text:
- mc
                                            udskrift
                                                 af
                             sø- & handelsrettens dombog
                                           ____________
    den 14. november 2008 blev af retten i sagen
    v‐7‐07
    jetmobile s.a.s.
    (advokat lisbet andersen)
    mod
    euroform a/s
    (advokat jakob plesner mathiasen)
    afsagt sålydende
                                              d o m:
    indledning og påstande
    denne sag drejer sig om, hvorvidt euroform a/s har krænket jetmobile s.a.s’ ophavsret til
    henholdsvis en manual vedrørende produktet bardimm/barsimm og varemærket jetcaps i
    forbindelse med, at euroform a/s lancerede produktet barcode 100 med en tilhørende
    manual, og om fogedforretningen til bevissikring er foretaget med rette.
    jetmobile s.a.s har nedlagt følgende endelige påstande:
                                             - 2 -
1. euroform tilpligtes at anerkende, at euroform er uberettiget til at foretage kopiering af
    hele og/eller dele af den manual, hvortil jetmobile har rettighederne, herunder kopiering
    i form af brugermanualer til euroforms produkt ”euroform barcode 100” som vist i
    bilag 7 og bilag 11.
2. euroform tilpligtes at anerkende, at euroform er uberettiget til at anvende varemærket
    jetcaps i forbindelse med computerhardware og ‐ software samt tilhørende manualer,
    der ikke stammer fra jetmobile.
3. euroform tilpligtes at godtgøre de med bevissikringsforretningens gennemførelse
    forbundne omkostninger med tillæg af procesrente fra sagens anlæg den 15. januar 2007.
4. euroform tilpligtes til jetmobile at betale 100.000 kr. med tillæg af procesrente fra sagens
    anlæg den 15. januar 2007 samt 112.000 euro med tillæg af procesrente fra 12. august
    2008.
5. jetmobile frifindes for euroforms påstand 2.
6. sagen fremmes.
euroform a/s har nedlagt påstand om:
1   principalt: afvisning.
    subsidiært: frifindelse.
2. jetmobile dømmes til at anerkende, at den gennemførte bevissikring ikke er lovlig gjort
    og forfulgt.
sagsfremstilling
jetmobile (tidligere jetcaps europe s.a.) er et fransk selskab, der er ejet af jean‐francois
d’estalenx. selskabet udvikler og markedsfører software– og hardwareprodukter. jetmobile
har bl.a. udviklet produktet ”barsimm/bardimm, der indeholder et edb‐program, som
benyttes i forbindelse med påføring af stregkoder til identifikation af varer m.v. jetmobiles
pro‐dukt gør det muligt for almindelige printere at kommunikere med edb‐programmer via
en særlig kommunikationsprotokol, der er udviklet af jetmobile. jetmobile ejer alle
rettigheder til produktet og det edb‐program, der er indeholdt i produktet. jetmobile har
registreret ord‐mærket jetcaps i en række lande, herunder danmark, for bl.a.
databehandlingsudstyr, edb, printere og software i klasse 9 samt programmering af
computere i klasse 42. jetmobile har også registreret eu‐ordmærket bardimm for bl.a.
samme kategorier som nævnt i forbindelse med registreringen af jetcaps.
                                              - 3 -
        euroform er et dansk selskab, der blev grundlagt i 1993 af kim niebling, som er
selskabets direktør. dette selskab udvikler løsninger til forbedring af virksomheders
dokumenthåndtering, herunder stregkodeløsninger. euroform er en del af hewlett packard
solution business program, som er et forum for virksomheder, der medvirker til udvikling af
produkter, som er kompatible med hewlett packards (herefter hp) produkter.
        jean‐francois d’estalanx gav i brev af 15. maj 1994 til jetcaps program manager
steffen papke, hp tyskland, en ikke‐eksklusiv ret for hp til at anvende navnet jetcaps for
hp jetcaps program. af brevet fremgår, at jetcaps er registreret i frankrig den 21.
december 1993 og ti andre lande den 14. marts 1994. den 5. december 1994 indgik hp og
jetmobile distributionslicensaftale, der bl.a. gav hp ret til at bruge softwareprogrammerne
bardimm og freescape. i brev af 1. februar 1997 gav steffen papke jetmobile ret til at benytte
data fra manualen til hps hardwareprodukt i jetmobiles manual til jetmobiles produkt.
        under samarbejdet korresponderede hp og jetmobile om produktudvikling, ligesom
jetmobile og euroform korresponderede herom. i august 1998 sendte jetmobile en kopi af
manualen til barsimm til euroform, men da det viste sig, at manualen var skrivebeskyttet,
bad euroform om en ny kopi.
        jetmobile og euroform har samarbejdet siden 1993. ved den distribution license
agreement, der blev indgået mellem parterne den 7. september 1999, fik euroform licens til
at kopiere og sælge ”the software” i en række nærmere angivne lande. softwaren er i bilag 1
til aftalen defineret ”barsimm/bardimm”, der kun må sælges under varemærket jetcaps
europe. i aftalen er følgende værnetings‐ og lovvalgsaftale: ”the validity and performance of
this agreement shall be governed by and construed in accordance with the laws of france.
all disputes arising out or in connection with this agreement shall be finally settled under
the rules of conciliation and arbitration of the international chamber of commerce …”.
aftalen er stadig gældende mellem parterne.
         jetcaps blev anvendt af hp og hp jetcaps partnere i forbindelse med jetcaps
programmet. euroform var jetcaps partner. i brev fra januar 2005 opsagde
programmanager hos hp, marzio gobbato, der havde afløst steffen papke, over for
euroform aftalen om at kunne agere som og kalde sig jetcaps partner. en del jetcaps
partnere var utilfredse med ikke længere at kunne bruge navnet jetcaps, jf. herom i
forklaringerne. i en pressemeddelelse af 15. juni 2006 meddelte hp sine tidligere jetcaps
partnere, at et nyt progran havde erstattet jetcaps programmet.
                                                  - 4 -
      i sommeren 2005 lancerede euroform softwareprogrammet barcode 100. dette
produkt er et delvis konkurrerende produkt med jetmobiles produkt bardimm pro. i
december 2005 købte jetmobile et eksemplar af barcode 100. jetmobile sendte barcode 100 til
frankrig for at få foretaget en analyse, og på grundlag af en rapport indhentet af jetmobile
hos constat d’agent assermenté, procés‐verbale de constat (app), mente jetmobile, at der
forelå en krænkelse af jetmobiles rettigheder til varemærkerne jetcaps og bardimm, idet
det på æsken var anført jetcaps, og idet ordet bardimm fandtes i kildekoden, ligesom
passager i manualerne til henholdsvis bardimm og barcode 100 var ens.
      den 10. februar 2006 sendte kim niebling til steffen papke en mail, hvori det bl.a.
hedder:
      ” hp has i 1994 received a license to use the name jetcaps in a number of european countries
      (…)
      hp was allowed to use the name in its jetcaps‐program and did grant the partners to use the
      name as well.
      …
      hp did even call it hp jetcaps for many years – but i’m not sure if you know – but today hp
      will not allow us to use the hp in front of the jetcaps any more.
      …”
      i mail af 13. februar 2006 bekræftede steffen papke, at indholdet af kim nieblings mail
var korrekt.
      jetmobile indgav den 26. marts 2006 forbuds‐ og bevissikringsbegæring mod
euroform med på stand om, at der nedlægges forbud, hvorved det forbydes euroform i
strid med ophavsretslovens § 2, jf. § 36, at kopiere og/eller distribuere hele eller dele af
jetmobiles edb‐program, herunder også trykte manualer samt forbud mod benyttelsen af
jetmobiles varemærker barsimm og/eller bardimm og jetcabs samt gennem en
undersøgelse af euroforms lokaler at sikre bevis for disse krænkelser. den 30. marts 2006
blev bevissikringsforretningen foretaget. fogedretten udmeldte en særlig regnskabskyndig,
registreret revisor erik rasmussen, og en it‐sagkyndig, mikkel heisterberg, der begge var til
stede. fogedretten afsagde samme dag kendelse om, at jetmobiles anmodning om at fremme
bevissikringen vedrørende benyttelse af jetmobiles rettigheder vedrørende
bardimm/barsimm samt jetcaps fremmes på betingelse af, at jetmobile stillede sikkerhed.
kendelsen var begrundet med den af app udarbejdede erklæring samt det betydelige
sammenfald i manualerne til henholdsvis bardimm/bar‐simm og barcode 100. begæringen
om forbud er senere blevet frafaldet.
                                                   - 5 -
       den 7. november 2006 afgav den it‐sagkyndige mikkel heisterberg sin erklæring,
hvoraf fremgår følgende konklusion: ”der er ingen tvivl om, at kode fra rekvirentens
(jetmobile) kildekodedatabase refererer til teksten ”bardimm”, ”barsimm” og ”jetcaps”.
der er ingen referencer i teksten til ”jetmobile”. den regnskabskyndige, registreret revisor
erik rasmussen, afgav erklæring den 16. oktober 2006, hvoraf fremgår, at omsætningen af
barcode 100 i 2005 var 5 stk., og i perioden 1. januar til 3. marts 2006 var 4 stk. euroform har
senere oplyst, at der indtil 1. juli 2008 er solgt 38 barcode 100 på dimm/simm memory
cards, og at der i alt er solgt ca. 1000 stk., heraf 63 % i danmark, af barcode 100.
       jetmobile har fremlagt en opgørelse over salget i perioden 2004 og 2005 for henholdsvis
skandinavien og det øvrige europa. denne oversigt viser, at salget i skandinavien i årene
2005‐2007 faldt med henholdsvis 38, 14 og 11 %, mens det i de samme år i det øvrige europa
faldt i 2005 med 2 % og i 2006 og 2007 steg med henholdsvis 5 og 1 %. såfremt udviklingen i
skandinavien havde været den samme som i det øvrige europa, ville jetmobile havde solgt
yderligere 1267 produkter.
       i sagen er fremlagt hps manual fra 1999 omfattende alle hp produkter. såvel jetmobile
som euroforms softwareprogrammer anvendes sammen med hps printere. som anført af
fogedretten indeholdt euroforms manual visse passager, der var enslydende med passager i
jetmobiles manual. umiddelbart efter bevissikringsforretningen ophørte euroform med at
bruge den manual, der blev fundet under bevissikringsforretningen. parterne har udarbejdet
et støttebilag, hvori teksterne i jetmobiles manual sammenholdes med euroforms
oprindelige manual og den ændrede manual. af denne oversigt fremgår 33 eksempler,
hvoraf der efter ændring af manualen er 22 eksempler, på enslydende eller næsten
enslydende tekst. eksempler herpå er vist nedenfor:
bilag 8: sagsøgers manual            bilag 7: sagsøgtes manual       bilag 18: sagsøgtes nye
using the bar‐                       barcode 100 user guide          manual euroform barcode
dimm/barsimm® barcodes               english, 2005                   100 user guide, 2006
printing system, april 2000
side 8:                              side 11
…follow theses instructions          …follow theses instructions
side 12:                             side 8:                         side 6:
if data is invalid (incorrect        if data is invalid (incorrect   if data is invalid (incorrect
size or invalid characters), an      size or invalid characters), an size or invalid characters), an
error message describing the         x is printed on bars and an     x is printed on the bars and
problem is systematically            error message describing the    an error message describing
printed below the bars,              problem is systematically       the problem is systematically
preventing the user from             added below the bars,           added below the bars,
                                            - 6 -
blindly printing invalid bar   preventing the user from        preventing the user from
codes.                         blindly printing invalid        blindly printing invalid
                               barcodes.                       barcodes.
side 13:                       side 9:                         side 6:
as barsimm is algorithms‐      as the euroform barcoe100       as the euroform
only, the user can apply the   is algorithms‐only, the user    barcode100 is based on
scaling independently in the   can apply the scaling           algorithms only, the user can
x and y axis.                  independently in the x and y    apply the scaling
                               axis for the id barcodes.       independently in the x and
                                                               y axis for the id barcodes.
side 13:                       side 9:                         side 7:
9. if another bar code then    8. if another car code then     8. if another barcode needs
needs to be printed, just      needs to be printed, just       to be printed, locate the
locate the cursor to a new     locate the cursor to a new      cursor to a new position and
position and send the          position and send the           send the barcode data. it will
barcode data. the bar code     barcode data. it will be        be printed using the current
font‐like pcl sequence does    printed using the current       barcode environment.
not need to be sent again.     barcode environment.
side 14:                       side 12:                        side 10:
free+scape feature             freescape feature               freescape feature.
