text:
                      højesterets kendelse
                          afsagt torsdag den 5. februar 2015
sag 150/2014
a kærer værgebeskikkelse vedrørende b
(advokat uno ternstrøm, beskikket for a)
(advokat dorthe østerby, beskikket for b)
i tidligere instanser er truffet beslutning af retten i randers den 3. april 2014 og afsagt ken-
delse af vestre landsrets 9. afdeling den 14. maj 2014.
i påkendelsen har deltaget tre dommere: lene pagter kristensen, niels grubbe og vibeke
rønne.
påstande
kærende, a, har nedlagt påstand om, at han skal beskikkes som værge for b.
den for b beskikkede advokat, advokat dorthe østerby, har på vegne af b påstået stadfæstel-
se.
sagsfremstilling
a anmodede i september 2013 statsforvaltningen om iværksættelse af værgemål for sin
adoptivsøn, b, som er født den 6. juli 1996. af et brev af 27. december 2013 fra a til stats-
forvaltningen fremgår bl.a., at a havde været uenig med lederen af b’s bopælsinstitution, i,
om b selv af sin formue skulle betale for et fritidstilbud.
statsforvaltningen oversendte sagen til behandling ved retten i randers. af et brev af 20.
januar 2014 fra a til retten i randers fremgår bl.a., at a har haft uoverensstemmelser med l
fra institutionen i om, hvorvidt personalet måtte åbne b’s post og læse det højt for b. a op-
lyste endvidere i brevet, at han var i ”kamp” med l som følge af, at l ønskede, at b skulle
blive boende i djurs kommune.
                                                 - 2 -
i forbindelse med byrettens behandling af sagen udarbejdede advokat henriette lyhne, der
var beskikket advokat for b, en redegørelse af 20. februar 2014. af redegørelsen fremgår
bl.a.:
       ”besøg hos klienten:
       jeg kan oplyse, at jeg den 20. februar 2014 har aflagt besøg hos b. besøget var aftalt
       med l, der er ansat på institutionen i, hvor b bor. l havde arrangeret, at vi skulle spise
       frokost sammen, fordi det er nemmest at fastholde b i en form for samtale, når der er
       mad på bordet.
       b er en slank ung mand. han siger pænt goddag til mig, men det er svært at få nogen
       egentlig dialog med b. han forstår, hvad man siger til ham og kan svare ja og nej, men
       der er begrænset øjenkontakt. han er ukoncentreret og lider af ufrivillige tics. b mener
       selv, at han er ti år gammel. han er altid glad – også for at bo på institutionen. han kan
       huske, at han har en far, som han kalder a. han forklarer, at han har været ude at køre
       med sin far, og at de har spist sammen.
       efter at b har forladt lokalet, har jeg en samtale med l.
       oplysninger fra pårørende eller andre:
       l forklarer, at b har boet på institutionen i cirka otte år. hans mor er død, og adoptiv-
       faderen er tilbudt samvær hver anden weekend på den måde, at institutionen har tilbudt
       at køre b til faderens bopæl på sjælland og hente ham igen. der er imidlertid kun en
       meget sporadisk kontakt nogle få gange om året mellem b og hans far. faren takker nej
       til samværet, da han på grund af såvel b’s som sine egne forhold ikke magter at have b
       på besøg. der er heller ikke jævn telefonkontakt.
       b’s nærmeste er de andre børn og personalet på institutionen.
       institutionen udbetaler lommepenge til b, men b har ikke nogen egne konti. b har ikke
       nogen forståelse for penges værdi, og han kan hverken læse eller skrive.
       der er behov for, at der meget snart træffes afgørelse om førtidspension og om fremti-
       digt opholdssted for b, som fylder 18 år den 6. juli 2014.
       det er l’s opfattelse, at det vil være meget nemt for udenforstående at manipulere og
       narre b, såfremt han får adgang til at råde over egne midler.
       det bemærkes, at faderen overfor personalet har udtrykt, at b skulle have fået udbetalt
       en større erstatning efter tabet af sin mor, men som sagt har personalet ikke kendskab
       til, at der eksisterer bankkonti i b’s navn.
       jeg er endvidere blevet kontaktet af a. han har ikke ønsket at mødes med mig for at
       drøfte sagen, og han har også oplyst, at han ikke vil kunne komme til stede under et
       retsmøde på grund af dårligt knæ. han gav under telefonsamtalen direkte udtryk for, at
                                               - 3 -
      han ønskedes at få b overført til sjælland, og at han ikke havde set b de sidste to år.
      han gav endvidere udtryk for, at han gerne vil være værge for b.
      det bemærkes, at jeg fornemmer, at der er dårligt forhold mellem institutionen og a,
      hvilket også fremgår, at a’s brev til retten, dateret den 20. januar 2014.
      det er min opfattelse, at der er behov for værge til b, herunder eventuelt fratagelse af
      den retlige handleevne. det er endvidere min opfattelse, at der bør udpeges en værge
      udenfor familien. jeg mener ikke, at b vil kunne deltage i et retsmøde. endelig gør jeg
      opmærksom på, at sagen haster af hensyn til de beslutninger, der skal træffes inden b’s
      18 års fødselsdag.”
ved dom af 3. april 2014 iværksatte retten i randers værgemål for b i medfør af værge-
målslovens § 5 og § 6, som omfattede personlige og økonomiske forhold med fratagelse af
den retlige handleevne. retten i randers besluttede samtidig ved retsbog af 3. april 2014 at
beskikke v som værge for b.
a kærede beslutningen om værgebeskikkelse til vestre landsret. retten i randers anførte i
fremsendelsesbrev af 23. april 2014 til landsretten bl.a.:
      ”retten skal indledningsvis bemærke, at værgebeskikkelsen burde være sket ved ken-
      delse henset til den foreliggende tvist, men kan i øvrigt henholde sig til den skete vær-
      gebeskikkelse. retten har herved lagt vægt på det, der under retsmødet blev anført af
      den for b beskikkede advokat, henriette lyhne, om b’s tilknytning og kontakt til a.
      endvidere er der lagt vægt på b’s tilstand, der fordrer, at han er anbragt på en institu-
      tion, hvorfor værgen skal være i stand til at samarbejde med denne. i den forbindelse er
      der lagt vægt på, at b i den periode, hvor han har boet i danmark, de seneste ca. 8 år har
      boet på institutionen i, og at samarbejdet mellem denne og a er dårligt. herefter har
      retten fundet, at det i overensstemmelse med den beskikkede advokats indstilling vil
      være bedst for b, at der beskikkes en neutral, fast værge.”
landsretten afsagde den 14. maj 2014 kendelse, hvori det hedder:
      ”der er ikke grundlag for at tilsidesætte, at byretten under hensyn til oplysningerne og
      indstillingen fra den beskikkede advokat har beskikket en anden end a som værge.
      landsretten stadfæster derfor byrettens afgørelse.
                                         t h i b e s t e m m e s:
      byrettens afgørelse stadfæstes.”
høje-taastrup kommune traf den 4. juli 2014 afgørelse om at tilbyde b permanent botilbud
på en institution, som er beliggende i høje-taastrup kommune.
                                               - 4 -
den 6. juli 2014 fyldte b 18 år.
retsgrundlaget
bestemmelserne om rettens afgørelse om værgebeskikkelse vedrørende voksne findes i vær-
gemålslovens § 11 og § 14, hvori det hedder:
       ”§ 11. i forbindelse med afgørelser om værgemål skal der beskikkes en værge.
       …
       § 14. statsforvaltningen foretager værgebeskikkelse og ændring heraf. i forbindelse
       med dom om værgemål eller kendelse om foreløbig afgørelse om værgemål foretages
       beskikkelse dog af den ret, der afsiger dommen eller kendelsen.”
af forarbejderne til værgemålsloven fremgår det om værgemål vedrørende personlige forhold
bl.a. (jf. folketingstidende 1994-95, tillæg a, lovforslag nr. l 191, s. 2437):
       ”det bemærkes …, at en værge er en beslutningstager med opgaver af retlig art. er det,
       der er behov for, en omsorgs- eller tilsynsperson, der kan besøge og tilse den pågæl-
       dende, er man således efter justitsministeriets opfattelse uden for det personlige værge-
       måls rammer og inde i det sociale eller sundhedsmæssige regelsæt og system.”
om behandlingen af værgesager fremgår bl.a. (jf. folketingstidende 1994-95, tillæg a, lov-
forslag nr. l 191, s. 2444 f.):
       ”udvalget finder, at spørgsmålet om, hvem der skal udpeges som værge, altid må bero
       på en konkret vurdering og afhænge af, hvad formålet med værgemålet er. af betydning
       er det således, om værgen især skal varetage personlige eller økonomiske anliggender,
       og i sidstnævnte tilfælde indgår også størrelsen og sammensætningen af formuen i
       overvejelserne. ved personlige værgemål vil det oftest være mest naturligt, at værgen
       søges i kredsen blandt de nærmeste. der må lægges afgørende vægt på holdningen hos
       den, der undergives værgemål, således at dennes ønsker i videst muligt omfang imøde-
       kommes. endvidere må der tages hensyn til holdningen hos familien til den pågælden-
       de. ved uenighed i familien vil dette i nogle tilfælde efter en konkret vurdering tale for
       at vælge en udenforstående, herunder eventuelt en professionel, som værge.
       udvalget har fundet det hensigtsmæssigt i højere grad end nu at have faste, professio-
       nelle værger, først og fremmest til varetagelse af økonomiske anliggender.
       …
       justitsministeriet kan … tiltræde de forslag, som udvalget har stillet vedrørende værge-
       sagerne, og lovforslaget er udformet i overensstemmelse hermed.”
                                               - 5 -
om begrebet voksne fremgår (jf. folketingstidende 1994-95, tillæg a, lovforslag nr. l 191, s.
