text:
- mne
                                       udskrift
                                            af
                         sø- & handelsrettens dombog
                                      ____________
                                         dom
afsagt den 8. november 2017.
s-17-16
                                       codan forsikring a/s
                                       (advokat henrik thal jantzen v/advokatfuldmægtig
                                       thomas åkerstrøm nielsen)
                                       mod
                                       ntg projects a/s
                                       (advokat rasmus køie)
sagens indledning og parternes påstande
sagen handler om, hvorvidt ntg projects a/s er erstatningsansvarlig for en transportskade
på en rotor, som indtraf under søtransport fra danmark til usa. hovedspørgsmålet er, om
ntg projects optrådte som kontraherende transportør eller alene formidler. dertil kommer i
givet fald et spørgsmål om ansvarsbegrænsning.
codan forsikring a/s har nedlagt påstand om, at ntg projects a/s skal betale 622.123 kr. til
codan forsikring a/s med tillæg af sædvanlig procesrente fra den 9. september 2016.
                                                    -2-
ntg projects a/s har nedlagt påstand om frifindelse, subsidiært betaling af et mindre beløb.
oplysningerne i sagen
sagens parter
codan forsikring a/s er indtrådt i kravet mod ntg projects som vareforsikrer for den dan-
ske virksomhed haarslev industries.
ntg projects a/s har siden marts 2015 udført globale projektspeditioner og er en del af
koncernen nordic transport group a/s. jonas rotbøl er selskabets direktør og tidligere an-
sat hos haarslev industries a/s.
samarbejdsaftalen mellem haarslev industries og ntg projects a/s
den 22. januar 2015 indgik haarslev industries og ntg projects en samarbejdsaftale, hvoraf
fremgår bl.a. følgende:
      ”artikel 2. omfang, formål og definition
      1. aftalen er indgået med det formål, at jonas rotbøl hjælper haarslev industries med projekt-
      transporterne samt diverse andre shippingrelaterede arbejdsopgaver.
      2. aftalen bygger på åbenhed, samarbejde og tillid parterne imellem.
      3. med projekttransporter forstås shipping fra punkt til punkt af udvalgte, større og oversize
      maskin-emner samt projekt håndtering af komplicerede og omfattende ordre.
      artikel 3. øvrige formaliteter
      1. jonas rotbøl vil få adgang til xal samt haarslev industries e-mail.
      2. jonas rotbøl vil få adgang til en arbejdsplads i søndersø samt vpn forbindelse som hidtil.
      3. jonas vil som udgangspunkt være fysisk at finde på haarslev i søndersø ca. 2 gange om
                                                   -3-
        ugen. nogen gange mere og nogen gange mindre efter behov.
      4. jonas skal samarbejde med shipping afdelingen, således ressourcerne bedst muligt
         optimeres ifm. pakning og læsning.
      artikel 4. betaling, gennemsigtighed og åbenhed
      1. det aftales at jonas rotbøl laver opgaverne til net/net kost efter bedste formåen.
      2. jonas rotbøl modtager 12,5 % i ekspeditionsgebyr for sin ydelser, som løbende tillægges
         fragtregningerne for projekterne.
      3. jonas rotbøl skal konstant sikre haarslev industries den bedste service samt pris.
      4. haarslev industries kan til enhver tid udbede dokumentation af priserne.
      5. der er ydermere aftalt at forfaldende konsulent opgaver kan aftales til timepris 695,00 kr.
         mod timebilag.
      6. fragtregningerne betales løbende måned + 14 dage.
      artikel 5. gyldighed og opsigelse
      jonas rotbøl opsiger sin funktionær kontrakt med haarslev industries per ultimo februar 2015.
      samarbejdsaftalen er herefter gældende, dvs. fra 1 marts 2015 og løber i første omgang i 12 må-
      neder.”
samarbejdsaftalen er underskrevet af jonas rotbøl på vegne af ntg projects. for haarslev
industries underskrev henrik sørensen, som tillige har afgivet forklaring under sagen.
godset, transporten og konstateringen af skade
det fremgår af quotation 757761 af 4. september 2014, at den amerikanske virksomhed jbs
pilgrim’s pride købte en ”tst-100 replacement rotor hm-2266 8mm stainless steel discs” af
haarslev industries for 645.000 usd inkl. levering på dap-vilkår (incoterms 2010). det var
herefter haarslev industries, der skulle arrangere og bekoste transporten til køberen i mount
pleasant i texas. rotoren var en del af en tørringsmaskine til animalske bi-produkter og fisk.
                                               -4-
den 19. februar 2015 udstedte rederiet hapag-lloyd booking confirmation vedrørende
transporten af rotoren fra aarhus til houston til haarslev a/s med jonas rotbøl anført som
haarslevs kontaktperson.
den 20. februar 2015 sendte central oceans et tilbud til haarslev (med jonas rotbøl anført
som kontaktperson) på i alt 14.500 usd for transporten fra houston til mount pleasant i te-
xas. den 6. marts 2015 sendte central oceans efter yderligere forhandling med ntg projects
et nyt tilbud til på samme transport til ntg projects, som herefter indgik aftale med central
ocean om denne del af transporten for 13.000 usd.
af commercial invoice af 6. marts 2015 fra haarslev industries a/s til haarslev inc. i usa
fremgår, at rotoren skulle fragtes af rederiet hapag-lloyd fra aarhus, med afgang den 11.
marts 2015, via bremerhaven i tyskland, til houston og herefter videre til destinationen,
med ankomst senest den 14. april 2015. central oceans transport skulle stå for den sidste del
af transporten. fakturaen blev underskrevet af jonas rotbøl for haarslev.
faktura af 6. marts 2015 vedrørende landevejstransporten fra aarhus til søndersø blev ud-
stedt til ntg projects og lød på 7.306,90 kr.
den 12. marts 2015 sendte hapag-lloyd en faktura til ntg projects for transportomkostnin-
gerne på 75.181,98 kr.
den 19. marts 2015 udstede hapag-lloyd sea waybill for transporten til haarslev.
den 26. marts 2015 udstedte ntg projects faktura for opgaven til haarslev industries. fak-
turaen lød på 195.500 kr. og var ikke nærmere specificeret.
efter ankomst til houston den 10. april 2015 blev containeren med rotoren kørt til et midler-
tidigt opbevaringsområde på havneterminalen, hvor fragten skulle afvente toldklaring, ud-
levering og den videre transport til mount pleasant i texas. under opholdet på havnetermi-
nalen væltede vognchassiset med containeren, hvorved rotoren blev beskadiget.
                                                   -5-
samme dag kl. 9:15, amerikansk tid, sendte louis araujo, terminal manager hos hapag-
lloyd i la porte, texas, en e-mail til haarslevs amerikanske afdeling med følgende besked:
      ”imports,
      please note above 2 containers. hlxu 8691359 fts has turned over and into hlxu
      3621940 ot.
      “plea advise customers that this cargo will not be available for pickup until further no-
      tice. we have instructed ncb to survey the damages and customer is welcome to do a
      joint survey as well. just let us know when they want to do this.”
den beskadigede rotor blev herefter sendt retur til haarslev i søndersø.
besigtigelsesrapporter
codan forsikring anmodede den 14. april 2015 det amerikanske surveyor-firma dutour
laskay & strouse, inc. om at forestå en besigtigelse af den beskadigede rotor. der blev den
16. april 2015 foretaget en besigtigelse af rotoren ved opbevaringsområdet på havnetermina-
len i houston. til stede var bl.a. en ansat fra haarslev amerikanske afdeling, en repræsentant
fra den amerikanske kunde, en repræsentant fra shippers stevedoring company (firmaet
som i denne sag ubestridt var skyld i skaden) og suveyor tom o’keefe fra besigtigelsesfir-
maet. ifølge ”final report, survey report number 1563-01h15” af 8. juni 2015 var formålet
med besigtigelsesrapporten at (side 3):
      ”… to determine the nature, cause(s), and extent of the alleged damage sustained and to
      provide recommendations deemed necessary to mitigate any encountered loss.”
det fremgår af rapportens afsnit om “origin and circumstances of loss” bl.a. at:
      ”…personnel of shippers stevedoring company, la porte, texas, mounted the flat rack
      onto chassis no. tnpz 438919 and moved them to a dedicated storage area in the bar-
      bours cut terminal, la porte, texas, where they were parked in slot no. 221/35, pending
      u.s. customs clearance, pick up, on-carriage, and delivery to the intended final consign-
      ee.
                                                   -6-
    later that day, on april 10, 2015, the aforementioned chassis with flat rack and rotor
    turned over onto its left side, the rotor stuck and several of its shovels punctured the left
    side of adjacent open top container no. hlxu 3621940, impacted against, and came to
    rest on the ground.
    due to the impact and weight of the chassis, flat rack and rotor, the abovementioned
    open top container tipped to the left and its right side hit the adjacently parked trailer no.
    (???)z 412735 loaded with an empty flat rack no. hlxu 6687703.
    the aforementioned trailer and flat rack apparently sustained only minor cosmetic dam-
    age, if any, therefore, were not referred to or addressed further.
    (…)
    upon discovering the overturn, shippers stevedoring company reported it to the carrier
    and mr. louis arujo, terminal manager of hapag-lloyd (north america) inc., la porte,
    texas, usa, notified his company’s import deportment per e-mail…”
omkring skadesårsag konkluderes det i rapporten:
    “the damage is in keeping with the reported and documented accident, a rollover of
    chassis, flat rack and cargo, whereby the hm2266 rotor suffered impacts, shocks and re-
    sultant physical damage due to hitting an adjacent container and the ground.
    the root causes of the accident are human error, carelessness and negligence, i.e. the
    driver who drayed chassis no. tnpz 438919 with flat rack no. hlxu 8691359 and rotor
    no. 7b 141to their interim storage location failed to properly position, align and station
    the chassis.
    instead of putting the chassis straight in slot no. 221/35 with its rear tires resting against
    the concrete parking stop, the driver parked it too far forward and at an angle, which
    placed the left front landing leg of the chassis on the asphalt / tarmac surface instead on
    the reinforced concrete strip.
    subsequently, the high combined weight of chassis, flat rack, and cargo caused this land-
    ing leg to break through the paved surface and sink into the ground, resulting in the shift
    and uneven distribution of the weight of the load, which rolled over onto its left side, im-
    pacted against an adjacent full open top container, struck and came to rest on the ground.
    the incorrect placement of the landing leg was obvious and should have been noted and
    corrected by the driver when he lowered and secured the landing legs of the chassis.”
nedenstående billeder fremgår i besigtigelsesrapporten og er taget af shippers stevedoring
company den 10. april 2015:
 -7-                                                 -8-
efter at rotoren var transporteret tilbage til danmark med henblik på at vurdere omfanget af
skaden, anmodede haarslev og codan forsikring besigtigelsesfirmaet esbjerg besigt aps
om at udarbejde en besigtigelsesrapport. esbjerg besigt aps foretog deres første besigtigelse
den 9. november 2015, hvor – ud over surveyoren – steen lundsgaard og jørgen ormhøj fra
haarslev deltog.
det fremgår af besigtigelsesrapporten af 26. maj 2016 (ref.: 5212/15), at der ved den visuelle
inspektion den 9. november 2015 bl.a. blev observeret at:
      ”…that the unit had been damaged as already ascertained by surveyor tom o’keefe dur-
      ing the survey in usa, i.e. approx.. 4 feed shovels were broken off, see photos (…). 20
      shovels were bent and deformed to a various extent, see photos (…) and the edges of
      some of the outer wearing rings at the discs themselves were rusty due to contact with
      other metal parts, see photos (…).”
den 24. november 2015 foretog esbjerg besigt aps den anden besigtigelse af rotoren, hvor
der ud over surveyor deltog tre repræsentanter fra haarslev, herunder steen lundsgaard, og
en repræsentant fra hapag-lloyd.
under besigtigelsen blev der konstateret yderligere skader på rotoren, idet disc nr. 42 tillige
var beskadiget. derudover blev der konstateret:
                                                   -9-
”
  -   no axial bending along the centerline.
  -   one disc (no. 42) wobbles +/- 5 mm, local deformation +/- 15 mm when rotated (side to
      side)
  -   no other visible deformation of the pressurized part of the vessel.
