har som vidne forklaret, at hun er mor til f. hun har haft en 7/7-ordning med b omkring
børnene. tiltalte er kommet som en ven af huset. i august eller september 2016 blev tiltalte
introduceret for børnene som vidnets kæreste. han indgik som en del af familien i det
omfang, han var hos dem. han har aldrig været hos dem fulde 7 dage. f er jævnligt kommet
ind i sengen til dem. i lange perioder var det mere hovedreglen end undtagelsen. f har altid
                                                  - 7 -
haft svært ved at falde i søvn. efter skilsmissen begyndte hun at komme ind i sengen til
vidnet. i starten bankede hun på, når tiltalte var der, men vidnet sagde til hende, at hun altid
bare kunne komme. når hun kom ind i sengen, lagde hun sig inderst. vidnet kan ikke svare
på, hvornår f kom ind til dem natten til den 4. februar 2017. hun opdagede først f, da hun og
tiltalte havde sex. vidnet vågnede ved, at tiltalte pillede ved hende. han kravlede ovenpå
hende. der gik nok 10-15 sekunder, hvor han satte hænderne ned, og vidnet holdt om ham.
tiltalte registrerede, at f lå i sengen. det gjorde vidnet også. de fortsatte ½ minuts tid.
tiltalte lå lidt ovenpå hende, og de kyssede. dernæst lagde han sig ned ved siden af. som
vidnet husker det, lagde hun sig ind til ham, hvorefter de faldt i søvn. de har aldrig tidligere
haft sex, mens f har ligget i sengen. da vidnet stod op, lå f stadig i sengen. vidnet gik på
toilettet og dernæst ud i køkkenet, hvor hun tog et glas vand. mens vidnet stod i køkkenet,
kunne hun se, at f gik forbi og ind på sit værelse. de sagde ikke noget til hinanden udover
"godmorgen". vidnet gik ind til tiltalte. de snakkede lidt om, at de havde haft sex, mens f var
der. tiltalte sagde, at han opdagede f ved, at han var kommet til at sætte sin hånd på hende.
han sagde også noget med, at han havde sat hånden i skridtet eller på låret. han havde det
dårligt med, at han var kommet til at ramme hende. vidnet gik ind til f. f var lidt mut, og
vidnet kunne se, at hun ikke var, som hun plejede at være. vidnet tænkte, "gad vide om hun
har været vågen eller er vågnet ved det og har registreret det". vidnet sagde til f, at hun og
tiltalte var kommet til at have sex i sengen. f svarede, at det var lige meget, og vidnet vidste,
at f havde registreret det. vidnet sagde også, at tiltalte havde sagt, at han havde ramt hende
og ikke vidste, om han ramte hende på låret eller skridtet. f svarede igen, at det var lige
meget, og at hun ikke ville snakke om det. vidnet gik derfor ud fra, at tiltalte havde ramt
hende på låret eller i skridtet.
foreholdt tiltaltes forklaring om at de først talte om, hvor han ramte f efter afhøringen hos
politiet, har vidnet forklaret, at tiltalte sagde, at han ikke vidste, hvor han satte hånden, men at
det var omkring låret eller skridtet.
foreholdt sin forklaring til politirapport, der er underskrevet, bilag 8, side 2, nederst, har
vidnet bekræftet sin forklaring. da hun afgav forklaring, var hun godt klar over, at tiltalte
havde sat hånden mellem benene på f. da f og vidnet talte om, hvad der var sket, var det
vidnets opfattelse, at f reagerede på, at tiltalte havde ramt hende i skridtet.
foreholdt sin forklaring til samme rapport, side 3, midt på, har vidnet forklaret, at med "det
ikke ville ske igen", mener hun, at det ikke ville ske at igen, at de havde sex, mens f var i
sengen. tiltalte lavede en bevægelse med hånden. da han mærkede f, trak han armen længere
op. f lå ved siden af vidnet med sit hoved et lille stykke længere oppe i sengen end vidnet. fs
hofte var nok nærmest ud for vidnets brystkasse. vidnet har altid sit hoved nedenfor sin
hovedpude. vidnet så tiltaltes arm flytte sig i to sekunder og registrerede, at f flyttede sig.
sengen er 140-150 cm bred, og de lå således tæt.
f er som enhver anden teenager. hun er en meget spekulativ pige, der bekymrer sig om
mange ting. det har hun altid gjort. vidnet og f har haft et meget åbent forhold. nu tør hun
ikke snakke med vidnet, med mindre hun har konfereret med b. vidnet og f har kun været
sammen to gange, uden at b har været til stede. b har haft et krav om, at de ikke måtte tale
om sagen, hvis de skulle være sammen. vidnet har ikke taget f i at lyve bortset fra hvide
løgne. f vil gerne please andre. vidnet er ikke i tvivl om, at tiltalte har ramt f, og at hun har
følt sig krænket. f er ekstrem seksuel. vidnet tror, at det har sat noget i gang, at tiltalte har
ramt hende. som vidnet husker det, sagde tiltalte noget med, at f var i sengen. de kyssede
lidt, og vidnet sagde nok "jeg elsker dig". der var meget lidt ordveksling mellem dem.
                                                - 8 -
foreholdt dagsbogsnotat, bilag 18, har vidnet forklaret, at hun med sikkerhed ikke har sagt
noget med "smag det". vidnet har ikke kunne sige stop til noget, der ikke foregik. det er
direkte frastødende for vidnet, hvis det skulle have været lidt frækt for hende og tiltalte, at
tiltalte havde sin hånd hos f. vidnet var inde og snakke med f, og efterfølgende var hun inde
for at høre, om hun var ok. om søndagen sagde vidnet til f, at hun altid kunne komme og
snakke med hende, hvis hun havde brug for det. f svarede bare "ja, ja". vidnet taler ikke i
telefon med f. det er vidnets opfattelse, at b fastholder f. f er meget konfliktpræget og har
svært ved at finde ud at det. vidnet har sagt til f, at det, der skete med tiltalte, var lige som, da
hun tog f i skridtet, hvor f var ved at få hår og sagde: "så får du en dusk der".
foreholdt sin forklaring til politirapport, bilag 8, side 2, har vidnet forklaret, at tiltalte pillede
hende mellem benene, fordi han ville have sex. mørklægningsgardinerne dækker helt. der var
ikke tændt stearinlys i rummet. vidnet kiggede ikke på uret. det var sidst på natten eller først
på morgenen. vidnet var på intet tidspunkt ovenpå tiltalte når de dyrker sex, har tiltalte sine
hænder på hver side af vidnet, og vidnet holder fast i hans arme. tiltalte lavede en bevægelse
med armen, og vidnet gav slip på hans arme. det tog kun et kort øjeblik for tiltalte at skubbe
f væk. de har en dobbeltdyne, som de alle ligger under.
f er bange for sygdomme og død. hun bliver meget bange, når hun tænker på det. hun har
også haft tider, hvor hun ikke kunne træde på for eksempel en måtte, og at hun skulle træde på
den tre gange. det begyndte efter skilsmissen. overfor vidnet har f bare givet udtryk for, at
hun er ked af det. vidnet kan ikke sige, hvad f mener med; "det er ikke en drøm". f har
tidligere sagt, at hun havde drømt, at vidnet blev syg. hun har aldrig ville tale om sine
drømme eller mareridt. de har lås for alle døre og vinduer, men det er ikke nok til, at f ikke
tror, at der kommer nogen. i ugen efter skulle vidnet til møde, og det var i orden med børnene,
at tiltalte kom og passede dem i stedet for deres mormor. f har det sidste års tid snakket
meget om sex, også fordi de har hørt om det i skolen, og hun er begyndt at læse andre bøger.
