text:
                             højesterets dom
                       afsagt tirsdag den 17. december 2013
sag 353/2011
(2. afdeling)
danske filminstruktører som mandatar for
jesper jargil film aps og jesper jargil
(advokat erik nyborg)
mod
dansk supermarked a/s
(advokat claus barrett christiansen)
i tidligere instans er afsagt dom af sø- og handelsretten den 18. oktober 2011.
i pådømmelsen har deltaget fem dommere: lene pagter kristensen, niels grubbe, thomas
rørdam, hanne schmidt og jens kruse mikkelsen.
påstande
appellanten, danske filminstruktører som mandatar for jesper jargil film aps og jesper
jargil, har nedlagt påstand om, at indstævnte, dansk supermarked a/s, til jesper jargil film
aps og jesper jargil skal betale 700.000 kr., subsidiært et mindre beløb, med procesrente fra
den 19. maj 2010.
dansk supermarked a/s har påstået stadfæstelse.
appellanten har for højesteret frafaldet påstand 1 og 2, der i stedet gøres gældende som an-
bringender, samt påstand 4.
danske filminstruktører er for højesteret indtrådt som mandatar i stedet for producentfor-
eningen.
                                                - 2 -
supplerende sagsfremstilling
telefaxen af 3. december 1997 fra netto ved mette willenbrock til jesper jargil, som er
refereret i sø- og handelsrettens dom, har følgende ordlyd:
      ”jeg har talt med [mads o.] krage omkring proceduren, når de medvirkende i vor tv-
      spots ikke længere ønsker at deltage eller ønsker ekstra betaling m.m.
      den oprindelige aftale går på, at du skal sikre dig de medvirkendes accept på, at tv-
      spottene tilhører netto og at de medvirkende derfor ikke kan komme med indsigelser
      mod visningsfrekvensen m.v.
      såfremt en medvirkende ikke længere ønsker at deltage i tv-spottet og det efterføl-
      gende må tages af, er du forpligtiget til at fremkomme med et nyt tv-spot.
      du bedes derfor finde en løsning på ovenstående problem med sygeplejerske-spottet og
      returnere med svar senest onsdag den 10. december.”
af jesper jargils svar til mette willenbrock af 10. december 1997 fremgår bl.a.:
      ”gennem de nu 10 år, vi har produceret nettos testimonial spots, har proceduren vedr.
      de udvalgte medvirkendes accept altid været, at denne tilladelse blev indtalt på video i
      forbindelse med interview. efter godkendelse af film modtager netto navn, adresse og
      telefonnummer på de medvirkende. disse modtager nu fra netto et brev, der bekræfter
      vores aftale og beder den medvirkende ringe til netto, så det kan aftales, hvornår det vil
      passe, at nettos chauffør kan aflevere x antal vinflasker på den rigtige adresse. på dette
      tidspunkt er det hændt, at enkelte har fortrudt og alligevel ikke ønsket at medvirke i
      nettos film. i disse tilfælde har jeg lavet andre film til erstatning for de ellers godkend-
      te. således har jeg sikret, at netto fik det bestilte antal tv spots, og på den måde er det
      rigtigt, at jeg – som du skriver – har sikret mig, at filmene tilhører netto. men hvad der
      efter afsluttet produktion og masterlevering sker vedrørende de medvirkende har aldrig
      været en del af vores aftale. det har klart været nettos ansvarsområde. og det har ikke
      været formuleret, at de medvirkende aldrig kunne sige fra, hvis de af en eller anden
      grund ikke længere ønskede at se sig selv på tv skærmen.”
det er oplyst for højesteret, at brandhouse a/s har produceret 11 reklamefilm (image-spots)
for netto i 2010 og 2011.
statsautoriseret revisor michael beuchert, der er revisor for jesper jargil film, har i en erklæ-
ring af 21. februar 2012 bl.a. oplyst:
                                               - 3 -
      ”de udførte arbejdshandlinger
      vi har efterberegnet dækningsgraderne og påset at disse er beregnet på baggrund af de
      af jesper jargil film aps fremsendte interne regnskaber for de pågældende år.
      fundne forhold
      efterberegningen viser at, selskabets dækningsgrader vedrørende ”netto” produktioner
      for 2007 udgjorde 65,7 % og for 2008 69,8 % og er beregnet på baggrund af de af je-
      sper jargil film aps fremsendte interne regnskaber for de pågældende år.”
appellanten har oplyst, at jesper jargil films vederlag pr. image-spot med fradrag af fremstil-
lingsomkostninger ved en dækningsgrad på 67,7 % og en opgørelse på baggrund af den faktu-
rerede pris pr. reklamefilm i 1999 kan beregnes til 73.342 kr. vederlag for 11 image-spots kan
på dette grundlag opgøres til 806.758 kr. kravet om godtgørelse er opgjort til 100.000 kr. den
samlede påstand er på denne baggrund opgjort og nedrundet til 700.000 kr.
højesterets begrundelse og resultat
højesteret finder, at de netto-reklamefilm, som er produceret af jesper jargil film aps og
jesper jargil (herefter samlet betegnet jesper jargil) for dansk supermarked a/s, må anses
for kunstneriske værker, der nyder beskyttelse efter ophavsretslovens § 1.
det er ubestridt, at dansk supermarked uden begrænsninger har erhvervet retten til fremvis-
ning af reklamefilmene.
der er ikke indgået nogen udtrykkelig aftale om overdragelse af jesper jargils ophavsret til
reklamefilmene til dansk supermarked. en sådan overdragelse kan endvidere ikke udledes af
tilkendegivelsen i jesper jargils brev af 10. december 1997 om, at ”filmene tilhører netto”, og
det er heller ikke på anden måde godtgjort, at jesper jargil har overdraget sin ophavsret til
reklamefilmene til dansk supermarked.
