text:
                             højesterets dom
                         afsagt torsdag den 28. januar 2016
sag 142/2014
(2. afdeling)
taewoong inc.
(advokat michael clemmensen)
mod
ah industries a/s
(advokat jakob b. sørensen)
i tidligere instans er afsagt dom af vestre landsrets 9. afdeling den 4. juni 2014.
i pådømmelsen har deltaget ni dommere: lene pagter kristensen, niels grubbe, marianne
højgaard pedersen, poul dahl jensen, vibeke rønne, michael rekling, lars hjortnæs, kurt
rasmussen og lars apostoli.
påstande
appellanten, taewoong inc., har gentaget sin påstand.
indstævnte, ah industries a/s, har påstået stadfæstelse.
retsgrundlag
voldgiftsloven indeholder bl.a. følgende bestemmelser:
       ”§ 4. domstolene har ingen kompetence i tvister, som skal afgøres ved voldgift, ud
       over, hvad der følger af denne lov.
       § 18. parterne skal behandles lige, og hver part skal have fuld lejlighed til at fremføre
       sin sag.
                                                  - 2 -
       § 19. parterne kan aftale, hvilken fremgangsmåde voldgiftsretten skal følge under be-
       handlingen af voldgiftssagen.
       stk. 2. i mangel af en sådan aftale kan voldgiftsretten behandle voldgiftssagen på den
       måde, som voldgiftsretten finder hensigtsmæssig. voldgiftsretten kan bl.a. bestemme,
       hvilke beviser der kan føres, og hvilke faktiske omstændigheder, der skal lægges til
       grund for sagens pådømmelse.
       § 28…
       stk. 3. voldgiftsretten afgør kun tvisten efter billighed, hvis parterne udtrykkeligt har
       bemyndiget voldgiftsretten hertil.
       § 37. en voldgiftskendelse kan kun tilsidesættes af domstolene som ugyldig efter reg-
       lerne i stk. 2-4…
       stk. 2. en voldgiftskendelse kan kun tilsidesættes, såfremt
            1)    den part, der anmoder om tilsidesættelse, godtgør,
                 a) at en af parterne i voldgiftsaftalen manglede retlig handleevne efter loven i
                 det land, hvori denne havde bopæl ved aftalens indgåelse, eller at voldgiftsaf-
                 talen er ugyldig efter den lov, som parterne har vedtaget for den, eller i mangel
                 af en sådan vedtagelse efter dansk ret,
                  b) at den part, der anmoder om tilsidesættelse, ikke fik behørig meddelelse om
                 udpegningen af en voldgiftsdommer eller om voldgiftssagens behandling eller
                 af andre grunde var ude af stand til at fremføre sin sag,
                 c) at voldgiftskendelsen behandler en tvist, der ikke er omfattet af voldgiftsaf-
                 talen, eller afgør spørgsmål, som falder uden for voldgiftsaftalen, eller
                 d) at voldgiftsrettens sammensætning eller voldgiftssagens behandling ikke var
                 i overensstemmelse med parternes aftale eller med denne lov, eller
           2)    retten finder,
                 a) at tvisten efter sin art ikke kan afgøres ved voldgift, eller
                 b) at voldgiftskendelsen er åbenbart uforenelig med landets retsorden.”
forslaget til voldgiftsloven blev fremsat den 16. marts 2005. af de almindelige bemærkninger
til lovforslaget fremgår bl.a. (folketingstidende 2004-05, tillæg a, lovforslag nr. l 127, s.
5254-5285):
                                         - 3 -
”1. formål og baggrund
…
en ny, moderne dansk voldgiftslov forventes bl.a. at kunne bidrage til, at danmark bli-
ver et mere attraktivt forum for international voldgift til gavn for dansk erhvervsliv. det
er derfor vigtigt, at den nye voldgiftslov følger nuværende internationale standarder.
lovforslaget er på denne baggrund udformet med udgangspunkt i fn’s kommission om
handelsrets (uncitral’s) modellov om international handelsvoldgift fra 1985, der
har dannet grundlag for national lovgivning om voldgift i et stort antal lande, herunder
norge og sverige.