2463):
      ”voksne er efter lovforslaget personer, der er 18 år eller derover, samt unge under 18 år,
      der har indgået ægteskab, og hvor statsamtet ikke har besluttet, at den unge skal være
      umyndig trods ægteskabet. det er muligt – hvis der er behov for det – at indlede en
      værgemålssag og træffe afgørelse om værgemål allerede før, den pågældende er fyldt 18
      år, for at afgørelsen kan få virkning fra fødselsdagen.”
lovforslaget bygger på betænkning 1247/1993 om værgemål, hvoraf det bl.a. fremgår, jf. s.
142):
      ”det må på ny understreges, at værgens opgave er af juridisk art, og at varetagelse af
      omsorgsbehov må komme i anden række. det er en beslutningstager, der udpeges, ikke
      en støtte- eller kontaktperson eller en besøgsven. en personlig værge må naturligvis
      have kontakt med den pågældende omkring vigtige beslutninger, i det omfang det er
      muligt, og det vil vel også være naturligt, at værgen med mellemrum har forbindelse
      med den pågældende. med den foreslåede værgeordnings opbygning kan det derimod
      ikke forventes, at kontakterne bliver særligt hyppige.”
om valg af værge fremgår bl.a., jf. s. 229 f.:
      ”udvalget ønsker at understrege, at spørgsmålet om, hvem der skal udpeges som værge,
      altid må bero på en konkret vurdering. der må lægges afgørende vægt på holdningen
      hos den, der skal undergives værgemål, således at dennes ønsker i videst muligt omfang
      imødekommes, får så vidt den pågældende er i stand til at udtrykke sådanne… endvide-
      re må der tages hensyn til holdningen hos familien til den pågældende. er der enighed
      om at foreslå et bestemt familiemedlem som værge, bør dette ønske som udgangspunkt
      følges, medmindre der er grund til at antage, at den foreslåede ikke er egnet hertil. er
      der derimod uenighed blandt familien, vil dette i nogle tilfælde efter en konkret vurde-
      ring tale for at vælge en udenforstående, herunder eventuelt en professionel som
      værge.”
anbringender
a har navnlig anført, at afgørelsen om værgebeskikkelse er i strid med praksis, hvorefter et
familiemedlem sædvanligvis udpeges som værge. det vil være bedst for b, at a beskikkes
som værge. a er b’s adoptivfader og nærmeste familiemedlem, og a har haft forældre-
myndigheden alene. han er egnet til at varetage b’s interesser, og han ønsker at blive beskik-
ket som værge. a vil have lettere ved at varetage b’s interesser, da b er flyttet til et opholds-
sted nær a, og det vil fremover være lettere at opretholde kontakt mellem far og søn.
                                               - 6 -
det er korrekt, at a ikke altid har været enig med forstanderen på institutionen i, men det er
lykkedes at løse samarbejdsproblemer hen ad vejen. b’s værge skal fremover samarbejde med
den nye institution, og a har et godt samarbejde med personalet på den nye institution. a har
samarbejdet med høje-taastrup kommune om at finde et fremtidigt opholdssted til b på
sjælland, således at a ville få lettere ved at tage sig af b. høje-taastrup kommune har ikke
truffet sin afgørelse om at tilbyde b et botilbud ud fra a’s behov, men har lagt vægt på b’s
behov og trivsel og har i den forbindelse bl.a. inddraget personalet fra institutionen i.
advokat dorthe østerby har på vegne af b navnlig anført, at det vil være bedst for b, at der
beskikkes en neutral, fast værge, idet der har været et dårligt samarbejde mellem b’s hidtidige
institution og a, og a har kun haft kontakt med b få gange om året, til trods for at i tilbød
transport til a’s bopæl. høje-taastrup kommune har truffet afgørelse om at tilbyde b et bo-
tilbud i kommunen, uden at b har været i stand til at fremkomme med sine synspunkter, og
det fremgår ikke, at b’s behov og ønsker er taget i betragtning ved afgørelsen. personalet og
de øvrige beboere på institutionen i må antages at være b’s nærmeste, og flytningen til sjæl-
land er formentlig særdeles indgribende for b.
der synes også fremadrettet at være behov for en neutral fast værge, der kan træffe afgørelser
på b’s vegne ud fra b’s egne behov og sikre kontinuitet og fastholdelse af gode kontakter i
b’s liv. derved sikres professionalisme i opgaveudførelsen, og det undgås, at der kan rejses
mistanke om, at beslutninger om b’s forhold træffes ud fra andre personers behov.
højesterets begrundelse og resultat
ved retten i randers’ dom af 3. april 2014 blev b i medfør af værgemålslovens § 5 og § 6 sat
under værgemål, som omfattede personlige og økonomiske forhold med fratagelse af den ret-
lige handleevne. uanset det ikke fremgår udtrykkeligt, må afgørelsen forstås således, at den
først har virkning fra den 6. juli 2014, hvor b fyldte 18 år, og dermed ikke længere var om-
fattet af reglerne i værgemålslovens kapitel 1.
i forbindelse med værgemålet skal der beskikkes en værge for b. efter forarbejderne til vær-
gemålsloven er det mest naturligt, at værgen søges i kredsen blandt de nærmeste.
a, der er b’s adoptivfar, hører til hans nærmeste, og han ønsker at blive beskikket som værge
for b.
                                              - 7 -
under hensyn til karakteren af en værges opgaver kan det forhold, at der i en periode forud
for, at b blev sat under værgemål, kun har været sporadisk kontakt mellem ham og adoptiv-
faderen, ikke begrunde, at a afskæres fra at blive beskikket som værge for b.
a har efter det oplyste et godt samarbejde med den institution, hvor b nu bor. uanset det kan
lægges til grund, at samarbejdet mellem a og personalet på b’s tidligere institution, i, har
fungeret dårligt, finder højesteret, at samarbejdsvanskelighederne ikke har haft en sådan ka-
rakter, at a, kan anses for uegnet som værge, eller at det i øvrigt er nødvendigt af hensyn til b
at beskikke en anden som værge.
på den anførte baggrund finder højesteret, at a skal beskikkes som værge for b.
højesteret ændrer derfor byrettens og landsrettens afgørelser om beskikkelse af værge for b,
således at beskikkelsen af v som værge tilbagekaldes, og a beskikkes som værge for b.
                                        thi bestemmes:
beskikkelsen af v som værge for b tilbagekaldes.
a beskikkes som værge for b.
ingen af parterne skal betale sagsomkostninger til nogen anden part.
kæreafgiften skal tilbagebetales til a.


text:
h001100l - abj
                          udskrift
                              af
               sø- & handelsrettens dombog
                         ____________
den 13. maj 2004 blev af retten i sagen
h-11-03
esbjerg oilfield services a/s
(advokat jørgen lauridsen jensen)
   mod
a/s ringkjøbing bank
(advokat mogens jepsen)
afsagt sålydende
                           d o m:
det spørgsmål, der afgøres i denne dom, er, om sagsøge-
ren, esbjerg oilfield services a/s (herefter eos), kan
kræve betaling af sagsøgte, ringkjøbing bank a/s (heref-
ter ringkjøbing bank), i henhold til en garanti, som
ringkjøbing bank udstedte efter aftale med sin kunde, ntd
international a/s (herefter ntd), uanset at eos først
gjorde sit krav gældende efter udløbet af den gyldigheds-
periode, der fremgik af garantiens tekst.
sagsfremstilling
                           - 2 -
eos aftalte i sommeren 2000 med farvandsvæsenet at levere
et inspektions- og bøjeskib. skibet skulle bygges i es-
bjerg. eos indgik aftaler om underleverance med ringkø-
bing-virksomheden ntd, hvis bankforbindelse var ringkjø-
bing bank.
af eos’ købsordre (”purchase order”) nr. e.o.s. 5757 af
13. oktober 2000 til ntd, fremgik bl.a.:
    ”...
    vedr.: inspektions- og bøjeskib.
    hermed afgives ordre på levering til inspektions- og
    bøjeskib – nybygning nr. 71 iht. deres tilbud af den
    11. oktober 2000...
    total pris dkk 6.291.299,00
    betaling:
    20% ved ordre
    70% ved levering
    10% ved godkendt aflevering
    levering:                                uge
    installationstegninger med sfi nr.       01-01
    motorer for bowthruster                  05-01
    fremdrivningsmotorer                     20-01
    hovedtavler                              20-01
    transformatorer 400/230                  20-01
    frekvensomformere                        20-01
    fremdrivningstransformatorer             20-01
    nødtavle                                 23-01
    emri-system                              30-01
    alarm/pm system                          30-01
    ...
    garanti:
    ntd international a/s stiller bankgaranti på første
    rate 20% af dkk 6.291.299,00 i perioden fra ordre til
    levering.
    esbjerg oilfield services a/s stiller bankgaranti på
    afleveringsrate 10% af dkk 6.291.299,00 i perioden
    fra levering til godkendt aflevering.
                           - 3 -
    ntd international a/s stiller mangelgaranti på 10% af
    dkk 6.291.299,00 i perioden fra 31. november 2001 til
    1. december 2002.
    ...
    ntd international a/s tilsender en gang pr. måned
    progress-rapport til esbjerg oilfield service a/s med
    aktuel- og færdiggørelsesstatus.
    ...”
på bagsiden af ordredokumentet var “general conditions
concerning supplies and services for esbjerg oilfield
services a/s” optrykt. punkt 10 havde følgende ordlyd:
    “...
    10. general
    a) these conditions must be read subject to any in-
    structions and conditions on the face hereof and
    where there is any inconsistency between them the
    conditions appearing on the face shall prevail. any
    additional specifications terms or conditions at-
    tached to this order shall form an integral part of
    the order itself and shall have the same effect as if
    they appeared on the face hereof.
    b) supplier, by accepting this order, agrees that
    these terms and conditions shall not be amended or
    supplemented, unless specifically agreed to in writ-
    ing by esbjerg oilfield services a/s signature on any
    invoice or other form of document accompanying deliv-
    ery of the supplies or any part thereof shall consti-
    tute acknowledgement of receipt of the supplies or
    part thereof only, and shall not constitute esbjerg
    oilfield services a/s assent to any terms and condi-
    tions contained in such form or document.
