text:
den 19. april 2002 blev af retten i sagen
h 104/00
fredensborg fragt a/s
(advokat august jørgensen)
mod
finn klarskov henriksen
(advokat henrik scharling)
afsagt sålydende
                                       d o m:
sagen drejer sig om hvorvidt sagsøgte, finn klarskov henriksen, har overtrådt den
konkurrenceklausul han påtog sig i forbindelse med at en del af ag transport aps,
hvor finn klarskov henriksen var ansat, blev overdraget til sagsøgeren, fredens-
borg fragt a/s.
                                           - 2 -
påstande
fredensborg fragt har principalt nedlagt påstand om at finn klarskov henriksen
tilpligtes at betale 2.600.000 kr. med tillæg af procesrente fra sagens anlæg til beta-
ling sker, subsidiært at finn klarskov henriksen tilpligtes at betale et mindre beløb
efter rettens skøn.
finn klarskov henriksen har nedlagt påstand om frifindelse.
sagens omstændigheder
ag transport havde i henhold til en rutekontrakt med danske fragtmænd a.m.b.a.
retten til fragtruten i postnumrene 3300-3390, 3400, 3520 og 3600. ag transport
drev indtil sommeren 1998 blandt andet fragtmandsvirksomhed i dette område.
ag transport overdrog ved købekontrakt underskrevet den 1. juli 1998 følgende af
sine aktiver til fredensborg fragt:
     •   medlemskapitalen i foreningen københavns fragtmandshaller,
     •   aktierne i danske fragtmænd sjælland a/s,
     •   andelsbeviserne i danske fragtmænd a.m.b.a.,
     •   13 lastbiler,
     •   retten til holdepladser i danske fragtmænds sjællands fragtterminal,
     •   den fragtrute ag transport efter aftale med danske fragtmænd a.m.b.a. hav-
         de retten til,
     •   den del af distributionsvirksomheden der var knyttet til fragtruten,
     •   fragt- og distributionskunder i henhold til en kundeliste bilagt købekontrakten
         samt
     •   goodwill knyttet til det overdragne.
ag transport var på tidspunktet for overdragelsen ejet af finn klarskov henriksens
forældre, erling og grethe klarskov henriksen, og finn klarskov henriksen var
ansat som driftsleder i selskabet.
købesummen der i alt udgjorde i alt 4.019.173 kr., var specificeret således:
                                           - 3 -
     •  betaling for medlemskapitalen i foreningen københavns fragtmandshaller,
        526.173 kr.,
     •  betaling for aktier i danske fragtmænd sjælland a/s, 31.000 kr.,
     •  betaling for andelsbeviser i danske fragtmænd a.m.b.a., 12.000 kr.,
     •  betaling for 13 lastbiler, 1.900.000 kr. og
     •  betaling for holdeplads, goodwill, herunder kundekartotek og aftaler vedrø-
        rende distributions- og kundekørsel, samt retten til den overdragne fragtrute,
        1.550.000 kr.
handlen omfattede kun de anførte aktiver og således ikke ag transports eksportkør-
sel, kørsel af varer til og fra ag transports lagerhotel, kørsel for mercedes danmark
a/s og for andre kunder (i kontrakten i parentes anført som afsendere) end dem der
på kundelisten er markeret som fragt- eller distributionskunder i postnumrene 1000-
3600.
købekontraktens § 10 indeholder en konkurrenceklausul der angår selskabet ag
transport, selskabets direktør erling klarskov henriksen, grethe klarskov henrik-
sen og finn klarskov henriksen.
klausulen der er tiltrådt af finn klarskov henriksen, har følgende ordlyd for finn
klarskov henriksens vedkommende:
”finn klarskov henriksen er berettiget til at overtage og drive sælgers tilbagevæ-
rende virksomhed, jfr. § 2 [eksportvirksomhed, kørsel til og fra ag transports lager-
hotel og kørsel for mercedes danmark, andre kunder (afsendere) end dem der er
markeret på kundelisten som fragt- eller distributionskunder i postnumrene 1000-
3600], men forpligter sig indtil den 31/12 1999 til ikke at foretage fragtmandskør-
sel/distributionskørsel for de i bilag 1 [kundelisten] angivne kunder indenfor post-
numrene 1000-3600.” der er følgende håndskrevne tilføjelse ”samt for virksomhe-
der der udfører fragtmandslignende virksomhed”.
hver overtrædelse af konkurrenceklausulen skulle medføre en bod på 100.000 kr.
finn klarskov henriksen der den 4. juli 1998 blev direktør i ag transport, overtog
selskabets anparter for 1 kr. den 12. februar 1999 blev ag transports aktiviteter
                                         - 4 -
overdraget til ag transport a/s hvor finn klarskov henriksen er direktør og besty-
relsesmedlem, og hvor finn klarskov henriksen har kontrollerende indflydelse.
fredensborg fragt har anført at finn klarskov henriksen har overtrådt konkurrence-
klausulen i 26 tilfælde:
1. transport udført af ag transport for knudsen plast a/s i frederiksværk til lund-
beck i valby ifølge fragtbrev fra januar 1999.
2. ag transports kørsel den 16. september 1998 fra lokalbanken i hillerød til nati-
onalbanken.
3. to transporter foretaget af ag transport i august 1998 for foam consult i skæ-
vinge til dagrofa i brøndby og dagrofa i odense.
4. fem transporter udført af ag transport i perioden september til november 1998
for nordisk vermeer i farum.
5. fem transporter foretaget af ag transport i perioden september 1998 til januar
1999 for scandiaovnen i allerød.
6. ag transports kørsel den 19. januar 1999 fra colgate i glostrup til plania i hille-
rød. transporten blev bestilt af ålborg systemtransport.
7. transport foretaget af ag transport den 30. marts 1999 for jensen nedrivning i
hillerød.
8. fem kørsler udført af ag transport i perioden februar til april 1999 for høteca i
hillerød.
9. tre kørsler foretaget af ag transport i april 1999 for frilunds specialværksted.
10. transport af varer fra tåstrup til dantec danmark i farum i september 1999.
                                           - 5 -
11. transport udført af ag transport i november 1999 fra 3 bo i hillerød til byg-
gemiljø i odense. transporten blev foretaget for seatainers regning.
parterne er, bortset fra transporten til dantec danmark, enige om at ovennævnte
transporter er udført af ag transport aps eller ag transport a/s der under ét er
betegnet ag transport.
knudsen plast, lokalbanken, foam consult, nordisk vermeer, scandiaovnen, col-
gate, jensen nedrivning, høteca, frilunds specialværksted, dantec danmark og sea-
tainers er anført på den kundeliste der var bilag til kontrakten mellem ag transport
og fredensborg fragt. disse kunder er efter den fremlagte kundeliste ikke undtaget
fra konkurrenceklausulen.
forklaringer
leif lund har forklaret at han er direktør for og medejer af fredensborg fragt. ag
transport og fredensborg fragt forhandlede i foråret og begyndelsen af 1998 om
fredensborg fragts køb af ag transport. vidnet forestod forhandlingerne for fre-
densborg fragt og erling klarskov henriksen førte forhandlingerne på vegne ag
transport. finn klarskov henriksen deltog ikke i forhandlingerne. det blev under
forhandlingerne drøftet om fredensborg fragt kunne købe hele ag transport, men
det var ikke muligt da der skulle være noget tilbage til finn klarskov henriksen.
parterne havde under forhandlingerne svært ved at blive enige. det var vanskeligt at
vurdere rigtigheden af erling klarskov henriksens oplysninger om omsætningen,
dækningsbidraget og kundeunderlaget fordi erling klarskov henriksen ikke ville
dokumentere forholdene. erling klarskov henriksen var desuden ikke interesseret i
at der blev indgået en konkurrenceklausul hvilket var en forudsætning for fredens-
borg fragt.
det endte dog med at parterne ved danske fragtmænd a.m.b.a.’s mellemkomst blev
enige. kontrakten blev herefter underskrevet den 1. juli 1998. vidnet fik i forbindel-
se med underskrivelsen udleveret en kundeliste og de tal der lå til grund for det oply-
ste om omsætningens størrelse. han fik sin bror, kurt lund, der er revisor hos ernst
& young, til at se på tallene. han konstaterede at omsætningen ikke kunne nå det af
                                           - 6 -
ag transport oplyste niveau. det resulterede i at fredensborg fragt den 3. juli 1998
hævede handlen. vidnet blev herefter kontaktet af ag transport, og der blev foreta-
get nogle justeringer i kundelisten, således at nogle af de kunder erling klarskov
henriksen havde slettet fra listen blev tilføjet. overdragelsen af ag transport til
fredensborg fragt skete herefter den 4. juli 1998.
underskrivelsen af kontrakten den 1. juli 1998 skete hos ag transport. erling klar-
skov henriksen, vidnet og peter jepsen fra danske fragtmænd a.m.b.a. var til stede.
den håndskrevne tilføjelse til aftalens § 10 vedrørende konkurrenceklausulen for
finn klarskov henriksens vedkommende skete denne dag. tilføjelsen skete inden
nogen underskrev kontrakten, og tilføjelsen blev påtegnet af erling klarskov henrik-
sen. finn klarskov henriksen deltog ikke i mødet, men blev tilkaldt for at underskri-
ve kontrakten.
de 26 kørsler foretaget af ag transport er alle sket i strid med konkurrenceklausu-
len idet kørslerne er fragt- og distributionskørsler for kunder på kundelisten. fragt-
mandskørsel er enhver form for transport der sker til og fra en fragtcentral. distribu-
tionskørsler er enhver kørsel der foretages af en vognmand i egen bil for at hente va-
rer hos en eller flere kunder og herefter bringe varerne til en modtager uden om en
fragtcentral. visse transporter er franko, andre ufranko, men det er uden betydning
for konkurrenceklausulen. det beror på tilfældigheder at fredensborg fragt har op-
daget de distributionskørsler ag transport har foretaget. en del af de fragtkørsler
ag transport har foretaget i strid med finn klarskov henriksens konkurrenceklau-
sul har vidnet konstateret ved at søge på danske fragtmænds database hvor fragtbre-
vene er registreret. vidnet har herved konstateret at overtrædelserne af konkurrence-
klausulen er mere omfattende end det fremgår af denne sag, men fredensborg fragt
har valgt at begrænse sagen til alene at angå 26 forhold. at overtrædelserne har et
større omfang, kan eksempelvis ses ved at sammenholde de fragtbreve der er udleve-
ret til de større kunder på kundelisten, med de kørsler fredensborg fragt har udført
for kunden. fragtbrevene der har fortløbende numre, udleveres i serier til kunderne.
vidnet har konstateret at der er huller i serienumrene for så vidt angår de transporter
fredensborg fragt har udført for kunderne. vidnet har ved søgning på danske fragt-
mænd a.m.b.a.’s database opdaget at en del af disse transporter er udført af ag
transport, og det er derfor nærliggende at tro at ag transport også har udført de
øvrige transporter hvor der er huller i fragtbrevenes serienumre.