højesteret finder bl.a. på baggrund af den samlede vurdering i skønserklæringen, at de nye
reklamefilm, som er produceret af brandhouse a/s, anvender samme argumentationsstruktur
og samme filmiske, visuelle og lydmæssige virkemidler som jesper jargils reklamefilm. der
er ganske vist visse forskelle mellem jesper jargils og brandhouses reklamefilm, herunder
anvendelsen af sloganet: ”det er hårdt at tjene penge – få mest muligt ud af dem”. som anført
af skønsmanden er der imidlertid efter en samlet vurdering tale om meget få og i den overord-
                                                - 4 -
nede sammenhæng ubetydelige variationer. dansk supermarkeds anvendelse af brandhouses
reklamefilm udgør derfor en krænkelse af jesper jargils ophavsret, jf. ophavsretslovens § 2.
der er herefter ikke anledning til at tage stilling til jesper jargils anbringende om, at formatet
eller konceptet til reklamefilmene i sig selv er ophavsretligt beskyttet.
højesteret finder, at der foreligger en tilsigtet efterligning af jesper jargils reklamefilm, og at
jesper jargil derfor har krav på et rimeligt vederlag og erstatning for eventuel yderligere
skade, jf. ophavsretslovens § 83, stk. 1. i mangel af oplysninger om det sædvanlige vederlag i
sager af denne karakter inden for reklamebranchen fastsætter højesteret skønsmæssigt beløbet
til 400.000 kr.
der er ikke godtgjort en sådan skadevirkning, at der er grundlag for at tilkende en godtgørelse
for ikke-økonomisk skade efter ophavsretslovens § 83, stk. 3.
højesteret tager herefter jesper jargils påstand til følge med 400.000 kr.
efter resultatet skal dansk supermarked betale sagsomkostninger for begge instanser i for-
hold til det vundne beløb. sagsomkostninger for sø- og handelsretten fastsættes til dækning
af advokatudgift med 65.000 kr., af syn og skøn med 18.240 kr. og af retsafgift med 9.900 kr.,
i alt 93.140 kr., som skal betales til producentforeningen, der var mandatar for jesper jargil
for sø- og handelsretten. sagsomkostninger for højesteret fastsættes til dækning af advokat-
udgift med 60.000 kr. og af retsafgift med 14.860 kr., i alt 74.860 kr., som skal betales til
danske filminstruktører, der har været mandatar for jesper jargil for højesteret.
                                       thi kendes for ret:
dansk supermarked a/s skal til jesper jargil film aps og jesper jargil betale i alt 400.000
kr. med procesrente fra den 19. maj 2010.
i sagsomkostninger for sø- og handelsretten skal dansk supermarked a/s betale 93.140 kr.
til producentforeningen som mandatar for jesper jargil film aps og jesper jargil.
                                           - 5 -
i sagsomkostninger for højesteret skal dansk supermarked a/s betale 74.860 kr. til danske
filminstruktører som mandatar for jesper jargil film aps og jesper jargil.
de idømte beløb skal betales inden 14 dage efter denne højesteretsdoms afsigelse.
sagsomkostningsbeløbene forrentes efter rentelovens § 8 a.

source: retspraksis

LICENSE:
Creative Commons Legal Code

CC0 1.0 Universal

type: caselaw

jurisdiction: Denkmark


text:
dom
afsagt den 4. oktober 2012 i sag nr. bs 6-1760/2009:
hasmark strand feriepark aps
strandvejen 205
5450 otterup
mod
andelsselskabet hasmark strands vandforsyning
østre strandvej 41
5450 otterup
sagens baggrund og parternes påstande
under denne sag, der er anlagt den 3. juni 2009, er der mellem sagsøgeren, hasmark strand
feriepark aps, og sagsøgte, andelsselskabet hasmark strands vandforsyning, tvist om,
hvorvidt et af sagsøgte hos sagsøgeren den 28. juli 2008 opkrævet supplerende anlægstilskud
er lovligt.
dommen er udfærdiget uden fuldstændig sagsfremstilling, jf. retsplejelovens § 218 a, stk. 2.
sagsøgeren har nedlagt påstand om, at sagsøgte tilpligtes at betale sagsøgeren 215.000 kr.
(ekskl. moms) med tillæg af den til enhver tid værende procesrente fra 6. februar 2009,
215.000 kr. (ekskl. moms) med tillæg af den til enhver tid værende procesrente fra 23. februar
2009, samt 214.000 kr. (ekskl. moms) med tillæg af den til enhver tid værende procesrente fra
25. maj 2009, til betaling sker.
sagsøgte har nedlagt påstand om frifindelse.
oplysningerne i sagen
andelsselskabet hasmark strands vandforsyning er et privat, alment vandværk og ejer led-
ningsnettet til levering af vand i det område, hvor sagsøgeren driver campingplads. andelssel-
skabet er endvidere interessent i et interessentskab, der sammen med hasmark bys vandforsy-
ning ejer selve vandværket, herunder boringer, pumper m.v. der har været drevet først telt-
plads siden campingplads på den af sagsøgeren ejede grund siden 1950-erne. ejeren af cam-
pingpladsen har i sin tid fået tilsluttet vand på lige vilkår med andre ejendomme, formentlig
uden at betale anlægsbidrag og uden begrænsning på vandforbruget. ejeren har lige som alle
andre ejendomsejere i området betalt andelsindskud på henholdsvis 1.500 kr. i 1982 og 3.000
kr. i 1989 og har i forbindelse hermed erhvervet andelsbevis på 4.500 kr. i det sagsøgte sel-
skab. hasmark strand feriepark aps erhvervede ejendommen i 2003 og udvidede i den for-
bindelse arealet samt foretog til- og ombygninger, således at ejendommen i dag fremstår som
en moderne campingplads med restaurant, supermarked, badeland, hytter m.v. i forbindelse
med udvidelsen blev der etableret yderligere en stikledning og målerbrønd til forsyning af
ejendommen. udgifterne hertil blev betalt af sagsøgeren. ejendommens vandforbrug er målt
som følger:
                                              - 2 -
      "1/9-01 til 1/9-02                                                  333
      1/9-02 til 30/1-03                                                   35
      30/1-03 til 15/9-03                                               1619
      15/9-03 til 12/1-05                                                2957
      12/1-05 til 31/12-05                                               6191
      31/12-05 til 5/2-07                                                9211
      5/2-07 til 3/2-08                                                10703
      31/12-08 til 31/12-09                                            16362"
andelsselskabet har fra vandværket i 1985 modtaget 190.000 kubikmeter. tallet er efterføl-
gende faldet betydeligt og har i årene 2003 til 2008 udgjort:
      "2003                                                             52.287
      2004                                                              50.575
      2005                                                              47.352
      2006                                                              55.601
      2007                                                              56.931
     2008                                                               53.974"
kommunalbestyrelsen i otterup kommune har i medfør af § 55 i lov om vandforsyning god-
kendt et regulativ, hvori det punkt 3.4 under overskriften "ret til forsyning med vand" hedder:
      "hvis forudsætningerne for de fastsatte og betalte anlægsbidrag ændres ved senere om-
      eller tilbygning eller ændret anvendelse af ejendomme, kan vandforsyningen forlange,
      at ejeren betaler den forøgelse af anlægsbidragene, der svarer til ændringen."
