text:
 -
berigtiget i medfør af retsplejelovens § 221, den 14.02.2000
                                     udskrift
                                          af
                    sø- og handelsrettens dombog
                                     ──────────
den 7. februar 2000 blev af retten i sagen
v-0009-97
bang & olufsen a/s
(advokat nicolai lindgreen)
   mod
3-form danish design ved
   jan paulsen
(advokat tommy paulsen)
afsagt sålydende
                                       d o m:
sagen vedrører spørgsmålene, 1. om og i hvilket omfang der er sket overtrædelse af
ophavsrets- og markedsføringsloven, dels ved fremstilling og distribuering af brochurer, hvori
tilbehørsprodukter til hi-fi udstyr afbildes sammen med hovedproduktet, dels ved udstilling af
de nævnte produkter sammen, 2. om et tilbehørsprodukt krænker ophavsmandens rettigheder
                                               - 2 -
i henhold til ophavsretslovens § 3, stk. 2., og 3. om hovedproducentens an modning til sine
forhandlere om ikke gennem afbildning eller udstilling at markedsføre tilbehørsproduk-terne er
i strid med god markedsføringsskik.
påstande:
sagsøger, bang & olufsen a/s (i det følgende b & o), har nedlagt følgende påstande:
1) sagsøgte, 3-form danish design ved jan poulsen (i det
følgende 3-form) tilpligtes at anerkende, at de som bilag 1 og 2 fremlagte brochureblade er en
ulovlig eksemplarfremstilling af de på brochurerne viste bang & olufsen-produkter, og at
sagsøgte ved at fremstille, eller lade fremstille, samt ved at distribuere brochurebladene har
overtrådt ophavsretslovens § 2.
2) 3-form tilpligtes at anerkende, at ændring af sagsøgers beolab 2300 højttalers udseende
ved påsætning af et sidepanel som vist på bilag 1 indebærer en overtrædelse af ophavsretslo-
vens § 3, stk. 2.
3) 3-form tilpligtes at anerkende, at afbildning som foretaget på bilag 1 og 2, samt udstilling af
de på bilag 1 og 2 viste bang & olufsen-produkter sammen med 3-forms egne på bilag 1 og 2
viste produkter, er i strid med god markedsføringsskik, jf. markedsføringslovens § 1, når af-
bildningen, henholdsvis udstillingen, sker med henblik på markedsføring af 3- forms på bilag 1
og 2 viste produkter.
4) 3-form tilpligtes at anerkende, at sagsøger ikke har
handlet i strid med god markedsføringsskik, jf. markedsføringslovens § 1, ved at rette de i
sagens bilag a5 og a10 gengivne henvendelser til sine autoriserede forhandlere.
sagsøger har påstået frifindelse overfor sagsøgtes selvstændige påstande.
3-form har nedlagt disse påstande:
1) afvisning overfor sagsøgers påstand 1.
                                               - 3 -
2) frifindelse overfor sagsøgers påstand 2.
3) afvisning overfor sagsøgers påstand 3, 1. led.
   frifindelse overfor sagsøgers påstand 3, 2. led.
4) frifindelse overfor sagsøgers påstand 4.
3-form har endvidere nedlagt følgende selvstændige påstande:
sagsøger tilpligtes at anerkende, at sagsøger har handlet i strid med god markedsføringsskik,
jf. markedsføringslovens § 1, og i strid med miskrediteringsforbudet i markedsføringslovens § 2
ved at rette de i sagens bilag a5 og a10 gengivne henvendelser til sine autoriserede for-
handlere.
sagsøger tilpligtes til 3-form at betale 200.000 kr. med tillæg af sædvanlig procesrente fra
duplikkens indgivelse, den 23. juni 1997.
sagens omstændigheder:
b & o fremstiller og sælger audio- og videoudstyr, bl.a. en kombineret radio og cd-og bånd-
afspiller benævnt b & o ouverture og højttalerne beolab 2500, hvilke produkter i forening
udgør et hi-fi system, i visse sammenhænge kaldet "det integrerede b & o-produkt".
jan poulsen havde i november 1995 designet og fremstillet en prototype af tilbehørsgenstande
til b & o-anlæg. disse tilbehørsgenstande skulle sælges gennem 2-tal-kæden. i den anledning
bad mik gillesberg hos 2-tal i skrivelse af 3. november 1995 ronny kaas mortensen hos b & o
om tilladelse til at anvende den originale lak, som bliver brugt af b & o. dette blev afslået.
b & o blev i august 1996 opmærksom på 3-forms markedsfø ring af en række
tilbehørsprodukter til de førnævnte af b & o's produkter i brochureblade, hvor 3-forms og b &
o's produkter var afbildet sammen. b & o blev endvidere bekendt med, at 3-forms produkter
hos en del af b & o's autoriserede forhandlere var opstillet sammen med b & o's
hovedprodukter på samme måde, som det fremgik af brochurebladene.
                                                - 4 -
de af 3-form markedsførte og for denne sag relevante tilbehørsprodukter er følgende:
standform: dette produkt er en stand, hvorpå b & o ouverture kan placeres. standen er
bygget op af et kraftigt, rundt metalrør, der står på en rund sokkel, og ovenpå røret er vandret
placeret et stykke tyndt stål af samme bredde som b & o ouverture. samme stykke stål er
bøjet i en 90 graders vinkel, således at den del af standen, der udgør fronten, er beklædt med
en lodret metalflade, der ender i en spids og derfor er formet som en trekant.
i den af 3-form distribuerede brochure (sagens bilag 1 og 2) er produktet afbildet både separat
og med b & o ouverture placeret på produktet. i brochuren anføres specifikt om dette
produkt:
"stander for beosound ouverture, beocenter 2300 &
 2500.
 standform leveres i poleret rustfrit stål, samt i
 de 5 avantfarver fra b & o.
 standeren kan drejes 270’ grader og skjuler kabler
 i rør.
 udvendig mål: højde            580 mm
            bredde         275 mm
            sokkel diameter 300 mm
 standform i poleret rustfrit stål har som standard
 et sort metalrør og den farvede har et rør i pole-
ret rustfrit stål. desuden er det muligt at levere røret i én af de 5 avantfarver".
panelform: dette produkt er et rektangulært stykke stål, der kan placeres mellem b & o
ouverture og højttalerne beolab 2500, altså på "det integrerede b & o-produkt". panelform har
samme højde som det integrerede produkts to bestanddele og samme dybde som højttalerne.
panel forms bredde er afpasset, så produktet netop udfylder det mellemrum, der er mellem de
to dele af det integre- rede produkt. herved skjules den ellers synlige del af et vandret
metalstykke, som både b & o ouverture og højttalerne er fastgjort til. det er også muligt at
fastgøre højttalerne beolab 2500 til panelform og herefter ophænge disse på en væg adskilt fra
b & o ouverture.
                                              - 5 -
i 3-forms brochure er produktet afbildet separat og indsat i det integrerede b & o-produkt. det
anføres om panelform blot, at "den muliggør montering af beolab 2500 på væggen eller i reol".
treform: dette produkt er et stykke tyndt stål, bøjet i en 90 graders vinkel. det øverste
stykke skal befinde sig i vandret position og har samme bredde som b & o ouverture, der skal
placeres herpå, idet produktet fungerer som vægophæng. det nederste stykke skal befinde sig
i lodret position og danner - i overensstemmelse med stålstykket på standform - en
trekantfront.
i 3-forms brochure er treform afbildet med b & o ouverture placeret ovenpå, og der anføres
om produktet følgende:
"...er et klassisk vægophæng for b & o system 2300,
 2500 og ouverture. det unikke design giver også
 mulighed for opbevaring af cd'ere i trekantens
 indre".
øverst og midtfor på brochurens forside er med stor tekst anført:
"godt design hverken kan eller skal forbedres
 3-form arbejder udelukkende på at give godt design
 udvidede anvendelsesområder.
 uden at gå på kompromis med hverken æstetiske
 eller funktionelle kvaliteter.
 for os er kompromisløshed en forudsætning, når man
 arbejder med noget af verdens bedste design".
under denne tekst er panelform og treform afbildet i den tiltænkte sammensætning med det
integrerede b & o-produkt.
under afbildningen er med småtryk anført:
"any intellectual property rights to the music sy stem or the bang & olufsen trademark shown
are
 held by bang & olufsen a/s".
                                                - 6 -
på brochurens bagside er nederst et næsten blankt felt, i hvilket der dog øverst anføres
"dealer", og under feltet anføres "this leaflet is for internal use only".
i sagen er endvidere fremlagt en tysksproget brochure, der bærer sagsøgtes logo, og hvori er
vist de samme billeder som i bilag 1 og 2 samt yderligere produkter fra sagsøgte. brochuren er
distribueret af firma leifrig a/s, blommenslyst.
3-forms produkterne har sammen med b & o's produkt været forevist under
domsforhandlingen. den foreviste sorte standform hævder 3-form er en prototype, men b & o
oplyser at have købt den på markedet.
som følge af 3-forms markedsføring af tilbehørsprodukterne fremsendte b & o til 3-form
følgende skrivelse af 3. september 1996:
"....
i vedlagte kopi af brochurer udsendt af dem anvendes i forbindelse med markedsføringen af
tilbehør til video- og musikanlæg, butiksinventar og produkter hidrørende fra bang & olufsen.
dette er i strid med markedsføringslovens §§ 1,2 og 5.
det retsstridige består navnlig i, at de i brochurerne udelukkende anvender produkter og
butiksinventar fra bang & olufsen. dette medfører risiko for, at det antages, at tilbehøret
hidrører fra bang & olufsen eller er resultatet af et samarbejde mellem dem og os. risikoen
forstærkes yderligere af, at der i brochurerne henvises til vores varemærker og firmanavn, og
at deres design er af en beskaffenhed, som med rimelighed kan antages at blive opfattet som
hidrørende fra, eller have forbindelse med, bang & olufsen.
anvendelsen af bang & olufsen-produkter i forbindelse med markedsføringen af tilbehør til
video- og musikanlæg er ekstra uheldig, når henses til, at bang & olufsen selv gennem en lang
årrække har markedsført, og også fortsat markedsfører, sådant tilbehør.
vi skal følgelig opfordre dem til straks at ophøre med den retsstridige markedsføring og til
inden otte dage fra dato at bekræfte, at det retsstridige brochuremateriale er eller omgående
vil blive destrueret.
                                               - 7 -
modtager vi ikke sådan bekræftelse fra dem inden for den ovenfor angivne tidsfrist, må de
påregne, at sagen vil blive forfulgt uden yderligere varsel.
vi skal endelig for en god ordens skyld oplyse, at vi samtidig hermed har tilskrevet samtlige
autoriserede bang & olufsen-forhandlere med krav om omgående ophør med salg af deres
produkter, idet vi finder salget uforeneligt med autorisationen som bang & olufsen-forhandler.