  -   dirt/soil can be seen on paddles and brackets.”
ifølge besigtigelsesrapporten opgjorde haarslev maskinens værdi efter skaden (og uden re-
paration) til 90.000 kr. dog havde opgørelsen af salgsværdien en del usikkerheder forbundet
med sig, idet det kunne tage lang tid at sælge rotoren (i repareret form), da køberen i så fald
skulle være indforstået med, at rotoren ikke længere var asme certificeret. haarslev estime-
rede, at en reparation af rotoren, inkl. transportudgifter, certifikation af rotoren mv. ville ko-
ste 2.572.123 kr. de reparerede rotor forventede haarslev at kunne sælge for 2.000.000 kr.,
hvilket fremgår af tabsopgørelsen (som ikke bestrides af sagsøgte) i besigtigelsesrapporten:
      ”expenses in total (…)                                    dkk 2.572.123,00
      + extra certification costs                               dkk       50.000,00
      in total                                                  dkk 2.622.123,00
      less expected sales price of the renovated unit           dkk 2.000.000,00
      costs in total                                            dkk 622.123,00”
det fremgår endvidere, at kunden jbs pilgrim’s pride i mount pleasant modtog en helt ny
rotor efterfølgende.
haarslev fik den 18. juli 2016 udbetalt 843.018,81 kr. i erstatning af codan forsikring a/s,
hvorefter codan forsikring indtrådte i haarslevs krav mod ntg projects.
codan forsikring rettede herefter krav mod ntg projects om betaling af 622.123,00 kr,.
den 9. august 2016 afviste ntg projects, ved direktør jonas rotbøl, kravet fra codan, idet
det blev anført bl.a. at:
      ”… jeg og ntg projects a/s ikke har været kontraherende fragtfører i benævnte sag.
                                                    - 10 -
      jeg har i min egenskab hos haarslev, været ansat som formidler af transportopgaver, på
      kontrakt-, på vegne af-, for regning- og ansvar haarslev industries. dette er alle parter
      blevet oplyst og gjort bekendt med i tidligere (vedlagte) korrespondance.
      udover min rolle kun som formidler, skal der henvises til at alle papirer, meget sigende,
      kun fremviser haarslev industries, herunder sea waybill og booking confirmation til
      hapag-lloyd.
      jeg og ntg projects a/s er således ikke part i denne sag, der bedes rettet mod rettet ved-
      kommende – i min bedste overbevisning rederen hapag-lloyd i hvis varetægt godset be-
      fandt sig, da skaden skete…”
jonas rotbøl sendte den 1. marts 2016 en e-mail til steen lundsgaard, hvori han bl.a. skrev:
      ”hej steen
      (…)
      hvad går den samarbejdsaftale ud på (denne svare jeg selv på)
      >> jeg, jonas rotbøl var ansat som formidler af transportopgaver, på kontrakt-, på vegne
      af-, for regning og ansvar haarslev industries. se kontrakten/samarbejdsaftalen.
      er ntg kontraherende speditør?
      nej, ntg er ikke kontraherende speditør, men formidler på vegne af haarslev industries.
      eller hvilken rolle spiller de?
      >> se mit svar ovenfor. jf min kontrakt, handler jeg i alt jeg gør, på vegne af haarslev in-
      dustries.
      hvor meget af transporten er booket igennem dem?
      >> se mine svar ovenfor. alle bookinger er foretaget igennem mig.
      det er vigtigt i denne situation at fastslå min formidler rolle på vegne af jer, haarslev in-
      dustries.
      alle bookinger er foretaget af mig igennem haarslev, på haarslev mail (!) og bekræftet
      retur til haarslev af bla. hapag-lloyd,
      jeg vedlægger som bilag, ordre bekræftelsen returneret til haarslev samt waybill med
      haarslev som ordregiver/afsender.
      jf. grundlaget som formidler, nsab2000 §24 (nsab2015 §22), handler jeg på vegne-, reg-
      ning- og ansvar af haarslev industries, og er derfor ikke ansvarlig i ntg regi, for 3.
      mands handlinger ved udførelsen af transport.
      steen, du skal derfor retur til dit forsikrings selskab, der selv skal stå for udredningen
      med hapag-lloyd, i hvis varetægt skaden er sket
      (…)”
                                                - 11 -
forklaringer
der er under sagen afgivet forklaring af jonas rotbøl, henrik sørensen og steen lundsgaard.
jonas rotbøl har forklaret bl.a., at han er partner i ntg projects a/s med en ejerandel på
49%. han er administrerende direktør og daglig leder. han blev ansat som shippingmanager
hos haarslev industries i 2003. på det tidspunkt var virksomheden meget lokalt orienteret,
og han var således med til at få virksomheden ud på det globale marked.
da han blev ansat ved haarslev, sørgede han bl.a. for transporten af varer. da han selv var
uddannet speditør, kunne han springe nogle led over, idet han kontraherede direkte med re-
derierne. da virksomheden blev større, fik han nogle medhjælpere i sit team. han var heref-
ter transportansvarlig og shippingmanager, og hans shippingassistenter tog sig af småtinge-
ne.
han handlede løbende med ntg (nordic transport group) under sin ansættelse hos haars-
lev. ntg var en lastbilstransportvirksomhed primært indenfor stykgodstransport. stifteren
af ntg, jørgen hansen, ville gerne udvide med projekttransporter, og han ville gerne have
jonas rotbøl til at opstarte en selvstændig afdeling for projekttransporter. ntg har ca. 20
driftsselskaber, som hver især er specialiserede inden for specifikke transportgrupper og ef-
ter geografisk opdeling.
i november 2014 stiftede han ntg projects a/s, hvilket han meddelte henrik sørensen. han
var på det tidspunkt ansat som funktionær hos haarslev industries, og de aftalte i slutningen
af 2014, at han skulle stoppe hos haarslev den 1. februar 2015. ntg projects skulle herefter
opstartes den 1. marts 2015, så der var tid til at finde en efterfølger til hans stilling hos haars-
lev. da dette ikke skete, drøftede de om ntg og haarslev skulle samarbejde, hvilket resulte-
rede i samarbejdsaftalen (bilag 2) mellem dem, da de begge ønskede ”business as usual”.
han skulle herved fortsætte med projekttransporterne, men han skulle ikke længere udføre
de øvrige opgaver hos haarslev. hans rolle som formidler bestod i at hjælpe og forestå de af-
talte ydelser. ved samarbejdsaftalens indgåelse drøftede de ikke ansvaret herfor. tanken var,
                                              - 12 -
at han skulle arbejde som hidtil. samarbejdsaftalen løb i 4-5 måneder, hvor han gennemførte
20-30 transporter for haarslev.
steen lundsgaard startede den 15. februar 2017 i hans tidligere stilling. han var selv på vin-
terferie på det tidspunkt.
årsagen til at han den 11. marts 2015 sendte en e-mail fra sin e-mailadresse hos haarslev in-
dustries til sin nye e-mailadresse hos ntg var, at han arbejdede i to forskellige systemer og
havde brug for registrering af informationen i begge selskaber. det var haarslev der bestem-
te, hvordan hans underskrift på haarslev e-mailen skulle se ud.
transporten af rotoren var en projekttransport, som han forberedte i god tid. han undersøg-
te transportformen, indhentede priser og tilbud på service. alle informationerne blev lagt
ind i haarslevs produktionssystem xal.
bookingen hos hapag-lloyds skete online via haarslevs system. fakturering skulle ske di-
rekte til ntg, således at haarslev kun modtog én samlet faktura pr transport. oplysningerne
om priser mv. befandt sig hos haarslev. central ocean udførte aldrig transporten til kunden.
såfremt transporten ikke blev gennemført, skulle haarslev ikke betale central ocean.
da han modtog besked om, at rotoren var væltet, skrev han ”as our insurance” i e-mail til
klaus hansen. ved denne formulering henviste han til, at det var haarslevs forsikring, der
skulle dække skaden, da risikoen først overgik ved afleveringen på kundens adresse. haars-
lev havde derved risikoen på tidspunktet for skaden.
ved kursomregningen brugte han ikke den samme kurs, som hans bank ville bruge overfor
ham, men han brugte en alm. valutaomregner.
henrik sørensen har forklaret bl.a., at han var ansat i salgsafdelingen hos haarslev, hvorefter
han for 1,5 år siden blev coo. han er uddannet maskiningeniør.
                                                - 13 -
den pågældende maskines formål var at tørre fiskemel. dampen i rotoren fordamper vandet
fra kødet eller fiskemelet væk. rotoren vejer ca. 70 tons, og der er tale om et standardpro-
dukt på deres fabrik.
den beskadigede maskine blev returneret til danmark for at få en værkstedsvurdering af
skadens omfang. kunden ville ikke modtage den beskadigede rotor. det er meget vigtigt, at
kundens maskine er pålidelig. der var tale om en stødskade, og det ville være farligt, hvis
dampen kunne komme ud af maskinen. den, ifølge survey rapporten, opgjorte skrotværdi
på 90.000 kr. var sikkert korrekt.
rapportens omtalte ”asme certification” er et amerikansk certifikat, som skal opfyldes. hvis
noget er lavet efter asme-reglerne, kan det ikke dobbelt-certificeres. haarslev er asme cer-
tificerede på fyn og i kina. amerikanske kunder vil ikke acceptere, at maskinen er produce-
ret i kina, hvilket også var årsagen til, at maskinen blev fragtet tilbage til danmark efter dens
beskadigelse.
der er ikke nogen udgifter i survey rapportens opgørelse, der springer i øjnene. priserne på
en transport behøver ikke at være ens begge veje. ligeledes virker estimatet på 2.000.000 kr. i
lavere salgspris ikke usandsynligt. han havde ikke før maskinen blev beskadiget overvejet,
hvem der skulle bære tabet ved en transportskade.
samarbejdsaftalen mellem haarslev og ntg projects blev udarbejdet af begge parter, men
det første udkast kom fra jonas rotbøl. haarslevs udfordring var, at deres vigtigste medar-
bejder fra shippingafdelingen pludselig forsvandt, hvorfor de ønskede et fortsat samarbejde
med ham. jonas rotbøl havde fortsat fuld adgang til alle haarslevs systemer. han betragtede
ham som en deltidsmedarbejder med en usædvanlig aflønning. de overvejede ikke, hvad der
skulle ske, hvis noget gik galt i samarbejdet. han husker ikke, at de har drøftet jonas rotbøls
underskrift på e-mails fra haarslev.
jonas rotbøl foreslog, at steen lundsgaard overtog jonas rotbøls stilling. steen lundsgaard
blev først ansat kort før jonas rotbøl stoppede. de indgik samarbejdsaftalen fordi de ønske-
                                                - 14 -
de ”business as usual” indtil der kom styr på afdelingen. jonas rotbøl fortsatte som om intet
var hændt og havde adgang til alle haarslevs systemer. samarbejdsaftalen skulle løbe i to
måneder, han er usikker på om jonas rotbøl fortsatte efter de to måneder
han ved ikke om maskinen er solgt, eller om den fortsat befinder sig hos haarslev.
steen lundsgaard har forklaret bl.a., at han blev ansat hos haarslev i februar 2015, men han
arbejder der ikke længere. han er uddannet speditør og har ca. 30 års erfaring inden for
shippingbranchen. ved sin ansættelse var det jonas rotbøl, der overleverede afdelingen til
ham.
transporter af rotorer var omfattende og skulle således planlægges nøje. hvis transporten
skete igennem en speditør, var det speditøren, der stod for de nærmere aftaler og havde an-
svaret for, at varen kom frem til den aftalte tid. hvis der var skade på godset, var det spedi-
tøren, der blev holdt ansvarlig.
jonas rotbøl fungerede som formidler og var en fast del af huset. han optrådte ikke som en
dissideret speditør. jonas rotbøl var involveret i de sager, som han fandt nødvendig, at jonas
rotbøl var med i. han kender ikke forskellen på fordelingen af ansvar mellem en speditør og
en formidler. jonas rotbøl indhentede selv tilbud i sit netværk af speditører eller agenter.
ntg projects var i konkurrence med andre firmaer for at indhente de bedste priser på trans-
porten. en speditør udfører selve opgaven, som en kontraherende eksportør. en formidler
kan godt stå for hele transporten.
haarslev kunne formentlig matche ntg projects faktura af 26. marts 2015 med nogle tilbud
eller fakturaer, som de var i besiddelse af i form af e-mails mv. han havde et godt samarbej-
de med jonas rotbøl. jonas rotbøl havde ikke adgang til haarslevs arkiverede e-mails, men
han havde fortsat en haarslev e-mail. samarbejdet med jonas rotbøl varede længere end de
to måneder, som samarbejdsaftalen løb. jonas rotbøl var ikke ansat hos haarslev. han be-
tragtede ham ikke som en medarbejder i sin afdeling.