                                           - 7 -
finn klarskov henriksen har forklaret at han var chauffør i ag transport fra 1981.
han blev ansat som driftsleder i 1988, og det var han stadig da dele af ag transport
blev solgt til fredensborg fragt.
det var hans far der forestod forhandlingerne for ag transport. han var ikke selv
indblandet i forhandlingerne om overdragelsen. han blev ikke inddraget i drøftelser
om kontraktens udformning, og han har intet kendskab til forhandlingsforløbet. han
blandede sig ikke. hans far fortalte ham samme dag kontrakten blev underskrevet, at
han ikke måtte have noget med fragtmandskørsel at gøre. det var ikke noget problem
da han ikke ønskede at beskæftige sig hermed. hans far kaldte ham senere samme
dag ind på sit kontor hvor leif lund og peter jepsen også var til stede. kontrakten
lå slået op på sidste side, og hans far bad ham om at underskrive kontrakten hvilket
han gjorde. hans far sagde at han roligt kunne skrive under, for kontrakten var god-
kendt af advokat scharling. han skrev derfor under uden at læse kontrakten. han
havde ikke tidligere set kontrakten. han fik ingen penge for at påtage sig konkurren-
ceklausulen.
han blev herefter direktør for den resterende del af ag transport, og han købte an-
parterne for 1 kr.
det er rigtigt at ag transport i få tilfælde ved en fejl har kørt for kunder der er an-
ført på kundelisten, men det har været ganske få tilfælde. ag transport foretog man-
ge forretninger dagligt. da han overtog den resterende del af virksomheden, var der
ca. 400 fragtbreve om dagen. der kunne derfor ske en fejl hvorved der blev foretaget
en transport i strid med konkurrenceklausulen. han havde imidlertid indskærpet
overfor personalet at dette ikke måtte forekomme, og at medarbejderne altid skulle
sikre sig at ag transport havde ret til at foretage de enkelte transporter. de fleste
kørsler som fredensborg fragt påberåber sig, er ikke i strid med den konkurrence-
klausul han har påtaget sig.
transporten for knudsen plast angår således en transport fra ag transports lagerho-
tel til lundbeck. transporten er en lagertransport og derfor ikke i strid med konkur-
renceklausulen.
                                           - 8 -
transporten for lokalbanken er en transport af mønter fra lokalbanken til national-
banken. transporten er ikke fragt- eller distributionskørsel, men en specialtransport.
det er rigtigt at ag transport har udført transporterne for foam consult og nordisk
vermeer i strid med konkurrenceklausulen.
transporterne for scandiaovne er specialtransporter idet det kræver specielt udstyr at
transportere og aflæsse de tunge keramikovne som transporterne angår. der er desu-
den også inkluderet monteringsopgaver i disse transporter, og scandiaovne har speci-
fikt anmodet om at ag transport forestod transporterne.
transporten fra colgate er foretaget af ag transport. transporten blev bestilt af ål-
borg systemtransport. det er således ålborg systemtransport der er kunden, og ikke
colgate.
ag transports kørsel for jensen nedrivning angår transport af nogle maskiner der
stod på lagerhotellet, og som skulle transporteres til kunden. transporten er derfor
ikke omfattet af konkurrenceklausulen. de foretagne kørsler for høteca er ligeledes
alle lagerkørsler.
transporterne vedrørende frilunds specialværksted er ikke omfattet af konkurrence-
klausulen fordi forsendelserne er ufranko.
han kender ikke noget til transporten til dantec i farum. hverken han eller ag
transport har haft noget med denne transport at gøre.
transporten fra 3 bo er rekvireret af 3 bo. han var ikke klar over at seatainers havde
noget med transporten at gøre. det var 3 bo der var kunden, og han og ag transport
har derfor været berettiget til at udføre transporten.
ag transport har på ingen måde systematisk overtrådt konkurrenceklausulen. det
forhold at fredensborg fragt har konstateret at nogle kunder ikke har anvendt alle
fragtbreve i en serie, er ikke ensbetydende med at ag transport har foretaget kørs-
lerne. en forklaring på de manglende fragtbreve kan eksempelvis være at fragtbreve-
ne slet ikke er blevet brugt på grund af at kunden har skrevet forkert.
                                         - 9 -
erling klarskov henriksen har forklaret at han stiftede ag transport i 1966. inden
aftalen med fredensborg fragt kom i stand, var der en del forhandlinger om kontrak-
tens udformning og de nærmere vilkår for overdragelsen. han husker at der ikke var
den bedste kemi mellem parterne, og han nægtede at udlevere en kundeliste før afta-
len var endelig på plads. parterne drøftede ikke definitionerne af eksempelvis fragt-
og distributionskørsel under forhandlingerne.
danske fragtmænd a.m.b.a. skulle godkende aftalen, og det var et krav både fra dan-
ske fragtmænd og fra fredensborg fragt at aftalen indeholdt en konkurrenceklausul.
for vidnets eget vedkommende betød det ikke noget da han ville ophøre som vogn-
mand, men han var modstander af at der blev indføjet en klausul vedrørende finn
klarskov henriksen. det var imidlertid et krav at der blev indføjet en konkurrence-
klausul for finn. han spurgte derfor finn om han ville acceptere dette. finn under-
skrev kontrakten efter at vidnet havde gjort ham bekendt med konkurrenceklausulen.
han husker ikke nærmere om baggrunden for at boden for overtrædelse af konkur-
renceklausulen blev fastsat til 100.000 kr. pr. gang.
efter salget til fredensborg fragt blev den resterende del af ag transport overdraget
til finn for 1 kr. han husker ikke nærmere om hvorledes prisen blev fastsat.
kurt lund har forklaret at han er leif lunds bror. han er statsautoriseret revisor.
han var involveret i forhandlingerne mellem fredensborg fragt og ag transport.
der blev under forhandlingerne brugt en del ressourcer på konkurrenceklausulen. det
skyldtes at finn klarskov henriksen skulle overtage den resterende del af ag trans-
port. det var derfor vigtigt for fredensborg fragt at der blev indføjet en konkurren-
ceklausul vedrørende finn klarskov henriksen.
vidnet var ikke til stede på mødet den 1. juli 1998 hvor kontrakten blev underskre-
vet. senere samme dag fik fredensborg fragt kundelisten og oplysningerne fra ag
transports bogholderi om virksomhedens forhold. det havde ikke været muligt at få
dem før fordi erling klarskov henriksen ikke ville udlevere disse oplysninger inden
aftalen var underskrevet.
                                         - 10 -
vidnet, en partner fra ernst & young og en it-kyndig ligeledes fra ernst & young
gennemgik oplysningerne. de konstaterede at der manglede mindst 600.000 kr. af
den omsætning der ifølge oplysningerne fra ag transport skulle være. dette forhold
blev drøftet med erling klarskov henriksen, og erling klarskov henriksen tilføjede
herefter nogle af de kunder på kundelisten han havde holdt ude af aftalen.
kundelisten er bygget op således at den kunde der er anført, er modtager af regnin-
gen for transporten. transporter der foretages ufranko, fremgår derfor ikke af listen,
ligesom fragtcentralkørsel ikke fremgår af kundelisten.
peter jepsen har forklaret at han er ansat i danske fragtmænd a.m.b.a. danske
fragtmænd a.m.b.a. skal godkende overdragelser af fragtruter omfattet af aftaler med
danske fragtmænd. vidnet blev involveret i parternes forhandlinger fordi parterne
ikke kunne blive enige om den nærmere udformning af aftalen. vidnet deltog i et
møde med parterne den 26. juni 1998. parterne var uenige om en række forhold. der
var blandt andet diskussion om hvordan distributionskunder og andre kunder skulle
afgrænses. parterne drøftede endvidere udformningen af en konkurrenceklausul. på
mødet blev parterne enige om at sælgers advokat skulle koncipere et udkast til aftale,
og at der skulle udarbejdes en kundeliste.
det er helt sædvanligt at aftaler hvorefter fragtruter overdrages, indeholder konkur-
renceklausuler. konkurrenceklausulerne har sammenhæng med værdifastsættelsen af
goodwill. det blev i forbindelse med parternes forhandlinger om konkurrenceklausu-
len endvidere drøftet hvordan den resterende del af ag transport skulle videreføres.
det blev herunder nævnt at finn klarskov henriksen forudsattes at overtage den re-
sterende del af ag transport.
der blev herefter afholdt et nyt møde den 1. juli 1998. i mødet deltog erling klar-
skov henriksen, leif lund og vidnet. på mødet blev kundelisten gennemgået. der
blev ikke på mødet foretaget ændringer i kundelisten hvilket fremgår af originalen
som vidnet har. aftalen blev underskrevet. finn klarskov henriksen blev bedt om at
komme ind for at underskrive kontrakten. kontrakten blev ikke gennemgået for finn
klarskov henriksen. det var vidnets indtryk at finn klarskov henriksen havde fuldt
kendskab til kontrakten.
                                         - 11 -
fredensborg fragt hævede et par dage efter aftalen fordi den ikke var god nok. det
endte imidlertid med at parterne blev enige om aftalens udformning.
danske fragtmænd a.m.b.a. fik senere en henvendelse om at ag transport eventuelt
handlede i strid med den indgåede konkurrenceklausul. danske fragtmænd kontak-
tede i den anledning erling klarskov henriksen, ligesom danske fragtmænd skrev
til århus fragtcentral.
advokat henrik scharling har forklaret at han var advokat for ag transport i for-
bindelse med forhandlingerne om overdragelse af virksomheden til fredensborg
fragt. der blev afholdt flere forhandlingsmøder. advokat august jørgensen, leif
lund, kurt lund, erling klarskov henriksen og vidnet deltog i forhandlingerne.
finn klarskov henriksen var ikke på nogen måde inddraget i forhandlingerne.
erling klarskov henriksen ville ikke under forhandlingerne udlevere en kundeliste,
og fredensborg fragt ville ikke tiltræde en aftale uden at have set kundelisten. løs-
ningen blev derfor at aftalen blev underskrevet, og at fredensborg fragt kunne hæve
aftalen hvis kundelisten ikke opfyldte forudsætningerne.
vidnet var på flere punkter utilfreds med formuleringerne i kontrakten. han ønskede
flere opstramninger og definitioner i kontrakten. parternes forhandlinger var præget
af at de nærede dyb mistillid til hinanden, og forhandlingsforløbet var derfor vanske-
ligt. på et tidspunkt sagde erling klarskov henriksen direkte at vidnet skulle ”lade
det flyde”, og der blev derfor ikke foretaget de fornødne definitioner i parternes afta-
le.
vidnet ved ikke hvornår den håndskrevne tilføjelse til konkurrenceklausulen vedrø-
rende finn klarskov henriksen blev tilføjet. størrelsen af konventionalboden blev
ikke diskuteret under parternes forhandlinger.
vidnet har ikke under forhandlingerne drøftet konkurrenceklausulen med finn klar-
skov henriksen. vidnet drøftede konkurrenceklausulen med finn klarskov henrik-
sen da denne købte den resterende del af ag transport.