...."
herefter udspandt der sig mellem parternes advokater en korrespondance om brochurebladene
og markedsføringen:
ved skrivelse af 9. september 1996 bestred 3-forms advokat, advokat tommy paulsen, overfor
b & o, at brochuren var i strid med markedsføringsloven.
ved skrivelse af 7. november 1996 gjorde b & o's advokat, advokat nicolai lindgreen, overfor
advokat tommy paulsen gældende, at den af 3-form foretagne affotografering af b & o's
produkter ikke blot indebar en overtrædelse af markedsføringslovens § 1, men tillige af op-
havsretslovens § 2.
i skrivelse af 11. november 1996 til advokat lindgreen fastholdt advokat paulsen afvisningen
af, at der forelå en overtrædelse af markedsføringsloven.
denne skrivelse blev ved skrivelse af 12. november 1996 besvaret af advokat lindgreen, der
meddelte frist til den 18. november 1996 til 3-forms endelige stillingtagen til, hvorvidt man
accepterede at trække de omstridte brochurer tilbage.
skrivelsen afstedkom en svarskrivelse af 18. november 1996, hvori advokat paulsen bl.a.
anførte følgende:
"....
jeg har anbefalet min klient at afstå fra at fotografere deres klients produkter til brug for min
klients brochuremateriale. jeg kan på min klients vegne oplyse, at 3 form øjeblikkeligt
hjemkalder allerede distribuerede brochurer indeholdende fotografier af deres klients
produkter, ligesom 3 form fremover vil undlade at medtage afbildninger heraf i sine brochurer.
                                                - 8 -
brochurerne hjemkaldes i såvel indland som udland. de originale fotografier, der er anvendt i
forbindelse med udarbejdelsen af det tidligere brochuremateriale, vil blive tilsendt dem
snarest. herefter anser jeg denne del af sagen for afsluttet.
...."
sideløbende med den mellem advokaterne beskrevne korre- spondance om brochurebladene
udsendte b & o selv til sine forhandlere et cirkulære af 7. november 1996 (sagens bilag a5),
hvis indhold var som følger:
"....
uoriginalt tilbehør til bang & olufsen produkter
vi oplever for tiden et stigende antal eksempler på firmaer, som fremstiller og tilbyder stands,
vægophæng, kabinetselementer m.v. til vore forhandlere. tilbehøret er undertiden beregnet til
såvel forhandlerens udstillingsbrug som til forhandlerens videresalg til forbrugere.
visse af firmaerne tilbyder tilbehørselementer som i deres design er særligt udformet med
henblik på specifikke bang & olufsen produkter, og undertiden ses markedsføringsmaterialer
fra disse firmaer, som kan forlede til at tro, at bang & olufsen står bag eller støtter
markedsføringen.
eftersom industrielt design og kvalitet udgør grundlaget for bang & olufsens produkter, følger
det heraf, at den måde hvorpå vore produkter eksponeres, er af afgørende vigtighed for os.
frem for alt ønsker vi ikke, at vore produkter monteres med eller opstilles på tilbehør, som
ændrer produkternes fremtoning eller ikke matcher produkternes kvalitet iøvrigt.
afgrænsningen af sådant designkrænkende tilbehør kan være vanskelig, men er væsentlig, idet
vi ikke har indvendinger mod anvendelse eller salg af "alternative" stands eller møbler som
sådan. populært sagt kan man sige, at bang & olufsen ikke accepterer anvendelsen af
"beoviseret" tilbehør.
vedlagt denne skrivelse finder de et eksempel på tilbehør fra firma "3-form". afbildning eller
udstilling af 3-forms tilbehør sammen med bang & olufsen produkter indebærer en (grov)
krænkelse af ophavslovgivningens og markedsføringslovgivningens regler, og er som sådan
                                                  - 9 -
uforenelig med autorisationen som bang & olufsen forhandler.
vi anmoder de af vore forhandlere, som for tiden måtte lagerføre 3-form tilbehøret, at
respektere disse regler.
for så vidt angår andre eksempler på tilbehør, hvis afbildning eller udstilling sammen med
bang & olufsen produkter måtte være i strid med vore rettigheder, beder vi dem især være
opmærksom på "alternativt" tilbehør, som enten
        -er af dårlig teknisk eller fremstillingsmæssig kvalitet.
        -frembyder en sikkerhedsmæssig risiko, - eksempelvis på grund af manglende stabilitet
ved montering/opstilling sammen med bang & olufsen produkter.
        -fremtræder som "beoviseret", dvs. griber ind i, efterligner eller ændrer vore
produkters designmæssige linie.
        -markedsføres under navne, som er forvekslelige med bang & olufsen firmanavn eller
produktnavne.
iøvrigt skal vore produkter naturligvis altid udstilles på en måde som tilsvarer bang & olufsen
mærkets kvalitet.
såfremt disse retningsangivelser skulle volde tvivl i konkrete tilfælde, vil vi anbefale, at de
kontakter bang & olufsen inden anskaffelsen af det pågældende tilbehør.
...."
3-form reagerede herpå ved til en række forhandlere at udsende en cirkulærskrivelse af 11.
november 1996, hvori retsstridigheden af 3-forms adfærd blev bestridt.
fra ramu, der var grossist i radiobranchen, modtog 3- form en telefax af 11. november 1996,
hvori bl.a. anførtes følgende:
"....
vi har altså problemer!!
                                                - 10 -
forhandlerne synes helt bestemt, det et lækkert design osv.
men de tør i k k e bestille noget som helst.
et b & o center har d.d. fortalt mig, at b & o vil køre en retssag mod dig, er det korrekt??
        -hvis jeg trods alt sælger nogle af dine produkter, hvad er der så til mig?
        -har du nogen retningslinier mht. vejl. udsalgspriser ?
...."
ved cirkulærskrivelse af 15. november 1996 (sagens bilag a10) rettede b & o påny
henvendelse til sine forhandlere. indholdet heraf var følgende:
"....
uoriginalt tilbehør til bang & olufsen produkter fra firma "3-form"
efter udsendelsen af vort cirkulære af 7. november 1996 har de muligvis modtaget et brev fra
firma 3- form, som indeholder en orientering om firmaets juridiske synspunkter med hensyn til
markedføring af dets tilbehør.
for god ordens skyld skal vi oplyse, at disse synspunkter var os bekendt inden cirkulærets
udsendelse, og at de ikke giver os anledning til at fravige cirkulærets indhold, herunder at
afbildning eller udstilling af det viste "beoviserede" tilbehør fra 3-form sammen med bang &
olufsens produkter indebærer en krænkelse af ophavslovgivningens og markeds-
føringslovgivningens regler og dermed er uforenelig med autorisationen som bang & olufsens
forhandler.
vi kan iøvrigt bekræfte, at bang & olufsen har stillet krav om, at 3-form ophører med at
afbilde vore produkter i firmaets brochuremateriale, og at dette krav - om nødvendigt - vil blive
gennemført ved domstolene.
...."
3-form udsendte til en række forhandlere en cirkulære- skrivelse af 1. december 1996, bl.a.
                                              - 11 -
med oplysning om, at brochuren for en sikkerheds skyld ville blive trukket tilbage fra
markedet, men anbefalede forhandlerne at fortsætte med at udstille produkterne som hidtil.
ved skrivelse af 21. november 1996 blev konkurrencerådet af advokat tommy paulsen
anmodet om at tage stilling til, hvorvidt b & o ved udsendelsen af cirkulærskrivelserne af 7. og
15. november 1996 havde overtrådt konkurrenceloven.
efter korrespondance med advokaterne, hvorunder konkurrencerådet kunne notere sig, at b &
o ville søge spørgs- målene omkring 3-forms eventuelle krænkelser af ophavsretsloven og
markedsføringsloven afgjort ved domstolene, og efter at b & o efter anmodning fra rådet
havde udsendt et præciserende forhandlercirkulære af 25. marts 1997, traf konkurrencerådet
den 8. april 1997 afgørelse om ikke at foretage sig yderligere i sagen.
det er under sagen oplyst, at andre end 3-form har udarbejdet og markedsført
tilbehørsprodukter til b & o's produkter. det tyske firma hageman collection har således
udarbejdet tilbehørsprodukter, der har været præsenteret i et katalog afbildet sammen med b
& o's produkter, og af det danske firma ahlgren har været forhandlet eller påtænkt forhandlet i
danmark. efter b & o's henvendelse til ahlgren svarede denne ved skrivelse af 9. september
1998, at samhandlen med firmaet hageman collection af forskellige årsager aldrig rigtig blev
påbegyndt, og at ahlgren ikke havde tænkt sig at markedsføre det tyske firmas produkter. b &
o foretog sig herefter ikke yderligere i forhold til disse tilbehørsprodukter.
3-form har fremlagt en af registreret revisor carsten kroghsbo pr. 27. januar 1997 udarbejdet
opgørelse over 3-forms omsætning i danmark af de af sagen omfattede tilbehørsprodukter.
indexværdierne er (med maj 1996 sat til 100) følgende:
    maj     100    september    1054
    juni   487    oktober     487
    juli  235    november      434
    august 272      december      218
                                             - 12 -
under sagen har der været foretaget syn og skøn ved konsulent, cand.jur. knud søndergaard
og arkitekt, maa, mdd lars lundquist, der har afgivet skønserklæringer af 10. september 1998
og 22. februar 1999. af disse fremgår bl.a.:
"....
spørgsmål 1
        tekst:er de på bilag 1 og 2 viste bang og olufsen produkter, nemlig (a) b&o ouverture
og (b) højttalerne beolab 2500, samt (c) det samlede system bestående af b&o ouverture og
højttalerne beolab 2500 (heref ter benævnt "det integrerede b&o-produkt") et resultat af en
original og selvstændig skabende kunstnerisk indsats?
        svar:der kan ikke være nogen tvivl om, at det integrerede b&o-produkt er resultatet af
en selvstændig skabende indsats. ....
spørgsmål 2
        tekst:finder skønsmændene, at det af sagsøgte 3-form fremstillede højttaler-sidepanel
til beolab 2500- højttalerne formgivningsmæssigt og konstruktivt må anses for tilpasset det
integrerede b&o-produkt og ikke andre højttalerprodukter?
        svar:ja, derom kan der ikke herske nogen tvivl. ....
....
spørgsmål 4
        tekst:finder skønsmændene, at højttaler-sidepanelets fremstillingsmæssige og
materialemæssige kvalitet (finish), herunder den valgte befæstningsmåde, er af ringere
kvalitet end det integrerede b&o-produkt?
        svar:det er skønsmændenes opfattelse, at såvel det fremstillingsmæssige som det
materialemæssige aspekt skal vurderes på baggrund af to væsentlige situationer:
                                                - 13 -
         oplevelsen af to stykker bukket stålplade, der er skarpkantede, og som ikke er
sammensvejsede over bukningerne, og som qua deres ringe vægt, kombineret med at de skal
monteres på b&o-anlægget med dobbeltklæbende tape, som man i parentes bemærket selv
skal finde ud af at placere, har et så lavt kvalitetssignal, at det er en hån mod det integrerede
b&o-produkt hvorpå det er tænkt monteret.
den anden situation er den, hvor forbrugeren møder det integrerede b&o-produkt monteret
med 3-forms sidepanel. i denne situation opleves et decideret b&o'sk billede.
