text:
                             højesterets dom
                           afsagt fredag den 20. april 2012
sag 111/2010
(2. afdeling)
2727056 canada inc.
(advokat jan presfeldt)
mod
advokat morten riise-knudsen og
advokatfirmaet varming og riise-knudsen i/s
(advokat philip søren thorsen for begge)
i tidligere instans er afsagt dom af sø- og handelsretten den 26. februar 2010.
i pådømmelsen har deltaget fem dommere: peter blok, per walsøe, jytte scharling, jon
stokholm og oliver talevski.
påstande
appellanten, 2727056 canada inc., har nedlagt påstand om, at de indstævnte, advokat morten
riise-knudsen og advokatfirmaet varming og riise-knudsen i/s, in solidum skal betale
127.336 eur til 2727056 canada inc. med procesrente fra den 22. marts 2005.
subsidiært har 2727056 canada inc. nedlagt påstand om, at advokat morten riise-knudsen
og advokatfirmaet varming & riise-knudsen i/s in solidum skal betale 127.336 eur til
2727056 canada inc. med procesrente fra den 22. marts 2005, mod at 2727056 canada inc.
meddeler samtykke til udlevering af de af con.com inc. aps leverede 2.526 stk. bukser af
mærket diesel model fanker fra lageret the fashion distributors i canada.
mere subsidiært har 2727056 canada inc. nedlagt påstand om, at advokat morten riise-
knudsen og advokatfirmaet varming og riise-knudsen i/s skal anerkende at være erstat-
                                               - 2 -
ningsansvarlige in solidum over for 2727056 canada inc. for det erstatningsrelevante tab, som
2727056 canada inc. måtte lide som følge af, at advokat morten riise-knudsen frigav
127.336 eur til con.com inc. aps.
advokat morten riise-knudsen og advokatfirmaet varming og riise-knudsen i/s har på-
stået stadfæstelse.
sagen for højesteret angår således alene forholdet mellem på den ene side 2727056 canada
inc. og på den anden side advokat morten riise-knudsen og advokatfirmaet varming og
riise-knudsen i/s.
anbringender
2727056 canada inc. har navnlig anført, at advokat morten riise-knudsen har handlet an-
svarspådragende over for mjm athletic surplus inc. han frigav købesummen uden forud-
gående samtykke fra mjm. han handlede i strid med de vilkår for frigivelse, som var aftalt
mellem mjm og con.com inc. aps. disse vilkår var han eller burde han have været bekendt
med. han kontrollerede ikke aftalegrundlaget for frigivelse af købesummen på trods af hen-
visningen i mjms betalingsanvisning til den relevante købsordre p 101-102. han sikrede sig
ikke, at de forudsatte ægthedsdokumenter var til stede forud for frigivelse af købesummen.
han sikrede ikke samtidighed i udveksling af ydelser, herunder korrekt levering med de for-
udsatte dokumenter. han havde hverken over for con.com eller mjm afklaret rammerne for
opdraget som ”paymaster”, herunder vilkårene for frigivelse af købesummen. han burde ikke
have påtaget sig opgaven som paymaster uden at gøre mjm opmærksom på, at dette efter
hans opfattelse ikke indebar nogen pligter over for mjm. han burde have afklaret betingel-
serne for frigivelse af købesummen på det tidspunkt, hvor han efter sin egen forklaring blev
bekendt med, at anvendelsen af ham som paymaster skete for at gøre handlen tryg for mjm
som et alternativ til remburs og for at berolige mjm, som var ny i forretningsverdenen. han
burde i hvert fald på dette tidspunkt enten have opfordret mjm til at søge advokatbistand eller
have orienteret mjm om, at han alene varetog con.coms interesser i sagen, og at han agtede
at frigive købesummen efter instruktion fra con.com uden kontrol af levering og opfyldelse
af de aftalte leveringsvilkår, herunder tilstedeværelsen af ægthedsdokumenter m.v.
                                                - 3 -
mjm har ikke tilsidesat sin tabsbegrænsningspligt. de indstævnte har bevisbyrden herfor, og
den er ikke løftet. de leverede fanker-bukser kan som følge af manglende ægthedsdokumen-
tation ikke sælges i canada. det er endvidere ikke sandsynliggjort, at et eventuelt salg af buk-
serne efter afholdelse af salgs- og leveringsudgifter samt opbevaringsudgifter i 7 år kan ind-
bringe et nettoprovenu.
advokat morten riise-knudsen og advokatfirmaet varming og riise-knudsen i/s har navn-
lig anført, at der ikke er handlet ansvarspådragende. advokat morten riise-knudsens rolle
var alene at optræde som paymaster for con.com og dermed frigive og fordele købesummen i
henhold til con.coms instruks, når bukserne blev frigivet til mjm. advokat morten riise-
knudsen havde ikke nogen særlig omsorgspligt over for mjm udover at sikre, at købesum-
men blev frigivet og fordelt korrekt, når bukserne var til disposition for mjm. advokat mor-
ten riise-knudsen modtog ikke nogen instruks fra mjm om deponering af købesummen, og
han var heller ikke forpligtet over for mjm ud over opdraget fra klienten con.com.
de har endvidere anført, at der ikke er lidt noget tab, eller at tabet udgør et mindre beløb end
påstået. mjm har således ikke iagttaget sin tabsbegrænsningspligt, jf. cisg artikel 77. mjm
kunne ved at foretage dækningssalg have realiseret et beløb svarende til den fulde købesum,
således at det rejste erstatningskrav aldrig var opstået. con.com anmodede om det fornødne
materiale med henblik på at bistå mjm med videresalg af leverancen og dermed begrænsning
af et eventuelt tab, jf. e-mailen af 13. februar 2006, men mjm valgte ikke at tage imod denne
bistand. der forelå ikke hævebegrundende anteciperet misligholdelse af købet af diesel model
skint.
supplerende sagsfremstilling
det fremgår af lars poulsens e-mail af 17. december 2004 til mjm, at den blev sendt i kopi
til advokat morten riise-knudsens kontor.
det fremgår af advokat morten riise-knudsens klientkonto for con.com, at der den 7. januar
2005 blev indsat 39.091,32 eur på kontoen. beløbet vedrørte en del af købesummen for
handlen mellem con.com og mjm. der blev samme dag fra klientkontoen overført 9.000
eur til lars poulsen fra con.com og 30.008,08 eur til d.a.h. import/export ltd.
                                                - 4 -
den 15. februar 2005 blev der indsat 33.591,32 eur på klientkontoen. dette beløb udgjorde
den sidste del af købesummen for de bestilte diesel jeans model fanker. den 21. februar
2005 blev der fra klientkontoen overført 30.000 eur til d.a.h, mens der den 23. februar
2005 blev overført 3.541,32 eur til con.com.
den 31. marts 2005 blev der indsat 406.014,73 kr. på klientkontoen for con.com. beløbet
udgjorde købesummen for de bestilte diesel jeans model skint. samme dag blev der fra kli-
entkontoen overført 369.912,40 kr. til d.a.h. og 32.248,58 kr. til lars poulsen.
i et brev af 31. oktober 2007 fra advokat jeppe skadhauge, som på dette tidspunkt var advo-
kat for mjm, til advokat søren lundsgaard, der da var advokat for con.com, hedder det bl.a.:
       ”med henvisning til supplerende processkrift af 5. oktober 2007 for sagsøgte 1 i oven-
       nævnte sag og vores telefonsamtale og e-mail korrespondance i går skal jeg hermed
       skriftligt bekræfte, at min klient er indforstået med, at deres klient foranstalter et salg af
       diesel jeans, model fanker.”
i en e-mail af 30. november 2007 til mjms advokat anførte advokat søren lundsgaard bl.a.:
       ”med henvisning til din skrivelse af 31. oktober d.å. kan jeg oplyse, at min klient i den
       forgangne måned har iværksat salgsbestræbelser og fortsat er af den opfattelse, at det
       omhandlede parti jeans er realiserbare.