…                              …
freescape is smart enough to   freescape is smart enough
ignore the eac if it is found  to ignore the aec if it is
as pure data. you can mix      found as pure data. you can
regular escape codes and       mix regular the escape
alternate escape codes. the    characters and with the
aec can be one of 10           alternate escape characters.
characters.
side 27:                       side 27:                        side 24:
the real name is “3 of 9 bar   the real name is “3 of 9        “the real name is “3 of 9
code”. it is probably the most barcode”. it is probably the    barcode”. it is probably the
commonly used bar code as it   commonly used barcode as it     most commonly used
encodes not only digits, but   encodes not only digits, but    barcode as it encodes not
also upper‐case letters and    also upper‐case letters and     only digits, but also upper‐
punctuation. spaces are        punctuation. spaces are         case letters and punctuation.
encoded as bars                encodes as bars.                spaces are encoded as bars.
side 28:                       side 28:                        side 25:
based on the standard 3 of 9,  based on the standard 3 of 9    this barcode is based on the
it encodes all the ascii       barcode. it encodes all the     standard 3 of 9 barcode. it
characters by generating two   ascii characters by             encodes all the ascii
characters for each character  generating two characters for   characters by generating two
in the string to encode.       each character in the string to characters for each character
                               encode.                         in the string to encode.
supports all ascii codes
from 0 to 126. bar code        supports all ascii codes        it supports all ascii codes
pattern is quite large.        from 0 to 126. barcode          from 0 to 126. the barcode
                               pattern is quite large.         pattern is quite large.
side 32 – 33:                  side 29:
formatting the german post     formatting the german post
                                              - 7 -
barcode:                          barcode
to print the code with correct    to print the code with
layout, use 124 for the p         correct layout, use 124 for the
parameter and 300 for the h       p parameter and 300 for the h
parameter:                        parameter:
<esc> (s124p300h…t                <esc> (s124p300h24642t
      jetmobile har anlagt voldgiftssag ved icc i paris og gjort gældende, at barcode 100 er
et kopiprogram af jetmobiles software, og at det er markedsført under navnet jetcaps.
voldgiftsretten har i terms of reference anført, at jetmobile har gjort gældende, at euroform
har kopieret jetmobiles manual. parterne er uenige om, hvorvidt voldgiftssagen omfatter
spørgsmålet om kopiering af manualen. sagen omfatter derimod ikke spørgsmål om brug af
varemærker.
      jetmobile har endvidere anlagt sag mod euroform i tyskland.
forklaringer
jean‐francois d´estalenx har forklaret, at han er ingeniør og bestyrelsesformand i jetmobile,
som han stiftede i 1994. selskabet hed frem til 2003 jetcaps europe, s.a. i begyndelsen var
han den eneste ansatte i selskabet, nu er der 20 ansatte, hvoraf 15 sidder i europa og 5 i
asien.
      bardimm/barsimm er edb‐programmer, der fungerer sammen med kopimaskiner og
printere af mærket hewlett packard. programmet muliggør printning af stregkoder på en
enkel måde og udgør i dag en standard på markedet. bardimm består af 4 produkter,
bardimm, bardimm pro, bardimm box og bardimm barston, der fabrikeres af 4
forskellige underleverandører og bruges i forbindelse med printning af stregkoder.
forskellen på bardimm og bardimm pro er, at bardimm bygger på en euroform teknologi
som programhukommelseskort. slutkunden af bardimm skulle henvende sig til euroform
med henblik på at få udbedret fejl og mangler. bardimm pro, der blev lanceret omkring
2004, er et mere funktionelt program, der bygger på en teknologi fra oberon, der omkring
2005 er blevet underleverandør heraf til jetmobile. med denne teknologi kan slutkunden selv
udbedre fejl og mangler, hvilket er en stor forbedring af produktet, der også giver
økonomiske besparelser.
       han har selv skrevet og udviklet manualen til bardimm/barsimm, hvilket
muliggjorde en konstant teknisk ajourføring af produktet. i 1999 blev manualen i beseglet
                                               - 8 -
form indleveret til et patentkontor. produktet bardimm indeholder et ældre hp produkt,
hp barcode, fordi nogle kunder både anvendte det gamle hp barcode system og det nye
bardimm system. derfor indeholder manualen til bardimm også tekstdele fra hp
manualen, hvilket hp har givet skriftlig tilladelse til. der er tale om delvis gengivelse af
ansvarsbegrænsninger, introduktionen til stregkoder og afsnittet vedrørende toner. ifølge
aftale havde hp eksklusivitet over produktet, hvorfor der var pligt til at inkorporere alle de
juridiske elementer i manualen, som hp havde indsat i sin tidligere manual. der findes dog
intet i bardimm manualen, der omtaler tekniske detaljer fra hps manual. det er endvidere
angivet i bardimm manualen, at dele af denne er kopieret fra hp manualen. jetmobile har
altid været åben herom.
       han har selv opfundet betegnelsen jetcaps, som blev ansøgt registreret som
varemærke i 1993. jetmobile ejer varemærket, og ingen andre, heller ikke hp, har rettigheder
hertil. hp er et stort selskab med en stor juridisk afdeling, der aldrig ville spørge et lille
selskab som jetmobile om hjælp til at ansøge om registrering af et varemærke. hvis dette
havde været tilfældet, ville det ligeledes have fremgået af den efterfølgende licensaftale.
hensigten med navnet jetcaps var, at det skulle kunne udtales på alle sprog, og at det
skulle være nemt at huske. der var en del forarbejde med at få varemærket jetcaps
registreret. ordet jet er præfiks for hurtig, hertil kommer caps, der er en forkortelse af
coorporate account printing solutions. bogstavernes betydning i caps blev først fastlagt
efter registreringen af varemærket. ordet jet bruges i forskellige sammenhænge, både af hp
og andre virksomheder.
       jetmobile har på ingen måde fået økonomisk støtte fra hp i forbindelse med
registreringen af varemærket jetcaps. dette underbygges af, at ansøgningen om
registreringen af mærket blev indgivet 3 måneder, før selskabet blev stiftet. det er korrekt, at
hp anvender store summer på markedsføring, og jetmobile har også modtaget
markedsføringstilskud, men disse beløb var ikke relateret til registreringen af varemærket
jetcaps.
       freescape er et produkt, der bygger på en ret udbredt basisteknologi, men den måde
den blev iværksat på af jetmobile var helt ny, og den fik også et nyt navn, nemlig freescape.
i begyndelsen blev der lavet et særskilt produkt, hvilket også er nævnt i kontrakten med hp
fra 1994. produktet har eksisteret i mange år, men i en anden form og med et andet navn.
freescape har i denne relation ingen sammenhæng med videoteknik. navnet er en
sammensætning af free og escape og bruges udelukkende i sammenhæng med printere.
                                               - 9 -
freescape er en teknik, der muliggør anvendelse af printere sammen med gamle edb‐
systemer.
       jetcaps‐partnerprogrammet var et marketingsprogram, der blev etableret af hp i
1994. selskaber, der var hp‐partnere, skulle fremme hp‐hardware ved salg og servicering af
produkter, der fungerede med dette hardware. jetmobile har ikke været jetcaps‐partner,
men selskabet stod for udviklingen af de produkter, der blev solgt og serviceret af jetcaps‐
partnerne. steffen papke var ansat i hp som programmanager vedrørende markedsføring i
perioden 1994 til 2004. i juli 2004 blev steffen papke flyttet til en anden stilling.
       jetcaps‐partnerprogrammet blev af hp i 2003 besluttet indstillet og blev endeligt
indstillet i slutningen af februar 2005. nogle af partnerne var utilfredse hermed og prøvede
selv at få rettighederne til varemærket jetcaps, hvilket blev afvist af hp. hps brug af
jetcaps var strengt begrænset til brug i forbindelse med jetcaps‐partnerprogrammet,
hvorfor hp efter februar 2005 ikke havde ret til at anvende betegnelsen jetcaps. hp
samtykkede herefter i, at jetmobile tog kontakt til de tidligere jetcaps‐partnere for derved
at sikre, at ingen af disse anvendte mærket. på denne baggrund kontaktede han jetcaps‐
partnerne og informerede dem om, at de ikke længere måtte anvende jetcaps‐mærket. der
blev efterfølgende holdt flere møder om ophør af brugen af jetcaps med distributørerne,
hvor euroform deltog. det første møde i december 2004 deltog han ikke i, da han ikke havde
nogen kontrakt med hp i relation til jetcaps‐partnerprogrammet. det efterfølgende møde
blev afholdt i februar 2005 i barcelona, hvor det på ny tydeligt blev meddelt de tidligere
jetcaps‐partnere, at de skulle ophøre med anvendelsen af jetcaps‐mærket. på mødet
forsøgte euroform at presse hp med henblik på at få retten til at anvende jetcaps‐mærket
tilbage. der har aldrig foreligget en kontrakt mellem jetcaps‐partnerne og jetmobile
vedrørende anvendelsen af jetcaps‐mærket.
       efterfølgende har både hp og jetmobile overholdt aftalen om ikke at anvende
jetcaps‐mærket. jetmobile ændrede derfor navn i 2003.
       jetmobile og euroform samarbejdede i perioden fra 1994 til 1996 om euroforms salg af
jetmobiles produkter som jetcaps‐partner. i 1996 foreslog euroform, at de skulle være
underleverandør til jetmobile som et supplement til rollen som distributør. det blev herefter
tilføjet i distributionsaftalen, at euroform var underleverandør, hvorfor jetmobile skulle
bestille relevante produkter hos dem. euroform er fortsat distributør af jetmobiles
produkter, men euroform har ikke deltaget i udviklingen af bardimm eller den tilhørende
manual. i samarbejdet med euroform har der været en løbende dialog, hvor både jetmobile
                                              - 10 -
og euroform har besvaret spørgsmål fra klienter på en intern hjemmeside, der blev
administreret af en supportgruppe i jetmobile.
        i marts/april 2005 gik der rygter om, at euroform havde udviklet et barcode 100
produkt. jetmobile modtog herefter mails fra kunder, der ville vide, hvad det var for noget.
de havde en række spørgsmål relateret til forholdet mellem barcode 100 og jetmobiles
produkt. jetmobile holdt et møde med distributørerne, hvor han oplyste, at alle nødvendige
skridt for at få standset barcode 100 ville blive taget. barcode 100 er en kopi af bardimm.
        efter euroform lancerede barcode 100, kunne der konstateres et kraftigt fald i
jetmobiles salgstal i skandinavien. der blev foretaget en sammenligning af salgstallene fra
de 2 underleverandører i skandinavien med salget i resten af europa for at se, om der var
sket en forrykkelse af salget fra en underleverandør til en anden. sammenligningen viste, at
salgstallene i skandinavien var konstante, mens salgstallene i det øvrige europa var steget.
det manglende salg er på 1267 produkter, når der foretages en forholdsmæssig beregning.
        euroform havde i denne periode en omsætning på 3‐5 millioner kr., hvilken
omsætning jetmobile er gået glip af. euroform har altså flyttet markedet, så det er rettet mod
deres produkt. euroform har overtaget det distributionsnetværk, der før var jetmobiles.
opgørelsen af jetmobiles salgstal for 2006‐2007 omfatter produkterne bardimm og
bardimm pro og barsimm.
        euroforms produkt barcode 100 konkurrerer med alle jetmobiles produkter til brug
for printning af stregkoder. alle jetmobiles produkter er kendt af kunderne som jetcaps‐
løsninger. da produkterne nu har skiftet navn, vil det tage lidt tid, før kunderne har vænnet
sig til det nye navn. derfor har lanceringen af euroforms produkt barcode 100 haft
indvirkning på jetmobiles salgstal.
        konkurrencen mellem bardimm og barcode 100 skyldes en række forhold, både
mærket, manualen og det forhold, at euroform besøgte en række af jetmobiles tidligere
kunder og foreslog, at barcode 100 kunne afløse jetmobiles produkt.
        samarbejdsaftalen med euroform er ikke opsagt, idet der verserer en voldgiftssag i
frankrig mellem parterne, og euroform betaler fortsat afgifter til jetmobile. voldgiftssagen
omhandler bl.a. spørgsmålet om, hvorvidt jetmobile har erkendt, at der ikke er ført bevis før,
at bardimm er blevet kopieret af euroform. han kan ikke bekræfte, at han i den franske
voldgiftssag har sagt, at der ikke er tekniske indikationer på kopiering af programmet. han
har derimod sagt, at objektkoderne for produkterne er sammenlignelige.