....
spørgsmål 5
         tekst:i lyset af skønsmændenes besvarelse af spørgsmål 1- 4, spørges:
         finder skønsmændene, at tilføjelsen af 3-forms højttalersidepanel til beolab 2500, når
dette sker enten ved vægmontering eller bordmontering, bevirker en sådan ændring af beolab
2500 eller det integrerede b&o-produkt, at dette måtte anses for krænkende for designeren
david lewis' kunstneriske anseelse eller egenart?
         svar:ja, vi finder at der er tale om en krænkelse af david lewis' arbejde, der af os
anerkendes som væren de på en sådan værkshøjde at det finder beskyttelse af loven om
ophavsret, jf. svaret på spørgsmål nr. 1.
         på trods af, at det integrerede b&o-produkt som beskrevet indeholder de
formelementer, der gør det til medlem af b&o-familien, er der i selve kompositionen, specielt
hvad angår den centrale dels formmæssige sammenhæng med højttalerdelene, tale om en høj
grad af originalitet. ja, originaliteten rækker så vidt, at der er firmaer (3-form f.eks.), som
prøver at lave en forretning ud af at dække over denne originalitet ved at sløre den med
tilføjelser, som de mener gør den mere b&o'sk.
spørgsmål 6
         tekst:....
         finder skønsmændene, at tilføjelsen af 3-forms højttaler-sidepanel til beolab 2500,
når dette sker enten ved vægmontering eller bordmontering, bevirker en sådan ændring af
beolab 2500, eller det integrerede b&o-produkt, at dette må anses for krænkende for det
                                                  - 14 -
     integrerede b&o-produkts kunstneriske anseelse og egenart?
             svar:vi mener ikke, at det b&o'ske form/funktions univers som sådan kan påberåbe sig
     en kunstnerisk egenart, endsige anseelse.
....
     spørgsmål 7
             tekst:...
             finder skønsmændene, at sagsøgeren bang og olufsen præsenterer bang og olufsen
     produkter som eksklusive og prestigefyldte varer?
             svar:for så vidt angår den fysiske præsentation af b&o's produkter, må det
     konstateres, at sammenhængen mellem brochurer, displaysystemer og selve produkterne er af
     en sådan karakter, at det må opfattes som eksklusivt. der helt klart tale om en bevidst indsats
     for at præsentere hele konceptet bag b&o som "the state of the art" inden for design.
     det umiddelbare indtryk af bang & olufsens katalog er et meget stærkt kvalitetssignal. .....
     spørgsmål 8
             tekst:finder skønsmændene, at sagsøgeren bang og olufsens markedsføring
     præsenterer bang & olufsens produktsortiment som en designmæssig sammenhæng, hvor de
     enkelte elementer indgår i en konsekvent, gennemtænkt og kunstnerisk præget designlinie?
             svar:....
             betragtet på denne baggrund på det konstateres, at b&o's produkter gennemgående
     repræsenterer en sådan helhed.
....
     spørgsmål 9
             tekst:finder skønsmændene, med deres kendskab til bang & olufsens produkter og til
     markedet for audio- og video-produkter, at det købende publikum opfatter bang & olufsens
     produktsortiment som en designmæssig sammenhæng, hvor de enkelte elementer indgår i en
     konsekvent, gennemtænkt og kunstnerisk præget designlinie?
                                                      - 15 -
              svar:vi vil indledningsvis svare, at det købende publikum uden tvivl opfatter b&o's
     produkter set som et hele, som værende af et fælles karakteristisk design. vi tvivler på, at
     begreber som konsekvent, gennemtænkt endsige kunstnerisk præget indgår i vurderingen, da
     hele funktionsaspektet presser sig på, jo nærmere man kommer selve købsbeslutningen.
....
     spørgsmål 12
              tekst:....
              finder skønsmændene, at sagsøgte 3-forms produkter (stand med trekantfront til b&o
     ouverture, vægophæng til b&o ouverture, samt højttaler-sidepanel til beolab 2500) har en
     lighed med bang & olufsens produkter med hensyn til materiale- og farvevalg samt
     designmæssigt udtryk?
              svar:for så vidt angår materiale- og farvevalg, har de eksemplarer, vi har haft til
     rådighed, en såvel tilstræbt som reel lighed med b&o's materialer og farver. ....
              med hensyn til det designmæssige, er der ingen af 3-forms produkter, der har en
     geometrisk endsige formmæssig lighed med de nævnte b&o-produkter. der er imidlertid en
     tydelig lighed i formsproget, hvor flere af de karakteristiske b&o'ske formelementer (de
     ubrudte rektangulære og trekantede flader, med en omhyggelig overfladebehandling, samt den
     cirkulære fodplade) genfindes i 3-forms produkter i en komposition, der kombineret med
     "værtsprodukterne" fra b&o leder tanken hen på en helhed, desuagtet at 3-forms produkters
     finish ligger milevidt fra b&o's.
     spørgsmål 13
              tekst:....
              finder skønsmændene, at der er mulighed for, at det købende publikum vil henføre
     sagsøgte 3-forms produkter til sagsøgeren bang & olufsen, således at det antages, at varerne
     hidrører fra eller er fremstillet efter aftale med eller godkendelse fra bang & olufsen?
              svar:ja, det mener vi grundlæggende. hvis en specialiseret b&o-forhandler skulle føre
     og eksponere 3-forms tilbehør sammen med b&o's egne produkter, vil den typiske forbruger
                                              - 16 -
uden tvivl antage, at tilbehøret kommer fra eller har fået "det blå stempel" hos bang & olufsen.
        hos en forhandler med et bredere sortiment, vil forbrugerens indtryk dog være mere
afhængigt af produkternes eksponering og forhandlerens eventuelle information/anprisning. på
adskillige andre områder er det almindeligt med både uoriginalt og supplerende, kompatibelt
tilbehør, og dette faktum har ikke undgået mange forbrugeres opmærksomhed.
spørgsmål 14
        tekst:....
        vil muligheden for, at den nævnte antagelse opstår, forstærkes, hvis det købende
publikum eller en forhandler alene får kendskab til sagsøgte 3-forms produkter ved
betragtning af en afbildning, hvor disse produkter er monteret sammen med b&o's produkter,
f.eks. brochurebladene bilag 1 og 2?
        svar:ja, det mener vi grundlæggende. som det også nævnes i svaret til spørgsmål 13,
er mange forbrugere vidende om, at de i nogle tilfælde kan spare penge, i andre situationer
forbedre et produkts funktionalitet eller anvendelsesområde ved valg af det rette tilbehør.
        at en tilbehørsproducent konkret angiver i ord eller illustrerer, hvilke produkter
tilbehøret passer til, vil bestyrke det købende publikums antagelse af tilbehørets egnethed og
kompatibilitet. forbrugernes opfattelse af tilbehørets oprindelse eller blåstempling vil i høj grad
afhænge af både de visuelle signaler og den ledsagende tekst i en selvstændig brochure.
spørgsmål 15
        tekst:....
        vil muligheden for, at den nævnte antagelse opstår, forstærkes, hvis det købende
publikum ikke ved tydelig skiltning eller anden vejledning modtager oplysninger om fabrikat,
men ser sagsøgtes og sagsøgerens produkter udstillet og monteret sammen, f. eks. i et
butiksvindue?
        svar:ligesom i spørgsmål 13 vil forbrugernes antagelse om tilbehørets
oprindelse/godkendelse i nogen grad afhænge den konkrete eksponering af sagsøgerens og
sagsøgtes produkter.
        i et rent b&o-vindue vil en antagelse om samhørighed under alle omstændigheder være
meget stærk.
                                               - 17 -
        hvis en forretning omvendt kører en tilbehørskampagne og viser f.eks. bånd, kabler,
batterier til mobiltelefoner og 3-form produkter sammen med henholdsvis videomaskiner, hifi-
grej og b&o-udstyr, vil forbrugernes antagelse afhænge af den konkrete skiltning og
forhandlerens vejledning.
spørgsmål 16
        tekst:....
        finder skønsmændene, at det vil kunne skade sagsøgeren bang & olufsens image og
renommé, såfremt det købende publikum antager, at sagsøgte 3-forms varer hidrører fra eller
er fremstillet efter aftale med eller godkendelse fra bang & olufsen?
        svar:som 3-forms produkter materiale- og designmæssigt fremtræder: ja!
"....
spørgsmål 18
...
hvis det som i besvarelsen af spørgsmål 17 lægges til grund, at det er klart for forbrugeren, at
de omhandlede 3-form produkter alene er beregnede til anvendelse sammen med bang &
olufsen produkter, er det da efter skønsmændenes opfattelse sandsynligt, at en forbruger alt
andet lige og til den givne pris vil være lige så tilbøjelig til at købe 3-form produkterne, hvis
forbrugeren antager, at produkterne er en af bang & olufsen uafhængig tredjemands forsøg på
på egen hånd at udforme tilbehørsdele, der kan anvendes sammen med bang & olufsen
udstyr, som hvis forbrugeren antager, at produkterne faktisk hidrører fra bang & olufsen selv,
eller eventuelt er fremstillet efter aftale med, godkendelse fra, eller sælges under anbefaling af,
bang & olufsen?
        svar:under den forudsætning at det købende publikum loyalt er informeret om, at de i
spørgsmål 17 omtalte tilbehørsprodukter hidrører fra en af bang & olufsen uafhængig
tredjemand, vil en design- og/eller mærkebevidst forbruger efter vor vurdering være langt
mindre tilbøjelig til at købe 3-form produkterne, end hvis forbrugeren har eller bibringes den
                                              - 18 -
antagelse, at de stammer fra bang & olufsen eller i det mindste produceres med en accept
eller anbefaling fra bang & olufsen.
forklaringer:
skønsmændene har vedstået deres erklæringer og supplerende forklaret, at der er stor
forskel på den "finish", der præger b & o's og 3-forms produkter. b & o's produkter er
karakteriseret ved en utrolig grad af "finish" i forhold til andre hi-fi produkter. 3-forms
produkter er ikke gennemarbejdede i samme grad som b & o's og har ikke samme kvalitet.
ved den store trekant i standform og den lille trekant i treform viser dette sig f.eks. derved, at
disse består af en tynd metalplade, der er klippet, uden at kanten er slebet. endvidere skal
højttalerbeslaget fastgøres med dobbeltklæbende tape, hvorfor der er en risiko for, at det
kommer til at sidde upræcist, og afhængig af, hvor dygtigt tapen påsættes, vil beslaget
formentlig også kunne sidde ustabilt. det må være tvivlsomt, om b & o-entusiaster
overhovedet vil bruge 3-forms tilbehørsprodukter. der er dog stor visuel sammenhæng mellem
de originale b & o-produkter og 3- forms produkter.
som anført under spørgsmål 14 i skønserklæringen vil den forhandler, der alene får kendskab
til 3-forms produkter gennem afbildning heraf sammen med b & o's produkter i en brochure, -
antagelig tro, at der er tale om b & o's eget produkt. det har her betydning, at 3-forms logo
ikke er særligt iøjnefaldende. det har også betydning, at b & o-forhandlere generelt måske
ikke har helt samme viden om b & o's produkter som tidligere.
i en b & o-specialforretning vil det næppe være praktisk muligt at opsætte skilte, der gør
opmærksom på, at 3- forms produkter ikke er b & o's egne. denne oplysning kan formentlig
kun videreformidles mundtligt til det købende publikum.
lilli winnicki har forklaret, at hun er salgskonsulent og tidligere ansat i virksomheden ramu,
der var grossist i radiobranchen.
hun så første gang 3-forms produkter på en tur i jylland, hvor disse var udstillet sammen b &
o's produkter. hun kontaktede herefter jan paulsen med henblik på, at ramu skulle forhandle
3-forms produkter, og de blev enige om en prøvetid.
salget gik udmærket i begyndelsen. på et tidspunkt fik detailforhandlerne imidlertid brev fra b
                                              - 19 -
& o og turde herefter ikke købe 3-forms produkter, hvilken situation ikke på noget tidspunkt
ændrede sig. ramu var eneforhandler af produkterne fra efteråret 1996 til marts 1997. firmaet
overvejede at eksportere produkterne, efter at det ikke længere var muligt at afsætte disse på
hjemmemarkedet. ramus omsætning faldt imidlertid, og firmaet måtte lukke.
jan paulsen har forklaret, at han er uddannet radiomekaniker og etablerede virksomheden 3-
form, efter at nogle b & o-forhandlere overfor ham havde udtrykt ønske om, at der fandtes
flere tilbehørsprodukter til b & o-anlæg. blandt andet gav visse forhandlere udtryk for, at
separate højttalerophæng var ønskelige, og at klodsen mellem radio og højttalere på det
integrerede b & o-produkt ikke var så pæn. han fik tillige idéen til produkterne fra sit eget an-
læg.
