text:
                             højesterets dom
                           afsagt mandag den 2. april 2012
sag 484/2007
(1. afdeling)
søren larsen
(advokat birgitte pedersen)
mod
jan hartmann
(advokat peder fihl)
og
vestas wind systems a/s
(advokat lotte eskesen)
i tidligere instans er afsagt dom af vestre landsrets 5. afdeling den 16. november 2007.
i pådømmelsen har deltaget fem dommere: jytte scharling, niels grubbe, thomas rørdam,
jon stokholm og lars hjortnæs.
påstande
appellanten, søren larsen, har gentaget sine påstande.
indstævnte jan hartmann har over for søren larsens påstande påstået stadfæstelse. jan hart-
mann har over for vestas wind systems a/s gentaget sine påstande.
indstævnte vestas wind systems a/s har over for søren larsens påstande påstået stadfæ-
stelse. vestas har over for jan hartmann gentaget sine påstande.
anbringender
søren larsen har gentaget sine anbringender og har i forhold til jan hartmann navnlig anført,
at vindmøllen ifølge søren gerdings skønserklæring af 22. juli 2011 har en væsentligt lavere
elproduktion end det, der fremgår af vestas’ beregning af 30. april 2002, og som i forbindelse
                                              - 2 -
med købet blev oplyst af jan hartmann ved udlevering af beregningen. møllen er derfor be-
hæftet med en værdiforringende mangel. jan hartmann har garanteret eller tilsikret, at møl-
lens årlige energiproduktion var som beregnet af vestas, og søren larsen har derfor krav på
erstatning svarende til den mistede indtægt i møllens forventede levetid. alternativt har han
krav på et forholdsmæssigt afslag på ikke under 1.275.000 kr. som anslået i jesper metos
skønserklæring af 26. juni 2007.
i forhold til vestas har søren larsen navnlig anført, at vestas har beregnet vindmøllens pro-
duktionsevne som en del af sin ydelse i forbindelse med salget af møllen til dansk vindkraft
entreprise a/s, og vestas var bekendt med, at møllen ville blive solgt videre, og at senere
erhververe af vindmøllen måtte forventes at lægge vægt på en sådan beregning som grundlag
for rentabilitetsvurderinger. vestas har ved udførelsen af produktionsberegningerne begået en
klar professionel fejl vedrørende en væsentlig egenskab ved den solgte mølle. vestas har ikke
fraskrevet sig ansvar for, at produktionsevneberegningen er udført fagligt korrekt. vestas er
på denne baggrund erstatningsansvarlig direkte over for søren larsen enten efter grundsæt-
ningen om kontraktsafhængigt retsbrudsansvar eller efter almindelige principper om legal
cession.
jan hartmann har gentaget sine anbringender og har i forhold til søren larsen supplerende
anført bl.a., at vindmøllen, uanset at den producerer mindre end beregnet af vestas, ikke er
behæftet med en retligt relevant mangel, idet spørgsmålet om møllens årlige energiproduktion
ikke er omtalt i købsaftalen. under alle omstændigheder er det ikke en mangel ved møllen, at
en skønnet produktionsevne viser sig ikke at holde stik. med hensyn til det økonomiske krav
har søren larsen ikke forsøgt nærmere at godtgøre, hvilken pris parterne ville have aftalt,
hvis de havde haft korrekte oplysninger om produktionsevnen.
vestas har gentaget sine anbringender og har i forhold til søren larsen supplerende anført
bl.a., at vindmøllen ikke er mangelfuld i forholdet mellem vestas som sælger og dansk vind-
kraft som køber. endvidere var søren larsen bekendt med – eller burde have været bekendt
med – købsaftalen mellem vestas og dansk vindkraft med den heri indeholdte ansvarsbe-
grænsning. formålet med vestas’ produktionsevneberegning var at opnå forsikringsdækning,
hvilket søren larsen vidste. forsikringsdækningen er for køberen værnet mod den økonomi-
ske virkning af en lavere årsproduktion end beregnet. søren larsen har bevisbyrden for, at
han ikke kendte til den alternative og lavere beregning, der var foretaget af energi- og miljø-
data for dansk vindkraft i forbindelse med dansk vindkrafts køb af møllen fra vestas, og
                                              - 3 -
denne bevisbyrde er ikke løftet. søren larsen har også udvist egen skyld, idet han burde have
fået gennemført en yderligere beregning af møllens produktionsevne i forbindelse med sit køb
af møllen. vestas bærer ikke risikoen for, at søren larsens forventninger til produktionsevnen
eventuelt er blevet skuffede, idet vestas ikke har forårsaget sådanne forventninger.
supplerende sagsfremstilling
under en subsidiær forklaring den 28. oktober 2008 oplyste gert jensen, dansk vindkraft
entreprise, at en medarbejder ved energi- og miljødata den 10. april 2002 for dansk vind-
kraft entreprise havde beregnet vindmøllens produktionsevne til 1.068,5 mwh efter fradrag
af 10 %. på denne baggrund gjorde jan hartmann og vestas gældende, at skønsmanden, per
nielsen, som direktør for energi- og miljødata var inhabil som skønsmand.
i højesterets ankeudvalgs kendelse af 21. juli 2009 hedder det bl.a.:
      ”højesterets begrundelse og resultat
      højesteret finder, at der ikke er grundlag for at antage, at jan hartmann og vestas wind
      system a/s tidligere end på retsmødet den 28. oktober 2008 var bekendt med, at
      energi- og miljødata i april 2002 havde udarbejdet en beregning vedrørende den omtvi-
      stede vindmølles produktionsevne. da indsigelserne mod skønsmandens habilitet er
      fremsat i breve modtaget den 3. oktober 2008 og 4. november 2008, er indsigelserne
      rettidige, jf. retsplejelovens § 200.
      energi- og miljødata har som anført i april 2002 udarbejdet en beregning vedrørende
      vindmøllens produktionsevne. højesteret finder, at dette forhold medfører, at per niel-
      sen, der dengang var og stadig er direktør i energi- og miljødata, ikke burde have været
      udmeldt som syn- og skønsmand, jf. retsplejelovens § 197, stk. 1. jan hartmanns og
      vestas wind system a/s´ indsigelse tages derfor til følge.
                                            thi bestemmes:
      jan hartmanns og vestas wind system a/s’ anmodning om, at syn- og skønsmanden,
      ingeniør per nielsen, ikke afgiver yderligere forklaringer eller besvarer yderligere
      spørgsmål i sagen, at hans erklæring af 4. september 2006 udgår af sagen samt at der ses
      bort fra referatet af skønserklæringen og referatet af hans forklaringer i vestre landsrets
      dom, tages til følge.”
højesteret udmeldte herefter nyt syn og skøn med søren gjerding, cowi, som skønsmand.
                                              - 4 -
i syns- og skønsrapport af 22. juli 2011 fra søren gjerding hedder det bl.a.:
      spørgsmål a
      ”sagsøgerens spørgsmål 1 [hvilken årlig energiproduktion vil sagsøgerens vindmølle
      have ved et normalt vindår?] ønskes besvaret ud fra de produktionstal, der foreligger for
      møllens produktion fra igangsætning til dato med eventuel korrektion for perioder, hvor
      møllen har været ude af drift som følge af serviceeftersyn og/eller reparationer.”
      svar
      ”…
      det skal bemærkes at møllens rådighed for perioden er blevet oplyst til 100 %. i praksis
      har rådigheden ikke været 100 % men så tæt på at de 100 % er en retvisende tilnær-
      melse.
      den gennemsnitlige omregnede forventede årsproduktion baseret på aktuel årsproduk-
      tion og vind indeks for det aktuelle år over en 8 års periode fra 2003 til 2010 er:
      forventet årsproduktion:                                         1.020,7 mwt/år”
      spørgsmål c
      ”syns-og skønsmanden bedes oplyse, om den af [vestas den 3. maj 2002] udarbejdede
      energiproduktionsberegning udarbejdet før møllens opstilling som er godkendt af an-
      ders amby …, herunder de i forbindelse med beregningen eventuelt foretagne skøn, er
      behæftet med fejl?”
      svar
      ”som det fremgår af tabel 1 ligger cowi, emd og vestas henholdsvis på 2,2 %, 6,0 %
      og 26,5 % over forventet årsproduktion baseret på aktuel produktion.
      skønsmanden vurderer at der ikke er begået regnefejl i forbindelse med udarbejdelse af
      windpro beregningen…
      skønsmanden vurderer at anvendelse af windpro med ruheds-beskrivelse var alminde-
      lig praksis, samt at vestas har udført detaljerede vurderinger af ruheds-skift i henhold til
      metoden, og at der derfor ikke er begået fejl i valg eller brug af metode.
      skønsmanden har gennemgået ruheds-vurderingerne i [beregningen] og må konkludere
      at stort set alle benyttede ruheder, meget undervurderer landskabselementets ruhed som
      element i en windpro beregning.