                                                  - 15 -
i mail af 19. februar 2016 skrev han, at sagen blev ”håndteret af ntg projects”. med dette
mente han, at ntg fortsatte med selve formidlingen af transporten, da jonas rotbøl opstar-
tede ntg. jonas rotbøl blev ansat som sparringspartner hos haarslev i den konkrete sag.
han anså hapag lloyd som den kontraherende transportør. han forventede derfor ikke, at
det var jonas rotbøl, der skulle betale codan forsikring. han drøftede dette med klaus
hansen fra codan forsikring.
han ved ikke om maskinen efterfølgende er blevet solgt.
parternes synspunkter
for sagsøger, codan forsikring a/s, er der i det væsentlige procederet i overensstemmelse
med påstandsdokumentet af 11. august 2017, bortset fra et spørgsmål om indsigelse mod
vedrørende søgsmålskompetence, som codan også procederede på, men som ntg frafaldt
under sin procedure. af codans påstandsdokument fremgår bl.a.:
      ”codans anbringender
      4. overordnet
      det gøres overordnet gældende, at skaderne på hm2266-rotoren er opstået som en direk-
      te følge af ntg projects', i sin egenskab af kontraherende transportør, eller nogen, for
      hvem ntg projects hæfter, fejl og forsømmelse ved håndteringen af containeren med
      hm2266-rotoren i perioden, hvor hm2266-rotoren var i ntg projects varetægt. det gøres
      på denne baggrund gældende, at ntg projects således er pligtige at erstatte codans tab i
      forbindelse med denne sag på baggrund af det beskrevne hændelsesforløb, jf. søl. §§ 274
      og 275.
      …
      6. ntg projects' ansvar som kontraherende transportør
      overordnet gøres det gældende, at ntg projects har påtaget sig transportopdraget som
      kontraherende transportør, og det bestrides således, at ntg projects alene har status af
      formidler.
      6.1. samarbejdsaftalen [e s.33-34]
      jonas rotbøl var tidligere ansat som funktionær hos haarslev. jonas rotbøl opsagde per
      1. marts 2015 sit job hos haarslev og overgik efterfølgende til en stilling som speditør hos
      projektspeditøren ntg projects. det blev i denne forbindelse aftalt, at jonas rotbøl skulle
      arrangere og forestå projekttransporter for haarslev på vegne af projektspeditøren ntg
      projects [e s. 33-34].
                                              - 16 -
det var således i ntg projects' regi, at jonas rotbøl påtog sig transportopdraget for
haarslev, fra søndersø i danmark og til haarslevs kunde i usa. ntg projects viderekon-
traherede alle dele af transportopdraget til undertransportører, herunder søtransporten
fra danmark til usa til linjerederiet hapag-lloyd, og det gøres gældende, at ntg pro-
jects hæfter for skader på hm2266-rotoren opstået i forbindelse med transporten som føl-
ge af fejl og forsømmelser udvist af en af ntg projects undertransportører.
det bestrides, at det faktum, at der mellem haarslev og ntg projects er indgået en sam-
arbejdsaftale, medfører, at ntg projects har status af formidler.
således er der ikke udtrykkeligt gjort opmærksom på, at ntg projects alene påtager sig
opgaverne som formidler af transportopdraget forud for transporten, hverken i samar-
bejdsaftalen eller på anden måde, og det gøres gældende, at ntg projects – som påberå-
ber sig denne særstatus af formidler – er nærmest til at bære ansvaret herfor. således gø-
res det også gældende, at ntg projects' ansvar ikke skal bedømmes efter det mildere
formidleransvar, men derimod bedømmes ud fra normen for transportøransvaret, der
bl.a. medfører, at ntg projects også hæfter for sine undertransportøres fejl og forsøm-
melser i forbindelse med transporten.
ligeledes kan aftalen om ntg projects' fortjeneste på transportopdraget – betaling af et
tillæg af 12,5 % på de pågældende fragtregninger [e s. 34], ca. dkk 20.000 – ikke støtter et
anbringende om, at ntg projects alene må anses for at være formidler af transportop-
draget. således overstiger ntg projects' økonomiske interesse i at forestå transporter på
vegne af haarslev langt en normal honorering af et formidleropdrag, og det gøres gæl-
dende, at denne økonomiske interesse støtter og medfører, at ntg projects har påtaget
sig at udføre transporterne for haarslev som kontraherende transportør og ikke som
formidler. i tillæg hertil bemærkes det, at det efter det oplyste ikke er et enestående op-
drag mellem ntg projects og haarslev.
6.2. ntg projects' faktureringsgrundlag
ntg projects' bemærkninger om, at der har været fornøden gennemsigtighed og åben-
hed gennem forløbet omkring transporten, og at faktureringen er sket med fornøden
transparens, bestrides i sin helhed.
haarslev har ikke haft indflydelse på transportens tilrettelæggelse, og alle fakturaer fra
de anvendte undertransportører er udstedt direkte til ntg projects og ikke til haarslev.
ntg projects har fremsendt en samlet faktura til haarslev – sagens bilag a [e s. 47] –
med én samlet pris på dkk 195.500 og uden underbilag. fakturaen er ikke opgjort med
de fornødne udspecificeringer af hver enkelt opgave, der er udført, og ligeledes er ntg
projects' fortjeneste for transporten ikke angivet som en selvstændig post. også af disse
grunde fastholdes det og gøres det gældende, at ntg projects skal anses som kontrahe-
rende transportør.
i denne sammenhæng gøres det gældende, at der kan – og skal – stilles store krav til, at
transportopdraget er afregnet nøje i henhold til samarbejdsaftalen. selv meget små afvi-
gelser fra det aftalte vil medføre, at der er tale om en såkaldt "egen pris", og at ntg pro-
jects derfor må anses at have status som transportør og ikke som formidler.
hertil gøres det gældende, at ntg ikke har fremlagt fornøden dokumentation for, at af-
regningen af transporten er sket i nøje overensstemmelse med aftalen herom. ntg pro-
jects har fremlagt:
- faktura fra hapag lloyd på dkk 751181,98 [e s. 42]
- faktura fra era-transport a/s på dkk 7.306.90 [e s. 43]
- tilbud på sluttransport i usa fra central ocean på usd 13.000 [e s. 40].
                                                    - 17 -
      det samlede beløb af disse tre poster tillagt 12,5 % skal ifølge ntg projects angiveligt
      udgøre grundlaget for faktureringen af transporten på i alt dkk 195.500. ntg projects
      har dog ikke på behørig vis – trods opfordring hertil – fremlagt fornøden dokumentation
      for, hvilken kurs der er anvendt ved omregningen fra usd til dkk. det er således ikke
      muligt at kontrollere ntg projects' afregning af transportopdraget, og det gøres gælden-
      de, at retten skal tillægge dette processuel skadevirkning for ntg projects.
      det faktum, at både booking confirmation [e. s. 35] og sea waybill [e. s. 44] er udstedt i
      haarslevs navn, medfører ligeledes ikke, at ntg projects alene kan anses som formidler
      af transportopdraget. der kan være mange årsager til at anføre haarslevs navn på denne
      dokumentation – herunder toldmæssige forhold mv. – og ntg projects' bemærkninger
      herom bestrides.
      7. ntg projects' ret til ansvarsbegrænsning
      ntg projects har gjort gældende, at sagen skal bedømmes efter den amerikanske "sølov"
      cogsa med den virkning, at ntg projects kan begrænse sit ansvar til usd 500 pr.
      transportenhed. dette bestrides.
      det fremgår udtrykkeligt af sea waybill [e s. 44], at port of loading (leveringstedet) er i
      aarhus, og at sea waybill (transportdokumentet) er udstedt i københavn. på denne bag-
      grund gøres det gældende, at den danske sølov – herunder bestemmelserne i kapitel 13 –
      finder præceptiv anvendelse i denne sag, jf. søl §§ 252 og 254.
      ansvarsperioden for ntg projects' ansvar følger af sølovens § 274 i kapitel 13. heraf
      fremgår det, at perioden for ntg projects' ansvar for skader på hm2266-rotorens efter
      sølovens bestemmelser udstrækkes til udlevering fra havneterminalen. ntg projects' an-
      svar efter søloven gælder derfor skader opstået på havneterminalen før udleveringen af
      hm2266-rotoren til videretransport.
      videre følger det af sølovens § 275, at ntg projects, som kontraherende transportør, hæf-
      ter for fejl og forsømmelser udvist af dennes underleverandører i forbindelse med trans-
      porten.
      således gøres det gældende, at ntg projects hæfter for stevedoreselskabets shippers
      stevedoring company ansvarspådragende handlinger ved håndteringen af containeren
      med hm2266-rotoren på havneterminalen i houston (den direkte årsag til codans tab),
      jf. søl §§ 274 og 275.
      8. tabsopgørelse
      det ses ikke, at ntg projects har gjort konkrete materielle indsigelser over for codans
      tabsopgørelse, som codan skal forholde sig til. ntg projects' konkrete indsigelse har
      alene vedrørt codans søgsmålskompetence, som er behandlet ovenfor i afsnit 5.
      således gøres det gældende, at codans tab er behørigt opgjort og dokumenteret ved sur-
      vey report ref.: 5212/15 [ e s.106-125] til dkk 622.123 svarende til den nedlagte på-
      stand.”
for sagsøgte, ntg projects a/s, er der i det væsentlige procederet i overensstemmelse med
påstandsdokumentet af 11. august 2017, dog således at en indsigelse om søgsmålskompeten-
ce (dokumentation for den køberetlige risiko) blev frafaldet og således er udeladt nedenfor.
af påstandsdokumentet fremgår bl.a.:
      ”2. sagsfremstilling, indsigelser, bestridelser mv.:
                                                - 18 -
2.1. vedrørende ntg projects rolle:
ntg projects samarbejde med haarslev blev til i forlængelse af, at den tidligere hos
haarslev ansatte jonas rotbøl, opsagde sin stilling for at starte egen selvstændig projekt-
speditørvirksomhed (en virksomhed som blev til ntg projects a/s). idet jonas rotbøls
opsigelse hos haarslev efterlod et ”hul” og en sårbarhed indtil stillingen var genbesat og
den nye medarbejder havde fået fuld indsigt og erfaring i virksomhedens drift af de logi-
stikrelaterede forhold, som jonas rotbøl havde forestået, blev der aftalt en glidende
overgangsperiode, hvor jonas rotbøl skulle fortsætte med at håndtere haarslevs projekt-
transportrelaterede opgaver, men nu som selvstændig og overfor haarslev i egenskab af
formidler. således blev det aftalt mellem parterne – hvad også fremgår af den som bilag 2
fremlagte samarbejdsaftale – at jonas rotbøl skulle assistere haarslev ”… med projekt-
transporter og diverse andre shippingrelaterede arbejdsopgaver…” etc. det var i tilknytning
hertil en udtalt ambition og en for begge parter fuldstændig velkendt forudsætning, at
der i samarbejdet skulle være ”… gennemsigtighed og åbenhed…”, som nævnt i aftalen,
herunder således at opgaverne skulle laves af jonas rotbøl til ”…net/net kost efter bedste
formåen…” og endelig således, at vederlæggelsen herfor skulle ske ved at ”jonas rotbøl
modtager 12,5% i ekspeditions gebyr for sin ydelser, som løbende tillægges fragtregningerne for
projekterne.” (sic). i praksis, og som anført i samarbejdsaftalen, fortsatte jonas rotbøl med
at have sin gang hos haarslev, ligesom han fortsat havde en ”haarslev”-e-mailadresse og
adgang til haarslevs it-system. under hele perioden var det således både velkendt som
accepteret af alle parter, at jonas rotbøl og ntg projects i henhold til samarbejdsaftalen
skulle optræde som formidler uden selvstændigt (kontraherende eller direkte) transpor-
tøransvar overfor haarslev.
den i aftalen nævnte gennemsigtighed og åbenhed, blev da også efterlevet i praksis, idet
haarslev hele vejen igennem forløbet har været vidende om, hvilken transportør, der
blev formidlet til, ligesom transparensen også har været overholdt i forhold til afregnin-
gerne, idet de udførende transportørers fragtregninger har været tillagt de aftalte 12,5 % i
ntg projects afregninger overfor haarslev. det bemærkes hertil, at det, jfr. samarbejdsaf-
talens artikel 4, 4. afsnit var aftalt på forhånd mellem parterne, at prisgennemsigtigheden
blev tilvejebragt ved haarslevs mulighed for til enhver tid at udbede sig dokumentation
for transportørernes fragtregninger. kopi af de fragtafregningsbilag, som ntg projects er
i besiddelse af vedrørende denne transport er fremlagt som sagens bilag b. disse udgøres
af en afregning fra transportøren era, som forestod fortransporten fra haarslevs fabrik
til aarhus havn (stor dkk 7.306,90), og hapag-lloyds fragtafregning vedrørende søfrag-
ten fra aarhus til houston, texas, stor dkk 75.181,98. endvidere havde jonas rotbøl til-
bud liggende på sluttransport fra houston til den endelige destination (mt. pleasant, te-
xas) på usd 13.000,00, som med omregningskurs på tidspunktet modsvarede dkk
91.288,00, således at den samlede fragt for transporten var beregnet til 173.778,00, hvortil
blev tillagt formidlingshonoraret på 12,5 % (21.722,00), således at den samlede regning
blev stor dkk 195.500,00, modsvarende beløbet, der fremgår af bilag a.
ntg projects har ved omregning fra usd til dkk anvendt kurs 7,0221. til understøttelse
af retmæssigheden af den anvendte kurs, er, som sagens bilag j, fremlagt udskrift fra na-
tionalbankens statistik over usd/dkk-valutakursudviklingen i den relevante periode.
forholdene vedrørende afregning og valutakursomregning vil endvidere blive yderligere
belyst af sagsøgte ved forklaring under sagens hovedforhandling.