bestemmelsen er identisk med punkt 3.4 første punktum i normalregulativet fra 1996.
i punkt 16 under overskriften "takster" heddet det:
      "takster for anlægsbidrag og driftsbidrag m.v. fastsættes af vandforsyningen med
      kommunalbestyrelsens godkendelse. taksterne bekendtgøres i et takstblad, der veder-
      lagsfrit udleveres fra vandforsyningen."
nordfyns kommune har godkendt et takstblad 2008 fra det sagsøgte selskab, hvori det blandt
andet hedder:
      "1.1 bidrag til hovedanlæg                                       kr. 4.600,00
      1.2 bidrag til forsyningsledninger                               kr. 11.500,00
      ...
      1.4 institutioner og erhverv betaler grundtilslutning for ejendom samt forhøjet tilslut-
      ningsbidrag efter en fordelingsnøgle, hvor forbrug over 500 m3/år for hver 250 m3 af-
      regnes med et beløb, som svarer til summen af de under pkt. 1.1 og 1.2 anførte beløb.
      merforbrug i forhold til tidligere betalt tilslutningsbidrag afregnes på samme måde.
      ...
      6.1 dette teksblad er gældende for kalenderåret 2008."
ved opkrævning af 28. juli 2008 afkrævede sagsøgeren et forhøjet tilslutningsbidrag under
henvisning til takstblad 2008 på 644.000 kr. excl. moms, beregnet på baggrund af måleraf-
læsning på 10.700 kubikmeter.
                                                - 3 -
det blev i skrivelse af 9. oktober 2008 tilladt, at beløbet blev betalt i tre rater svarende til på-
standen.
i sagsøgerens årsrapporter for perioden 2003 til 2011 fremgår følgende tal:
 år             indtægter     driftsom-    udgifter     årets re-    aktiver
                              kostnin-                  sultat
                              ger
 2003           753.197       732.201      882.329      -129.132     3.129.470
 2004           784.395       422.635      602.456      181.939      2.941.359
 2005           788.689       211.401      410.612      378.077      3.734.851
 2006           848.794       258.382      472.800      375.994      4.111.741
 2007           874.885       392.781      614.342      260.543      4.389.043
 2008           978.579       336.666      558.773      419.806      5.053.678
 2009           894.122       1.063.365    1.356.374    -462.252     4.740.169
 2010           878.586       1.382.487    1.631.547    -752.962     4.837.631
 2011           865.660       1.084.836    1.383.736    -518.076     4.007.419
 budget         890.000       1.245.000    1.575.000    -685.000
 2012
i en skrivelse af 11. juni 2001 fra miljøstyrelsen til randers kommune hedder det blandt an-
det:
       "...
       det følger af bestemmelsen i normalregulativet, at hvis der efterfølgende sker en sådan
       ændring på en ejendom, at de forudsætninger, som anlægsbidraget oprindeligt blev fast-
       sat og betalt efter, ikke længere er opfyldt, kan vandforsyningen forlange, at ejeren be-
       taler den forøgelse af anlægsbidraget, der svarer til ændringen. hvis takstbladet f.eks. er
       opdelt i kategorier og en ændring på en ejendom medfører, at den nu mere korrekt hører
       under en anden kategori i takstbladet, kan der være grundlag for at opkræve et forøget
       anlægsbidrag.
       en vandforsyning kan ikke forlange, at der skal erlægges et nyt komplet anlægsbidrag
       efter satserne i takstbladet, men kun det beløb, der svarer til ændringen, dvs. forskellen
       mellem anlægsbidraget for den oprindelige kategori og den nye type kategori.
       ...
       sammenfattende kan det siges, at de bærende hensyn i regulativbestemmelserne, både i
       1981-udgaven og 1996-udgaven, dels er, at vandforsyningen ikke skal komme til at stå
       økonomisk ringere, såfremt en om- eller tilbygning eller ændret anvendelse af en ejen-
       dom vil medføre en forøgelse af vandforsyningens udgifter til det beståede anlæg, og
       derved belaste de øvrige forbrugere, dels at adgangen til at opkræve et yderligere an-
       lægsbidrag ikke misbruges til at skaffe vandforsyningerne (uberettigede) indtægter, som
       også vil komme de øvrige forbrugere tilgode."
under sagen har været stillet spørgsmål til by- og landskabsstyrelsen, der i vejledende udta-
lelse af 30. marts 2010 blandt andet har udtalt:
       "spørgsmål 1.