      landskabstypen med spredte skove, gårde, landsbyer og læhegn ligger i den vanskelige
      og mere usikre ende af vindmølleplaceringer som skal vurderes, og det er skønsman-
      dens erfaring at fejlskøn for denne type landskaber var ”almindelige” i 1980’erne på
      grund af manglende viden om effekten på mølleproduktionen. i 1990’erne blev denne
      viden større og vurderingsfejl aftog tilsvarende. i 2000’erne burde vurderingsfejl af den
      størrelsesorden som er indeholdt i vestas’ beregning ikke forekomme, da det vurderes
                                               - 5 -
       at viden om effekten var almindelig viden indenfor specialister, som udførte denne type
       analyser.
       skønsmanden vurderer at vestas har begået en fejl i forbindelse med at omsætte det
       aktuelle landskab til ruheder i windpro og dermed overvurderet den forventede pro-
       duktion for den aktuelle vindmølle.”
i bilag 4 til erklæringen anføres bl.a.:
       ”hvilken årlig energiproduktion vil sagsøgerens vindmølle have ved et normalt år?
       windpro beregningen af den årlige energiproduktion er udført på bedst mulig måde
       med de forudsætninger man havde i 2002:
       •   dk danmark ’92 vindstatistikken brugt, da det var den nyeste tilgængelige vind-
           statistik for danmark i windpro i 2002.
       •   ruhedsvurdering udført i 2011 og som i henhold til udtalelse af keld nielsen om
           udviklingen af landskabet omkring møllen er identisk med den ruhedsvurdering som
           konsulenten ville have udført i 2002. det skal bemærkes at de buske som er fjernet
           ikke har betydning for windpro beregningen.
       •   emd effektkurve fra windpro. (ref. bilag a)
       cowi estimerer den årlige energiproduktion (aepbrutto) ved benyttelse af ovenstående
       forudsætninger til:
                         aepbrutto = 1.144,1 mwh
       et windpro udskrift er vedlagt i bilag a.
       det bør bemærkes at vindstatistikken siden hen er blevet korrigeret, og nu benyttes dk
       danmark ’07. vindstatistikken fra ’92 giver en langtidsproduktion der er ca. 7 %
       højere end ved brug af vindstatistikken fra ’07.”
af den windpro-udskrift, som er vedhæftet som bilag a, fremgår, at den årlige energipro-
duktion er beregnet til 1.030 mwh efter fradrag af 10 %.
for højesteret er fremlagt den bilagsmappe til entreprisekontrakt, som søren larsen i forbin-
delse med købet modtog fra jan hartmann ifølge begges forklaring. bilagsmappen bærer
dansk vindkraft entreprises logo, og på forsiden anføres:
                                               - 6 -
                                             ”bilags-mappe
                                                   til
                                          entreprisekontrakt
                                                   for
                                 1 stk. vestas v47-660 kw vindmølle
                                      på matr.nr. 4d, hampen by,
                                              nørre snede
      indhold:
      1.   almindelige betingelser for bygge- og anlægsvirksomhed (ab-92).
      2.   kortudsnit 1:25.000, angivende vindmølle-placeringen.
      3.   matrikelrids 1:4.000 angivende vindmøllernes placering.
      4.   uvildig produktionsberegning.
      5.   forsikringsselskabet codans betingelser for ”vindmølle-forsikring”.
      6.   tekniske (generel)specifikationer for vestas 660 kw vindmølle.
      7.   typegodkendelse af vestas 600 kw vindmølle.
      8.   nr. snedes kommunes byggetilladelse dateret den 23. januar 2002.
      9.   formulering af bygherrens sikkerheds-stillelse overfor entreprenøren.
      10.  servitutdokumenter på matr.nr. 4d, hampen by, nørre snede.”
den under pkt. 4 nævnte ”uvildig produktionsberegning” er identisk med vestas’ estimat af
30. april 2002, hvori den årlige energiproduktion er angivet til 1.283 mwh efter fradrag af 10
%.
forklaringer
til brug for højesteret er der afgivet supplerende forklaring af søren larsen, forklaring af
gert jensen og supplerende forklaring af jan hartmann, anders amby og jesper meto.
søren larsen har forklaret, at vindmøllen efter nu at have været i drift i 6 år har produceret
5,8 millioner kwh mod oprindelig beregnet knap 8,0 millioner kwh. vindmøllen har således
haft en energiproduktion, der er omkring 30 % mindre i forhold til den beregning, som han
modtog af jan hartmann ved sit køb af vindmøllen. han kontrollerede flere gange vindmøl-
lens data inden overtagelsesdagen den 1. december 2002, men når han ikke fandt anledning til
at reagere, således som det fremgår af hans forklaring for landsretten, skal dette ses på bag-
grund af, at der var tale om målinger over en forholdsvis kort periode på 2 måneder. han er
ikke længere i besiddelse af disse data fra sine kontroller før overtagelsesdagen. han havde
inden købet mange drøftelser med jan hartmann, men det angik hovedsagelig spørgsmål om
                                              - 7 -
financieringen af vindmøllen. de drøftede dog også beregningen af vindmøllens energipro-
duktion. der blev ikke under disse drøftelser talt direkte om nogen garanti for energiprodukti-
onen, men det lå i hele diskussionen mellem ham og jan hartmann, at vestas’ beregning i
estimatet af 30. april 2002 måtte anses som en garanti. dette blev understreget af, at jan
hartmann som forsikringsassurandør ville tegne en forsikring for vindmøllens energiproduk-
tion på 95 % mod normalt 90 %. han lagde stor vægt på, at det var vestas, der havde udar-
bejdet beregningen, og at der var tale om en uvildig beregning, således som dette fremgår af
indholdsfortegnelsen i den udleverede mappe. det var derfor hans opfattelse, at beregningen
var fuldstændig korrekt. han er ikke bekendt med, hvem der har udarbejdet den pågældende
mappe, men der står ”vestas” uden på mappen. inden sin underskrivelse af købsaftalen fik
han af jan hartmann udleveret den beregning, der er dateret den 30. april 2002. han har alene
modtaget denne ene beregning forud for sit køb af vindmøllen. han opfattede vestas som en
særdeles respekteret producent af vindmøller, og ”i og med, at der forelå to beregninger, gik
(han) ud fra, at man kunne stole på beregningen fra vestas, selv om vestas ikke var uvildig i
egentlig forstand”. han er først efter købet af vindmøllen blevet bekendt med den anden be-
regning af 3. maj 2002, der er godkendt af anders amby. det er ikke helt korrekt, når det i
gengivelsen af hans forklaring i landsrettens dom fremgår, at han og jan hartmann ikke drøf-
tede, at jan hartmann skulle indestå for eller på anden måde garantere for vindmøllens pro-
duktion. han kan ikke huske det nøjagtige ordvalg, da han afgav denne forklaring, men han
har nok rettelig sagt, at han og jan hartmann drøftede energiberegningen fra vestas, og at jan
hartmann herunder ikke sagde noget om, at han indestod for beregningen. han har ikke i for-
bindelse med købet af vindmøllen fået udarbejdet et budget, men han havde på grundlag af
den foreliggende beregning af vindmøllens energiproduktion fået sin revisor til at foretage en
vurdering af, hvorvidt økonomien kunne hænge sammen. han overvejede ikke at indhente en
uvildig vurdering af vestas’ beregning, ligesom han ikke i øvrigt overvejede at få foretaget
andre beregninger. han besluttede at købe vindmøllen, fordi han anså købet som en fornuftig
investering. det spillede også ind, at han derved kunne sikre sig et afskrivningsgrundlag, men
hans beslutning om at købe møllen var dog ikke udelukkende begrundet i skattemæssige hen-
syn. han har i henhold til vindmølleforsikringen hos codan fået udbetalt erstatning svarende
til differencen op til 95 % beregnet i forhold til en årlig energiproduktion på 1.354.130 kwh
og med fradrag af en selvrisiko på 15 %. der er alene udbetalt erstatning af forsikringsselska-
bet for den mistede produktion i en 5-årig periode. han havde oprindelig opfattet det således,
at han havde mulighed for at tegne forsikringsdækning for 7 år, men det viste sig ikke at
kunne lade sig gøre.