    ...”
den 31. oktober 2001 udstedte ringkjøbing bank på foran-
ledning af ntd og med eos som garantimodtager en garanti
på 1.258.260 kr. garantien fremstod som en udfyldt, for-
trykt formular. under ”betingelser” var anført, at banken
stillede garantien ”som selvskyldnerkautionist til sik-
kerhed for: tilbagebetaling af forudbetaling vedr. ordre
nr. e.o.s. 5757 af 13. oktober 2000, ved manglende leve-
ring.” i samme rubrik fremgik det:
                           - 4 -
    ”garantien er gyldig til: levering finder sted, dog
    senest til den 1. juli 2001.”
af den fortrykte tekst fremgik det endvidere bl.a.:
    ”... krav i henhold til garantien må være pengeinsti-
    tuttet i hænde inden ovennævnte dato, idet garantien
    i modsat fald er bortfaldet.”
eos modtog garantien den 2. november 2000 sammen med
ntd’s forudbetalingsfaktura nr. 11530 af 31. oktober
2000, ligeledes på 1.258.260 kr. (ekskl. moms), som blev
betalt af eos.
ntd havde ved to direktører underskrevet en ”kundeerklæ-
ring” (ikke dateret) til ringkjøbing bank. af erklærin-
gen, der fandtes fortrykt nederst på et dokument, der i
øvrigt fremstod som en genpart af garantidokumentet,
fremgik bl.a.:
    ”undertegnede anmoder herved pengeinstituttet om for
    min/vor regning at udfærdige en garanti af ovenstå-
    ende ordlyd...”
eos har fremlagt to andre købsordrer til ntd, begge date-
ret den 20. november 2000, samt den af ringkjøbing bank i
relation til disse ordrer udstedte (fælles) bankgaranti
af 30. november 2000. vilkårene for garantistillelse var
de samme som for ovennævnte ordre nr. 5757, og bankgaran-
tien havde samme tekst med hensyn til gyldighed, dog var
udløbsdatoen ”senest ... den 1. juni 2001.” denne dato lå
efter sidste leveringstermin i henhold til købsordrerne
(uge 20). af en skrivelse af 28. november 2000 fra ntd
til ringkjøbing bank fremgik:
    ”re.: bankgaranti
    for medsendte ordrer bedes venligst udfærdiget bank-
    garanti.”
                           - 5 -
ntd anmeldte betalingsstandsning den 6. juli 2001. i en
telefax af 13. juli 2001 til ringkjøbing bank rejste ad-
vokat jørgen l. jensen på vegne eos krav om betaling af
1.258.260 kr. i henhold til garantien, hvilket krav ban-
ken i en telefax samme dag afviste med henvisning til, at
det ”klart og tydeligt” fremgår af garantien, at den ud-
løb den 1. juli 2001. i telefax af 27. juli 2001 hævede
eos ”restleverancen”, der ikke var ”afleveret rettidigt
(uge 30)”, og det blev oplyst, at eos senere ville vende
tilbage med en opgørelse af sit krav, når ”restentrepri-
sen er gennemført” af tredjemand. den 31. juli 2001 blev
ntd taget under konkursbehandling.
efter en del yderligere korrespondance mellem parterne
blev nærværende sag anlagt ved sø- og handelsretten den
3. februar 2003. spørgsmålet om garantiens gyldighed er i
medfør af retsplejelovens § 253 udskilt til særskilt be-
handling.
påstande
eos har nedlagt påstand om, at ringkjøbing bank tilplig-
tes at anerkende, at eos kan støtte krav mod ringkjøbing
bank på den af ringkjøbing bank stillede garanti uanset
den anførte gyldighedsperiode.
ringkjøbing bank har nedlagt påstand om frifindelse.
forklaringer
direktør kjeld jespersen, eos, har forklaret, at han, der
er klejnsmed af uddannelse, blev ansat i eos for 23 år
siden. på ordretidspunktet i 2000 var han chef i skibs-
bygningsafdelingen. eos’s produktionsomsætning er tæt på
1 mia. kr.
                           - 6 -
indkøbsordre nr. 5757 af 13. oktober 2000 er udarbejdet
af vidnet, der stod for ekspedition af de større ordrer.
der blev udarbejdet 6 eksemplarer af ordreblanketterne,
hvoraf 2 blev stilet til leverandøren og 1 til eos’ regn-
skabsafdeling.
de forskellige leveringsterminer for de enkelte delleve-
rancer afspejler, at der var brug for leverancerne i takt
med, at bygningen af skibet skred frem. der var forsin-
kelse på nogle af terminerne, bl.a. med hensyn til leve-
ring af fremdrivningsmotorer, hvilket havde til følge, at
der måtte skæres hul i skibets dæk for at få dem instal-
leret. motorerne blev leveret i uge 22, måske i uge 21,
mens aftalt levering var uge 20. midt i maj 2001 fik vid-
net lovning på, at alt ville være leveret inden udgangen
af uge 27. ntd nåede ikke de to sidste leverancer.
når eos’ leverandører er forsinket, reagerer eos skrift-
ligt. eos har vel skrevet til ntd om forsinkelser 3 – 4
gange.
eos’ leverandører skal sædvanligvis stille garanti for
tilbagebetaling af forudbetalinger, og dette har aldrig
tidligere givet anledning til problemer.
ekspeditionerne i denne sag var hos eos de samme som
mange gange tidligere. regnskabsafdelingen modtog garan-
tien samtidig med ntd’s forudbetalingsfaktura. afdelin-
gen, som jo lå inde med et eksemplar af indkøbsordren,
checkede, at garantien henviste til ordrenummeret, mens
fakturaen blev givet over til vidnet til kontrol. vidnet
attesterede fakturaen til betaling efter at have forhørt
sig hos regnskabsafdelingen, om garantien havde været
med, hvilet afdelingen bekræftede - uden at nævne noget
om en udløbsdato den 1. juli 2001. han så således ikke
                            - 7 -
selv garantien. der er ikke jurister ansat i regnskabsaf-
delingen. det er under overvejelse at ændre forretnings-
gangen i regnskabsafdelingen. hovedkontrakten med far-
vandsvæsenet var gennemgået af en advokat, men ikke un-
derleverandørkontrakterne.
det var ikke aftalt med ntd, at garantien skulle udløbe
den 1. juli 2001, og eos var ej heller blevet orienteret
herom.
når eos i forbindelse med kontraktindgåelse selv skal
stille garanti, er gyldighedsperioden altid angivet ”til
levering”, og eos tilstiller altid sin bankforbindelse en
kopi af kontrakterne til brug for udarbejdelse af garan-
tierne.
det gav ikke anledning til problemer, at bankgarantien i
relation til indkøbsordrerne 5801 og 5802 var tidsbegræn-
set. der blev leveret til tiden og dermed inden garanti-
ens udløbstidspunkt den 1. juni 2001. hvis leveringstids-
punktet var blevet rykket, havde eos fortsat tre uger til
at reagere overfor banken.
kort før ntd gik i betalingsstandsning, havde eos fået en
forespørgsel om kapitaltilførsel til ntd. vidnets chef
spurgte i den anledning vidnet, om der var betalingspro-
blemer med ntd, hvortil vidnet svarede, at de jo havde en
bankgaranti til levering, og at de i øvrigt, om det
skulle gå helt galt, havde folk til at lave det sidste.
det var alligevel overraskende, at ntd gik i betalings-
standsning. det var først på dette tidspunkt, han fandt
bankgarantien frem og fandt ud af, at der var nogle tids-
mæssige begrænsninger.
eos’ afleveringstidspunkt i forhold til farvandsvæsenet
blev ikke forsinket.
                           - 8 -
kaj damgaard, underdirektør i ringkjøbing bank, har for-
klaret, at han i 2001 var leder af bankens ringkøbing-af-
deling med ansvar for bl.a. ntd, som var en af bankens
største kunder. banken havde ingen relationer til eos.
en garanti kommer sædvanligvis i stand på grundlag af en
anmodning fra bankens kunde. hvor længe garantien skal
løbe, drøftes med kunden, med hvem banken har sammenfal-
dende interesser: garantien skal være så lempelig som mu-
lig. banken er ikke interesseret i anfordringsgarantier
uden udløbsdato. bankens forretningsgang foreskriver da
også, at der skal være en udløbsdato. når denne er passe-
ret, slettes garantien fra bankens bogføring. denne for-
retningsgang har været gældende i hvert fald i de 15 år,
hvor vidnet har været underdirektør. det er muligt for en
kunde at få en garanti uden udløbsdato. dette skal så
klart fremgå af garantien, så banken kan være opmærksom
på, at her er der tale om noget specielt.
det er vidnet, der på bankens vegne har underskrevet ga-
rantien af 31. oktober 2000, som var udarbejdet af vid-
nets medarbejder mette thomsen. vidnet mener, at ntd’s
folk var inde i banken for at underskrive. tidsbegræns-
ningen i garantien er sikkert blevet til på den måde, at
ntd anmodede om en garanti af den omhandlede størrelse,
hvorefter banken spurgte til en udløbsdato, fik svaret
den 1. juli 2001 og indføjede denne dato i garantitek-
sten. vidnet ved ikke, om en kopi af ordren var indsendt
til banken, men han mener det ikke og heller ikke, at
banken har set ordren i sin fulde ordlyd.
banken har ikke haft nogen forbindelse til eos. når ban-
ken stiller garantier for sine kunder, har banken ikke
kontakter til tredjemand.