…
1.2. i foråret 2003 modtog justitsministeriet fra advokatrådet en redegørelse om vold-
giftsreglerne med forslag til en reform af voldgiftsloven.
…
justitsministeriet anmodede i januar 2004 retsplejerådet om en udtalelse om advokat-
rådets redegørelse om en reform af voldgiftsloven.
retsplejerådet afgav i august 2004 en udtalelse om advokatrådets redegørelse. …
lovforslaget bygger som nævnt på uncitral’s modellov om international handels-
voldgift og er desuden udarbejdet under hensyntagen til advokatrådets redegørelse og
retsplejerådets udtalelse om advokatrådets redegørelse.
…
2. gældende ret
…
2.2. voldgiftslovens regler
…
2.2.6. voldgiftskendelsens ugyldighed
…
2.2.6.4. såfremt en voldgiftskendelse helt eller delvis strider mod ufravigelige rets-
grundsætninger, er den ugyldig, jf. voldgiftslovens § 7, nr. 4. ifølge bestemmelsens for-
arbejder giver reglen mulighed for at tilsidesætte en kendelse, der indeholder en uanta-
gelig tilsidesættelse af fundamentale retsgrundsætninger. reglen omfatter ikke tilside-
sættelse af enhver ufravigelig (præceptiv) regel i dansk ret, men alene tilsidesættelse af
grundlæggende retsprincipper (ordre public).
…
5. lovforslagets udformning
…
5.12. tilsidesættelse af voldgiftskendelsen
5.12.1. det anføres i advokatrådets redegørelse, at den gældende voldgiftslovs § 7 om
voldgiftskendelsens ugyldighed i hovedtræk bør videreføres, men at arbejdsgruppen
finder det nødvendigt at ændre på tre forhold.
for det første er det uafklaret, om voldgiftslovens § 7 er udtømmende. dette giver efter
arbejdsgruppens vurdering en uheldig retsstilling, fordi parterne i værste fald ikke kan
indrette sig efter voldgiftskendelsens indhold, selv om voldgiftskendelsen eller vold-
                                                 - 4 -
      giftsrettens sagsbehandling ikke strider mod de ugyldighedsgrunde, som fremgår af
      voldgiftslovens § 7. efter arbejdsgruppens opfattelse er det afgørende, at en voldgiftslov
      udtømmende angiver ugyldighedsgrundene.
      for det andet svarer ugyldighedsgrundene og den valgte systematik i voldgiftslovens §
      7 ikke fuldt ud til uncitral-modellovens art. 34 og new york-konventionens art. v.
      efter arbejdsgruppens vurdering vil det være hensigtsmæssigt, at der på samme måde
      som i modelloven sondres mellem ugyldighedsgrunde, som kan prøves af domstolene af
      egen drift, og ugyldighedsgrunde, som kun prøves, såfremt en part påberåber sig de på-
      gældende grunde. endvidere vil det være hensigtsmæssigt, at ugyldighedsgrundene
      fuldt ud svarer til de internationalt anerkendte ugyldighedsgrunde i modelloven.
      …
      5.12.3. justitsministeriet er enig i, at voldgiftslovens regler om tilsidesættelse af danske
      voldgiftskendelser som ugyldige bør udformes på baggrund af uncitral's modellov.
      voldgiftslovens opregning af ugyldighedsgrunde bør således være udtømmende, og
      ugyldighedsgrundene bør i form og indhold svare til de ugyldighedsgrunde, som er
      medtaget i modelloven. disse ugyldighedsgrunde svarer også til de grunde til at nægte
      at anerkende eller fuldbyrde udenlandske voldgiftskendelser, som findes i new york-
      konventionen, og der bliver derfor også harmoni mellem danske voldgiftskendelsers
      gyldighed og deres anerkendelse og fuldbyrdelse i andre stater, som har tiltrådt new
      york-konventionen.”
i lovforslagets bemærkninger til § 37 hedder det bl.a. (anf.st. s. 5324-5326):
      ”til § 37
      bestemmelsen angår tilsidesættelse af danske voldgiftskendelser som ugyldige. be-
      stemmelsen svarer indholdsmæssigt til modellovens art. 34.