                                               - 8 -
gert jensen har forklaret, at han gennem 20 år har drevet virksomheden dansk vindkraft en-
treprise a/s (herefter dansk vindkraft). han har ikke drøftet sagen med nogen af parterne
eller deres advokater forud for denne vidneforklaring. dansk vindkraft er beskæftiget med
udvikling af blandt andet nøglefærdige projekter, herunder byggeprojekter og totalentreprise
vedrørende opførelse af vindmøller. arbejdet består først og fremmest i at finde et egnet sted
at placere vindmøllerne samt indhente de fornødne byggetilladelser. der vil typisk være tale
om et projekt omfattende omkring én til 10 eller 15 vindmøller alt afhængig af kundens be-
hov. i 2001/02 opførte dansk vindkraft således årligt 80-90 vindmøller over hele landet sva-
rende til omkring 20 % af det samlede antal vindmøller, der blev opsat i danmark. når der er
fundet et egnet sted til placering af vindmøllen, tages der kontakt til vedkommende lodsejer
for at indgå en aftale om at kunne disponere over arealet. der skal herefter indhentes bygge-
tilladelser, ligesom der ved større projekter skal udarbejdes lokalplaner. der var ikke på dette
tidspunkt krav om, at der tillige skulle foreligge en wwm-godkendelse, således som det nu er
tilfældet. dansk vindkraft havde ikke nogen formaliseret samarbejdsaftale med vestas, men
havde en indkøbsaftale med såvel vestas som micon. på daværende tidspunkt købte dansk
vindkraft omkring 80 % af sine vindmøller hos vestas. han vil anslå, at dansk vindkraft
sammen med et konkurrerende selskab sad på over halvdelen af vestas’ danske marked. ind-
købsaftalen gav dansk vindkraft mulighed for en opnå en bedre pris ved at købe vindmøl-
lerne i større puljer. den pris, som dansk vindkraft skulle betale for vindmøllen hos vestas,
var den samme uanset hvor møllen blev placeret. vindmøllens pris ved dansk vindkrafts
videresalg af projektet til kunden var derimod afhængig af forskellige faktorer, herunder en
beregning af vindmøllens produktionsevne, hvilket var en væsentlig faktor for prisdannelsen.
der kunne således ved et videresalg være forskellige priser på den samme type mølle alt af-
hængig af det konkrete projekt. der er i dag adgang til rimelige gode statistiske oplysninger til
brug for beregningen af en vindmølles produktionsevne, hvilket ikke var tilfældet i 2001/02,
hvor beregningerne primært var baseret på subjektive vurderinger, som typisk blev foretaget
af fabrikanten. han kan huske projektet vedrørende den pågældende vindmølle i hampen,
som vestas havde fået byggetilladelse til, og hvor en efterfølgende beregning foretaget af
energi- og miljødata viste en energiproduktion, der lå 20 % under den beregning, som vestas
selv havde udarbejdet i april måned 2002. han er bekendt med, at energi- og miljødatas be-
regning er dateret den 20. april 2002, og at den viste en årlig energiproduktion på 1.180.000
kwh. disse beregninger blev udleveret sammen med en mappe med alle bilag til peter allan
nielsen, der købte projektet. peter allan nielsen videresolgte senere projektet i forbindelse
med, at han købte et større projekt. der vil ved udvikling og salg af nøglefærdige projekter i
dag være foretaget mindst 3 beregninger af en vindmølles energiproduktion. det er hans erfa-
                                                - 9 -
ring, at der ofte vil være store forskelle på resultaterne i disse beregninger. det er almindeligt,
at der kan være en usikkerhed på sådanne beregninger på 10 %, ligesom det ikke er usædvan-
ligt, at der kan være en difference mellem flere beregninger på op til 20 % og i tilfælde endnu
mere. det gælder i såvel opadgående som nedadgående retning. det vil være utænkeligt, at
der ikke foreligger mindst to beregninger vedrørende projektet. hvis den anden beregning
viser en energiproduktion, der er 20 % mindre i forhold til den første beregning, vil der blive
lavet endnu en beregning. det vil typisk være i form af en uvildig beregning foretaget af
energi- og miljødata. det var sædvanlig praksis i stort set alle projekter. vestas solgte også
selv færdige vindmølleprojekter, og i disse tilfælde har der alene foreligget vestas egne
beregninger. efter hans opfattelse har vestas et godt ry indenfor branchen, og han kan ikke
genkende påstanden om, at vestas’ beregninger generelt har ligget i overkanten. købekon-
trakten med vestas er en standardkontrakt, der er udarbejdet af vestas. der blev i henhold til
kontraktens § 8 tegnet en forsikring, der blandt andet dækkede produktionsberegningen. for-
sikringen dækker således fejl i selve beregningen af vindmøllens energiproduktion, men den
dækker ikke det forhold, at der i et givet år ikke produceres tilstrækkelig energi i forhold til
den estimerede årsproduktion som følge af et lavt vindindeks. den angivne årlige energipro-
duktion er i sagens natur afhængig af en given vindmængde. der har med hensyn til mængden
af vind generelt været tale om meget dårlige år siden 2002. det var almindeligt, at der tidli-
gere kunne være en forskel på 30 % mellem den faktiske og den estimerede energiproduktion,
men omkring 2001/02 var denne margin i praksis nede på omkring 10 %. han har dog i en-
kelte tilfælde set differencer på op til 30 %. søren larsen fortalte, at han havde en anden
mølle ved tårs. det er et projekt, som dansk vindkraft også har gennemført. der var flere be-
regninger, som førte til, at det blev den samme type vestas-mølle, som blev opsat i hampen.
alle købere har været bistået af enten advokat eller revisor eller begge dele, og dansk vind-
kraft bistod køberne med at udarbejde budgetter over projektet. disse budgetter blev udarbej-
det ved brug af et godkendt regneprogram, som hele branchen anvendte. køberne vidste godt,
at der var en usikkerhed knyttet til vindmøllens produktion, og at vestas ikke indestod for den
beregnede energiproduktion. når dansk vindkraft videresolgte vindmøllerne, skete det med
den samme ansvarsfraskrivelse for energiberegningen, som fremgår af standardkontrakten
med vestas. der er ikke i dag noget samarbejde mellem dansk vindkraft og vestas. han har
ikke noget kendskab til, hvorvidt forsikringsselskabet i forbindelse med tegningen af vind-
mølleforsikringen har været bekendt med, at der forelå en anden beregning, der viste en ener-
giproduktion, som var 20 % mindre i forhold til den første beregning. en difference på 20 %
er som udgangspunkt betydelig, men kan muligvis forklares med, at også energi- og miljø-
data lavede forkerte beregninger. der er tale om beregninger, der ikke udelukkende er baseret
                                               - 10 -
på eksakte tal, men også på indikationer og vurderinger. endvidere er det sandsynligt, at der i
det konkrete tilfælde er blevet foretaget endnu en beregning, hvis resultat har lignet vestas’
beregning, og hvorefter man på denne baggrund har valgt at ”feje energi- og miljødatas be-
regning til side”. når beregningerne har anvendt værdien 1.425 mwh som udgangspunkt
skyldes det, at dette ifølge vestas er den pågældende vindmølles produktionsevne. det er i
forbindelse med dansk vindkrafts videresalg af projektet blevet sagt til køberen, at vestas’
beregning var behæftet med en vis usikkerhed, men det var noget, som køberen og dennes
pengeinstitut i forvejen selv var klar over. det var hverken dansk vindkraft eller vestas, der
tegnede forsikringer for møllen eller projektet, men derimod kunden selv. det var på davæ-
rende tidspunkt codan og if forsikring, der tegnede sådanne vindmølleforsikringer. han er
ikke bekendt med, om vestas havde nogen aftale med codan, herunder om vestas modtog
kopi af en eventuel forsikringspolice fra forsikringsselskabet. dansk vindkrafts kunder fik
altid udleveret en kopi af kontrakten med vestas, fordi der i denne kontrakt er nogle garanti-
bestemmelser, som videreføres til køberen i forbindelse med handlen.
jan hartmann har forklaret, at han ikke har opfattet beregningen af 30. april 2002 som en ga-
ranti fra vestas’ side, men som et grundlag for at tegne en forsikring. han har ikke med søren
larsen drøftet spørgsmålet om hvor stor en usikkerhed, der kunne være knyttet til en sådan
beregning. søren larsen har ikke over for ham på nogen måde givet udtryk for eller antydet,
at han betragtede beregningen som en garanti. han er først under retsmødet blevet bekendt
med, at der af energi- og miljødata har været foretaget en alternativ beregning af vindmøllens
produktion. han var alene bekendt med beregningen af 30. april 2002, da han købte vind-
møllen. han videregav derfor alene denne beregning til søren larsen i forbindelse med sit
salg af vindmøllen. han forudsatte selv, at vindmøllen indenfor en vis margin kunne produ-
cere 1.425,4 mwh årligt, således som dette fremgår af beregningen. han er bekendt med, at
codan på dette tidspunkt omkring 2002 tegnede forsikringer, der dækkede 95 % af den be-
regnede energiproduktion, hvis der var tale om en vestas-vindmølle. søren larsen havde i
forvejen en anden vindmølle, men besluttede at købe endnu en mølle. det var codan, der
gennem søren larsens daværende assurandør sørgede for at tegne forsikringen. han deltog i
mødet den 22. marts 2004 sammen med sin daværende advokat. han mener ikke at have ud-
talt sig som anført i referatet fra mødet. han har under mødet givet udtryk for, at han havde
disponeret i tillid til beregningen, idet han lagde vægt på, at beregningen var udarbejdet af
vestas, hvilket efter hans opfattelse var en sikkerhed for kvalitet. han har ikke foretaget no-
gen økonomiberegning sammen med søren larsen, ligesom han ikke har noget kendskab til
dennes forudsætninger for at købe vindmøllen. han er bekendt med, at søren larsen i for-
                                                - 11 -
bindelse med købet af vindmøllen foretog nogle beregninger, der tog udgangspunkt i vestas’
energiberegning, hvilket var den eneste beregning, som han og søren larsen på daværende
tidspunkt havde kendskab til. han beregnede sig en avance på 8 % ved salget af vindmøllen.