                                                  - 4 -
      kan der opkræves supplerende tilslutningsbidrag fra tilsluttede ejendomme?
      ad. 1).
      der kan opkræves supplerende tilslutningsbidrag/forhøjet anlægsbidrag fra tilsluttede
      ejendomme såfremt der i vandforsyningens normalregulativ, der er godkendt af kom-
      munalbestyrelsen, er fastsat bestemmelse herom.
      spørgsmål 2 a.
      hvad styrelsen forstår ved et supplerende tilslutningsbidrag?
      ad. 2 a).
      ved et supplerende tilslutningsbidrag/en forhøjelse af anlægsbidraget forstår by- og
      landskabsstyrelsen et beløb, der opkræves når et tidligere betalt anlægsbidrag for til-
      slutning af en ejendom ikke længere svarer til de forudsætninger hvorefter ejendommen
      er blevet tilsluttet til. dvs. de tidligere forudsætninger for en opkrævning er på grund af
      forandringer på ejendommen ikke længere til stede.
      forudsætninger for den tidligere opkrævning er ikke længere til stede i situationer, hvor
      ejendommens vandforbrug er steget. sådan en situation opstår f.eks. som følge af en se-
      nere om- eller tilbygning eller en ændret anvendelse på eller af ejendommen. i disse si-
      tuationer kan vandforsyningen forlange, at ejeren af ejendommen betaler den forøgelse
      af anlægsbidraget til hovedanlæg og forsyningsledningsnettet, der svarer til ændringen.
      hvis takstbladet f.eks. er opdelt i kategorier og en ændring af ejendommen medfører, at
      den nu mere korrekt hører under en anden kategori i takstbladet, kan der være grundlag
      for at opkræve et forøget anlægsbidrag.
      forsyningen kan ikke forlange, at der erlægges et nyt komplet anlægsbidrag efter sat-
      serne i taksbladet, men kun det beløb, der svarer til ændringen, dvs. forskellen mellem
      anlægsbidraget for den oprindelige og den nye type kategori.
      er der efter opkrævningen af det oprindelige anlægsbidrag godkendt nye takster for
      anlægsbidrag, så bør det forøgede bidrag beregnes som forskellen mellem kategorierne i
      det takstblad, som er/var gældende, da ændringen fandt sted. dette har betydning i de
      tilfælde, hvor det oprindelige anlægsbidrag er betalt for mange år siden.
      endvidere kan forsyningen opkræve forhøjede anlægsbidrag i forbindelse med væsent-
      lig nyinvesteringer i vandforsyningsanlægget.
      det bærende hensyn ved opkrævning af et forhøjet anlægsbidrag er dels, at vandforsy-
      ningen ikke skal komme til at stå økonomisk ringere, såfremt en om- eller tilbygning
      eller ændret anvendelse af en ejendom vil medføre en forøgelse af forsyningens udgifter
      til det bestående anlæg, og derved belaste de øvrige forbrugere, dels at adgangen til at
      opkræve et yderligere anlægsbidrag ikke misbruges til at skaffe forsyningen (uberetti-
      gede) indtægter, som også vil komme de øvrige forbrugere til gode."
i en supplerende udtalelse af 2. februar 2012 er blandt andet anført:
      "...
      spørgsmål 10
                                              - 5 -
      hvilke udgifter til bestående anlæg, kan vandforsyningen kræve dækket af supplerende
      tilslutningsbidrag for ejendom?
      svar
      det afgørende for supplerende tilslutningsbidrag er, at en forbruger skifter forbrugerka-
      tegori. der stilles således ikke krav om at de konkrete merudgifter som følge af skift af
      forbrugskategori skal kunne dokumenteres konkret i forhold til den enkelte forbruger.
      det grundlæggende princip er, at et vandforsyningsselskab ikke skal stilles økonomisk
      ringere, hvis en forbruger pga. ændret anvendelse ejendomme og øget forbrug påfører
      forsyningsselskabet forøgede udgifter i forhold til det bestående anlæg. dette ville i sid-
      ste ende belaste de øvrige forbrugere. på samme måde skal opkrævning af supplerende
      tilslutningsbidrag ikke skaffe forsyningsselskabet (uberettigede) indtægter, som vil
      komme de øvrige forbrugere til gode.
      der henvises i øvrigt til styrelsens oprindelige svar på spørgsmål 2a, jf. udtalelsen af
      30. marts 2010."
der er under hovedforhandlingen afgivet forklaring af lars skifter, allan peterhänsel, john
barrett og villy skov.
parternes argumenter
sagsøgeren har i påstandsdokumentet til støtte for den nedlagte påstand gjort gældende:
den i sagen nedlagte påstand om tilbagesøgning af omkostninger til betaling af det af andels-
selskabet hasmark strands vandforsyning opkrævede tilslutningsbidrag sker udfra et over-
ordnet anbringende om, at der modsat omstændighederne i forbindelse med tilslutning af
ejendomme, som ikke hidtil har været tilsluttet vandforsyning, er tale om en situation, hvor
det opkrævede tilslutningsbidrag ikke afspejler omkostninger afholdt af hasmark strands
vandforsyning, eller iøvrigt er udtryk for indskud betalt ved indtræden som ny andelshaver i
selskabet.
den nedlagte påstand støttes endvidere på et anbringende om, at takstændringer ikke kan til-
lægges virkning forud for den periode, som takstbladet indeholdende ændringen er gældende
for.
ad takstblad gældende for kalenderåret 2008
det fremhæves, at en differentiering af tilslutningsbidrag opgjort i forhold til forbrugerkate-
gori og vandforbrug først har været indført for andelsselskabet hasmark strands vandforsy-
ning med takstblad 2008, hvorefter der i takstbladet blev tilføjet en særlig regulering for for-
brugerkategori: ”institutioner og erhverv”, jfr. bilag 1.
hasmark strand feriepark aps har således ikke skiftet forbrugerkategori fra 2007 til 2008,
men har derimod ikraft af at være erhverv fremadrettet skullet vurderes i forhold til en ny re-
gulering af erhvervsvirksomheders betaling for tilslutning til andelsselskabet hasmark
strands vandforsyning.