                                             - 11 -
kim niebling har forklaret at han gennem mange år har arbejdet med laserprintere, og at
han var ansat 3 år i hp, før han begyndte egen virksomhed den 1. december 1993. han har
haft et samarbejde med jean‐francois d’estalenx før 1993, mens han arbejdede for hp.
       euroform har en distributionsaftale med jetmobile vedrørende bardimm, hvorimod
bardimm pro ikke har været distribueret af euroform. euroform a/s har kun en mundtlig
aftale om brug af jetmobiles barsimm/bardimm manual.
       barcode 100 er et produkt, der printer stregkoder. det er en ret simpel iso standard,
der er ikke tale om samme produkt som bardimm, men produkterne tilhører samme niche.
barcode 100 er ikke kopieret fra noget andet produkt.
       jetcaps‐samarbejdet fik han kendskab til, fordi han havde været ansat hos hp.
gennem 1990’erne søgte jean francois d’estalenx og han at hjælpe hp med at opfinde ”den
dybe tallerken”. hp oprettede på dette tidspunkt en række kompetencecentre, der fik
økonomisk støtte fra hp ‐ af jean francois d’estalenx kaldet markedsføringstilskud.
       euroform er eksperter i flash og blev sponseret af hp under navnet jetcaps. jetcaps‐
samarbejdet voksede stille og roligt. partnerne var små enkelt‐ eller to mandsvirksomheder,
der hjalp hinanden og fungerede som en stor familie. jetcaps var et brand skabt af hp.
brandet blev en succeshistorie. der blev designet en jetcaps manual med grafiske elementer
og jetcaps logoet; der blev ansat tekstforfattere til jetcaps’ datablad; der blev oprettet en
jetcaps internetstruktur og hjemmeside; der blev holdt ugentlige telefonmøder mellem
partnerne om alle sager, idet de ikke konkurrerede indbyrdes. jetcaps manualen blev trykt i
tusindvis af eksemplarer og sendt til alle større europæiske virksomheder. alt blev betalt af
hp. steffen papke bestemte, om et produkt skulle ind i jetcaps‐samarbejdet. jean‐francois
d’estalenx deltog i alle møder, hvorfor jetmobile fremstod som jetcaps‐partner på lige fod
med de andre.
       euroform har aldrig fået en egentlig tilladelse til at bruge mærket jetcaps, men det
var bare en naturlig del af samarbejdet, at der var adgang til at bruge dette. i 2005 modtog
jetcaps partnerne et brev fra hp, hvoraf fremgik, at de ikke længere måtte bruge
betegnelsen jetcaps. der blev herefter nedsat en styregruppe blandt partnerne, der
anmodede hp om, at partnerne fortsat kunne anvende jetcaps‐ mærket. gobbato ønskede
ikke at svare på dette brev, hvilket af partnerne blev tolket som en stiltiende accept af, at de
fortsat kunne anvende jetcaps ‐mærket. på møderne i barcelona har han ikke hørt noget
om, at partnerne ikke måtte bruge jetcaps ‐mærket. han hørte først noget ved
bevissikringen, hvor det kom frem, at der var tvivl om, hvorvidt jetcaps‐mærket kunne
                                               - 12 -
bruges af euroform. han havde ikke tænkt over, at det kunne være et problem. han vidste
ikke på det tidspunkt, at jetcaps‐mærket var omfattet af den opsagte aftale.
       partnerprogrammet blev lukket, fordi hp ønskede en skarpere opdeling på
verdensplan, da hp uden held havde forsøgt at integrere jetcaps‐programmet i usa. på
denne baggrund forsvandt det økonomiske grundlag for partnerne, der ikke længere
modtog markedsføringstilskud fra hp.
       han deltog ikke ved bevissikringen, idet han kom først senere. euroform havde intet
at skjule, hvorfor der blev udleveret en kopi af administrationssystemet. kildematerialet blev
først udleveret dagen efter, da den medarbejder, der havde kendskab til koden, ikke var til
stede ved bevissikringen. det drejer sig om kildemateriale til både bardimm/barsimm og
barcode 100.
       på tidspunktet for bevissikringen havde euroform solgt omkring 50 stk. af barcode
100 produktet. de 50 solgte produkter var alle emballeret i en pakke med jetcaps‐logoet
påtrykt på omslaget. hertil kommer salg af yderligere 6 produkter, der ikke havde påtrykt
jetcaps‐logoet på emballagen. euroform har ikke forsøgt at markedsføre barcode 100 som
et jetcaps‐produkt. euroform har ikke anvendt jetcaps‐logoet efter bevissikringssagen.
alle filer blev fjernet indenfor 1 uge efter bevissikringen. han vil ikke udelukke, at jetcaps‐
logoet stadig kan findes enkelte steder på euroforms hjemmeside, selvom der har været
gjort en stor indsats for at fjerne dette.
       oberon anvendte en ny teknologi, der ikke var opfundet af dem. teknologien lå på
hps printer, og oberon distribuerede via et usb stick. oberon er leverandør af hardware i
hele europa.
       produkterne barcode 100 og bardimm/barsimm er alle designet til brug i forbindelse
med en hp‐laserprinter, men de er ikke designet til ”at tale sammen”. de har hver deres
nummer og er ikke udviklet sammen.
       den oprindelige manual til barcode 100 blev skrevet af theis olsen. han husker ikke,
hvorfor han bad jetmobile om at få adgang til at redigere i deres manual, eller om euroform
rent faktisk fik adgang hertil. han kender ikke indholdet af manualerne. han har hørt om
german postcode, men ved ikke, om euroform understøtter denne. han ved ikke, hvorfor
german postcode findes i teksten i manualen til barcode 100 under troubleshooting.
       barcode 100 produktet er solgt i spanien, sverige, island, norge, finland og usa. der
er ikke solgt mere end lidt over 1000 stk. med en salgspris på 2.400 kr. desuden ydes der en
rabat på 40 % til kendte kunder, hvorefter euroform tjener omkring 500 kr. pr. solgt enhed.
                                               - 13 -
       i objektkoden til barcode 100 står ”is bardimm”, men det er tilfældigt at det er
anvendt. det er udelukkende et udtryk for programmørens tanker.
theis olsen har forklaret, at han var ansat i euroform indtil 1. juli 2007, hvor han havde det
overordnede tekniske ansvar og stod for kundekontakten. han er stadig aktionær i selskabet.
han udviklede og samlede manualen til barcode 100, mens andre skrev den. han er ikke
bekendt med, at noget skulle være kopieret fra jetmobiles bardimm manual.
       i forbindelse med input til jetmobiles manual gik dette begge veje, idet der blev
udvekslet informationer mellem kunderne. hvis kunderne stillede mange ens spørgsmål,
blev de lagt ud på hjemmesiden, således at kunderne selv kunne orientere sig og få rettet fejl
på denne måde. euroform kommenterede løbende på jetmobiles manual via e‐mail og
telefon. disse informationer er ikke gemt. jetmobile sendte den færdige manual, som
euroform alene leverede input til, men ikke var ansvarlig for.
       dagen efter bevissikringen blev alle punkter, der var enslydende med jetmobiles
manual, i euroforms manual ændret. herved genfandt han tekst fra en gammel hp manual.
opbygningen af henholdsvis jetmobiles og euroforms manualer er ens. barcode typer er
internationale standarder, hvorfor beskrivelserne går igen, da det er svært at formulere disse
meget forskelligt.
       han er ikke bekendt med, om euroform havde ikke skrivebeskyttede manualer
liggende. han kan ikke forklare, hvorfor en stavefejl i forbindelse med ordet these/theses går
igen i begge manualer. han ved heller ikke, hvorfor oversættelserne i manualens afsnit om
freescape minder meget om hinanden, men det kan være, fordi euroform har givet feedback
til jetmobile på et tidspunkt. han har ikke kendskab til, om euroform understøtter german
post. at visse id nr. går igen i begge manualer, kan skyldes, at euroforms’ eget id nr. evt.
kan erstattes af et andet id. nr., der således er identisk med jetmobiles id. nr.
       freescape er en metode til at ombytte en ikke printbar karakter med en printbar
karakter. han mener, også andre bruger begrebet freescape.
       ved bevissikringen fik den it‐sagkyndige adgang til alle euroforms filer og
kildekoder. i kildekoden findes ”is bardimm”. kildekoden er en objektkode, der aflæser
instruktionskoden i et maskinsprog, der ikke umiddelbart er tilgængeligt for andre. det er
almindeligt, at man i forbindelse med kildekoden anvender labels med sigende navne, det er
tilfældigt, at ”is bardimm” er anvendt her.
                                              - 14 -
      euroform har hverken kopieret jetmobiles manual, kildekode eller materiale i øvrigt.
der er ikke efterfølgende foretaget undersøgelser med sammenligning af jetmobiles
kildekoder, hvilket euroform tilbød at betale for.
      bardimm og barcode 100 skal ikke kunne arbejde sammen, men de kan erstatte
hinanden.
steffen papke har forklaret, at han i 20 år har arbejdet i hps tyske organisation, heraf 7½ år
som manager på jetcaps‐partnerprogrammet, hvor han bl.a. havde ansvar for udvælgelse
og rekruttering af partnerne, budget, marketing, visioner og produktudvikling.
      jean‐francois dʹestalenx, frants sachs og han designede jetcaps‐partnerprogrammet.
jetcaps blev registreret af et af jean‐francois dʹestalenx’ selskaber for ca. 14 år siden.
navnet var jean‐francois dʹestalenx’ idé. hp er et meget stort firma, og det ville have været
kom‐pliceret for hp at registrere jetcaps, det var derfor nemmere at få jean‐francois
dʹestalenx til at gøre det. jean‐francois dʹestalenx fik herudover stillet i udsigt, at hans
selskab skulle udvikle printløsninger til hp. hp havde ingen forretningsmæssige grunde til
selv at stå for registreringen. der har for ham aldrig været tvivl om, at registreringen af
jetcaps skete på vegne af hp, således at det var hp, der havde rettighederne til mærket
jetcaps og en aftale med jean‐francois d’estalenx om at kunne bruge det. dette
underbygges af, at hp betalte omkring 600 usd i kvartalet til jetmobile for at sætte selskabet
i stand til at sælge produkter i partnerprojektet. han ved ikke, hvem der betalte for
registreringen af mærket jetcaps. han var ikke involveret i tvisten omkring jetcaps‐
varemærket, da partnerprogrammet ophørte.
      hp betalte op til 1 mio. usd pr. år til markedsføring af jetcaps‐partnerprogrammet.
hp ville ikke have brugt så mange penge på projektet, hvis de ikke havde haft de fulde
rettigheder til projektet. jetcaps‐mærket var meget vigtigt for partnerne. hvis hp havde
vidst, at registreringen var blevet et problem, havde hp selv registreret jetcaps.
      han valgte produkterne til partnerprogrammet, men hans beslutninger hvilede altid
på drøftelser med partnerne. der var nogle produkter, som jean‐francois dʹestalenx ikke
kunne lide, men på trods heraf blev disse produkter valgt til partnerprogrammet. herefter
lancerede jean‐francois dʹestalenx et nyt produkt, hvilket gav uro blandt partnerne, og man
måtte se sig om efter andre producenter.
      både jetmobile og euroform var en del af jetcaps‐partnerprogrammet, men jetmobile
havde ikke partnerstatus, da selskabet hverken havde landeansvar eller solgte løsninger.