                                         - 12 -
august jørgensen har forklaret at han var advokat for fredensborg fragt i forbin-
delse med forhandlingerne med ag transport. det var under forhandlingerne helt
klart at finn klarskov henriksen skulle overtage den resterende del af ag transport.
det var derfor ikke muligt for fredensborg fragt at købe hele ag transport. finn
klarskov henriksen deltog ikke i forhandlingerne mellem ag transport og fredens-
borg fragt. under forhandlingerne var der en del diskussion om formuleringen af
konkurrenceklausulen. det var naturligvis vigtigt for fredensborg fragt at finn klar-
skov henriksen også blev bundet af konkurrenceklausulen for at forhindre at han
fortsatte ag transport som hidtil. størrelsen af boden blev ikke drøftet nærmere
under parternes forhandlinger.
carsten bjørn nielsen har forklaret at han er statsautoriseret revisor. han var revi-
sor for ag transport på tidspunktet for overdragelsen af dele af ag transport til
fredensborg fragt. han undersøgte det talmæssige materiale der lå til grund for op-
lysningerne i kontrakten om omsætningens størrelse. han gennemgik materialet og
sikrede sig at det var troværdigt. det skete på baggrund af erling klarskov henrik-
sens oplysninger om hvordan kunderne skulle opdeles. vidnet deltog ikke i formule-
ringen af kontrakten, og han var ikke til stede ved kontraktens underskrivelse.
palle vejen har forklaret at han er ansat hos bech-hansen & studsgaard. finn klar-
skov henriksen ringede til bech-hansen & studsgaards afdeling i odense vedrøren-
de en transport til høteca i april 1999. bech-hansen & studsgaard skulle køre god-
set til københavn hvor ag transport ville forestå transporten til høteca i hillerød.
transporten blev ved en fejl sendt via fragtcentralen hvorved det blev opdaget at ag
transport handlede i strid med konkurrenceklausulen.
ag transport forsøgte herefter at få bech-hansen & studsgaard til at hente en anden
transport. bech-hansen & studsgaard sagde nej da de ikke ville medvirke til ag
transports handlinger i strid med en indgået konkurrenceklausul. ag transport fik i
stedet en anden vognmand til at hente godset.
gunnar jensen har forklaret at han er ansat hos danske fragtmænd århus. han var
bekendt med at der i forbindelse med overdragelsen af ag transports virksomhed til
fredensborg transport var indgået en konkurrenceklausul. vidnet har ikke nærmere
kendskab til indholdet af konkurrenceklausulen.
                                          - 13 -
den 15. september 1998 indgik erling klarskov henriksen på vegne ag transport
en aftale med danske fragtmænd århus om transport af reservedele til mercedes-
biler. danske fragtmænd århus havde fået oplyst at transporter for mercedes var
undtaget fra ovennævnte konkurrenceklausul.
danske fragtmænd århus fik en henvendelse fra danske fragtmænd a.m.b.a. om at
ag transport handlede i strid med den indgåede konkurrenceklausul, ligesom ag
transport udførte transporter i strid med danske fragtmænds system. på baggrund
heraf ophævede danske fragtmænd århus aftalen med ag transport.
procedure
fredensborg fragts advokat har gjort gældende at finn klarskov henriksen er
rette sagsøgte. finn klarskov henriksen har tiltrådt konkurrenceklausulen og her-
ved også konventionalbodens størrelse. han vidste hvad han skrev under på, og han
er derfor bundet af konkurrenceklausulen. der er ydet betaling for klausulen gennem
betaling for goodwill, og dermed må finn klarskov henriksen der overtog restvirk-
somheden, indirekte have fået betaling. bestemmelsen i klausulen må fortolkes såle-
des at finn klarskov henriksen ikke har mulighed for gennem et selskab at drive
virksomhed i strid med konkurrenceklausulen. da transporterne er foretaget af ag
transport hvor finn klarskov henriksen havde kontrollerende indflydelse, er trans-
porterne sket i strid med konkurrenceklausulen. finn klarskov henriksen skal som
følge heraf betale en bod til fredensborg fragt på i alt 2.600.000 kr. det bestrides at
der er grundlag for at bringe aftalelovens § 36 i anvendelse.
efter bevisførelsen er det godtgjort at finn klarskov henriksen systematisk har over-
trådt konkurrenceklausulen. der er udført fragt- og distributionskørsel for kunder der
er omfattet af kundelisten hvilket er i strid med konkurrenceklausulen. efter konkur-
renceklausulen er der forbud mod at være såvel udførende som kontraherende fragt-
fører idet klausulen ellers ville kunne omgås og dermed gøres indholdsløs. det er u-
den betydning om forsendelsen var franko eller ufranko. det er kundekontakten der
er afgørende. kundelisten har en sådan fast afgrænsning at finn klarskov henriksen
ikke på nogen måde kan have været i tvivl om konkurrenceklausulens omfang. over-
trædelserne er således ikke begået i god tro.
                                            - 14 -
der er ikke grundlag for at lægge finn klarskov henriksens forklaring om at en væ-
sentlig del af de foretagne kørsler er specialtransporter og kørsel for lagerkunder til
grund. de fremlagte fragtbreve tyder derimod på at kørslerne er helt sædvanlige
fragt- og distributionstransporter. det er godtgjort at finn klarskov henriksen har
overtrådt konkurrenceklausulen i 26 tilfælde. finn klarskov henriksen har ved over-
trædelserne pådraget sig erstatningsansvar der skal afgøres efter det aftalte om kon-
ventionalbod hvorfor han skal betale 2.600.000 kr.
finn klarskov henriksens advokat har gjort gældende at finn klarskov henriksen
ikke har deltaget i forhandlingerne om aftalen mellem ag transport og fredensborg
fragt. han blev ikke gjort nærmere bekendt med kontraktens indhold inden under-
skrivelsen, og han tiltrådte således konkurrenceklausulen uden at være nærmere in-
formeret om baggrunden herfor. finn klarskov henriksen har ikke overtrådt konkur-
renceklausulen idet eventuelle overtrædelser er foretaget af ag transport aps og
ag transport a/s. finn klarskov henriksen er derfor ikke rette sagsøgte. bestem-
melsen om konventionalbod kan i øvrigt alene gøres gældende overfor sælgeren, og
således ikke overfor finn klarskov henriksen.
kontrakten mellem ag transport og fredensborg fragt er på flere punkter uklar.
begreberne fragtmandskørsel, fragtmandsvirksomhed, distributionsvirksomhed er
eksempelvis ikke defineret. kontrakten må derfor fortolkes indskrænkende i tilfælde
af tvivl hvilket der er i flere af de tilfælde hvor det skal vurderes om finn klarskov
henriksen har overtrådt konkurrenceklausulen. det gøres i den forbindelse gældende
at det ved vurderingen af om hvem der er kunden i de relevante forhold, må ses på
om forsendelserne var franko eller ufranko. det er således den der betaler der må an-
ses som kunden.
efter finn klarskov henriksens forklaring må det lægges til grund at transporterne
for knudsen plast, lokalbanken, scandiaovne, jensen nedrivning og høteca ikke
er omfattet af konkurrenceklausulen idet det er lagerkørsler og specialtransporter.
transporterne fra colgate er ikke en overtrædelse fordi transporten blev bestilt af
ålborg systemtransport. transporterne vedrørende frilunds specialværksted er ef-
ter finn klarskov henriksens forklaring heller ikke i strid med konkurrenceklausu-
len. det samme gør sig gældende for så vidt angår transporten fra 3 bo idet 3 bo ik-
ke er anført på kundelisten, og seatainers som overtrædelsen ifølge fredensborg
                                          - 15 -
fragt skulle angå, er slet ikke anført på fragtbrevet. endelig bestrides det at finn
klarskov henriksen har haft noget med transporten til dantec at gøre.
det er erkendt at ag transport har foretaget transporter for foam consult og nor-
disk vermeer, og at disse transporter er almindelige fragt- og distributionskørsler,
men finn klarskov henriksen har været i god tro da transporterne blev udført. da
fredensborg fragt ikke kan anses for at være berørt af disse få, ubetydelige transpor-
ter udført mod et beskedent vederlag, er der ikke grundlag for at finn klarskov hen-
riksen skal betale bod. det gøres i den forbindelse gældende at finn klarskov hen-
riksen ikke fik betaling for at påtage sig konkurrenceklausulen, og at konkurrence-
klausulen på grund af den manglende betaling og overtrædelsernes karakter må tilsi-
desættes efter aftalelovens § 36.
rettens bemærkninger
finn klarskov henriksen har underskrevet aftalen mellem fredensborg fragt og ag
transport. finn klarskov henriksen er derfor bundet af konkurrenceklausulen såle-
des som den fremgår af kontrakten. konkurrenceklausulen medfører at finn klar-
skov henriksen ikke gennem et selskab der er ejet af ham kan drive virksomhed i
strid med konkurrenceklausulen.
de af fredensborg fragt anførte transporter er foregået i den periode finn klarskov
henriksen var bundet af konkurrenceklausulen.
retten lægger efter finn klarskov henriksens forklaring til grund at transporten for
knudsen plast til lundbeck var en transport fra ag transports lagerhotel og som
følge heraf ikke i strid med konkurrenceklausulen.
ag transports kørsel for lokalbanken til nationalbanken angår efter det oplyste
transport af mønter. det er herefter rettens opfattelse at transporten ikke kan beteg-
nes som en fragt- eller distributionskørsel, men derimod må betegnes som en special-
transport der ikke er omfattet af konkurrenceklausulen.