den samme dag, hvor han afleverede mappen med de originale bilag samt det tilhørende mo-
dem til søren larsen, kørte han omkring dansk vindkraft for at indhente en underskrift på
vejen ud til søren larsen. han udleverede mappen til søren larsen i ganske samme stand,
som han havde modtaget den fra dansk vindkraft.
anders amby har forklaret, at vestas ikke drøftede vindmøllens rentabilitet med dansk
vindkraft, men at man fra vestas’ side var klar over, at selskabets energiberegninger blev
anvendt i forbindelse med financieringen af de solgte vindmøller, herunder i det budgetmate-
riale, som dansk vindkraft udarbejdede til brug for salget. det gælder generelt, at der efter
placeringen af vindmøllen foretages en beregning af møllens energiproduktion, ligesom købe-
ren blev opfordret til at få lavet en alternativ beregning hos enten dansk vindkraft eller
energi- og miljødata. han har vedrørende den pågældende vindmølle kendskab til de to be-
regninger af henholdsvis 30. april 2002 og 3. maj 2002, men han er ikke bekendt med, at der
skulle foreligge en alternativ beregning fra energi- og miljødata, som viser en årlig energi-
produktion på 1.180.000 kwh. beregningerne er foretaget ved benyttelse af et anerkendt pro-
gram windpro, der er baseret på statistiske oplysninger og måledata for området sammen-
holdt med en visuel vurdering af det terræn, hvor vindmøllen er placeret. salget af vindmøllen
sker ved en standardkontrakt, hvor der tilbydes køberen mulighed for at tegne en forsikring.
vestas havde på daværende tidspunkt en samarbejdsaftale med if forsikring, men ikke med
codan. hvis der er fejl i beregningen af vindmøllens produktion, vil dette være omfattet af
forsikringen. det er derimod ikke muligt at forsikre sig mod en lavere produktion som følge
af et ringere vindindeks end forudsat i beregningen. det er i givet fald kunden selv, der tegner
forsikringen. han er fortsat enig i skønsmandens opfattelse af, at den fysiske vurdering af ter-
rænet ved mølleplaceringen ikke stemmer helt med den vurdering, som man umiddelbart får
på grundlag af et kort over området. den visuelle vurdering af terrænet kan således ændre sig
alt efter årstiden. alle beregninger blev godkendt af ham. det er ikke sædvanligt, at der blev
foretaget flere beregninger vedrørende den samme vindmølle, hvilket i dette tilfælde skyldes,
at den pågældende medarbejder, der havde foretaget besigtigelsen af området, ikke længere
var ansat hos vestas på det tidspunkt, hvor han skulle godkende beregningen. det blev derfor
besluttet at lave en kontrolberegning. det vil være muligt at foretage en fysisk vindmåling på
det sted, hvor vindmøllen skal placeres, hvilket vil give et bedre beregningsgrundlag. dette
forudsætter imidlertid, at der opsættes en målemast på stedet med henblik på at indhente må-
                                             - 12 -
leværdier gennem et års tid. der er tale om en rimelig kostbar fremgangsmåde, der alene an-
vendes ved større projekter, og ikke ved opsætning af en enkelt vindmølle. når oplysningerne
om den estimerede årsproduktion ikke er udfyldt i købekontraktens § 8 skyldes det, at kon-
trakten med dansk vindkraft blev indgået inden den nærmere placering af vindmøllen var
fastlagt, hvilket er ganske sædvanligt. når det efterfølgende var blevet besluttet, hvor vind-
møllen skulle opsættes, blev der lavet en energiberegning, hvorefter der blev udarbejdet et
tillæg til kontrakten med disse oplysninger. det er af konkurrencemæssige årsager, at der i
kontrakten er tilbudt kunden et kombineret service- og garantiprodukt som en pakkeløsning,
herunder muligheden for at tegne en produktionsforsikring. han har gennem sit samarbejde
med dansk vindkraft haft kendskab til, at dansk vindkraft udleverede vestas’ energibereg-
ninger til køberne, ligesom han i tilfælde har set, at køberne har været i besiddelse af disse
beregninger. køberne ville i øvrigt også kunne rekvirere disse beregninger ved henvendelse
til vestas, men det skete sjældent.
jesper meto har forklaret, at han har opfattet energiberegningerne af 30. april 2002 og 3. maj
2002 som beregninger, der er foretaget i forhold til den konkrete placering af den pågældende
vindmølle. en sådan energiberegning vil være én af de faktorer, der indgår i vurderingen af
rentabiliteten ved at foretage en investering i vindmøllen, idet der må lægges vægt på forvent-
ningerne til møllens kapacitet og produktionsevne. han har som revisor ikke arbejdet med
udarbejdelse af prospekter vedrørende udbud af vindmøller. det er sædvanligt, at der ved ud-
arbejdelse af et sådant prospektmateriale indgår beregninger over vindmøllens produktion for
at kunne vurdere rentabiliteten af den eventuelle investering i møllen. forsikringsdækningen
har betydning for beregningen af et eventuelt driftstab. på appellantens advokats spørgsmål
om, hvorvidt han i sine beregninger har foretaget fradrag for udbetalinger i henhold til forsik-
ringsdækningen, må svaret blive ja og nej, idet han er blevet bedt om at foretage alternative
beregninger under disse to forudsætninger.
højesterets begrundelse og resultat
forholdet mellem søren larsen og jan hartmann
det er ubestridt, at jan hartmann i forbindelse med drøftelserne om salg af vindmøllen gav
søren larsen vestas’ produktionsevneberegning af 30. april 2002, hvorefter den årlige ener-
giproduktion er 1.283 mwh efter fradrag af 10 %. højesteret lægger til grund, at hverken jan
hartmann eller søren larsen forud for salget var bekendt med andre oplysninger om vind-
møllens beregnede produktionsevne.
                                             - 13 -
efter søren larsens og jan hartmanns forklaringer lægger højesteret til grund, at vestas’
produktionsevneberegning af 30. april 2002 var en del af grundlaget for parternes drøftelser
om pris og vilkår for søren larsens køb af vindmøllen, og at jan hartmann var klar over, at
søren larsen inden købet fik udarbejdet rentabilitetsberegninger med udgangspunkt i vestas’
beregning.
efter skønsmanden søren gjerdings besvarelse af spørgsmål c, jf. bilag a til erklæringen, må
en korrekt beregnet gennemsnitlig forventet årsproduktion for vindmøllen opstillet på det på-
gældende tidspunkt på den adresse, der er angivet i købsaftalen mellem søren larsen og jan
hartmann, antages at være 1.030 mwh, mens årsproduktionen efter vestas’ beregning af 30.
april 2002 som nævnt var 1.283 mwh. højesteret finder, at det må lægges til grund, at vind-
møllens produktionsevne med dens placering på den adresse, der er angivet i købsaftalen, er
som angivet af skønsmanden og dermed væsentligt mindre end, hvad jan hartmann oplyste
over for søren larsen ved aftalens indgåelse.
højesteret finder på denne baggrund, at vindmøllen er behæftet med en mangel.
der foreligger ikke noget ansvarsgrundlag i form af garanti eller tilsikring.
efter søren larsens og jan hartmanns forklaringer om deres drøftelser forud for købsaftalens
indgåelse finder højesteret, at købsaftalens bestemmelse, hvorefter vindmøllen sælges med de
”reklamationsrettigheder, jf. ab 92,”, som sælgeren ”måtte have over for dansk vindkraft
entreprise a/s”, og hvorefter sælgeren ”ikke herudover [yder] nogen form for garanti eller
reklamationsret på møllen”, ikke kan forstås således, at køberen er afskåret fra at gøre man-
gelsbeføjelser gældende, såfremt de oplysninger, som sælgeren har afgivet over for køberen
om møllens produktionsevne på det sted, hvor den er opstillet, ikke er korrekte.
søren larsen har derfor krav på et forholdsmæssigt afslag i købesummen.