                                                 - 15 -
jean‐francois dʹestalenx havde måske landeansvar i frankrig gennem andre selskaber.
euroform var en vigtig partner, der spillede en stor rolle for både jetcaps‐
partnerprogrammet og jetmobile.
        jetmobile havde et produkt, der arbejdede sammen med hps printere, men ved
fejlrettelser på dette produkt skulle der ske fysisk udskiftning på printeren. euroform
udviklede derfor et program med remotefunktion, som både hp, euroform, jetmobile og
kunderne profiterede af.
       jetcaps‐partnerne så sig selv som et team, der bestod af små virksomheder, der
arbejdede godt sammen indbyrdes og med hp. der var 1 partner i hvert land, og de hjalp
hinanden og delte viden.
       gobbato skrev til partnerne, at jetcaps‐programmet skulle ophøre. det var ikke
intentionen, at partnerne ikke længere måtte kalde sig jetcaps‐partnere. de fleste af
partnerne kaldte sig fortsat jetcaps‐partnere, ligesom der i kredse relateret til jetcaps‐
programmet fortsat blev refereret hertil. i februar eller marts 2005 blev der holdt et møde i
barcelona med jetcaps‐partnerne. det var det første møde, der blev holdt med partnerne,
efter det var blevet offentliggjort, at partnerprogrammet ophørte. han deltog i mødet,
selvom han ikke længere havde en aktiv rolle i programmet. på mødet blev der ikke talt om,
at partnerne ikke længere måtte bruge navnet jetcaps. .
       flere af partnerne fik tilladelse til at bruge hps gamle manual i forbindelse med
barcode. manualen havde ikke stor værdi for hp, men det havde den til gengæld for
partnerne og kunderne. hp havde interesse i at tillade partnerne at anvende manualen.
       kim niebling er hans ”businessven”, og han har ved besøg i danmark overnattet hos
niebling, men han vil ikke kalde det et personligt venskab.
mikkel heisterberg har forklaret, at han er it‐konsulent. han blev tilkaldt som sagkyndig i
forbindelse med bevissikringssagen. hans opgave var at finde ud af, om navnene jetmobile
og jetcaps indgik i filer eller dokumenter på en server, der tilhørte euroform, hvilket de
gjorde en række steder. han kunne ikke se, om der var tale om en direkte kopi, idet dette
krævede, at han havde jetmobiles kildekode, hvilket han oplyste under bevissikringssagen.
han mener ikke, at han modtog kildekoden fra jetmobile, der fastholdt, at når
evolutionskoden kunne printes, var dette også tilfældet for kildekoden, og at dette var bevis
for, at euroform kunne printe stregkoder og dermed også kunne printe jetmobiles produkt.
han fik adgang til hele euroforms kildedatabase. der var en henvisning til ”is bardimm ”
                                             - 16 -
som kildekode. computeren er simpel i sig selv, men når den programmeres kan man søge
efter ord på hjemmesider ved at søge et enkelt ord, nemlig kildekoden. kildekoden er altså
det, der indsættes, for at programmet kan udføre de tilsigtede handlinger. kildekoderne er
typisk hemmelige. objektkoden er et mellemtrin mellem programmørens værk på tastaturet,
og det, der kommer ud af computeren. det kan ”almindelige mennesker” ikke læse.
       bevissikringsmaterialet er bortkommet, idet det blev destrueret i forbindelse med en
oprydning.
parternes argumenter
jetmobile har anført, at selskabet er indehaver af ophavsretten til manualen til bardimm/
barsimm, hvor enkelte passager er hentet fra en gammel hp manual, hvilket hp har givet
tilladelse til. herudover er teksten alene udarbejdet af jetmobile. euroform har ikke bidraget
hertil.
       euroforms manual til barcode 100 er systematisk kopieret fra jetmobiles manual til
bardimm/barsimm. manualerne indeholder helt identiske passager f.eks. i afsnittet om
troubleshooting, derudover er visse barcodenumre og id‐numre identiske, ligesom
henvisninger til german post er gengivet, uanset at euroform ikke understøtter denne type
af stregkode, og samme fejl i jetmobiles manual går igen. det har ikke været svært for
euroform at kopiere jetmobiles manual, da euroform løbende som en del af parternes
samarbejde fik tekstmateriale tilsendt elektronisk fra jetmobile. den manual, euroform
udarbejdede efter bevissikringsforretningen, var en light udgave af den første manual, idet
visse fejl og unøjagtigheder går igen. jean francois d’estalenx har, bortset fra de passager,
der er hidrører fra hps manual, selv skrevet jetmobiles manual. det er ikke godtgjort, at
euroform har ydet bidrag til manualen. dernæst har euroform ikke kunnet oplyse,
hvorledes deres egen manual er blevet til. på denne baggrund må det lægges til grund, at
euroform har handlet i strid med ophavsretslovens § 2.
       jetmobile er registreret som indehaver af såvel ord‐ som figurmærket jetcaps i
danmark og udlandet. euroform har ikke løftet bevisbyrden for, at det reelt skulle være hp,
der er indehaver af varemærket jetcaps. der må herved lægges vægt på, at betegnelsen
jetcaps går igen i det oprindelig navn, jetcaps euro s.a, som selskabet hed på
tidspunktet for varemærkeregistreringen, og at jetmobile ikke var jetcaps‐partner.
varemærket blev først registreret i frankrig, hvor jetmobile er hjemmehørende, mens
varemærket aldrig har været anvendt i usa, hvor hp er hjemmehørende. hp har alene haft
                                              - 17 -
en begrænset ret til at anvende varemærket jetcaps i forbindelse med jetcaps‐
partnerprogrammet. euroform har alene en fra hp afledt ret til at bruge navnet jetcaps.
denne ret ophørte ved opsigelsen af partnerprogrammet i februar 2005. hvis hp havde haft
interesse i at opnå rettigheder til mærket jetcaps, kunne hp have registreret jetcaps i eget
navn eller efterfølgende have fået dette overdraget fra jetmobile. euroforms brug af
varemærket jetcaps er fortsat, efter jetcaps‐ partnerprogrammet blev opsagt i februar
2005. på emballagen til barcode 100, der blev lanceret i maj 2005, er anvendt jetcaps.
       euroform har anvendt kodenavnet ”is bardimm”, men der kunne efter forklaringerne
lige så godt være valgt et andet ord. anvendelsen af is bardimm viser, at euroform har
ønsket af kopiere jetmobiles produkt.
       euroform har således krænket jetmobiles rettigheder til varemærkerne jetcaps og
bardimm, jf. varemærkelovens § 4, stk. 1, nr. 1 og 2.
       jetmobile har krav på vederlag og erstatning, idet euroform har krænket jetmobiles
rettigheder, jf. ophavsretsloven og varemærkeloven. en manual er en vigtig del af et
produkt, og euroform har opnået en besparelse ved at kopiere jetmobiles manual.
vederlaget skal afspejle en rimelig licensafgift. euroform har ikke dokumenteret, hvad de
faktisk har solgt, men jetmobile har ved faktura af 22. marts 2006 dokumenteret, at der har
været solgt barcode 100 produkter efter bevissikringsforretningen, hvilket må komme
euroform til skade. det fremgår af jetmobiles erstatningsopgørelse af august 2008, at der i
hele perioden er solgt ca. 1400 enheder. det fremgår af distributionsaftalen mellem parterne
af 7. september 1999, at licensafgiften er 80euro. euroform har derfor krav på en licensafgift
på 112.000 euro. af jean‐francois dʹestalenx’ forklaring fremgik det, at barcode 100
forstyrrede markedet, idet mange kunder rettede henvendelse til jetmobile og udtrykte
forvirring over, at euroform anvendte jetcaps navnet i forbindelse med lanceringen af
barcode 100. på denne baggrund har euroform allerede opnået en fordel ved at anvende
jetcaps mærket, selvom de ikke længere må anvende dette. jetmobile har derfor krav på
erstatning for markedsforstyrrelse.
       ved bevissikringsforretningen fandt jetmobile manualen til barcode 100, ligesom der
fremkom oplysninger om omfanget af euroforms salg, hvilket viser, at
bevissikringsforretningen blev foretaget med rette, hvorfor euroform skal betale
omkostningerne i forbindelse hermed.
       det gøres gældende, at påstanden om afvisning er prækluderet. euroform har allerede
forud for indgivelse af svarskrift været bekendt med voldgiftsklausulen.
                                             - 18 -
afvisningspåstanden blev først nedlagt et år efter indlevering af svarskriftet, og dette kan
ikke anses for undskyldeligt. jetmobile har ikke tilstrækkelig mulighed for at varetage sine
interesser uden udsættelse af hovedforhandlingen. voldgiftsagen vedrører desuden ikke de
spørgsmål, der skal tages under påkendelse i denne sag. subsidiært gøres det gældende, at
euroform har frafaldet kravet om voldgift, idet kravet ikke var fremsat i svarskriftet.
euroform har ifølge terms of reference begæret voldgiftssagen udsat på denne sag.
voldgiftsklausulen omfatter alene tvister i forbindelse med den af parterne indgåede
licensaftale, og spørgsmålet om varemærkekrænkelse er eksplicit undtaget fra de emner,
voldgiftssagen omhandler. såfremt retten måtte finde, at voldgiftssagen vedrører samme
genstand, kan dette alene medføre udsættelse af voldgiftssagen, da nærværende sag blev
anlagt før voldgiftssagen.
euroform a/s har anført, at denne sag skal afvises, idet parterne har indgået en
voldgiftsaftale, hvorefter sagen skal afgøres ved en icc‐voldgift i paris, og at der allerede
verserer en voldgiftssag. voldgiftssagen omfatter spørgsmålet om, hvorvidt euroform har
kopieret jetmobiles manual og jetmobiles edb‐program. også spørgsmålet om krænkelse af
varemærket jetcaps kan inddrages under voldgiftssagen. parterne har haft en løbende
dialog, og det er derfor undskyldeligt, at afvisningspåstanden ikke blev fremsat i
svarskriftet. jetmobile har desuden haft mulighed for at varetage sine interesser.
      vedrørende spørgsmålet om krænkelse af ophavsretten til manualen gøres det
gældende, at størstedelen af manualerne er standardtekst, som findes i en række tekniske
manualer, hvorfor der ikke er de store valgmuligheder. dernæst har parterne haft et nært
samarbejde, hvor man har anvendt samme begrebssfære. da en stor del af teksten i
jetmobiles manual hidrører fra hps manual fra 1999, kan jetmobile ikke påberåbe sig
ophavsretlig beskyttelse af sin manual. euroform bestrider, at der som af jetmobile hævdet
er kopieret 79 linjer. euroform mener, at det er i mindre omfang, men under alle
omstændigheder er det en mindre del tekstmængde set i forhold til manualernes størrelse.
det bestrides, at der er tale om et værk, idet manualen ikke kan anses for at være frembragt
ved en selvstændig skabende indsats. dernæst foreligger der i et vist omfang
dobbeltfrembringelse. det forhold, at euroform efter bevissikringsforretningen ændrede
manualen, er ikke et udtryk for en anerkendelse af, at der har foreligget en krænkelse.
      vedrørende spørgsmålet om krænkelse af varemærket jetcaps gøres det gældende, at
parterne i denne sag begge var hp jetcaps‐partnere. i 1994 besluttede hp, at et af
                                               - 19 -
samarbejdsprogrammer skulle markedsføres under titlen jetcaps. det beroede på en
tilfældighed, at det blev jetmobile, der registrerede varemærket. jetmobile var i forbindelse
med registreringen alene hps forlængede arm, og det har aldrig været hensigten, at
jetmobile skulle kunne påtale krænkelser af jetcaps‐varemærket. euroform havde under
dette samarbejde ret til at bruge navnet hp jetcaps, og da hp opsagde hp‐samarbejdet,
indebar det ikke, at euroform ikke måtte bruge ordet jetcaps. dette støttes af steffen
papkes forklaring om årsagen til, at det var jetmobile, som foretog registreringen. parterne
har desuden i 12 år været samarbejdspartnere i jetcaps‐programmet og har mødtes jævnligt
til partnermøder, ligesom euroform gennem 11‐12 år har distribueret jetmobiles produkter.
jetmobile har således været bekendt med, at euroform gjorde brug af jetcaps navnet.
jetmobile har derfor udvist passivitet ved ikke at have påtalt det, heller ikke i forbindelse
med ophør af jetcaps‐programmet i 2005. endelig ophørte euroform brugen af jetcaps i
forbindelse med salget af barcode 100 umiddelbart efter bevissikringsforretningen, og der er
herefter ikke solgt eksemplarer påtrykt jetcaps.
vedrørende erstatnings‐ og vederlagspåstanden:
det gøres det gældende, at krav baseret på krænkelse af varemærket bar/simm er irrelevant,
da dette ikke er brugt som varemærke.
       for så vist angår jetmobiles manual er denne delvist kopieret fra hps manual. i det
omfang retten finder, at der er ophavsret til hele eller dele af jetmobiles manual, og at
euroform har kopieret i strid med ophavsretslovens § 2, er et vederlagskrav nærmest ikke‐
eksisterende, idet et rimeligt vederlag skal svare til ophavsmandens sædvanlige honorar. en
manual til et edb‐program repræsenterer en meget lav økonomisk værdi, hvis overhovedet
nogen, idet den er et biprodukt til hovedproduktet. en erstatning efter ophavsretslovens §
83, stk. 1, nr. 2, kan alene tilkendes, hvis der er lidt et tab. dette har jetmobile på ingen måde
godtgjort. euroform har heller ikke haft en uberettiget fortjeneste, idet kunderne ikke
tillægger manualen vægt ved valg af produkt. manualen er ukendt for kunden, indtil
produktet er købt. dernæst er det kun ganske få linjer, der påstås kopieret, hvorfor en
erstatning også af denne grund må være minimal.