                                               - 19 -
med denne omregning er det samlede fakturabeløb opstået således:
hapag-lloyd:                dkk 75.181,98
era transport:              dkk 7.306,90
central ocean:              dkk 91.287,30 (usd 13.000 á kurs 7,0221)
formidling (12,5 %):        dkk 21.722,02
i alt:                      dkk 195.498,20
hvilket beløb er afregnet afrundet med dkk 195.500,00.
det bestrides, at ”[…] meget små afvigelse fra det aftalte vil medføre, at der er tale om en såkaldt
”egen pris”, som igen medfører, at ntg projects under alle omstændigheder må anses at være an-
svarlig som transportør/fragtfører og ikke som formidler” (sic), idet forholdene vedrørende af-
regning, herunder valutakursomregning og pris alene indgår som et blandt flere (ikke
nødvendigvis individuelt imperative) parametre, i en vurdering, som samlet skal afveje
forholdet vedrørende speditørens rolle. det fastholdes på ovenstående baggrund, at ntg
projects overfor haarslev har optrådt som formidler.
i den forbindelse bestrides det, som i replikkens pkt. 9 og 10 er anført om afregningen.
specificering af afregning var unødvendiggjort af parternes aftale om tillæg af 12,5 %.
endvidere er det helt sædvanligt, og kendetegnende for en formidler, at cash-flow for
forretningen passerer gennem formidleren, der overfor sin kunde påligner et gebyr. afta-
len mellem haarslev og ntg projects i denne sag var netop tilrettelagt således, at trans-
portaftalerne blev indgået via, men ikke gennem, ntg projects, herunder også for så vidt
angår ansvar for transportskader etc., uagtet at pengestrømmen gik gennem ntg pro-
jects.
til gennemførslen af den transport, som sagen omhandler, havde jonas rotbøl indhentet
tilbud på sluttransportdelen hos central oceans. det første tilbud, på usd 14.500,00, er af
20. februar 2015, sagens bilag e. som led i sin pligt til loyalt at træffe bedst mulig aftale
med transportøren på vegne haarslev, forhandlede jonas rotbøl dog dette oprindelige
tilbud ned i pris, hvad fremgår af sagens bilag f, som er et lignende tilbud, men nu på
usd 13.000,00.
vedrørende disse tilbud er det også væsentligt at bemærke, at det første tilbud er stilet til
haarslev industries, mens det seneste er stilet til ntg projects – begge tilbud er dog
fremsendt til jonas rotbøl på dennes ”haarslev”-e-mailadresser.
grunden til skiftet i adressat afspejler, at jonas rotbøl pr. 1. marts 2015 fratrådte sin stil-
ling hos haarslev, og påbegyndte arbejde i selvstændigt regi.
imidlertid ønskede haarslev (der som nævnt befandt sig i en presset situation grundet
jonas rotbøls opsigelse) populært sagt, at jonas rotbøl kunne assistere dem på en måde,
så der kunne opretholdes ”business as ususal”.
herunder ønskede haarslev i særdeleshed, at jonas rotbøl fortsat udfyldte sin hidtidige
rolle i forhold til haarslev, om end dette fremadrettet formelt skete i regi af jonas rotbøls
nye virksomhed. derfor ønskede haarslev, at jonas rotbøl fortsat i forbindelse med al
ekstern kommunikation vedrørende haarslev-forhold skulle anvende en af haarslev de-
fineret e-mail-autosignatur. denne signatur fremgår af sagens bilag g, hvor den ses an-
vendt den 11. marts 2015, og af sagens bilag h, hvor den anvendes i forbindelse med
                                                - 20 -
skadesagen, som nærværende sag omhandler. som det ses, angives ”jonas rotbøl as ship-
ping consultant for haarslev industries” – en ordlyd, som haarslev dikterede.
forholdet understreges eksplicit i bilag h, som er den indledende e-mailkorrespondance
vedrørende skadesagen, hvor jonas rotbøl fra en louis araujo via hapag lloyd og
panalpina modtager besked om skaden. denne besked videresender jonas rotbøl direkte
til klaus hansen fra codan, hvor han på vegne haarslev med ordene ”we just got these
and want to inform you as our insurance company […]” (min understregning), idet bemær-
kes, at codan jo var haarslevs forsikringsselskab, men netop som følge af konstellationen
ikke betragtedes som ekstern af jonas rotbøl. steen lundsgaard fra haarslev var cc på
denne korrespondance. jonas rotbøl anmeldte således selv skadesagen til codan.
at ntg projects alene har optrådt som formidler uden eget selvstændigt transportøran-
svar overfor haarslev, underbygges da også yderligere af de fremlagte transportdoku-
menter, såvel bilag 4 (booking confirmation fra rederiet hapag-lloyd) som bilag 5 (sea
waybill fra rederiet hapag-lloyd), der begge er udstedt direkte til haarslev, men der-
imod intetsteds nævner ntg projects.
2.2. vedrørende transportaftalen:
det som bilag 5 fremlagte søfragtseddel/sea waybill henviser til betingelser på bagsiden.
bagsiden indeholdende betingelserne for transportaftalen med rederiet hapag-lloyd er
dog ikke fremalgt. disse betingelser/bagsiden af fragtbrevet er fremlagt som sagens bilag
c. heraf fremgår en henvisning til cogsa (den amerikanske ”sølov” – ”carriage of
goods by sea act”) for så vidt transporter til usa (som i nærværende sag), således at
disse regler finder anvendelse på forhold, der indtræffer i lossehavnen, efter at godset har
forladt skibet (som her). uddrag af den relevante bestemmelse i cogsa, som fastsætter
en begrænsning stor usd 500,00 pr. transporteret enhed, er fremlagt som bilag d.
3. anbringender:
til støtte for den nedlagte frifindelsespåstand, gøres det gældende,
at     ntg projects overfor haarslev alene har optrådt uden selvstændigt transportan-
       svar for skader indtruffet mens godset var i udførende transportørers varetægt,
       herunder som formidler,
       idet    det mellem parterne var aftalt, at ntg alene optrådte som formidler,
       idet    der er tilvejebragt den for formidlerrollens opretholdelse fornødne transpa-
               rens, såvel vedrørende økonomi/pris/afregning som vedrørende den prakti-
               ske afvikling og gennemførsel af transportformidlingsopgaverne udført af
               ntg projects,
       idet    der på helt tilbørlig vis er formidlet til et internationalt kendt og anerkendt
               rederi i form af hapag-lloyd, hvorfor ntg ved tilrettelæggelsen af formid-
               lingsopgaven har varetaget haarslevs interesser med fornøden omhu,
at     sagsøger ikke har dokumenteret sin forsikringstagers tab, […] og
at     ntg projects derfor skal frifindes som påstået.
                                                   - 21 -
       til støtte for den subsidiære påstand, gøres det gældende,
       at     det relevante regelsæt til bedømmelse af ansvar hos ntg projects – om et sådant
              måtte kunne pålægges, hvad bestrides jfr. ovenfor – udgøres af transportdokumen-
              tets bestemmelser herom,
       at     der i transportdokumentet, som haarslev har været såvel fuldt bekendt med og ac-
              cepteret som gældende for transporten, henviser til cogsa-reglerne vedrørende
              skade, der indtræffer under håndtering af godset i amerikansk havn,
       at     ansvaret efter disse regler i påkommende fald kan begrænses til usd 500,00 pr.
              transporteret enhed, hvoraf der for nærværende transport var én, hvorfor det sam-
              lede ansvar for ntg projects i egenskab af kontraherende transportør overfor
              haarslev maksimalt er usd 500,00, og
       at     den subsidiære påstand i påkommende fald derfor skal tages til følge, således at
              ntg projects alene dømmes til betaling af usd 500,00.”
sø- og handelsrettens begrundelse og resultat
parterne er enige om, at transporten blev udført under parternes samarbejdsaftale af 22. ja-
nuar 2015, hvis formål er angivet til at være bl.a., at ”jonas rotbøl hjælper haarslev industri-
es med projekttransportopgaverne”. aftalen blev i første omgang indgået for en to måneders
periode og blev indgået i den periode, hvor jonas rotbøl sad i en opsagt stilling hos haars-
lev, hvor han varetog bl.a. projekttransportopgaverne. aftalen indeholder vilkår om, at jonas
rotbøl ville få adgang til en arbejdsplads, relevant systemadgang samt e-mailadresse hos
haarslev. det er endvidere i aftalen anført, at ”jonas rotbøl” modtager 12,5 % i ekspediti-
onsgebyr for sine ydelser, og at haarslev til enhver tid kunne forlange dokumentation for
priserne. det fremgår af de samstemmende forklaringer herom, at parternes intention med
aftalen var, at jonas rotbøl i en overgangsperiode, mens steen lundsgaard blev oplært, skul-
le varetage sine opgaver i haarslev som hidtil. henrik sørensen, som underskrev aftalen for
haarslev, har således forklaret bl.a., at ”… de ønskede ”business as usual”, indtil der kom styr på
afdelingen. jonas rotbøl fortsatte som om intet var hændt og havde adgang til alle haarslevs syste-
mer…”. steen lundsgaard har forklaret bl.a., at ”… jonas rotbøl fungerede som formidler og var
en fast del af huset… ”.
                                              - 22 -
der er på ovennævnte baggrund en særdeles stærk formodning for, at ntg projects i relati-
on til den konkrete transport varetog en opgave som formidler og ikke transportør. denne
formodning ændres hverken ved de udstedte transportdokumenter, herunder sea waybill
med haarslev som shipper, eller ved den afregning, som ntg projects har foretaget over for
haarslev industries for denne transport. som anført af ntg projects under deres procedure,
svarer de 195.500 kr. opkrævet af ntg over for haarslev således til den afrundede sum af
fragten fra hapag-lloyd, era og central ocean til ntg med et tillæg af 12,5 % (i alt
195.498,20 kr. med den af ntg anførte vekselkurs). det ændrer i denne sag heller ikke noget,
at dette regnestykke ikke blev udspecificeret af ntg projects på fakturaen til haarslev.
da ntg projects således har optrådt som formidler og ikke transportør, vil ntg project væ-
re at frifinde for codans påstand, som bygger på et transportøransvar.
efter sagens udfald, værdi, karakter og omfang skal codan forsikring betale sagsomkost-
ninger til ntg projects med 50.000 kr., som udgør et passende beløb til advokatudgifter
ekskl. moms.
                                     thi kendes for ret:
ntg projects a/s frifindes.
codan forsikring a/s skal inden 14 dage betale 50.000 kr. i sagsomkostninger til ntg pro-
jects a/s.
sagsomkostningsbeløbet forrentes efter rentelovens § 8 a.
jens boye                     mads bundgaard larsen                          ole sehested
               - 23 -
            (sign.)
         ___ ___ ___
udskriftens rigtighed bekræftes
  sø- og handelsretten, den


text:
v017700d - kj
                               udskrift
                                   af
                  sø- & handelsrettens dombog
                              ____________
den 11. oktober 2006 blev af retten i sagen
v-177-05
metro sportswear ltd.
(advokat hanne weywardt)
  mod
claus blom
(advokat flemming wahrén)
afsagt sålydende
                           k e n d e l s e:
ved denne kendelse afgøres det, om der er værneting for sagen ved sø-
og handelsretten.
sagsøgeren, metro sportswear ltd.(metro), har nedlagt påstand om, at
sagsøgte, claus blom (claus blom), tilpligtes at anerkende, at sø– og
handelsretten er rette værneting.
claus blom har påstået sagen henvist til retten i roskilde, som er hans
hjemting.
                                       - 2 -
 sagen blev anlagt ved sø– og handelsretten den 9. december 2005. me-
 tro, der producerer beklædning af mærket canada goose, og som er in-
 dehaver af registrerede varemærker, jf. sagens bilag 1, herunder canada
 goose som figurmærke i klasse 25 (beklædningsgenstande mv.), har i
 stævningen nedlagt sålydende påstande:
 1. den af toldskat københavn den 13. december 2004 trufne beslutning
      om suspension af frigivelse af produkter i sag nr. 02/04-267-01234
      stadfæstes som lovlig gjort og forfulgt.
 2. sagsøgte forbydes at producere, importere, sælge, markedsføre
      og/eller på anden måde overdrage eller disponere over produkter,
      som bærer et eller flere af de af sagsøger registrerede varemærker jf.
      bilag 1, uden at hidrøre fra sagsøger, og/eller bærer varemærker, som
      er forvekslelige med de af sagsøger registrerede varemærker eller i
      øvrigt anvende de af sagsøger registrerede varemærker.