                                          - 16 -
kørslerne for foam consult og nordisk vermeer, i alt syv transporter, er efter finn
klarskov henriksens forklaring foretaget i strid med det aftalte. finn klarskov hen-
riksen har derfor i disse tilfælde overtrådt konkurrenceklausulen.
scandiaovne er anført på kundelisten, og finn klarskov henriksen må derfor ikke
foretage fragt- og distributionskørsel for scandiaovne. ag transport har foretaget
fem transporter for scandiaovne, men finn klarskov henriksen har gjort gældende
at transporterne angår tunge keramikovne der som følge af vægt og installationsop-
gave må anses for specialtransporter der ikke er omfattet af konkurrenceklausulen.
det fremgår af de fremlagte fragtbreve at de leverede varer pr. stk. har haft en vægt
på henholdsvis 575 kg, 560 kg, 35 kg, 50 kg og 180 kg. det kan ikke antages at
transporterne af varerne på 35 kg, 50 kg og 180 kg har været specialtransporter.
finn klarskov henriksen har derfor overtrådt konkurrenceklausulen ved at lade
ag transport udføre disse transporter. retten finder ikke at kunne afvise at trans-
porterne på 575 kg og 560 kg har været specialtransporter hvorfor det ikke er godt-
gjort med tilstrækkelig sikkerhed at finn klarskov henriksen ved disse transporter
har overtrådt konkurrenceklausulen.
finn klarskov henriksen har ved ag transports kørsel fra colgate i glostrup til
plania i hillerød overtrådt konkurrenceklausulen idet colgate er anført på kundeli-
sten. det bemærkes herved at colgate på fragtbrevet er anført som afsender, og det
findes uden betydning at det er ålborg systemtransport der har rekvireret transpor-
ten.
efter finn klarskov henriksens forklaring er transporten for jensen nedrivning sket
fra ag transports lagerhotel til kunden. der er ikke er grundlag for at tilsidesætte
finn klarskov henriksens forklaring hvorfor det ikke er godtgjort at der ved trans-
porten er sket en overtrædelse af konkurrenceklausulen.
høteca er anført på kundelisten, og det fremgår ikke af listen at høteca er en lager-
kunde der ikke er omfattet af konkurrenceklausulen. da det ikke ved de fremlagte
fragtbreve vedrørende transporterne for høteca eller på anden måde er godtgjort at
transporterne er lagerkørsler, anser retten det for bevist at finn klarskov henriksen
overtrådt konkurrenceklausulen ved at lade ag transport udføre transporterne for
høteca.
                                          - 17 -
det er ubestridt at ag transport har foretaget kørsler for frilunds specialværksted.
efter de fremlagte fragtbreve anses det for godtgjort at kørslerne har været alminde-
lige fragt- og distributionskørsler. herefter og da frilunds specialværksted er medta-
get på kundelisten som bilag til parternes aftale, er disse kørsler sket i strid med kon-
kurrenceklausulen.
det fremgår ikke af det fremlagte fragtbrev vedrørende transporten til dantec dan-
mark at ag transport eller finn klarskov har udført transporten. herefter og efter
finn klarskov henriksens forklaring om at hverken han eller ag transport har haft
noget med transporten at gøre, er det ikke godtgjort at konkurrenceklausulen er over-
trådt for så vidt angår denne transport.
det fremgår af det fremlagte fragtbrev at ag transport har udført en transport med
3bo i hillerød som afsender og med byggemiljø i odense som modtager. hverken
3bo eller byggemiljø er anført på kundelisten. det fremgår ikke af fragtbrevet at
se-atainers var involveret i transporten. det forhold at transporten er udført for
seatainers’ regning kan ikke føre til at finn klarskov henriksen ved denne transport
har overtrådt konkurrenceklausulen.
det er således godtgjort at finn klarskov henriksen i 18 tilfælde har overtrådt kon-
kurrenceklausulen hvilket han skal betale bod for. efter den indgåede aftale skal der
betales 100.000 kr. for hver overtrædelse af konkurrenceklausulen. under hensyn til
størrelsen af det beløb fredensborg fragt har betalt for goodwill herunder kundeli-
sten, finder retten at boden for de konstaterede overtrædelser af klausulen i medfør af
aftalelovens § 36 bør nedsættes til 900.000 kr.
                                   thi kendes for ret:
finn klarskov henriksen skal inden 14 dage betale 900.000 kr. med procesrente fra
den 11. oktober 2000 til fredensborg fragt a/s.
                                      - 18 -
i sagsomkostninger skal finn klarskov henriksen inden 14 dage betale 64.000 kr. til
fredensborg fragt a/s.
                                   jens feilberg
henrik dam                                                           benny jepsen


text:
                             højesterets dom
                            afsagt fredag den 29. juni 2018
sag 133/2017
(1. afdeling)
anne-mette poulsen
(advokat jes andersen, beskikket)
mod
nørhede-hjortmose vindudvikling aps
(advokat jens erik pedersen)
i tidligere instanser er afsagt dom af retten i herning den 5. januar 2016 og af vestre lands-
rets 10. afdeling den 29. marts 2017.
i pådømmelsen har deltaget fem dommere: thomas rørdam, poul dahl jensen, henrik
waaben, jens kruse mikkelsen og anne louise bormann.
påstande
appellanten, anne-mette poulsen, har nedlagt påstand om, at byrettens dom stadfæstes såle-
des, at indstævnte, nørhede-hjortmose vindudvikling aps, skal betale 75.000 kr. med pro-
cesrente fra sagens anlæg.
nørhede-hjortmose vindudvikling aps har påstået stadfæstelse af landsrettens dom.
supplerende sagsfremstilling
der er for højesteret afspillet en videosekvens og forevist billeder optaget af isofilm, der
viser vindmøllerne set fra ejendommen.
af skønserklæring fra sweco danmark a/s fremgår, at skønsmand bo søndergaard i en peri-
ode over 14-16 dage i april 2018 har foretaget støjmålinger omkring ejendommen. i perioden
                                                - 2 -
varierede vindhastigheden fra vindstille til ca. 10 m/s. af hans opgørelse over støjniveauet
fremgår:
              herningvej 120               støjniveau inkl. trafik     støjniveau uden trafik
               hele døgnet                 60 db(a) - 65 db(a)         35 db(a) - 50 db(a)
               om natten                         55 db(a)              30 db(a) - 45 db(a)
af mailkorrespondance af 6. april 2018 mellem advokat jes andersen og bo søndergaard
fremgår, at jes andersen anmodede om at få bekræftet, at lydmålingerne ville blive foretaget
ved ejendommene på områder, hvor beboerne primært opholder sig, eksempelvis terrasser,
gårdspladser etc.
af bo søndergaards svar fremgår bl.a.:
      ”ved de 3 boliger, hvor der var beboere hjemme under opstillingen var det kun her-
      ningvej 120, som havde specifikke ønsker, da jeg mener de konflikter med alm praksis
      valgte vi en anden position.
      den kan selvfølgelig ændres. de øvrige målepositioner har vi valgt på egen hånd, men
      her har det primært været hensynet til at minimere støjen fra træer og buske, der har væ-
      ret udslagsgivende. det er ikke udpræget opholdsarealer i den forstand du beskriver. vi
      har vurderet på de almindelige opholdsarealer og fundet dem uegnede på grund af vege-
      tationsstøjen i de fleste tilfælde.”
af skønserklæringen fra sweco fremgår endvidere bl.a.:
      ”3       fremgangsmåde
      målepositionerne er valgt ved de enkelte boliger som repræsenterende fritfeltsstøjni-
      veauer, der sædvanligvis anvendes ved vurdering af støj. dog er målepositionerne ved
      boligerne på herningvej tilpasset beboernes ønsker og resultaterne repræsenterer ikke
      fritfeltsniveauer. målemikrofonerne er placeret 2 meter over lokalt terræn.
      …
      4        måleopstillinger
      det er tilstræbt at vælge målepositioner, hvor støj fra vindmøller fremstår så tydeligt
      som muligt og hvor forstyrrende støj fra vegetation og lignende er reduceret så meget
      som muligt.
      …
      4.9      definitioner
      i denne rapport anvendes følgende begreber.
      …
                                                - 3 -
      la90: det a-vægtede støjniveau i db med referenceværdien 20 µpa, der er overskredet i
      90 % af tiden.
      …
      7        usikkerhed
      det er ikke muligt at anslå en usikkerhed på målingerne. de målte værdier vurderes at
      være repræsentative for forholdene ved boligerne og det er sandsynligt at en gentagelse
      af målingerne vil vise tilsvarende resultater.
      8        grænseværdier
      målingerne er ikke gennemført efter gældende metoder for måling af støj fa vindmøller
      og kan ikke kobles til grænseværdierne for støj fra vindmøller i miljøministeriets be-
      kendtgørelse.
      9        vurdering
      på baggrund af målingerne er det muligt at vurdere støjen ved de enkelte boliger som
      funktion af vindhastighed og tid på døgnet. ved at anvende la90 er det muligt at opnå et
      mål for støjbelastningen med en væsentligt reduceret påvirkning fra trafikstøj og lig-
      nende kortvarige hændelser. for boliger med kontinuert trafikstøj vil også la90 indehol-
      de bidrag fra trafikstøjen. det må forventes at resultaterne er påvirket af vindmøllestøj,
      vindstøj i vegetationen samt andre naturligt forekommende støj i området.
      resultaterne for den stille periode om natten giver sandsynligvis et bedre indtryk af den
      støj, der er i området uden trafikstøj.”
anbringender
anne-mette poulsen har supplerende anført navnlig, at taksationsmyndighedens arbejds-
grundlag var mindre egnet til vurdering af værditabet, fordi visualiseringsmaterialet, som tak-
sationsmyndigheden var i besiddelse af, ikke på nogen måde gav et retvisende billede af de
visuelle gener på ejendommen. disse er dokumenteret for højesteret ved fremlæggelse af film
og billeder optaget af isofilm.
det er endvidere med de fremlagte støjmålinger foretaget af skønsmand bo søndergaard fra
sweco dokumenteret, at støjbelastningen på ejendommen var væsentligt større end den støj,
der blev beregnet forud for og lagt til grund ved taksationsmyndighedens afgørelse. de ind-
hentede målinger understøtter endvidere skønsmand finn jacobsens erklæring om sin ople-
velse af støjen på ejendommen.
der er herefter et sikkert grundlag for at tilsidesætte taksationsmyndighedens afgørelse.
                                              - 4 -
nørhede-hjortmose vindudvikling har supplerende anført navnlig, at det følger af højesterets
dom af 15. august 2017 (ufr 2017.3354), at tilsidesættelse af taksationsmyndighedens afgø-
relse kræver et sikkert grundlag. et sådant sikkert grundlag foreligger ikke.
visualiseringsmaterialet i form af film og billeder optaget af isofilm bekræfter, at taksati-
onsmyndighedens visualiseringsmateriale af generne i alt væsentligt var korrekt.
støjmålingerne foretaget af sweco til brug for sagen for højesteret har ikke nogen bevismæs-
sig betydning for værditabsafgørelsen, idet vindmøllestøjen ikke er adskilt fra den øvrige bag-
grundsstøj herunder bl.a. fra vindstøjen i vegetationen. derudover viser målingerne, at støjen
på ejendommene er væsentligt højere målt gennemsnitligt over hele døgnet end gennemsnit-
ligt i nattetimerne. støjen fra vindmøller og vegetation er påvirket af vejr- og vindforhold,
men er ellers uændret henover hele døgnet, hvorimod øvrig baggrundsstøj tilsyneladende på-
virker støjbilledet væsentligt i dagtimerne og dermed døgngennemsnittet.
højesterets begrundelse og resultat
nørhede-hjortmose vindudvikling aps har opstillet 22 vindmøller i nærheden af anne-mette
poulsens ejendom. vindmøllerne er 149,90 meter høje, og den nærmeste vindmølle er opstil-
let 604 meter fra boligen. samtidig med opstillingen af de 22 vindmøller blev der i området
nedtaget 6 vindmøller med en højde på lige under 100 meter.
parterne er enige om, at de nye vindmøller har medført et værditab på ejendommen, og at
nørhede-hjortmose vindudvikling skal betale for værditabet efter § 6 i lov om fremme af
vedvarende energi.
taksationsmyndigheden har i overensstemmelse med lovens ordning vurderet værditabet in-
den opstilling af de nye vindmøller. taksationsmyndigheden har vurderet, at anne-mette
poulsens ejendom før nedtagning af de gamle vindmøller og opstilling af de nye var
1.050.000 kr. værd, og at de nye møller som følge af visuelle gener ville medføre et værditab
på 50.000 kr. nørhede-hjortmose vindudvikling har betalt dette beløb. skønsmand finn ja-
cobsen har efter nedtagningen af de gamle møller og opstilling af de nye vurderet, at ejen-
dommen før de nye møller var 1,1 mio. kr. værd, og at de nye møller har medført et værditab
på 125.000 kr.