hun har spurgt til vidnets og tiltaltes sexliv og vidnets og bs sexliv. ugen forinden spurgte
hun vidnet, om hun onanerede, hvilket vidnet bekræftede. f viste det udenpå tøjet, og vidnet
svarede, at man gjorde det indenfor tøjet. b har sagt, at han ville ønske, at vidnet havde fundet
en anden kæreste end tiltalte. tiltalte kan ikke have haft hænderne nede i trusserne og
stimuleret f, uden at vidnet ville have opdaget det. havde hun opdaget det, var tiltalte røget
ud med det samme.
der er under sagen afspillet to dvd afhøringer af f.
af et print fra sms-er på bs telefon fremgår det, at forurettede den 4. februar 2017 kl. 11.02
skrev til sin far og fremsendte tre "græde emojies".
i en senere sms hedder det:
        "jeg skal sige noget, men jeg ved ik hvordan jeg skal gøre det"
i et notat på forurettedes telefon dateret den 4. februar 2017 kl. 20.10 hedder det:
        "i fredags vågnede jeg om natten og gik ind til mor og så vågnede jeg og så vågnede jeg
        og så kunne jeg mærke at nogen rørte ved min jaer og så sagde en smag det eller sådan
        og det var ik en drøm"
                                                - 9 -
i en underretning iht. lov om social service § 153 af 17. februar 2017 fra juliane marie
centret til odense kommune hedder det:
       "...
       b fortæller, at hans datter f på 12 år i sidste uge, under samvær hos sin mor, havde
       skrevet beskeder til ham med grædende smileys og tekst om, at der var noget hun ville
       fortælle ham, men ikke vidste hvordan hun skulle få det sagt. faderen havde ringet og
       skrevet til f, men hun havde undgået og sagt at det var lige meget.
       faderen har i indeværende uge taget f og hendes lillebror med på skiferie i sverige. i
       går eftermiddags havde f igen sagt, at der var noget hun ville fortælle ham. herefter
       havde hun fortalt, at hun natten mellem d. 3. og 4. februar var vågnet og ikke kunne
       falde i søvn igen. hun var gået ind til sin mor og dennes kæreste og havde lagt sig til at
       sove i deres seng. her var hun vågnet ved, at moderen og hendes kæreste havde sex med
       hinanden, men f havde ladt som om hun sov. på et tidspunkt havde moderens kæreste
       taget hånden ned i fs underbukser og have "gnubbet på hendes krop". moderen skulle i
       den forbindelse have sagt et eller andet til sin kæreste. f kan dog ikke huske hvad, men
       afviser at det skulle være "stop", da faderen spørger hende herom. moderen har
       efterfølgende sagt til f, at hun ikke måtte fortælle faderen om episoden.
       ..."
i et referat af børnesamtale af 20. februar 2017 udarbejdet af socialrådgiver c, odense
kommune, hedder det:
       "...
       vedrørende hændelsen:
       undertegnede starter med at læse underretningen højt for f således at hun er klar over,
       hvad det er for oplysninger som undertegnede havde [inden] vores samtale i dag.
       efterfølgende snakker vi mere konkret omkring episode der skete hos mor, n atten
       mellem den 3. og den 4. februar 2017.
       adspurgt hvad der skete efter hun var vågnet og var gået ind til sin mor fortæller f, at
       hun gik ind for at sove hos sin mor og at hun lagde sig ved siden af sin mor, på
       ydersiden af sengen.
       herefter fortæller f, at hun vågner ved, at hendes mor og kæreste har sex.
       f mener at kæresten ligger ovenpå mor.
       f fortæller, at hun lader som om hun sover.
       adspurgt om hvad der efterfølgende sker fortæller f, at mors kæreste er 2 omgange
       tager sin hånd ned til hendes skridt.
       adspurgt om han rører hende udenfor trusserne svarer hun, "nej inden under trusserne".
       adspurgt om hvor hans hånd er henne svarer hun, at hans hånd er langt nede i skridtet.
       adspurgt om hvor lang tid hun tror han har sin hånd ned hendes skridt fortæller f, at
       første gang er det kort tid - cirka 5 sekunder og anden gang at det noget længere tid
       cirka 1 minut.
       adspurgt om hun gør noget når det sker fortæller f, at første gang rykker hun en lille
       smule på sig selv - og anden ganger, vender hun sig om på siden.
       adspurgt om hun tror at mor ser hvad der sker svarer f, at det tror hun at hun gør -
       begge gange.
       adspurgt om mor siger noget imens det står på siger f, at første gang siger hun ikke
       noget - anden gang siger mor et eller andet, men f kan ikke køre hvad hun siger.
                                          - 10 -
adspurgt om mor siger stop svarer f, at mor ikke sagde stop - og at det hun sagde, ikke
blev sagt på en vred måde.
adspurgt hvad der efterfølgende sker fortæller f, at da hendes mor og kæresten er
færdig med at have sex og hendes mor ud på toilettet og f går ind på hendes værelse.
f fortæller, at hun bare lægger sig i sin seng og er på sin telefon.
f fortæller, at det er formiddagen - nok omkring kl. 10.00.
f fortæller, at efter ca. 20 minutter kommer hendes mor ind på hendes værelse.
mor spørger hende om der er noget i vejen - og f svarer bare nej.
efterfølgende spørger mor f om hun er okay og hun svarer "ja jeg er okay".
senere på dagen - om eftermiddagen - begynder mor at snakke om det der skete igen.
f fortæller, at mor spørger ind til hvad hendes oplevelse af episoden var.
f fortæller, at hun sagde til hendes mor "det er lige meget".
herefter siger mor til f, at hun ikke må sige det til nogen, for så er der nogen der kan
blive sure.
senere samme dag siger mor til f, at det ikke vil ske igen.
adspurgt om hvordan f har det på det tidspunkt fortæller hun, "jeg blev ked af det".
adspurgt om hvordan f havde det efterfølgende fortæller hun, at hun havde det
ubehageligt, og at hun tænkte en del [over] det - men hun var ikke bange.
f fortæller endvidere, at hun tænker over, om hun skulle sige det til sin far - men at hun
var meget i tvivl om det. adspurgt om hvorfor hun var i tvivl om det siger f "jeg synes
det var svært at fortælle".
adspurgt om hvornår hun beslutter sig for at sige noget til sin far fortæller f, at det gør
hun allerede da hun ligger i sin seng på værelset. kort tid efter at det er sket - hvor hun
sender sms beskeder med ked af det smiley til sin far og fortæller, at der når hun skal
sige til ham. ved
adspurgt om det der skete den nat er sket tidligere - eller om f har været udsat for
anden grænseoverskridende adfærd fra sin mors kæreste fortæller hun, at der ikke har
været en lignende episode som den der var den nat.
hun fortæller dog, at der har været andre ting omkring mors kæreste som hun synes har
været mærkelig. f fortæller bl.a., at hvis de sidder i sofaen og ser en film, som kan han
finde på at nusse hende på låret. f fortæller videre, at mors kæreste kan finde på at rører
hende på numsen, hvis hun går forbi ham - ligesom han kan finde på at sige "hej
smukke".
adspurgt om hvorfor hun synes det er mærkeligt siger f, at der er mærkeligt fordi det er
ham der gør det - og gøre nogen ting som hun ikke synes han skal.
adspurgt om de ville være anderledes hvis det var hendes far der sagen og gjorde disse
ting - siger f, at det ville det nok være, men det er ikke nogen ting hendes far gør.
adspurgt om der er andre episoder der foregår i hjemmet som hun synes er underligt i
forhold til mors kæreste siger [f], at det er der ikke.
adspurgt om der ting omkring når hun går i seng/skal sove eller når hun er i bad, hvor
mors kæreste er indblandet på en måde hun ikke syntes [om].
hertil svarer f, at det er der ikke. det er altid hendes mor der kommer og siger godnat
og hun klarer alt selv i forhold til at gå i bad.