       min klient er i dialog med mulige købere men der er ikke truffet aftale om salg, og det
       har følgelig ikke været muligt for min klient at afregne salget over for din klient i dag,
       sådan som du i skrivelse af 31. oktober d.å. udbad dig.
       min klient har oplyst, at salget – også henset til juleferien – forventeligt ikke vil kunne
       være tilendebragt førend ultimo januar 2008. jeg foreslår derfor i første omgang beta-
       lingsfristen forlænget med to måneder.”
advokatsamfundets responsumudvalg har i en udtalelse af 7. oktober 2011 anført bl.a.:
       ”spørgsmål 1
       har en advokat, der optræder som betalingsmodtager (”paymaster”) i en international
       varetransaktion pligt til at afklare med både sælger og køber, hvad der nærmere ligger i
       opdraget, herunder betingelserne for at købesummen kan frigives til sælger, hvis dette
       ikke klart fremgår af omstændighederne.
       svar på spørgsmål 1:
                                            - 5 -
af spørgetemaet fremgår det ikke entydigt, om den advokat, der optræder som beta-
lingsmodtager (”paymaster”) er partsudpeget af sælger, eller om advokaten er udpeget
af såvel køber som sælger som en objektiv tredjemand.
begrebet ”paymaster” er ikke et fast anvendt begreb i dansk ret, og der er ikke knyttet
nogle på forhånd fastlagte vilkår til en udpegning som ”paymaster”.
uanset om den advokat, der er udpeget som ”paymaster”, er partsudpeget af sælger eller
udpeget af såvel køber som sælger som en objektiv tredjemand, har advokaten en pligt
til at sikre sig, at der er et klart grundlag for hans opdrag.
afklaringen af opdraget skal ske i forhold til advokatens klient. hvis advokaten er ud-
peget af sælger, har advokaten derfor pligt til at afklare med sælger, og hvis advokaten
er udpeget som neutral tredjemand af både sælger og køber at afklare med både sælger
og køber, hvad der nærmere ligger i opdraget, hvis dette ikke klart fremgår af omstæn-
dighederne. hvis opdraget i al væsentlighed vedrører modtagelse af en købesum fra kø-
ber og frigivelse heraf til sælger, må det være et centralt forhold at fastlægge betingel-
serne for, at advokaten kan frigive købesummen til sælger.
en sådan fastlæggelse af betingelserne for modtagelsen og frigivelsen af købesummen
bør ske, inden advokaten modtager købesummen.
som led i advokatens pligt til at sikre, at der ikke opstår uklarhed om opdraget, er det
tillige tilrådeligt, at advokaten sørger for at få indholdet af opdraget fastlagt skriftligt.
spørgsmål 1a
har det betydning for besvarelsen af ovennævnte spørgsmål, hvis det lægges til grund,
at advokaten af sælger var givet i opdrag at sikre, at varerne var til stede, hvorefter kø-
besummen skulle fordeles efter sælgerens nærmere anvisninger mellem to parter, men
at der i øvrigt ikke var oplyst andre vilkår for advokaten.
svar på spørgsmål 1a:
de anførte forhold ændrer ikke væsentligt på besvarelsen af spørgsmål 1.
spørgsmål 2
er en advokat, der optræder som betalingsmodtager for sælger i en international vare-
transaktion, forpligtet til at anbefale køber at søge rådgivning om de nærmere betingel-
ser for gennemførelse af transaktionen, herunder betalingstransaktionen.
svar på spørgsmål 2:
spørgsmålet synes at forudsætte, at advokaten repræsenterer sælger, og således ikke er
en af begge parter antaget neutral betalingsmodtager. spørgsmålet er besvaret under
denne forudsætning.
de advokatetiske regler indeholder i pkt. 5.4.1 følgende bestemmelse:
en advokat må ikke modvirke tilkaldelse af en anden advokat eller fortrænge en kollega
fra en sag, men bør tværtimod efter omstændighederne opfordre modparten til at søge
egen advokat (responsumudvalgets fremhævelse).
                                          - 6 -
af den pågældende bestemmelse følger det, at omstændighederne kan medføre, at en
advokat bør opfordre modparten til at søge egen advokat. sådanne omstændigheder kan
navnlig være sagens kompleksitet, modpartens mulighed for at forstå og sætte sig ind i
sagen, modpartens fortrolighed med sagens faktiske og juridiske forhold, uenighed mel-
lem parterne om betingelserne for gennemførelsen af sagen og de involverede værdier
samt, om modparten er forbruger eller erhvervsdrivende.
ud fra de sparsomme oplysninger, som foreligger om sagen, finder responsumudvalget
ikke grundlag for at vurdere, om der foreligger sådanne særlige omstændigheder, som
gør, at advokaten bør opfordre modparten til at søge egen advokat.
grundlæggende må en advokat dog kunne lægge til grund, at der i erhvervsforhold er en
sådan fortrolighed med erhvervsrelaterede forhold, at den erhvervsdrivende selv er i
stand til at vurdere, om der er behov for, at den pågældende vil involvere en advokat
eller ej.
spørgsmål 3
er en advokat, der optræder som betalingsmodtager for sælger i en international vare-
transaktion, forpligtet til at orientere køber forud for frigivelse af købesummen til sæl-
ger, når køber ikke er repræsenteret af advokat, hvis det ikke klart fremgår af omstæn-
dighederne, på hvilke vilkår købesummen kan frigives.
svar på spørgsmål 3:
hvis det ikke klart fremgår af omstændighederne, på hvilke vilkår købesummen kan fri-
gives, bør den advokat, der optræder som betalingsmodtager, søge uklarheden om vilkå-
rene for frigivelse af købesummen afklaret, inden frigivelse af købesummen sker. som
nævnt i besvarelsen af spørgsmål 1, vil det derfor konkret skulle afgøres, om advokaten
har modtaget betaling på vegne af sælger eller som en neutral betalingsformidler. hvis
opdraget for advokaten blot er at modtage betaling på vegne af og som advokat for sæl-
geren, er det sælger, der i kraft af klientforholdet har rådighed over indbetalte beløb.
hvis det derimod – som det f.eks. er almindeligt i forbindelse med modtagelse af udbe-
talingen i forbindelse med handel med fast ejendom – er aftalt, at advokaten først kan
frigive betalingen, når bestemte vilkår er opfyldt, er advokaten som alt overvejende ho-
vedregel afskåret fra at frigive beløbet, før vilkårene er opfyldt.
spørgsmål 3a
har det betydning for besvarelsen af ovennævnte spørgsmål, hvis det lægges til grund,
at advokaten har modtaget instruks fra sin klient, og at køberen var i fordringshavermo-
ra, da varerne var til stede på lageret og klar til afhentning, men ikke afhentet.
svar på spørgsmål 3a:
besvarelsen af spørgsmål afhænger som nævnt i besvarelsen af spørgsmål 1 af advoka-
tens klientforhold og opdragsbeskrivelse. endvidere vil besvarelsen kunne afhænge af,
om de nævnte omstændigheder indebærer, at betingelserne for at frigive betalingen er
opfyldt, jf. herved besvarelsen af spørgsmål 3.
spørgsmål 4
er det i strid med god advokatskik, at en advokat, der optræder som betalingsmodtager
for sælger i en international varetransaktion, frigiver købesummen til sælger uden
samtykke fra køber, hvis købesummen ifølge aftale er deponeret hos advokaten, eller
                                         - 7 -
hvis køber har indbetalt købesummen til advokaten under anvendelse af formuleringen
”deponering” eller tilsvarende formulering.
svar på spørgsmål 4:
ved deponering hos en advokat forstås i almindelighed, at advokaten ifølge en aftale
mellem parterne modtager et beløb, som advokaten opbevarer, indtil nærmere fastlagte
betingelser er opfyldt. hvis det lægges til grund, at betingelserne for frigivelse af den
deponerede købesum er opfyldt, er advokaten berettiget og forpligtet til at frigive den
deponerede købesum og er ikke forpligtet til at indhente samtykke fra køber forinden.
under disse omstændigheder vil der ikke foreligge en handling i strid med god advokat-
skik.