3-form indledte et samarbejde med 2-tal-kæden, idet 85 af de 100 butikker i kæden aftog en
startpakke og udstillede produkterne. samarbejdet varede fra februar 1996 og et halvt år frem,
hvor 3-form solgte formentlig 2-3000 sæt panelform.
3-forms produkter blev markedsført gennem en brochure og gennem opsøgende salg i form af
besøg hos forhandlerne.
brochuren var rettet mod forhandlerne, der skulle formidle kontakten til forbrugerne. 3-forms
logo er påført indpakningen til forbrugerne.
forhandlerne og forbrugerne modtog 3-forms produkter positivt. produkterne fik plads i
forhandlernes vinduesudstillinger. på et tidspunkt var 3-forms omsætning firedoblet, for-
mentlig som følge af en mere aktiv markedsføringsindsats fra hans side.
efter at forhandlerne havde modtaget brev fra b & o, begyndte omsætningen at falde.
forhandlerne blev meget bekymrede over henvendelsen, og på strøget i københavn blev 3-
forms produkter flyttet fra vinduet til kælderen. enkelte butikker i århus, aalborg og frede-
rikshavn bibeholdt produkterne indtil marts 1997, men herefter ophørte også disse med at
udstille produkterne af frygt for konsekvenserne heraf. forhandlerne har ikke ønsket at afgive
vidneforklaring i dag, efter hans opfattelse af frygt for at skade forholdet til b & o.
der har været enkelte reklamationer over hans produkter, men disse har ikke vedrørt egentlige
fejl ved produkterne såsom manglende stabilitet. derimod er der reklameret som følge af
transportskader eller skader opstået ved udpakning af produkterne.
                                               - 20 -
det hjalp ikke på afsætningen af hans produkter, at der ultimo marts 1997 udsendtes et
supplerende cirkulære fra b & o. markedet var antagelig tabt på dette tidspunkt. mange
forhandlere har udtalt overfor ham, at b & o's repræsentanter påtalte, at 3-forms produkter
befandt sig i forretningen. eksportmarkederne blev også bremset. han kan ikke sige, hvor stort
et tab han har lidt som følge af b & o's breve til sine forhandlere, men beløbet overstiger klart
200.000 kr. 3-form overlevede kun i kraft af eksporten til tyskland. han solgte firmaet, da han
ikke følte, at det havde nogen fremtid.
den tysksprogede brochure har han ikke haft indflydelse på, idet leifrig a/s er et selvstændigt
firma.
procedure:
b & o har anført, at der består en retlig interesse i at få prøvet de spørgsmål, der omhandles i
b & o's påstand 1 og påstand 3. 3-form har således aldrig erkendt, at de fotografiske
gengivelser af b & o's produkter krænker b & o's ophavsret, eller at markedsføringsmæssig
afbildning af 3-forms produkter sammen med b & o's produkter strider imod mar-
kedsføringslovens § 1. det er ikke afgørende, at 3-form har trukket sine brochureblade tilbage.
det er fastslået i retspraksis og antaget i juridisk teori, at den, hvis ophavsret er krænket, har
en retlig interesse i at få dette spørgsmål prøvet ved domstolene, selvom den krænkende
virksomhed er ophørt. desuden foreligger der dokumentation for gennem den tysksprogede
brochure, at sagsøgte har produceret yderligere brochurer.
3-form - og ikke forhandlerne - er rette sagsøgte ad påstand 3, også vedrørende spørgsmålet
om udstilling af 3- forms produkter sammen med b & o's produkter. 3-forms adfærd viser, at
3-form er rette sagsøgte. det er 3-form, der har klaget til konkurrencerådet, efter at b & o
har ytret sig i anledning af udstillingerne. 3-form har endvidere ved skrivelse af 1. december
1996 opfor-dret forhandlerne til at fortsætte med udstillingerne. hertil kommer, at de på
stande, der angår sandhedsindhol-det af b & o's forhandlerbreve, ikke kan tages under på-
dømmmelse, uden at påstand 3 i sin helhed prøves af retten.
til støtte for påstand 1 er anført, at 3-form har erklæret at ville tage bekræftende til genmæle,
såfremt retten realitetsbehandler sagen. det er for så vidt ubestridt, at 3-forms handling udgør
en overtrædelse af ophavsretslovens § 2.
                                                - 21 -
til støtte for påstand 2 er anført, at skønsmændene under besvarelsen af spørgsmål 4 har
bemærket, at højttalersidepanelets kvalitetssignal er så lavt, at det er en hån mod det originale
b & o-sprog, hvilken besvarelse er uddybet ved skønsmændenes udtalelser i retten.
skønsmændene har tillige anført, at sidepanelerne ikke tjener noget funktionelt formål. uanset
panelernes funktionelle betydning, medfører disse en sådan ændring af b & o's højttalere, at
der sker en krænkelse af designerens kunstneriske anseelse eller egenart, hvorved ophavsrets-
lovens § 3, stk. 2, overtrædes.
til støtte for påstand 3 er anført, at det i skønserklæringen er fastslået, at b & o's produkter
adskiller sig markant fra alle andre indenfor genren, er "the state of the art" indenfor design,
og at produkterne indgår i en helhed og hver især har sin egen nøje gennemtænkte plads i den
samlede produktflade. på baggrund af skønserklæringens besvarelse af spørgsmål 14-15 gøres
det gældende, at 3-forms markedsføring af sine produkter ved afbildning og udstilling sammen
med b & o's produkter typisk vil føre til den antagelse, at produkterne stammer fra eller er
godkendt af b & o, da der ikke gennem klar skiltning eller anden meddelelse er givet loyal
oplysning om oprindelsen. på baggrund af besvarelsen af spørgsmål 18 gøres det gældende, at
forbrugerens antagelse om, at 3-forms produkter stammer fra eller er godkendt af b & o har
en klart salgsfremmende effekt på 3- forms varer. på baggrund af besvarelsen af spørgsmål 16
gøres det gældende, at en sådan antagelse i væsentlig grad er egnet til at skade b & o's image
og renommé.
det bemærkes særligt, at der ikke er grundlag for den antagelse, at brochurerne alene var til
forhandlernes interne brug. på forsiden er anført "dealer" over et felt, der kun kan opfattes
således, at forhandleren her skal påføre sit stempel i forbindelse med udlevering af brochuren
til forbrugeren.
sammenfattende gøres det herefter gældende, at 3-form ved bevidst og i kommercielt øjemed
at have lukreret på b & o's markedsposition har tilsidesat ethvert loyalt hensyn til b & o i en
sådan grad, at der foreligger en overtrædelse af markedsføringslovens § 1. i højesterets dom
refereret i ufr 1981.46 er det således også fastslået, at der ved udarbejdelse og markedsføring
af tilbehørsprodukter, der entydigt er dedikeret til andres hovedprodukter, skal udvises
betydelig forsigtighed med ikke at bibringe forbrugere en forkert opfattelse med hensyn til
tilbehørsproduktets oprindelsesforhold. en sådan forsigtighed er ikke udvist af 3-form.
                                                  - 22 -
til støtte for påstand 4 og til støtte for frifindelsespåstanden i forhold til 1. led i 3-forms
selvstændige påstand er anført, at b & o har været berettiget til at udsende skrivelserne af
henholdsvis 7. og 15. november 1996, dels fordi indholdet heraf er sandt, dels fordi det -
grovheden af det af 3-form udviste forhold taget i betragtning - ikke har en utilbørlig form.
som følge heraf har b & o hverken overtrådt markedsføringslovens § 1 eller § 2.
til støtte for frifindelsespåstanden i forhold til 2. led i 3-forms selvstændige påstand er anført,
at der som følge b & o's manglende overtrædelse af markedsførings- loven ikke foreligger et
ansvarsgrundlag. 3-form har ej heller løftet sin bevisbyrde for tilstedeværelsen af noget tab,
endsige kausalitet mellem b & o's skrivelser og et sådant tab. den af 3-form hævdede ordre-
nedgang indtrådte allerede i oktober 1996, hvilket tidspunkt ligger før udsendelsen af b & o's
forhandlercirkulære af 7. november 1996. b & o har i øvrigt alene anmodet forhandlerne om
ikke at udstille 3-forms produkter sammen med b & o's, hvorimod forhandlerne ikke er anmo-
det om at ophøre med salg af 3-forms produkter. den af 3-form fremlagte dokumentation for
tabet er uforståelig og mangelfuld og giver ingen støtte for et tab på 200.000 kr.
3-form har for så vidt angår b & o's påstand 1 anført, at 3-form allerede inden sagens anlæg
havde anerkendt b & o's krav. i skrivelse af 18. november fra advokat tommy paulsen til
advokat nicolai lindgreen blev dette oplyst, ligesom det blev oplyst, at allerede distribuerede
brochurer ville blive tilbagekaldt. som bebudet i denne skrivelse blev originale fotografier
efterfølgende overgivet til advokat lindgreen. en retslig prøvelse af berettigelsen af b & o's
krav er ej heller af betydning for konkurrencerådets behandling af sagen, idet rådet efter b &
o's udsendelse af det præciserende forhandlercirkulære af 25. marts 1997 har truffet afgørelse
om ikke at foretage sig yderligere i sagen. endelig har en retslig prøvelse ingen betydning i
forhold til distri- buering af brochurer i tyskland, idet disse brochurer ikke er produceret af
sagsøgte, og distribueringen ikke er omfattet af den danske lovgivning. der består herefter
ingen retlig interesse for sagsøger i at få prøvet påstanden.
3-form har for så vidt angår b & o's påstand 2 anført, at sidepanelet er tilbehør til brugskunst,
som i henhold til ophavsretslovens § 29 ikke er omfattet af respektretten i lovens § 3, stk. 2,
og at der derfor ikke foreligger en droit moral-krænkelse. i juridisk teori er det i
overensstemmelse hermed antaget, at ejeren af brugskunst frit kan foretage ændringer heraf
uden ophavsmandens samtykke, eller at der dog, når det gælder brugskunst, er en større
adgang end for andre værker til at foretage ændringer uden ophavsmandens samtykke. herud-
                                               - 23 -
over gøres det gældende, at sidepanelet, jf. skønserklæringens besvarelse af spørgsmål 6, ikke
medfører ændringer, der er krænkende for b & o's kunstneriske anseelse i henhold til op-
havsretslovens § 3, stk. 2.