                                                  - 11 -
       adspurgt om hvor lang tid de ting hun beskriver har stået på fortæller [f], at det har
       stået på siden omkring sommerferien 2016.
       adspurgt om hvor tit der foregået - her menes uhensigtsmæssige hentydninger eller
       berøringer af f - fortæller f, at det er sket hver gang i den uge hun har været hos mor.
       adspurgt om mors kæreste siger noget til hende efter episoden fortæller [f], at han ikke
       har sagt noget - udover hvad han normalt siger til hende i hverdagen.
       ..."
tiltalte har om sine personlige forhold forklaret, at han er 51 år, at han er uddannet … og er
tilsynsførende for fem …, at han fortsat har sin egen adresse, og at han jævnligt ser sin 17
årige datter.
rettens begrundelse og afgørelse
ad forhold 1.
f har på dvd-afhøringen forklaret detaljeret, præcist og troværdigt omkring selve
overgrebet. denne forklaring synes samstemmende med den forklaring, hun har fortalt sin far,
jf. dennes vidneforklaring, samt indberetningen fra juliane marie centret og ligeledes
overensstemmende med den forklaring f har givet under samtalen med socialrådgiver c. fs
forklaring støttes endvidere af, at hun få timer efter episoden skriver til sin far, at der er noget,
hun skal fortælle ham, ligesom hun samme dag kl. 22.10 laver et notat på sin telefon, hvor
hun kortfattet omtaler overgrebet. f virker på dvd-optagelsen troværdig, og det forhold, at
hun forekommer usikker om mange andre perifere forhold, ændrer ikke ved, at retten finder
forklaringen troværdig og lægger den til grund. fs forklaring finder endvidere støtte i, at både
a og b har forklaret, at f i dagene efter overgrebet ændrede adfærd, således at hun blev
tiltagende mut og indelukket, og at hun på længere sigt har reageret ved at afskære kontakten
til a, som hun ellers tidligere, jf. vidnerne, havde et nært og venskabeligt forhold med.
endelig taler det forhold, at forældrenes skilsmisse lå nogen tid tilbage, og at f havde et godt
forhold til tiltalte, jf. alle vidner, imod, at f har opdigtet episoden.
idet overgrebet er beskrevet, som at en hånd to gange stikkes ned i hendes trusser og
stimulerer hendes klitoris, kan der ikke være tale om en misforståelse af en tilfældig berøring,
for eksempel hvis tiltalte tilfældigt satte en hånd ned for at få støtte i sengen eller skubbede til
hende for at flytte hende i sengen.
på baggrund af fs forklaring findes tiltalte derfor skyldig i to gange at have ført sin hånd ned i
fs trusser og herunder stimuleret hendes klitoris - den ene gang af helt kort varighed og anden
gang af nogen varighed af op til et minut. da befølingerne er sket kort efter hinanden, findes
der alene at være tale om ét forhold. retten finder imidlertid på baggrund af berøringens art,
herunder at der ikke er sket penetration, at forholdet skal henføres til straffelovens § 232, 2.
led.
ad forhold 2.
                                               - 12 -
retten finder ikke, at det er godtgjort, at berøringerne af fs numse og lår uden på tøjet har
haft en karakter, der gør, at de er omfattet af straffelovens § 232, hvorfor tiltalte frifindes i
dette forhold.
straffen fastsættes til fængsel i 30 dage, jf. straffelovens § 232, 2. led.
straffen skal ikke fuldbyrdes, hvis tiltalte overholder de betingelser, som er angivet nedenfor,
jf. straffelovens § 56, stk. 1.
retten har ved udmålingen lagt vægt på forholdets karakter, den korte varighed, at tiltalte ikke
tidligere er straffet, forurettedes alder samt at tiltaltes tilknytning til f har været en stedfars.
under henvisning til forholdets karakter og da tiltalte ikke tidligere er straffet, frifindes tiltalte
for påstanden om forbud i medfør af straffelovens § 236.
retsformanden tager godtgørelsespåstanden til følge som nedenfor bestemt.
thi kendes for ret:
tiltalte t skal straffes med fængsel i 30 dage.
straffen skal ikke fuldbyrdes, hvis tiltalte overholder følgende betingelse:
tiltalte må ikke begå noget strafbart i en prøvetid på 1 år fra endelig dom.
tiltalte skal betale sagens omkostninger.
tiltalte skal inden 14 dage til f, c/o advokat charlotte kjærgaard, algade 33, 5750 ringe,
betale 5.000 kr. med tillæg af rente, jf. erstatningsansvarslovens § 16.


text:
 - ncb
                                    udskrift
                                       af
                     sø- og handelsrettens dombog
                                   ──────────
den 27. september 2000 blev af retten i sagen
h-0033-97
kjeld keldsgaard jensen
(advokat jens steensgaard)
   mod
a/s dansk shell
(advokat vivi bruhn knudsen)
afsagt sålydende
                                      dom
sagen angår spørgsmålet om beregningen af erstatning til en opsagt benzinforhandler, der
havde drevet sin virksomhed på grundlag af en forpagtningskontrakt med leverandøren, jfr. §
3 a, stk. 3, i lov om benzinforhandlerkontrakter.
forpagtningskontrakten og opsigelsen
sagsøgeren, kjeld keldsgaard jensen, indgik i 1967 overenskomst med sagsøgte, a/s dansk
shell (i det følgende: shell), om forpagtning af shell's benzinstation på færgevej 88,
frederikssund. overenskomsten blev erstattet af en ny overenskomst i 1973 og i 1981.
                                               - 2 -
i 1986 overgik forpagtningen til et anpartsselskab, kjeld k. jensen, frederikssund aps, som
sagsøgeren ejede. efter at anpartsselskabet i august 1994 var blevet opløst ved solvent
likvidation, fortsatte sagsøgeren personligt forpagtningen.
den 4. december 1995 opsagde shell forpagtningsaftalen, idet benzinstationen skulle lukke, og
efter fælles overenskomst blev stationen lukket og fraflyttet pr. 31. oktober 1996.
syns- og skøn
registreret revisor jens mølgaard nielsen har som syns- og skønsmand afgivet en erklæring af
6. november 1998 og en tillægserklæring af 4. august 1999 med henblik på at belyse
benzinstationens overskud. heraf fremgår følgende:
"...
pkt. 1. skønsmanden bedes oplyse det i perioden 1. maj 1990 til 31. august 1994 af selskabet
kjeld k. jensen, frederikssund aps realiserede gennemsnitlige årlige nettooverskud af den
primære drift, dog beregnet uden afskrivninger og renteindtægter/-udgifter. skønsmanden be-
des i den forbindelse specificere nettooverskudet for de enkelte regnskabsår og med angivelse
af regnskabsperiodens længde, såfremt denne afviger fra 12 måneder.
                1990/91 1991/92         1992/93
overskud i
regnskab...       76.830 141.357               170.567
løn til ejer... 284.266 270.001                301.924
afskrivninger... 54.856 46.696                  47.358
nettooverskud... 416.062                       458.054              519.849
          =======         =======              =======
                1993/94 1/5-31/8 94
overskud i
regnskab...      157.368 14.591
                                                   - 3 -
løn til ejer... 303.750        90.000
afskrivninger... 39.730             0
nettooverskud... 500.848                           104.591
          =======             =======
gennemsnitlig årlig overskud
inkl. løn til ejer....................kr. 461.384
                                     =======
gennemsnitlig årlig overskud
ekskl. løn til ejer...................kr. 172.953
                                     =======
hertil skal lægges de i pkt. 3 nævnte beløb for fri bil og telefon.
i perioden 1990 til 1992 er der betalt kr. 378.526 i leje for vaskemaskinen, til kjeld k. jensen.
maskinen er leaset 31. december 1988 igennem nevi finans a/s, og havde en købspris på kr.
520.800, (i henhold til bilag 10) hvorfor den er fuldt afskrevet og færdig leaset i 1992.
da man ikke køber eller leaser en ny vaskemaskine i 1992, burde lejen være fordelt over flere
år, men da sagen køres på gennemsnits overskud for perioden, ville en fordeling på flere år
ikke have nogen total betydning.