spørgsmål 4a
har det betydning for besvarelsen af ovennævnte spørgsmål, hvis det lægges til grund,
at advokaten ikke har modtaget beløbet som en deponering, og at købesummen ikke er
indbetalt under betegnelsen ”deponering” eller lignende.
svar på spørgsmål 4a:
besvarelsen af spørgsmålet vil afhænge af formuleringen af opdraget til advokaten, jf.
herved besvarelsen af spørgsmål 1.
spørgsmål 5
er det i strid med god advokatskik, at en advokat, der optræder som betalingsmodtager
for sælger i en international varetransaktion, frigiver købesummen til sælger uden sam-
tykke fra køber, hvis købesummen er indbetalt til advokaten med henblik på at sikre op-
fyldelse af en købekontrakt, både for så vidt angår sælger og for så vidt angår køber,
men uden at der er fastsat nærmere betingelser for frigivelse af købesummen, eller be-
tingelserne for frigivelse er uklare og/eller modstridende.
svar på spørgsmål 5:
besvarelsen af spørgsmålet vil afhænge af formuleringen af opdraget til advokaten, jf.
herved besvarelsen af spørgsmål 1.
spørgsmål 5a
har det betydning for besvarelsen af ovennævnte spørgsmål, hvis det lægges til grund,
at advokaten ikke havde modtaget instruks om, at det var til at sikre både køber og sæl-
ger, og hvis det ikke kan lægges til grund, at der var uklare og modstridende betingel-
ser.
svar på spørgsmål 5a:
ja, hvis opdraget er entydigt i den henseende, at betingelserne for frigivelse er klare, og
hvis det ikke er en del af opdraget at sikre, at købekontrakten er opfyldt af både sælger
og køber, vil det ikke være i strid med god advokatskik at handle som anført.
spørgsmål 6
er det i strid med god advokatskik, hvis advokaten, der optræder som betalingsmodta-
ger for sælger i en international varetransaktion, frigiver købesummen til sælger uden
samtykke fra køber, hvis advokaten var bekendt med, (i) at betalingen til advokaten ske-
te efter aftale mellem køber og sælger som et alternativ til rembours, og/eller (ii) for at
                                         - 8 -
gøre handlen tryg både for sælger og køber og derved sikre, at køber fik varerne udle-
veret, og at pengene ikke gik direkte til sælger.
svar på spørgsmål 6:
besvarelsen af spørgsmålet vil afhænge af formuleringen af opdraget til advokaten, jf.
herved besvarelsen af spørgsmål 1.
hvis det ud fra sælger og købers kendelige forudsætninger eller skrevne aftalte vilkår
står advokaten klart, at den aftalte struktur er aftalt for at sikre samtidighed i udvekslin-
gen af ydelser (varer mod betaling eller varer som dokumenter), må det anses for en be-
tingelse for advokatens frigivelse af købesummen til sælger, at advokaten samtidig sik-
rer, at varerne er til rådighed for køber. hertil må dog kræves, at der består en høj grad
af klarhed om parternes forudsætninger og vilkår.
spørgsmål 6a
har det betydning for besvarelsen af ovennævnte spørgsmål, hvis det lægges til grund,
at advokaten ikke havde modtaget instruks om, at indbetalingen var et alternativ til
rembours, men at advokaten af sælger var givet i opdrag at sikre, at varerne var til ste-
de, hvorefter købesummen skulle frigives og fordeles efter sælgerens nærmere anvisnin-
ger mellem to parter.
svar på spørgsmål 6a:
spørgsmålet synes at forudsætte, at advokaten er advokat for sælger, som dermed har
mulighed for at instruere advokaten om håndteringen af sagen i det omfang, det ikke
strider mod forpligtelser, advokaten har påtaget sig over for parterne.
som spørgsmålet er formuleret har advokaten ikke noget tilstrækkeligt klart grundlag
for at vide, at det er en del af hans opdrag at sikre samtidighed i udvekslingen af ydel-
ser. i så fald findes der ikke at være grundlag for at statuere, at advokaten har handlet i
strid med god advokatskik ved at frigive betalingen.
spørgsmål 7
er det i strid med god advokatskik, hvis advokaten, der optræder som betalingsmodta-
ger for sælger i en international varetransaktion, efter instruks fra sælger frigiver købe-
summen til sælger uden samtykke fra køber, hvis køber ikke har oplyst, hvad beløbet
dækker, og på hvilke vilkår beløbet kan frigives til sælger, når det ikke klart fremgår af
omstændighederne, på hvilke vilkår købesummen kan frigives.
svar på spørgsmål 7:
besvarelsen af spørgsmålet vil afhænge af formuleringen af opdraget til advokaten, jf.
herved besvarelsen af spørgsmål 1.
en køber i et erhvervsrelateret forhold har selv en pligt til at sikre sig, at den, til hvem
køberen betaler et beløb, bliver gjort bekendt med betingelserne for frigivelsen af belø-
bet, hvis der skal gælde særlige betingelser herfor.
hvis en køber blot betingelsesløst indbetaler et beløb til sælgers advokat, der optræder
som betalingsmodtager for sælger, og som køber ikke forud har orienteret om sagen,
kan køberen således ikke forvente, at advokaten som partsudpeget repræsentant for sæl-
ger, tillige varetager købers interesser.
                                                - 9 -
       spørgsmål 7a
       har det betydning for besvarelsen af ovennævnte spørgsmål, hvis det lægges til grund,
       at advokaten havde modtaget instruks fra sin klient, og at køberen var i fordringshaver-
       mora, da varerne var til stede på lageret og klar til afhentning, men ikke afhentet.
       svar på spørgsmål 7a:
       besvarelsen af spørgsmålet afhænger som nævnt i besvarelsen af spørgsmål 1 af advo-
       katens klientforhold og opdragsbeskrivelse. endvidere vil besvarelsen kunne afhænge
       af, om de nævnte omstændigheder indebærer, at betingelserne for at frigive betalingen
       er opfyldt.
       spørgsmål 8
       responsumudvalget bedes oplyse, hvorvidt og i bekræftende fald hvilke undersøgelser
       og dispositioner en advokat, der optræder som betalingsmodtager for sælger i en inter-
       national varetransaktion, bør foretage forud for frigivelse af købesummen til sælger, og
       om det gør nogen forskel, hvis advokaten var bekendt med, at køber var ny i forret-
       ningsverdenen og ikke var repræsenteret af advokat.
       svar på spørgsmål 8:
       der henvises i det hele til det, som er anført ovenfor, særligt ad besvarelsen af spørgs-
       mål 1 og 2.
       spørgsmål 8a
       har det betydning for besvarelsen af ovennævnte spørgsmål, hvis det lægges til grund,
       at advokaten ikke var bekendt med, om køberen modtog juridisk rådgivning, og at advo-
       katen var bekendt med, at køberen havde erfaring fra international handel med cowboy-
       bukser.
       svar på spørgsmål 8a:
       forholdene har ikke betydning for besvarelsen. som anført ovenfor ad besvarelsen af
       spørgsmål 2 afhænger det af en samlet bedømmelse, om en advokat har pligt til at anbe-
       fale modparten at søge egen advokat.
       …”
forklaringer
til brug for højesteret er der afgivet supplerende forklaringer af lars poulsen og morten
riise-knudsen.
lars poulsen har forklaret bl.a., at con.com havde handlet med mjm en eller to gange forud
for foråret 2003, men det var ikke altid færdige handler. handlerne angik jeans, et parti da-
mejeans fra diesel og et parti damejeans fra miss sixty. dieselpartiet blev aldrig handlet fær-
digt, men det andet parti blev handlet på remburs, eller ”letter of credit”. det skete efter ordre
fra leverandøren.