                                                - 6 -
måden, som andelsselskabet hasmark strands vandforsyning har valgt at administrere den
ændrede regulering på, har i forhold til hasmark strand feriepark aps været at foretage en
tilsvarende vurdering, som for det tilfælde, at en ejendom, som ikke hidtil har haft vandforsy-
ning, tilsluttes andelsselskabet hasmark strands vandforsyning.
der har dog i denne forbindelse været foretaget en opkrævning, hvor der ikke har været op-
krævet tilslutningsbidrag for såkaldt: ”grundtilslutning”, hvilket vil sige tilslutningsbidrag
opgjort i henhold til punkt 1.1 og punkt 1.2 i takstblad 2008, altså for forbrug op til 500 ku-
bikmeter.
udgangspunktet for andelsselskabet hasmark strands vandforsyning opkrævning af tilslut-
ningsbidrag har således været hasmark strand feriepark aps’ vandforbrug vurderet udeluk-
kende i forhold til den med takstblad 2008 indførte særlige regulering for institutioner og er-
hverv med forbrug over 500 kubikmeter.
herved er der sket en vurdering helt løsrevet fra, hvad vandforbruget rent faktisk var hos
hasmark strand feriepark aps umiddelbart forud for, at andelsselskabet hasmark strands
vandforsyning traf beslutning om fra og med 2008 at ændre takstbladet, hvortil bemærkes, at
hasmark strand feriepark aps i perioden 5. februar 2007 til 3. februar 2008 havde et vand-
forbrug på 10.703 kubikmeter, jfr. bilag q, side b).
under hensyn til, at der ikke forud for takstblad 2008 har været foretaget en differentiering af
taksten opgjort i forhold til forbrugerkategori og vandforbrug, må det påpeges, at de bidrag,
der oprindeligt har været betalt for tilslutning af ejendommen, ikke har været opgjort i forhold
til forbrug eller forbrugerkategori.
at hasmark strand feriepark aps i 2008 havde et vandforbrug, som i 2007 oversted 500 ku-
bikmeter, kan af samme grund nødvendigvis heller ikke anses at være et merforbrug i forhold
til tidligere betalt tilslutningsbidrag, og hasmark strand feriepark aps har på samme bag-
grund ikke skiftet forbrugskategori fra 2007 til 2008.
med det indhold, som takstblad 2008 er blevet udformet med, har andelsselskabet hasmark
strands vandforsyning truffet beslutning om, at vandforbruget fremadrettet skal have ind-
virkning på institutioner og erhvervsvirksomheder betaling af tilslutningsbidrag. ved at fore-
tage den opkrævning, som begrunder nærværende tvist, har andelsselskabet hasmark strands
vandforsyning imidlertid reelt tillagt takstbladet virkning som en efterregulering overfor en
ejendom, som har betalt tilslutningsbidrag og været tilsluttet allerede forud for 1968, jfr. bilag
g.
det gøres hertil gældende, at der ikke kan foretages en sådan takstændring med virkning
forud for den periode, som takstbladet i henhold til punkt 6.1. er gældende for, men en sådan
ændring alene kan tillægges virkning fremadrettet.
ad omkostninger relateret til forøget vandforbrug
som anført i duplik af 23. september 2009 havde opkrævningen ikke grundlag i en investe-
ringsplan for forestående anlægsarbejder forbundet med udvidelser eller renoveringer af an-
læggene for vandforsyningen. under hensyn til, at det afgørende kriterium for en vurdering af
fastsættelsen af bidrag til finansiering af vandforsyning er, hvorvidt der er tale om en nødven-
dig omkostning, skal det endvidere fremhæves, at de som bilag y-ab årsrapporter for an-
                                               - 7 -
delsselskabet hasmark strands vandforsyning i perioden 2003-2009 ikke indeholder opgø-
relse af anlægsaktiver eller afskrivninger herpå.
det skal hertil bemærkes, at opkrævede tilslutningsbidrag normalvis skal anvendes til ned-
skrivning af anlægsinvesteringerne, og derfor ikke kan opsamles i egenkapitalen.
i henhold til den som bilag aa fremlagte årsrapport for 2008 indgår afdraget på kr. 215.000
betalt af hasmark strand feriepark aps for regnskabsåret 2008 imidlertid sammen med et
driftsresultat for året på kr. 419.806, og afdragene erlagt af hasmark strand feriepark aps i
2009 ækvivalerer i det væsentlige et driftsmæssigt underskud navnlig forårsaget af omkost-
ninger til udskiftning af målere og logbrønde.
med hensyn til dommen refereret i ugeskrift for retsvæsen 2007, side 1173ø, der som et
gennemgående træk er fremhævet i andelsselskabet hasmark strands vandforsynings pro-
cesskrifter, må det derfor også fremhæves, at der i sagen var tale om, at forsyningsledningen
var underdimensioneret i forhold til det nødvendige kapacitet til forsyning af en forøget vand-
forbrug, og opkrævningen af tilslutningsbidrag således lagde sig til, at der af vandforsyningen
havde været afholdt en udgift på omkring kr. 400.000 til etablering af en ny ledning.
i nærværende sag reflekterer det af andelsselskabet hasmark strands vandforsyning opkræ-
vede tilslutningsbidrag imidlertid ikke nogen udgift nødvendiggjort af et forøget vandforbrug
hasmark strand feriepark aps. opkrævningen ses end ikke at være foretaget af andelssel-
skabet hasmark strands vandforsyning på baggrund af en forventning om forøgede omkost-
ninger beskrevet i en investeringsplan for forsyningen.
den opkrævning, som er foretaget overfor hasmark strand feriepark aps, har på denne bag-
grund fået den konsekvens, at der i 2008 har været en overdækning i forhold til realiserede
omkostninger for andelsselskabet hasmark strands vandforsyning i samme år, mens det op-
krævede tilslutningsbidrag i 2009 har været anvendt til nedskrivning på en anlægsinvestering
forbundet med renoveringer af målere og logbrønde, hvilket vil sige, at der reelt er sket en
omfordeling indenfor kredsen af tilsluttede forbrugere, således hasmark strand feriepark
aps har båret den økonomiske byrde forbundet med renoveringer, der ikke har været forårsa-
get af det forøgede vandforbrug hos hasmark strand feriepark aps.
herved har der været tale om en opkrævning, som er foretaget uafhængigt af, at det forøgede
vandforbrug ikke har medført en forøget belastning af forsyningsanlægget og iøvrigt ikke har
belastet økonomien hos andelsselskabet hasmark strands vandforsyning.