                           - 9 -
garantien kan kun udløses, hvis der rejses krav indenfor
garantiens gyldighedsperiode. et krav forudsætter en mis-
ligholdelse, men om misligholdelse af terminerne for de
løbende ordrer kan udløse garantien, skal vidnet ikke
gøre sig til dommer over.
procedure
eos har gjort gældende, at alle parter, også ringkjøbing
bank, var klar over, at garantien skulle løbe fra ordre
til levering. forløbet med de 2 øvrige ordrer viser, at
ringkjøbing bank havde forstået, hvad meningen var. for
disse ordrers vedkommende blev garantien udstedt, således
at der var ca. 3 uger at løbe på udover leveringstids-
punktet. mens det for ordre 5757’s vedkommende fortoner
sig noget i det uvisse, hvilket materiale ringkjøbing
bank var i besiddelse af, da garantien blev udstedt, må
det lægges til grund, at man ved udstedelsen af den se-
nere garanti af 20. november 2000 havde fået købsordrerne
tilsendt. når garantiteksten sammenholdes med ordretek-
sten, er der meget, der tyder på, at banken også var i
besiddelse af en kopi af ordre 5757, da garantien blev
udstedt. hvis garantien var kommet i stand i forbindelse
med et møde i banken, burde der have været et møderefe-
rat. ringkjøbing bank har ikke dokumenteret, at man ikke
var i besiddelse af en kopi af ordre 5757.
garantien blev sendt til eos uden bemærkning om, at der
var indføjet en frist. eos har ikke accepteret ændringer
i forhold til ordre 5757.
der kan have været tale om en fejlskrift fra bankens
side, således at der i virkeligheden skulle have stået 1.
august 2001. så ville der have været nogle dage at løbe
på i forhold til leveringsdatoen. en sådan fejlskrift
skal ikke komme eos til skade.
                           - 10 -
garantien var en kontraktopfyldelsesgaranti. ydelsestiden
for banken som kautionist indtræder ved misligholdelse
fra hovedmanden, ntd’s side. hvis fristen den 1. juli
2001 skulle være afgørende, er der ikke tale om en kon-
traktopfyldelsesgaranti, idet garantien så udløb før le-
veringstidspunktet i henhold til kontrakten. garantien er
indholdsmæssigt uklar og må fortolkes således, at den
bringes i overensstemmelse med sit formål, nemlig at fun-
gere som kautionssikkerhed for kontraktens rigtige opfyl-
delse.
ved at der i garantien er henvist til kontrakten, er
denne blevet en integreret del af garantien, og der er
herved etableret et retsforhold mellem ringkjøbing bank
og eos. af kontrakten fremgår, at ændringer skal aftales
skriftligt mellem ntd og eos, hvilket ikke er sket, og
tidsbegrænsningen kan derfor ikke påberåbes af banken.
det var ringkjøbing bank, der konciperede garantiteksten.
tvivl om forståelsen af garantien må derfor fortolkes til
skade for banken, der bærer risikoen for uklarheder. ord-
lyden af kontrakten må have forrang i forhold til ordly-
den af garantien.
ringkjøbing bank har gjort gældende, at banken ikke havde
kundemæssige relationer til eos, men alene til ntd. at
der i garantien er henvist til kontrakten, betyder ikke,
at banken har set kontrakten, hvilket da også bestrides.
banken har selvsagt ikke mulighed for at føre bevis for
ikke at have været i besiddelse af kontrakten.
garantien er alene udstedt på grundlag af en kreditvurde-
ring af ntd og ikke efter en vurdering af kontrakten.
banker giver sig ikke af med at vurdere kundernes ordrer.
hvis banker i forbindelse med udstedelse af garantier
                           - 11 -
skulle have alt udbudsmateriale til gennemsyn, betakkede
de sig nok. bankerne skal have oplyst ordrenummer, beløb
og udløbstidspunkt. at garantistillelser tidsbegrænses,
er sædvanlig praksis i ringkjøbing bank - og øvrige ban-
ker. banken udsteder i særlige tilfælde garantier uden
udløbsdato, men det var ikke tilfældet i den foreliggende
situation. ntd bekræftede ved sin underskrift på kundeer-
klæringen formuleringen af garantien.
at banken og ntd aftalte en bestemt gyldighedsperiode i
garantien, skulle ikke skriftligt aftales med eos. garan-
tien blev af ntd sendt til eos, der selv måtte sikre sig,
at garantien svarede til det, der var aftalt med ntd.
eos’ kvalitetskontrol i regnskabsafdelingen var imidler-
tid særdeles mangelfuld. man havde en forretningsgang,
der indebar, at man ikke sikrede sig, at man fik det, man
troede, man fik. de, som skulle kontrollere garantien,
havde ikke forstand herpå. end ikke de oplyste forsinkel-
ser med ntd’s leverancer eller anmodningen om kapitaltil-
førsel til ntd fik eos til at undersøge garantien.
det gøres gældende, at eos utvivlsomt har modtaget leve-
rancer for langt mere end de ca. 1,3 mio. kr., svarende
til den første a conto betaling, som garantien skulle ud-
gøre en sikkerhed for. det er muligt, at det også var så-
dan, man tænkte i eos’ regnskabsafdeling.
ved ikke at reagere i forbindelse med modtagelsen af ga-
rantien må eos anses at have accepteret garantien, som
den forelå.
gyldighedsperioden var klart og tydeligt beskrevet i ga-
rantien. eos’ anmeldelse af kravet den 13. juli 2001
skete således for sent, og bankens afvisning af kravet
var derfor berettiget.
                           - 12 -
rettens bemærkninger
omfanget af ringkjøbing banks forpligtelser som garanti-
stiller og selvskyldnerkautionist overfor eos, med hvem
banken ikke havde kontraktmæssige relationer, er beskre-
vet i garantiens tekst, der for så vidt angår spørgsmålet
om garantiens seneste udløbstidspunkt er klar og umisfor-
ståelig.
henvisningen i garantien til ordre nr. e.o.s. 5757 må ses
som en nødvendig reference, tjenende som identifikation
af garantiens dækningsområde, og retten kan ikke tiltræde
det af eos anførte om, at kontrakten mellem eos og ntd,
som der efter det foreliggende ikke er grundlag for at
fastslå, at banken var i besiddelse af forud for udste-
delsen af garantien, i kraft af denne henvisning er ble-
vet en integreret del af garantien.
som følge af det anførte og idet de af eos i øvrigt påbe-
råbte omstændigheder ikke kan føre til noget andet resul-
tat, finder retten ikke, at eos den 13. juli 2001 havde
grundlag for at gøre sit krav gældende mod ringkjøbing
bank, hvis forpligtelser i henhold til garantien bort-
faldt ikke senere end den 1. juli 2001.
ringkjøbing bank frifindes derfor.
det bemærkes, at retten ikke har taget stilling til ring-
kjøbing banks anbringende om et i relation til garantiens
gyldighedsperiode muligt relevant kontraktmæssigt leve-
ringstidspunkt før den 1. juli 2001.
            t h i  k e n d e s   f o r  r e t:
sagsøgte, a/s ringkjøbing bank, frifindes.
                               - 13 -
inden 14 dage betaler sagsøgeren, esbjerg oilfield ser-
vices a/s, 50.000 kr. i sagsomkostninger til sagsøgte.
                   claus forum petersen
jens fehrn-christensen                 hans jørgen nielsen
                               (sign.)
                            ___ ___ ___
                 udskriftens rigtighed bekræftes
                 p.j.v. sø- og handelsretten, den

source: retspraksis

LICENSE:
Creative Commons Legal Code

CC0 1.0 Universal

type: caselaw

jurisdiction: Denkmark


text:
                             højesterets dom
                          afsagt tirsdag den 19. august 2014
sag 288/2013
(1. afdeling)
a og b
(advokat søren kjær jensen, beskikket)
mod
ankestyrelsen
(kammeradvokat k. hagel-sørensen)
biintervenient til støtte for ankestyrelsen:
kommunernes landsforening
(advokat k. hagel-sørensen)
og
sag 289/2013
a
(advokat søren kjær jensen, beskikket)
mod
ankestyrelsen
(kammeradvokat k. hagel-sørensen)
biintervenient til støtte for ankestyrelsen:
kommunernes landsforening
(advokat k. hagel-sørensen)
i tidligere instans er afsagt dom af østre landsrets 15. afdeling den 14. oktober 2013.
                                               - 2 -
i pådømmelsen har deltaget fem dommere: poul søgaard, jon stokholm, michael rekling,
oliver talevski og kurt rasmussen.
påstande
i sag 289/2013 (landsrettens sag b-1229-12) har appellanten, a, nedlagt påstand om, at anke-
styrelsen skal anerkende, at hun i forbindelse med hjemmetræning af sin handicappede datter
er berettiget til dækning af tabt arbejdsfortjeneste svarende til 37 timer pr. uge, subsidiært
svarende til et mindre timetal, herunder 33, 30, 27 eller 24 timer pr. uge, alt med virkning fra
den 1. august 2009.
indstævnte, ankestyrelsen, har påstået stadfæstelse.
i sag 288/2013 (landsrettens sag b-1448-12) har appellanterne, a og b, nedlagt følgende på-
stande:
principalt
ankestyrelsen skal anerkende, at a og b pr. 1. juni 2010 er berettiget til merudgiftsydelse
efter servicelovens § 41 til aflastning 10 timer ugentligt med op til 118 kr. pr. time, subsidiært
et lavere beløb fastsat efter rettens skøn, dog højere end 80 kr. i timen.
subsidiært
ankestyrelsen skal anerkende, at det sociale nævns afgørelse af 25. november 2010 er ugyl-
dig.
mere subsidiært
hjemvisning.
indstævnte, ankestyrelsen, har over for a og bs principale og mere subsidiære påstande på-
stået stadfæstelse. ankestyrelsen har over for den subsidiære påstand påstået frifindelse.