                                            - 10 -
con.com var alene mellemmand på handlen, og con.com tabte penge på den, da mjm fik
varerne udleveret, forinden bankerne havde verificeret overførslerne. disse varer blev solgt
fob, og de blev handlet gennem banker og uden advokat morten riise-knudsens medvirken.
proformafakturaen af 17. december 2004 er lavet af ham. de dokumenter, der nævnes i den,
er standarddokumenter, som han har brugt i flere tilfælde. ”sanitised” betyder, at de oprinde-
lige beløb på fakturaen er ”renset” væk, hvilket er normal praksis i sådanne handler. den e-
mailadresse, som er angivet til at være advokat morten riise-knudsens e-mailadresse, stam-
mer vist nok fra advokat morten riise-knudsens brevpapir.
der blev mellem con.com og mjm foretaget løbende ændringer i betingelserne for både køb
og levering. på et tidspunkt fik mjm at vide, at man ville afsende varerne nu, og at det var
den sidste mulighed for at gennemføre handlen. mjm havde mange krav til ændringer. de
ændrede blandt andet også kravet til prisen på et tidspunkt.
advokat morten riise-knudsen blev flere gange anvendt af con.com som paymaster i
handler. man bruger en paymaster for at sikre, at frigivelsen af varer først sker, når køber har
betalt. han brugte advokat morten riise-knudsen som paymaster, fordi con.com og mjm
ikke kendte hinanden, og derfor var det hensigtsmæssigt, at der var en paymaster, der medvir-
kede.
i de tidligere gennemførte handler gik der typisk en proformafaktura fra sælger og con.com
til paymaster. paymaster skal normalt ikke påse leveringsbetingelserne. mjm skulle betale det
fulde beløb i handlen til advokat morten riise-knudsen, og når advokaten fik besked fra
con.com om, at varerne stod klar, skulle købesummen frigives til sælger og con.com. han
kan ikke huske de nærmere betingelser for frigivelse ud over, hvad han har nævnt.
der var ikke tale deponering, men alene om at købesummen for en vare skulle fordeles. e-
mailen af 21. december 2004, som han sendte til tom monios, er ikke udtryk for, at der var
tale om en deponering. når han læser ordlyden af denne e-mail, kan han godt se, at han kan
have brugt forkerte ord, da han omtalte ordningen som en ”escrow account”. han ville i stedet
have kaldt det for et depositum.
                                             - 11 -
tom monios er blevet lovet det, som der stod i den første proformafaktura af 17. december
2004. handlen var i det hele en gentagelse af tidligere procedure. advokat morten riise-
knudsen skulle alene modtage meddelelse om frigivelse fra con.com, og advokaten spurgte
ikke nærmere ind til proceduren ud over, om én faktura erstattede en anden. som han husker
det, var der kontakt mellem mjm ved tom monios og advokat morten riise-knudsen, men
han kan ikke sige det med sikkerhed. han har prøvet at kontakte tom monios vedrørende e-
mailen af 28. september 2004 til kb@vr-k.dk og cc tom monios. han kan ikke huske, at ind-
holdet af e-mailen blev drøftet med advokat morten riise-knudsen. ”verify” betød i den for-
bindelse, at det var et ønske, at advokaten skulle verificere dokumenterne inden købesum-
mens frigivelse.
hans e-mail af 17. december 2004 til tom monios blev sendt for at gøre mjm tryg ved
handlen. proformafakturaen af 17. december 2004 er udtryk for en af de mange ændringer,
der var ved handlen. han modtog tom monios’ e-mail af 21. december 2004. med hensyn til
sit svar samme dag kan han ikke huske, om han har videresendt e-mailen til advokat morten
riise-knudsen. ordene ”-will forward” betyder normalt, at man vil videresende, men han kan
ikke huske, at han har videresendt e-mailen til advokat morten riise-knudsen. han kan ikke
huske et telefonmøde mellem ham, advokat morten riise-knudsen og tom monios, der
skulle være foregået den 22. december 2004. han kan ikke huske, at han har deltaget i et tele-
fonmøde med disse to personer samtidig. han kan heller ikke huske, at have drøftet indholdet
af tom monios’ e-mail af 21. december 2004 med advokat morten riise-knudsen, og den er
i hvert fald ikke drøftet i detaljer.
transportdokumenterne har hele tiden været på varerne. de er også sendt enten til mjm og til
en eller flere af deres tre speditører. eur1-dokumentet kommer først på, når varen forlader
varehuset til eksport uden for eu. han ved, at eur1-dokumentet er sendt til speditørerne fra
d.a.h., og der var stor forvirring om, hvorvidt leveringen skulle være fob eller ex works.
eur1-dokumentet viser, hvilke varer der er sendt fra italien til den endelige modtager af va-
rerne, mjm. det er udarbejdet af toldvæsenet, og han har vist nok skrevet under på det, på
den dato, som dokumentet er stemplet med. han kan ikke udelukke, at der har været udarbej-
det andre eur1-dokumenter. dokumentet kunne således først udarbejdes, når varen var
sendt.
                                             - 12 -
con.com er desværre blevet tvangsopløst. han har ikke nogen juridisk uddannelse. proforma-
fakturaerne af 17. december 2004 og 25. januar 2005 er udtryk for, at ordre- og handelsbetin-
gelser blev lavet om. alle handler var kontanthandler. paymaster skal foretage en fordeling af
salgssummen. paymaster fakturerer ikke. advokat morten riise-knudsen har før i forbindelse
med eksporthandler været anvendt som paymaster, og dette har ikke givet anledning til pro-
blemer. det var ikke meningen, at paymaster skulle gennemgå dokumenterne. der har til en
hver tid foreligget originalerklæringer fra diesel i sagen.
morten riise-knudsen har forklaret bl.a. at han i det meste kan vedstå den forklaring, som
han har afgivet for sø- og handelsretten. der er dog nogle få nuanceforskelle. som paymaster
skulle han fordele købesummen til sælger og dennes agent. con.com var i den forbindelse
agent og d.a.h. var sælger. han har haft ca. en halv snes sager for con.com, hvor han har
fungeret som paymaster. det er ikke korrekt, når der i sø- og handelsrettens dom står, at det
var hans sekretær der kontrollerede, at varepartiet var til stede. det var hans bogholder, der
gjorde dette. bogholderen konstaterede, at varerne var til stede ved varehuset, og derefter blev
købesummen fordelt.
opdraget i denne sag var helt det samme som i tidligere handler med con.com. fordelings-
nøglen var også ens, og køber kendte ikke til fordelingsnøglen. klienten i denne handel var
con.com. han fik ikke andre instrukser ud over dette. han skulle dog tilgodese såvel
con.com som sælger. betalingen og hans rolle som paymaster medførte ikke, at han havde
ansvar for varernes tilstand. han skulle alene påse, at varerne rent faktisk fandtes. der var tale
om en kontanthandel vedrørende en såkaldt ”stock-lot”, det vil sige en handel, som angår
overskudsvarer. en deponering giver i den forbindelse ikke nogen mening, og han påså alene,
at varerne fandtes.
han deltog ikke i en telekonference den 22. december 2004 med lars poulsen og tom mo-
nios. på denne dato var han først om formiddagen til møde hos danske bank, og om efter-
middagen havde advokatkontoret lukket på grund af en afskedsfrokost for en medarbejder.
han hørte først fra tom monios den 27. maj 2005. han har aldig modtaget en instruks som
nævnt i tom monios e-mail sendt den 21. december 2004 til advo@image.dk og cc lars
poulsen. havde det været tilfældet, havde han reageret på, at udtrykket ”in trust” blev an-
                                               - 13 -
vendt. han ville ikke gå med til, at ”in trust” blev anvendt i en handel som denne. hans kom-
pagnon peter varming er tidligere formand for advokatsamfundets klientkontoudvalg, og de-
res fælles advokatfirma ville aldrig gå med til en deponering uden en nærmere angivelse af
vilkårene for denne.
selve sagen blev oprettet den 3. januar 2005. de penge, som er bogført som modtaget fra
mjm den 31. marts 2005, blev modtaget inden påske, men er først bogført efter påske. op-
draget var det samme i alle handler med con.com. det var hans bogholder, der havde kontakt
med lennart borg i frankrig. mjm var i voldsom mora, men david hawkings fra d.a.h.