       såfremt retten finder, at der foreligger en varemærkekrænkelse, er den meget
beskeden. det fremgår af bevissikringsrapporten, at der indtil den 30. marts 2007 alene var
solgt 9 eksemplarer, hvor der på emballagen var påtrykt jetcaps. efter denne dato har
euroform ikke anvendt ordet jetcaps på emballagen
                                              - 20 -
bevissikringsforretningen
det gøres gældende, at bevissikringsforretningen ikke er lovlig gjort og forfulgt, idet
jetmobile ikke har godtgjort, at euroform har gjort sig skyldig i den krænkelse, som
dannede grundlag for bevissikringen. den it‐sagkyndiges rapport omhandler udelukkende
euroforms edb‐program, men jetmobile har ikke forfulgt denne problemstilling.
bevissikringsforretningen blev udelukkende gennemført, fordi det lykkedes at overbevise
fogeden om, at der var kopieret dele af manualen, men disse tekststykker stammede fra en
gammel hp manual. desuden har euroforms manual hele tiden ligget på internettet,
hvorfor en bevissikringsforretning var uproportional. heller ikke en krænkelse af
varemærket bardimm ses inddraget i denne sag. euroform erkender, at navnet is bardimm
findes i objektkoden, der ikke er læsbar for et menneske. en krænkelse af et varemærke
forudsætter, at varemærket anvendes i forbindelse med markedsføring eller salg på en sådan
måde, at mærket fremtræder for kundekredsen, og dette er ikke tilfældet.
rettens begrundelse og resultat
afvisningspåstanden
euroforms afvisningspåstand blev først nedlagt ca. et år efter afgivelse af svarskrift, selvom
euroform måtte være bekendt med voldgiftsklausulen i parternes aftale. da påstand om
afvisning skal nedlægges i svarskriftet, og da det ikke findes at være undskyldeligt, at
påstanden først nedlægges senere, tages euroforms afvisningspåstand ikke til følge.
krænkelse af ophavsretloven
jetmobile har solgt produktet barsimm/bardimm med tilhørende manual fra april 2000.
indledning og ansvarsfraskrivelser er gengivet fra en ældre hp‐manual fra 1980érne, hvilket
jetmobile har fået tilladelse til af hp. euroform har solgt produktet euroform barcode 100
med tilhørende manual i 2 udgaver af henholdsvis 2005 og 2006.
       retten skal herefter vurdere, hvorvidt euroform ved frembringelsen af euroform
barcode 100 har krænket jetmobiles rettigheder i medfør af ophavsretslovens § 2.
       efter bevisførelsen må det lægges til grund, at adskillige passager i manualen af 2005
til euroform barcode 100 fremstår som direkte afskrift af manualen til barsimm/bardimm,
og at en del af disse går igen i den nye manual, der blev udarbejdet efter
bevissikringsforretningen.
                                               - 21 -
       euroform gav løbende tilbagemeldinger til jetmobile om den feed back, der kom fra
kunderne. det forekommer naturligt, om dette input har influeret på indholdet i manualen
til barsimm/bardimm. retten finder dog ikke, at dette input har haft en sådan karakter, at
barsimm/bardimm manualen på denne baggrund kan karakteriseres som et fælles værk
med deraf følgende rettigheder for euroform.
       retten finder heller ikke, at der er tale om en dobbeltfrembringelse, idet der gået flere
år mellem frembringelserne af manualen til barsimm/bardimm og manualen til euroform
barcode 100. endvidere ses sådanne dobbeltfrembringelser sjældent i forbindelse med
skriftlige værker. på denne baggrund finder retten, at euroform har krænket jetmobiles
ophavsret, jf. ophavsretslovens § 2, hvorfor jetmobile får medhold i påstand 1.
krænkelse af varemærket jetcaps
euroform har under hp jetcaps‐partnerprogrammet brugt varemærket jetcaps og
fortsatte hermed, efter at hp jetcaps‐programmet blev indstillet i februar 2005.
       varemærket jetcaps er registreret af et selskab tilhørende jean‐francois dʹestalenx i
tiden forud for iværksættelsen af jetcaps‐partnerprogrammet. det findes ikke godtgjort
alene ved forklaring af steffen papke, at registreringen skete på vegne af hp. det stemmer
heller ikke overens med den mellem hp og jetmobile indgået licensaftale og steffen papkes
mail af 13. februar 2006 til kim niebling. i forbindelse med hps tilbagekaldelse af jetcaps ‐
samarbejdet meddelte hp, at deres ret og dermed også jetcaps‐partnernes afledte ret til at
bruge jetcaps varemærket ophørte samtidig hermed.
       retten finder herefter, at jetmobile har registreret varemærke jetcaps på egne vegne,
og at hp alene har haft en licens til at bruge varemærket. euroforms fortsatte brug af
varemærke jetcaps, efter jetcaps‐ partnerprogrammet var ophørt, er en krænkelse af
jetmobiles varemærkerettigheder og dermed i strid med varemærkelovens § 4, stk.1 nr. 1 og
2, hvorfor jetmobile får medhold i påstand 2.
erstatning og vederlag
       efter det ovenfor anførte har jetmobile krav på vederlag, jf. varemærkelovens § 43 og
ophavsretslovens § 83.
       efter bevisførelsen må det lægges til grund, at euroform ophørte med brugen af
jetcaps umiddelbart efter bevissikringen, og at der på det tidspunkt kun var solgt få
eksemplarer af barcode 100 på trykt jetcaps. euroforms manual blev ligeledes ændret
                                              - 22 -
umiddelbart efter bevissikringsforretningen, således at en række af krænkelser udgik. under
hensyn til krænkelsernes art og omfang findes det samlede vederlag for begge overtrædelser
at kunne fastsættes til 6.000 euro.
       det findes ikke godtgjort, at jetmobiles stagnerende salg skyldes euroforms krænkelse
af jetmobiles varemærket til jetcaps og ophavsret til manualen, idet bemærkes, at en køber
af manualen ikke ser denne før efter købets afslutning. jetmobiles har således ikke godtgjort
at have lidt et tab, der skyldes disse krænkelser. jetmobile har derfor ikke krav på erstatning.
bevissikringsforretningen
bevissikringsforretningen havde til formål at sikre bevis for kopiering af jetmobiles edb‐
program, krænkelse af jetmobiles varemærkerettigheder og ophavsrettigheder. under denne
sag er der ikke nedlagt påstand om krænkelse af jetmobiles edb‐program, men alene
krænkelse af jetmobiles ophavsrettigheder til manualen og krænkelse af varemærket
jetcaps. disse forhold var det muligt at konstatere ved køb af euroforms produkt barcode
100, idet der på emballagen var påtrykt jetcaps, og den vedlagte manual. bevissikring til at
afdækning af disse forhold skønnes at være uproportional, hvorfor bevissikringen ikke
skønnes lovlig gjort og forfulgt. euroform frifindes derfor for jetmobiles påstand 3.
                                        thi kendes for ret:
euroform a/s tilpligtes at anerkende at være uberettiget til at foretage kopiering af hele og/
eller dele af den manual, hvortil jetmobil s.a.s. har rettighederne, herunder kopiering i form
af brugermanualer til sagsøgtes produkt ”euroform a/s barcode 100” som vist i bilag 7 og
bilag 11.
euroform a/s tilpligtes at anerkende at være uberettiget til at anvende varemærket
”jetcaps” i forbindelse med computer hardware og software samt tilhørende manualer, der
ikke stammer fra jetmobile s.a.s.
 euroform a/s betaler til jetmobile s.a.s. 6.000 euro med tillæg af procesrente fra den 12.
august 2008.
                                               - 23 -
jetmobile s.a.s. dømmes til at anerkende, at den gennemførte bevissikring ikke er lovlig
gjort og forfulgt.
euroform a/s betaler i sagsomkostninger 40.000 kr. i salær og 6.300 kr. til dækning af
retsafgift samt udgifter til dækning af jetmobile s.a.s.’ indkøb af euroform a/s’ produkt
med 3.173, 50 kr. samt dokumenterede udlæg til tolk ved domsforhandlingen.
willy goldby                        mette christensen                 claus thorsgaard
                                               (sign.)
                                            ___ ___ ___
                                udskriftens rigtighed bekræftes
                                 p.j.v. sø- og handelsretten, den


text:
                             højesterets dom
                       afsagt torsdag den 19. november 2015
sag 132/2014
(1. afdeling)
djøf som mandatar for lars hegaard
(advokat jacob goldschmidt)
mod
finanssektorens arbejdsgiverforening som mandatar for alm. brand bank a/s
(advokat merete preisler)
i tidligere instans er afsagt dom af sø- og handelsretten den 11. juni 2014.
i pådømmelsen har deltaget fem dommere: niels grubbe, vibeke rønne, hanne schmidt,
oliver talevski og jan schans christensen.
påstande
appellanten, djøf som mandatar for lars hegaard, har gentaget sine påstande 1-7, idet dog
beløbet i påstand 3 er ændret til 105.000 kr., og beløbet i påstand 6 er ændret til 62.500 kr.,
ligesom begyndelsestidspunktet for rentekravet i påstand 2 er ændret til den 31. marts 2010.
indstævnte, finanssektorens arbejdsgiverforening som mandatar for alm. brand bank a/s,
har principalt nedlagt påstand om stadfæstelse, subsidiært frifindelse mod henholdsvis aner-
kendelse og betaling af et mindre beløb.
supplerende sagsfremstilling
lars hegaard har for højesteret bl.a. fremlagt et print af underfaner til et regneark, som inde-
holder en talmæssig specifikation af og bemærkninger til de hovedposter i bankens regnskab,
som efter hans opfattelse er udtryk for fejl i det interne 2009-regnskab for alm. brand bank
a/s’ markets-afdeling.
                                               - 2 -
for højesteret er der endvidere fremlagt bl.a. mailkorrespondance mellem medarbejdere i
bankens markets-afdeling og treasury-afdeling.
forklaringer
til brug for højesteret er der afgivet supplerende forklaring af lars hegaard, peter reedtz og
poul-erik winther samt forklaring af torben bak sandberg, ib dybdal hosbond, søren boe
mortensen og david jørgensen.
lars hegaard har supplerende forklaret bl.a., at der ingen tvivl er om, at markets, treasury og
fælleskassen er tre forskellige enheder. hans bonusberegning skal foretages alene på grund-
lag af regnskabet for markets. når tallene skal udskilles fra fm4, er det et udtryk for, at der
ikke er et kontotilhør til markets.
mailen fra ib dybdal hosbond af 6. maj 2009 til svend laursen og david jørgensen er et
eksempel på de bemærkninger og oversigter, som ib dybdal hosbond sendte videre. de
havde en dialog om, hvorvidt et kontotilhørsforhold skulle ændres. hvis man var i tvivl, var
man nede at se på den enkelte handel for at se, hvilken afdeling posteringen vedrørte. æn-
dringerne kunne kun ske i back office. de kunne konstatere, at de foreslåede ændringer ikke
slog igennem. når kirsten bang-nørgaard i back office ikke prioriterede opgaven, skulle der
en bemærkning til fra en chef, i dette tilfælde svend laursen. svend laursen satte deadlines,
fordi han ville have ændringerne igennem. det forhold, at svend laursen havde to kasketter,
og dermed havde interesse som chef for både treasury og middle office, var ikke noget, der
havde betydning i den daglige dialog. david jørgensens svar på mailen af 6. maj 2009 kan
tages som udtryk for, at david jørgensen havde forholdt sig til ændringerne. hvis ændrin-
gerne ikke blev lavet, ville et udtræk af fm4 blive forkert. den e-mail, som ib dybdal hos-
bond sendte den 26. oktober 2009, viser, at det stadig var samme proces, der fulgtes. ib dyb-
dal hosbond havde mandat til at foreslå ændringerne, men ikke mandat til at ændre noget.
mandatet kom fra svend laursen og chefgruppen.
det notat, der er vedhæftet ib dybdal hosbonds e-mail af 6. november 2009, er et omfattende
notat med forslag til ændringer vedrørende valutaindtjening i markets, som var nødvendige
for at lave et retvisende regnskab. man arbejdede således stadig herpå i november 2009.