      …
      bestemmelsen kan ikke fraviges ved aftale.
      stk. 1 fastslår, at en voldgiftskendelse kun kan tilsidesættes af domstolene som ugyldig
      efter reglerne i stk. 2-4. de foreslåede regler herom er således udtømmende. det kan i
      den forbindelse særligt fremhæves, at domstolene ikke kan foretage en materiel revision
      af voldgiftskendelsen. domstolene kan således ikke tilsidesætte en voldgiftskendelse
      under henvisning til, at voldgiftsretten har anvendt retsreglerne forkert eller har fejlbe-
      dømt sagens faktiske omstændigheder. fra dette såkaldte materielle revisionsforbud må
      dog undtages de ekstraordinære tilfælde, hvor der foreligger så overordentlig grave-
      rende fejl fra voldgiftsrettens side, at voldgiftskendelsen er åbenbart uforenelig med
      landets retsorden (ordre public), jf. stk. 2, nr. 2, litra b.
      …
      stk. 2 opregner de enkelte ugyldighedsgrunde. opregningen er som nævnt udtømmende.
      opregningen er identisk med modellovens tilsvarende opregning af ugyldighedsgrunde
      og svarer desuden nøje til de foreslåede nægtelsesgrunde for anerkendelse og fuldbyr-
                                         - 5 -
delse af voldgiftskendelser, jf. § 39, der igen bygger på new york-konventionens art.
v, jf. herom pkt. 3.1.2.4 i lovforslagets almindelige bemærkninger.
nr. 1 opregner de ugyldighedsgrunde, som er undergivet parternes fri rådighed (dispo-
sitive ugyldighedsgrunde). disse ugyldighedsgrunde kan kun bringes i anvendelse af
domstolene efter anmodning fra en part, og bevisbyrden for, at en sådan ugyldigheds-
grund foreligger, påhviler den part, der anmoder om, at voldgiftskendelsen tilsidesættes.
…
litra b angår tilfælde, hvor den part, der anmoder om tilsidesættelse af voldgiftskendel-
sen, ikke fik behørig meddelelse om udpegningen af en voldgiftsdommer eller om vold-
giftssagens behandling eller af andre grunde var ude af stand til at fremføre sin sag.
litra b omfatter navnlig tilsidesættelse af fundamentale retsplejeprincipper om adgang
til at gøre sig bekendt med processtoffet i sagen (partsoffentlighed) og til at svare på de
påstande og anbringender, som modparten fremfører (kontradiktion). er voldgiftsken-
delsen afsagt uden iagttagelse af disse fundamentale retsplejeprincipper, kan den tilside-
sættes som ugyldig.
det afgørende er, om voldgiftskendelsen er afsagt, uden at den part, der anmoder om til-
sidesættelse af voldgiftskendelsen, havde behørig adgang til at fremføre sin sag. selv
om der under voldgiftssagens behandling måtte være begået fejl i relation til at under-
rette en part om en mundtlig forhandling eller om det skriftlige materiale i sagen, kan
voldgiftskendelsen ikke tilsidesættes, hvis parten efterfølgende har modtaget behøring
underretning og fået adgang til at fremføre sin sag, før voldgiftskendelsen blev afsagt.
…
litra d angår voldgiftsrettens sammensætning og voldgiftssagens behandling. litra d
indebærer, at voldgiftskendelsen kan tilsidesættes, hvis voldgiftsrettens sammensætning
eller voldgiftssagens behandling ikke var i overensstemmelse med parternes aftale eller
med voldgiftsloven.
…
voldgiftslovens regler om voldgiftsrettens sagsbehandling, jf. kapitel 5, er som ud-
gangspunkt deklaratoriske. reglen i § 18 om ligebehandling af parterne og om adgang
til at fremføre sin sag er dog præceptiv. med hensyn til parternes adgang til at fremføre
deres sag kan der henvises til bemærkningerne til litra b ovenfor. med hensyn til ligebe-
handling gælder, at hvis parterne i strid med § 18 ikke blev behandlet lige under vold-
giftssagen, kan voldgiftskendelsen tilsidesættes som ugyldig. der må i den forbindelse
anlægges en helhedsvurdering af hele voldgiftssagen.