                                                 - 5 -
sagen angår værditabet, som ifølge anne-mette poulsen skal udmåles som vurderet af
skønsmanden.
som fastslået ved højesterets dom af 15. august 2017 (ufr 2017.3354) kan der ikke ske til-
sidesættelse af taksationsmyndighedens skøn over værditabets størrelse, medmindre der er et
sikkert grundlag herfor. tilsidesættelse vil f.eks. kunne ske, hvis taksationsmyndighedens
skøn er baseret på forudsætninger om gener i form af visuelle påvirkninger, støj og skygge-
kast mv., som har vist sig ikke at holde stik efter opstilling af møllerne, og dette må antages at
have betydning for vurderingen af værditabet. tilsidesættelse af skønnet kan også ske, hvis
det med fornøden sikkerhed kan lægges til grund, at taksationsmyndighedens afgørelse om
værditabet afviger væsentligt fra det, som efter bevisførelsen må anses for ejendommens reel-
le værditab. det er ikke i sig selv tilstrækkeligt bevis herfor, at der foreligger en skønserklæ-
ring med en anden konklusion om værditabets størrelse, heller ikke selv om skønsmandens
vurdering er foretaget på baggrund af en besigtigelse efter opstilling af vindmøllerne.
efter bevisførelsen, herunder de støjmålinger, som er foretaget af delta efter opsætningen
af vindmøllerne, de fremlagte videooptagelser og billeder samt de afgivne forklaringer, finder
højesteret, at de faktiske forhold efter opsætningen af vindmøllerne i alt væsentligt svarer til
de forudsætninger om generne, som blev lagt til grund af taksationsmyndigheden. for så vidt
angår de støjmålinger, som er udført af sweco, bemærker højesteret, at det støjniveau, som er
målt, bl.a. indeholder støj fra vegetation mv. disse støjmålinger kan derfor ikke tillægges be-
tydning.
taksationsmyndigheden har vurderet, at generne fra vindmøllerne ville medføre et samlet
værditab på 50.000 kr. det forhold, at skønsmanden har vurderet værditabet til 125.000 kr., er
ikke i sig selv tilstrækkeligt bevis for, at taksationsmyndighedens skøn over værditabet afvi-
ger væsentligt fra det reelle værditab. højesteret finder, at der heller ikke i øvrigt i sagen fore-
ligger sådanne oplysninger, at der er et tilstrækkeligt sikkert grundlag for at tilsidesætte taksa-
tionsmyndighedens vurdering af værditabet.
da der herefter ikke er grundlag for at tilsidesætte taksationsmyndighedens skøn over værdi-
tabet på anne-mette poulsens ejendom, stadfæster højesteret dommen.
                                             - 6 -
                                     thi kendes for ret:
landsrettens dom stadfæstes.
i sagsomkostninger for højesteret skal anne-mette poulsens retshjælpsforsikring, subsidiært
statskassen, betale 25.000 kr. til nørhede-hjortmose vindudvikling aps. de idømte sagsom-
kostningsbeløb skal betales inden 14 dage efter denne højesteretsdoms afsigelse og forrentes
efter rentelovens § 8 a.

source: retspraksis

LICENSE:
Creative Commons Legal Code

CC0 1.0 Universal

type: caselaw

jurisdiction: Denkmark


text:
h0133001 - lcp
                                      udskrift
                                           af
                      sø- & handelsrettens dombog
                                    ____________
den 13. oktober 2004 blev af retten i sagen
h-133-02
renoflex-gruppen a/s
(advokat rené offersen)
  mod
skanska jensen a/s
(advokat hans-peter jørgensen)
afsagt sålydende
                                        d o m:
indledning og påstande
denne sag drejer sig om fortolkning af en bestemmelse i en samhandelsaftale om
aftaleperiodens længde, om udløb og opsigelse af aftalen og om det økonomiske op-
gør, hvis aftalen er opsagt med urette.
renoflex-gruppen a/s har nedlagt påstand om, at skanska jensen a/s tilpligtes at
betale 1.642.202,82 kr. med tillæg af procesrente fra sagens anlæg den 17. december
2002 af 1.337.755 kr. og med tillæg af rente på 0,83 % pr. påbegyndt måned regnet
fra de enkelte fakturaers forfaldsdato, henholdsvis dato for foretaget modregning, af
de resterende beløb.
                                          - 2 -
renoflex-gruppen a/s’ betalingspåstand er sammensat af følgende delkrav:
    1. opsigelse af samarbejdsaftalen
        mistet dækningsbidrag for 2002                   1.192.555,00 kr.
        opbevaring af containere i 11 måneder              145.200,00 kr.
        samlet                                          1.337.755,00 kr.
    2. leje af containere til intern brug                  215.596,62 kr.
    3. påkørsel af murværk                                  31.344,00 kr.
    4. ubetalte fakturaer                                   57.507,19 kr.
skanska jensen a/s har nedlagt endelig påstand om frifindelse mod betaling af
88.851,19 kr. med tillæg af rente på 0,83 % pr. påbegyndt måned regnet fra de enkel-
te fakturaers forfaldsdato (frifindelse mod betaling af delkrav 3 og 4).
sagens omstændigheder
parterne
renoflex-gruppen a/s og dets datterselskaber beskæftiger sig med alle facetter af
affaldsbehandling.
skanska jensen a/s er en del af skanska-koncernen, der beskæftiger sig med alt in-
denfor byggeri og projektudvikling.
aftalegrundlaget og parternes tvist
renoflex-gruppen a/s og skanska jensen a/s indgik den 23. december 1999 en
aftale om håndtering af affald for alle skanska jensen a/s’ byggepladser og kontorer
på sjælland. aftalen kaldes sjællandsaftalen.
                                                  - 3 -
forud for sjællandsaftalens indgåelse sendte skanska jensen a/s til renoflex-
gruppen a/s et paradigme til en samhandelsaftale, hvor der bl.a. med hensyn til afta-
leperioden opstilles to muligheder. det fremgår af paradigmet, at aftalen enten træder
i kraft i 1999 og er gældende, indtil den opsiges af én af parterne med 3 måneders
varsel, eller at den gælder indtil 2000. er aftalen i sidstnævnte tilfælde ikke opsagt af
en af parterne senest 3 måneder inden udløbsdatoen, gælder den fortsat, hvorefter
aftalen af begge parter kan opsiges med 3 måneders varsel.
af sjællandsaftalen, som parterne indgik efter forhandling mellem bl.a. torben pe-
tersen fra renoflex-gruppen a/s og michael jensen fra skanska jensen a/s, frem-
går bl.a.:
       ”hensigt
       hensigten med aftalen er at indgå et længerevarende og tættere samarbejde skanska jensen
       a/s og renoflex-gruppen imellem.
       […]
       gyldighedsperiode
       aftalen træder i kraft pr. 1. januar 2000 og er gældende for et år. aftalen kan af begge parter
       opsiges med 3 måneders varsel før udløb, i modsat fald er aftalen revolverende og gældende
       for yderligere et år.
       aftalen er en løbende proces, så begge parter kan fremsætte forslag til ændringer/tilføjelser.
       […]
       prisregulering
       lejepriserne er faste for den aftalte periode.
       tømme- og transportpriser reguleres i forhold til renoflex-gruppens listepriser. reguleringer
       sker med 75 % af den procentvise stigning på relevante listepriser. prisændringen varsles 1
       måned før ikrafttræden.
       aflæsningsafgiften reguleres såfremt, der sker ændringer i forbrugende fabrikkers afregnings-
       pris, samt prisregulering fra forbrændingsanlæg og deponier inkl. gebyr. regulering varsles
       hurtigst muligt.
                                                 - 4 -
       på produkter omfattet af bilagte prisliste skal renoflex-gruppen senest 3 måneder før udløb af
       aftaleperioden fremsende forslag til nye priser. ud over almindelig prisregulering jf. ovenstå-
       ende afsnit gælder priserne for et år.
       […]
       ophør
       ved udløbet af lejeperiode er skanska jensen a/s forpligtet til at betale for afhentning af det
       lejede, herunder transport til renoflex-gruppens adresse.
       [...]
       dokumentation
       […]
       skanska jensen a/s vil minimum 1 gang hvert 2. år modtage en kundetilfredshedsmåling fra
       renoflex a/s, hvor der er anledning til at give ris og ros, og efterfølgende drøfte og imple-
       mentere forbedringer.