3-form har for så vidt angår b & o's påstand 3, 1. led, anført, at der ikke består nogen
retsuvished, idet 3- form allerede inden sagsanlægget har anerkendt b & o's krav.
for så vidt angår påstand 3, 2. led, er anført, at 3- form ikke er rette sagsøgte, idet b & o's
påstand burde rette sig imod de autoriserede forhandlere. det er forhandlerne, der har
foretaget udstillinger som sket, uden at 3-form har taget initiativ hertil. b & o har ingen retlig
interesse i præjudicielt at få prøvet sin retsstilling overfor forhandlerne. en dom over 3-form vil
endvidere være uden retskraft overfor forhandlerne.
såfremt retten måtte finde, at 3-form er rette sagsøgte, gøres det gældende, at udstilling af 3-
forms produkter sammen med b & o's produkter ikke er i strid med god markedsføringsskik.
det gøres herunder gældende, at 3- form ikke har forsøgt at foretage en egentlig efterligning
af b & o's produkter, men alene i et vist omfang benyttet b & o's formsprog, som b & o ikke
har eneret til. endvidere har 3-form ikke gjort noget forsøg på at skjule sine produkters
oprindelsesforhold, idet det af 3-forms emballage klart fremgår, at 3-form er producent. der
er ikke grundlag for at antage, at 3-form har gjort noget forsøg på at vildlede forbrugerne,
hvorved særligt bemærkes, at brochuren er rettet til forhandlerne, således at forbrugerne ikke
ser denne. 3-form har ikke givet forhandlerne instruktioner om at skjule, at produkterne ikke
hidrører fra b & o. b & o har ikke overfor hageman gjort indsigelse mod udstilling af dennes
produkter sammen med b & o's, selvom der også her foreligger brug af b & o's formsprog,
hvilket kun kan opfattes som forsøg på personlig forfølgelse af 3-form.
3-form har for så vidt angår b & o's påstand 4 anført, at b & o's skrivelser af 7. og 15.
november 1996 til sine forhandlere må anses som led i et uretmæssigt forsøg på at skaffe sig
af med en konkurrent på tilbehørsmarkedet, og skrivelserne er både i form og indhold for vidt-
gående. begge skrivelser, der indeholder forkerte og uprøvede påstande om den juridiske
konsekvens af udstilling af 3-forms produkter, må af forhandlerne opfattes som en trussel om
fratagelse af autorisationen som b & o-forhandler ved fortsat markedsføring og salg af pro-
dukterne. som følge af den faktisk opståede frygt hos forhandlerne for at aftage produkterne
og det hos 3-form konstaterede omsætningsfald, der må være afledt af forhandlernes frygt,
har b & o's skrivelser haft den tilsigtede virkning derved, at 3-form er blevet fortrængt fra
                                              - 24 -
tilbehørsmarkedet. udsendelsen af skrivelserne udgør en overtrædelse af markedsføringslovens
§ 1 som stridende mod god markedsføringsskik, af miskrediteringsforbudet i lovens § 2 samt af
konkurrencelovens § 11. b & o's oplysninger om den juridiske konsekvens af at udstille 3-
forms produkter sammen med b & o's udgør særligt en urigtig, vildledende og urimelig
mangelfuld angivelse, som har påvirket efterspørgslen af 3-forms produkter i strid med
markedsføringslovens § 2, stk. 1, og som er utilbørlig overfor 3-form, jf. lovens § 2, stk 2.
3-form er i medfør af markedsføringslovens § 13, stk. 2, berettiget til erstatning for det tab,
der er lidt som følge af b & o's overtrædelse af nævnte bestemmelser. jan paulsens og lilli
winnickis forklaringer støtter, at markedet bestående af danske forhandlere én gang for alle
blev tabt som følge af b & o's forhandlercirkulære. 3-forms tab udgør mindst 200.000 kr., som
er dokumenteret ved de fremlagte opgørelser sammenholdt med jan paulsens forklaring.
retten skal udtale:
det er ubestridt, at 3-form ikke længere fremstiller de af b & o's påstand 1 omfattede
brochureblade, og at allerede distribuerede blade er trukket tilbage fra forhandlerne. selvom 3-
form har taget bekræftende til genmæle overfor nævnte påstand, og selvom 3-form ikke kan
antages at ville genoptage fremstilling og distribuering af bladene, findes b & o imidlertid ikke
at være uden retlig interesse i at få prøvet påstand 1, der derfor tages under pådømmelse. da
3-form bortset fra den formelle indsigelse mod påstand 1 har taget bekræftende til genmæle
overfor denne, tages b & o's påstand 1 til følge.
i skønserklæringen er under besvarelsen af spørgsmål 4 anført om højttaler-sidepanelet i den
situation, hvor det endnu ikke er monteret, at dette "har et så lavt kvalitetssignal, at det er en
hån mod det integrerede b & o-produkt, hvorpå det er påtænkt monteret". om den situation,
hvor panelet er monteret, anfører skønsmændene, at i "denne situation opleves et decideret b
& o'sk billede". under besvarelsen af spørgsmål 5 udtales dog om det integrerede b & o-
produkt, at der er "...specielt hvad angår den centrale dels formmæssige sammenhæng med
højttalerdelene tale om en høj grad af originalitet", og at denne originalitet krænkes ved, at 3-
forms produkt dækker herover. det er på denne baggrund rettens opfattelse, at det af 3-form
fremstillede og solgte højttalersidepanel samlet set ændrer beolab 2300 højttalerens udseende
på en måde, der er krænkende for ophavsmandens kunstneriske anseelse eller egenart,
hvorved der foreligger en overtrædelse af ophavsretslovens § 3, stk. 2. b & o's påstand 2
tages derfor til følge.
                                               - 25 -
efter skønserklæringen og det for retten i øvrigt oplyste lægges det til grund, at afbildning af 3-
forms produkter sammen med b & o's som sket i brochurebladene typisk vil føre til den
antagelse, at 3-forms produkter stammer fra b & o eller er godkendt af b & o, hvilket for 3-
forms produkter virker salgsfremmende, og at denne antagelse kan skade b & o's renommé. -
3-forms afbildning må derfor anses for at være i strid med god markedsføringsskik, jf.
markedsføringslovens § 1, hvorfor b & o's påstand 3 for så vidt angår afbildning i brochurer
tages til følge.
uanset om der ved udstilling af 3-forms produkter sammen med b & o's måtte foreligge en
overtrædelse af markedsføringslovens § 1, findes denne del af b & o's påstand 3 ikke at være
nedlagt overfor rette sagsøgte, idet 3-form - i modsætning til forhandlerne - ikke har foretaget
eller ladet foretage de udstillinger, hvis uretmæssighed ønskes anerkendt. 3-form frifindes
derfor for denne del af b & o's påstand 3.
da 3-form i det beskrevne omfang må anses for at have overtrådt ophavsretslovens og
markedsføringslovens bestemmelser, har b & o ikke ved udsendelse af bilag a5 og a10 handlet
i strid med god markedsføringsskik, jf. markedsføringslovens § 1, ligesom oplysningerne i
skrivelserne ikke har været urigtige eller på grund af deres form været utilbørlige, jf.
markedsføringslovens § 2. da b & o's påstand 4 herefter tages til følge, frifindes b & o for de
af 3-form nedlagte selvstændige påstande.
          thi kendes for ret:
sagsøgte, 3-form danish design v/ jan paulsen, tilplig- tes at anerkende, at de som bilag 1 og
2 fremlagte bro- chureblade er en ulovlig eksemplarfremstilling af de på brochurerne viste
bang & olufsen produkter, og at sag- søgte ved at fremstille, eller lade fremstille, samt ved at
distribuere brochurebladene har overtrådt ophavsrets- lovens § 2.
sagsøgte tilpligtes at anerkende, at ændring af sagsøger, bang & olufsen a/s', beolab 2300
højttalers udseende ved påsætning af et sidepanel som vist på bilag 1 indebærer en
overtrædelse af ophavsretslovens § 3, stk. 2.
                                              - 26 -
sagsøgte tilpligtes at anerkende, at afbildning som foretaget på bilag 1 og 2 er i strid med god
markedsføringsskik, jf. markedsføringslovens § 1, når afbildningen sker med henblik på
markedsføring af sagsøgtes på bilag 1 og 2 viste produkter.
sagsøgte tilpligtes at anerkende, at sagsøger ikke har handlet i strid med god
markedsføringsskik, jf. markedsføringslovens § 1, ved at rette de i sagens bilag a5 og a10
gengivne henvendelser til sine autoriserede forhandlere.
sagsøger frifindes for sagsøgtes selvstændige påstande.
sagsøgte skal inden 14 dage fra denne doms afsigelse betale 30.000 kr. i sagsomkostninger til
sagsøger samt omkostningerne ved syn og skøn 154.200 kr.
              mette christensen
ole faarup                           jette gemzøe
                                      (sign.)
                         udskriftens rigtighed bekræftes
                        p. j. v. sø- og handelsretten, den


text:
                             højesterets dom
                           afsagt torsdag den 18. april 2013
sag 172/2012
zebra a/s
(advokat jan steen hansen)
mod
skatteministeriet
(kammeradvokaten ved advokat bodil søes petersen)
i tidligere instans er afsagt dom af østre landsrets 1. afdeling den 27. april 2012.
i pådømmelsen har deltaget fem dommere: lene pagter kristensen, poul søgaard, henrik
waaben, lars hjortnæs og jan schans christensen.
sagen er behandlet skriftligt, jf. retsplejelovens § 387.
påstande
appellanten, zebra a/s, har gentaget sine påstande.
indstævnte, skatteministeriet, har påstået stadfæstelse.
højesterets begrundelse og resultat
af de grunde, som landsretten har anført, stadfæster højesteret dommen.
                                       thi kendes for ret:
landsrettens dom stadfæstes.
i sagsomkostninger for højesteret skal zebra a/s betale 100.000 kr. til skatteministeriet.
                                               - 2 -
de idømte sagsomkostningsbeløb skal betales inden 14 dage efter denne højesteretsdoms af-
sigelse og forrentes efter rentelovens § 8 a.