et forholdsmæssigt afslag skal fastsættes med udgangspunkt i, hvad prisen for vindmøllen
ville have været uden manglen. søren larsen har opgjort sit krav alene på grundlag af det
skønnede driftstab i vindmøllens forventede levetid, men der foreligger ikke oplysninger om,
hvordan parterne har fastsat prisen for vindmøllen, og søren larsen har ikke fremlagt budget-
beregninger eller andet, der kan dokumentere, at prisen alene er fastsat på grundlag af de
                                             - 14 -
skønnede indtægter fra møllens drift. afslaget må derfor fastsættes skønsmæssigt, og højeste-
ret fastsætter på det foreliggende grundlag afslaget til 500.000 kr.
forholdet mellem søren larsen og vestas
efter skønsmanden søren gjerdings besvarelse af spørgsmål c tiltræder højesteret, at vestas
wind systems a/s har begået en professionel fejl ved vurderingen af den ruhedsfaktor, der
indgår i beregningen af vindmøllens energiproduktionsevne, således at produktionsevnen var
overvurderet i beregningen.
efter bevisførelsen, herunder anders ambys forklaring, lægger højesteret til grund, at vestas
var bekendt med, at de produktionsevneberegninger, som vestas foretog i forbindelse med
salg af vindmøller til dansk vindkraft entreprise a/s, blev anvendt i forbindelse med senere
erhververes finansiering af deres køb, og at dansk vindkraft således ved videresalg udleve-
rede energiberegningerne til køberne. det var derfor påregneligt for vestas, at det kunne med-
føre tab for senere erhververe, hvis vestas’ produktionsevneberegninger ikke var udført fag-
ligt korrekt.
højesteret finder på denne baggrund, at vestas er erstatningsansvarlig direkte over for søren
larsen.
højesteret finder endvidere, at søren larsen ikke har udvist egen skyld ved ikke forud for sit
køb at få udarbejdet en yderligere produktionsevneberegning.
med hensyn til vestas’ ansvar over for søren larsen er det uden betydning, om søren larsen
har reklameret rettidigt over for jan hartmann. det er endvidere uden betydning, om der fo-
religger en ansvarsfraskrivelse i forholdet mellem vestas og vestas’ medkontrahent dansk
vindkraft entreprise a/s.
erstatningens størrelse må fastsættes på grundlag af en vurdering af, hvad prisen for vind-
møllen ville have været for søren larsen, hvis vestas’ beregning havde været udført fagligt
korrekt. af de grunde, der er anført ovenfor om størrelsen af et forholdsmæssigt afslag, fast-
sættes erstatningen skønsmæssigt til 500.000 kr.
                                               - 15 -
forholdet mellem jan hartmann og vestas
under hensyn til, at vestas har handlet ansvarspådragende ved udarbejdelsen af produktions-
evneberegningen vedrørende den pågældende vindmølle, skal vestas friholde jan hartmann.
sagsomkostninger
efter sagens udfald og arbejdets omfang skal jan hartmann og vestas i sagsomkostninger for
landsret og højesteret i alt betale 120.000 kr. til søren larsen til dækning af advokatudgifter,
30.760 kr. til dækning af retsafgifter i forhold til det vundne beløb samt 320.052,14 kr. til
dækning af udgifter til syn og skøn ved søren gjerding og jesper meto, i alt 470.812,14 kr.
i øvrigt skal ingen af parterne betale sagsomkostninger til nogen anden part.
                                       thi kendes for ret:
jan hartmann og vestas wind systems a/s skal betale i alt 500.000 kr. med procesrente fra
sagens anlæg den 19. april 2005 til søren larsen.
jan hartmann og vestas wind systems a/s skal i sagsomkostninger for landsret og højeste-
ret betale i alt 470.812,14 kr. til søren larsen.
vestas wind systems a/s skal friholde jan hartmann for ethvert beløb, som jan hartmann i
henhold til dommen betaler til søren larsen.
de idømte beløb skal betales inden 14 dage efter denne højesteretsdoms afsigelse. sagsom-
kostningsbeløbet forrentes efter rentelovens § 8 a.


text:
                             højesterets dom
                           afsagt fredag den 19. marts 2010
sag 168/2009
(1. afdeling)
a
og
b
(advokat anders chr. jensen for begge)
mod
ministeriet for flygtninge, indvandrere og integration
(kammeradvokaten ved advokat benedicte galbo)
i tidligere instans er afsagt dom af østre landsrets 1. afdeling den 8. juni 2009.
i pådømmelsen har deltaget syv dommere: peter blok, asbjørn jensen, lene pagter
kristensen, jytte scharling, marianne højgaard pedersen, vibeke rønne og henrik waaben.
påstande
appellanterne, a og b, har gentaget deres påstand.
indstævnte, ministeriet for flygtninge, indvandrere og integration, har påstået stadfæstelse.
anbringender
a og b har ikke for højesteret gjort gældende, at udlændingelovens § 9, stk. 13, ulovligt er
givet tilbagevirkende kraft. de har heller ikke gjort gældende, at integrationsministeriet i
medfør af den europæiske menneskerettighedskonventions artikel 8 har pligt til at give dem
opholdstilladelse.
                                                - 2 -
a og b har supplerende anført, at der ikke kan lægges vægt på, at de har levet i tyrkiet, ef-
tersom alle indrejsende børn indtil indrejsen vil have levet i deres hjemland. integrationsmini-
steriet burde have taget i betragtning, at deres far har været i danmark i ca.12 år, er fast til-
knyttet arbejdsmarkedet og har en stærk tilknytning til det danske samfund. endvidere burde
ministeriet have taget i betragtning, at deres mors forhold i tyrkiet er svage. de skoleudtalel-
ser, der er indhentet til brug for højesteret, viser, at de allerede er velintegrerede.
a og b har til støtte for, at der foreligger ganske særlige grunde, der kan begrunde opholds-
tilladelse, anført, at de, hvis de ikke får opholdstilladelse i danmark, vil miste kontakten til
deres lillebror, der blev født i marts 2008 og har opholdstilladelse i danmark. dertil kommer,
at stort set hele deres familie er i danmark.
ministeriet for flygtninge, indvandrere og integration har supplerende anført, at as og bs
mor og bedsteforældre bor i tyrkiet. a og b har haft størstedelen af deres opvækst i tyrkiet,
hvor de har gået i skole. de taler tyrkisk. deres far valgte at efterlade dem i tyrkiet i 1997, og
de blev først søgt familiesammenført i 2006, efter at deres far i 2001 på ny havde giftet sig
med deres mor. kontakten til deres far kan opretholdes ved gensidige besøg, eller ved at deres
far vender tilbage til tyrkiet.
supplerende sagsfremstilling
der er for højesteret fremlagt en udtalelse af 17. november 2009 fra lundehusskolen vedrø-
rende as skolegang mv. siden august 2007 og en udtalelse af 19. november 2009 fra vester-
bro ny skole vedrørende bs skolegang mv. siden 5. januar 2009.
højesterets begrundelse og resultat
højesteret tiltræder, at domstolsprøvelsen efter grundlovens § 63 af integrationsministeriets
afgørelse af 13. marts 2008 om afslag på tilladelse til familiesammenføring i medfør af ud-
lændingelovens § 9, stk. 13, skal ske på grundlag af as og bs forhold på tidspunktet for mini-
steriets afgørelse, og at der ved prøvelsen derfor ikke kan lægges vægt på den yderligere til-
knytning til danmark, som a og b senere måtte have opnået.
as og bs mor er bosiddende i tyrkiet, og ansøgningen om familiesammenføring er indgivet
mere end 2 år efter, at børnenes far opfyldte betingelserne i § 9, stk. 1, nr. 2. det følger heref-
                                                 - 3 -
ter af § 9, stk. 13, 1. pkt., at opholdstilladelse kun kan gives, hvis ansøgerne ”har eller har
mulighed for at opnå en sådan tilknytning til danmark, at der er grundlag for en vellykket
integration her i landet.” der skal dog efter bestemmelsens 2. pkt. ses bort fra denne betin-
gelse, hvis ”ganske særlige grunde, herunder hensynet til familiens enhed, taler derimod.”
det fremgår af bestemmelsens forarbejder (folketingstidende 2003-04, tillæg a, side 6229-
30), at udlændingemyndighederne ved vurderingen af, om der er udsigt til en vellykket inte-
gration her i landet, skal inddrage samtlige foreliggende oplysninger i sagen, herunder bl.a.
længden og karakteren af barnets ophold i de respektive lande samt oplysninger om opvækst,
skolegang og sprogkundskaber. også oplysninger om, hvorvidt den herboende forælder er
velintegreret i og har en stærk tilknytning til det danske samfund, kan inddrages. som anført
af landsretten er vægtningen af de forskellige oplysninger, som indgår i afgørelsesgrundlaget,
ikke nærmere reguleret i loven eller dens forarbejder.