                                               - 3 -
”fredagens korte” var møder i bankregi, ikke i markets, hvor cheferne havde lejlighed til at
sætte fokus på nogle bestemte opgaver. referaterne viser, at cheferne havde fokus på, at fm4
ikke var et retvisende regnskab. det var almindeligt kendt – også på chefniveau – at fm4 ikke
gav et retvisende billede af tallene og dermed ikke et retvisende internt regnskab for markets.
peter reedtz har supplerende forklaret bl.a., at betegnelsen det interne regnskab anvendtes for
at klarlægge, at det var det interne og ikke det eksterne regnskab, man anvendte.
det interne regnskab blev offentliggjort for de enkelte afdelinger i banken og havde et internt
styringsformål. det var for, at ledelsen kunne få et indtryk af, hvordan de enkelte afdelinger
performer økonomisk. det var en kompliceret opgave at lave det interne regnskab, fordi alm.
brand henton, senere markets, havde mange forskellige forretningsområder og mange for-
skellige indtægter og udgifter. en af udfordringerne var, at treasury ikke var en del af mar-
kets, men var en overordnet funktion i banken. treasury var ikke et forretningsområde, men
så at sige bankens kassebeholdning.
når en udgift var identificeret, var der ikke nogen diskussion om, hvor den hørte til. afstem-
ningerne skete i et samarbejde mellem middle office og koncernøkonomi.
cfo var betegnelsen på et økonomirapporteringssystem, som bankøkonomi brugte til at lave
regnskaber. man skulle hen i februar måned, før man kunne præsentere det endelige regnskab
for medarbejderne. han fik regnskabet fra koncernøkonomi. ham bekendt forelå der ikke
noget regnskab ultimo december. et almindeligt månedsregnskab forelå 20-25 dage inde i den
følgende måned. ved et årsregnskab var der altid en række yderligere afstemninger end ved
månedsregnskaber. det gjaldt for alle afdelingers interne regnskaber, også markets. afstem-
ninger blev foretaget af bankøkonomi, og da markets var en særlig enhed, var der også en
afstemning i middle office. middle office stod for de manuelle afstemninger. derefter kom
bankøkonomi ind over. han vil mene, at bankøkonomi havde det sidste ord.
det regneark, der var vedhæftet e-mailen af 15. januar 2010, ligner ikke noget, han har set før.
han var ikke nede i detaljerne, og han har aldrig set mellemregningerne. det arbejde, han be-
skrev under sin forklaring i sø- og handelsretten, er det, der er beskrevet i regnearket ”filen 1
a fm4 december 2009”, side 4. det var de korrektioner, der skulle laves, og det var sådanne
typer af reguleringer som opregnet, der skete. han kan bekræfte, at forskellige poster kunne
                                                 - 4 -
påvirke regnskabet, og at der skete korrektion heraf. når man med partnerbonus-modellen
taler om det interne regnskab, mener man det korrigerede interne regnskab. man skulle lave
forskellige reguleringer, før man kunne nå til et resultat. resultatet var noget, som middle
office og bankøkonomi afstemte internt før fremlæggelsen.
de tal, der dannede grundlag for hans orientering til medarbejderne, var de manuelt bearbej-
dede tal. han kunne følge tallene måned for måned. december måned 2009 så efter hans op-
fattelse ud til at være atypisk i forhold til de foregående måneder i året. han tog udgangspunkt
i de tal, der stod i skemaet, dvs. de 5,3 mio. kr. han kan dog ikke udtale sig præcist herom, da
han ikke havde set tallene.
han kan ikke redegøre for forskellene mellem de 5,3 mio. kr. og de minus 22 mio. kr., heller
ikke for principperne for typerne af opgørelserne. det resultat, som man tog udgangspunkt i,
var det resultat som bankøkonomi og middle office var blevet enige om. han kan ikke sige,
om det er det ene eller det andet tal, der er det rigtige.
poul-erik winther har supplerende forklaret bl.a., at han tilbage ved de første drøftelser om
bonusordninger i december 2005 – lige før købet af henton – var involveret i de overordnede
drøftelser om bonus til børsledelsen og de ledende medarbejdere. man arbejdede med flere
mulige scenarier. man overvejede at udskille børsdelen som et selvstændigt datterselskab med
en ren aktieordning, men denne model var ikke mulig. det var heller ikke muligt med en fan-
tomaktieordning, ligesom man også afstod fra en ordning baseret på bankens aktier. det endte
med partnerbonusordningen, hvorved man sikrede en medejerskabslignende ordning. gevin-
sten var, at man fik en andel af resultatet før skat. tærskelværdien gav mening, fordi interes-
senterne ikke skulle indskyde kapital. derfor skulle man først op på et vist niveau, før man
kunne beregne bonus. ordningen, der kan sammenlignes med et interessentskab, fandtes ikke
andre steder i koncernen.
cfo var det regnskab, der varetages af koncernøkonomi og for bankens vedkommende af
den gruppe, der hedder bankøkonomi. bankøkonomi havde det overordnede ansvar for ud-
arbejdelse af det interne regnskab. de modtog inputs fra de forskellige afdelinger, f.eks. fra
markets. ved uoverensstemmelse mellem afdelingerne f.eks. markets og bankøkonomi om,
hvor en given post skulle posteres, var der mulighed for at kommunikere længere op. der var
                                              - 5 -
også en løbende kommunikation mellem medarbejderne i bankøkonomi og f.eks. middle
office, og ved uoverensstemmelser her var det bankøkonomi, der bestemte i sidste ende.
hvis bankøkonomi ikke var enige i, at der skulle ske en rettelse, blev der ikke rettet. man
havde i alm. brand i modsætning til i visse andre banker en proces, hvor man rettede alle
fundne fejl. han skulle ikke involveres i flytning af en post på kontoplanen fra markets til
treasury, hvis bankøkonomi var enig heri. han er ikke bekendt med, at der skulle have været
tvister omkring placering af poster mellem markets og treasury.
det var bankøkonomi, der bestemte, fordi regnskabet blev skabt i bankøkonomi. regnska-
bet fra middle office kunne ikke være det rigtige, fordi bankøkonomis regnskab var baseret
på afstemte posteringer. et regnskab baseres på debet og kredit, men middle office foretog
ikke sådanne posteringer. hvis man bogfører i en afdeling, skal der modposteres i en anden
afdeling, så debet/kredit stemmer. ellers tilsidesætter man en væsentlig indbygget kontrol.
for hver afdeling var der en, der var ansvarlig for afdelingsregnskabet, og de personer ville
reagere, hvis deres afdeling blev påført nye eller uventede poster. derved kunne man ikke blot
fjerne poster fra et regnskab, uden det fik betydning for andre regnskaber. treasury skulle
sige god for det, hvis markets ville have nogle negative beløb over på treasury. der kunne
være en interessekonflikt, men det ville der nok ikke være, eftersom det var den samme afde-
lingsdirektør for markets og treasury. så her var den indbyggede kontrol ikke nødvendigvis
til stede.
bemærkningerne i ”filen 1a fm4 december 2009”, side 4, om konti, der ikke tilhørte mar-
kets, men treasury, er udtryk for de fejl, som middle office fandt i deres daglige kontrol, og
som han ville forvente blev rettet. han har ikke kendt til denne sammenstilling før sagen, og
han har ikke kendskab til, at denne sammenstilling skulle findes andre steder end hos mar-
kets. han ved ikke, om problemposterne skulle føres i treasury. han har ikke forholdt sig til
tallene, og han ved ikke, om bankøkonomi har forholdt sig hertil. tilhørsforhold ville kunne
ændres i back office, men han ved ikke, om det er noget, der er sket, eller om der var behov
herfor. men hvis man overførte en post fra markets til treasury efter godkendelse heraf, og
det blev bogført i bankdata, ville debet og kredit stadig passe. det var bankøkonomi, der
kunne lave den ompostering. middle office kunne ikke selv gøre det. hvis posterne var bog-
ført rigtigt, ville de være kommet ind i regnskabet, men hvis tallene blev i regnearket, ville de
                                               - 6 -
ikke fremgå af regnskabet. han ved ikke, om de foreslåede ændringer blev fulgt op af anmod-
ninger om ændringer i kontostrukturen.
nogle af de problemområder, der beskrives i de fremlagte mails, har han været bekendt med.
f.eks. ib dybdal hosbonds e-mail af 6. maj 2009, hvor han ikke var bekendt med den speci-
fikke dialog, men han var bekendt med, at der kontinuerligt arbejdedes med kontostrukturen.
han havde ikke set, om ændringerne var gennemført og havde heller ikke haft anledning her-
til. for så vidt angår david jørgensens e-mail af 6. maj 2009 blev han ikke forelagt de øn-
skede ændringer, og han har ikke set, om ændringerne blev gennemført, ligesom han ikke
havde haft anledning hertil. for så vidt angår ib dybdal hosbonds e-mail af 22. juni 2009 har
han ikke set, om ændringerne blev gennemført, og han har heller ikke haft anledning hertil.
det samme gjorde sig gældende for så vidt angår ib dybdal hosbonds e-mail af 26. oktober
2009, hvor han ikke ved, om ændringerne blev gennemført, og han har heller ikke haft anled-
ning til at undersøge det.
han kendte godt projektet vedrørende valutaindtjening i markets. på det tidspunkt i november
2009 var projektet i sin opstart. projektet tog flere år. processerne skulle sikre, at regnskabet
blev korrekt, ligesom der var behov for en mere ensidig opgørelse af valutapositionerne i for-
hold til den daglige styring. at man lavede et sådant projekt betød ikke, at de officielle regn-
skaber indtil da ikke havde været korrekte. man kunne ved de interne regnskaber ikke vente
på en endelig afrapportering. projektet havde også til formål at gøre det lettere for de, der sad
med arbejdet med afstemning. han kan bekræfte, at de fremlagte mails var en del af en lø-
bende proces for at sikre, at regnskabet for markets var korrekt. han ved ikke, om det var
nødvendigt, at ændringerne blev foretaget, for at der kunne laves et korrekt regnskab.
han kan læse ud af materialet, at der har været foretaget ændringer i kontostrukturen. det er
noget, der i givet fald ville være sket i bankøkonomi eller back office. han har ikke på no-
get tidspunkt fået henvendelser fra lars hegaard eller andre om poster, der burde rettes. det
var ellers ikke usædvanligt, at han fik sådanne henvendelser, og så var det noget han fulgte op
på for at se, om der skulle ske rettelser. han hørte første gang om fejlposteringerne i fe-
bruar/marts 2010 i forbindelse med spørgsmål om, hvorvidt det var det rigtige regnskabstal,
der var lagt til grund for bonusberegningen. han erklærede da på ny, at det var det rigtige tal.
                                                - 7 -
det skete på baggrund af en ny undersøgelse af cfo-regnskabet og afstemningen heraf. han
var her længere nede i detaljerne i forhold til afstemning af delelementerne i markets.
han kan bekræfte, at postering af goodwill, løn og husleje er foretaget korrekt. for ham er det
enkelt i og med, at der måles på resultatet før skat, og alle de nævnte poster ligger længere
oppe i regnskabet, dvs. før resultatet før skat.
for så vidt angår 2009 så han på, om der var opgjort på samme måde i 2008 og 2007. det var
opgjort på samme måde.
torben bak sandberg har forklaret bl.a., at han var ansat i alm. brand bank fra den 15. ja-
nuar 2008 til ultimo juli 2014. han var ansat i treasury. efter lukningen af silkeborg-kontoret
overtog han funktionerne efter svend laursen og blev afdelingsdirektør i treasury og middle
office.
da han blev chef for middle office, der var en del af markets, var det ham, der stod i spidsen
for at aflægge et internt regnskab i en proces med økonomi og for at få tingene til at stemme
fremadrettet. fra den 1. januar 2010 stemte tallene. den 31. december 2009 var det ikke ham
bekendt muligt at trække et retvisende regnskab fra bankdata. det var fordi, man ikke på det
tidspunkt havde gennemført de manuelle procedurer. der kunne komme efterposteringer fra
økonomi mv. valuta voldte store problemer. forvirringen om, hvorvidt treasury var en del af
markets, skyldtes i vidt omfang, at treasury var en kunde hos markets. der var en del poster,
der skulle fordeles, så det blev gjort klart, om det var en del af treasury eller markets.
det var bankøkonomi, der lavede det officielle regnskab. han ved ikke, hvorfor bankøko-
nomi ikke lavede manuelle justeringer. bankøkonomi havde forskellige systemer, som de
kunne trække tal fra. tal fra dimension var ikke nødvendigvis afstemt med øvrige systemer,
hvorfor der kunne forekomme forskelle. der var ikke lavet automatiske procedurer. han har
været inde over tallene i det interne regnskab og har også i løbet af 2009 været inde over
nogle af tallene. han havde også noget med fælleskassen at gøre. bankøkonomi sikrede, at
det samlede regnskab stemte. de foretog afstemninger, så der ikke var noget, der forsvandt
ud.