valgte at gennemføre handlen alligevel. mjm rettede ikke henvendelse hverken første, anden
eller tredje gang, da han frigav købesummen. bg bank ved peter lett var involveret i over-
førslerne. det skete, fordi man ville sikre, at der ikke var tale om hvidvaskning. han ville
have misligholdt sin forpligtigelse som paymaster, hvis han ikke havde frigivet købesummen,
eller hvis han havde returneret den til mjm.
remburs betyder, at køber har en sikkerhed for, at varerne er hos køber, forinden frigivelse af
købesummen sker. han skulle som paymaster alene foretage en fordeling af købesummen og
kontrollere, at der var tale om en reel fysisk vare, og det var bogholderen, der foretog denne
kontrol. kontrollen blev også foretaget af lars poulsen og lennart borg en eller to gange.
han ville ikke som paymaster frigive købesummen, medmindre varerne var der. der har al-
drig været tale om andre vilkår end de nævnte som paymaster. alle handler var ex works,
men der var ”sanitised invoices”, så man kunne læse fakturaerne og derved kontrollere, om
varerne var der. han var ikke inden julen 2004 bekendt med, at handlen var ved at gå galt, og
han blev først klar over dette efter nytår 2005. han var ikke opmærksom på, at lars poulsen
ville berolige tom monios på det tidspunkt, hvor opdraget blev givet. han blev først op-
mærksom på dette i januar 2005. det er således også først i januar 2005, at han blev klar over,
at der havde været problemer med en remburs i en tidligere handel, og at tom monios var ny
i forretningsverdenen. i og med at handlen foregik gennem hans advokatkontor, ville han na-
turligvis være med til at gøre handlen tryg for køber. da han fik opdraget, blev der ikke sagt
noget om at berolige køber.
fordelingen af købesummen skal naturligvis ske i henhold til de formelle instrukser, som er
givet til paymaster. i det lå der konkret, at han skulle påse, at varerne var til stede ved varehu-
                                             - 14 -
set, og at købesummen blev indbetalt. om dokumentationen husker han, at den første profor-
mafaktura blev ændret i januar 2005. han drøftede ikke andre forpligtelser end fordelingen af
pengene og varernes tilstedeværelse. han har ikke drøftet sagen med mjm eller tom monios
før den 27. maj 2005. han forstod de drypvise betalinger i januar til marts 2005 som købers
accept af handlen.
han husker ikke at have modtaget e-mail fra lars poulsen sendt til hans sekretær (kb@vr-
k.dk) og cc tom monios den 28. september 2004. det samme gælder for e-mail sendt af lars
poulsen den 17. december 2004 til tom monios og cc kb@vr-k.dk og den i denne vedhæftede
proformafaktura af 17. december 2004. han havde modtaget proformafakturaen 25. januar
2005. han fandt formuleringen ”terms by wire transfer upon receipt, nett cash!” noget
mærkelig, da der var tale om en kontanthandel. han kan ikke nærmere huske, hvad han den-
gang tænkte om formuleringen. han kan heller ikke huske, at have drøftet handlen i de detal-
jer, som fremgår af tom monios’ e-mail af 21. december 2004 kl. 3:36 pm til
advo@image.dk og cc til lars poulsen. den 21. december 2004 vidste han kun, at der var en
handel på vej.
ved alle handler, hvor han var paymaster, skulle han se faktura og originalerklæringer. der-
imod interesserede eur1-erklæringerne ham ikke. han kan ikke huske, om han har oplyst
mjm om frigivelsen af købesummen, men det var typisk con.com, der bekræftede dette.
”po:p101-102” i meddelelse om betaling af 6. januar 2005 fra bg bank til advokatfirmaet
varming & riise-knudsen stod for ”purchase order”, og dette gav ham ikke anledning til at
rette henvendelse til hverken mjm eller con.com. det er normalt ved disse handler, at også
køber har en repræsentant på leveringsstedet.
højesterets begrundelse og resultat
det danske selskab con.com inc. aps indgik i begyndelsen af 2005 aftale med det canadiske
selskab mjm athletic surplus inc. om salg af 3.304 stk. diesel jeans model fanker og 2.484
stk. diesel jeans model skint til en samlet pris af 127.336 eur. i den forbindelse aftalte de,
at mjm skulle overføre købesummen til advokat morten riise-knudsen. for højesteret er sa-
gens hovedspørgsmål, om advokat morten riise-knudsen har handlet ansvarspådragende
over for mjm ved at frigive købesummen.
                                             - 15 -
i den e-mail, som lars poulsen fra con.com den 28. september 2004 sendte til advokat mor-
ten riise-knudsens kontor, er anført, at mjm ”wishes to have you to verify that they are
buying diesel jeans ”backed” by diesel original paperwork”, og at advokaten skulle ”verify
this subject to have diesel documentation which will be submitted to you”. det anføres videre
i e-mailen, at mjm “will forward payment by wire transfer, - and you will pay for the diesel
jeans directly according to invoice details”.
i den e-mail af 17. december 2004 med vedhæftet proforma-faktura af samme dato, som lars
poulsen sendte til mjm med kopi til advokat morten riise-knudsens kontor, er anført, at
mjm skulle betale ”thru a lawfirm which means you are secured that your payment is being
forwarded subject to your purchase”. den vedhæftede proforma-faktura angav at omfatte
8.236 diesel jeans model fanker. levering skulle ske ”at once fob qai longer … paris” med
følgende dokumenter: ”diesel italy copy of invoices/packing/transport, sanitised, eur1 cer-
tificate from diesel italy to mjm stating goods are made in italy and customs stamped for
export to canada!”.
det fremgår af e-mailen af 21. december 2004 fra mjm ved tom monios, som blev sendt til
advokat morten riise-knudsens tidligere e-mailadresse med kopi til lars poulsen, at ”once i
receive the sample to approve the lot i will wire the amount in trust to you the legal represent-
ative for this diesel inventory”. det anføres videre i e-mailen, at tom monios havde behov
for at “be assured that the goods i receive will be identical in wash/style to the sample i will
see …”. han havde endvidere behov for de dokumenter, som var specificeret i proforma-fak-
turaen af 17. december 2004.
i et svar ved e-mail af samme dato skrev lars poulsen bl.a.: ”if anything fails the lawfirm has
to return your money since they are sitting on a escrow acc!”.
i bl.a. pengeoverførselsdokumentet af 5. januar 2005 fra mjm til advokat morten riise-
knudsens kontor blev der henvist til ”p 101-102”. af denne ”purchase order” fremgår bl.a.,
at der skulle leveres de dokumenter, som var anført i proforma-fakturaen af 17. december
2004.
                                              - 16 -
højesteret lægger herefter og efter bevisførelsen i øvrigt til grund, at con.com og mjm hav-
de aftalt, at købesummen skulle deponeres hos advokat morten riise-knudsen, således at ad-
vokaten først kunne frigive købesummen, når en række betingelser var opfyldt. disse betin-
gelser omfattede i hvert fald levering af de bestilte varer og af de opregnede dokumenter, her-
under for varernes ægthed.
det er ikke godtgjort, at advokat morten riise-knudsen modtog mjms e-mail af 21. decem-
ber 2004, der blev sendt til en e-mailadresse, som advokaten ikke længere anvendte. det er
heller ikke godtgjort, at advokat morten riise-knudsen den 22. december 2004 var i telefo-
nisk forbindelse med tom monios om betingelserne for frigivelse af købesummen.
advokat morten riise-knudsen havde imidlertid modtaget lars poulsens e-mail af 28. sep-
tember 2004. det må endvidere lægges til grund, at han modtog kopi af den proforma-faktura
af 17. december 2004, som var vedhæftet lars poulsens e-mail af samme dato. proforma-fak-
turaen angik alene levering af diesel jeans model fanker og et væsentligt større antal end
endeligt aftalt. advokat morten riise-knudsen havde imidlertid grund til at antage, at den en-
delige aftale blev indgået på samme vilkår som angivet i proforma-fakturaen.