source: retspraksis

LICENSE:
Creative Commons Legal Code

CC0 1.0 Universal

type: caselaw

jurisdiction: Denkmark


text:
                                             dom
afsagt den 23. januar 2015 af vestre landsrets 5. afdeling (dommerne dorte jensen, torben
geneser og lone kudahl (kst.)) i ankesag
v.l. b–1394–13
a
(advokat flemming schroll madsen, middelfart)
mod
patientskadeankenævnet
(kammeradvokaten ved advokat sanne h. christensen, københavn)
retten i herning har den 14. maj 2013 afsagt dom i 1. instans (rettens nr. bs 5-699/2012).
påstande
for landsretten har appellanten, a, principalt nedlagt påstand om, at indstævnte, patientska-
deankenævnet, tilpligtes at anerkende, at han har lidt et erhvervsevnetab, og at sagen hjemvi-
ses til behandling ved patientskadeankenævnet med henblik på stillingtagen til, om han har
lidt et erhvervsevnetab, der er på 15 % eller derover.
a har subsidiært nedlagt påstand om hjemvisning til patientskadeankenævnet.
patientskadeankenævnet har påstået dommen stadfæstet.
a har fri proces under ankesagen.
supplerende sagsfremstilling
a blev påført skaden den 24. juni 2009. han overgik i april 2011 til efterløn og den [dato]
                                                 - 2 -
2011 til folkepension.
arbejdsskadestyrelsen har afgivet udtalelser af 13. november 2014 og 9. december 2014,
hvori erhvervsevnetabet er vurderet til 75 procent.
i udtalelsen af 13. november 2014 anføres det blandt andet:
                ”det er arbejdsskadestyrelsens opfattelse, at der kun kan fastsættes et positivt
                erhvervsevnetab, såfremt a har et varigt indtægtstab.
                efter erstatningsansvarslovens § 2 tilkendes tabt arbejdsfortjeneste indtil det er
                muligt midlertidigt eller varigt at vurdere skadelidtes erhvervsevne.
                det kan ikke efter vores opfattelse udledes heraf, at en skadelidt, der indenfor
                relativt kort tid ville forlade arbejdsmarkedet, fortaber retten til erhvervsevne-
                tabserstatning efter erstatningsansvarsloven alene fordi arbejdsskadestyrelsen
                først udtaler sig efter den planmæssige tilbagetrækning og/ eller skadevolder
                udbetaler tabt arbejdsfortjeneste for en længere periode end der jf. § 2 er
                grundlag for, det vil sige, indtil det er muligt midlertidigt eller endeligt at vur-
                dere erhvervsevnetabet.
                kravet om erstatning for tab af erhvervsevne opstår efter vores opfattelse, når
                det er muligt midlertidigt eller endeligt at foretage et skøn heraf. såfremt dette
                tidspunkt er forud for, tidspunktet, hvor skadelidte uanset skaden ville have
                forladt arbejdsmarkedet, vil der efter vores opfattelse som udgangspunkt være
                grundlag for et erhvervsevnetab.
                i nærværende sag finder vi, at det senest på tidspunktet for as overgang til ef-
                terløn var muligt at fastsætte erhvervsevnetabet.”
i udtalelsen af 9. december 2014 anføres det blandt andet:
                ”de har ved brev af 5. december 2014 forespurgt, om styrelsen – alternativt til
                en vidneforklaring – kan oplyse, hvad erhvervsevnetabet ville blive vurderet til,
                hvis det lægges til grund, at a kun ville fortsætte sit arbejde til han blev 65 år
                og herefter overgå til folkepension.
                generelt er det vores opfattelse, at erhvervsevnetabet indtræder, når det er mu-
                ligt at foretage vurderingen heraf.
                som anført i vores udtalelse af 13. november 2014 overgik a pr. april 2011 til
                efterløn frem til han overgik til folkepension pr. [dato] 2011. vi vurderede, at
                overgangen til efterløn skyldes skaden.
                vi finder det dermed sandsynligt, at den skaderelaterede funktionsnedsættelse
                                               - 3 -
                har medført, at a har trukket sig tilbage fra arbejdsmarkedet tidligere end
                planlagt.
                størrelsen af erhvervsevnetabet indeholder jf. erstatningsansvarsloven en prog-
                nose over det fremtidige tab – herunder hvorvidt der inden for en meget kort
                periode efter skaden under alle omstændigheder ville være sket en tilbagetræk-
                ning fra arbejdsmarkedet. i aktuelle eksempel ved 65 år.
                vi finder, at perioden fra skaden den 24. juni 2009 og frem til folkepensionsal-
                deren er så lang, at der må vurderes erhvervsevnetab ud fra de sædvanlige
                præmisser uden fradrag grundet prognosen.
                det bemærkes i den forbindelse, at dette efter vores opfattelse harmonerer med,
                at kravet om erstatning for tab af erhvervsevne opstår, idet det forud for over-
                gangen til efterløn var muligt at vurdere erhvervsevnetabet.
                …
                med henvisning til ovennævnte er det vores vurdering, at erhvervsevnetabet,
                hvis det lægges til grund, at a kun ville fortsætte sit arbejde til han blev 65 år
                og herefter overgå til folkepension, er 75 procent.”
forklaring
b har forklaret, at hun har været gift med a siden 1971. han var fra 1973 ansat hos x a/s, og
han kunne udføre alt det arbejde, han skulle. han var ikke typen, der var syg, og det antal
dage, han har været fraværende, kan tælles på en hånd. indtil patientskaden arbejdede han
stabilt og på fuld tid. han fik et langt sygdomsforløb og var indlagt hele sommeren 2009. han
kom først hjem i oktober/november 2009. han var først færdigbehandlet i februar 2010. han
var en anden mand efter patientskaden. han havde ingen kræfter og havde åndenød. han
kunne ikke passe sit arbejde, og han kunne ikke klare de vante opgaver derhjemme. det er
ikke blevet bedre i dag. han har åndenød og hviler og sover meget. han kan gå 1-2 km med
langsomme skridt og kan cykle samme distance, hvorefter han må holde pause for at få luft.
han vil helst være derhjemme.
i efteråret 2010 kunne han ikke klare at komme ud på en arbejdsplads. han sagde dog ja til at
komme i arbejdsprøvning på en gård, men han var der kun 3-4 dage, hvorefter han måtte op-
give det. hun havde aldrig oplevet ham sådan før. han var meget berørt af sin sygdom og
grådlabil, og han sov ikke de sidste nætter under arbejdsprøvningen. kommunen syntes, at
han skulle holde op. han var der kun i 4 dage, men skulle have været der i 14 dage. han be-
sluttede så at gå på efterløn.
                                              - 4 -
hun har udfyldt skemaet om erhvervsevnetab. de havde ikke diskuteret, hvornår a skulle på
efterløn. han ville gerne blive ved på sin arbejdsplads så længe som muligt, idet han var glad
for at være der. i første omgang havde de regnet med, at han ville blive ved til 65 år, men han
havde også sagt, at han gerne ville blive ved noget længere, fordi han var glad for sit arbejde.
han håbede på, at han kunne komme tilbage til sin arbejdsplads. de snakkede frem og tilbage
om, at han var glad for at være der, men han syntes ikke, han magtede at passe sit arbejde
igen. han håbede at kunne blive ved i mange år endnu, også efter 65 år, og han ville tage et år
ad gangen. de snakkede om udfyldelsen af skemaet, og hun skrev også, hvad hun syntes, han
kunne holde til. a kunne ikke holde fokus på, hvad der skulle skrives. han har underskrevet
skemaet. han læste nok lidt af skemaet. han læste det vel igennem og satte så sin underskrift.
procedure
parterne har i det væsentlige gentaget deres anbringender for byretten og har procederet i
overensstemmelse hermed.
landsrettens begrundelse og resultat
a er påført en patientskade, som giver ham krav på erstatning for tab af erhvervsevne, hvis
betingelserne efter erstatningsansvarsloven er opfyldt.
efter erstatningsansvarslovens § 5, stk. 1, udløses krav på erstatning for erhvervsevnetab af en
”varig nedsættelse af skadelidtes evne til at skaffe sig indtægt ved arbejde”. der er ifølge for-
arbejderne tale om et økonomisk kriterium, og det afgørende er således, om skadelidte som
følge af skaden lider et varigt indtægtstab. der skal opstilles en prognose for, hvorledes ska-
delidtes livsforløb ville have været i økonomisk henseende uden den skete forringelse i er-
hvervsevnen. det fremgår i øvrigt af erstatningsansvarslovens § 10, stk. 1, at såvel skadelidte
som skadevolder kan indhente en udtalelse om spørgsmålet om fastsættelsen af erhvervsev-
netabsprocenten fra arbejdsskadestyrelsen.
på baggrund af as egne oplysninger i erhvervsevnetabsskemaet af 30. april 2010 kan det efter
bevisførelsen ikke anses for overvejende sandsynligt, at han – hvis patientskaden ikke var
                                               - 5 -
indtrådt – ville være fortsat på arbejdsmarkedet efter som 65-årig at være blevet berettiget til
folkepension. han modtog erstatning for tabt arbejdsfortjeneste frem til dette tidspunkt og har
derfor ikke lidt et økonomisk tab, der kan begrunde krav på erstatning for erhvervsevnetab i
medfør af erstatningsansvarslovens § 5. bestemmelsen i erstatningsansvarslovens § 9 om ned-
sættelse af en eventuel erstatning kan ikke føre til et andet resultat.
landsretten stadfæster derfor dommen.
efter sagens udfald sammenholdt med parternes påstande skal statskassen betale sagsomkost-
ninger for landsretten til patientskadeankenævnet med 70.000 kr. til udgifter til advokatbi-
stand inkl. moms. landsretten har ved fastsættelsen af beløbet lagt vægt på sagens karakter
samt dens økonomiske værdi og dens omfang.
                                t h i k e n d e s f o r r e t:
byrettens dom stadfæstes.
statskassen skal betale sagens omkostninger for landsretten til patientskadeankenævnet med
70.000 kr.
sagsomkostningerne forrentes efter rentelovens § 8 a.


text:
                      højesterets kendelse
                            afsagt onsdag den 27. juni 2018
sag 31/2018
t
(advokat betina hald engmark)
mod
anklagemyndigheden
i tidligere instanser er afsagt kendelse af østre landsrets 5. afdeling den 13. november 2017.
i påkendelsen har deltaget tre dommere: jens peter christensen, lars hjortnæs og jan schans
christensen.
påstande
kærende, t, har nedlagt påstand om, at østre landsrets kendelse om afvisning af bevisanken
ophæves, og at sagen hjemvises til landsretten til realitetsbehandling, subsidiært at sagen
hjemvises til landsretten til realitetsbehandling som en udmålingsanke.
indkærede, anklagemyndigheden, har nedlagt påstand om stadfæstelse af landsrettens kendel-
se.
sagsfremstilling
t blev den 26. april 2016 ved retten i glostrup idømt 3 års fængsel for særlig grov overtræ-
delse af moms- og skattelovgivningen, jf. straffelovens § 289.
den 3. maj 2016 ankede t dommen med ”en fuldstændig anke, således at påstanden under
landsrettens behandling lyder på frifindelse”. anklagemyndigheden ankede til skærpelse.
                                              - 2 -
ankesagen blev berammet til hovedforhandling i landsretten med begyndelse den 10. marts
2017.
den 9. marts 2017 meddelte ts forsvarer, advokat betina hald engmark, at t var i kosovo og
var syg og derfor forhindret i at møde ved hovedforhandlingens start den 10. marts 2017. for-
svareren fremsendte kopi af en flybillet fra pristina, i kosovo, til københavn samt en engelsk
oversættelse af en lægeerklæring af 9. marts 2017, som t havde fået udstedt af en lokal læge i
kosovo. i lægeerklæringen hedder det bl.a.:
      ”opinion:
      due to poor health condition patient is not capable of travelling. at the examination
      with se, hemogram, glycemia.
      medical rest of 5 days is needed.”
ved retsbog af 10. marts 2017 meddelte landsretten, at det efter en samlet vurdering var til-
strækkeligt dokumenteret, at tiltalte havde lovligt forfald. sagen blev udsat til hovedforhand-
ling den 16. marts 2017.
den 14. marts 2017 meddelte forsvareren, at t fortsat var syg, at sygemeldingen var forlænget
med yderligere 5 dage, og at han derfor ikke var i stand til at rejse til danmark og deltage i
retsmøderne. forsvareren fremsendte kopi af en engelsk oversættelse af en lægeerklæring af
13. marts 2017, som t havde fået udstedt af en lokal læge i kosovo. i lægeerklæringen hedder
det bl.a.:
      ”visit after 5 days with requested analyses.
      because of the abdominal pain also and a frequent diarrhea.
      preferred medical leave for 5 until the next visit.”
ved retsbog af 15. marts 2017 meddelte landsretten, at tiltalte havde dokumenteret at have
lovligt forfald. landsretten bemærkede bl.a., at lægeerklæringen omtalte samme sygdoms-
billede som i den tidligere fremsendte lægeerklæring. hovedforhandlingen blev aflyst med
henblik på at beramme en ny hovedforhandling snarest.
hovedforhandlingen blev senere berammet til at begynde den 7. november 2017.
den 6. november 2017 meddelte forsvareren, advokat betina hald engmark, at t var i dubai
og var syg og ikke kunne flyve til danmark for at deltage i retsmødet den 7. november 2017.