       […]”
af den vedhæftede prisliste til sjællandsaftalen pr. 1. januar 2000 fremgår bl.a., at
der skal betales for leje af containere til intern brug (uden fast tømning, mindre end
én gang pr. måned).
forud for indgåelse af sjællandsaftalen havde parterne i slutningen af 1999 indgået
en aftale om håndtering af affald fra et konkret byggeprojekt i københavn. denne
aftale kaldes christiansbroaftalen. det fremgår af denne aftale, at der ikke skal beta-
les for containerleje. om opsigelighed fremgår følgende af § 13 i christiansbroafta-
len: ”aftalen er gældende for en periode på 1. år fra dato, og er revolverende. efter
den første periode kan aftalen opsiges skriftligt med 3 måneders varsel fra den første
i en måned.”
den 30. august 2001 sendte renoflex-gruppen a/s vedrørende sjællandsaftalen et
oplæg til nye priser gældende pr. 1. januar 2002. skanska jensen a/s var af flere
årsager utilfreds med det fremsendte oplæg.
efter forudgående korrespondance holdt parterne møder den 28. september og den
15. november 2001 hos skanska jensen a/s, hvor man drøftede en række forhold,
herunder de fremtidige priser. det blev på møderne bl.a. aftalt, at renoflex-gruppen
                                            - 5 -
a/s skulle vende tilbage med nye priskalkulationer. et planlagt møde den 4. decem-
ber 2001 blev aflyst og udskudt til et senere tidspunkt.
af skrivelse af 12. december 2001 fra skanska jensen a/s til renoflex-gruppen
a/s med overskriften ”ophør af samarbejde” fremgår bl.a.: ”da vores samarbejde i
henhold til aftalen udløber pr. 2001-12-31, vil vi hermed meddele, at vi med virkning
fra 2002-01-01 har valgt at indgå samarbejde med en anden virksomhed.”
der pågik herefter korrespondance mellem parterne om bl.a. retmæssigheden af sam-
arbejdsophøret og det økonomiske opgør i forbindelse hermed. den 17. januar 2002
rejste renoflex-gruppen a/s et krav på 171.370 kr. overfor skanska jensen a/s på
betaling af leje af containere til intern brug for 2000 og 2001. i skrivelse af samme
dato opgjorde renoflex-gruppen a/s sit foreløbige krav i forbindelse med ophævel-
se af aftalen til 1.256,474 kr., hvoraf 1.074,374 kr. er mistet dækningsbidrag for 2002
og 55.000 kr. er udgifter til opbevaring af containere i ét år.
skanska jensen a/s indgik aftale med marius petersen a/s om affaldshåndtering for
2002.
opgørelsen af mistet dækningsbidrag
renoflex-gruppen a/s har opgjort sin omsætning vedrørende sjællandsaftalen med
skanska jensen a/s til 1.827.436 kr. for 2000 og 2.744.463 kr. for 2001. på grundlag
af omsætningen for 2000 og 2001 har renoflex-gruppen a/s efter en almindelig
lineær regression af den månedsvise omsætning opgjort den forventede omsætning
for 2002 til 3.581.248 kr. skanska jensen a/s mener, at en fremskrivning af den må-
nedsvise omsætning viser en faldende omsætning for 2002 i forhold til 2001.
skanska jensen a/s har opgjort, at marius petersen a/s overfor skanska jensen a/s
vedrørende affaldshåndtering i sjællandsområdet har faktureret et beløb på i alt
2.843.362,04 kr. i 2002.
parterne er enige om, at renoflex-gruppen a/s fra januar til april 2002 havde en
samlet omsætning med skanska jensen a/s vedrørende affaldsbortskaffelse på
230.300,98 kr.
                                           - 6 -
renoflex-gruppen a/s har opgjort sin samlede omsætning i ophalerafdelingen, som
angives at være den afdeling, hvorunder de udførte arbejder under sjællandsaftalen
hører, til 42.582.000 kr. i 2000 og 46.716.000 kr. i 2001. resultatet for 2000 er op-
gjort til 15.404.000 kr. og 14.290.000 kr. for 2001. dækningsgraden er af renoflex-
gruppen a/s for 2000 er opgjort til 36,2 % og for 2001 til 30,6 %.
renoflex-gruppen a/s’ årsrapport for 2002 viser et positivt driftsresultat for 2002,
mens driftsresultatet for 2001 var negativt.
opbevaring af containere i 11 måneder
efter ophøret af samarbejdet hjemtog renoflex-gruppen a/s fra skanska jensen
a/s’ byggepladser 97 ophalercontainere, hver med et fladeareal på 10,20 m², 6 stk.
vip containere, hver med et fladeareal på 7,20 m², og 112 minicontainere, hver med
et fladeareal på 1,07 m². dette giver et areal til opmagasinering på 1.152 m² ekskl.
spildplads, afstand mellem containere og kørevej etc.
renoflex-gruppen a/s lejede i perioden februar til august 2002 en plads beliggende
mileparken 26. lejemålet havde et areal på 1.320 m². renoflex-gruppen a/s betalte
i alt 92.400 kr. for at leje pladsen og benyttede den til opbevaring af containere.
fra august 2002 traf renoflex-gruppen a/s aftale med skanska ejendomsudvikling
om leje af et areal beliggende kløverparken på amager. for perioden 15. august til
31. december 2002 betalte renoflex-gruppen a/s 67.500 kr. for leje af arealet. are-
alet blev benyttet til opbevaring af containere.
leje af containere til intern brug
leje af containere til intern brug under sjællandsaftalen og christiansbroaftalen er
ubestridt opgjort til i alt 215.596,63 kr., hvoraf 5.481,29 kr. vedrører christiansbroaf-
talen.
påkørsel af murværk
                                          - 7 -
skanska jensen a/s sendte den 15. januar 2001 en faktura til renoflex-gruppen
vedrørende omkostninger til udbedring af skader ved påkørsel på murværk, som
skanska jensen a/s påstod skyldtes et af renoflex-gruppen a/s’ køretøjer. da re-
neflex-gruppen protesterede og ikke betalte beløbet, foretog skanska jensen a/s
modregning. renoflex-gruppen a/s har under denne sag krævet beløbet betalt,
hvilket skanska jensen a/s har taget bekræftende til genmæle overfor.
forklaringer
torben petersen har forklaret, at han har været ansat som salgs- og marketingschef
hos renoflex-gruppen a/s. som salgs- og marketingschef havde han i 1999 ansva-
ret for renoflex-gruppen a/s’ salgsafdeling og kundecenter.
det var renoflex-gruppen a/s’ konsulent, lars christensen, som skabte kontakten
til skanska jensen a/s.
christiansbroaftalen blev vist indgået, fordi formalia vedrørende sjællandsaftalen
ikke var på plads, da christiansbro-byggeriet blev påbegyndt. der var derfor brug for
en særskilt aftale, som regulerede christiansbroprojektet. han kan ikke huske, om
han var med til at udforme christiansbroaftalen.
renoflex-gruppen a/s og skanska jensen a/s havde et antal møder, inden sjæl-
landsaftalen blev en realitet. aftalen blev udarbejdet efter forhandling. han havde for
renoflex-gruppen a/s ansvaret for aftalen. det var hensigten, at aftalen skulle med-
føre et længerevarende samarbejde. klausulen om gyldighedsperiodens længde er
formuleret af ham i samarbejde med michael jensen fra skanska jensen a/s. med
udtrykket ”revolverende” var det hensigten at etablere en løbende aftale, som ikke
skulle fornys hvert år.
skrivelsen af 30. august 2001 er sendt af ham, fordi renoflex-gruppen a/s ønskede
en forhandling om prisen, hvilket aftalen gav mulighed for. han kan ikke huske
nærmere om baggrunden for, at det blev besluttet at sende oplægget om prisændrin-
ger, men det er muligt, at det skyldtes det ledelsesskift, der havde været i renoflex-
gruppen a/s. de havde indtil dette tidspunkt haft et godt samarbejde med skanska
jensen a/s.
                                           - 8 -
han deltog i hvert fald i et møde hos skanska jensen a/s i ballerup, hvor oplægget
til de nye priser blev drøftet. han kan ikke huske, hvornår mødet blev afholdt. de
drøftede ikke en opsigelse, men michael jensen sagde, at han forbeholdt sig retten til
at ophæve aftalen, hvis man ikke kunne finde en løsning. han var klar over, at det i
yderste konsekvens kunne medføre, at aftalen ville blive opsagt. det var hans opfat-
telse, at aftalen også ville løbe i 2002, medmindre den rettidigt blev opsagt af skan-
ska jensen a/s. der indtrådte et stemningsskifte mellem dem efter mødet.
han forlod renoflex-gruppen a/s ultimo oktober 2001.
lars christensen har forklaret, at han er ansat som miljøkonsulent i renoflex-
gruppen a/s, og at han rådgiver virksomheder om håndtering af affald. det var ham,
som forud for sjællandsaftalen skabte kontaktet til skanska jensen a/s.
han deltog i udformningen af christiansbroaftalen og bistod torben petersen ved
udformningen af sjællandsaftalen. det var hensigten med sjællandsaftalen, at alle
skanska jensen a/s’ byggepladser på sjælland skulle være omfattet af aftalen. i for-
bindelse med udformningen af aftalen fik de også hjælp fra andre i renoflex-
gruppen a/s bl.a. i relation til spørgsmålet om den praktiske håndtering. både re-
noflex-gruppen a/s og skanska jensen a/s havde store forventninger til aftalen. da
renoflex-gruppen a/s var certificeret, fandt de hurtigt ud af, at aftalen også skulle
indeholde rådgivning på arbejdspladsen. det var hensigten, at samarbejdet skulle
være længerevarende. ordet ”revolverende” er et udtryk, som renoflex-gruppen
a/s anvender i sine kontrakter. det bruges for at sikre, at aftalen så at sige er løben-
de, og at der ikke hvert år skal bruges unødig tid på genforhandlinger. aftalen skulle
således fortsætte uden videre, medmindre en af parterne opsagde den. han kan ikke
huske, hvorfor der er forskel på formuleringen af bestemmelserne om gyldighedspe-
rioden i christiansbroaftalen og sjællandsaftalen.
han deltog ikke i møderne i efteråret 2001 mellem renoflex-gruppen a/s og skan-
ska jensen a/s. da aftalen var indgået, overtog flemming bo jørgensen ansvaret for
den praktiske håndtering af den.
                                         - 9 -
flemming bo jørgensen har forklaret, at han er ansat som miljøkonsulent i re-
noflex-gruppen a/s, og at han rådgiver virksomheder i håndtering af affald. han
var ansat i renoflex-gruppen a/s i 1999, men deltog ikke i kontraktforhandlingerne
omkring sjællandsaftalen. da kontrakten var forhandlet på plads, overtog han ansva-
ret for kontraktens opfyldelse på ”byggepladsniveau”.
samarbejdet med skanska jensen a/s forløb for så vidt godt. det var dog noget en-
sidigt, fordi skanska jensen a/s stillede en masse krav, som lå ud over det aftalte,
uden at skanska jensen a/s ville yde noget til gengæld.
han var med til at formulere skrivelsen af 30. august 2001. der var tale om et oplæg
til forhandling om priserne for året 2002, og det var hans klare forventning, at sam-
arbejdet skulle fortsætte.
han deltog i mødet den 28. september 2001, som drejede sig om prisoplægget. mø-
det foregik hos skanska jensen a/s i ballerup. det var vist på det møde, at michael
jensen bad dem om at regne på priserne på ny. han kan ikke huske, om der blev talt
om en ophævelse af samarbejdet. han deltog vist også i et møde den 15. november
2001. han kan ikke huske, hvad de drøftede på mødet, men der blev dog ikke talt om
en ophævelse af samarbejdet. mødet den 4. december 2001 blev aflyst, fordi torben
petersen havde forladt renoflex-gruppen a/s. det lå på det tidspunkt endnu ikke
fast, hvem der skulle overtage ansvaret for sagen.
de drøftede aldrig priser på byggepladserne, og ham bekendt er der ikke indgået no-
gen aftale om, at der ikke skulle betales for leje af containere til intern brug.
ole bøegh har forklaret, at han tiltrådte som administrerende direktør for renoflex-
gruppen a/s i maj 2001.
han modtog opsigelsen af 19. december 2001 fra skanska jensen a/s. han har ikke
været involveret i forhandlingerne forud for opsigelsen. efter modtagelsen af opsi-
gelsen holdt de et møde med skanska jensen a/s, hvor de blev orienteret om, at
skanska jensen a/s var utilfreds med den ydede service og priserne i københavn og
frederiksberg kommuner.