                                                - 8 -
han kan svagt huske, at han modtog e-mailen af 15. januar 2010 fra ib dybdal hosbond
sammen med den vedhæftede fil med regneark (”filen 1a fm4 december 2009” med side 1-
4). resultatet for markets var de 5,3 mio. kr., som stod under resultatet før skat (regnearket
side 3). den ene af de to kolonner til højre var ”fm4”, der var økonomis udtræk fra bank-
data. det var bankdatas officielle resultat. han ved ikke, om det svarede til det tidligere
cfo. hvis man ikke foretog afstemningerne af de manuelle posteringer korrekt, ville man
aldrig få det rigtige regnskab. den anden kolonne, kaldet ”problemposter”, var udtryk for
nogle ting, der skulle highlightes, f.eks. at man lavede en korrektion mht. periodisering og
lignende. under ”årsag” i ”filen 1a fm4 december 2009”, side 4, angav man de ting, der
skulle justeres for, f.eks. hvis noget skulle ud fra markets og over til treasury. det var noget
af det gennemgående arbejde, der blev udført i middle office. han kunne først ikke huske
den anden kolonne, men under afhøringen fik han den genopfrisket og kunne huske, at det,
der stod under overskriften ”diff.”, var de ting, som skulle afklares manuelt for at få regnska-
bet til at stemme. man skulle regulere manuelt for at nå til det rette resultat. den første post på
9.940.356 kr. står under ”problemposter”, fordi det er enkeltposter, som man i middle office
har identificeret som ikke tilhørende markets, hvorfor der skulle korrigeres for dem. der er
tale om forskellige begrundelser under ”årsag”. posten nederst på 17.795.259 kr. vedrørte
også poster, der ikke tilhørte markets. banken havde et behov for at lave andre ting, f.eks.
valutalån, som lå ude hos kunderne. som eksempel havde man da en valutakonto, der skulle
stå hos markets. man kan sige, at det var noget, der hørte til et andet sted. de to poster på
henholdsvis 9 mio. kr. og 17 mio. kr. gjorde, at indtægterne for markets steg, men det kunne
principielt lige så godt have gået den anden vej.
de havde en løbende dialog, og han havde aldrig hørt, at der skulle ses bort fra de 28 mio. kr.,
men han kan godt se, at det fremlagte viser, at banken påstår noget andet. bankøkonomi var
ikke langt nok nede i tingene til at kunne lave et ordentligt regnskab. da han overtog middle
office skulle de fra den 1. januar 2010 lave de afstemte regnskaber. processen var således, at
det alt overvejende var middle office, der viste økonomi hvilke principper, de anvendte til
brug for regnskabet, ikke omvendt. han er ikke i tvivl om, at det regnskab, der var vedhæftet
e-mailen af 15. januar 2010, var opgjort 100 % efter de rigtige principper, men når han nu ser
tallene, mener han, at der skal lægges 12 mio. kr. til tallet. performance fee for koncerninterne
mandater på mellem 11 og 13 mio. kr. var fejlagtigt bogført på treasury.
                                              - 9 -
direktionen stillede sig op løbende og fortalte om det interne regneark fra middle office. det
var på baggrund af regnskaber fra markets. man kunne bruge tallene som et pejlemærke. hvis
der kom et kæmpetab i december, kunne man ikke bruge det til noget som helst. det var det,
der gjorde, at de endte på de 5,3 mio. kr.
det rette sted at tage udgangspunkt i pr. 15. januar 2010 er tallet 5.331.950 kr. og ikke i tallet
minus 22.360.148 kr. udgangspunktet for resultatet for markets skal altså tages i de 5,3 mio.
kr.
det var meget velkendt, at der var to forskellige resultater – et fra middle office og et fra
bankdata. det havde gennem hele perioden været sådan, at når man talte om resultatet, så var
det det interne regnskab fra middle office. resultatet på de minus 22 mio. kr. havde aldrig
været nævnt. man fremlagde ikke et differentieret regnskab eksternt. bankledelsen var vant til
at læse de differentierede regnskaber. alle vidste, at der i bankdata var en forkert ekspone-
ring ved valuta og en anderledes resultatpåvirkning, hvorfor man implementerede dimension-
systemet og samtidig accepterede, at der var en difference på valutaområdet mellem bank-
datas tal og det interne regnskab fra middle office. begrundelsen var, at bankdata ikke
kunne beregne værdien af valutaoptioner.
man kunne ikke forestille sig, at medarbejderne i bankøkonomi ville nå til et andet resultat
end det, middle office nåede til.
ib dybdal hosbond har forklaret bl.a., at han var ansat som controller i middle office.
det var ham, der lavede det interne regnskab i markets. når han så tallene offentliggjort fra
fm4, startede han sit regneark op. han afstemte og fordelte de forskellige poster i regnskaber
for at påpege, at de ting der skulle i markets kom det, og de ting der skulle ud af markets gik
ud. han så kun på indtægterne. han kiggede desuden på budgetterede udgiftsposter, men ikke
de faktiske udgifter. noget af markets regnskab var så komplekst, at han havde behov for at
samarbejde med medarbejdere i markets og treasury, f.eks. svend laursen og torben bak
sandberg. det var primært folk i middle office i markets, som han havde kontakt til, og der-
udover folk i bankøkonomi.
                                              - 10 -
torben bak sandberg må have sendt ham e-mailen af 15. januar 2010 og forespurgt ham om
de tal. det må være fordi, han havde siddet og kigget på tallene, ligesom han gjorde hver må-
ned. den vedhæftede fil var det arbejdsark, han lavede, når han skulle identificere forskellen
mellem fm4 og indtjeningen i markets, og det viser tallene efter afstemning og flytning. det
var en fil, han brugte meget tid på. til sidst i bilaget er der eksempler på en række underfaner.
oplysningerne fra de enkelte faner kædes op i et samleark, som var hans excel-ark på bag-
grund af udtræk fra fm4. på samlearket kan man i kolonnerne til højre se fm4, som var det,
han kunne trække ud fra systemet vedrørende markets. det var der, han skulle starte for at
lave regnskabet for markets. i fm4 var der også nogle bankposter. det var primært treasury,
der forstyrrede billedet. problemposterne viste de ændringer, som han fandt behov for. han
skulle rense de officielle tal. for at komme fra de officielle tal skulle problemposterne enten
ind eller ud, for at han kunne få regnskabet for markets til at stemme. han nåede til et resultat
for markets på 5,3 mio. kr. på regnearket (”filen 1a fm4 december 2009”, side 4) er der
nogle bemærkninger under ”årsag”, som han tror, at han har tilføjet. nogle af de konti, der
var med i fm4-tallene tilhørte rettelig treasury, ikke markets. det var det, han betegnede
som problemposter. grunden til, at han kunne vurdere, at posterne tilhørte treasury, ikke
markets, var fordi han gik ind og kiggede på, hvilke typer af posteringer der kørte på de en-
kelte kontonumre. han kunne der se, hvis det var en treasury-post. hvis han var i tvivl om
nogle poster, spurgte han i nogle tilfælde andre herom. i første omgang spurgte han en kollega
i middle office, men det kunne også være, at han spurgte i back office eller i bankøkonomi.
differencen på de 9,8 mio. kr. vedrørte primært treasury. det var det samme for de 17,8 mio.
kr., altså nogle ting, som ikke skulle med i markets’ regnskab. hvis man flyttede en post, ville
der ikke ske en ændring i det samlede regnskab, men ændringer i de enkelte afdelingers regn-
skaber.
når der skulle ske ændringer, var det folk i back office, der trykkede på knappen. han kunne
ikke selv gøre det. han havde ikke bemyndigelse til at sige, at noget skulle ændres i kontopla-
nen, men han lavede en liste over de konti, som han mente, skulle ændres. han kan ikke hu-
ske, hvordan kommunikationen var, efter at hans arbejde var udført. han var ikke inde over,
om treasury skulle acceptere at modtage en postering. han kunne ikke selv flytte posten. han
kunne ikke gøre andet end at sende en mail med cc. til de relevante personer med de ændrin-
ger i kontoplanen, som han mente skulle til. han har ikke mødt uenighed efter hans forslag
om at flytte poster. man kan godt forestille sig, at bankøkonomi i forbindelse med afstem-
                                              - 11 -
ningen spurgte treasury, om det var rigtigt, at en post skulle overføres til treasury, men det
var ikke noget, han hørte noget om. hvis han meldte en ændring på kontoplanen ind, kunne
han se, om ændringen var sket den følgende måned, ligesom han havde spørgeadgang i
bankdata. i sidste ende ville det være ceo, der bestemte, men det var en hypotetisk situa-
tion.
der var ikke nogen, som sagde til ham, hvis der var fejlposteringer i det regneark, han lavede.
han tror ikke, at der var nogen, der kom og sagde til ham, at det var de 22 mio. kr., der i ste-
det var det rigtige tal. han kan ikke mindes, at der kom nogen og sagde, at der skulle stå noget
andet. hans forslag til ændringer skulle ikke godkendes nogen steder, ligesom det regnskab,
han lavede, ikke skulle godkendes. han beskrev alene problemposterne og sendte en liste med
ændringsforslagene. han kunne ikke sige til nogen ”flyt den konto”. men når han identifice-
rede noget, der skulle flyttes, talte han nok med lars hegaard, og han kan ikke forestille sig,
at han ikke havde talt med bankøkonomi herom, enten david jørgensen og henrik krage
eller en ved navn rasmus. han talte med david jørgensen om at få det automatiske regnskab
gjort korrekt. der er ikke for ham nogen tvivl om, at de konti, han havde markeret som tilhø-
rende treasury, også tilhørte treasury. david jørgensen har ikke sagt andet til ham. han tror,
at bankøkonomi tjekkede det, men han fik ikke nogen melding fra dem om, at det ikke var
rigtigt at ændre de poster, han havde foreslået.
resultatet for markets interne regnskab pr. 1. januar 2010 var for ham at se 5,3 mio. kr. han
er ikke tvivl herom. det kunne ikke være de 22 mio. kr. han havde ikke nogen kommunika-
tion med den øverste ledelse. det endelige eksterne regnskab leveres af bankøkonomi. for
ham at se var der ikke noget endeligt internt regnskab. regnskabet i fm4 var åbenlyst forkert.
han kan ikke huske anledningen til, at han sendte lars hegaard e-mailen af 13. januar 2010
kl. 08.18, men det må være fordi, lars hegaard var interesseret i at høre, hvilke tal han var
kommet frem til. bemærkningen ”regnskabet for 2009 skulle være lige på trapperne” betød,
at der kom et regnskab fra bankøkonomi svarende til udtrækket fra fm4, som var det, han
kunne lægge til grund for sit arbejde. i den senere mail af 13. januar 2010 kl. 10.01 havde han
modtaget tallene fra fm4, hvorefter der var et underskud på 22 mio. kr. da han havde fået
udtrækket fra fm4, gik han i gang med processen, der resulterede i, at han den 15. januar
                                               - 12 -
2010 kl. 12.15 kunne sende det, der var det interne regnskab. det var første gang, at han så en
goodwill-postering.
de fremlagte mails fra 2009 vedrørte blandt andet en diskussion om, hvad man skulle gøre
med treasury. nogle gange gik nogle konti ind, som ikke skulle være med, og andre gange
gik konti ud, som burde være med. det kunne skyldes ændringer i, hvilken organisatorisk
enhed kontoen vedrørte. på hans niveau var det defineret, hvilke konti der var dedikeret til
markets. der var fejl i disse konti, fordi nogle skulle have været andre steder, og fordi der
kunne mangle konti. han ville betragte det som en fejl, hvis samme type indtægt skulle deles
mellem to forskellige konti, hvorfor dette skulle korrigeres.
søren boe mortensen har forklaret bl.a., at han har været administrerende direktør i alm.
brand siden december 2001.
der kom et ønske fra medarbejderne fra henton om et delejerskab i alm. brand, så de fik del
i overskuddet. det var sædvanligt i markedet på det tidspunkt. alm. brand kunne og ville ikke
imødekomme dette på grund af deres selskabsopbygning, men man var indstillet på at lave en
ordning. det endte med partnerbonusordningen som en medejerskabslignende ordning. det,
der var specielt ved ordningen var, at det var koncernen, der kom med al kapitalen. derfor
lavede man bundfradraget for at sikre et afkast til aktionærerne først. desuden lagde man et
loft på. den merindtjening, der skulle beregnes bonus af, lå således på et vist niveau. derved
fik medarbejderne en fælles interesse med aktionærerne i, at bundlinjen så ordentlig ud. den
generelle bonusordning var også knyttet op på det interne regnskab i cfo.