3. sagsøgte tilpligtes at betale sagsøger kr. 50.000 i erstatning med tillæg
      af sædvanlig procesrente fra stævningens indgivelse frem til betaling
      sker.
 claus blom har i en skrivelse af 17. februar 2006 anført, at han vil påstå
 frifindelse med hensyn til metros påstand 3, og - idet han ”intet har med
 de omhandlede varer at gøre” - at han ikke ”har indvendinger imod på-
 standene 1 og 2”.
 claus blom, der endnu ikke har indgivet svarskrift til sagen, har under et
 retsmøde den 7. september 2006 til retsbogen taget bekræftende til
 genmæle med hensyn til metros påstande 1 og 2.
 sagsfremstilling
 efter anmodning fra metro besluttede toldskat den 17. december 2004
 med henvisning til rådets forordning (ef) 1383/2003 af 22. juli 2003,
 art. 13, at suspendere frigivelsen af en forsendelse fra kina med 10 jak-
 ker af mrk. canada goose, der formodedes at være varemærkeforfal-
 skede. forsendelsen var iflg. toldskats skrivelse af 17. december 2004
 stilet til claus blom med adresse: mølleengvej 65, 4040 jyllinge. ved
                                        - 3 -
skrivelse af den 22. december rettede metros advokat henvendelse til
claus blom med bl.a. et forligstilbud. claus blom, der i følge den trykte
tekst på det af ham benyttede brevpapir har adresse mølleengen 65,
4040 jyllinge, besvarede advokatens henvendelse i en skrivelse af 24.
december 2004, hvoraf bl.a. fremgik:
”...
jeg vil gerne her gøre det helt klart, at jeg absolut intet har med denne sag at
gøre og kan derfor naturligvis ikke anerkende den erklæring som de har frem-
sendt.
hvorfor mit navn er anvendt som modtager har jeg ingen anelse om. jeg er
hverken forhandler eller importør af nogen form for tekstiler og har aldrig været
det.
for mit vedkommende anser jeg derfor denne sag som afsluttet og forventer
ikke at høre mere til den.
...”
procedure
metro har anført, at sagen udspringer af det forhold, at toldskat beslut-
tede at suspendere frigivelsen af de ti canada goose-jakker. denne af-
gørelse blev truffet i medfør af lovbek. nr. 1047 af 20. oktober 2005
vedr. toldmyndighedernes indgriben over for varer, der mistænkes for at
krænke visse intellektuelle ejendomsrettigheder, jf. rådets forordning
(ef) nr. 1383/2003 af 22. juli 2003. af lovens § 4 fremgår, at de almin-
delige domstole er kompetente, og til dem hører sø- og handelsretten, jf.
retsplejelovens § 1.
retsplejelovens udgangspunkt, sagens anlæg ved sagsøgtes hjemting, jf.
§ 235, gælder alene, hvor ikke andet er bestemt ved lov. i det forelig-
gende tilfælde indebærer alle metros påstande varemærkeretlige vurde-
ringer, hvorfor sø- og handelsretten er kompetent til at behandle sagen,
jf. varemærkelovens § 43, stk. 4 (nu § 43, stk. 5). påstand 1 forudsætter
en retlig stillingtagen til, om der foreligger en varemærkekrænkelse. på-
stand 2 om forbud nødvendiggør en vurdering efter varemærkelovens §
4. påstand 3 om erstatning og vederlag forudsætter en vurdering efter
varemærkelovens § 43 og den dertil udviklede retspraksis. bevisvurde-
ringen og udmålingen af en given erstatning forudsætter indsigt i vare-
                                      - 4 -
mærkeretten, og sagkundskab er af betydning for sagens behandling.
også af hensyn til ensartethed i sagernes behandling bør sagen behand-
les af sø- og handelsretten med tiltræden af sagkyndige dommere.
det er uden betydning for spørgsmålet, at claus blom efter sagens anlæg
har erklæret ikke at have indvendinger mod påstandene 1 og 2. det er
forholdene på tidspunktet for sagens anlæg, der er afgørende for vurde-
ringen af, om sagen er anlagt ved rette domstol.
hvis sagen blev henvist til retten i roskilde med henblik på behandling af
claus bloms anbringende om, at han intet har med forsendelsen at gøre,
og hvis claus blom ikke fik medhold i sit standpunkt, så skulle sagen,
hvis værnetingsreglerne skulle følges, efterfølgende færdigbehandles ved
sø- og handelsretten med hensyn til de tilbageværende varemærkeret-
lige omstændigheder. dette ville være uacceptabelt.
også efter retsplejelovens § 249, stk. 1, kan sagen anlægges ved sø- og
handelsretten. dette kræver, at sø- og handelsretten er værneting for
blot ét af metros krav, og sø- og handelsretten er i denne sag værneting
for alle kravene.
metro kan tilslutte sig, at reglen i retsplejelovens § 235, stk. 1, er udtryk
for et ønske om generelt at tage hensyn til den sagsøgte, som evt. ube-
rettiget er blevet stævnet. værnetingsreglen i varemærkeloven varetager
hensynet til sagens rette behandling, hvilket også vejer tungt. retspleje-
lovens § 249 er et andet eksempel på varetagelse af andre hensyn end
hensynet til den sagsøgte.
sø – og handelsretten har behandlet en række lignende sager og må i
den forbindelse af egen drift have påset sin kompetence, jf. retsplejelo-
vens § 232, stk. 1.
sagsøgte har til støtte for påstanden om henvisning gjort gældende, at
hovedreglen om, at retssager anlægges ved sagsøgtes hjemting jf. rets-
plejeloven § 235, hviler på en betragtning om, at sagsøger må tage be-
sværet, når det er usikkert, om der er grundlag for sagen. når sagen som
i det foreliggende tilfælde alene vedrører spørgsmålet om erstatning, må
                                     - 5 -
der stilles spørgsmålstegn ved, om der efter varemærkelovens § 43 er
tilstrækkeligt grundlag for sagens behandling ved sø- og handelsretten.
der er økonomiske hensyn at tage til sagsøgte. ved sø- og handelsretten
kræves møderet for landsret af den mødende advokat, og i tilfælde af
anke skal sagen behandles af højesteret, der er tynget af en stor ar-
bejdsbyrde. det vil være mere rationelt at lade sagen behandle ved byret
med landsretten som ankeinstans.
i den foreliggende sag, hvor der ikke er tvist om spørgsmålet om, hvor-
vidt de tilbageholdte varer er ægte, er der ikke noget tvingende behov
for sagkyndig bistand til sagens behandling. som det fremgår af claus
bloms skrivelse af 24. december 2004, er det hans standpunkt, at han
intet har med sagen at gøre. hvorvidt dette er rigtigt, hviler på en sæd-
vanlig bevisvurdering, hvor en byret uden videre kan træffe afgørelsen.
når hertil kommer, at claus blom ikke har indvendinger imod metros på-
stande 1 og 2, har anvendelsen af varemærkeloven ikke væsentlig be-
tydning for sagens afgørelse, jf. varemærkelovens § 43, stk. 5. det kan i
øvrigt ikke udelukkes, at sagen alene udspringer af, at der foreligger en
forveksling af adresser. toldskat har i hvert fald benyttet en forkert
adresse for claus blom.
der henvises til kendelserne i ufr 1978.218 (v) og 1978.798 (h).
rettens bemærkninger
da anvendelse af varemærkeloven på tidspunktet for sagens anlæg, hvor
der ikke forelå nogen tilkendegivet enighed mellem parterne med hensyn
til nogen af metros 3, alle varemærkeretlige påstande, måtte antages at
ville være af væsentlig betydning for sagens udfald, er sagen med rette
anlagt ved sø- og handelsretten, jf. retsplejelovens § 9, stk. 3, nr. 6, jf.
den dagældende varemærkelovs § 43, stk. 4.
herefter og idet den omstændighed, at claus blom har taget bekræftende
til genmæle med hensyn til påstandene 1 og 2 og tilkendegivet det anta-
geligt principale anbringende til støtte for den varslede frifindelsespå-
stand, at han intet har med den tilbageholdte forsendelse at gøre, ikke
                                      - 6 -
giver grundlag for at henvise sagen, i hvilken der i tilfælde af rettens for-
kastelse af et sådant anbringende til den fortsatte behandling af det om-
tvistede erstatningsspørgsmål må antages at skulle foretages varemær-
keretlige vurderinger, tages metros påstand til følge.
                         t h i b e s t e m m e s:
sagsøgte, claus blom, tilpligtes at anerkende, at rette værneting i nær-
værende sag er sø- og handelsretten.
                           claus forum petersen
                                     (sign.)
                                  ___ ___ ___
                       udskriftens rigtighed bekræftes
                       p.j.v. sø- og handelsretten, den

source: retspraksis

LICENSE:
Creative Commons Legal Code

CC0 1.0 Universal

type: caselaw

jurisdiction: Denkmark


text:
                     højesterets kendelse
                       afsagt fredag den 6. september 2013
sag 292/2012
tryg forsikring a/s
(advokat frank bøggild)
mod
repono holding ab
og
trygg-hansa försäkringsaktiebolag
(advokat lisbet andersen for begge)
tryg forsikring a/s (i det følgende tryg) har anmodet om, at der stilles præjudicielle
spørgsmål til eu-domstolen.
repono holding ab og trygg-hansa försäkringsaktiebolag (i det følgende under ét trygg-
hansa) har protesteret herimod.
i påkendelsen har deltaget tre dommere: jon stokholm, vibeke rønne og jens peter christen-
sen.
den foreliggende sag
varemærket ”trygg hansa” <fig> blev registreret som varemærke i danmark den 28.
maj 1993. varemærket er registreret i vareklasse 36: forsikringsvirksomhed, finansiel virk-
somhed, valutarisk virksomhed, ejendomsmæglervirksomhed.
denne sag angår, hvorvidt trygg-hansa har gjort reel brug her i landet af varemærket
”trygg hansa” <fig> i perioden 18. november 2005 til 18. november 2010, jf. varemær-
kelovens § 25, stk. 1. er brugspligten ikke opfyldt, kan varemærket ophæves helt eller delvist
for de varekategorier, varemærket er registreret for.
                                                - 2 -
ved dom af 17. august 2012 frifandt sø- og handelsretten trygg-hansa for trygs principale
påstand om ophævelse af trygg-hansas varemærke. sø- og handelsretten anførte i den for-
bindelse bl.a. følgende:
”den foreliggende dokumentation vedr. brugen af varemærket i danmark i 5-års brugsperio-
den viser, at trygg-hansa har sendt forsikringsbreve/policer/opkrævninger til et antal danske
kunder, der har tegnet forsikring hos trygg-hansa for deres fritidshuse i sverige. der er mel-
lem parterne omtrentlig enighed om antallet af kundeforhold i 5-årsperioden, og der er enig-
hed om, hvilket retten kan tiltræde, at denne divergens er uden betydning for sagens afgørelse.
antallet, ca. 35, er efter det foreliggende under alle omstændigheder højere end antallet, ca.
25, i den tidligere periode, som patent- og varemærkestyrelsen traf afgørelse om.
det er rettens vurdering, at trygg-hansa efter tjenesteydelsens art og aftagerforholdene på
markedet for tjenesteydelsen må anses for i perioden at have gjort erhvervsmæssigt relevant
og tilstrækkelig brug af varemærket med henblik på at fastholde eller erhverve markedsandele
for tjenesteydelsen. retten finder herefter, at trygg-hansa har gjort reel brug af varemærket i
den foreliggende periode.”
sø- og handelsretten begrænsede trygg-hansas varemærkeret til ”forsikringsvirksomhed,
nemlig forsikring af fritidshuse i sverige”. sø- og handelsretten vurderede, at trygg-hansa
kun for denne varekategori havde opfyldt sin brugspligt. sø- og handelsretten tog herved
trygs mere subsidiære påstand til følge.
spørgsmål, der ønskes forelagt for eu-domstolen
tryg har under forberedelsen af sagen for højesteret anmodet om, at der stilles præjudicielt
spørgsmål til eu-domstolen vedrørende formuleringen ”reel brug af varemærket i den på-
gældende medlemsstat”, jf. varemærkedirektivets artikel 10, stk. 1.
spørgsmålet er formuleret således:
       ”skal artikel 10 i direktiv 2008/95/ef af 22. oktober 2008 om indbyrdes tilnærmelse af
       medlemsstaternes lovgivning om varemærker fortolkes således, at fremsendelse til dan-
       ske adresser af et beskedent antal fakturaer/policer påført et dansk registreret varemærke
       i sig selv udgør reel brug af mærket i danmark, når a) den relevante tjenesteydelse be-
       står af en fritidshusforsikring, der ingen tilknytning har til danmark men udelukkende
       udbydes fra, leveres i og relaterer sig til en anden medlemsstat (sverige), og b) frem-
       sendelsen af fakturaer/policer til danske adresser alene sker af praktiske årsager, idet
       forsikringstageren kun lejlighedsvis formodes at befinde sig i fritidshuset i sverige.”