                                          - 10 -
den udarbejdede opgørelse over omsætningen med skanska jensen a/s for 2000-
2001 viser omsætningen for hele kontraktperioden. den udarbejdede lineære regres-
sion er et estimat for omsætningen for 2002 og viser, at der kunne forventes en posi-
tiv udvikling i omsætningen.
renoflex-gruppen a/s mistede en omsætning som følge af ophævelsen af aftalen,
og markedet var presset, idet der var et nedadgående aktivitetsniveau. renoflex-
gruppen a/s var ikke godt repræsenteret på byggepladsområdet, og de var ikke i
stand til at finde nye kunder til den kapacitet, som var blevet ledig. man havde ikke
mulighed for i videre omfang at begrænse sit tab ved at indgå nye kontrakter. de
havde indkøbt et større antal almindelige containere for at kunne opfylde aftalen med
skanska jensen a/s, og det var meget marginalt, hvad der kunne disponeres til anden
side.
de lejede mileparken 26, fordi de skulle have et sted at placere de ledigblevne con-
tainere. det lejede areal svarede størrelsesmæssigt stort set til den plads, der kræve-
des til oplagring af den containerkapacitet, som var blevet ledig. man har dog fordelt
containerne på de af renoflex-gruppen a/s’ forskellige pladser, hvor det var hen-
sigtsmæssigt. mileparken blev lejet i perioden februar til august 2001. fra den 15.
august 2001 fik de mulighed for at leje et areal beliggende kløverparken på amager.
da dette areal lå lige op ad renoflex-gruppen a/s’ hovedkontor, valgte man at op-
sige lejemålet mileparken 26 og i stedet leje arealet kløverparken.
ved leje af containere til intern brug forstås containere, som står hos kunden i længe-
re tid. der er typisk tale om, at containeren står hos kunden i mere end 1 måned. ord-
ningen skal ses som modstykke til, at der normalt betales pr. tømning. det er almin-
delig kutyme, at der skal betales for containere til intern brug. da de gennemgik af-
talen med skanska jensen a/s i forbindelse med opsigelsen, blev de opmærksomme
på, at de havde glemt at foretage opkrævning for leje af containere til intern brug.
han fratrådte sin stilling hos renoflex-gruppen a/s for ca. 1 år siden.
michael jensen har forklaret, at han har været ansat som indkøbschef hos skanska
jensen a/s, men at han i dag er indkøbsdirektør for danske trælast a/s. han har
                                         - 11 -
arbejdet hos skanska jensen a/s i 18 år, hvor han de sidste 10 år var indkøbschef.
han fratrådte den 31. januar 2002.
han var ikke med til at forhandle christiansbroaftalen, men han forhandlede sjæl-
landsaftalen for skanska jensen a/s med torben petersen. han sendte skanska jen-
sen a/s’ normale paradigme for byggesager til torben petersen. udkastet indikere-
de, hvad skanska jensen a/s normalt lagde vægt på. det var hensigten, at skanska
jensen a/s og renoflex-gruppen a/s skulle indgå et længerevarende samarbejde.
skanska jensen a/s havde ikke speciel erfaring med håndtering af affald. efter hans
opfattelse var aftalen gældende maksimalt 2 år. hvis samarbejdet skulle fortsætte,
var det nødvendigt at indgå en ny aftale. bestemmelsen om gyldighedsperioden blev
indsat efter ønske fra renoflex-gruppen a/s. prisreguleringsbestemmelsen indehol-
der dels af en automatisk prisregulering, dels et krav om varsling i god tid, således at
de nye priser kan viderefaktureres.
skrivelsen af 30. august 2001 indikerede voldsomme prisstigninger, navnlig på visse
centrale typer af tømninger i københavn og frederiksberg kommuner. da der var
tale om de ydelser, som økonomisk udgjorde en stor del af aftalen, havde stigninger-
ne væsentlig betydning for skanska jensen a/s.
de aftalte et møde med det formål at drøfte prisreguleringen og forslaget til de nye
priser. i mødet, der blev holdt den 28. september 2001 hos skanska jensen a/s, del-
tog han, torben petersen og flemming bo jørgensen. han orienterede torben peter-
sen og flemming bo jørgensen om, at det var uacceptabelt med de angivne prisstig-
ninger, og at renoflex-gruppen a/s måtte vende tilbage med et nyt forslag. han
oplyste også torben petersen og flemming bo jørgensen om, at man ikke kunne
fortsætte samarbejdet, såfremt de foreslåede priser blev fastholdt. renoflex-gruppen
a/s lovede at vende tilbage. på trods heraf blev de foreslåede priser gentaget i en e-
mail af 24. oktober 2001 fra renoflex-gruppen a/s.
der blev afholdt et nyt møde den 15. november 2001, hvori han, torben petersen og
flemming bo jørgensen deltog. han gav udtryk for, at det var vigtigt, at samarbejdet
fortsatte, men at skanska jensen a/s fortsat under ingen omstændigheder kunne ac-
ceptere de foreslåede prisstigninger. han tilkendegav på ny, at samarbejdet ikke kun-
ne fortsætte, hvis prisstigningerne blev fastholdt, og de aftalte, at renoflex-gruppen
                                          - 12 -
a/s skulle udarbejde en åben kalkulation. det så i øvrigt ud til, at hverken torben
petersen eller flemming bo jørgensen havde mandat til at forhandle. det blev derfor
aftalt, at prisstigningerne skulle diskuteres intern i renoflex-gruppen a/s.
på et tidspunkt efter mødet den 15. november 2001 blev han ringet op af flemming
bo jørgensen, som oplyste ham om, at torben petersen var afskediget, og at man
ville vende tilbage. der skete imidlertid intet.
han skrev brevet af 12. december 2001, fordi det faldt ham naturligt, da skanska
jensen a/s og renoflex-gruppen a/s havde haft et samarbejde. han drøftede sagen
med den juridiske afdeling, inden brevet blev sendt, idet han ville være sikker på,
hvad der var aftalt.
de påbegyndte forhandlingerne med marius petersen a/s omkring den 1. december
2001. de havde i forvejen et samarbejde med marius petersen a/s.
det var en særskilt del af sjællandsaftalen, at der skulle faktureres for leje af contai-
nere til intern brug. han har hørt, at det på de enkelte byggepladser skulle være aftalt,
at der ikke skulle betales for leje af containere til intern brug. han ved ikke, om
skanska jensen a/s har forsøgt at videresende regningen for leje af containere til
intern brug, men han er overbevist om, at dette i en række tilfælde ikke har været
muligt.
de containere, som blev benyttet, var standardcontainere, som vil kunne benyttes på
en hvilken som helst byggeplads.
procedure
renoflex-gruppen a/s har gjort gældende, at der ved fortolkningen af aftalen skal
lægges vægt på, at det var parternes hensigt at indgå et længerevarende samarbejde,
men at der skulle være mulighed for at ophæve samarbejdet, hvis det ikke levede op
til parternes forventninger. denne forståelse udmøntede sig i sjællandsaftalen.
kontraktens bestemmelse om ”gyldighedsperiode”, 1. afsnit, 2 pkt., skal læses såle-
des, at aftalen forlænger sig selv, så længe den ikke opsiges af en af parterne indenfor
                                         - 13 -
3-månedersfristen. dette er i overensstemmelse med en almindelig sproglig forståel-
se af bestemmelsen, sammenhængen med kontraktens øvrige bestemmelser, det
fremsendte paradigme og parternes handlemåde i forbindelse med forhandlingerne i
efteråret 2001. det anføres intetsteds hverken under prisforhandlingerne i efteråret
2001 eller i korrespondancen herom, at et fortsat samarbejde kræver en ny aftale.
opsigelsen af 12. december 2001 fra skanska jensen a/s viser, at skanska jensen
a/s også har opfattet aftalen sådan, idet der i fald aftalen udløb af sig selv, ikke var
grund til at opsige aftalen.
skanska jensen a/s har ikke forud for den skriftlige opsigelse den 12. december
2001 bragt samarbejdet til ophør. der er ikke ført bevis for, at aftalen mundtligt skul-
le være opsagt, ligesom det ikke er bevist, at der mundtligt er taget sådanne forbe-
hold eller foreligger sådanne omstændigheder, som kan sidestilles med en opsigelse
af aftalen. udspillet til nye samhandelspriser for 2002 er en indbygget del af aftale-
grundlaget, og det stod skanska jensen a/s frit for at opsige aftalen rettidigt og ind-
lede nye prisforhandlinger, hvis man ønskede en sådan forhandlingsposition.
da opsigelsen ikke er sket rettidigt, har skanska jensen a/s pådraget sig et erstat-
ningsansvar.
det må efter bevisførelsen, herunder navnlig ole bøeghs forklaring, lægges til
grund, at renoflex-gruppen a/s ikke kunne udnytte den ledigblevne kapacitet. ta-
bet må derfor opgøres til den positive opfyldelsesinteresse i form af mistet dæk-
ningsbidrag for kalenderåret 2002 samt ekstraordinære omkostninger afholdt til op-
bevaring af hjemtagne containere i 11 måneder.
det fremgår af aftalen, at samarbejdet skulle udvikle sig over tid, og der kan derfor
ikke sættes lighedstegn mellem den omsætning, som marius petersen a/s havde i
2002, og den omsætning, som renoflex-gruppen a/s ville have opnået for 2002.
skanska jensen a/s har i øvrigt ikke fremlagt nærmere oplysninger om marius pe-
tersen a/s’ enhedspriser, og dette skal komme skanska jensen a/s til skade.
der er ikke fremkommet reelle indsigelser mod renoflex-gruppen a/s’ opgørelse
af den forventede omsætning og dækningsbidraget, hvorfor opgørelsen må lægges til
grund. i opgørelsen af dækningsbidraget er der taget højde for variable udgifter, som
                                           - 14 -
f.eks. omkostninger til brændstof, fremmede transporter, reparation og vedligehol-
delse, skader samt personaleomkostninger, hvorimod faste omkostninger som f.eks.
falck abonnement, selvrisiko på biler og lignende er holdt udenfor, idet størrelsen af
disse omkostninger ikke blev påvirket af opsigelsen. ved opgørelsen af omsætningen
for 2002 skal der ses bort fra det arbejde, som renoflex-gruppen a/s har udført for
skanska jensen a/s, fordi det fremgår af aftalen, at skanska jensen a/s skal betale
for hjemtagning af materiel ved samarbejdets afslutning, uanset hvilket år samarbej-
det måtte ophøre.