…
nr. 2 opregner de ugyldighedsgrunde, der ikke er undergivet parternes fri rådighed (in-
dispositive ugyldighedsgrunde), og som retten kan anvende af egen drift.
…
litra b angår tilfælde, hvor voldgiftskendelsen er åbenbart uforenelig med landets rets-
orden (ordre public). der er tale om en snæver undtagelse. foreligger der imidlertid
åbenbar modstrid med ordre public, og er der anlagt retssag om tilsidesættelse af vold-
giftskendelsen inden for fristen efter stk. 4, kan voldgiftskendelsen tilsidesættes som
                                                   - 6 -
      ugyldig. det gælder, uanset om den part, der har anlagt retssag om tilsidesættelse af
      voldgiftskendelsen har påberåbt sig ordre public.”
spørgsmålet om tilsidesættelse af en voldgiftskendelse som ugyldig på grund af modstrid med
ordre public med henvisning til, at kendelsen ikke er i overensstemmelse med eu-konkurren-
ceretten, har bl.a. foreligget til prøvelse i sagen, der blev afgjort ved eu-domstolens dom af
1. juni 1999 i sagen c-126/97 (eco swiss). i dommen hedder det bl.a.:
      ”31. med det andet spørgsmål, som skal behandles først, spørger den forelæggende ret
      nærmere bestemt, om en national ret, der har fået forelagt en begæring om ophævelse af
      en voldgiftskendelse, skal tage denne til følge, når den finder, at denne kendelse faktisk
      strider mod traktatens artikel 85, selv om begæringen efter de gældende processuelle
      regler kun skal tages til følge i nogle få bestemte tilfælde, f.eks. når der er tale om
      uoverensstemmelse med ufravigelige retsgrundsætninger, hvad der i almindelighed ikke
      efter de gældende nationale retsregler er tilfældet, blot fordi et i national ret gældende
      konkurrenceretligt forbud ikke finder anvendelse på grund af indholdet eller fuldbyrdel-
      sen af en voldgiftskendelse.
      …
      35. det skal dernæst bemærkes, at de krav, der bunder i en effektiv voldgiftsprocedure,
      kan begrunde, at efterprøvelsen af voldgiftskendelser får en begrænset karakter, og at en
      kendelse kun kan ophæves eller dens anerkendelse afvises i ekstraordinære tilfælde.
      36. artikel 81 ef udgør imidlertid efter ef-traktatens artikel 3, litra g) [nu ændret til
      artikel 3, stk. 1, litra g), ef] en grundlæggende bestemmelse, der er nødvendig for udfø-
      relsen af de opgaver, som er blevet overdraget til fællesskabet, og navnlig for det indre
      markeds funktion. betydningen af denne bestemmelse har foranlediget traktatens op-
      havsmænd til udtrykkelig i andet stykke i artikel 81 ef at fastsætte, at de aftaler eller
      vedtagelser, som er forbudt i medfør af denne artikel, er uden retsvirkning.
      37. heraf følger, at en national ret i det omfang, den efter nationale procesretlige regler
      skal efterkomme en begæring om ophævelse af en voldgiftskendelse, der støttes på, at
      nationale ufravigelige retsgrundsætninger er overtrådt, også skal efterkomme en sådan
      begæring om ophævelse, når den støttes på, at forbuddet i artikel 81, stk. 1, ef, er over-
      trådt.
      38. det rokker ikke ved gyldigheden af dette resultat, at new york-konventionen af 10.
      juni 1958 om anerkendelse og fuldbyrdelse af udenlandske voldgiftskendelser, som er
      ratificeret af samtlige medlemsstater, bestemmer, at kun visse mangler – nemlig at ken-
      delsen vedrører en tvist eller indeholder afgørelser af spørgsmål, som ikke er omfattet af
      voldgiftsaftalen, at kendelsen ikke er blevet bindende for parterne, eller at dens aner-
      kendelse eller fuldbyrdelse er i strid med ufravigelige retsgrundsætninger i det land,
      hvor der er fremsat begæring om dens anerkendelse eller fuldbyrdelse [artikel 5, stk. 1,
      litra c) og e), og artikel 5, stk. 2, litra b), i new york-konventionen] – kan begrunde et
      afslag på anerkendelse eller fuldbyrdelse af en voldgiftskendelse.