højesteret finder, at advokat morten riise-knudsen på dette grundlag måtte indse, at penge-
overførslerne til ham havde karakter af deponeringer, og at frigivelse af de overførte beløb i
hvert fald forudsatte dokumentation for, at de bestilte varer var leveret, og for varernes ægt-
hed. i øvrigt havde advokat morten riise-knudsen som følge af det uklare aftalegrundlag an-
ledning til at afklare, om der var yderligere betingelser for frigivelse, jf. herved også svaret på
spørgsmål 1 i advokatsamfundets responsumsudvalgs udtalelse af 7. oktober 2011.
højesteret finder, at advokat morten riise-knudsen handlede ansvarspådragende ved at fri-
give de overførte beløb, allerede fordi han ikke sikrede sig, at de bestilte varer var leveret med
dokumentation for varernes ægthed. for så vidt angår diesel jeans model fanker blev der
således leveret en mindre mængde end bestilt, og dokumentation for buksernes ægthed blev
ikke leveret. for så vidt angår diesel jeans model skint er det tvivlsomt, hvilken leverings-
klausul parterne havde aftalt. uanset om det måtte kunne lægges til grund, at ”ex works
warehouse paris” var aftalt, er højesteret enig med sø- og handelsretten i, at det ikke er do-
                                               - 17 -
kumenteret, at der var givet mjm eller dennes fragtfører en klar meddelelse om, at partiet var
stillet til rådighed for mjm. det må derfor lægges til grund, at levering ikke var sket.
på den anførte baggrund skal advokat morten riise-knudsen og advokatfirmaet varming og
riise-knudsen i/s, der hæfter for advokat morten riise-knudsens ansvarspådragende adfærd,
som udgangspunkt solidarisk betale erstatning til 2727056 canada svarende til den frigivne
købesum.
i forholdet mellem con.com og 2727056 canada har sø- og handelsretten fastslået, at
2727056 canada (mjm) ikke har tilsidesat sin tabsbegrænsningspligt ved ikke at have forsøgt
at sælge de modtagne diesel jeans model fanker til anden side. højesteret kan tiltræde denne
vurdering. højesteret finder endvidere ikke grundlag for at nedsætte erstatningen, fordi mjm
ikke udleverede oplysninger som anført i lars poulsens e-mail af 13. februar 2006 til tom
monios.
herefter tager højesteret 2727056 canadas principale påstand til følge. højesteret har ikke
herved taget stilling til, hvad der skal ske med de varer, som opbevares på lager i canada, og
hvor hvilke 2727056 canada (mjm) hidtil har afholdt opbevaringsudgifterne.
sagsomkostninger for begge retter er fastsat til i alt 207.620 kr. til dækning af advokatudgift
for sø- og handelsretten med 75.000 kr. og for højesteret med 75.000 kr. samt af retsafgift
for sø- og handelsretten med 23.040 kr. og for højesteret med 34.580 kr. sagsomkostnin-
gerne for sø- og handelsretten skal de indstævnte betale solidarisk med con.com, der dog
efter det oplyste er blevet tvangsopløst.
                                      thi kendes for ret:
advokat morten riise-knudsen og advokatfirmaet varming og riise-knudsen i/s skal til
2727056 canada inc. solidarisk betale 127.336 eur med procesrente fra den 22. marts 2005.
i sagsomkostninger for begge retter skal advokat morten riise-knudsen og advokatfirmaet
varming & riise-knudsen i/s solidarisk betale 207.620 kr. til 2727056 canada inc.
                                          - 18 -
de idømte beløb skal betales inden 14 dage efter denne højesteretsdoms afsigelse.
sagsomkostningsbeløbet forrentes efter rentelovens § 8 a.


text:
                       højesterets kendelse
                        afsagt fredag den 22. november 2013
sag 109/2013
dansk inkassobrancheforening som mandatar for kgs europe aps (tidligere kgs europe
a/s) ved advokat jane frederikke land kærer sø- og handelsrettens afgørelse om erstatning
af advokatudgifter i sagen forbrugerombudsmanden mod dansk inkassobrancheforening som
mandatar for kgs europe a/s.
i tidligere instans er truffet afgørelse af sø- og handelsretten den 20. november 2012.
i påkendelsen har deltaget tre dommere: jytte scharling, vibeke rønne og lars hjortnæs.
påstande
kærende, dansk inkassobrancheforening som mandatar for kgs europe aps, har nedlagt
påstand om, at statskassen skal betale 168.550,83 kr. til kærende med procesrente fra den 9.
november 2011.
sø- og handelsretten har henholdt sig til afgørelsen.
sagsfremstilling
hovedforhandling i sagen forbrugerombudsmanden mod dansk inkassobrancheforening
(herefter ”brancheforeningen”) som mandatar kgs europe a/s var berammet til den 9. no-
vember 2011. under sagen var danske inkasso advokater indtrådt som biintervenient til
støtte for sagsøgte. under hovedforhandlingen traf sø- og handelsretten afgørelse om, at ho-
vedforhandlingen måtte gå om på grund af to retsmedlemmers inhabilitet.
i kendelsen af 9. november 2011 hedder det bl.a.:
                                            - 2 -
      ”i sit procedureindlæg har biintervenienten, opfordret af
      sagsøgte, inddraget advokatbranchens forhold i sagen og har
      til støtte for sagsøgte bl.a. anført, at spørgsmålet om
      forbrugerombudsmandens tilsynskompetence i nærværende sag
      må vurderes i lyset af, at forbrugerombudsmanden ikke på
      advokatområdet kan antages at have hjemmel til at påtale
      overtrædelser af god inkassoskik. denne kompetence
      tilkommer advokatnævnet, og dette synspunkt er af
      advokatmyndighederne fremført på et møde mellem advokat-
      myndighederne og forbrugerombudsmanden i 2009.
      de af biintervenienten fremførte synspunkter har ikke
      tidligere været inddraget i sagen og fremgår herunder ikke
      af sagens dokumenter.
      idet retsformanden var generalsekretær i advokatsamfundet,
      da det nævnte møde mellem forbrugerombudsmanden og
      advokatsamfundet fandt sted, og da advokatsamfundets
      repræsentant på mødet handlede under generalsekretærens
      instruks, findes der at foreligge inhabilitet for
      restformandens vedkommende og under de beskrevne omstæn-
      digheder tillige for sagkyndig dommer gitte forsberg, som
      er medlem af advokatnævnet.”
hovedforhandling blev senere gennemført med en anden sammensætning af rettens medlem-
mer, hvorefter sø- og handelsretten afsagde dom i sagen den 20. november 2012.
brancheforeningen anmodede i brev af 26. marts 2012 sø- og handelsretten om at få erstattet
de merudgifter, som brancheforeningen var blevet påført som følge af, at hovedforhandlingen
måtte gå om. merudgifterne til advokatbistand omfatter ifølge brancheforeningen 168.550,83
kr.
ved den påkærede afgørelse afslog sø- og handelsretten at give brancheforeningen erstat-
ning. i afgørelsen hedder det bl.a.:
      ”under de omstændigheder, som er anført i rettens kendelse
      af 9. november 2011 om inhabilitet, og da det af sagsøgte i
      brev af 26. marts 2012 og telefax af 14. september 2012
      anførte ikke kan føre til et andet resultat, findes
      betingelserne i retsplejelovens § 320 for at erstatte
      sagsøgtes udgifter som følge af, at sagens hovedforhandling
      måtte gå om, ikke at være opfyldt.”