alle bonusordninger, der har karakter af overskudsdeling, er knyttet sammen med det offici-
elle regnskab eller delregnskab. cfo var det interne bankrapporteringssystem, hvor tallene
var en delmængde af det samlede bankregnskab, hvilket gjorde det muligt at aflæse resulta-
terne for de enkelte forretningsområder. det var det regnskab, der anvendtes som udgangs-
punkt for bonusmodellerne. det blev udarbejdet af økonomi. han kender ikke detaljerne,
men regnskabet stykkes sammen af oplysninger fra forskellige systemer. man får derfor først
det endelige regnskab, når alle dele er stykket sammen. det er debet/kreditsystemet, der ligger
bag bankøkonomis regnskab. det kunne ikke laves ude i de enkelte afdelinger. et regnskab
er efter hans opfattelse først færdigt, når debet og kredit hænger sammen. det er udgangs-
                                              - 13 -
punktet for alle bonusordninger, der hænger sammen med resultatet. efter hans opfattelse fin-
des der kun et sted, hvor debet og kredit stemmer, og det er i økonomis regnskab. det er
bundlinjen, der er udgangspunktet. når han ser på alle de leverancer fra subsystemer ude i
afdelingerne, der gennem tiden har været, er der efter hans opfattelse kun et rigtigt regnskab,
og det er hvor debet/kredit stemmer. først der ved de, hvad der er rigtigt.
partnerbonusaftalen omtaler alene resultatet, dvs. overskuddet og dermed alle udgifter og
indtægter på det pågældende forretningsområde. det er en deling af bundlinjen med aktionæ-
rerne. derfor er også enhver udgift relevant og vil belaste regnskabet. det er en del af driften
af virksomheden, og det er bundlinjen, der deles. derfor er det naturligt, at også summen af
udgifterne, herunder de fire omstridte poster, deles.
for så vidt angår de to e-mails af 13. januar 2010 og regnearket (”filen 1a fm4 december
2009”, side 4), kan han ikke forholde sig til mellemregningerne. disse fremlagte bilag er
alene mellemregninger. alle mellemregningerne var en del af en proces, der endte ud i det
endelige regnskab. han vil og kan ikke forholde sig til en tilfældig side med en controllers
bemærkninger. han kender ikke noget til posteringer på det niveau, bilaget viser. han kan
ikke selv forholde sig til, om der var fejlposteringer for 2009, så det ved han ikke noget om.
han kan alene basere sin opfattelse på det, han får fra bankøkonomi og efterfølgende intern
og ekstern revisors gennemgang og afstemning af regnskabet.
regnskabet er aflagt efter sædvanlige regnskabsmæssige principper.
david jørgensen har forklaret bl.a., at han var controller i bankøkonomi. han udarbejdede
bankens interne regnskab og budget. han stoppede i alm. brand i februar 2015.
det var ham, der udarbejdede cfo-regnskabet på vegne af bankøkonomi. det var cfo-
regnskabet, man talte om som det interne regnskab i bonusaftalerne. der var kun et internt
regnskab for de finansielle markeder i banken. det var ikke middle offices regnskab. det var
bankøkonomi, der var ansvarlig for at udarbejde det interne regnskab. bankøkonomi var en
stabsfunktion og på den måde en uvildig instans, der havde til opgave at lave retvisende regn-
skaber. man skulle være sikker på, at det hele var med. regnskabet skulle være retvisende på
alle afdelingsniveauer. de havde fingrene rimelig godt på pulsen i de enkelte afdelinger. de
                                              - 14 -
forholdt sig også til tallene og kunne tage kontakt til afdelingen, hvis der skete store bevægel-
ser.
der var korrespondance omkring nogle konti i treasury. man valgte at flytte nogle konti, men
det var ikke noget, han så som en udfordring som følge af opdelingen.
ib dybdal hosbonds e-mail af 6. maj 2009 med vedhæftet fil beskrev først nogle ting internt i
markets, som de ønskede at vende rundt. i den proces var markets ikke bare markets, men
der var også underafdelinger i markets. hvis noget skulle ud af regnskabet for markets, skulle
det ind et andet sted.
han kan ikke huske, om han i forbindelse med sin e-mail af 6. maj 2009 havde gennemgået
dem konto for konto. han så det som en information om ting, som de gerne ville have flyttet.
hvis noget skulle ud af markets, skulle de have accept fra det sted, hvor kontoen i stedet
skulle ind. der var således en proces, hvor der var dialog med bankøkonomi, men det var
back office, der kunne føre ændringerne ud i livet. man snakkede med både afsender og
modtager om ændringerne, ligesom man skelede til beløbets størrelse. han spurgte modtage-
ren, om de var bekendt med kontoen, og hvad den dækkede over. man havde oprindeligt taget
en beslutning om, hvilken afdeling en bestemt konto skulle ligge under. at man skulle ændre
den beslutning kunne f.eks. skyldes, at man så forretningen på en anden måde, eller at kon-
toen blev anvendt på en anden måde end oprindeligt. han var generelt med til processen om
at flytte konti i 2009. afsender og modtager skulle være enige herom, og lederen af
bankøkonomi skulle også være enig. det var ikke ham, der kunne træffe beslutningen.
hvis der var et ønske i middle office om at få flyttet en konto, kunne man rette henvendelse
til ham for at få flyttet den pågældende konto.
forskellen mellem cfo-regnskabet og middle offices regneark var, at cfo var det endelige
regnskab, der stemte, mens middle offices regneark var en intern opgørelse. han ved ikke,
hvad det var afstemt til, og han ved ikke, om det var afstemt med debet/kredit.
højesterets begrundelse og resultat
sagen angår, om lars hegaard har krav på partnerbonus og generel bonus for 2009 og 2010.
                                              - 15 -
bonusaftalerne
efter den generelle bonusordning, som alm. brand bank a/s indførte i 2006 for medarbej-
dere i bankens markets-afdeling, har lars hegaard krav på bonus på grundlag af resultatmå-
let, hvis afdelingens resultat før skat og budgetteret bonus udgør mindst et beløb svarende til
budgettet. efter bankens partnerbonus-ordning, der blev indført i 2007 og omfatter en række
ledende medarbejdere i markets-afdelingen, har lars hegaard krav på bonus, hvis afdelingen
i året opnår en ”merindtjening” defineret som årets resultat før skat med fradrag af en ”tær-
skelværdi”, der er udtryk for en minimumindtjening.
efter partnerbonus-ordningen beregnes der en negativ overskudsandel, hvis indtjeningen i et
år er mindre end den fastsatte tærskelværdi. den negative overskudsandel modregnes i det
efterfølgende års positive overskudsandel, og der udbetales først en andel af overskuddet, når
den negative saldo er dækket ind. hensigten med partnerbonus-ordningen – der i aftalen be-
tegnes en ”partnermodel” – var efter bevisførelsen, herunder forklaringerne, at etablere en
medejerskabslignende ordning, hvor de ledende medarbejdere fik mulighed for at opnå en
andel i markets’ overskud.
begge bonusaftaler tager udgangspunkt i markets’ ”resultat før skat”. en virksomheds resultat
før skat fremkommer ved indregning af alle regnskabsperiodens indtægter og omkostninger
(herunder afskrivninger, nedskrivninger og hensættelser af forpligtelser) bortset fra skat og
med de undtagelser og modifikationer, der følger af de regnskabsregler, der gælder for virk-
somheden. højesteret finder, at henvisningen i bonusaftalerne til virksomhedens ”resultat før
skat” må forstås i overensstemmelse med det anførte.
i begge bonusordninger var det bestemt, at bonusberegning skulle ske på grundlag af ”det
interne regnskab i cfo”. det må antages at være begrundet i, at markets ikke er en selvstæn-
dig juridisk enhed, og at der derfor ikke blev udarbejdet et selvstændigt årsregnskab for mar-
kets. dette indebærer efter højesterets opfattelse ikke en fravigelse af begrebet ”resultat før
skat”, som beregningen af bonus tog udgangspunkt i. balanceposterne, herunder goodwill,
indgik ikke i cfo, men nedskrivning af et aktiv som f.eks. goodwill indgår uanset dette i op-
gørelsen af resultatet før skat.
                                               - 16 -
funktionærlovens § 17 a
hvis en funktionær, der ifølge aftale eller sædvane delvis vederlægges med tantiéme, gratiale
eller lignende, fratræder i løbet af et regnskabsår, er den pågældendes ret til at oppebære en
sådan ydelse beskyttet efter funktionærlovens § 17 a, jf. § 21. en funktionær har herefter krav
på en i forhold til sin ansættelsestid i regnskabsåret afpasset andel af ydelsen. vederlæggelsen
kan således ikke betinges af, at den pågældende er ansat i virksomheden på forfaldstidspunk-
tet. herudover tager bestemmelsen ikke stilling til, hvornår og under hvilke betingelser ydel-
sen kan oppebæres.
herefter finder højesteret, at det ikke er i strid med § 17 a, at parter aftaler, at bonus beregnes
af årets resultat, herunder med periodisering af forpligtelser som følge af medarbejderes fra-
træden.
bonus for 2009
banken har udarbejdet og fremlagt et internt regnskab for markets for 2009 med et underskud
på 15,8 mio. kr. som resultat før skat. regnskabet er ifølge erklæring fra bankens eksterne re-
visorer i overensstemmelse med bankens bogføringsmæssige registreringer. efter oplysnin-
gerne i sagen og de afgivne forklaringer, herunder navnlig poul-erik winthers, jens ring-
bæks og david jørgensens forklaringer, finder højesteret, at bonus skal beregnes med ud-
gangspunkt i dette interne regnskab, som er udarbejdet af bankens økonomifunktion (bank-
økonomi).
lars hegaard har fremlagt en talmæssig specifikation af og bemærkninger til nogle hovedpo-
ster i 2009-regnskabet for markets, der efter hans opfattelse er udtryk for fejl, og som indebæ-
rer, at resultatet for markets ikke bliver et underskud på 15,8 mio. kr., men et overskud på 5,3
mio. kr. højesteret finder imidlertid, at han ikke har godtgjort, at der er tale om fejl i regnska-
bet.
lars hegaard har endvidere anført, at fire poster på i alt 75,3 mio. kr. fejlagtigt er medtaget og
derfor ikke skal trækkes fra ved beregningen af markets’ resultat ifølge det interne regnskab
for 2009. det drejer sig om nedskrivning af goodwill vedrørende køb af henton børsmægler-
selskab (49,2 mio. kr.), løn til opsagte og fritstillede medarbejdere (12,3 mio. kr.), huslejefor-
pligtelse vedrørende opsagt lejemål i silkeborg (4,4 mio. kr.) og hensættelser til bonus (9,3
                                               - 17 -
mio. kr.). højesteret lægger i overensstemmelse med alm. brand banks oplysninger til grund,
at hensættelserne til bonus ikke omfatter partnerbonus og resultatbonus.
det er ubestridt, at fradraget af alle fire poster er i overensstemmelse med de regler, der gæl-
der for aflæggelsen af bankens regnskab. højesteret finder, at det er med rette, at de omhand-
lede poster er henført til markets og derfor er trukket fra ved beregningen af resultatet for
markets for 2009. for så vidt angår goodwill er det som anført uden betydning, at balancepo-
sten goodwill ikke indgår i cfo.
højesteret lægger således til grund, at markets i 2009 havde et resultat før skat på minus 15,8
mio. kr. ifølge bankens interne regnskab.
for partnerbonus-ordningen udgør bonusgrundlaget herefter minus 54,6 mio. kr. efter fradrag
af tærskelværdien på 48,5 mio. kr. samt reguleringer, som der er enighed om. der er derfor
ikke opnået en bonusgivende merindtjening for 2009, og lars hegaard har ikke krav på part-
nerbonus for dette år. den negative saldo på 54,6 mio. kr. overføres til det følgende år.
ifølge den generelle bonusordning var resultatmålet for 2009 på 70 mio. kr., og lars hegaard
har derfor heller ikke krav på generel bonus for 2009.
bonus for 2010
for 2010 var det overførte underskud på 54,6 mio. kr. og tærskelværdien på 48,5 mio. kr.
højesteret finder det ikke godtgjort, at markets havde et resultat før skat i 2010, der på denne
baggrund kunne give lars hegaard krav på partnerbonus for 2010.
lars hegaard har heller ikke godtgjort, at han skal have generel bonus for 2010.
konklusion og sagsomkostninger
højesteret stadfæster herefter dommen.
efter sagens værdi og omfang, herunder bevisførelsen for højesteret, skal djøf som manda-
tar for lars hegaard betale 150.000 kr. i sagsomkostninger for højesteret.
                                              - 18 -
                                     thi kendes for ret:
sø- og handelsrettens dom stadfæstes.
i sagsomkostninger for højesteret skal djøf som mandatar for lars hegaard betale 150.000
kr. til finanssektorens arbejdsgiverforening som mandatar for alm. brand bank a/s.
de idømte sagsomkostningsbeløb skal betales inden 14 dage efter denne højesteretsdoms af-
sigelse og forrentes efter rentelovens § 8 a.

source: retspraksis

LICENSE:
Creative Commons Legal Code

CC0 1.0 Universal

type: caselaw

jurisdiction: Denkmark