hertil lægger sig, at opkrævningen er foretaget i regnskabsår, hvor andelsselskabet hasmark
strands vandforsyning har haft opsparet likvide midler på henholdsvis på kr. 4.809.554 i
2008 og kr. 4.454.593 i 2009, hvilket skal sammenholdes med, at miljøstyrelsen i vejledning
nr. 1 af 1986 anfører, at hvis der ikke foreligger en investeringsplan, bør den likvide behold-
ning ikke overstige vandforsyningens seneste årsindtægt ved løbende driftsbidrag, jfr. bilag 7,
side 7, sidste afsnit.
under hensyn til, at det kendetegnende ved ledningsbunden forsyning netop er, at faste om-
kostninger ved produktionen er konstante op til kapacitetsgrænsen, mens enhedsomkostnin-
gerne inden for kapacitetsgrænsen er faldende, jo større produktionen er, må det fremhæves,
at det forøgede vandforbrug hos hasmark strand feriepark aps nødvendigvis medfører, at
hasmark strand feriepark aps også afholder en forholdsmæssig større andel af de samlede
                                               - 8 -
driftsomkostninger, hvilket reflekterer en tilsvarende fordel for de øvrige tilsluttede forbru-
gere. da oftest væsentligste omkostning ved ledningsbunden forsyning iform af afskrivninger
på anlægsaktiver, ikke fremgår af regnskabet for andelsselskabet hasmark strands vandfor-
syning, er denne omstændighed for så vidt ikke tydeliggjort i regnskaberne.
hertil bemærkes endvidere, at efter det i svarskrift af 8. juli 2009 oplyste, indgår alene forsy-
nings- og distributionsnettet i afskrivningsgrundlaget for andelsselskabet hasmark strands
vandforsyning, mens øvrige anlæg for vandforsyningen iform af boringer, hydroforer mv. er
organiseret under i/s hasmark vandværk, hvorved konsekvensen af et forøget vandforbrug
hos hasmark strand feriepark aps alene har medført en større fremført vandmængde i det
eksisterende forsynings- og distributionsnet for andelsselskabet hasmark strands vandforsy-
ning.
hasmark strand feriepark aps er således fuldt ud opmærksom på, at virksomheden har et
vandforbrug, der i betydelig grad overstiger det gennemsnitlige forbrug for de sommerhuse,
der iøvrigt er tilsluttet hasmark strand feriepark aps, men er samtidig opmærksom på, at
hasmark strand feriepark aps af samme grund også afholder en forholdsmæssig større andel
af de samlede driftsomkostninger.
under hensyn til, at hasmark strand feriepark aps har afholdt de omkostninger, som det
forøgede vandforbrug forårsagede med hensyn til omlægning af stikledning, men det forøgede
vandforbrug herudover ikke har gjort det nødvendigt for andelsselskabet hasmark strands
vandforsyning at afholde anlægsomkostninger, vil det i sagen omhandlede tilslutningsbidrag
få den effekt, at driftsbidraget vil kunne fastsættes lavere, eller andelsselskabet hasmark
strands vandforsyning i forbindelse med fremtidige anlægsomkostninger vil kunne afstå fra
at trække på den opsparede likvide beholdning, at optage lån eller at foretage opkrævning af
supplerende tilslutningsbidrag overfor også ejendomme i den anden forbrugskategori.
uden en bagvedliggende omkostning, som kan begrunde et supplerende tilslutningsbidrag,
fremstår opkrævningen overfor hasmark strand feriepark aps dermed heller ikke som et
bidrag til finansiering af de nødvendige omkostninger forbundet med at drive forsyningsvirk-
somheden, men derimod som en afgift, som det må bestrides, at vandforsyningsloven skulle
give en vandforsyning adgang til at opkræve.
der skal hertil henvises til naturstyrelsen besvarelse af 2. februar 2012, hvor det vedrørende
spørgsmål 10 anføres:
”det grundlæggende princip er, at et vandforsyningsselskab ikke skal stilles økonomisk rin-
gere, hvis en forbruger pga. ændret anvendelse af ejendommen og øget forbrug påfører for-
syningsselskabet forøgede udgifter i forhold til det bestående anlæg. dette ville i sidste ende
belaste de øvrige forbrugere. på samme måde skal opkrævning af supplerende tilslutningsbi-
drag ikke skaffe forsyningsselskabet (uberettigede) indtægter, som vil komme de øvrige for-
brugere til gode.”
sagsøgte har til støtte for den nedlagte påstand overordnet gjort gældende,
at    det er sagsøger, som påstår, at sagsøgtes opkrævning af sket uden hjemmel, hvorfor
      bevisbyrden i sagen påhviler sagsøger,
                                             - 9 -
at nordfyns kommune løbende har godkendt takstbladene mv. fra sagsøgte, jf. bilag s, t,
   u, v, ad, ae og af, hvilket i sig selv taler for, at opkrævningen er sket med rette, jf.