højesteret tiltræder, at afslag på opholdstilladelse efter udlændingelovens § 9, stk. 13, 1. pkt.,
ikke forudsætter, at det må lægges til grund, at årsagen til, at ansøgningen om opholdstilla-
delse først er indgivet efter udløbet af 2-årsfristen, er et ønske fra barnets forældre om, ”at
barnet får en opvækst i overensstemmelse med hjemlandets kultur og skikke og ikke i sin
barndom præges af danske normer og værdier.”
bedømt ud fra forarbejderne til § 9, stk. 13, finder højesteret, at de konkrete oplysninger, som
integrationsministeriet har inddraget i sin afgørelse, er saglige og tilstrækkelige. det forhold,
at integrationsministeriet ikke i sin afgørelse af 13. marts 2008 har nævnt, at a og b havde
gået i modtageklasse siden sommeren 2007, og at begge børn på afgørelsestidspunktet må
formodes at have opnået visse sprogfærdigheder i dansk, kan ikke føre til, at afgørelsen anses
for truffet på et mangelfuldt grundlag og dermed er ugyldig.
afgørelsen af, om a og b har eller har mulighed for at opnå en sådan tilknytning til danmark,
at der er grundlag for en vellykket integration her i landet, beror på en skønsmæssig vurde-
ring, og højesteret finder ikke grundlag for at tilsidesætte ministeriets skøn.
                                              - 4 -
højesteret finder heller ikke grundlag for at tilsidesætte integrationsministeriets vurdering,
hvorefter der ikke foreligger sådanne ganske særlige grunde, at der efter § 9, stk. 13, 2. pkt.,
skal ses bort fra betingelsen i 1. pkt.
resultatet kan ikke antages at være i strid med danmarks internationale forpligtelser, herun-
der den europæiske menneskerettighedskonvention og fn’s børnekonvention.
højesteret stadfæster herefter landsrettens dom.
under hensyn til sagens principielle karakter skal a og b ikke betale sagsomkostninger for
højesteret til integrationsministeriet.
                                      thi kendes for ret:
landsrettens dom stadfæstes.
ingen af parterne skal betale sagsomkostninger for højesteret til den anden part.

source: retspraksis

LICENSE:
Creative Commons Legal Code

CC0 1.0 Universal

type: caselaw

jurisdiction: Denkmark


text:
p001600j - tkh
                                     udskrift
                                          af
                     sø- & handelsrettens dombog
                                   ____________
den 14. december 2006 blev af skifteretten i sagen
p-16-05
finance credit as under konkurs
(advokat jens arnesen)
mod
finance credit danmark a/s under konkurs
 (advokat anne birgitte gammeljord)
biintervenient: hsh nordbank copenhagen branch
(advokat erik malberg)
afsagt sålydende
                                        d o m:
under denne sag har sagsøgeren, finance credit as under konkurs, norge, nedlagt
endelig påstand om, at sagsøgte, finance credit danmark a/s under konkurs, til-
pligtes at anerkende 5.076.375,68 kr. som simpelt krav i boet, jf. konkurslovens § 97.
sagsøgte har påstået frifindelse.
                                         - 2 -
sagen drejer sig dels om, hvorvidt sagsøgeren er rette kreditor i forhold til sagsøgte,
dels om forståelsen og fortolkningen af en erklæring afgivet den 21. december 2001
af bl.a. sagsøgeren til fordel for biintervenienten, hsh nordbank copenhagen
branch (i det følgende benævnt nordbank).
parterne:
begge parter var en del af en større koncern, hvor de fleste af selskaberne havde til
formål at købe og administrere fordringer. ingen af parterne har ejet aktier i hinan-
den, og der har ikke været noget forretningsmæssigt samkvem mellem disse. kon-
cernen var ejet og kontrolleret af trond kristoffersen og torgeir stensrud, begge
norge. i tiden op til årsskiftet 2002/2003 kollapsede hele koncernen, efter at der var
konstateret omfattende økonomisk kriminalitet. sagsøgte er således erklæret kon-
kurs den 11. december 2002 i danmark, mens sagsøgeren er erklæret konkurs den
20. december 2002 i oslo. selve koncernstrukturen er ikke klarlagt, men der er mel-
lem parterne enighed om, at sagsøgeren oprindelig var et 100 % ejet datterselskab af
finance credit norge asa, og at dette selskab på et tidspunkt fusionerede med et
andet selskab i koncernen, (muligvis finance credit group as) og således, at fi-
nance kredit norge asa var det ophørende selskab. sagsøgeren fortsatte som et 100
% ejet datterselskab i det fortsættende selskab. (finance kredit norge asa og det
fortsættende selskab benævnes i det følgende begge som moderselskabet). det sag-
søgte selskab var umiddelbart ejet af finance credit group as. (parterne har såle-
des muligvis samme moderselskab).
sagens nærmere omstændigheder er følgende:
sagsøgeren havde som led i sine aktiviteter den 19. april 1999 indgået en kassekre-
ditaftale med sparebanken nor i norge med det formål at opnå finansiering af køb
af fordringer, mod at banken fik førsteprioritets sikkerhed i kundefordringerne.
sagsøgeren havde ikke egne ansatte, men blev administreret af moderselskabet. i
perioden fra den 30. november 1999 til den 13. september 2001 er der fra sagsøge-
rens konto i sparebanken nor i 4 tilfælde overført i alt 7.153.000 norske kroner til
en bankkonto i danmark, der tilhørte sagsøgte. ifølge overførselsbilagene er sagsø-
                                                   - 3 -
geren i alle tilfælde angivet som betaler,1 ligesom det er angivet, at betalingerne hid-
rører fra dennes konto i sparebanken nor. det hedder i bilagene om den første og
anden overførsel bl.a.: ”overførsel lån”. fra den danske konto er der den 9. august
2001 overført et beløb svarende til 2.133.900 norske kroner til sagsøgerens konto i
sparebanken nor, således at nettoværdien af disse overførsler tilsammen andrager
5.019.100 norske kroner. modværdien heraf andrager i danske kroner det i påstan-
den anførte beløb, og der er ikke mellem parterne strid om den beløbsmæssige op-
gørelse af kravet.
af et internt arbejdspapir, der er udarbejdet af sagsøgtes revisor, fremgår, at sagsøg-
te den 31. december 2001 bl.a. havde to gældsposter til ”finance credit norge”
(formentlig identisk med sagsøgerens moderselskab) på henholdsvis knap 47 mio.
kr. og 3 mio. kr. arbejdspapiret er efter det oplyste bl.a. udarbejdet på grundlag af
et kontokort for mellemregning mellem sagsøgte og finance credit norge og dæk-
ker perioden 1. januar 2001 til 31. december 2001. ifølge dette havde sagsøgte mod-
taget en række lån fra ”finance credit norge” og havde en samlet gæld på knap
46,5 mio. kr.
der har ikke været et selvstændigt bogholderi mellem sagsøgeren og dettes moder-
selskab, og det er ikke muligt at identificere bankoverførslerne til danmark på sær-
skilte mellemregningskonti mellem disse parter.
i forbindelse med en refinansiering af bl.a. sagsøgtes økonomi afgav sagsøgeren den
21. december 2001 en ”letter of subordination” overfor nordbank, der på davæ-
rende tidspunkt hed landesbank schleswig-holstein – girozentrale-, copenhagen
branch. erklæringen er underskrevet af trond kristoffersen og torgeir stensrud på
vegne af sagsøgeren og på vegne af finance credit group as. det hedder i denne
erklæring (i dansk oversættelse) bl.a.:
         ”…
         til:      landesbank schleswig-holstein - girozentrale -,
                   copenhagen …
1 i det første bilag er faktura finans iv as, der var sagsøgerens tidligere navn, angivet som betaler.
                                          - 4 -
      cc:      … finance credit danmark a/s
                          tilbagetrædelseserklæring
      idet det bemærkes, at
(a)   landesbank schleswig-holstein - girozentrale - copenhagen branch,
      som agent (ʺagentenʺ), i medfør af bestemmelserne i … (”låneaftalen”)
      og bankerne … (herefter kollektivt omtalt som ʺsenior lendersʺ) har
      indgået aftale om at yde … og finance credit danmark a/s (ʺlåntager-
      neʺ) et lån med en hovedstol på nok 171,000,000 …,
(b)   senior lenders har opstillet som betingelse for at yde lånet, at finance
      credit group as som ejer af låntagerne og dets datter- og søsterselska-
      ber, som på et givent tidspunkt måtte have et krav mod låntagerne om
      betaling af penge, det være sig direkte eller betinget, nuværende eller
      fremtidige (ʺkravʺ), i enhver henseende træder tilbage med sådanne
      krav i overensstemmelse med betingelserne i denne erklæring til fordel
      for ethvert beløb som låntagerne i medfør af låneaftalen skylder til se-
      nior lenders og alle der efterfølgende indtræder i disses rettigheder, in-
      klusive, men ikke begrænset til, alle skyldige beløb i medfør af låneafta-
      len (sådanne beløb skyldige til senior lenders og alle der efterfølgende
      indtræder i disses rettigheder er herefter omtalt som ʺseniors indebted-
      nessʺ).