                                                 - 7 -
      39. artikel 81 ef kan således af de i præmis 36 i nærværende dom nævnte grunde anses
      for en ordre public-bestemmelse i nævnte konventions forstand.
      …
      41. det andet spørgsmål skal herefter besvares med, at en national ret, for hvilken der er
      fremsat begæring om ophævelse af en voldgiftskendelse, skal tage denne begæring til
      følge, når kendelsen efter dens opfattelse faktisk er i strid med artikel 81 ef, såfremt
      nævnte ret ifølge de for den gældende nationale procesregler skal imødekomme en be-
      gæring om ophævelse, der støttes på, at nationale ufravigelige retsgrundsætninger er til-
      sidesat.”
ved kendelse af 24. april 2015 har højesteret afslået en anmodning om forelæggelse for eu-
domstolen af spørgsmål om intensiteten af de nationale domstoles prøvelse af, om en vold-
giftskendelse er i modstrid med teuf artikel 101.
højesterets begrundelse og resultat
sagen angår, om voldgiftsrettens kendelse af 18. marts 2011 skal tilsidesættes som ugyldig.
”materielt revisionsforbud”
voldgiftslovens § 37 indeholder en udtømmende angivelse af de forhold, som kan begrunde,
at en voldgiftskendelse tilsidesættes som ugyldig. det fremgår af bestemmelsens ordlyd og
forarbejder, at domstolene ikke kan foretage materiel revision af en voldgiftskendelse. dom-
stolene kan således – bortset fra de nedenfor omtalte ekstraordinære tilfælde, hvor der forelig-
ger åbenbar modstrid med ordre public – ikke tilsidesætte en voldgiftskendelse som ugyldig
under henvisning til, at voldgiftsretten har anvendt retsregler forkert eller har fejlbedømt sa-
gens faktiske omstændigheder.
fundamentale retsplejeprincipper mv.
efter voldgiftslovens § 37, stk. 2, nr. 1, litra b, kan en voldgiftskendelse tilsidesættes, hvis
voldgiftsretten har behandlet sagen på en sådan måde, at en part har været ude af stand til at
fremføre sin sag. det fremgår af forarbejderne, at bestemmelsen navnlig omfatter tilfælde,
hvor der er sket tilsidesættelse af fundamentale retsplejeprincipper om adgang bl.a. til at svare
på de påstande og anbringender, som modparten fremfører (kontradiktion).
                                                 - 8 -
efter § 37, stk. 2, nr. 1, litra d, kan en voldgiftskendelse endvidere tilsidesættes, hvis vold-
giftssagens behandling ikke var i overensstemmelse med aftalen eller voldgiftsloven. det
fremgår af forarbejderne, at der herved må anlægges en helhedsvurdering af sagen.
ved voldgiftsrettens kendelse blev taewoong inc. dømt til at betale ah industries a/s en
erstatning på 20 mio. kr. for misligholdelse af visse forpligtelser i henhold til parternes distri-
butionsaftale.
taewoong har anført, at voldgiftsretten har tilkendt ah industries mere end påstået og lagt
afgørende vægt på anbringender, der ikke er gjort gældende. derved har taewoong været af-
skåret fra at fremføre sine synspunkter om forhold, som voldgiftsretten har anset for afgø-
rende – i strid med fundamentale retsplejeprincipper om bl.a. kontradiktion. voldgiftskendel-
sen er derfor ugyldig efter voldgiftslovens § 37, stk. 2, nr. 1, litra b.
det er endvidere taewoongs opfattelse, at voldgiftsretten har truffet afgørelse om betaling af
en erstatning på 20 mio. kr. på grundlag af en billighedsvurdering, selv om parterne ikke har
givet bemyndigelse hertil, jf. voldgiftslovens § 28, stk. 3, og at voldgiftskendelsen derfor også
er ugyldig efter § 37, stk. 2, nr. 1, litra d.