                                                - 3 -
betina hald engmark vedhæftede kopi af en lægeerklæring af 5. november 2017, som t hav-
de fået udfærdiget af en lokal læge i dubai, og som var udfærdiget på engelsk. betina hald
engmark oplyste endvidere, at t havde arbejde i dubai i hele november måned, og at dette
ansættelsesforhold blev indgået, før han havde fået forkyndt mødetidspunkterne i landsretten.
betina hald engmark vedhæftede kopi af en ansættelseskontrakt af 2. august 2017 og en be-
kræftelse på køb af en flyrejse fra dubai til københavn den 6. november 2017.
i lægeerklæringen af 5. november 2017 hedder det bl.a.:
       ”this is to certify that the above patient visited saudi german hospital on 05-
       nov-2017. the approved sick leave is from 05-nov-2017 upto 07-nov-2017.
       the patient is unfit to work till 07-nov-2017.
       …
       diagnosis:
       …
       diarrhea and gastroenteritis of presumed infectious origin”
den 13. november 2017 fremsendte advokat betina hald engmark en supplerende lægeerklæ-
ring af 9. november 2017, som var udarbejdet af den samme læge i dubai. heri hedder det
bl.a.:
       ”to whom it may concern
       patient presented to opd on 05/11/2017 with complaint of diarrhea 10 times from last
       night and abdominal pain after eating seafood.
       physical examination
       mild abdominal tenderness
       final diagnosis
       a09 – infectious gastroenteritis and colitis, unspecified
       lab tests
      smear wet mount for infectious agents
      suspect studies, antimicro. agar dil method per agent
      aerobic culture, stool, with isolation & preliminary exam
       medication recommended/advised
   1. buscopan [10 mg] tablets (20’s, blister pack) dosage : 1 tab, frequen-
       cy : as directed, route : by mouth or orally, duration : 5 days, dispense : 5, strength :
       mg
                                                  - 4 -
   2. prolyte ors sachets orange flavourcpowder (sachet10’s)
        dosage : 1 sachet, frequency : as directed, route : by mouth or orally, duration : 5
        days, dispense : 5, strength : each
   3. flagyl [400 mg]tablets (14’s, blister pack) dosage : 1 tab, frequency :
        three times daily, route : by mouth or orally, duration : 7 days, dispense : 21,
        strength : mg
        …”
anklagemyndigheden påstod tiltaltes anke afvist i medfør af retsplejelovens § 920, stk. 2.
ifølge retsbog af 13. november 2017 ville anklagemyndigheden frafalde kontraanken, hvis
tiltaltes anke blev afvist. advokat betina hald engmark anmodede om, at sagen blev udsat på
berammelse af ny hovedforhandling.
østre landsret afviste anken med bl.a. følgende begrundelse:
        ”landsretten finder, at tiltalte hverken ved den oprindeligt indsendte lægeerklæring eller
        ved de supplerende oplysninger har dokumenteret, at han har haft lovligt forfald i for-
        bindelse med sin udeblivelse fra hovedforhandlingen den 7. november 2017. landsret-
        ten har herved lagt vægt på navnlig, at lægen ikke har forholdt sig til, om tiltaltes syg-
        dom var til hinder for hans rejse til danmark og deltagelse i hovedforhandlingen, men
        alene til om tiltalte har været for syg til at arbejde.
        på den baggrund, og da sagen ikke med nytte kan behandles, uden at tiltalte er til stede,
        og idet anklagemyndigheden har oplyst at ville frafalde sin kontraanke…”
anbringender
t har anført navnlig, at han har behov for at få vurderet sin straffesag af landsretten, da han i
byretten blev idømt en langvarig straf på et spinkelt grundlag.
landsretten fandt, at de to lægeerklæringer fra marts 2017, som også blev udfærdiget i udlan-
det, var tilstrækkelig dokumentation for lovligt forfald. lægeerklæringen fra november 2017
kan og bør derfor også være tilstrækkelig til at dokumentere lovligt forfald.
det fremgår tydeligt af den senest fremlagte lægeerklæring og af den supplerende erklæring,
at han blev undersøgt personligt, hvem der undersøgte ham, hvilken behandling han skulle
have, og at han havde en sygdom, der helt åbenbart hindrede ham i at flyve til danmark. en
mavesygdom med diarré medfører, at man ikke kan flyve, og det var derfor overflødigt, hvis
lægen skulle tilføje, at han var for syg til at flyve til danmark.
                                               - 5 -
han havde indgået en kontrakt vedrørende arbejde i dubai for hele november 2017, men blev
først efter indgåelsen af denne kontrakt bekendt med tidspunktet for berammelsen. han kunne
derfor allerede af den grund have lovligt forfald, men valgte alligevel at aftale med sin ar-
bejdsgiver, at han kunne møde i landsretten, og han købte tillige en flybillet til danmark.
det bør ikke komme ham til skade, at lægen i dubai ikke anvendte den danske standardfor-
mular til udfærdigelse af lægeattester. denne standardformular er udarbejdet på baggrund af
en aftale mellem domstolsstyrelsen og lægeforeningens attestudvalg, og den er udfærdiget
på dansk, så lægen ville ikke vide, hvad hun krydsede af, eller hvad hun skrev under på.
selv om højesteret stadfæster landsrettens kendelse, bør sagen hjemvises til landsretten, da
anken til frifindelse må anses for også at indebære en anke til formildelse, og en sådan formil-
delsesanke kan ikke afvises efter retsplejelovens § 920, stk. 2. selv om der kun er anket til
frifindelse, ville der ved hovedforhandlingens begyndelse være blevet nedlagt en subsidiær
påstand om formildelse.
anklagemyndigheden har anført navnlig, at t ikke har dokumenteret, at han havde lovligt
forfald under hovedforhandlingen den 7. november 2017.
de lægeerklæringer, han har fremlagt, indeholder ikke tilstrækkelig dokumentation for, at han
ikke var i stand til at rejse til danmark og deltage i hovedforhandlingen. det fremgår bl.a. af
lægeerklæringen af 5. november 2017, at han var for syg til at arbejde frem til den 7. novem-
ber 2017, men det fremgår ikke heraf eller af den supplerende erklæring af 9. november 2017,
om han derefter fortsat havde et maveonde, og i givet fald, hvor længe dette ville forhindre
ham i at møde op i retten.
bedømmelsen af en lægeerklæring bør være den samme, uanset hvilket land lægeerklæringen
er udstedt i.
ts tilstedeværelse i sagen var nødvendig, bl.a. som følge af, at forsvareren under retsmødet
den 7. november 2017 anmodede om udsættelse af sagen med henblik på yderligere bevisfø-
relse.
                                                - 6 -
anken omhandler beviserne for hans skyld, da han har anket til frifindelse. der er ikke ned-
lagt en subsidiær påstand om formildelse, og anklagemyndigheden har frafaldet sin skærpel-
sespåstand, hvis anken afvises. der er derfor ikke grundlag for at hjemvise sagen til landsret-
ten til behandling som en udmålingsanke.
højesterets begrundelse og resultat
sagen angår, om landsretten med rette har afvist ts anke i medfør af retsplejelovens § 920,
stk. 2, hvorefter retten i tilfælde, hvor en dom er anket af tiltalte, og hvor anken omfatter be-
visbedømmelsen, kan afvise tiltaltes anke, hvis tiltalte udebliver uden oplyst lovligt forfald,
og retten finder, at sagen ikke med nytte kan behandles, uden at tiltalte er til stede.
på grundlag af de lægeerklæringer, som t fremsendte til landsretten i forbindelse med rets-
mødet, der var berammet til den 7. november 2017, må det lægges til grund, at t den 5. no-
vember var blevet diagnosticeret med bl.a. diarré, som skulle behandles med tre forskellige
præparater i 5-7 dage, og som ville gøre ham uarbejdsdygtig i et par dage. på denne baggrund
og efter sagens øvrige oplysninger finder højesteret, at t har godtgjort, at han havde lovligt
forfald ved retsmødet den 7. november.
højesteret tager herefter ts påstand til følge, således at landsrettens kendelse om afvisning af
anken ophæves og sagen hjemvises til landsretten til fortsat realitetsbehandling.
                                         thi bestemmes:
landsrettens kendelse af 13. november 2017 ophæves og sagen hjemvises til landsretten til
fortsat realitetsbehandling.
statskassen skal betale kæresagens omkostninger.


text:
                              højesterets dom
                           afsagt mandag den 3. marts 2014
sag 170/2012
(1. afdeling)
a
(advokat christian falk hansen)
mod
skatteministeriet
(kammeradvokaten ved advokat steffen sværke)
i tidligere instanser er afsagt dom af retten i helsingør den 10. november 2010 og af østre
landsrets 15. afdeling den 19. januar 2012.
i pådømmelsen har deltaget fem dommere: poul søgaard, poul dahl jensen, vibeke rønne,
lars hjortnæs og jan schans christensen.
påstande
parterne har gentaget deres påstande.
retsgrundlaget
i ejendomsavancebeskatningslovens §§ 1, 4 og 5 hedder det bl.a.:
       ”§ 1. fortjeneste ved afståelse af fast ejendom medregnes til den skattepligtige indkomst
       efter reglerne i denne lov.
       …
       § 4. fortjeneste ved afståelse af fast ejendom opgøres som forskellen mellem på den ene
       side afståelsessummen omregnet efter stk. 4 og på den anden side anskaffelsessummen
       opgjort efter stk. 2 eller stk. 3 og reguleret efter § 5 eller § 5 a, jf. dog stk. 10.
       stk. 2. anskaffelsessummen omregnes til kontantværdi, der beregnes ved, at den kon-
       tante del af anskaffelsessummen lægges sammen med kursværdien af ejendommens
       gældsposter på anskaffelsestidspunktet.
       …
                                                - 2 -
       § 5.
       …
       stk.4. anskaffelsessummen nedsættes i afståelsesåret på samme ejendom med
       1)     foretagne afskrivninger, herunder forskudsafskrivninger efter afskrivningsloven,
              fradragsbeløb efter afskrivningslovens § 24, stk. 5, 1. og 2. pkt., og forlods af-
              skrivninger efter etableringskontoloven eller investeringsfondsloven på bygninger
              og installationer, såfremt de nævnte afskrivninger m.v. ikke er beskattet som gen-
              vundne afskrivninger,
       2)     foretagne afskrivninger, herunder forskudsafskrivninger efter afskrivningsloven,
              fradragsbeløb efter afskrivningslovens § 24, stk. 5, 1. og 2. pkt., og forlods af-
              skrivninger efter etableringskontoloven eller investeringsfondsloven, og værdifor-
              ringelser fradraget efter afskrivningslovens § 23, på nedrevne bygninger og instal-
              lationer samt nedrivningsfradrag efter afskrivningslovens § 22,
       3)     tab efter afskrivningslovens § 21 og værdiforringelser fradraget efter afskriv-
              ningslovens § 23, der ikke er omfattet af nr. 2,
       4)     beløb, som er fradraget ved opgørelsen af den skattepligtige indkomst som værdi-
              forringelse af ejendommen som følge af udnyttelse af forekomster af grus, ler og
              kalk m.v. på ejendommen, jf. afskrivningslovens § 38, eller som følge af nedgang
              i jordens landbrugsmæssige værdi ved den nævnte udnyttelse,
       5)     udgifter afskrevet efter afskrivningslovens § 27, og
       6)     vederlag, der modtages for afståelsen af en mælkekvote.