                                               - 3 -
anbringender
brancheforeningen har anført, at den er berettiget til erstatning, jf. retsplejelovens § 320. det
har under sagens forberedelse for sø- og handelsretten været gjort gældende, at der i forhold
til forbrugerombudsmandens kompetence over for autoriserede inkassovirksomheder er en
parallel i forhold til advokater og dermed advokatnævnet.
under sagens forberedelse blev kgs europa aps og forbrugerombudsmanden kontaktet af
sø- og handelsretten vedrørende parternes opfattelse af retspræsident henrik rothes habilitet
i sagen. denne henvendelse skete på baggrund af et brev af 10. februar 2005 fra advokatsam-
fundet til advokat kim b. ulrich om muligheden for at opkræve administrationsomkostnin-
ger. forbrugerombudsmandens kompetence i forhold til advokater omtales ikke i brevet. på
daværende tidspunkt vidste parterne ikke, at der i maj 2009 havde været afholdt møde og væ-
ret skriftlig korrespondance mellem advokatsamfundet og forbrugerombudsmanden om den-
nes kompetence i forhold til advokater i relation til inkassoomkostningsbekendtgørelsen, og at
henrik rothe i den forbindelse havde underskrevet et brev til forbrugerombudsmanden, hvori
det blev tilkendegivet, at det falder uden for dennes kompetence efter markedsføringsloven at
iværksætte søgsmål eller udstede påbud rettet mod advokaters eventuelle overtrædelse af
denne bekendtgørelse.
brancheforeningen kunne eller burde derfor ikke forud for hovedforhandlingen have henledt
sø- og handelsrettens opmærksomhed på mulig inhabilitet hos de dommere, der deltog i ho-
vedforhandlingen den 9. november 2011.
retsgrundlag
retsplejelovens § 320, der blev indsat ved lov nr. 554 af 24. juni 2005, lyder således:
       ”retten kan beslutte, at statskassen skal erstatte
       udgifter, som en part uden egen skyld er blevet påført som
       følge af, at sagen helt eller delvis har måttet gå om eller
       ikke har kunnet behandles.”
i lovforslagets bemærkninger til § 320 hedder det bl.a.
(folketingstidende 2004-05, 2. samling, tillæg a, l 132, s.
5555):
                                               - 4 -
      ”bestemmelsen giver retten mulighed for at bestemme, at
      statskassen skal erstatte udgifter, som en part uden egen
      skyld er blevet påført som følge af, at sagen helt eller
      delvis har måttet gå om. bestemmelsen lovfæster dermed en
      praksis, der har udviklet sig, hvorefter domstolsstyrelsen
      udbetaler erstatning, eksempelvis når en sag har måttet gå
      om på grund af en dommers inhabilitet eller død.
      …
      som det vigtigste eksempel kan nævnes tilfælde, hvor
      parterne påføres merudgifter som følge af, at
      domsforhandlingen aflyses og udsættes med meget kort varsel
      på grund af en dommers pludselige sygdom eller andre
      forhold, der kan henføres til retten. bestemmelsen kan
      derimod ikke anvendes, hvis aflysningen skyldes en parts
      eller en rettergangsfuldmægtigs pludselige sygdom eller
      andre forhold, der ikke kan henføres til retten.
      det er en forudsætning, at parten er uden skyld i, at sagen
      må gå om. bestemmelsen kan således for eksempel ikke
      anvendes, hvis parten på et tidligere tidspunkt burde have
      henledt rettens opmærksomhed på en mulig inhabilitet.
      …
      bestemmelsen er fakultativ og forudsættes anvendt i
      forholdsvis begrænset omfang. hovedeksemplerne vil være de
      nævnte situationer, hvor en dommer dør eller viser sig at
      være inhabil, således at sagen må gå om, eller hvor en
      domsforhandling aflyses med meget kort varsel på grund af
      rettens forhold.”
højesterets begrundelse og resultat
efter ordlyden af og forarbejderne til retsplejelovens § 320 må der ved afgørelsen af, om
statskassen skal erstatte udgifter, som en part er blevet påført som følge af, at sagen har måttet
gå om, lægges vægt på, om parten er uden skyld heri.
efter de foreliggende oplysninger lægger højesteret til grund, at dansk inkassobrancefor-
ening ikke forud for hovedforhandlingen i november 2011 havde kendskab til forhandlingerne
i maj 2009 mellem advokatsamfundet og forbrugerombudsmanden om dennes kompetence i
forhold til advokater i relation til inkassoomkostningsbekendtgørelsen.
                                              - 5 -
under hensyn hertil finder højesteret, at statskassen skal erstatte de udgifter, som branchefor-
eningen er blevet påført ved, at sagen må gå om.
højesteret finder, at erstatningen passende kan fastsættes til 50.000 kr. højesteret har herved
taget hensyn til sagens værdi og til på den ene side, at hovedforhandlingen i november 2011
blev afbrudt, og til på den anden side, at hovedforhandlingen efterfølgende blev gennemført
med formodet reduceret tidsforbrug til følge.
højesteret finder ikke, at der er grundlag for at give brancheforeningen medhold i påstanden
om forrentning af beløbet fra den 9. november 2011. beløbet forrentes derfor efter rentelo-
vens § 8 a fra udløbet af fuldbyrdelsesfristen for denne højesteretskendelse.
                                       thi bestemmes:
sø- og handelsrettens kendelse ændres, således at statskassen skal betale 50.000 kr. til kæ-
rende, dansk inkassobrancheforening som mandatar for kgs europe aps (tidligere kgs
europe a/s). beløbet skal betales inden 14 dage efter denne højesteretskendelses afsigelse og
forrentes efter rentelovens § 8 a.
kæreafgiften på 750 kr. tilbagebetales til kærende.

source: retspraksis

LICENSE:
Creative Commons Legal Code

CC0 1.0 Universal

type: caselaw

jurisdiction: Denkmark


text:
 mir
                                        udskrift
                                             af
                          sø- & handelsrettens dombog
                                       ____________
                                        kendelse
afsagt den 29. april 2015.
b-45-14
x under konkurs
(advokat christian elmer)
mod
x
indledning
denne sag drejer sig om konkurskarantæne i tilknytning til behandling af x under konkurs.
x har ifølge en rapport fra erhvervsstyrelsen drevet enkeltmandsvirksomhed under navnet:
”firma 1 v/x”.
den … 2014 blev x taget under konkursbehandling ved sø- og handelsrettens skifteret på
grundlag af en begæring modtaget den 23. december 2013 fra sos-børnebyerne og læger
uden grænser. skifteretten udpegede advokat christian elmer som kurator, og denne har
                                                   -2-
herefter anmodet om, at der indledes konkurskarantænesag. skifteretten har den 20. august
2014 taget kurators indstilling til følge.
påstande
i et processkrift modtaget i sø- og handelsretten den 5. september 2014 har kurator nedlagt
påstand om, at x pålægges konkurskarantæne i tre år.
processkriftet er forkyndt for x den 21. januar 2015, hvor han samtidig modtog rettens brev
af 21. november 2014 med bilag. brevet indeholdt en svarfrist på 14 dage fra forkyndelsen. x
har ikke svaret på rettens henvendelser og har således hverken nedlagt en påstand eller an-
modet om mundtlig behandling. sagen er herefter behandlet på skriftligt grundlag.
oplysninger i sagen
x har drevet advokatvirksomhed i perioden fra sommeren 2012 til sommeren 2013 fra sin
private bopæl.
det hedder i kurators processkrift blandt andet.:
       ”… konkursdekretet blev afsagt på baggrund af en konkursbegæring indgivet på vegne af
       sos-børnebyerne og læger uden grænser, som er arvinger i dødsboet efter søren haal.
       … konkursbegæringen var begrundet i, at skyldneren trods opfordret hertil ikke havde af-
       regnet disse arvingers tilgodehavende, stort kr. 2.076.250,50 med tillæg af renter.
       videre fremgår det af konkursbegæringen: ”det har ikke været muligt at opnå kontakt til
       x, men jeg er bekendt med, at advokatsamfundet har beskikket advokat bo vadt chri-
       stensen som særligt tilsyn for x med henblik på revision og indefrysning af midlerne på
       hans klientkonti, hvor indeståendet på hovedklientkontoen imidlertid alene udgør ca. kr.
       816.000, idet advokat x efter det oplyste fra bo vadt christensen uretmæssigt har hævet
       ca. dkk 1,5 mio. af indeståendet på sin hovedklientkonto.”
det fremgår af et klientkontokort hos x, at dødsboet efter … den 9. september 2013 havde en
saldo på 599.779,40 kr. det hedder herom i kurator processkrift bl.a.:
       … det følger heraf, … at der ikke var midler til at betale arvingernes tilgodehavender. bi-
       laget understøtter, at skyldneren uretmæssigt disponerede over klientkontomidler, hvilket
       anses som værende grov uforsvarlig forretningsførelse.