                                                - 3 -
trygg-hansa mener ikke, at der er grundlag for at stille spørgsmål til eu-domstolen. såfremt
spørgsmål skal stilles, har trygg-hansa formuleret følgende alternative spørgsmål:
       ”skal artikel 10 i direktiv 2008/95/ef af 22. oktober 2008 om indbyrdes tilnærmelse af
       medlemsstaternes lovgivning om varemærker fortolkes således, at fremsendelse til dan-
       ske kunder i danmark af breve og fakturaer påført et dansk registreret varemærke udgør
       reel brug af varemærket i danmark, når de relevante tjenesteydelser består af forsikrin-
       ger af fritidshuse, som de danske kunder ejer i en anden medlemsstat (sverige), og de
       pågældende breve og fakturaer sendes til danmark fra denne anden medlemsstat.”
retsgrundlaget mv.
ifølge artikel 10, stk. 1, i varemærkedirektivet (2008/95/ef) hedder det under overskriften
”brugen af varemærket”:
”såfremt indehaveren ikke inden fem år fra datoen for registreringsprocedurens afslutning har
gjort reel brug af varemærket i den pågældende medlemsstat for de varer eller tjenesteydelser,
for hvilke det er registreret, eller hvis sådan brug har været ophørt uden afbrydelse i fem år,
underkastes varemærket de i dette direktiv omhandlede sanktioner, medmindre der foreligger
skellig grund til, at brug ikke har fundet sted.”
de sanktioner, der omtales i bestemmelsen, omfatter bl.a. fortabelse af retten til at gøre er-
hvervsmæssig brug af varemærket.
varemærkelovens § 25, stk. 1, har en ordlyd svarende til varemærkedirektivets artikel 10, stk.
1. efter varemærkelovens § 25, stk. 1, er det afgørende for, om brugspligten er opfyldt, hvor-
vidt der er ”gjort reel brug af varemærket her i landet”.
eu-domstolen har udtalt sig om begrebet ”reel brug af varemærket i den pågældende med-
lemsstat” i flere sager. det drejer sig, for så vidt angår nationale varemærker, f.eks. om eu-
domstolens dom af 11. marts 2003 i sag c-40/01, ansul bv mod ajax brandbeveiliging bv,
og eu-domstolens kendelse af 27. januar 2004 i sag c-259/02, la mer technology inc. mod
laboratoires goemar sa.
i sag c-40/01, ansul bv mod ajax brandbeveiliging bv udtalte eu-domstolen i præmis 36-
39:
                                                - 4 -
      ”36. ved ”reel brug” skal følgelig forstås en brug, der ikke foretages symbolsk alene
      med det formål at bevare de rettigheder, der er knyttet til varemærket. brugen skal være
      i overensstemmelse med varemærkets grundlæggende funktion, som er at garantere op-
      rindelsen af en vare eller en tjenesteydelse over for forbrugeren eller den endelige bru-
      ger, som dermed sættes i stand til uden risiko for forveksling at adskille varen eller tje-
      nesteydelsen fra varer eller tjenesteydelser med en anden oprindelse.
      37. det følger heraf, at en ”reel brug” af varemærket forudsætter, at dette bruges på
      markedet for de produkter eller tjenesteydelser, som varemærket beskytter, og ikke
      alene inden for den pågældende virksomhed. beskyttelsen af varemærket, og de rets-
      virkninger, som registreringen af mærket har i forhold til tredjemand, kan ikke opret-
      holdes, hvis mærket har mistet sin handelsmæssige begrundelse, som er at skabe eller
      bevare en afsætningsmulighed for de varer eller tjenesteydelser, som er forsynet med
      det tegn, der udgør mærket, i forhold til de varer eller tjenesteydelser, der stammer fra
      andre virksomheder. varemærket skal derfor bruges for varer eller tjenesteydelser, der
      allerede er bragt på markedet, eller hvis markedsføring - som virksomheden har forbe-
      redt med henblik på at erobre en kundekreds, navnlig i forbindelse med reklamekam-
      pagner - er umiddelbart forestående. en sådan brug kan både foretages af varemærkein-
      dehaveren og, som fastsat i direktivets artikel 10, stk. 3, af en tredjemand, der har tilla-
      delse til at bruge mærket.
      38. ved bedømmelsen af, om brugen af varemærket er reel, må der endelig tages hensyn
      til samtlige faktiske omstændigheder, der kan godtgøre, at varemærket virkelig anven-
      des handelsmæssigt, navnlig til de former for brug, der i den pågældende branche må
      anses for begrundet i fastholdelse eller erhvervelse af markedsandele for de varer eller
      tjenesteydelser, der beskyttes af varemærket.
      39. under hensyn til omstændighederne i de konkrete tilfælde kan det således være be-
      rettiget bl.a. at tage hensyn til den pågældende vares eller tjenesteydelses art, de særlige
      forhold på det relevante marked samt til omfanget og hyppigheden af brugen af mærket.
      det kræves således ikke, at brugen af mærket altid har et betydeligt kvantitativt omfang,
      for at den kan betegnes som reel, da dette afhænger af de særlige forhold ved den på-
      gældende vare eller tjenesteydelse på det relevante marked.”
i sag c-259/02, la mer technology inc. mod laboratoires goemar sa udtalte eu-domstolen
i præmis 20-26:
      ”20. heraf fremgår, at besvarelsen af varemærkeindehaverens rettigheder er betinget af,
      at der er gjort reel erhvervsmæssig brug af mærket på markedet for de varer eller tjene-
      steydelser, for hvilke det er blevet registreret i den pågældende medlemsstat.
      21. desuden fremgår det af ansul-dommens præmis 39, at brug af varemærket i visse
      tilfælde - selv om denne brug ikke har et betydeligt kvantitativt omfang - kan betegnes
      som reel i direktivets forstand. selv en meget lille brug af varemærket kan således være
      tilstrækkelig til, at denne brug kan betegnes som reel, forudsat at denne brug i den på-
      gældende branche kan anses for begrundet i fastholdelse eller erhvervelse af markeds-
      andele for de varer eller tjenesteydelser, der beskyttes af varemærket.
                                                 - 5 -
       22. spørgsmålet, om en brug er kvantitativ tilstrækkelig til at fastholde eller erhverve
       markedsandele for de pågældende varer eller tjenesteydelser, afhænger af flere forhold
       samt af en konkret vurdering, der i hvert enkelt tilfælde påhviler den nationale ret. va-
       rernes eller tjenesteydelsernes egenskaber, hyppigheden eller regelmæssigheden af bru-
       gen af varemærket, hvorvidt varemærket anvendes til at markedsføre samtlige identiske
       varer eller tjenesteydelser fra varemærkeindehaverens virksomhed eller udelukkende
       enkelte af disse, samt de beviser, som varemærkeindehaveren er i stand til at fremlægge
       vedrørende brug af varemærket, er blandt de faktorer, der kan tages i betragtning.
       23. det fremgår ligeledes af præmis 35-39 i ansul-dommen, at det relevante markeds
       egenskaber, der har en direkte betydning for varemærkeindehaverens markedsførings-
       strategi, ligeledes kan tages i betragtning ved vurderingen af, om der foreligger reel
       brug.
       24. tilsvarende kan den omstændighed, at varemærket anvendes af en enkelt kunde, der
       importerer varerne, for hvilke varemærket er registreret, være tilstrækkelig til at godt-
       gøre, at en sådan brug er reel, såfremt det fremgår, at denne import har en reel handels-
       mæssig berettigelse for varemærkeindehaveren.
       25. under disse omstændigheder er det ikke på forhånd muligt abstrakt at afgøre, hvil-
       ken kvantitativt tærskel der skal anvendes for at afgøre, om brugen er reel. en ”de mi-
       nimis”-regel, der ikke giver den nationale ret mulighed for at vurdere samtlige omstæn-
       digheder i sagen, kan derfor ikke fastsættes.
       26. endelig kan det klart udledes af ansul-dommens præmis 36, at en brug af varemær-
       ket, der ikke i det væsentlige har til formål at bevare eller skabe markedsandele for de
       varer eller tjenesteydelser, som det beskytter, skal betragtes som brug, der i virkelighe-
       den har til formål at imødegå en eventuel begæring om fortabelse. en sådan brug kan
       ikke betegnes som ”reel” i direktivets forstand.”
herudover har eu-domstolen i domstolens dom af 19. december 2012 i sag c-149/11, leno
merken bv mod hagelkruis beheer bv, udtalt sig om det tilsvarende begreb i artikel 15, stk.
1, i varemærkeforordningen (207/2009/ef) ”reel brug af ef-varemærket inden for fællesska-
bet”.
eu-domstolen udtalte i præmis 58:
       ”58. der er gjort ”reel brug” af et ef-varemærke i henhold til artikel 15, stk. 1, i for-
       ordning nr. 207/2009, når dette er brugt i overensstemmelse med dets væsentligste
       funktion med henblik på at bevare eller erhverve markedsandele i fællesskabet for de
       varer eller tjenesteydelser, der er omfattet af det pågældende varemærke. det tilkommer
       den forelæggende ret at bedømme, om betingelserne er opfyldt i hovedsagen, under
       hensyntagen til samtlige relevante faktiske omstændigheder, såsom navnlig de særlige
       forhold på det omhandlede marked, arten af de varer eller tjenesteydelser, som er be-
       skyttet af varemærket, det territoriale og kvantitative omfang af brugen samt hyppighe-
       den og regelmæssigheden af brugen.”
                                                - 6 -
anbringender
tryg har til støtte for, at der skal ske forelæggelse, navnlig anført, at det er nødvendigt for
sagens afgørelse at få afklaret, hvad der skal forstås ved formuleringen i varemærkedirektivets
artikel 10, stk. 1, hvorefter der skal være gjort ”reel brug af varemærket i den pågældende
medlemsstat.”
det udgør ikke reel brug i danmark af trygg-hansas varemærke, at trygg-hansa har frem-
sendt forsikringsbreve/policer/opkrævninger påført trygg-hansas varemærke til et beskedent
antal kunder i danmark. tryg henviser herved til, at trygg-hansa er et svensk selskab, der
ikke er aktive på det danske forsikringsmarked, og at den tjenesteydelse, som varemærket er
registreret for, absolut ingen tilknytning har til danmark – heller ikke i import eller eksport
sammenhæng. spørgsmålet er derfor, om der er gjort reel brug af mærket ”i den pågældende
medlemsstat”. det bemærkes, at varemærket, der i danmark skal fungere som kendetegn for
en ydelse, ingen relation eller tilknytning har til det danske marked.
den foreliggende praksis fra eu-domstolen belyser ikke, hvor brugen af et varemærke anses
for at finde sted i en sag som den foreliggende. sag c-40/01, ansul, præmis 38 - 39, om fast-
holdelse eller erhvervelse af markedsandele er ikke relevant i forbindelse med spørgsmålet
om reel brug ”i den pågældende medlemsstat”. ansuls præmisser relaterer sig alene til om-
fanget af brugen og ikke til spørgsmålet om, hvor brugen anses for at finde sted.
repono holding og trygg-hansa har til støtte for, at der ikke skal ske forelæggelse, navnlig
anført, at der ikke er rimelig tvivl om afgørelsen af det rejste spørgsmål. der er derfor ikke
forelæggelsespligt. det følger af eu-domstolens praksis, at fremsendelse af bl.a. fakturaer til
kunder påført trygg-hansas varemærke skal anses for at udgøre reel brug af varemærket i den
pågældende medlemsstat. at de pågældende fakturaer er sendt fra et andet eu-land til de dan-
ske kunder, kan ikke tillægges betydning, idet varemærket utvivlsomt eksponeres over for de
danske kunder. det kan ikke tillægges nogen betydning, at genstanden for den leverede for-
sikringsydelse befinder sig i sverige. varemærket har været i brug over for en varierende
kundekreds i danmark. endvidere skal kundernes forsikringer fornyes årligt. af disse grunde
sker der løbende en fornyet afsætning af tjenesteydelser under varemærket over for kunder her
i landet.