   således også vandforsyningsloven § 53, stk. 1, 2. pkt.,
at by- og landsskabsstyrelsen i øvrigt ikke ved de fremlagte udtalelser (bilag 13 samt
   ubilageret brev af 2. februar 2012) har omtalt forhold, som gør, at den foretagne op-
   krævning må anses for sket uden hjemmel,
at sagsøger, som ejer af den pågældende ejendom tilsluttet hasmark vandværk, har pligt
   til at efterleve de til enhver tid gældende vedtægter, regulativer og takster, som fastsæt-
   tes af sagsøgte efter godkendelse af kommunalbestyrelsen i nordfyns kommune,
at det af sagsøgtes regulativ gældende på opkrævningstidspunktet, fremlagt som bilag 5,
   fremgår af afsnit 3.4., at såfremt forudsætningerne for de fastsatte og betalte anlægsbi-
   drag ændres, kan vandforsyningen forlange, at ejeren betaler den forøgelse af anlægsbi-
   dragene, der svarer til ændringen,
at der således siden 1995 - hvor det som bilag 5 fremlagte regulativ blev vedtaget af den
   daværende otterup kommune - har været hjemmel til at opkræve supplerende anlægs-
   bidrag ved senere ændret anvendelse eller om- eller tilbygning,
at bestemmelsen i regulativets afsnit 3.4. i øvrigt indholdsmæssigt svarer til afsnit 12.8. i
   normalregulativet i vejledning nr. 9707 og således er udtryk for almindelig standard
   ordlyd,
at det af takstbladet for 2008, fremlagt som bilag 1, fremgår, at der kan opkræves supple-
   rende anlægsbidrag, ligesom udregningsmodellen er angivet,
at det slet ikke er et lovmæssigt krav, at taksterne skal fremgå af takstbladet, jf. således
   by- og landsskabsstyrelsens svar på spørgsmål 1 og 6, indeholdt i brevet fremlagt som
   bilag 13,
at der i øvrigt ikke er nogen lovmæssige krav til udformningen af takstblade overhovedet,
   jf. by- og landsskabsstyrelsens besvarelse af spørgsmål 7 i det fremlagte bilag 13,
at betingelserne for opkrævning af supplerende anlægsbidrag herefter er, (i) at der jf. punkt
   3.4 i regulativet skal være sket en ændret anvendelse af ejendommen, således at forud-
   sætningerne er forandret, og (ii) at denne ændring skal have forårsaget en væsentlig
   stigning i vandforbruget, jf. således by- og landsskabsstyrelsens besvarelse af spørgs-
   mål 2a,
at sagsøgers ejendom er blevet ændret fra en teltplads til en moderne campingplads, og at
   vandforbruget er blevet mangedoblet blot inden for de sidste 10 år, jf. bilag q, hvorfor
   betingelserne klart er opfyldt,
at sagsøgte ikke i 1968 ved den oprindelige tilslutning, jf. bilag g, betalte for nogen eksakt
   mængde vand (og at det i øvrigt er helt usandsynligt, at der dengang på teltpladsen var
   et årligt forbrug over 500 m3), hvorfor sagsøgte i dag er berettiget til at opkræve supple-
   rende anlægsbidrag for den forøgelse af sagsøgers vandforbrug – ud over 500 m3 – som
                                                - 10 -
       har fundet sted siden, jf. således principperne i u2007.1173ø hvor en tilsvarende op-
       krævning tillige fandtes at have tilstrækkelig hjemmel,
at     sagsøger i øvrigt i henhold til afsnit 9 i det gældende regulativ, fremlagt som bilag 5,
       har været forpligtet til løbende at oplyse såvel nordfyns kommune som sagsøgte om
       påtænkte ændringer af sin virksomhed, hvilket ikke er sket,
at     sagsøger som følge af ovenstående reelt har gjort det umuligt for sagsøgte at indrette sin
       forsyningsvirksomhed til den aktuelle situation, hvilket sagsøger ikke bør opnå vinding
       ved, og
at     sagen i det hele er identisk med sagen refereret i u2007.1173ø.
for så vidt angår sagsøgers argument om tilbagevirkende kraft, gøres det isoleret gældende
at     der således siden 1995 - hvor det som bilag 5 fremlagte regulativ blev vedtaget af den
       daværende otterup kommune - har været hjemmel til at opkræve supplerende anlægs-
       bidrag ved senere ændret anvendelse eller om- eller tilbygning,
at     det ikke er et lovmæssigt krav, at taksterne skal fremgå af takstbladet, jf. således by- og
       landsskabsstyrelsens svar på spørgsmål 1 og 6, indeholdt i brevet fremlagt som bilag
       13,
at     det i øvrigt af takstbladet for 2008, fremlagt som bilag 1, fremgår, at der kan opkræves
       supplerende anlægsbidrag, ligesom udregningsmodellen er angivet,
at     der ved opkrævning af supplerende anlægsbidrag kan kræves bidrag i forhold til den
       forøgelse i vandforbruget, der har fundet sted siden den oprindelige indbetaling, jf. såle-
       des principperne fastlagt i u2007.1173ø,
at     østre landsret i u2007.1173ø tillod opkrævning af supplerende anlægsbidrag på
       samme vis, hvor både regulativet og takstbladet var ændret undervejs, ganske som i
       denne sag,
at     det i øvrigt indirekte fremgår af naturstyrelsens besvarelse af spørgsmål 16 i brevet af
       2. februar 2012, at opkrævninger ved løbende større og større vandforbrug kan ske på
       denne vis, og
at     sagsøgers forståelse af bestemmelsen reelt ville gøre, at der aldrig ville kunne opkræves
       supplerende anlægsbidrag, da ændringer jo altid vil være fremadrettede og sammenligne
       med tidligere forbrug bagud i tiden.
med hensyn til sagsøgers anbringende om manglende sammenhæng mellem forbrug og ud-
gifter gøres det gældende
at     der slet ikke kræves nogen sammenhæng mellem sagsøgers forøgede vandforbrug og de
       udgifter, som sagsøgte har afholdt, jf. således by og landsskabsstyrelsens besvarelse af
       spørgsmål 2a, sagsøgtes regulativ (og normalregulativet), og præmisserne i
       u2007.1173ø, som alle kun omtaler et forøget vandforbrug, samt ikke mindst natursty-
                                               - 11 -
     relsens besvarelse af spørgsmål 10, hvoraf det klart fremgår, at der ikke kræves en sådan
     sammenhæng, og
at   sagsøgers forøgede vandforbrug i øvrigt uden sammenligning har medført forøgede om-
     kostninger, allerede af den grund, at sagsøgte nu står for mere end 25% af det samlede
     vandforbrug og dermed også for en væsentlig del af slitagen på systemet.
vedrørende sagsøges anbringende om en manglende investeringsplan gøres det gældende
at   hverken den tidligere otterup kommune eller nu nordfyns kommune før i 2009 kræ-
     vede, at sagsøgte udarbejdede en egentlig investeringsplan,
at   det intetsteds fremgår, at der er krav om at udarbejde en egentlig, fysisk investerings-
     plan,
at   sagsøgte naturligvis løbende har forholdt sig til sit investerings- og vedligeholdelsesbe-
     hov, jf. således den som bilag w fremlagte rapport samt ikke mindst budgetangivelserne
     i årsrapporterne for sagsøgte, fremlagt som bilag y-ab, ag og ah, som i øvrigt vil
     blive uddybet under parts- og vidneforklaringerne og
at   sagsøgte, som mange andre små vandværker, drives på frivillig basis, og derfor ikke kan
     vurderes på professionelt niveau.