(c)   …
      på dette grundlag indestår vi hermed overfor dem, til fordel for senior
      lenders og enhver kreditor der efterfølgende indtræder i disses rettig-
      heder i medfør af låneaftalen og med hensyn til senior indebtedness,
      for at:
  (1) vore krav mod låntagerne, så længe ethvert beløb forbliver udestående
      over for senior lenders med hensyn til senior indebtedness, vil være ef-
      terstillet og betinget af forudgående betaling fuldt ud af al senior indeb-
      tedness, dog kun med virkning ved indtrædelse af en event of default i
      henhold til låneaftalen. dette betyder, at vi fra det tidspunkt, hvor vi af
      agenten er blevet informeret om, at event of default i henhold til låne-
      aftalen har fundet sted, hverken er berettiget til at kræve eller modtage
      nogen betaling eller udlodning fra en låntager, det være sig ved om-
      strukturering af egenkapital, tilbagebetaling af hovedstol, betaling af
      rente, gebyrer, afgifter, dividende, lån ydet til os eller som følge af en
      garanti stillet af en låntager på vore vegne, eller på enhver anden måde,
      indtil det øjeblik, hvor agenten skriftligt har godtgjort over for un-
      dertegnede, at senior indebtedness er fuldstændigt tilbagebetalt; en så-
      dan tilbagetrædelse skal være gældende, undtagen hvor låneaftalens
      bestemmelser udtrykkeligt tillader betaling af sådanne krav.
                                         - 5 -
   (2) …
       denne tilbagetrædelseserklæring er underlagt og skal fortolkes i over-
       ensstemmelse med norsk lovgivning. …
       denne erklæring er stilet til … og finance credit danmark a/s som de-
       bitorer og til agenten (på vegne af senior lenders), men skal anses for
       værende afgivet til fordel for og kan påberåbes af enhver anden kredi-
       tor, der måtte indtræde i rettighederne af nogen af senior lenders i
       medfør af senior loan. …”
såvel sagsøgeren som nordbank har anmeldt krav i det sagsøgte konkursbo, og
nordbank har under henvisning til erklæringen protesteret imod sagsøgerens krav.
ved brev af 6. januar 2006 indkaldte kurator i finance credit danmark a/s sagsøge-
ren til prøvelse af fordringer, og på et møde den 1. februar 2005 afviste sagsøgte
sagsøgerens krav. sagsøgeren har herefter i medfør af konkurslovens § 133, stk. 1,
anlagt sag ved skifteretten den 29. april 2005.
vidneforklaring:
helge asle østvold har forklaret, at han er udnævnt ”borevisor” af oslo skifterett
og byskriverembete i flere af koncernens konkursboer, herunder i det sagsøgende
konkursbo og i moderselskabets konkursbo. i norge har han afgivet forklaringer
som sagkyndigt vidne i forbindelse med straffesager om økonomisk kriminalitet
vedrørende de koncernforbundne selskaber. han har udfærdiget en borevisions-
rapport i sagsøgerens konkursbo i overensstemmelse med den norske konkurslov.
det forhold, at der af sagsøgtes kontokort vedrørende mellemregningskontoen og af
sagsøgtes revisors interne arbejdspapir alene optræder gæld til »finance credit
norge« udelukker ikke, at der også er gæld til sagsøgeren. sagsøgte havde både
gæld til sagsøgeren og moderselskabet. han kender ikke baggrunden for, at der i
revisorens interne arbejdspapir er anført to gældposter til finance credit norge.
i forbindelse med konkursbehandlingen i norge er hvert koncernselskab blevet be-
handlet selvstændigt. hans undersøgelser af sagsøgeren og moderselskabet har vist,
                                         - 6 -
at der i det daglige var en sammenblanding af selskabernes midler. sagsøgeren hav-
de indgået en kassekreditaftale med sparebanken nor i norge med det formål at
opnå finansiering til køb af fordringer. kassekreditten er dog ikke anvendt til at op-
købe fordringer, men til at dække koncernens kapitalbehov, herunder sagsøgtes ka-
pitalbehov. for at skjule dette overfor sparebanken nor undlod selskabsdeltagerne
at føre et selvstændigt bogholderi for sagsøgeren. der var ingen mellemregnings-
konti mellem sagsøgeren og sagsøgte. i norge har borevisoren i sin redegørelse der-
for set bort fra selskabernes bogføring og regnskaber og forsøgt at skabe et retvisen-
de billede. det norske skattevæsen har accepteret, at de af selskaberne udfærdigede
regnskaber er fiktive. eksempelvis fremgår det af sagsøgerens årsregnskab for 1999,
at sagsøgeren havde en gæld på 30.756.234 norske kroner til moderselskabet, hvor
realiteten var, at moderselskabet havde gæld til sagsøgeren.
der er ingen dokumenter der viser, at fordringen i denne sag skulle være overdra-
get til andre. det af sagsøgeren anmeldte krav i moderselskabets konkursbo inde-
holder tillige fordringen i denne sag.
parternes procedurer:
sagsøgeren har gjort gældende, at denne er kreditor for den anmeldte fordring.
sagsøgeren er en selvstændig juridisk person, og overførslerne er sket direkte fra
dennes bankkonto til en konto tilhørende sagsøgte. denne har således modtaget
penge, der ubestridt hidrører fra sagsøgeren, hvorfor sagsøgeren har en fordring,
der svarer til de overførte beløb. sagsøgte har ikke godtgjort, at pengene tilhører en
anden kreditor, herunder at der er overført midler fra sagsøgeren til moderselska-
bet, og at det er disse midler, der er videreoverdraget til sagsøgte. det er uden be-
tydning, at det sagsøgende selskab har været administreret af moderselskabet, og at
denne administration har været mangelfuld og ført til en sammenblanding af sel-
skabernes midler, ligesom det er uden betydning, at det ikke er muligt at identifice-
re overførslerne på en mellemregningskonto mellem sagsøgeren og moderselskabet.
dette har alene betydning i det interne forhold mellem disse selskaber og kan ikke
fratage sagsøgeren sin identitet som selvstændig juridisk person. det er ligeledes
uden betydning for mellemværendet med sagsøgte, at sagsøgeren i forbindelse med
moderselskabets konkurs, har anmeldt et krav heri.
                                                  - 7 -
sagsøgeren har dernæst gjort gældende, at erklæringen af 21. december 2001 er en
ren tilbagetrædelseserklæring, der ikke kan fortolkes som indeholdende en
transportret, herunder med den virkning, at sagsøgerens ret til at modtage dividen-
de i det sagsøgte konkursbo er overdraget til nordbank. erklæringen omtaler såle-
des ikke, hvilken fordring der er overdraget til nordbank.
sagsøgeren har dernæst gjort gældende, at såfremt erklæringen indeholder en over-
dragelse af en fordring, er denne transport uvirksom, og nordbank må derfor afstå
fra at gøre sit krav gældende. sagen skal afgøres efter norsk ret, og overførslerne
mellem sagsøgeren og sagsøgte – der ikke er sket som led i en kreditgivning eller
anden gensidig bebyrdende aftale, men som led i en sag om økonomisk kriminalitet
– har karakter af en ”ulovlig utdeling”. ifølge aksjelovens § 3-7, jf. § 8-1 og § 8-5, skal
uddelinger i strid med loven tilbageføres til modtageren, hvilket indebærer, at belø-
bet skal tilbagebetales til sagsøgeren.2 parterne kan ikke ved aftale disponere i strid
med disse præceptive regler i aksjeloven og således gyldigt aftale en overdragelse til
nordbank. reglerne i aksjeloven har forrang i forhold til erklæringen af 21. decem-
ber 2001. formålet med reglerne om tilbagebetalingspligt vil forspildes, hvis regler-
ne kan tilsidesættes ved en ensidig erklæring om overdragelse, da midlerne herved i
forhold til sagsøgeren reelt bringes i kreditorly.
sagsøgeren har endvidere gjort gældende, at der ikke er sket en klar og tydelig de-
nunciation over for sagsøgte, jf. gældsbrevslovens § 31, da erklæringen af 21. de-
cember 2001 ikke udtrykkelig fastslår, at sagsøgte alene kan betale med frigørende
virkning til nordbank. det er heller ikke tilstrækkeligt, at der ifølge erklæringen er
sendt en kopi af denne til sagsøgte, idet det ikke er godtgjort, at kopien er kommet
frem. sikringsakten er derfor ikke gyldig iagttaget i forhold til sagsøgerens kon-
kursbo, og transporten er derfor uden retsvirkning.
sagsøgeren har endelig gjort gældende, at såfremt der foreligger en gyldig overdra-
gelse af kravet til nordbank, er det ikke dokumenteret, at betingelserne i erklærin-
2 aksjelovens § 3-7 har bl.a. følgende ordlyd:
er det skjedd utdeling fra selskapet i strid med bestemmelserne i loven, skal mottakeren tilbageføre det
som er mottatt.