anbringender
i sag 288/2013 har a og b til støtte for den subsidiære påstand anført, at det sociale nævn og
x kommune fejlagtigt har fundet, at hjælpen efter servicelovens § 41 alene ydes til delvis
                                                - 3 -
dækning af de samlede udgifter. det er en væsentlig retlig mangel ved afgørelsen, der bør føre
til afgørelsens ugyldighed.
ankestyrelsen har om a og bs subsidiære påstand anført, at det ikke anfægtes, at der efter
servicelovens § 41 skal ske fuld dækning af nødvendige merudgifter. det beror på et skøn
over familiens samlede forhold, om barnets nedsatte funktionsevne nødvendiggør merudgifter
i forhold til en familie med et barn uden nedsat funktionsevne. der er efter afgørelsen afsat 10
timer om ugen til en timeløn på 80 kr., og der er ikke grundlag for at tilsidesætte skønnet om
en samlet merudgift af denne størrelse til aflastning.
højesterets begrundelse og resultat
sag 289/2013
sagen angår prøvelse af ankestyrelsens afgørelse af 28. februar 2011. ved denne afgørelse
tiltrådte ankestyrelsen, at a ikke havde ret til yderligere dækning af tabt arbejdsfortjeneste
end for de 14 timer, som x kommune ved afgørelse af 16. marts 2009 havde bevilget til
hjemmetræning af as datter, c. a havde ansøgt kommunen om – som hidtil – at få dækket
tabt arbejdsfortjeneste for 37 timer om ugen. spørgsmålet er, om kommunen har været beret-
tiget til som sket at begrænse dækningen af tabt arbejdsfortjeneste.
det fremgår af servicelovens § 32, stk. 7, at kommunen skal yde hjælp til dækning af tabt ar-
bejdsfortjeneste efter § 42 til forældre, der forsørger og træner et barn eller en ung under 18 år
med betydelig og varigt nedsat fysisk eller psykisk funktionsevne i hjemmet. formålet med
reglerne er at kompensere moderen eller faderen for det tab af arbejdsindtægter, der skyldes,
at den pågældende på grund af hjemmetræningen ikke vil kunne passe sit arbejde. der er i
serviceloven ikke hjemmel til at yde moderen eller faderen vederlag for selve hjemmetrænin-
gen eller til at kompensere for tabt arbejdsfortjeneste, der skyldes, at moderen eller faderen
hjemmeunderviser barnet.
c er født i 2000 og var derfor på afgørelsestidspunktet i 2009 i den undervisningspligtige al-
der. hun blev undervist hjemme, men da der som nævnt ikke er hjemmel til at kompensere for
tabt arbejdsfortjeneste i forbindelse med hjemmeundervisning, måtte x kommune ved udmå-
                                                - 4 -
lingen af den tabte arbejdsfortjeneste tage højde for, hvor stor en del af denne der skyldtes
hjemmeundervisning.
højesteret har ikke grundlag for at tilsidesætte x kommunes skøn, hvorefter kommunen
alene ville yde dækning af tabt arbejdsfortjeneste for 14 timer ugentligt som følge af hjem-
metræning. der er således ikke holdepunkter for at fastslå, at kommunens afgørelse er baseret
på usaglige kriterier, eller at kommunen har sat skønnet under regel i strid med forvaltnings-
retlige principper. højesteret har navnlig lagt vægt på, at afgørelsen er baseret på omfanget af
cs undervisning med udgangspunkt i normtallet for indskoling, og på, at kommunen i over-
ensstemmelse hermed fremkom med et konkret specialskoletilbud til c, som indebar under-
visning mv. i 23 timer om ugen.
højesteret stadfæster herefter dommen i sag 289/2013.
sag 288/2013
sagen angår prøvelse af det sociale nævns afgørelse af 25. november 2010. ved denne afgø-
relse tiltrådte det sociale nævn, at a og b i overensstemmelse med x kommunes afgørelse
af 20. maj 2010 ikke har ret til merudgiftsydelse efter servicelovens § 41 til aflastning ud over
10 timer ugentligt til 80 kr. pr. time.
højesteret lægger til grund, at x kommune har skønnet, at det har været nødvendigt med en
merudgift til aflastning i 10 timer om ugen, og at det sociale nævn ikke har fundet grundlag
for at tilsidesætte kommunens skøn. spørgsmålet er herefter alene, om kommunen har været
berettiget til at fastsætte timesatsen for aflastningen til 80 kr.
det fremgår af servicelovens § 41, at der skal ydes dækning af nødvendige merudgifter ved
forsørgelse i hjemmet af et barn under 18 år med betydelig og varigt nedsat fysisk eller psy-
kisk funktionsevne mv., og at det er en forudsætning, at merudgifterne er en konsekvens af
den nedsatte funktionsevne. efter denne bestemmelse kan der bl.a. ydes dækning af udgifter
til en hjælper til aflastning i eget hjem, og der skal i den forbindelse ske fuld betaling af den
nødvendige merudgift.
                                                 - 5 -
af x kommunes brev af 3. august 2010 fremgår bl.a., at kommunens serviceniveau som ud-
gangspunkt fra 2010 er 80 kr. i timen for privat selvvalgt aflastning, og at der alene ydes til-
skud til aflastning. i det sociale nævns afgørelse af 25. november 2010 er der bl.a. henvist
til, at hjælpen til privat pasning alene er et tilskud. højesteret forstår herefter såvel kommu-
nens som nævnets afgørelse på den måde, at a og b alene har krav på delvis betaling af de
nødvendige merudgifter til aflastning. en sådan fortolkning af servicelovens § 41 er forkert,
da der som nævnt skal ske fuld betaling af de nødvendige merudgifter. såvel kommunens som
nævnets afgørelse lider derfor af en retlig mangel, og ankestyrelsen har ikke godtgjort, at
denne mangel har været uden betydning for resultatet.
højesteret har ikke grundlag for at skønne over, hvad timesatsen skal opgøres til, men finder,
at myndighederne må tage stilling hertil med udgangspunkt i, at timesatsen skal gøre det mu-
ligt for a og b i praksis at antage den nødvendige hjælp til aflastning.
højesteret tager herefter a og bs subsidiære påstand til følge, således at ankestyrelsen skal
anerkende, at det sociale nævns afgørelse af 25. november 2010 er ugyldig.
sagsomkostninger
i sagsomkostninger for højesteret i sag 289/2013 skal a (dennes retshjælpsforsikring), subsi-
diært statskassen, betale 200.000 kr. til ankestyrelsen. beløbet dækker udgifter til advokat.
i sagsomkostninger for landsretten i sag 288/2013 skal ankestyrelsen betale 24.000 kr. til a
og b. beløbet dækker udgifter til advokat med 20.000 kr. og retsafgift med 4.000 kr.
i sagsomkostninger for højesteret i sag 288/2013 skal ankestyrelsen betale 31.000 kr. belø-
bet dækker udgifter til advokat med 25.000 kr. og 6.000 kr. i retsafgift, jf. retsplejelovens §
332, stk. 1. sagsomkostningsbeløbet indbetales til højesteret, der efter dækning af udgifterne
til fri proces afregner med retshjælpsforsikringen. beløbet på 6.000 kr. tilfalder statskassen.
                                       thi kendes for ret:
i sag 289/2013 (landsrettens sag b-1229-12) stadfæstes landsrettens dom.
                                               - 6 -
i sag 288/2013 (landsrettens sag b-1448-12) skal ankestyrelsen anerkende, at det sociale
nævns afgørelse af 25. november 2010 er ugyldig.
i sagsomkostninger for højesteret i sag 289/2013 skal a (dennes retshjælpsforsikring), subsi-
diært statskassen, betale 200.000 kr. til ankestyrelsen.
i sagsomkostninger for landsretten i sag 288/2013 skal ankestyrelsen betale 24.000 kr. til a
og b.
i sagsomkostninger for højesteret i sag 288/2013 skal ankestyrelsen betale 31.000 kr., som
indbetales til højesteret.
de idømte sagsomkostningsbeløb skal betales inden 14 dage efter denne højesteretsdoms af-
sigelse og forrentes efter rentelovens § 8 a.


text:
                             højesterets dom
                      afsagt mandag den 21. november 2011
sag 66/2008
(2. afdeling)
ch-baby-porc gmbh
(advokat joan vollertsen)
mod
porc-ex a/s
(advokat uffe baller)
i tidligere instans er afsagt dom af vestre landsrets 14. afdeling den 4. februar 2008.
i pådømmelsen har deltaget fem dommere: peter blok, per walsøe, niels grubbe, henrik
waaben og michael rekling.
påstande
appellanten, ch-baby-porc gmbh, har nedlagt påstand om frifindelse samt om, at ind-
stævnte, porc-ex a/s, skal betale 75.278,78 € med procesrente fra den 16. november 2005.
porc-ex a/s har påstået stadfæstelse.
opgørelse af påstand
baby-porc's selvstændige påstand er opgjort således:
1.     tilbagebetaling af betalt erstatning                                       35.455,60 €
2.     regulering af afregningspris for smågrise fra hougaard svine-
       produktion a/s i perioden fra 8. februar 2002 til 20. marts 2002           10.369,67 €
3.     regulering af produktionsafgift (inklusive det beløb på 7.548,04 €,
       som porc-ex har anerkendt)                                                 11.803,27 €
                                                - 2 -
4.     tab i forbindelse med manglende levering af smågrise til blf
       schweineaufzucht gmbh i perioden fra 26. juli 2004 til 8. november
       2004                                                                          17.650,24 €
i alt                                                                                75.278,78 €
baby-porc har således frafaldet kravet på 109.548,66 € vedrørende regulering af afregnings-
pris for smågrise fra jens riis.
supplerende sagsfremstilling
faktureringer til benno hackmann
det er oplyst, at der i perioden fra 22. april 2003 til 3. december 2003 er sendt 26 fakturaer til
benno hackmann vedrørende leveringer af smågrise.
i et udkast af 30. september 2003 til tillæg til kontrakten af 7. juli 2001 mellem porc-ex og
baby-porc, der er underskrevet af porc-ex, men ikke af baby-porc, hedder det i oversættelse
bl.a.:
       ”tillæg til kontrakt af 7.7.2001
       …
       køber bekræfter ved dette tillæg, at de
                                           benno hackmann
                                           …
       fakturede køb af grise i henhold til dette tillæg – første fakturering er sket den 22.3.2003
       – er underkastet samtlige punkter i den ovennævnte kontrakt såvel som tillæg til denne
       kontrakt.”
leveringer til blf
ifølge et udkast af 27. april 2004 til kontrakt mellem porc-ex og blf, der er underskrevet af
porc-ex, men ikke af blf, skal der ske ugentlige leveringer af ca. 975 smågrise i perioden fra
uge 32 til uge 43 eller 44 i 2004.
ophævelse af kontrakten med baby-porc
i brevet af 14. juli 2004 fra porc-ex’ advokat til baby-porc er det anført, at manglende beta-
ling af tilgodehavendet på 69.353 € senest 5 dage fra dato er væsentlig misligholdelse af
kontrakten, og at der i den forbindelse tages forbehold om ophævelse og erstatning.