...
...
pkt. 4 skønsmanden bedes oplyse det gennemsnitlige årlige arbejdsvederlag, herunder-
specificere - værdien af eventuelle ikke lønansatte vederlag, der i perioden 1. maj 1990 til 31.
oktober 1996 er udbetalt af kjeld k. jensen, frederikssund aps/kjeld k. jensens personlige
virksomhed til sagsøgers ægtefælle ifølge de officielle regnskaber, bilag e-k, m-q, 5-6 samt
eventuelt yderligere fremlagt oprindeligt (original) regnskabsmateriale. skønsmanden bedes i
denne forbindelse specificere vederlaget for de enkelte regnskabsår med angivelse af regn-
skabsperiodens længde, såfremt denne afviger fra 12 måneder.
                                                      - 4 -
de udbetalte vederlag har været følgende:
1. maj 1990 til 30. april 1991.............kr. 195.869
1. maj 1991 til 30. april 1992.............kr. 256.707
1. maj 1992 til 30. april 1993.............kr. 252.073
1. maj 1993 til 30. april 1994.............kr. 231.870
1. maj 1994 til 31. december 1994 (8 mdr.) kr. 140.000
1. januar 1995 til 31. december 1995.......kr. 235.616
1. januar 1996 til 31. oktober 1996........kr. 279.253
det gennemsnitlige årlige vederlag
udgør..................................... kr. 244.829
                                           =======
pkt. 5 skønsmanden bedes for både a) og b) oplyse, dels hvilket årligt arbejdsvederlag der i
perioden 1. maj 1990
til 31. oktober 1996 efter skønsmandens vurdering var sædvanligt inden for branchen ud fra
en gennemsnitsbetragtning, og dels hvilken spredning, herunder den sædvanlige spredning,
der var i det årlige arbejdsvederlag i den pågældende periode inden for branchen for hen-
holdsvis:
    a) en fuldtidsansat kontorassistent på en servicestation, der blandt andet har varetaget
bogholderifunktion.
b) en fuldtidsansat ledelsesmedarbejder på en servicestation, der selvstændigt har varetaget
ledelses- og arbejdsfordelingsfunktioner, bogholderifunktion m.v.
                                                - 5 -
det var unormalt med en fuldtids kontorassistent på en service station, enten klarede man selv
bogholderiet, eller man havde en deltidsansat bogholder/-ske.
hvis vi omregner lønnen fra deltid til fuld tid kan pkt. 5 besvares således:
a) gennemsnits løn
   for en fuldtids-
   ansat kontorass....kr. 132.000 til kr. 156.000
b) gennemsnits løn
   for en fuldtids-
   ansat ledelses-
   medarbejder........kr. 144.000 til kr. 174.000
det er efter min bedste overbevisning den spredning der var i perioden indenfor denne
branche.
normallønnen udgør efter mit skøn:
a) almindelig løn for
   kontorassistent.................kr. 144.000
b) almindelig løn for
   ledelsesmedarbejder.............kr. 162.000
...
pkt. 7 skønsmanden bedes oplyse det i perioden 1. september 1994 til 31. oktober 1996 af
kjeld keldsgaard jensen realiserede gennemsnitlige årlige nettooverskud fra den primære drift,
det vil sige eksklusive godtgørelsesbeløb og driftsmiddel købesummer, jf. de som bilag 5 og 6
fremlagte regnskabers "sekundære poster" som specificeret i note 9, og i øvrigt opgjort før
afskrivninger og renteindtægter/-udgifter. skønsmanden bedes i denne forbindelse specificere
nettooverskudet for de enkelte regnskabsår og med angivelse af regnskabsperiodens længde,
såfremt denne afviger fra 12 måneder:
                                                   - 6 -
      1/9-31/12-94        1995        1/1-31/10 96
            (4 mdr.)      (12 mdr.)      (10 mdr)
overskud
før renter....... 219.026      606.265               556.179
+ afskrivninger..    7.309       27.511               25.838
-sekundære poster 53.130             10.495          207.672
nettooverskud.... 173.205          623.281           374.345
              =======          =======               =======
det gennemsnitlige nettooverskud
pr. år udgør..........................kr. 540.384
                                    =======
dette er inden løn til ejer, men efter løn til ægtefælle.
...
pkt. 9 i det omfang det i spørgsmål 1 angivne nettooverskud med tillæg af det gennemsnitlige
direktionsvederlag, jf. spørgsmål 3, væsentligt (mere end 10%) afviger fra det af kjeld
keldsgaard jensen i perioden 1. september 1994 til 31. oktober 1996 realiserede nettoover-
skud, jf. spørgsmål 7, bedes skønsmanden redegøre for, hvilke indtægts- og udgiftsforhold der
har medført pågældende afvigelse:
nettooverskudet i pkt. 7 er ca. 79.000 kr. større end i pkt. 1, hvilket skyldes:
a. netto indtægt ved udlejning af trailere og barnestole.
b. dækningsgraderne er generelt højere for kioskvarer i 1995/96 end tidligere, hvilket er nor-
malt for branchen.
øvrige omsætninger og omkostninger er stort set ens for hele perioden 1990 til 1996, bortset
fra, at der i perioden 1990 til 1992 er betalt kr. 378.526 i leje for vaskemaskinen?
...
                                                - 7 -
pkt. 11 såfremt skønsmanden vurderer, at der har været ekstraordinære forhold, der har på-
virket de opgjorte nettooverskud i perioden 1. maj 1990 til 31. august 1997, bedes skønsman-
den anføre disse forhold, og hvorledes disse har påvirket de ved besvarelserne anførte net-
tooverskud.
som nævnt i pkt. 9, har der været betalt stor leje for vaskemaskinen i 1990 og 1991, hvis man
tillagde denne leje til resultaterne frem til 31/8 1994, ville gennemsnits nettooverskudet skulle
forhøjes med kr. 87.352 pr. år.
det betyder, at det gennemsnitlige overskud i pkt. 1 ville blive kr. 548.736. før tillæg af fri bil
og -telefon.
som forklaret i pkt. 1, skulle der betales denne leje, måske skulle den fordeles over flere år,
men da der bruges gennemsnits betragtninger får dette ingen betydning.
efter min opfattelse har der ikke været andre forhold der har haft indflydelse, både omsætning,
dækningsbidrag og omkostninger har været meget konstante i perioden indtil 31. oktober
1996.
...
pkt. 12. ved besvarelsen af skønstemaets spørgsmål 1 er den i regnskabsåret 1993/94
bogførte "korrektion løn 92/93" på kr. 265.452,00, jf. regnskabets note 6, uomtalt.
skønsmanden bedes oplyse, hvorvidt pågældende "korrektion løn" adskiller sig fra øvrige løn-
omkostninger, og i bekræftende tilfælde hvorledes.
...
......dette beløb ikke er nogen "driftsomkostning", og adskiller sig fra øvrige lønomkostninger
derved, at det reelt er overskud fra tidligere år som kjeld keldsgaard jensen hæver ud af
selskabet, ...
da beløbet som beskrevet, består af overskud fra tidligere år, er dette indregnet i opgørelserne
i den oprindelige skønserklæring.