højesteret finder det ikke godtgjort, at voldgiftsrettens fortolkning af distributionsaftalen lig-
ger uden for rammerne af de påstande og anbringender, som ah industries havde fremført (se
kendelsens afsnit 271 og 281-284), og som taewoong havde mulighed for at kommentere.
højesteret finder det heller ikke godtgjort, at voldgiftsrettens fastsættelse af størrelsen af den
erstatning, som taewoong skulle betale til ah industries på grund af misligholdelse af afta-
len, ligger uden for rammerne af den tabsopgørelse, som ah industries havde fremlagt, og
som taewoong ligeledes havde mulighed for at kommentere under voldgiftssagen. efter
voldgiftskendelsens begrundelse (se kendelsens afsnit 405) beror den skønsmæssige fastsæt-
telse af erstatningen til 20 mio. kr. på voldgiftsrettens bedømmelse af beviserne for det tab,
som taewoongs misligholdelse af distributionsaftalen havde påført ah industries. erstat-
ningsfastsættelsen er således ikke resultatet af en billighedsvurdering i strid med voldgifts-
lovens § 28, stk. 3.
                                                 - 9 -
herefter tiltræder højesteret, at taewoong ikke har været ude af stand til at fremføre sin sag,
og at voldgiftsretten ikke har tilsidesat fundamentale retsplejeprincipper. voldgiftsretten har
heller ikke tilsidesat aftalen eller voldgiftslovens bestemmelser om sagens behandling. vold-
giftsrettens kendelse er derfor ikke ugyldig efter voldgiftslovens § 37, stk. 2, nr. 1, litra b eller
litra d.
ordre public
det fremgår af forarbejderne til voldgiftslovens § 37, stk. 2, nr. 2, litra b, at reglen er en snæ-
ver undtagelse fra det materielle revisionsforbud, og at en voldgiftskendelse kun kan tilside-
sættes som ugyldig i medfør af denne regel i de ekstraordinære tilfælde, hvor der foreligger så
overordentligt graverende fejl fra voldgiftsrettens side, at voldgiftskendelsen er åbenbart ufor-
enelig med landets retsorden (ordre public). det er ikke i sig selv tilstrækkeligt, at kendelsen
er i strid med ufravigelige retsregler.
det er taewoongs opfattelse, at distributionsaftalen var i strid med eu-konkurrenceretten, når
den som fortolket af voldgiftsretten medførte en informationspligt for taewoong og en for-
trinsret for ah industries med hensyn til visse kunder i territoriet. kendelsen håndhæver af-
talen og er derfor i strid med teuf artikel 101 og dermed også i strid med dansk ordre pub-
lic. som følge heraf skal kendelsen tilsidesættes som ugyldig i medfør af voldgiftslovens § 37,
stk. 2, nr. 2, litra b.
eu-domstolen har ved dom af 1. juni 1999 i sagen 126/97 (eco swiss) fastslået, at i det om-
fang en national domstol efter nationale retsregler skal efterkomme en påstand om tilsidesæt-
telse af en voldgiftskendelse som ugyldig, fordi nationale ufravigelige retsgrundsætninger er
overtrådt, skal domstolen også efterkomme en sådan påstand, når den støttes på tilsidesættelse
af den dagældende ef-traktats artikel 85 (nu teuf artikel 101).
efter § 37, stk. 2, nr. 2, litra b, er det som nævnt efter dansk ret afgørende, om der foreligger
så overordentligt graverende fejl, at kendelsen er åbenbart uforenelig med landets retsorden
(ordre public).
voldgiftsretten har taget stilling til, om distributionsaftalen efter den fortolkning, som vold-
giftsretten har lagt til grund, er i strid med eu-konkurrenceretten. voldgiftsretten fortolkede
                                              - 10 -
aftalen således, at den indebar et samarbejde, hvor begge parter påtog sig nogle forpligtelser
og fik nogle rettigheder, bl.a. taewoongs pligt til at informere ah industries om modtagne
ordrer og til at respektere ah industries’ fortrinsstilling i relation til kunder udviklet af ah
industries for taewoong, hvilket begrænsede taewoongs rettigheder til at kunne nyde godt af
ah industries’ distributionsarbejde uden at tilbyde ah industries en rimelig kompensation.