                                                  - 3 -
i brevet af 20. juli 2004 fra porc-ex’ advokat om ophævelse af kontrakten med baby-porc
hedder det i oversættelse bl.a.:
       ”da de ikke har betalt min klients tilgodehavende i henhold til fakturaer på i alt eur
       69.353,00, skal jeg hermed på min klients vegne hæve den indgåede kontrakt som følge
       af væsentlig misligholdelse.
       der tages forbehold for erstatning for brud på kontrakten, ligesom der tages forbehold
       for det krav, som min klient måtte blive mødt med fra poul jensen og jens riis som
       følge af deres misligholdelse af kontrakten.
       min klient er herefter fritstillet i forhold til kontrakten i enhver henseende.”
i et brev af 20. juli 2004 fra baby-porc’s advokat til porc-ex’ advokat, hvori berettigelsen af
ophævelsen blev bestridt, blev yderligere anført, at baby-porc havde modkrav, der ville blive
brugt til modregning. porc-ex blev opfordret til at gennemføre den aftalte levering af grise
den 26. juli 2004 i overensstemmelse med kontrakten. det er anført, at manglende levering vil
blive betragtet som kontraktbrud.
i en telefax af 21. juli 2004 fra baby-porc til porc-ex hedder det i oversættelse bl.a.:
       ”ifølge vore bilag mangler der endnu en levering til 26.7.2004.
       denne levering bedes beregnet til den lokale vægt i nykøbing. denne levering vil vi
       efter modtagelse af dyrene betale med en banknoteret check.
       denne check er som i ”tillægget” på 40.000,00 € dækket af vor bank. ved betalingen vil
       en bekræftelse med checknummer blive forevist.
       såfremt de ikke er indforstået med denne betalingsmåde, beder vi dem senest i dag -
       21.7.2004 kl. 18.00 pr. telefax meddele os dette.”
i et brev af 21. juli 2004 fra porc-ex til baby-porc anføres i oversættelse bl.a.:
       ”for så vidt angår betaling og checks samt handel ved vægten etc. etc., kan jeg kun sige,
       at jeg udelukkende er interesseret i at vide, hvornår deres gæld på eur 70.000,- bliver
       betalt!
       jeg forventer ikke at modtage betaling for smågrise, som ikke er leveret, eftersom vi fra
       i går ikke har nogen kontrakt vedrørende smågrise, og de som følge af misligholdelse af
       kontrakten ikke vil få udleveret smågrise i næste uge, jf. skrivelsen fra vores advokat.”
                                                - 4 -
i et brev af 22. juli 2004 fra porc-ex’ advokat til baby-porc’s advokat hedder det i oversæt-
telse:
       ”på vegne min klient, selskabet porc-ex, niels bohrsvej 8 a, 6000 kolding, og som
       svar på deres skrivelse af 20. juli 2004 kan jeg hermed meddele, at deres klient ikke
       skal afhente yderligere grise, da der foreligger ophævelse af kontrakten grundet mislig-
       holdelse af betalingsforpligtelser fra deres klients side.”
baby-porc’s retssag mod selskabets aftager i tyskland
den 25. november 2004 blev der afsagt dom af landgericht oldenburg i en sag mellem baby-
porc og fenker & hellebusch vieh-agrarhandels-gmbh. i dommen omtales baby-porc’s
krav vedrørende eget mistet dækningsbidrag, og det hedder herefter i oversættelse bl.a.:
       ”et yderligere tab er ikke konkret fremlagt [”substantielt”]. sagsøgeren har ikke frem-
       lagt, hvorfor der er en forskel mellem den ud fra noteringen udvundne pris, som sag-
       søgte skulle betale, og den ud af vurderingen udvundne pris til porc-ex. sagsøgeren
       fremlægger nok forskellige fakturaer fra porc-ex til sagsøgeren, og fremlægger konkret,
       at disse er betalte. men det er ikke nok. på fakturaerne er der kun nævnt ”nødsalg” samt
       den håndskriftlige tilføjelse ”ingen indkøb”. deraf kan der ikke udledes en begrundelse
       for, at – hhv. ud fra hvilken begrundelse – man med fa. porc-ex ville have opnået en
       mindre noteringspris, end den, der var aftalt med sagsøgte.”
den 12. september 2006 blev der afsagt dom af oberlandesgericht oldenburg i ankesagen
mellem fenker & hellebusch og baby-porc. i dommen hedder det i oversættelse bl.a.:
       ”derimod kan sagsøgeren [baby-porc] ikke kræve erstatning for nødsalgene. sagsøge-
       ren selv har under 2. instans udtalt, at det tab, som dennes leverandør [porc-ex] har på-
       stået, betvivles. sagsøgeren har for så vidt udtalt, at sagsøgeren i danmark ikke kun
       modsætter sig retsforfølgningen, men kræver allerede betalte beløb tilbage ved frem-
       sættelse af modkrav. dermed indrømmer sagsøgeren, at det ikke er slået fast, om sagsø-
       gerens leverandør har lidt et tab. kun hvis dette var fastslået, eller hvis sagsøgeren på-
       stod dette under sagen, ville sagsøgte muligvis være forpligtet til at erstatte omkostnin-
       gerne fra aftalen mellem sagsøgeren og leverandøren.”
syn og skøn
skønsmanden, cand. agro. mathias bruun, har i erklæring af 27. april 2009 besvaret bl.a. et
spørgsmål om revideret opgørelse af porc-ex’ tab (spørgsmål 20.1). spørgsmålet er besvaret
ved henvisning til en tabel (tabel 3) med opgørelse af porc-ex’ normale dækningsbidrag og
realiserede dækningsbidrag ved 17 dækningssalg i perioden fra uge 43 i 2003 til uge 31 i
2004. det samlede tab er opgjort til 564.511,70 kr.
                                               - 5 -
forklaringer
til brug for højesteret er der afgivet supplerende forklaring af christian hackmann, holger
bøgebjerg sørensen, tage vig, verner bøjtang, jens vigh riis og mathias bruun samt for-
klaring af poul jensen.
christian hackmann har supplerende forklaret bl.a., at han ikke har nægtet at betale forud for
levering af grisene. holger sørensen har krævet betaling før pålæsning. pålæsning af grisene
fandt sted om mandagen hos jens riis, og så skulle pengene være på porc-ex´ konto senest en
dag før læsningen. på grund af den mellemliggende weekend betød dette fredag. den leve-
ring, der planmæssigt skulle have fundet sted den 26. juli 2004, skulle have været betalt ved
en pengeoverførsel fredagen før. han havde imidlertid onsdagen forud for denne fredag
modtaget et brev dateret den 20. juli 2004, ifølge hvilket porc-ex ophævede kontrakten. i
brevet stod der, at han ikke skulle overføre noget beløb, idet der ikke ville blive leveret grise.
han ville have været i stand til at betale om fredagen, men gjorde det ikke efter at have mod-
taget brevet af 20. juli 2004. han sendte brevet af 21. juli 2004 til porc-ex og tilbød at
komme med en banknoteret check, som han ville overrække, når han var sikker på, at grisene
blev læsset på hans lastbil. det skulle foregå på den måde, at han stod ved siden af bilen under
læsning af grisene, og at han godt ville betale, inden grisene kom op i bilen, men på et tids-
punkt, hvor han var sikker på, at de ville blive læsset.
på et tidspunkt tilbød han, at porc-ex kunne komme ud af kontrakten med baby-porc og le-
vere direkte til blf, mod at baby-porc fik provision af disse leverancer. dette forslag blev
imidlertid ikke accepteret af holger sørensen. han gjorde holger sørensen opmærksom på sit
kendskab til kontraktudkastet mellem porc-ex og blf og sagde til holger sørensen, at en
sådan kontrakt ville være et kontraktbrud i forhold til baby-porc.
på et tidspunkt blev fakturaerne fra porc-ex udstedt til christian hackmanns far, benno
hackmann. dette skyldtes likviditetsproblemer hos baby-porc. benno hackmann indtrådte
ord for ord i kontrakten mellem baby-porc og porc-ex.
holger bøgebjerg sørensen har forklaret bl.a., at christian hackmann ikke ville betale leve-
rancen den 26. juli 2004 forud. ifølge kontrakten skulle forudbetalingen ske onsdagen før, og
ifølge parternes sædvane skulle den ske om fredagen, den 23. juli 2004. christian hackmann
meddelte imidlertid, at han først ville betale, når grisene var læsset på bilen. holger sørensen
fastholdt, at der skulle ske forudbetaling. christian hackmann havde specificeret det således,
                                               - 6 -
at han ville betale, når grisene var blevet vejet på bilen på brovægten. herefter afviste holger
sørensen at foretage leverancen. han var bange for, at christian hackmann ville køre med
grisene uden at betale, når de var læsset. det var heller ikke muligt af logistikmæssige grunde
at sætte en ny plan i værk, hvis det viste sig, at christian hackmann alligevel ikke betalte.