..."
forklaringer
der er under domsforhandlingen afgivet forklaringer af blandt andre sagsøgeren og syns- og
                                                 - 8 -
skønsmanden.
sagsøgeren har forklaret, at han havde forpagtet stationen siden 1966. der havde flere gange
været på tale at foretage ombygning, senest i 1990'erne, hvor der blev planlagt en ny butik.
anpartsselskabet blev stiftet, for at han kunne spare i skat. shell havde ingen indvendinger
mod, at stationen blev drevet i selskabsform. af økonomiske grunde blev anpartsselskabet
likvideret pr. 31. august 1994, hvorefter driften af tankstationen gik tilbage til ham personligt.
det var først i løbet af 1995, han fik oplyst, at stationen skulle lukkes. distriktschef hos shell,
iver truelsen, overbragte ham et brev af 5. april 1995, hvori shell oplyste, at hans
benzinstation skulle saneres samtidig med, at der skulle bygges en ny benzinstation i
frederikssund, og at han til sin tid ville få sit opsigelsesvarsel i henhold til kontrakten.
da han fik selve opsigelsen af 4. december 1995, begyndte han at bygge et værksted på
adressen lyngerupvej 46, der ligger 4,6 km. fra tankstationen. det blev klart til ibrugtagning
den 1. januar 1997.
nettoindtægten ved trailerudlejning udgjorde højst 20.000 kr. årligt. der var store udgifter til
vedligeholdelse.
den hidtidige kontordame blev fyret og hans nuværende ægtefælle ansat som medhjælp på
benzinstationen, 8 år før den lukkede. ægtefællens løn blev fastsat efter samråd med
revisoren. lønnen blev fastsat væsentligt højere end lønnen til den hidtidige kontordame. hans
ægtefælle havde lige så mange ledelsesopgaver som kontorarbejde.
han havde købt vaskemaskinen ved årsskiftet 1988/89. efter 1995 overvejede han at købe en
ny. det blev imidlertid ikke til noget, han da havde fået at vide, at benzinstationen skulle
lukke. han foretog herefter nødvendig vedligeholdelse og modernisering af vaskemaskinen.
registreret revisor jens mølgaard nielsen har som syns- og skønsmand forklaret, at det
driftsøkonomisk er naturligt at foretage afskrivning på en vaskemaskine over en 6-årig periode,
idet den normalt har en levetid på 6 år. i forbindelse med anpartsselskabets likvidation blev
maskinen overdraget til scrap-værdien på 40.000 kr., som han går ud fra er indeholdt i
overdragelsessummen vedrørende inventar.
                                                - 9 -
afskrivningerne er i sagsøgerens regnskab faldet fra regnskabsår til regnskabsår. baggrunden
herfor er, at der ikke blev foretaget nyanskaffelser de seneste år, idet sagsøgeren forsøgte at
begrænse omkostningerne frem til lukningen.
oplysningerne om fri bil og telefon fremgår ikke af årsopgørelserne, men kan være indeholdt i
det indberettede vedrørende løn og andet vederlag. da der ikke er anskaffet ny bil i perioden,
vil værdien af fri bil og telefon i årene 1993 til 1996 kunne fastsættes til ca. 27.000 kr.
beløbet på 265.452 kr., der i regnskabet 1993/94 er anført som korrektion/løn, er optjent i
tidligere regnskabsår. posten påvirker derfor ikke driftsresultatet, idet beløbet hidrører fra
egenkapitalen.
med hensyn til trailerudlejning foreligger der ikke nøgletal på området. trailerudlejning er ikke
nødvendigvis overskudsgivende.
de i skønsrapporten angivne sekundære poster er engangsudgifter, som tilfældigvis er bogført
det pågældende år.
påstande
sagsøgeren har nedlagt endelig påstand om, at shell principalt dømmes til at betale
sagsøgeren 500.000 kr. med tillæg af sædvanlig procesrente fra sagens anlæg den 21. februar
1997 til betaling sker, subsidiært et mindre beløb efter rettens skøn.
shell har nedlagt endelig påstand om frifindelse mod betaling af 150.000 kr. med rente som
påstået af sagsøgeren.
anbringender
sagsøgerens advokat har gjort gældende, at det ikke er i overensstemmelse med forarbejderne
til loven om benzinforhandlerkontrakter samt dommen i ufr 1995. 663 h, at fradrage
driftsherrevederlag i forbindelse med erstatningsopgørelsen. når henses til højesterets ændre-
de præmisser i dommen i forhold til sø- og handelsrettens præmisser gøres det således
gældende, at højesteret har taget afstand fra at fradrage driftsherrevederlag ved opgørelsen.
                                              - 10 -
heroverfor står sø- og handelsrettens dom af 21. maj 1999, men denne afgørelse er anket.
ved højesteret foreligger alene spørgsmålet om driftsherrevederlag til prøvelse, idet parterne i
øvrigt er enige om dommens resultat.
udgangspunktet for opgørelsen er gennemsnittet af de seneste 3 års overskud, idet der skal
ses bort fra finansieringsudgifter og afskrivninger. en gennemgang af tidligere års regnskaber,
herunder foretagne afskrivninger, vil medføre for stor usikkerhed.
der er i forbindelse med opgørelsen af nettooverskuddet identitet mellem anpartsselskabet og
den personligt drevne virksomhed. ellers må sagsøgerens løn lægges til selskabets
nettooverskud i forbindelse med opgørelsen af erstatningen.
sagsøgerens virksomhed med udlejning af trailere er - modsat den i ufr 1995. 663 h,
omhandlede pølsebod - en sædvanlig del af en tankstations drift, og indtægterne herfra skal
derfor indgå i resultatopgørelsen.
det i regnskabsåret 1993/94 bogførte beløb vedrørende "korrektion løn 92/93" hidrører fra
egenkapitalen, og posteringen er uden betydning for driftsresultatet. dette fremgår af
skønserklæringen samt det af jens mølgaard nielsen forklarede. det gøres derfor gældende, at
beløbet skal holdes uden for opgørelsen.
sagsøgtes advokat har gjort gældende, at der ved beregningen skal fradrages et driftsvederlag
på 50%, dog mindst 200.000 kr.
det må lægges til grund, at likvidationen af anpartsselskabet var foranlediget af, at stationen
skulle lukkes, og at sagsøgeren derfor ønskede at drive virksomheden i personligt regi i den
sidste tid. det er derfor alene anpartsselskabets overskud, der skal lægges til grund.
selskabets årlige nettooverskud eksklusive løn og vederlag til direktør var 185.228 kr. løn m.v.
til direktør skal ikke medregnes, da det er tilfældigt, hvem der er direktør for selskabet.
under hensyn til det af syns- og skønsmanden forklarede, hvorefter der i den sidste tid ikke
blev foretaget nyanskaffelser, vil det være forkert udelukkende at lade de sidste 36 måneders
regnskabstal for stationen danne grundlag for fastsættelsen af erstatningen, idet der
fremkommer større overskud i forhold til en virksomhed drevet med henblik på fortsat drift.
                                               - 11 -
såfremt det alene er de sidste 36 måneders regnskabstal, der skal lægges til grund i
forbindelse med fastsættelsen af erstatningen, bør der i hvert fald foretages forskellige ret-
telser under hensyn til den betydelige stigning i overskuddet i denne periode.
uanset at vaskemaskinen havde været i brug ud over normal levetid, har den valgte
betalingstid ingen betydning for de opgjorte gennemsnitsbeløb. der bør derfor fradra ges
udgifter til vaskemaskinen, som om der havde været anskaffet en ny.
udlejning af trailere var ikke sædvanlig i tilknytning til tankstationer i begyndelsen af
1990'erne. der skal derfor ikke tillægges sagsøgeren noget beløb for denne
virksomhed, jfr. også ufr. 1995. 663 h, om en pølsebod.
lønnen til medhjælpende hustru er fastsat af sagsøgeren selv, og han må være bundet af
denne fastsættelse, der ikke blot kan gælde i forhold til skattevæsenet. det gøres derfor
gældende, at der ikke skal foretages korrektion vedrørende lønangivelsen, og i givet fald skal
der henses til, at ægtefællen havde ledelsesopgaver. herefter skal de nævnte lønudgifter højst
nedsættes til 162.000 kr., jfr. herved det i syns- og skønserklæringen anførte vedrørende
kontorpersonale med ledelsesopgaver.