       …”
i forarbejderne til ejendomsavancebeskatningslovens § 1 hedder det bl.a. (folketingstidende
1981-82, tillæg a, sp. 4795-4797):
       ”til § 1
       …
       i forslaget til ændring af afskrivningsloven er der foreslået ændrede regler om opgørel-
       sen af de genvundne afskrivninger, der beskattes efter lov om særlig indkomstskat § 2,
       nr. 2. der er peget på, at opgørelsesprincipperne i afskrivningsforslaget i visse tilfælde
       ikke harmonerer med de gældende regler om opgørelsen af fortjeneste, der skal beskat-
       tes efter § 2, nr. 13 …
       der peges endvidere på, at de gældende regler om avanceopgørelse ved salg af fast
       ejendom påtænkes ændret, så den pristalsregulerede anskaffelsessum også danner
       grundlag for beskatningen af den del af fortjenesten, der efter de gældende regler be-
       skattes efter § 2, nr. 13, i lov om særlig indkomstskat, og at der, såfremt der tages ud-
       gangspunkt i samme beløb, ikke vil ske nogen dobbeltbeskatning.
       i det nu foreliggende forslag om beskatning af fortjeneste ved afståelse af fast ejendom,
       tages der - ligesom i afskrivningsforslaget - udgangspunkt i en anskaffelsessum, der er
       omregnet til kontantværdi. herefter vil opgørelsesprincipperne efter afskrivningsforsla-
       get og efter dette lovforslag harmonere med hinanden.”
                                               - 3 -
bestemmelsen i lovens § 5, stk. 4, blev affattet ved lov nr. 434 af 26. juni 1998 om ændring af
forskellige skattelove. i bemærkningerne til lovforslaget hedder det bl.a. (folketingstidende
1997-98, tillæg a, s. 2563-2564 og s. 2566-2567):
      ”lovforslaget skal således ses i sammenhæng med det samtidig hermed fremsatte for-
      slag til lov om skattemæssige afskrivninger (afskrivningsloven), hvor der foreslås en
      generel revision af afskrivningsloven og herunder overflytning af en række afskriv-
      ningsregler fra ligningsloven til afskrivningsloven.
      …
      det foreslås endvidere i ejendomsavancebeskatningsloven, at der indføres et generelt
      princip om, at anskaffelsessummen efter ejendomsavancebeskatningsloven nedsættes i
      takt med, at en del af anskaffelsessummen allerede er fratrukket ved opgørelsen af den
      almindelige indkomst. det være sig i form af ikke-genvundne afskrivninger,
      tabsfradrag, nedrivningsfradrag, samt fradrag for værdiforringelse ved udnyttelse af
      jordforekomster m.v.
      formålet med denne ændring er at forhindre, at der opnås fradrag for den samme ud-
      gift/værdiforringelse to gange. ændringen skal også ses i sammenhæng med, at der efter
      det samtidig hermed fremsatte forslag til lov om skattemæssige afskrivninger (afskriv-
      ningsloven) foreslås indførelse af tabsfradrag. uden den foreslåede ændring ville der
      være mulighed for at fradrage det samme tab to gange.
      …
      formålet med ændringerne er at indføre samme beskatningsniveau, uanset hvor længe
      den afståede ejendom har været i den pågældende ejers besiddelse. herved opnås, at
      køb og salg af fast ejendom kan gennemføres under hensyntagen til markedsforholdene
      og på det for ejeren mest hensigtsmæssige tidspunkt, uden at det er nødvendigt at skele
      til skattemæssige forhold. ved de foreslåede ændringer opnås endvidere en større grad
      af tilnærmelse mellem reglerne for beskatning af genvundne afskrivninger og reglerne
      for beskatning af ejendomsavancer.
       …
      til nr. 8
      som anført i de almindelige bemærkninger foreslås det at indføre et generelt og over-
      ordnet princip om, at anskaffelsessummen for en fast ejendom i afståelsesåret skal ned-
      sættes med de af skatteyderen efter afskrivningsloven foretagne fradrag for afskrivnin-
      ger (der ikke beskattes som genvundne afskrivninger), nedrivningsfradrag, tabsfradrag
      m.v. på ejendommen.
      dermed sikres, at den værdiforringelse, som eksempelvis afskrivninger m.v. er udtryk
      for - og som skatteyderen allerede ved den almindelige indkomstopgørelse er givet fra-
      drag for - ikke påvirker avanceopgørelsen efter ejendomsavancebeskatningsloven.
      fastsættelsen af dette princip skal også ses i sammenhæng med, at forslaget til den nye
      afskrivningslov som nævnt indeholder forslag om, at der skal være adgang til at fra-
      trække tab ved opgørelse af den skattepligtige indkomst, når afskrivningsberettigede
      bygninger og installationer sælges til et beløb, der er lavere end den nedskrevne værdi.
      tabet efter ejendomsavancebeskatningsloven opgøres som forskellen mellem købe-
      summen og salgssummen, og tabet efter afskrivningsloven opgøres som forskellen
      mellem den nedskrevne værdi og salgssummen. hvis der foreligger et tab på en afskriv-
      ningsberettiget bygning m.v., vil der tillige foreligge et skattemæssigt tab efter ejen-
      domsavancebeskatningslovens regler, og der vil i et eller andet omfang være tale om det
      samme tab. nedsættelsen af anskaffelsessummen efter ejendomsavancebeskatningslo-
                                             - 4 -
     ven med ikke genvundne afskrivninger, tabsfradrag m.v. har således bl.a. den virkning,
     at der ikke gives fradrag to gange for det samme tab.”
i skats meddelelse gengivet i tfs 2008,744 hedder det bl.a.:
     ”opgørelse af afskrivningsgrundlaget for investorer i anpartsprojekter
     …
     10. køb af brugte anparter
     ved ”brugte anparter” forstås i dette afsnit, anparter, der købes af en investor efter at
     have været ejet af en anden ekstern investor. ved at lade det indgå i definitionen, at der
     skal være tale om anparter, der købes fra en ekstern investor, afgrænses begrebet såle-
     des, at der ikke er tale om køb af brugte anparter, når en investor køber anparter i et
     kommanditselskab, hvori udbyder selv ejer anparterne.
     …
     … skat administrerer reglerne således, at køber af en brugt anpart kan afskrive på
     hele det beløb, der udgør den aftalte anskaffelsessum for anparten. dette kan forklares
     med, at etableringsomkostningerne én gang for alle er blevet betalt af den oprindelige
     investor. efterfølgende erhververe køber en anpart i en igangværende virksomhed og
     skal derfor ikke afholde etableringsomkostninger. skat har ikke kendskab til afgørel-
     ser, hvor skattemyndighederne har nægtet investorer, der har købt brugte anparter, fuldt
     ud at afskrive på den aftalte købesum.”
den praksis, som er beskrevet i meddelelsen gengivet i tfs 2008,744, er ændret ved skats
meddelelse gengivet i tfs 2009, 542, hvori er anført bl.a.:
     ”opgørelse af afskrivningsgrundlaget for investorer i anpartsprojekter ii – styresignal
     …
     2. ændring af praksis vedrørende ”brugte anparter”
     …
     i stedet for at have fokus på overdrageren af anparterne (om det er en tidligere ekstern
     investor eller ikke) forekommer det efter skats opfattelse bedre stemmede med reg-
     lerne i afskrivningsloven og ejendomsavancebeskatningsloven – og giver tillige større
     sikkerhed for rimelige og fornuftige resultater samt sammenhæng og konsekvens i prak-
     sis – hvis fokus rettes mod spørgsmålet om, hvad betalingen egentlig dækker over.
     hvad har investor reelt betalt for? i det omfang, der i realiteten betales for værdien af
     den overordnende strukturering og tilrettelæggelse af investeringsprojektet, bør situatio-
     nen bedømmes i overensstemmelse hermed. så er der tale om betaling for at indtræde i
     en igangværende, veltilrettelagt ejendomsudlejningsvirksomhed – og dermed en etable-
     ringsudgift. det gælder, uanset om køberen er investor nr. 1, 2, 3 eller 4 i rækken.
     denne del af betalingen bør derfor ikke bedømmes som vederlag for ejendommen eller
     for de afskrivningsberettigede bygninger og installationer.”
                                               - 5 -
højesterets begrundelse og resultat
efter ejendomsavancebeskatningsloven opgøres den skattepligtige fortjeneste ved afståelse af
fast ejendom som forskellen mellem afståelsessummen og anskaffelsessummen, opgjort i
overensstemmelse med bestemmelserne i loven, jf. § 1 og § 4.
spørgsmålet i sagen er, om det projektudbyderhonorar, som k/s lewisham har betalt til
dansk ejendoms investering a/s, skal indgå i anskaffelsessummen for kommanditselskabets
ejendom ved opgørelsen af as avance i medfør af ejendomsavancebeskatningslovens § 4 efter
kommanditselskabets salg af ejendommen i indkomståret 2003.
for så vidt angår opgørelsen af anskaffelsessummen efter afskrivningsloven har højesteret
fastslået, at der – udover købesummen – alene kan medtages udgifter, som kan henføres til
berigtigelsen og gennemførelsen af selve ejendomskøbet. angår udgiften f.eks. den overord-
nede strukturering og tilrettelæggelse af et investeringsprojekt, kan den derimod ikke indgå i
anskaffelsessummen og dermed i afskrivningsgrundlaget, jf. bl.a. højesterets dom af 25. no-
vember 2008 (ufr 2009 s. 449).
højesteret finder, at der ikke er holdepunkter for at anlægge en anden bedømmelse af, hvad
der indgår i anskaffelsessummen efter ejendomsavancebeskatningsloven end af, hvad der ind-
går efter afskrivningsloven.
a købte sig ind i k/s lewisham, som havde erhvervet den faste ejendom. som følge af sin
indtræden som kommanditist påtog han sig bl.a. at tage del i udgifterne til gennemførelsen og
berigtigelsen af ejendomskøbet, og han påtog sig at tage del i udgiften til honorar til dansk
ejendoms investering for udvikling og udbud af investeringsprojektet. højesteret lægger til
grund, at honoraret til dansk ejendoms investering ikke kan henføres til berigtigelsen og
gennemførelsen af selve ejendomskøbet, og tiltræder herefter, at honoraret dermed heller ikke
kan indgå i anskaffelsessummen ved avanceopgørelsen efter ejendoms-
avancebeskatningslovens § 4.
                                               - 6 -
a erhvervede ikke sine anparter fra en ekstern investor i kommanditselskabet og er derfor
ikke omfattet af skattemyndighedernes dagældende praksis vedrørende ”brugte anparter”, jf.
pkt. 10 i meddelelsen i tfs 2008,744.
højesteret stadfæster herefter dommen.
                                     thi kendes for ret:
landsrettens dom stadfæstes.
i sagsomkostninger for højesteret skal a betale 40.000 kr. til skatteministeriet.
de idømte sagsomkostningsbeløb skal betales inden 14 dage efter denne højesteretsdoms af-
sigelse og forrentes efter rentelovens § 8 a.