                                                - 7 -
det er efter sag c-40/01, ansul, præmis 43, tilstrækkeligt, at brugen af mærket sker med hen-
blik på at bevare en afsætningsmulighed. denne betingelse er i hvert fald opfyldt ved den fo-
retagne brug af det omstridte varemærke.
betydningen af et beskedent omfang af brugen er også belyst i tidligere praksis, herunder sag
c-259/02, la mer, præmis 24.
under alle omstændigheder kan den formulering af et spørgsmål til eu-domstolen, som tryg
har foreslået, ikke anvendes. det kan således ikke lægges til grund, at tjenesteydelsen ikke har
tilknytning til danmark. modtagere af tjenesteydelsen er således danske forsikringstagere
med bopæl i danmark, og forsikringsaftalen er indgået fra deres bopæl. det er endvidere mis-
visende at angive, at ”fremsendelsen af fakturaer/policer til danske adresser alene sker af
praktiske årsager”. da forsikringstagerne har bopæl i danmark, er fremsendelse af forsik-
ringsbreve, fakturaer mv. til deres adresser i danmark den eneste korrekte fremgangsmåde.
højesterets begrundelse og resultat
der foreligger en omfattende praksis fra eu-domstolen om de kriterier, der kan indgå ved
vurderingen af, om varemærkeindehaveren har gjort reel brug af varemærket i den pågæl-
dende medlemsstat for de varer eller tjenesteydelser, for hvilke det er registreret, jf. varemær-
kedirektivets artikel 10, stk. 1. højesteret vil ved afgørelse af sagens tvistepunkter inddrage de
retningslinjer, der kan udledes af eu-domstolens praksis.
efter højesterets foreløbige vurdering foreligger der ikke for den indbragte sag tvivl om for-
ståelsen af den relevante fællesskabsbestemmelse eller den praksis fra eu-domstolen, som
tryg forsikring a/s har påberåbt sig, der nødvendiggør en forelæggelse for eu-domstolen.
højesteret tager derfor ikke anmodningen om forelæggelse for eu-domstolen til følge.
                                        thi bestemmes:
anmodningen om forelæggelse af spørgsmål for eu-domstolen tages ikke til følge.


text:
                       højesterets kendelse
                       afsagt fredag den 14. september 2018
sag 58/2018
sandoz a/s
og
novartis healthcare a/s
(advokat søren lehmann nielsen for begge)
mod
skatteministeriet
(advokat steffen sværke)
biintervenienter til støtte for sandoz a/s og novartis healthcare a/s:
accenture a/s og ecco sko a/s (advokat lasse esbjerg christensen for begge)
i tidligere instans er afsagt kendelse af østre landsrets 14. afdeling den 19. januar 2018.
i påkendelsen har deltaget fem dommere: thomas rørdam, jon stokholm, jens peter
christensen, lars apostoli og kristian korfits nielsen.
påstande
kærende, sandoz a/s og novartis healthcare a/s, har nedlagt påstand om, at landsretten
under hovedforhandlingen skal tiltrædes af to sagkyndige medlemmer.
indkærede, skatteministeriet, har påstået stadfæstelse.
sagsfremstilling
ved stævning af 16. marts 2017 anlagde skatteministeriet sag mod sandoz og novartis
healthcare ved københavns byret. sagen angår, om sandoz’ koncerninterne afregningspriser
har været i overensstemmelse med armslængdeprincippet i ligningslovens § 2, stk. 1.
                                              - 2 -
ved kendelse af 8. juni 2017 traf københavns byret afgørelse om at henvise sagen til østre
landsret, jf. retsplejelovens § 226, stk. 1.
sandoz og novartis healthcare har anmodet landsretten om at bestemme, at retten under ho-
vedforhandlingen tiltrædes af to sagkyndige medlemmer, jf. retsplejelovens § 20, stk. 1. østre
landsret har ved kendelse af 19. januar 2018 truffet afgørelse om, at denne anmodning ikke
tages til følge. i kendelsen hedder det:
      ”skatteministeriet har under sagen nedlagt principal påstand om, at sandoz skal aner-
      kende, at selskabets skattepligtige indkomst forhøjes med ca. 57 mio. kr. for hvert af
      indkomstårene 2006-2010, og om, at novartis skal anerkende en tilsvarende forhøjelse
      af dette selskabs sambeskatningsindkomst. skatteministeriet har subsidiært påstået
      hjemvisning. heroverfor har sandoz/novartis påstået frifindelse.
      skatteministeriets hovedanbringende er, at sandoz ved fastlæggelsen af selskabets kon-
      cerninterne afregningspriser ikke har taget højde for værdien af goodwill, som selskabet
      erhvervede ved en fusion med et søsterselskab i 2006, og at sandoz herved ikke har
      overholdt armslængdeprincippet i ligningslovens § 2, stk. 1.
      sandoz/novartis har heroverfor gjort gældende, at sandoz har været berettiget til at kor-
      rigere for afskrivningerne på den erhvervede goodwill. sandoz har i sin transfer pricing-
      dokumentation anvendt den transaktionsbestemte nettoavancemetode (”tnm-
      metoden”) til at sandsynliggøre, at den kontrollerede transaktion har været prissat i
      overensstemmelse med armslængdeprincippet, og til brug herfor har sandoz fået udar-
      bejdet to analyser af sammenlignelige virksomheders nettoavance (benchmark-
      analyserne).
      landsretten finder, at sagen særligt angår en juridisk vurdering af armslængdeprincippet
      og princippets betydning for, hvorvidt – og i givet fald på hvilken måde – der skal tages
      højde for konstateret goodwill ved afgørelsen af, om en virksomhed har handlet på
      armslængdevilkår.
      uanset at der ved vurderingen heraf indgår regnskabsmæssige regler og principper mv.,
      findes disse spørgsmål ikke at have en sådan karakter, at der mod sagsøgerens protest er
      grundlag for at træffe bestemmelse om, at retten under hovedforhandlingen skal tiltræ-
      des af sagkyndige medlemmer. landsretten bemærker endvidere, at forhold af regn-
      skabsteknisk karakter, der måtte være af betydning for landsrettens vurdering, i fornø-
      dent omfang og mest hensigtsmæssigt kan belyses ved sagkyndige erklæringer og/eller
      vidneførsel.
      anmodningen om, at landsretten under hovedforhandlingen tiltrædes af sagkyndige
      medlemmer, tages derfor ikke til følge.”
                                               - 3 -
anbringender
sandoz og novartis healthcare har anført navnlig, at sagen ikke, som anført af landsretten,
hovedsageligt angår en juridisk vurdering, men derimod angår en konkret, faktuel bevisbe-
dømmelse af, om sandoz i årene 2006-2010 har handlet på armslængdevilkår i samhandlen
med koncernselskaber. det er et væsentligt spørgsmål i sagen, hvordan man sammenligner
sandoz’ resultater, som indeholder en regnskabsmæssig udgiftspost i form af afskrivning på
goodwill, med sammenligningsselskabernes resultater, som ikke indeholder en sådan udgifts-
post, fordi sammenligningsselskaberne ikke har aktiveret goodwill-aktiver af betydning. vur-
deringen af dette spørgsmål kræver god regnskabsmæssig forståelse og forretningsmæssig
indsigt. da sammenligningsselskabernes goodwill på grund af manglen på oplysninger om
disse selskabers forventninger ikke kan opgøres på et grundlag svarende til det, som sandoz
anvendte til at fastsætte sin goodwill, kan der opstå spørgsmål om, hvem manglen på oplys-
ninger skal komme til skade. hvis sagen skal afgøres ud fra et bevisbyrdespørgsmål, som er
en juridisk vurdering, vil det fortsat være nødvendigt, at dommerne har en nøje forståelse af,
om det ud fra de foreliggende oplysninger er sandsynligt, at sammenligningsselskaberne be-
sad en sammenlignelig goodwill, idet en bevisbyrde kan svinge mellem parterne, afhængig af
hvilket standpunkt, som forekommer mest sandsynligt. en sagkyndig, der er vant til at værdi-
ansætte virksomheder eller har indsigt i sådanne værdiansættelsesmetoder, vil sandsynligvis
være bedre i stand til at danne sig en mening om, hvilket af parternes standpunkter, der fore-
kommer mere eller mindre sandsynligt, hvorfor sagkundskab i dommersædet utvivlsomt vil
bidrage til de juridiske dommeres indsigt i og forståelse af sagen, selv hvis sagen ender med at
måtte afgøres ud fra bevisbyrdesynspunkter.
også hvis højesteret måtte komme frem til, at sagens hovedspørgsmål må anses for et i det
væsentlige juridisk spørgsmål, bør det være tilstrækkeligt til at tillade sagkyndige, at sagen i
hvert fald udspiller sig i en teknisk eller økonomisk kompliceret kontekst, som kan være van-
skelig at forstå for de juridiske dommere. der er efter lovforarbejderne ikke grundlag for at
afskære medvirken af sagkyndige medlemmer ud fra den betragtning, at hovedspørgsmålet i
sagen må anses for i det væsentlige at være et juridisk spørgsmål. det afgørende er efter lov-
forarbejderne, at sagkyndige medlemmers fagkundskab skønnes at være af betydning for sa-
gen. det vil være tilfældet, hvis sagen indeholder bevismateriale eller på anden måde kræver
regnskabsteknisk eller værdiansættelsesmæssig specialviden af en karakter, som indebærer
                                                - 4 -
risiko for, at de juridiske dommeres kundskaber er utilstrækkelige til at sikre, at betydningen
af bevismidler eller parternes argumentation vurderes korrekt. dette er tilfældet i denne sag.
der er ikke grundlag for, som landsretten har gjort, at undlade at udpege sagkyndige med-
lemmer med henvisning til, at de forhold af regnskabsteknisk karakter, der har betydning for
landsrettens vurdering, i fornødent omfang og mest hensigtsmæssigt kan belyses ved sagkyn-
dige erklæringer og/eller vidneførsel. der kan være mange grunde til, at parterne i en sag til-
eller fravælger visse bevismidler, herunder syn og skøn, sagkyndige erklæringer og/eller
sagkyndige vidner. manglen på oplysninger om sammenligningsselskaberne bevirker som
nævnt, at syn og skøn, sagkyndige erklæringer eller sagkyndige vidner ikke vil kunne belyse,
hvor meget ikke-aktiveret goodwill sammenligningsselskaberne havde. retten må leve med
parternes beslutninger om tilrettelæggelse af bevisførelse mv. og vurdere behovet for
sagkyndige medlemmer objektivt ud fra den måde, parterne har valgt at tilrettelægge sagen
på. da bevismaterialet i vidt omfang består af regnskabsmateriale og andet vanskeligt
tilgængeligt talmateriale, er der så meget desto større behov for at sikre, at de juridiske
dommere rent faktisk forstår det, som kan udledes af det fremsendte materiale. det må være
mere nærliggende at antage, at behovet for sagkyndige medlemmer er mindre, hvis der er
gennemført syn og skøn, hvis skønserklæringen ellers er rimelig klar. der er da netop også en
række afgørelser, som bruger dette som begrundelse for at afvise sagkyndige medlemmer,
hvilket giver mening. der er noget selvmodsigende over, at sagkyndige medlemmer afvises i
sager, hvor der ikke er gennemført syn og skøn eller lignende, mens sagkyndige medlemmer
også afvises i de sager, hvor der er gennemført syn og skøn. der forekommer i det hele taget
at være en betydelig diskrepans mellem den ret begrænsede anvendelse af retsplejelovens § 20
i praksis og den forudsatte anvendelse heraf i lovforarbejderne.
udtalelsen i retsplejerådets betænkning nr. 1401/2001 s. 252 om, at specifik eller generel
fagkundskab skal have væsentlig betydning i en offentligretlig sag, kan næppe forstås således,
at der gælder et væsentlighedskrav i sådanne sager, navnlig ikke når denne bemærkning ikke
er gentaget i hverken lovens ordlyd eller i forarbejderne. der er heller ikke nogen reelle grun-
de til at sætte barren højere i offentligretlige sager end i sager mellem private. under alle om-
stændigheder er det påvist, at en væsentlig del af sagen angår faktiske forhold, hvor sagkund-
skab er af væsentlig betydning.