sø- og handelsrettens afgørelse
i overensstemmelse med praksis, jfr. sø- og handelsrettens dom af 21. maj 1999 i sagen h
120/98, som nu er stadfæstet af højesteret den 28. august 2000, bør erstatning til en opsagt
forpagter efter § 3 a, stk. 3, i lov om benzinforhandlerkontrakter fastsættes med udgangspunkt
i benzinstationens gennemsnitlige årlige overskud i de seneste tre år efter fradrag ikke blot af
afskrivninger og af løn til eventuel medhjælpende ægtefælle, men tillige af et driftsvederlag på
50% af overskuddet efter fradrag af afskrivninger og løn til eventuel medhjælpende ægtefælle,
dog mindst 200.000 kr. der ses ved beregningen bort fra finansieringsudgifter, herunder mistet
rente ved finansiering med egne midler.
det er uden betydning, at sagsøgeren i de seneste år drev benzinstationen under indtryk af, at
den skulle lukke, idet de færre nyanskaffelser modsvares af, at shell skulle overtage færre
driftsmidler.
efter det af syns- og skønsmanden oplyste vedrørende driften af vaskemaskinen er der heller
                                              - 12 -
ikke grundlag for at korrigere regnskabstallene for så vidt angår udgif terne til denne maskine.
der er endvidere ikke grundlag for at bortse fra den del af overskuddet, der hidrører fra
udlejning af trailere m.v., idet sådan virksomhed er en naturlig del af driften af en
benzinstation.
ifølge syns- og skønserklæringens pkt. 1 og pkt. 7 havde benzinstationen i de sidste 36
måneder (1. november 1993 til 31. oktober 1996) et nettooverskud på ialt 1.525.846 kr. det -
årlige nettooverskud var således i de sidste 3 år i gennemsnit ca. 500.000 kr.
det fremgår af syns- og skønserklæringens pkt. 4, at lønnen til sagsøgerens ægtefælle i den
samme periode var i alt 770.804 kr., hvilket svarer til en gennemsnitlig årlig løn på ca.
260.000 kr. fastsættelsen af lønnen til sagsøgerens ægtefælle må imidlertid antages i
væsentlig grad at være skattemæssigt begrundet, idet lønnen til en medarbejder med visse
ledelsesfunktioner ellers kun ville have udgjort ca. 160.000 kr. forskellen, ca. 100.000 kr., skal
derfor lægges til det bogførte overskud for at finde frem til det reelle nettooverskud, som
benzinstationen har givet.
der tages herefter ved beregningen af erstatningen i den foreliggende sag udgangspunkt i et
gennemsnitligt årligt overskud på 600.000 kr. herfra skal der som nævnt ovenfor trækkes et
driftsherrevederlag på 50%.
den samlede erstatning, som shell skal betale til sagsøgeren, er herefter 300.000 kr., hvoraf
shell forud for sagen har betalt 150.000 kr. shell skal derfor betale yderligere 150.000 kr. til
sagsøgeren.
        t h i k e n d e s f o r r e t:
sagsøgte, a/s dansk shell, skal til sagsøgeren, kjeld keldsgaard jensen, betale 150.000 kr.
med procesrente fra den 21. februar 1997, til betaling sker.
beløbet skal betales inden 14 dage efter denne doms afsigelse.
ingen af parterne betaler sagsomkostninger til den anden part.
                                       - 13 -
mogens trepka elmer         arne erling reisfelt
                              (sign.)
                 udskriftens rigtighed bekræftes
                p. j. v. sø- og handelsretten, den

source: retspraksis

LICENSE:
Creative Commons Legal Code

CC0 1.0 Universal

type: caselaw

jurisdiction: Denkmark


text:
                      højesterets kendelse
                         afsagt fredag den 17. februar 2017
sag 127/2016 og 128/2016
a
(advokat peter schradieck)
mod
teoplyy dom lrs
(advokat jakob rosing)
i tidligere instanser er afsagt kendelse af fogedretten i nykøbing falster den 2. februar 2016
og af østre landsrets 20. afdeling den 10. marts 2016 og 18. april 2016.
sag 128/2016, hvori østre landsret har afsagt kendelse den 10. marts 2016, angår, om a
rettidigt har kæret fogedretten i nykøbing falsters kendelse af 2. februar 2016 til rette
instans.
sag 127/2016, hvori østre landsret har afsagt kendelse den 18. april 2016, angår, om betin-
gelserne for genoprejsningsbevilling er opfyldt.
i påkendelsen har deltaget tre dommere: lene pagter kristensen, hanne schmidt og oliver
talevski.
påstande
kærende, a, har i sag 128/2016 nedlagt påstand om, at landsrettens kendelse skal ophæves,
og sagen hjemvises til fornyet behandling ved landsretten.
a har i sag 127/2016 nedlagt påstand om tilladelse til at kære fogedrettens kendelse og har
endvidere påstået landsrettens kendelse ophævet og sagen hjemvist til fornyet behandling ved
landsretten.
                                              - 2 -
indkærede, teoplyy dom lrs, har i begge sager nedlagt påstand om stadfæstelse.
sagsfremstilling
international commercial arbitration court at the chamber of commerce of the russian
federation traf den 30. maj 2014 afgørelse i en voldgiftssag, som den russiske virksomhed
teoplyy dom lrs (teoplyy) havde anlagt mod a. ved afgørelsen fik teoplyy medhold i et
krav på ca. 4,6 mio. kr.
teoplyy indgav på grundlag af voldgiftskendelsen anmodning om udlæg til fogedretten i ny-
købing falster. a protesterede imod, at voldgiftskendelsen kunne anerkendes og fuldbyrdes.
ved kendelse af 2. februar 2016 bestemte fogedretten, at sagen skulle fremmes til udlæg.
a kærede fogedrettens kendelse i kæreskrift af 16. februar 2016. kæreskriftet blev indgivet til
østre landsret ved en mail, hvoraf fremgik bl.a.:
      ”med henvisning til landsretternes ”vejledning i landsrettens behandling af kæremål”
      (januar 2015) indgives kæreskriftet direkte til østre landsret, ligesom kæreafgiften er
      indbetalt til landsrettens bankkonto…”
af den nævnte vejledning fremgår bl.a.:
      ”vestre landsret
      forberedelsen
      …
      kæreskrift skal indgives til den ret, der har truffet den afgørelse, der kæres. der skal
      samtidig sendes en kopi af kæreskriftet til modparten. i kæremål vedrørende sager om
      tvangsfuldbyrdelseskendelser af udenlandske afgørelser (eksekvaturkendelser) skal
      kæreskriftet sendes direkte til landsretten.”
vejledningen er senere ændret, således at det nu er angivet bl.a.:
      ”kæreskrift skal indgives til den ret, der har truffet den afgørelse, der kæres. der skal
      samtidig sendes en kopi af kæreskriftet til modparten. i kæremål vedrørende sager om
      tvangsfuldbyrdelse af udenlandske afgørelser omfattet af bruxelles i-forordningen (ek-
      sekvaturkendelser) skal kæreskriftet sendes direkte til landsretten.”
                                                 - 3 -
retsafgift blev indbetalt til landsretten den 16. februar 2016.
a sendte samtidig en mail til retten i nykøbing falster med orientering om kæren samt en
kopi af kæreskriftet. mailen havde følgende ordlyd:
       ”vedhæftet fremsendes til orientering kopi af email med tilhørende vedhæftninger, som
       d.d. er fremsendt til østre landsret”.
den 22. februar 2016 fremsendte fogedretten sagsakter, kæreskrift og kopi af den påkærede
kendelse til landsretten.
den 25. februar 2016 sendte a en mail til landsretten med anmodning om fastsættelse af en
frist for kæresvarskrift samt anmodning om indkaldelse til telefonmøde og mundtlig forhand-
ling. a har oplyst herudover at have været i telefonisk kontakt med østre landsret med hen-
blik på opfølgning vedrørende sagens behandling, hvor landsretten ikke gjorde opmærksom
på, at man ikke anså sagen for påkæret korrekt.
teoplyy indgav kæresvarskrift den 3. marts 2016. i svarskriftet var ikke bemærkninger ved-
rørende as indgivelse af kæren.