endeligt gøres det vedrørende hvile-i-sig-selv princippet gældende
at   sagsøgtes formueforhold skal sammenholdes med de aktuelle og potentielle udgifter
     over en årrække og ikke kan ses isoleret for et enkelt år, jf. således miljøstyrelsens vej-
     ledning, fremlagt som bilag 7, side 17,
at   det udtrykkeligt fremgår af vandforsyningslovens § 52a, stk. 1 (både i tidligere og
     nuværende udformning), at der i hvile-i-sig-selv princippet skal medregnes ”henlæggel-
     ser til nyinvesteringer”,
at   en vis formue, henlagt som ”buffer” til uforudsete udgifter naturligvis er i orden, jf. bi-
     lag aj, og at en sådan henlagt formue skal ses i lyset af det samlede anlægs værdi,
at   de fremlagte årsrapporter fra sagsøgte, særligt bilag aa, ab, ag og ah, klart
     dokumenterer, at sagsøgte har afholdt endog betydelige udgifter, da egenkapitalen såle-
     des er faldet fra 4,7 mio. kr. i 2008 (bilag aa) til 3,3 mio. kr. i 2011 (bilag ah),
at   nordfyns kommune i øvrigt ved sine årlige godkendelser af sagsøgtes takstblade, bilag
     s, t, u, v, ad, ae og af, tillige har godkendt og forholdt sig til hvile-i-sig-selv prin-
     cippet, jf. således by- og landsskabsstyrelsens besvarelse af spørgsmål 3 i bilag 13,
     hvilket i sig selv taler for, at reglerne ikke er overtrådt, og
at   en formue på ca. 5,6 mio. kr. i egenkapital hos otterup vandværk, jf. bilag ak
     tilsyneladende ikke udgør nogen overtrædelse af hvile-i-sig-selv princippet.
rettens begrundelse og afgørelse
                                                - 12 -
der er mellem parterne enighed om, at andelsselskabet hasmark strands vandforsyning har
udfærdiget et regulativ i 2005, som otterup kommune har godkendt, og som indeholder en
hjemmel til forøgelse af anlægsbidrag i punkt 3.4 svarende til miljøstyrelsens normalregula-
tiv. der er ligeledes enighed om, at nordfyns kommune har godkendt takstbladet for 2008,
hvoraf beregningsmetoden for betaling af merforbrug i forhold til tidligere betalt tilslutnings-
bidrag for institutioner og erhverv fremgår. endelig er der enighed om, at vandforbruget for
sagsøgerens ejendom er steget fra et forbrug på 330 kubikmeter for perioden 1. september
2001 til 1. september 2002, forud for sagsøgerens overtagelse, og til 10.703 kubikmeter for
perioden 5. februar 2007 til 3. februar 2008. på baggrund af en aflæsning for 2009 og lars
skifters forklaring er det ikke godtgjort, at vandforbruget er reduceret før i år 2011, hvor lars
skifter har forklaret, at forbruget er faldet til 8.000 kubikmeter.
det må lægges til grund, at den tidligere ejer har betalt anlægsbidrag, som alle andre lods-
ejere, at forbrugerne ikke har været opdelt i takstgrupper efter forbrug, og at der dermed ikke
har været en overgrænse for vandforbruget.
da regulativet er udfærdiget og godkendt som anført i vandløbslovens § 55, da den omtvi-
stede bestemmelse er i overensstemmelse med det miljøministeren udarbejdede regulativ, og
da kommunen har godkendt takstbladet for 2008, hvori beregningsmetoden for merforbrug i
forhold til tidligere betalt tilslutningsbidrag er indeholdt, findes der at være fornøden hjemmel
til at opkræve supplerende anlægsbidrag.
da den forrige ejer har betalt anlægsbidrag som alle andre lodsejere, da en grundtakst på 500
kubikmeter forekommer at være en rimelig grænse for almindelige aftagere, og da der er kon-
stateret et meget betydeligt merforbrug, er betingelserne for at opkræve supplerende anlægs-
bidrag opfyldt.
idet kommunen har godkendt beregningsmetoden i takstbladet, og da beregningen i nærvæ-
rende sag følger den anviste beregningsmetode, har konkret godkendelse fra kommunen side
ikke været påkrævet. under henvisning til at der ved beregningen af merforbruget er regnet
med merforbrug udover 500 kubikmeter, findes beregningen alene at være sket for et beløb,
der svarer til ændringen i det forbrug, der var indeholdt i den tidligere betaling og til det kon-
staterede merforbrug. det bemærkes herved, at det er ubestridt, at sagsøgte indtil februar 2008
anvendte 10.700 kubikmeter pr. år, og at det ikke er gjort gældende eller dokumenteret, at
forbruget i 2008, 2009 og 2010 er faldet.
der er ikke krav om, at et supplerende anlægsbidrag modsvares af en tilsvarende udgift ved
levering af vand.
idet det på baggrund af vidneforklaringerne må lægges til grund, at bestyrelsen i det sagsøgte
selskab gennem flere år havde drøftet nødvendige renoveringer af hovedledninger, målere og
vandværk og da det er godtgjort, at andelsselskabet i årene 2009, 2010 og 2011 har afholdt
betydelige omkostninger til blandt andet udskiftning af dele af hovedledningen og som følge
heraf har haft et ikke ubetydeligt negativt resultat, findes opkrævningen ikke at være i strid
med "hvile i sig selv" princippet.
som følge heraf vil sagsøgte være at frifinde.
på baggrund af dommens resultat og landsretspræsidenternes vejledende takster, hvorved be-
mærkes, at der er under sagen er indhentet to udtalelser fra miljøstyrelsen, der har karakter af
                                          - 13 -
syn- og skønserklæringer, bestemmer retten, at sagsøgeren til sagsøgte i sagsomkostninger
skal betale 50.000 kr.
thi kendes for ret:
andelsselskabet hasmark strands vandforsyning frifindes.
hasmark strand feriepark aps skal inden 14 dage til andelsselskabet hasmark strands
vandforsyning i sagsomkostninger betale 50.000 kr.