det var voldgiftsrettens vurdering, at forpligtelser af denne art ikke er i modstrid med eu-
konkurrenceretten (voldgiftskendelsens afsnit 401).
højesteret finder, at der ikke er grundlag for at fastslå, at voldgiftsretten ved denne vurdering
har begået sådanne overordentligt graverende fejl, at voldgiftskendelsen er åbenbart uforene-
lig med landets retsorden (ordre public). højesteret tiltræder herefter, at betingelserne for at
tilsidesætte voldgiftskendelsen som ugyldig efter voldgiftslovens § 37, stk. 2, nr. 2, litra b,
ikke er opfyldt.
højesteret stadfæster herefter dommen.
                                     thi kendes for ret:
landsrettens dom stadfæstes.
i sagsomkostninger for højesteret skal taewoong inc. betale 500.000 kr. til ah industries
a/s.
de idømte sagsomkostningsbeløb skal betales inden 14 dage efter denne højesteretsdoms af-
sigelse og forrentes efter rentelovens § 8 a.


text:
                       højesterets kendelse
                          afsagt mandag den 23. april 2012
sag 304/2011
m
(advokat kirsten reimers-lund)
mod
h
(advokat ulla wulff hansen)
i tidligere instans er afsagt kendelse af østre landsrets 15. afdeling den 27. maj 2011.
i påkendelsen har deltaget fem dommere: børge dahl, marianne højgaard pedersen, jon
stokholm, vibeke rønne og michael rekling.
påstande
m har principalt nedlagt påstand om rådighedsfratagelse af hs rettigheder over s aps i likvi-
dation, herunder krav i henhold til ejerandele i selskabet samt krav på udbetaling af eventuelt
likvidationsprovenu. subsidiært har m nedlagt påstand om, at østre landsrets kendelse af 27.
maj 2011 ophæves, og at sagen hjemvises til landsretten til stillingtagen til begæringen om
rådighedsfratagelse.
h har nedlagt påstand om stadfæstelse.
anbringender
m har navnlig anført, at rådighedsfratagelse er et foreløbigt retsmiddel, der skal sikre, at den
ægtefælle, over for hvem rådighedsfratagelsen iværksættes, beholder midler i sin bodel til
betaling til den anden ægtefælle, når skiftesagen er afsluttet. rådighedsfratagelse kan ske, når
der er særlig grund til at befrygte, at en ægtefælle vil forrykke sin bodels stilling.
                                                 - 2 -
grundlaget for at foretage rådighedsfratagelse er en øjebliksvurdering af de konkrete omstæn-
digheder, idet de omstændigheder, der giver grund til at befrygte, at en ægtefælle vil forrykke
sin bodels stilling, kan opstå undervejs i løbet af skiftesagen, herunder også under appelin-
stansens behandling af sagen. det er derfor forkert, at landsretten afviser begæringen med
henvisning til retsplejelovens § 384 og til, at begæringen først er fremsat i forbindelse med
landsrettens behandling af skiftesagen.
novareglerne finder ikke anvendelse for så vidt angår foreløbige retsmidler, allerede fordi
man ikke under skifterettens behandling af sagen kan forudse, hvorvidt man under den senere
behandling af appelsagen vil komme i en sådan situation, at der er grund til at befrygte, at
ægtefællen vil forrykke sin bodels stilling. det er muligt, at reglerne om arrest kan anvendes
under en skiftesags appelbehandling, men ud fra en lex specialis betragtning forekommer det
overflødigt at anvende de generelle regler om arrest, når der i skiftelovgivningen er særlige
regler om rådighedsfratagelse i en skiftesituation.
h har navnlig anført, at det fremgår af retsplejelovens § 660, at behandlingen af tvister, der
opstår under skiftebehandlingen, foregår ved skifteretten. skifteretten har herunder i medfør
af fællesboskiftelovens § 66, 2. pkt., kompetence til at træffe afgørelse om rådighedsfrata-
gelse. dette system er videreført i ægtefælleskiftelovens § 66, 2. pkt., der trådte i kraft den 1.