østre landsret afviste ved kendelse af 10. marts 2016 kæremålet under henvisning til, at kæ-
reskriftet ikke rettidigt var indgivet til fogedretten som rette instans. i kendelsen hedder det
bl.a.:
       ”efter voldgiftslovens § 38, stk. 1, har en voldgiftskendelse afsagt i udlandet bindende
       virkning her i landet og kan tvangsfuldbyrdes efter retsplejelovens regler om tvangs-
       fuldbyrdelse af domme. fogedrettens kendelse af 2. februar 2016, der er truffet i medfør
       af retsplejelovens kapitel 46, kan kæres i henhold til reglerne i retsplejelovens kapitel
       53. efter retsplejelovens § 587, stk. 1, jf. § 393, stk. 3, iværksættes kære ved indlevering
       af kæreskrift til den ret, hvis afgørelse kæres. kærefristen er 4 uger, jf. retsplejelovens §
       586, stk. 1.
       da a ikke rettidigt har indleveret kæreskriftet til rette instans, afvises kæremålet.
                                                   - 4 -
        det forhold, at kærendes advokat i sit følgebrev til landsretten har henvist til det anførte
        i vestre landsrets vejledning om behandling af kæremål ved vestre landsret vedrøren-
        de eksekvaturkendelser kan ikke føre til et andet resultat.”
a anmodede ved brev af 15. marts 2016 landsretten om at omgøre sin kendelse om afvisning
af kæremålet. teoplyys advokat udtalte sig herimod.
landsretten har i retsbog af 17. marts 2016 henholdt sig til kendelsen af 10. marts 2016.
ved mails af 17. og 18. marts 2016 anmodede a landsretten om tilladelse til at kære fo-
gedrettens kendelse. det er oplyst, at nyt kæreskrift er sendt til landsretten den 17. marts
2016.
landsretten afslog ved kendelse af 18. april 2016 at meddele tilladelse til kære efter anke-
fristens udløb. af kendelsen fremgår bl.a.:
        ”efter retsplejelovens § 586, stk. 4, kan landsretten undtagelsesvis give tilladelse til kæ-
        re efter kærefristens udløb. i denne sag blev kæreskrift og retsafgift modtaget i lands-
        retten den 16. februar 2016, og kæremålet blev den 10. marts 2016 afvist under henvis-
        ning til, at der ikke rettidigt var indleveret kæreskrift til rette instans.
        landsretten finder, at denne ekspeditionsfejl begået af as advokat ikke giver grundlag
        for undtagelsesvis at meddele kæretilladelse i medfør af retsplejelovens § 586, stk. 4.
        herefter, og da det af a anførte til støtte for anmodningen ikke kan føre til et andet
        resultat, tages anmodningen om kæretilladelse ikke til følge.”
anbringender
a har vedrørende kæreskriftets rette indgivelse anført navnlig, at det påhviler fogedretten og
ikke landsretten at påse eller efterprøve, om et kæreskrift de facto er indleveret rettidigt til
fogedretten, da kære iværksat efter fristens udløb afvises af den ret, hvortil afgørelsen kæres,
jf. retsplejelovens § 586, stk. 4, 1. pkt.
kæreskriftet skal anses for indleveret til fogedretten, jf. retsplejelovens § 393, stk. 3. efter en
almindelig, naturlig sproglig forståelse må indlevering være sket, når kæreskriftet faktisk er
sendt til fogedretten af kærende og modtaget af denne. det følger heraf, at såfremt kæreskrif-
                                                - 5 -
tet blot sendes til fogedretten - og eventuelt også direkte til landsretten - uden at kærende ved-
lægger f.eks. et følgebrev, vil kæreskriftet skulle anses for indleveret korrekt.
kæremålet skal under alle omstændigheder anses for rettidigt og korrekt iværksat, da foged-
retten har modtaget kæreskriftet inden for kærefristen og fremsendt sagen til landsretten efter
retsplejelovens § 587, stk. 1, jf. § 393, stk. 3., inden kærefristens udløb den 2. marts 2016.
landsretten synes at have set bort fra denne omstændighed, og landsrettens afgørelse fore-
kommer derfor formalistisk, idet der ikke var tvivl om, at a ønskede at kære sagen og havde
sendt kæreskriftet til både foged- og landsret inden fristens udløb.
havde fogedretten ikke videresendt sagen til landsretten, havde a haft en uge til at berigtige
eventuelle mangler ved kæreprocessen, hvilket a imidlertid ikke fandt anledning til efter
modtagelsen af fremsendelsesbrevet. a kan støtte ret på fogedrettens fremsendelsesbrev, selv
om a på grund af en uklar vejledning fra landsretterne omkring fremgangsmåden for iværk-
sættelse af kære alene måtte have sendt kopi af kæreskriftet til orientering til fogedretten.
vestre landsrets vejledning bibragte a den opfattelse, at kæreskriftet skulle indgives direkte
til landsretten, og for en sikkerheds skyld fremsendte a det samme materiale til foged- og
landsret.
det skal endvidere tillægges betydning, at landsretten ikke før udløbet af kærefristen oplyste,
at kære efter landsrettens opfattelse var iværksat forkert.
teoplyy har ligeledes anset kæreskriftet for rettidigt indgivet til rette instans, idet teoplyy i
sit svarskrift ikke fremkom med bemærkninger om kærens indgivelse. der er derfor ikke sær-
lige hensyn at tage til modparten. det er udtryk for en efterrationalisering, når teoplyy gør
gældende, at man ikke fremkom med bemærkninger, fordi landsretten af egen drift ville afvise
sagen.
a har vedrørende spørgsmålet om oprejsningsbevilling anført bl.a., at landsrettens prøvelse af,
om der foreligger undskyldelige omstændigheder, jf. retsplejelovens § 586, stk. 4, 2. pkt., er
en særskilt og anderledes prøvelse end den, som landsretten foretog ved kendelsen af 10.
marts 2016. landsretten valgte dog i kendelsen af 18. april 2016 i lighed med den første
kendelse at se bort fra, at fogedretten havde modtaget og fremsendt det oprindelige kæreskrift
                                                - 6 -
af 16. februar 2016 til landsretten på sædvanlig vis. landsretten undlod således at forholde sig
til det helt afgørende forhold i sagen, hvorfor a reelt ikke har fået en ny eller selvstændig prø-
velse af, om sagen under alle omstændigheder kunne påkæres til landsretten efter kærefristens
udløb. sagen bør derfor hjemvises til fornyet behandling.
der foreligger undskyldelige omstændigheder i sagen, hvorfor betingelserne for at meddele
oprejsningsbevilling i retsplejelovens § 586, stk. 4, 2. pkt. er opfyldt. herunder må der lægges
vægt på, at kæreskriftet blev indgivet til såvel foged- som landsretten inden kærefristens ud-
løb, og at kæremålet således må anses for indgivet rettidigt til rette instans.
det taler ligeledes for at tillade kære, at det oprindelige kæreskrift udelukkende blev indgivet
direkte til landsretten som følge af vestre landsrets uklare vejledning. det var rimeligt at for-
stå vejledningen som a gjorde, hvilket understreges af landsrettens senere rettelse af vejled-
ningen. fogedrettens fremsendelse af sagen til landsretten inden for kærefristen skabte
endvidere en berettiget forventning hos a om, at kæremålet under alle omstændigheder var
iværksat korrekt og rettidigt, og a havde derfor ikke anledning til at gøre yderligere.
det taler i samme retning, at landsretten ikke indikerede, at kæremålet ikke var korrekt iværk-
sat, og først traf afgørelse om afvisning af kæremålet efter kærefristens udløb. der er desuden
tale om en kort fristoverskridelse, og kæreskriftet blev indgivet så hurtigt som muligt efter
landsrettens afvisningskendelse af 10. marts 2016. a var af den opfattelse, at landsrettens ken-
delse af 10. marts 2016 måtte bygge på et forkert faktuelt grundlag, hvorfor det måtte være
tilstrækkeligt med en begrundet anmodning om omgørelse for at rette bod på denne fejl, og
landsretten ville have kompetence til at træffe en sådan afgørelse. endelig taler det for at til-
lade kære, at teoplyy har mulighed for at varetage sine interesser i forbindelse med kæremå-
let.
det bestrides, at der er tale om en ekspeditionsfejl fra as advokats side, idet det var udtryk for
et bevidst valg nødvendiggjort af landsrettens uklare vejledning at indgive kæreskriftet til
både fogedretten og landsretten for at sikre sig, at kæremålet blev iværksat korrekt.
teoplyy har vedrørende kæreskriftets rette indgivelse anført navnlig, at det er landsretten, der
har kompetencen til at afgøre, om kæreskriftet blev indgivet til rette domstol.