christian hackmann meddelte allerede den 19. juli 2004, at han først ville afregne "på ram-
pen". han skrev, at han ville komme med en banknoteret check.
holger sørensen og christian hackmann havde på et tidligere tidspunkt drøftet leverancer
direkte fra porc-ex til blf, mod at baby-porc fik en provision. man blev imidlertid ikke
enige om størrelsen af denne provision. der er ikke foregået forhandlinger, som har været
skjult for christian hackmann. de grise, der skulle have været leveret den 26. juli 2004, blev
efter aftale med direktør verschelde hos blf faktureret til en "kollega" til blf, som så efter-
følgende ville sælge grisene til blf. verschelde gav holger sørensen navnet på den pågæl-
dende fakturaadressat.
produktionsafgiften er en afgift pr. gris, som bliver opkrævet af svineproduktionsafgiftsfon-
den. her er tale om et fast beløb, der løbene reguleres. der var taget forbehold i kontrakten,
således at producenten skulle godskrives beløbet, hvis produktionsafgiften blev nedsat. på et
tidspunkt skete der afgiftsnedsættelser, men producenterne jens riis og poul jensen gav af-
kald på refusion under hensyn til de vanskeligheder, som porc-ex havde på dette tidspunkt
med baby-porc.
det er holger sørensen, der har udarbejdet udkastet af 30. september til tillæg til kontrakten
af 7. juli 2001 med baby-porc. han har underskrevet udkastet og sendt det til benno hack-
mann, men har aldrig fået det tilbage i underskrevet stand. det var meningen, at kontraktfor-
holdet i realiteten fortsat skulle bestå mellem porc-ex og baby-porc, men at det skulle være
benno hackmann, som fakturaerne skulle stiles til. dette bevirkede, at der igen kunne tegnes
en kreditforsikring. herudover var der ingen ændringer i kontraktforholdet. holger sørensen
kan ikke huske, hvorfor man på et tidspunkt gik over til igen at sende fakturaerne til baby-
porc.
tage vig har supplerende forklaret bl.a., at nogle af poul jensens grise blev solgt til italien,
og for at holde omkostningerne nede købte man nogle puljegrise, som blev sendt med. porc-
ex forsøgte også at sælge nogle af kontraktgrisene i tyskland bl.a. gennem christian hack-
mann, men det lykkedes ikke. når salget skete til de italienske kunder, skyldtes det, at man
                                               - 7 -
her fik den bedste pris. det er tage vigs opfattelse, at man fik den højest opnåelige pris for
kontraktgrisene.
jens vigh riis har supplerende forklaret bl.a., at det er hans opfattelse, at han havde en "god
kontrakt" med porc-ex, og at markedsprisen på det pågældende tidspunkt ville have været
lavere. han har ikke været bekendt med, at porc-ex har haft problemer i forhold til sin tyske
aftager. han kan ikke huske, om kontrakten mellem ham og porc-ex indeholdt en bestem-
melse om regulering for produktionsafgiftens størrelse, hvis denne afgift ændrede sig. han
kan huske, at han med porc-ex drøftede, at det var en høj afgift, idet den var ligeså høj for 7-
kg grise som for slagterisvin. porc-ex rettede henvendelse til afgiftsmyndighederne og fik vist
nok afgiften nedreguleret. dette bevirkede ikke nogen ændring i den pris, som han fik hos
porc-ex. han har ikke på noget tidspunkt bedt om nogen ændring i afregningsprisen som
følge af, at porc-ex har fået produktionsafgiften nedsat. hans kontrakt med porc-ex udløb
den 26. juli 2004. den tyske aftager havde imidlertid fortsat brug for at få leveret 7-kg grise,
og samhandlen fortsatte på uændrede vilkår og til samme pris. handlen foregik fortsat
gennem porc-ex. hen på efteråret 2004 ophørte samhandlen dog, idet den tyske aftager på
dette tidspunkt selv var i stand til at producere grise i fornødent omfang.
poul jensen har forklaret, at der i kontrakten var en bestemmelse om, at man skulle dele lige,
hvis produktionsafgiften ændrede sig. han er bekendt med, at produktionsafgiften på 7-kg
grise blev nedsat, men han fremsatte ikke i den anledning noget krav om en højere pris for
grisene. dette gjorde han ikke, bl.a. fordi han havde et ønske om at bevare sin kontrakt med
porc-ex så længe som muligt. han har hele tiden fået fuld kontraktpris for de grise, som han
har solgt til porc-ex. han anså kontrakten med porc-ex som "rimelig god". når han ikke
krævede prisen nedsat i anledning af nedsættelsen af produktionsafgiften, skyldtes det et øn-
ske om at hjælpe porc-ex, og således bevare kontrakten. han føler ikke, at det har vedrørt
ham, om porc-ex har nedsat prisen over for sin kunde i anledning af, at produktionsafgiften er
blevet nedsat.
syns- og skønsmanden, cand. agro. mathias bruun, har supplerende forklaret bl.a., at han ikke
kan huske, om han i tabel 3 i syns- og skønserklæringen af 27. april 2009 har taget højde for
købskreditnotaen af 9. juni 2004 til poul jensen.
                                              - 8 -
anbringender
baby-porc har til støtte for påstandene om frifindelse og om tilbagebetaling af beløbet på
35.455,60 € gentaget sit anbringende om, at hele porc-ex’ erstatningskrav vedrørende dæk-
ningssalg er bortfaldet på grund af passivitet, herunder i form af manglende dokumentation
for tabet ved dækningssalg til brug for retssagen i tyskland.
baby-porc har anerkendt, at fastsættelsen af porc-ex’ tab skal tage udgangspunkt i skøns-
mandens opgørelse af kravet til 564.511,70 kr. kravet skal imidlertid nedsættes med poul
jensens og jens riis’ andel af sparede produktionsafgifter på henholdsvis 59.265 kr. og
170.270 kr., idet porc-ex har opnået en besparelse ved, at disse producenter har givet afkald
på deres andel af besparelsen. kravet skal yderligere nedsættes med 11.000 kr. af det beløb,
der ved kreditnota af 9. juni 2004 er blevet krediteret poul jensen. også tabet ved dæknings-
salgene til italien skal i overensstemmelse med skønsmandens opgørelse beregnes som den
opnåede salgssum med fradrag af omkostninger og den til poul jensen betalte købesum for
grisene. dette tab kan ikke opgøres som forskellen mellem købesummen for kontraktgrisene
og en alternativ købesum ved køb af grise til puljepris. porc-ex’ samlede tab udgør herefter
højst ca. 324.000 kr.
til støtte for den selvstændige påstand har baby-porc anført, at erstatningen på 35.455,60 €
(post 1) er betalt i urigtig formening om skyld og derfor efter princippet om condictio indebiti
kan kræves tilbagebetalt.
kravet på 10.369,67 € (post 2) vedrørende regulering af afregningspris for smågrise fra hou-
gaard svineproduktion a/s i perioden fra 8. februar 2002 til 20. marts 2002 er nu anerkendt af
porc-ex.
kravet på 11.803,27 € (post 3) vedrørende regulering af produktionsafgift er delvis anerkendt
af porc-ex. for så vidt angår den del af produktionsafgiften, der vedrører benno hackmann,
fremgår det af holger bøgebjerg sørensens forklaring og udkastet af 30. september 2003 til
kontrakttillæg, at kontraktforholdet med baby-porc bestod uanset faktureringen af visse leve-
rancer til benno hackmann. som følge heraf har baby-porc krav på reguleringen.
kravet på 17.650,24 € (post 4) vedrørende manglende levering af smågrise til blf er aner-
kendt af porc-ex for så vidt angår beløbets størrelse. baby-porc har krav på betaling heraf,
idet porc-ex ved passivitet har fortabt retten til at gøre sine misligholdelsesbeføjelser gæl-
                                                 - 9 -
dende, herunder at ophæve kontrakten. endvidere bestrides det, at baby-porc har nægtet at
forudbetale for den sidste leverance som aftalt, idet den manglende forudbetaling rettelig var
en følge af porc-ex’ forudgående ophævelse af kontrakten.
porc-ex har anerkendt, at erstatningsfastsættelsen skal ske med udgangspunkt i det af skøns-
manden opgjorte beløb på 564.512 kr. beløbet skal forhøjes med det mistede dækningsbidrag
for de grise, der blev solgt til italien. porc-ex leverer løbende til det italienske marked små-
grise, der indkøbes på det danske marked til puljenotering. på grund af baby-porc’s mislig-
holdelse af aftageforpligtelserne havde porc-ex et betydeligt lager af kontraktgrise, og da der
ikke var andre muligheder for dækningssalg, blev de solgt til det italienske marked. derved
har porc-ex lidt et tab, svarende til forskellen mellem kontraktgrisenes pris og puljeprisen.
dette tab er opgjort til ca. 320.000 kr. eller ca. 250.000 kr. mere end det af skønsmanden op-
gjorte tab.
erstatningen skal ikke nedsættes med de andele af sparet produktionsafgift, som smågrisepro-
ducenterne poul jensen og jens riis efter aftalerne med porc-ex var berettiget til, men har
givet afkald på. porc-ex’ kontraktrelationer med sine medkontrahenter er baby-porc uved-
kommende i enhver henseende, og baby-porc kan ikke tilegne sig denne ”fordel”. de nær-
mere forhold vedrørende kreditnotaen på 11.000 kr. er uoplyste. der er herefter rigelig dæk-
ning for de af landsretten tilkendte 65.000 € ud over det betalte.
porc-ex har endvidere anført, at der intet grundlag er for at statuere fortabelse af erstatnings-
krav som følge af passivitet. porc-ex har løbende forvarslet dækningssalg og løbende fakture-
ret tabene herved og endda modtaget betaling for en del af tabene. da de yderligere opgjorte
tab ikke blev betalt af baby-porc, overgav porc-ex sagen til sin advokat, der tog kravet til
inkasso, og da der ikke skete betaling, blev sagen anlagt. under alle omstændigheder kan den
betalte erstatning ikke kræves tilbage. erstatningen er faktureret – i visse tilfælde endog efter
aftale – og er betalt uden forbehold.
baby-porc er ikke berettiget til regulering af produktionsafgiften i forhold til leveringerne til
benno hackmann. der er ikke aftalt regulering med benno hackmann, og et eventuelt krav
måtte under alle omstændigheder tilkomme benno hackmann, der ikke har transporteret et
eventuelt krav til baby-porc.