                                               - 5 -
skatteministeriet har anført navnlig, at sagen, som anført af landsretten, særligt angår en juri-
disk vurdering af armslængdeprincippet og princippets betydning for, om – og i givet fald på
hvilken måde – der skal tages højde for konstateret goodwill ved afgørelsen af, om en virk-
somhed har handlet på armslængdevilkår. der er tale om en sag, som er henvist til landsretten
i medfør af retsplejelovens § 226, stk. 1, fordi sagen er af principiel karakter og har generel
betydning for retsanvendelsen og væsentlig samfundsmæssig rækkevidde. dette taler med
vægt for, at sagen alene afgøres af erfarne juridiske dommere.
den, der ønsker sagkyndige medlemmer, må påpege det hensigtsmæssige heri. udgangspunk-
tet er således, at juridiske dommere alene afgør civile sager i byret og landsret. landsretten
har i denne sag fundet, at sagkundskab om de forhold, som sandoz fremhæver, bedst belyses
ved sagkyndige erklæringer. det er naturligt, at der overlades den afgørende ret en skønsmar-
gin, når den afgørende rets afgørelse skal efterprøves af appelinstansen. der er intet grundlag
for at tilsidesætte landsrettens konkrete vurdering af, at denne sag ikke har en sådan karakter,
at fagkundskab skønnes at være af betydning for sagens afgørelse.
der er i den foreliggende sag tale om prøvelse af en afgørelse fra landsskatteretten. i sådanne
sager stilles der efter lovforarbejderne krav om, at fagkundskab skal have væsentlig betyd-
ning, før der skal medvirke sagkyndige medlemmer, og det skal tillige være hensigtsmæssigt
med sagkyndige medlemmer. disse krav er ikke opfyldt i denne sag. den omstændighed, at
der i en sag indgår oplysninger af teknisk karakter eller om branchespecifikke forhold, kan
ikke i sig selv indebære, at fagkundskab får en sådan betydning for sagens afgørelse, at der
skal medvirke sagkyndige medlemmer, jf. ufr 2011.1473/1 h. de generelle forhold af tek-
nisk karakter i relation til bedømmelsen af sammenligningsselskabernes eventuelt ikke-
aktiverede goodwill, der måtte have betydning for landsrettens vurdering af sagen, må belyses
ved indhentelse af sagkyndige erklæringer eller ved førelse af relevante vidner. denne frem-
gangsmåde vil indebære, at også sagens parter opnår kendskab til sådanne relevante generelle
forhold af teknisk karakter forud for advokaternes procedure under hovedforhandlingen.
sagkyndige medlemmer har en væsentlig anden funktion end syn og skøn, og de er således
ikke et alternativ til syn og skøn. der er noget selvmodsigende over sandoz’ og novartis
healthcares afvisning af værdien af syn og skøn og den vægt, selskaberne tillægger sagkyndi-
ge medlemmer. selskaberne har anført, at syn og skøn ikke giver mening på grund af manglen
                                                - 6 -
på oplysninger om sammenligningsselskabernes forventninger, hvorfor sammenligningssel-
skabernes goodwill ikke kan opgøres. alligevel forudsættes de sagkyndige medlemmer på i
det væsentlige samme grundlag at kunne yde et væsentligt bidrag. hvis et sagkyndigt medlem
kan bedømme, om det ud fra de foreliggende oplysninger er sandsynligt, at sammenlignings-
selskaberne besad en sammenlignelig goodwill, kan en sagkyndig skønsmand lige så godt
vurdere dette.
sandoz og novartis healthcare har ikke anført, hvilke sagkyndige fra østre landsrets liste
over mulige sagkyndige medlemmer, der i givet fald skal medvirke. begrundelsen for, at der
skal medvirke sagkyndige medlemmer, er desuden helt generel og vil kunne anvendes til støt-
te for, at der i alle skattesager, herunder navnlig sager om transfer pricing, hvor der ofte ind-
går tal- og regnskabsmateriale, er behov for sagkyndige medlemmer.
biintervenienterne, accenture a/s og ecco sko a/s, har anført navnlig, at det karakteri-
stiske for transfer pricing-sager er, at retten står over for et omfattende faktum af forretnings-
mæssig og økonomisk karakter. armslængdeprincippet, som er det springende punkt i sager-
ne, indebærer en vurdering af, hvilken pris der kunne være opnået, hvis transaktionerne var
afsluttet mellem uafhængige parter. armslængdevurderingen beror ikke på en juridisk be-
dømmelse af retsgrundlaget, men derimod på en vurdering af sagens faktiske, herunder for-
retningsmæssige, omstændigheder.
retsgrundlag
retsplejelovens § 20, stk. 1, 1. pkt., lyder:
       ”i borgerlige sager i 1. instans, der behandles ved byretten eller landsretten, kan retten
       bestemme, at retten under hovedforhandlingen skal tiltrædes af 2 sagkyndige medlem-
       mer, hvis fagkundskab skønnes at være af betydning for sagen.”
bestemmelsen blev indsat ved lov nr. 538 af 8. juni 2006 om ændring af retsplejeloven og
forskellige andre love (politi- og domstolsreform). af lovforslaget (folketingstidende 2005-
06, tillæg a, lovforslag nr. l 168, s. 5266 f.) fremgår bl.a.:
       ”4.2.2. øget brug af sagkyndige dommere
                                          - 7 -
4.2.2.1. retsplejerådet anfører, at der i civile sager ofte kan være store fordele ved, at
rettens juridiske ekspertise suppleres med fagkyndig ekspertise i form af sagkyndige
meddommere. sagkyndige meddommere kan bl.a. bidrage til at give retten en større
indsigt og forståelse for sagen og dermed medvirke til, at rettens afgørelser træffes på et
fyldestgørende grundlag.
en sagkyndig meddommer kan i civile sager give retten en specifik faglig indsigt, som
en juridisk dommer sjældent besidder. en sagkyndig meddommer kan også i kraft af sit
eget kendskab til det pågældende område have større mulighed for at indleve sig i par-
ternes situation. i begge tilfælde kan en sagkyndig dommers medvirken efter retspleje-
rådets opfattelse være med til at styrke respekten for domstolene og deres afgørelser
blandt brugerne.
særligt når der medvirker sagkyndige dommere, skal retten dog omvendt også være
særligt opmærksom på at sikre, at parterne får lejlighed til selv at udtale sig om alle for-
hold, som indgår i grundlaget for afgørelsen. der er således principielt en større risiko
for, at en sagkyndig meddommer netop på grund af sin indlevelse lægger vægt på for-
hold, som en part ikke klart har givet udtryk for, og som modparten derfor ikke har haft
mulighed for at forholde sig til.
retsplejerådet foreslår på den anførte baggrund at styrke den sagkyndige medvirken ved
byretterne og landsretterne i første instans, dels ved, at sagkyndige dommere kommer til
at medvirke i videre omfang i handelssager, end det i praksis sker i dag, dels ved, at
sagkyndige dommere også skal kunne medvirke i ikke-handelssager. rådet foreslår
desuden, at der skal være mulighed for medvirken af sagkyndige dommere i en ankesag
i landsretten, når sagen har været behandlet med sagkyndige dommere i byretten.
retsplejerådet foreslår, at i civile sager, hvor fagkundskab skønnes at være af betydning,
kan sagkyndige dommere medvirke i første instans. det vil som hovedregel være i by-
retten, men hvis en principiel sag henvises til landsretten til behandling i første instans,
gælder den foreslåede regel tilsvarende for landsretten. …
efter retsplejerådets forslag er det retten, som skal træffe afgørelse om, hvorvidt sagen
skal behandles med sagkyndige dommere, men parterne skal have lejlighed til at udtale
sig om spørgsmålet, og parternes synspunkter skal tillægges betydelig vægt.
forslaget om, at sagkyndige dommere skal medvirke i videre omfang end i dag, vil efter
retsplejerådets opfattelse kun i meget begrænset omfang have betydning for, hvornår
der er behov for syn og skøn i forbindelse med behandlingen af en konkret retssag. det
skyldes, at syn og skøn ligesom sagkyndige erklæringer og sagkyndig vidneførsel også
har til formål at fungere som bevis i sagen.
…
der henvises til betænkning nr. 1401/2001 side 250-260.
4.2.2.2. justitsministeriet kan tilslutte sig retsplejerådets synspunkter og forslag om at
styrke den sagkyndige medvirken ved byretterne og landsretterne, dels således, at sag-
kyndige dommere kan medvirke i videre omfang i handelssager, end det sker i praksis i
dag, dels således, at sagkyndige dommere vil kunne medvirke også i ikke-handelssager.
                                                 - 8 -
      lovforslaget er udformet i overensstemmelse med retsplejerådets lovudkast, og det er
      forudsat, at der fremover beskikkes væsentligt flere sagkyndige dommere også i han-
      delssager end i dag.
      …
      lovforslaget er udformet i overensstemmelse med retsplejerådets lovudkast i betænk-
      ning nr. 1401/2001.”
af de specielle bemærkninger til § 20 (folketingstidende 2005-06, tillæg a, lovforslag nr. l
168, s. 5336) fremgår bl.a.:
      ”til § 20
      …
      det foreslås i stk. 1, at retten kan bestemme, at retten under hovedforhandlingen i første
      instans skal tiltrædes af to sagkyndige meddommere, såfremt fagkundskab skønnes at
      være af betydning for sagen. hvorvidt der bør medvirke sagkyndige meddommere, be-
      ror således på en konkret vurdering af, om den pågældende sag vedrører sådanne
      spørgsmål, at der kan være behov for at supplere den eller de juridiske dommere med
      sagkyndige meddommere.”
lovforslaget er udformet i overensstemmelse med retsplejerådets lovudkast i betænkning nr.
1401/2001 – reform af den civile retspleje i. i betænkningen s. 252 er anført bl.a.:
      ”sagkyndige dommere vil for det første kunne medvirke i sager om formueretsforhold,
      der er et langt bredere begreb end sø- og handelssager.
      sagkyndige dommere vil endvidere kunne medvirke i offentligretlige sager, herunder
      sager om prøvelse af forvaltningsafgørelser. om sagkyndige dommere bør medvirke, vil
      blandt andet afhænge af sagens karakter. hvis sagen fra sagsøgerens side er tilrettelagt
      som en i det væsentlige juridisk prøvelse af forvaltningens afgørelse, vil der sjældent
      være grundlag for medvirken af sagkyndige dommere. hvis sagen derimod giver anled-
      ning til at tage stilling til forhold, hvor specifik eller generel fagkundskab har væsentlig
      betydning, vil sagkyndige dommere kunne medvirke, når det i øvrigt findes hensigts-
      mæssigt. i sager om prøvelse af en forvaltningsafgørelse, der er truffet af et særligt sag-
      kyndigt nævn, vil der dog i almindelighed være mindre anledning til medvirken af sag-
      kyndige dommere ved domstolsprøvelsen, da domstolsprøvelsen i sådanne tilfælde ofte
      vil koncentrere sig om mere generelle forvaltningsretlige regler og principper.”
højesterets begrundelse og resultat
sagen angår, om landsretten under hovedforhandlingen af den foreliggende skattesag skal
tiltrædes af to sagkyndige medlemmer, jf. retsplejelovens § 20, stk. 1, 1. pkt. det fremgår af
                                                 - 9 -
denne bestemmelse, at i civile sager i 1. instans, der behandles ved byretten eller landsretten,
kan retten bestemme, at retten skal tiltrædes af to sagkyndige, hvis fagkundskab skønnes at
være af betydning for sagen.
bestemmelsen er udtryk for en undtagelse til hovedreglen om, at civile sager i byretten og
landsretten alene behandles af juridiske dommere.
det er i lovforarbejderne anført, at spørgsmålet, om der bør medvirke sagkyndige medlem-
mer, beror på en konkret vurdering af, om den pågældende sag vedrører sådanne spørgsmål, at
der kan være behov for at supplere den eller de juridiske dommere med sagkyndige. hvad
angår sagkyndige medlemmers medvirken i offentligretlige sager, herunder sager om prøvelse
af forvaltningsafgørelser, er det i lovforarbejderne bl.a. anført, at hvis sagen fra sagsøgerens
side er tilrettelagt som en i det væsentlige juridisk prøvelse af forvaltningens afgørelse, vil der
sjældent være grundlag for medvirken af sagkyndige medlemmer. hvis sagen derimod giver
anledning til at tage stilling til forhold, hvor specifik eller generel fagkundskab har væsentlig
betydning, vil sagkyndige medlemmer kunne medvirke, når det i øvrigt findes hensigtsmæs-
sigt, jf. retsplejerådets betænkning nr. 1401/2001 s. 252.
den foreliggende sag angår, om sandoz’ koncerninterne afregningspriser har været i overens-
stemmelse med armslængdeprincippet i ligningslovens § 2, stk. 1. sagens hovedspørgsmål er,
om afskrivninger på goodwill skal indgå som en omkostning i forbindelse med fastlæggelsen
af sandoz’ driftsresultat ved sammenligningen med uafhængige selskabers driftsresultat.
højesteret tiltræder, at afgørelsen af dette spørgsmål i det væsentlige beror på en juridisk vur-
dering. højesteret tiltræder endvidere, at forhold af regnskabsteknisk karakter, der måtte være
af betydning for landsrettens vurdering, i fornødent omfang og mest hensigtsmæssigt kan be-
lyses ved sagkyndig erklæring eller vidneførsel.
højesteret tiltræder herefter, at sagen ikke har en sådan karakter, at der i landsretten skal
medvirke sagkyndige medlemmer, jf. retsplejelovens § 20, stk. 1, 1. pkt., og stadfæster derfor
landsrettens kendelse.
                                          thi bestemmes:
                                             - 10 -
landsrettens kendelse stadfæstes.
i kæremålsomkostninger for højesteret skal sandoz a/s og novartis healthcare a/s inden 14
dage efter denne højesteretskendelses afsigelse hver især betale 3.000 kr. til skatteministeriet.
beløbene forrentes efter rentelovens § 8 a.