                                               - 7 -
kæreskriftet skal ikke anses for indleveret til fogedretten, da kæreskriftet blev indgivet til
landsretten i overensstemmelse med det udtrykkeligt anførte i fremsendelsesskrivelsen fra as
advokat. det var ligeledes udtrykkeligt anført, at der alene til orientering blev fremsendt en
kopi af følgebrevet til fogedretten, hvortil kæreskriftet var vedhæftet, og kæreskriftet er såle-
des ikke de facto også indleveret til fogedretten. dette følger af en naturlig sproglig forståelse
af det anførte i fremsendelsesbrevene. der er ikke belæg for as synspunkt om, at landsretten
med sin kendelse har indført både uhjemlede og uspecifikke krav til, hvordan en kærende skal
forholde sig, idet landsretten blot har forholdt sig konkret til, hvad kærende selv har angivet
om, til hvilken ret kæreskriftet blev indleveret.
det bestrides, at et kæremål skal anses for korrekt og rettidigt iværksat, hvis den fogedret,
hvis afgørelse kæres, har fremsendt sagen til landsretten i henhold til retsplejelovens § 587,
stk. 1, jf. § 396. fogedretten kan ikke via fogedrettens fremsendelsesbrev de facto fratage
landsretten sin kompetence til at afgøre, om et kæreskrift er indgivet til rette domstol. foged-
rettens fremsendelsesbrev til landsretten kunne derfor ikke give a en berettiget forventning
om, at kæren var korrekt og rettidigt iværksat.
det anførte i vestre landsrets vejledning om, at et kæreskrift i kæremål vedrørende eksekva-
turkendelser skal sendes direkte til landsretten, er ikke relevant, da der i denne sag ikke er tale
om kære af en eksekvaturkendelse, men en voldgiftskendelse, som kan tvangsfuldbyrdes efter
retsplejelovens regler om tvangsfuldbyrdelse af domme.
der var ikke anledning for teoplyy til at fremkomme med bemærkninger om spørgsmålet om
kæreskriftets indgivelse, da spørgsmålet påses af landsretten ex officio.
vedrørende spørgsmålet om oprejsningsbevilling er der ikke grundlag for at antage, at a ikke
skulle have fået en selvstændig prøvelse af, om der skulle meddeles oprejsningsbevilling. as
synspunkt om fremsendelse af en kopi af kæreskriftet til fogedretten må anses for adresseret
ved landsrettens bemærkning om, at det af a anførte til støtte for anmodningen ikke kunne
føre til et andet resultat.
                                                 - 8 -
der foreligger ikke undskyldende omstændigheder, som kan begrunde, at der meddeles tilla-
delse til at kære. det er efter retsplejelovens § 586, stk. 4, 1. pkt., udgangspunktet, at en kære
iværksat efter udløbet af kærefristen afvises, og at der kun undtagelsesvis meddeles tilladelse
efter retsplejelovens § 586, stk. 4, 2. pkt. retspraksis viser, at der skal overordentlig meget til
for at tilladelse meddeles. det er ikke korrekt, når a angiver, at kære både blev indgivet til
fogedretten og til landsretten, idet kæreskriftet alene blev fremsendt til fogedretten i kopi til
orientering. vestre landsrets vejledning om, at kæreskrift i eksekvaturkendelser skal sendes
direkte til landsretten, er ikke relevant, allerede fordi der ikke er tale om kære af en sådan af-
gørelse. det bestrides, at det var rimeligt at forstå vestre landsrets vejledning, som as advo-
kat gjorde. forholdet er dog uden betydning, idet retsplejelovens regler til enhver tid må gå
forud for, hvad der er angivet i en vejledning udarbejdet af en domstol. hvad vestre landsret
har anført i en vejledning om kære, kan derfor ikke skabe en berettiget forventning om, hvor-
ledes østre landsret behandler et kæremål.
det bestrides, at fogedrettens fremsendelsesbrev til landsretten har givet a en berettiget for-
ventning, som a kan støtte ret på, idet det er landsretten som afgør, om kære er indgivet til
rette instans. at fogedretten har behandlet den fremsendte kopi af kæreskriftet, som om kære-
skriftet var blevet indgivet til fogedretten, kan derfor ikke skabe en berettiget forventning hos
a om, at kæren var korrekt og rettidigt iværksat. a har endvidere ikke indgivet nyt kæreskrift
så hurtigt som muligt. det bestrides, at a ikke havde anledning til at indgive kæreskriftet på
ny, før landsretten den 17. marts 2016 havde taget stilling til as anmodning om omgørelse. a
burde derfor straks efter kendelsen var afsagt den 10. marts 2016 have indgivet kæreskrift på
ny og anmodet om oprejsningsbevilling. as advokat har begået ekspeditionsfejl, hvilket ikke
kan begrunde, at der meddeles oprejsningsbevilling.
højesterets begrundelse og resultat
sagen angår, om as kære til landsretten af en kendelse afsagt af fogedretten i nykøbing fal-
ster den 2. februar 2016 må anses for at være sket rettidigt til rette instans, og hvis dette ikke
er tilfældet, om der i medfør af retsplejelovens § 586, stk. 4, 2. pkt., skal meddeles a tilladelse
til at kære.
a indgav inden kærefristens udløb ved mail af 16. februar 2016 kæreskrift til landsretten og
oplyste i mailen, at kæreskriftet med henvisning til ”vejledning i landsrettens behandling af
                                                - 9 -
kæremål” var indgivet direkte til landsretten. a sendte samtidig ved en mail kopi af kæreskrif-
tet til fogedretten, der inden kærefristens udløb ved skrivelse af 22. februar 2016 videresendte
dette til landsretten sammen med sagens akter.
i hvert fald under disse omstændigheder finder højesteret, at kæreskriftet må anses for retti-
digt indleveret til fogedretten, uanset at kæreskriftet ifølge mailen alene blev sendt til foged-
retten til orientering, jf. voldgiftslovens § 38, stk. 1, sammenholdt med retsplejelovens § 586,
stk. 1, jf. § 587, stk. 1, og § 393, stk. 3.
højesteret ophæver herefter landsrettens kendelse af 10. marts 2016 og hjemviser sagen til
fornyet behandling i landsretten.
som følge heraf er det ikke nødvendigt at tage stilling til spørgsmålet om, hvorvidt der skal
meddeles tilladelse til kære i henhold til retsplejelovens § 586, stk. 4, 2. pkt.
navnlig under hensyn til baggrunden for den foreliggende tvist finder højesteret, at ingen af
parterne skal betale sagsomkostninger for landsretten (for den hidtidige behandling) eller for
højesteret til den anden part, jf. retsplejelovens § 312, stk. 3, sammenholdt med § 315.
                                          thi bestemmes:
landsrettens kendelse af 10. marts 2016 ophæves, og sagen hjemvises til fornyet behandling i
landsretten.
ingen af parterne skal betale sagsomkostninger for landsretten eller højesteret til den anden
part.
kæreafgiften for højesteret i sag 127/2016 og i sag 128/2106 tilbagebetales til a.