                                                   -3-
      ved konkursens indtræden indestod kr. 800.259,58 på hovedklientkontoen i nordea bank
      danmark. beløbet er afregnet til konkursboet.
      det er konkursboets opfattelse, at der på hovedklientkontoen burde havde været et inde-
      stående på ca. kr. 2.300.000, svarende til, at skyldneren uretmæssigt har disponeret over
      ca. kr. 1.500.000.
      over for konkursboet er foreløbigt foretaget anmeldelser vedrørende den drevne advokat-
      virksomhed af forholdsmæssigt betydelige simple krav, hvilke er registreret i den for kon-
      kursboet førte gældbog. …”
det fremgår af kurators statusoversigt i henhold til konkurslovens § 125, stk. 2, fra den 1. juli
2014, at der i det personlige bo er aktiver for 97.426,16 kr. og anmeldte krav i medfør af §§ 93-
97 for 3.554.551,01 kr., heraf 3.490.194,65 kr. i henhold til § 97. i klientkontoboet er der regi-
streret aktiver for 800.259,58 kr. samt passiver for ikke under 1.500.000 kr. det hedder videre
om det dødsbo, som sagsøgte behandlede, at ”det pågældende bo havde en formue på kr.
2.076.250,50, men der indestod på klientkontoens saldo kr. 597.054,40”. det hedder videre i
kurators processkrift:
      ”… baseret på de konstaterede uregelmæssigheder i skyldnerens klientbogholderi har ad-
      vokatsamfundet indgivet politianmeldelse mod skyldneren. konkursboet har den 30. april
      2014 afgivet meddelelse i medfør af konkurslovens § 110, stk. 4, hvilken meddelelse udgør
      et supplement til advokatsamfundets anmeldelse. … ”
i kurators supplerende anmeldelse overfor søik hedder det bl.a.:
      ”… i egenskab af kurator i ovennævnte konkursbo er jeg af advokat rune berggren
      brøndal pedersen fra advokatsamfundet orienteret om, at advokatsamfundet har indgi-
      vet politianmeldelse mod x med baggrund i uregelmæssigheder i dennes klientkontobog-
      holderi herunder formodet underslæb.
      ]eg skal supplerende efter konkurslovens § 110 stk. 4 meddele følgende:
      under mødet til dekretafsigelse i sø- og handelsrettens skifteret den 20. marts 2014 blev
      x under strafansvar opfordret til at meddele, hvilke aktiver denne havde.
      x oplyste at dennes eneste aktiv var en motorcykel og et automobil.
      direkte adspurgt om x ejede et sommerhus svarede denne benægtende.
      kurator konstaterede efterfølgende, at x er ejer af sommerhuset …, kirke hyllinge.
                                                      -4-
       under samme møde oplyste x ikke om en forfalden arv i tyskland før undertegnede
       spurgte til denne.
       da det lykkedes at få kontakt til en advokat der repræsenterer x i tyskland meddelte den-
       ne, at han dagen før havde afholdt møde med x til drøftelse af sagen.
       x havde ikke oplyst om dekretafsigelsen.
       direkte adspurgt i skifteretten oplyste x, at denne ikke havde verserende sager længere.
       efterfølgende kunne det konstateres, at x efter konkursen og fratagelse af bestalling har
       korresponderet og afgivet processkrift i en sag ved retten i roskilde.
       derudover har skifteretten i lyngby meddelt, at x er noteret som behandlende et dødsbo
       der verserer ved skifteretten i lyngby.
       kurator var i forvejen bekendt med hans behandling af et andet dødsbo, idet det primært
       er midlerne fra dette omfattet af det formodede underslæb. …”
synspunkter
kurator har i sit processkrift til støtte for påstanden gjort gældende:
     ”… at x inden for det sidste år forud for fristdagen, den 23. december 2013, har drevet
           advokatvirksomheden groft uforsvarligt,
     at     x dermed er uegnet til at deltage i ledelsen af en erhvervsvirksomhed, og
     at     x derfor skal pålægges konkurskarantæne i tre år. …”
sø- og handelsretten skal udtale:
indledningsvis bemærkes, at x ikke tidligere ses at være pålagt konkurskarantæne, hvorfor
der ikke er grundlag for at pålægge karantæne i den form, at han ikke må deltage i ledelsen
af en erhvervsvirksomhed med personlig og ubegrænset hæftelse for virksomhedens forplig-
telser, jf. § 159, 2. pkt. retten skal således alene tage stilling til, om han som følge af sin ad-
færd ikke må deltage i ledelsen af en erhvervsvirksomhed, uden at hæfte personligt og ube-
grænset for virksomhedens forpligtelser, jf. § 159, 1. pkt.
det hedder i bemærkningerne til lovforslag nr. l 131, folketinget 2012-13, s. 28 bl.a.:
       ”… betingelsen om, at den, der pålægges konkurskarantæne, skal have deltaget i ledelsen
       af skyldnerens virksomhed, indebærer bl.a., at en person, der ikke har drevet selvstændig
       erhvervsvirksomhed i egen enkeltmandsvirksomhed, men alene har deltaget i ledelsen af et
                                                   -5-
      selskab mv. eller af en anden persons (eksempelvis ægtefællens eller samleverens) enkelt-
      mandsvirksomhed, ikke kan pålægges konkurskarantæne i forbindelse med sin egen per-
      sonlige konkurs. konkurskarantæne kan alene pålægges i forbindelse med, at ejeren af den
      virksomhed, i hvis ledelse den pågældende har deltaget, er under konkursbehandling. …”
retten finder, at det herved er forudsat, at en person, der har drevet enkeltmandsvirksom-
hed også kan pålægges konkurskarantæne, selvom denne er begrænset i medfør af § 159, 1.
pkt. dette underbygges også af bet. 1525/2011 om konkurskarantæne s. 91-92, hvori det bl.a.
hedder:
      ”… konkursrådet har endvidere overvejet, om en personlig konkurs skal være omfattet af
      regler om konkurskarantæne. på den ene side vil den pågældende i denne situation ikke
      kunne siges at have misbrugt reglerne om begrænset selskabshæftelse. på den anden side
      vil fordringshaverne også i denne situation kunne have lidt et tab som følge af den pågæl-
      dendes groft uforsvarlige forretningsførelse. ud fra hensynet til at forebygge fremtidig tab
      finder konkursrådet, at mest taler for, at også en personlig konkurs skal kunne udløse ka-
      rantæne. … karantæne vil således kun kunne komme på tale, hvis den konkursramte har
      været selvstændig erhvervsdrivende. …”
retten lægger til grund, at x i forbindelse med driften af advokatvirksomheden har hævet
midler fra sin klientkonto, og at der i relation til det behandlede dødsbo herefter var en man-
ko på knap 1,5 mio. kr.
retten finder, at x ved at have tilegnet sig midler fra klientkontoen og herved påført kredito-
rerne et ikke ubetydeligt tab har udvist groft uforsvarlig forretningsførelse, og at han herved
er uegnet til at deltage i ledelsen af en erhvervsvirksomhed.
herefter, og under hensyn til hans handlemåde og omstændighederne i øvrigt, finder skifte-
retten, at det er rimeligt at pålægge x konkurskarantæne, jf. konkurslovens § 157, stk. 1 og 2.
den pålagte karantæne løber i tre år, jf. konkurslovens § 158, stk. 1, og regnes fra det tids-
punkt, hvor kendelsen er endelig.
                                         derfor bestemmes:
x pålægges konkurskarantæne i tre år.
x betaler inden 14 dage fra dato til statskassen sagens omkostninger med 10.000 kr.
               -6-
    torben kuld hansen
            (sign.)
         ___ ___ ___
udskriftens rigtighed bekræftes
  sø- og handelsretten, den