pladserne til opbevaring af containere har været af en passende størrelse, og lejeud-
giften har været rimelig, hvorfor den ekstraordinære udgift hertil også skal erstattes.
det fremgår udtrykkeligt af sjællandsaftalen, at der skal betales for leje af containere
til intern brug, og den talmæssige opgørelse heraf er ikke bestridt. der skal også be-
tales for containerleje vedrørende christiansbroaftalen. der foreligger ikke noget
bevis for, at der var en mundtlig aftale om, at der ikke skulle betales for leje af con-
tainere til intern brug, hvilket i øvrigt er et nyt anbringende, som ikke bør tillades
fremsat. der foreligger ikke retsfortabende passivitet, ligesom der i øvrigt ikke er
grundlag for at bortse fra kravet.
skanska jensen a/s har gjort gældende, at kontraktens bestemmelse om ”gyldig-
hedsperiode”, 1. afsnit, 2 pkt., skal læses således, at aftalen maksimalt løber i 2 år, og
at aftalen derfor udløb ved udgangen af 2001. en sådan fortolkning stemmer med
kontraktens øvrige bestemmelser, herunder f.eks. prisreguleringsbestemmelsen, som
ellers er uhensigtsmæssig, ligesom det understøttes af parternes handlemåde i efter-
året 2001. et fortsat forpligtende samarbejde forudsatte en genforhandling af kon-
trakten, og det var forudsat ved sjællandsaftalens udformning, at der blev fastsat en
2-årig prøveperiode. paradigmet fra skanska jensen a/s kan ikke tillægges nogen
bevismæssig værdi.
ved renoflex-gruppen a/s’ fremsættelse af krav om væsentlige prisstigninger pr.
1. januar 2002 havde skanska jensen a/s valget mellem at acceptere det fremsatte
prisforlangende eller at betragte kravet som en opsigelse af aftalen i sin helhed, jf. u
2000.1775 h. skanska jensen a/s valgte sidstnævnte løsning, idet michael jensen
på mødet den 28. september 2001 oplyste, at en fastholdelse af prisforlangendet ville
                                           - 15 -
medføre, at samarbejdet ikke kunne fortsætte. skanska jensen a/s har derfor den 28.
september 2001 med et i øvrigt korrekt opsigelsesvarsel under alle omstændigheder
kendeligt og åbenbart de facto opsagt sjællandsaftalen, hvilket renoflex-gruppen
a/s også handlede ud fra.
der gælder ikke særlige formkrav til en opsigelse. i fald der måtte stilles krav om
opsigelse, foreligger der således en korrekt og rettidig opsigelse fra skanska jensen
a/s. da skanska jensen a/s ikke har handlet ansvarspådragende, er der ikke grund-
lag for at tilkende renoflex-gruppen a/s en erstatning.
det opgjorte krav på mistet dækningsbidrag er udokumenteret og beror alene på re-
noflex-gruppen a/s’ egne opgørelser. der foreligger ikke nogen form for uvildig
dokumentation, som understøtter opgørelserne. omsætningen er baseret på en teore-
tisk fremskrivning og kan ikke lægges til grund. skanska jensen a/s’ omsætning
med marius petersen a/s for 2002 udgør under alle omstændigheder en overgrænse
for beregningsgrundlaget. det fremgår af skanska jensen a/s’ regnskab for 2002, at
aktivitetsniveauet er væsentligt reduceret i 2002, hvilket der skal tages højde for.
dækningsgraden er urealistisk høj og svarer ikke til, hvad der kan forventes inden for
branchen. der kan højest blive tale om en dækningsgrad på 5 %. det mistede dæk-
ningsbidrag skal i øvrigt reduceres med sparede faste omkostninger.
renoflex-gruppen a/s har ikke fremlagt nærmere oplysninger om, hvad man har
gjort for at begrænse sit tab. der foreligger f.eks. ikke oplysninger om, hvorvidt man
har forsøgt at leje containere ud til marius petersen a/s. renoflex-gruppen a/s, der
blev gjort opmærksom på, at en fastholdelse af prisforslaget ville blive betragtet som
en opsigelse af samhandelsaftalen, har kunnet indgå aftaler vedrørende produktions-
materiel, ansatte mv. anvendt i forbindelse med samhandelsaftalen med henblik på at
kunne udføre andet arbejde umiddelbart efter ophøret, hvorved der ikke ville være
lidt et tab, eller tabet ville være reduceret betydeligt.
renoflex-gruppen a/s er ikke berettiget til at fremsætte særskilte erstatningskrav
vedrørende variable, respektive faste omkostninger, idet renoflex-gruppen a/s
enten må stilles, som om samarbejdsaftalen var fortsat i 2002, eller som om aftalen
ikke var gældende for 2002. et eventuelt erstatningsbeløb skal under alle omstæn-
                                           - 16 -
digheder reduceres med den omsætning, som renoflex-gruppen a/s havde med
skanska jensen a/s i 2002.
renoflex-gruppen a/s har gennem sin adfærd accepteret, at der ikke skulle betales
leje af containere til intern brug, idet der ikke er opkrævet leje i over 2 år, jf. f.eks. u
70.906 v. fakturering skal i henhold til aftalen foregå månedsvis, og et eventuelt
krav er mistet som følge af passivitet. skanska jensen a/s har dernæst indrettet sig
herpå også i forhold til de enkelte bygherrer, til hvem beløbet ikke kan viderefakture-
res. renoflex-gruppen a/s’ repræsentanter på de enkelte byggepladser har i øvrigt
accepteret, at der ikke skal betales for leje af containere til intern brug. for så vidt
angår christiansbroaftalen fremgår det udtrykkeligt af denne aftale, at der ikke skal
betales for leje af containere, hvorfor beløbet vedrørende christiansbroaftalen under
alle omstændigheder skal fragå.
rettens begrundelse og resultat
det lægges til grund, at sjællandsaftalen blev udformet efter forhandling mellem
renoflex-gruppen a/s og skanska jensen a/s.
efter formuleringen af sjællandsaftalens bestemmelse om gyldighedsperiode, dens
sammenhæng med aftalens øvrige bestemmelser, bevisførelsen om baggrunden for
indgåelsen af sjællandsaftalen og parternes handlemåde i forbindelse med forhand-
lingerne i efteråret 2001, finder retten, at aftalen må forstås således, at den ville fort-
sætte med at løbe et ubestemt antal år, medmindre enten renoflex-gruppen a/s
eller skanska jensen a/s opsagde den inden den angivne frist på 3 måneder med
virkning fra udgangen af et kalenderår. sjællandsaftalen udløb derfor ikke uden vide-
re den 31. december 2001.
retten finder ikke, at det er bevist, at michael jensen på mødet den 28. september
2001 opsagde sjællandsaftalen, eller at der på mødet i øvrigt blev taget et forbehold,
ligesom der heller ikke foreligger sådanne omstændigheder, som kan sidestilles med
en opsigelse.
                                          - 17 -
da sjællandsaftalen ikke er opsagt rettidigt, har skanska jensen a/s været uberetti-
get til ikke at opfylde aftalen for 2002. skanska jensen a/s har herved pådraget sig
et erstatningsansvar.
efter bevisførelsen er det forbundet med nogen usikkerhed at fastslå den præcise
omsætning, som renoflex-gruppen a/s mistede, og renoflex-gruppen a/s’ dæk-
ningsbidrag i den relevante afdeling.
på baggrund af oplysningerne om omsætningen og dækningsgraden for 2001 for re-
noflex-gruppen a/s, oplysningerne om den omsætning, som marius petersen a/s
har haft med skanska jensen a/s for 2002, samt bevisførelsen i øvrigt finder retten,
at den mistede omsætning for 2002 skønsmæssigt kan fastsættes til ca. 3 mio. kr., og
at dækningsgraden kan fastsættes til ca. 30 %. erstatningsposten ”mistet dæknings-
bidrag 2002” fastsættes herefter til 900.000 kr.
det må lægges til grund, at renoflex-gruppen a/s som følge af skanska jensen
a/s’ manglende opfyldelse af sjællandsaftalen for 2002 har afholdt en ekstraordinær
udgift til opbevaring af de containere, som renoflex-gruppen a/s navnlig primo
2002 måtte afhente på skanska jensen a/s’ byggepladser.
retten finder, at renoflex-gruppen a/s har krav på en erstatning for de ekstraordi-
nære omkostninger forbundet med opbevaringen af disse containere. denne erstat-
ning fastsættes efter bevisførelsen og i mangel af nærmere oplysninger, om hvilke
bestræbelser renoflex-gruppen a/s har foretaget for at begrænse sit tab, skønsmæs-
sigt til 75.000 kr.
det fremgår af sjællandsaftalen, at skanska jensen a/s var forpligtet til at betale for
leje af containere til intern brug, hvorimod det fremgår af christiansbroaftalen, at der
vedrørende dette projekt ikke skulle betales for containerleje.
faktureringer vedrørende leje af containere til intern brug er opgjort til i alt
215.596,63 kr., hvoraf 5.481,29 kr. ses at vedrøre christiansbroaftalen. skanska jen-
sen a/s har ikke bestridt den beløbsmæssige opgørelse.
                                          - 18 -
det er ikke bevist, at der på de enkelte byggepladser omfattet af sjællandsaftalen
skulle være indgået aftale om, at der ikke skulle betales for leje af containere til in-
tern brug.
da der ikke foreligger retsfortabende passivitet, og da det som skanska jensen a/s i
øvrigt har anført ikke kan føre til, at renoflex-gruppen a/s er afskåret fra at gøre sit
krav gældende vedrørende leje af containere til intern brug, tages renoflex-grup-
pen a/s’ påstand herom til følge med 210.115,34 kr., idet leje for containere vedrø-
rende christiansbroaftalen skal fragå.
skanska jensen a/s har taget bekræftende til genmæle for så vidt angår påstanden
vedrørende påkørsel af murværk (delkrav 3) og en række ubetalte fakturaer (delkrav
4) med i alt 88.851,19 kr.
                         thi kendes for ret
skanska jensen a/s betaler inden 14 dage til renoflex-gruppen a/s 1.273.966,53
kr. med tillæg af procesrente fra den 17. december 2002 af 975.000 kr. og med tillæg
af rente på 0,83 % pr. påbegyndt måned regnet fra de enkelte fakturaers forfaldsdato,
henholdsvis dato for foretaget modregning, af de resterende beløb, alt til betaling
sker.
skanska jensen a/s betaler indenfor samme frist 75.000 kr. i sagsomkostninger til
renoflex-gruppen a/s.
                                    mette christensen
klaus stampe tønnes pedersen                                 ole lundsgaard andersen
                                          (sign.)
                                       ___ ___ ___
                           udskriftens rigtighed bekræftes
                            p.j.v. sø- og handelsretten, den