                                           - 8 -
gen er opfyldt. det er således ikke godtgjort, at der er indtrådt misligholdelse (event
of default) i forholdet mellem nordbank og sagsøgte.
sagsøgte har gjort gældende, at sagsøgeren ikke er rette kreditor for det anmeldte
krav. rette kreditor er derimod det moderselskab, som har administreret sagsøge-
ren. moderselskabet var eneaktionær i det sagsøgende selskab, og betalingerne har
fundet sted efter instruktion og på foranledning af denne. moderselskabet har lånt
pengene hos sagsøgeren og via denne overdraget beløbene til sagsøgte. lånene er
således ydet af moderselskabet, der herved er rette kreditor. mellemværendet er
ifølge sagsøgtes revisor også bogført i sagsøgtes regnskaber som gæld til modersel-
skabet og ikke til sagsøgeren. dette fremgår ligeledes af sagsøgtes kontokort for
mellemregningskontoen med moderselskabet for regnskabsåret 2001. mellemvæ-
rendet er derimod ikke bogført hos sagsøgeren. sagsøgeren har ifølge den afgivne
vidneforklaring endog anmeldt lånet over for moderselskabet og dermed accepteret
mellemværendet mellem sagsøger og moderselskabet.
sagsøgte har dernæst gjort gældende, at sagsøgeren ved erklæringen af 21. decem-
ber 2001 har forpligtet sig til at stå tilbage i forhold til nordbank, indtil denne er
fyldestgjort for sit krav i boet. da der ikke er fuld dækning til simple krav i det sag-
søgte konkursbo og dermed fuld dækning til nordbanks samlede fordring, er der
ikke grundlag for at anerkende sagsøgerens fordring, og tilbagetrædelsen indebærer
derfor reelt en overdragelse af kravet.
betingelserne i tilbagetrædelseserklæringen er opfyldt, da sagsøgtes konkurs i for-
hold til nordbank må anses for misligholdelse (event of default), og da erklæringen
efter sin direkte ordlyd udtrykkelig udelukker sagsøgeren fra at opnå dividende hos
sagsøgte, forinden nordbank er fyldestgjort. en tilbagetrædelseserklæring omfatter
normalt også retten til dividende i tilfælde af konkurs.
sagsøgte har endvidere modtaget behørig underretning om tilbagetrædelsen, da
dette udtrykkelig fremgår af erklæringen. da der er personsammenfald i ejerkred-
sen bag det sagsøgende og det sagsøgte selskab, er der en formodning for, at de-
nunciation har fundet sted, og sagsøgte har ikke afkræftet denne formodning. det er
                                                     - 9 -
ikke en betingelse for tilbagetrædelseserklæringens gyldighed, at denne udtrykkelig
indeholder ordene ”med frigørende virkning”. det er tilstrækkeligt, at erklæringen
er klar og tydelig, hvilket dog i særlig grad er tilfældet, hvor der er personsammen-
fald hos sagsøgeren og sagsøgte.
sagsøgte har endelig gjort gældende, at der ikke er grundlag for at tilsidesætte til-
bagetrædelseserklæringen mellem sagsøgeren og nordbank som følge af reglerne i
den norske aksjelov. sagsøgeren har stillet kredit til rådighed for sagsøgte. dette
fremgår af flere af overførselsbilagene, hvor midlerne udtrykkelig betegnes som lån.
ifølge aksjelovens § 8-7, stk. 3, nr. 2, er der ikke forbud herimod, når dette sker til
fordel for et andet selskab i samme koncern.3 tilbagetrædelseserklæringen kan der-
imod ikke sidestilles med en ulovlig ”utdeling”. endelig fører reglerne i aksjeloven
alene til, at midlerne i det indbyrdes forhold mellem sagsøgeren og sagsøgte skal
tilbageføres til sagsøgeren, men dette kan ikke afskære sagsøgeren fra at afgive en
tilbagetrædelseserklæring til fordel for nordbank.
skifteretten skal udtale:
det er ubestridt, at der er overført midler svarende til det i påstanden anførte beløb
fra en konto i sparebanken nor tilhørende sagsøgeren til en konto tilhørende sag-
søgte, ligesom det er ubestridt, at sagsøgeren er en selvstændig juridisk person. her-
efter, og da sagsøgte ikke i tilstrækkelig omfang har godtgjort, at lånet hidrører fra
moderselskabet eller den, som dette selskab måtte være fusioneret med, finder skif-
teretten, at sagsøgeren må anses for rette kreditor.
efter bevisførelsen, og herunder navnlig ordlyden af erklæringen af 21. december
2001, finder skifteretten ikke grundlag for at antage, at sagsøgeren har overdraget
3
  aksjelovens § 8-7 har følgende ordlyd: kreditt til aksjeeiere mv.
    (1) selskapet kan bare gi kreditt til eller stille sikkerhet til fordel for en aksjeeier eller noen av
         aksjeeierens nærstående innenfor rammen av de midler som selskapet kan benytte til utdeling
         av utbytte, og bare når det stilles betryggende sikkerhet for kravet på tilbakebetaling eller
         tilbagesøkning.
    (2) forbudet i første ledd gjelder tilsvarende ved kreditt til eller sikkerhetstillelse til fordel for en
         aksje- eller andelseier i annat selskab i samme konsern eller noen av dennes nærstående
    (3) forbudet i første og annet ledd gjelder ikke
         1. …
         2. kreditt eller sikkerhet til fordel for morselskapet eller annet selskab i samme konsern.
                                         - 10 -
sin fordring mod sagsøgte til nordbank. derimod finder skifteretten, at denne afta-
le, der blev indgået som led i en refinansiering af mellemværendet mellem sagsøgte
og nordbank, skal forstås således, at sagsøgeren under visse nærmere betingelser
accepterede at stå tilbage – også med hensyn til dividende i sagsøgtes konkursbo – i
forhold til nordbank, indtil dennes fordring var fuldt dækket af sagsøgte. denne
tilbagetrædelse var dog betinget af, at der indtrådte misligholdelse i forholdet mel-
lem sagsøgte og nordbank, men skifteretten finder, at denne betingelse må anses for
opfyldt ved sagsøgtes konkurs.
det er ubestridt, at spørgsmålet om gyldigheden af tilbagetrædelseserklæringen
skal afgøres på grundlag af norsk ret. spørgsmålet om lovligheden af selve overførs-
len af midler mellem sagsøgeren og sagsøgte i perioden 1999-2001, herunder i rela-
tion til de norske regler aksjeloven, findes dog at være uden betydning for gyldig-
heden af tilbagetrædelseserklæringen mellem sagsøgeren og nordbank, og det er
ikke gjort gældende eller dokumenteret, at der i norsk ret er andre præceptive reg-
ler, der udelukker sagsøgeren fra at afgive en sådan tilbagetrædelseserklæring. skif-
teretten finder derfor ikke grundlag for at tilsidesætte erklæringen af 21. december
2001.
da ejerkredsen bag sagens parter er identiske, finder skifteretten det endeligt ube-
tænkeligt at lægge til grund, at sagsøgte har modtaget underretning om tilbagetræ-
delseserklæringen og indholdet heri.
herefter, og da sagsøgeren er rette kreditor for den anmeldte fordring, og da kra-
vets størrelse er ubestridt, finder skifteretten, at konkursboet bør anerkende sagsø-
gerens krav med 5.076.375,68 danske kroner som simpelt krav i boet, jf. konkurslo-
vens § 97, dog således at kravet står tilbage og først opnår dividende, når nord-
banks simple fordring er fuldt indfriet.
når henses til, at anmelderen er rette kreditor og formelt opnår anerkendelse af for-
dringen i boet og på den anden side, at denne reelt ikke opnår dækning, forholdes
der med hensyn til omkostningerne som nedenfor anført.
                                          - 11 -
                                   thi kendes for ret:
sagsøgte, finance credit danmark a/s under konkurs, tilpligtes at anerkende
5.076.375,68 kr. som simpelt krav i boet, jf. konkurslovens § 97, men således at kra-
vet står tilbage og først opnår dividende, når hsh nordbank copenhagen branchs
simple fordring er fuldt indfriet.
ingen af parterne skal betale omkostninger til den anden part.
                                  torben kuld hansen
                                          (sign.)
                                       ___ ___ ___
                            udskriftens rigtighed bekræftes
                            p.j.v. sø- og handelsretten, den