                                                - 10 -
porc-ex’ salg til blf er ikke i strid med baby-porc’s rettigheder, da kontrakten med baby-
porc er gyldigt ophævet på grund af misligholdelse, dels ved manglende betaling af det faktu-
rerede og forfaldne krav vedrørende dækningssalg, dels ved manglende forudbetaling af leve-
ringen, der skulle være sket den 26. juli 2004.
højesterets begrundelse og resultat
erstatning for tab ved dækningssalg
efter ch-baby-porc gmbh’s kontraktstridige undladelse af at aftage smågrisene fra poul
jensen rejste porc-ex a/s krav om erstatning. porc-ex foretog dækningssalg i takt med, at
leveringer skulle være sket til baby-porc, og fremsendte løbende fakturaer for tab ved de en-
kelte dækningssalg. de første fem fakturaer blev betalt af baby-porc i tiden indtil begyndel-
sen af 2004 med i alt 35.455,60 €. baby-porc’s misligholdelse skyldtes manglende afsæt-
ningsmuligheder som følge af, at baby-porc’s kunde fenker & hellebusch vieh-agrarhan-
dels-gmbh havde misligholdt sin aftageforpligtelse. baby-porc søgte derfor fenker & helle-
busch dømt til at erstatte bl.a. det tab, selskabet led ved porc-ex’ dækningssalg. ved endelig
dom af 12. september 2006 afsagt af oberlandesgericht oldenburg blev fenker & hellebusch
frifundet for dette krav med henvisning til, at baby-porc under sagen havde erkendt, at det
ikke var fastslået, om porc-ex havde lidt et tab, og ikke havde påstået, at det var tilfældet.
baby-porc kunne have taget forbehold om senere at gøre regres vedrørende den erstatning,
som baby-porc måtte blive dømt til at betale til porc-ex i retssagen i danmark. herefter til-
træder højesteret, at baby-porc’s erstatningspligt ikke er bortfaldet som følge af porc-ex’
eventuelle passivitet i henseende til at dokumentere sit krav inden hovedforhandlingen i rets-
sagen mod fenker & hellebusch. baby-porc kan heller ikke med denne begrundelse kræve
tilbagebetaling af den betalte erstatning på 35.455,60 €.
skønsmanden, mathias bruun, har i sin erklæring af 27. april 2009 opgjort porc-ex’ tab ved
de sytten dækningssalg i perioden fra efteråret 2003 til sommeren 2004 til 564.511,70 kr.
parterne er enige om at lægge denne opgørelse til grund som udgangspunkt for fastsættelsen
af tabet.
i skønsmandens opgørelse indgår tabet for fem dækningssalg til aftagere i italien med 68.290
kr. opgjort på grundlag af de faktisk opnåede salgssummer med fradrag af dels de beløb, der
er betalt til smågriseproducenterne efter de faste leveringskontrakter, dels visse andre om-
kostninger. porc-ex har anført, at beløbet skal forhøjes til 319.386 kr. eller med ca. 251.000
                                             - 11 -
kr., idet tabet skal opgøres med udgangspunkt i forskellen mellem kontraktpriserne hos små-
griseproducenterne og de væsentligt lavere puljepriser, som smågrisene kunne være købt til
hos andre. efter holger bøgebjerg sørensens forklaring for landsretten var der et godt marked
i italien, som porc-ex løbende eksporterede til. højesteret finder, at det forhold, at porc-ex
ved sine dækningssalg til dette marked fik en mindre fortjeneste, end selskabet ville have haft
ved salg af andre grise, ikke kan begrunde en forhøjelse af tabet som påstået.
efter porc-ex´ aftaler med baby-porc og med smågriseproducenterne skal porc-ex ved afreg-
ningerne godskrive hver af disse parter halvdelen af de nedsættelser af produktionsafgiften,
der er gennemført i perioden. smågriseproducenterne poul jensen og jens riis har imidlertid
begge over for porc-ex givet afkald på deres andel af disse nedsættelser. for så vidt angår de
leveringer, der er afhændet ved dækningssalgene, udgør andelene henholdsvis 59.265 kr. og
170.270 kr. baby-porc har anført, at porc-ex’ tab dermed er mindsket med i alt 229.535 kr.,
og at erstatningen derfor skal nedsættes med dette beløb. efter forklaringerne finder højeste-
ret imidlertid, at producenterne – der ikke har noget retsforhold til baby-porc – må anses at
have givet afkaldet i porc-ex’ interesse, og at baby-porc derfor ikke kan tilegne sig afkaldet
ved at kræve beløbet fratrukket i porc-ex’ erstatningskrav.
baby-porc har ikke godtgjort, at der er grundlag for at fradrage porc-ex’ købskreditnota af 9.
juni 2004 til poul jensen med 11.000 kr. i erstatningskravet.
herefter fastsætter højesteret porc-ex’ erstatningskrav for tab ved dækningssalg til
564.511,70 kr., svarende til 75.977,35 € efter den kurs på 7,43, som er lagt til grund for opgø-
relserne. da baby-porc allerede har betalt 35.455,60 € heraf, har porc-ex krav på betaling af
yderligere 40.521,75 € i erstatning for dækningssalgene.
regulering af afregningspris
der er enighed om, at porc-ex skal betale 10.369,67 € vedrørende denne post (post 2 i baby-
porc’s selvstændige krav).
regulering af produktionsafgift
dette forhold angår post 3 i baby-porc’s selvstændige krav, hvor der alene er tvist om den
regulering, der vedrører de leveringer i perioden fra foråret 2003 til årets udgang, som blev
faktureret til benno hackmann. faktureringen til benno hackmann bevirkede, at der kunne
tegnes kreditforsikring, og det var efter holger bøgebjerg sørensens forklaring meningen, at
                                               - 12 -
kontraktforholdet mellem porc-ex og baby-porc i realiteten fortsat skulle bestå. dette
fremgik da også af det udkast til tillæg til kontrakten mellem porc-ex og baby-porc, som
holger bøgebjerg sørensen underskrev den 30. september 2003 og sendte til baby-porc. hø-
jesteret lægger til grund, at det var parternes fælles opfattelse, at de til benno hackmann fak-
turerede leveringer skete til opfyldelse af den fortsat bestående kontrakt med baby-porc og
var omfattet af denne. herefter finder højesteret, at porc-ex i henhold til kontrakten er for-
pligtet til at udrede regulering af produktionsafgift vedrørende også disse leveringer, og at
baby-porc kan gøre kravet gældende over for porc-ex. baby-porc’s krav vedrørende post 3
tages derfor til følge med 11.803,27 €.
erstatning for tab ved mistet salg til blf schweineaufzucht gmbh
tvisten mellem parterne vedrørende denne del af baby-porc’s selvstændige krav (post 4) an-
går spørgsmålet om, hvorvidt porc-ex med rette har ophævet kontrakten med baby-porc.
parterne er enige om, at porc-ex’ leveringer til blf var i strid med kontrakten, hvis ophævel-
sen ikke var berettiget, og om, at baby-porc's tab for den mistede omsætning udgør det kræ-
vede beløb på 17.650,24 €.
ophævelsen skete ved advokat langhoffs brev af 20. juli 2004 med henvisning til, at kon-
trakten var væsentligt misligholdt ved, at baby-porc ikke havde betalt porc-ex’ påståede for-
faldne tilgodehavende på 69.353 € vedrørende dækningssalg inden den frist på fem dage, der
var meddelt ved påkravsskrivelsen af 14. juli 2004 med trussel om ophævelse. kravet var ikke
anerkendt af baby-porc, der gjorde gældende, dels at kravet ikke var forfaldent, da det ikke
var dokumenteret, dels at der bestod forskellige modkrav.
på denne baggrund og da porc-ex gennem en længere periode havde forholdt sig passiv over
for baby-porc’s manglende betaling af fakturaerne vedrørende tab ved dækningssalg, finder
højesteret, at porc-ex ikke var berettiget til umiddelbart forud for kontraktens udløb at op-
hæve kontrakten med henvisning til betalingsmisligholdelse.
med henvisning til ophævelsen meddelte porc-ex onsdag den 21. juli 2004, at den planlagte
levering af smågrise mandag den 26. juli 2004 ikke ville blive gennemført. allerede af denne
grund kan det forhold, at baby-porc ikke den 21. juli 2004 foretog forudbetaling for denne le-
verance, ikke begrunde kontraktens ophævelse.
                                              - 13 -
da porc-ex herefter ikke var berettiget til at ophæve kontrakten som sket, tager højesteret
baby-porc’s krav vedrørende post 4 til følge med 17.650,24 €.
resultat
efter det anførte udgør porc-ex’ tilgodehavende i det samlede mellemværende 698,57 € med
renter. porc-ex’ påstand tages derfor til følge med dette beløb med rente som påstået.
efter sagens udfald skal ingen af parterne betale sagsomkostninger for landsret eller højeste-
ret til den anden part.
                                    thi kendes for ret:
appellanten, ch-baby-porc gmbh, skal inden 14 dage efter denne højesteretsdoms afsigelse
til indstævnte, porc-ex a/s, betale 698,57 € med procesrente fra den 1. december 2004.
ingen af parterne skal betale sagsomkostninger for landsret eller højesteret til den anden part.