marts 2012, og hvoraf det fremgår, at skifterettens afgørelser om rådighedsfratagelse kan kæ-
res til landsretten.
i juridisk litteratur er det også forudsat, at anmodningen om rådighedsfratagelse skal indgives
til skifteretten, og det har også været situationen i retspraksis.
anmodningen om rådighedsfratagelse, der i øvrigt kunne og burde have været indgivet langt
tidligere, skulle derfor være indgivet til skifteretten med kæreadgang til landsretten. lands-
retten har derfor med rette nægtet at behandle anmodningen, jf. retsplejelovens § 384.
højesterets begrundelse og resultat
under ægtefælleskifte beholder ægtefællerne rådigheden over deres bodele. efter fælles-
boskiftelovens § 66, 2. pkt., kan skifteretten helt eller delvist fratage en ægtefælle denne
rådighed, hvis der er "særlig grund til at befrygte, at en ægtefælle vil forrykke sin bodels stil-
                                                - 3 -
ling" (og nu efter ægtefælleskiftelovens § 54, stk. 2, hvis der er "nærliggende risiko for, at
ægtefællen på utilbørlig måde vil handle til skade for den anden ægtefælle").
efter ordlyden af bestemmelsen skal en anmodning om rådighedsberøvelse indgives til skifte-
retten. efter højesterets opfattelse omfatter en sag om ægtefælleskifte ikke, om der er grund-
lag for rådighedsberøvelse. hertil kommer, at spørgsmål om rådighedsberøvelse uanset ap-
pelbehandling af selve skiftesagen mest hensigtsmæssigt træffes af skifteretten i 1. instans.
højesteret finder derfor, at loven skal forstås således, at anmodning om rådighedsberøvelse
skal indgives til skifteretten også i en situation som den foreliggende, hvor skiftesagen er un-
der appelbehandling.
landsretten burde derfor have afvist at behandle ms anmodning om rådighedsfratagelse. på
denne baggrund ophæver højesteret landsrettens kendelse, og sagen herom afvises fra østre
landsret.
                                        thi bestemmes:
landsrettens kendelse ophæves, og ms begæring af 15. april 2011 om rådighedsfratagelse
afvises fra østre landsret.

source: retspraksis

LICENSE:
Creative Commons Legal Code

CC0 1.0 Universal

type: caselaw

jurisdiction: Denkmark


text:
 maj
                                          udskrift
                                               af
                         sø- & handelsrettens retsbog
                                         ____________
den 29. juni 2018 kl. 10:00 blev retten sat af        dommer .
der foretoges:
b-198-16
advokat boris k. frederiksen som kurator
i kludder aps under konkurs
(adv.fm. sarah willatzen)
mod
sagsøgte (sgt.)
(advokat karin dawson svenningsen)
ingen var mødt.
der afsagdes sålydende
                                             -2-
                                        kendelse:
indledning og parternes påstande
denne sag drejer sig om konkurskarantæne i tilknytning til behandling af konkursboet efter
kludder aps.
kurator, advokat boris k. frederiksen, har nedlagt påstand om, at          sagsøgte        på-
lægges konkurskarantæne i tre år.
advokat karin svenningsen har som beskikket advokat for            sagsøgte        nedlagt på-
stand om frifindelse.
sagen har været mundtligt behandlet.
oplysninger i sagen
kludder aps er stiftet den 27. august 2012 af           virksomhed aps 1 (v aps 1)
      med en selskabskapital på 80.000 kr.     sagsøgte        har siden stiftelsen og frem til
selskabets ophør været registreret som direktør i selskabet.     sagsøgte         er endvidere
registreret med en ejerandel på 100 % i både kludder aps og          virksomhed aps 1
                      . selskabets formål var at udføre og udbyde erhvervsrengøring samt
andre dermed efter direktionens skøn beslægtede formål. selskabet havde regnskabsår fra
den 1. januar til den 31. december, og første periode løb fra den 27. august 2012 til den 31.
december 2013. der er den 30. juni 2015 indsendt årsrapporter til og med 31. december 2014
(2. regnskabsår).
selskabet blev på grundlag af en konkursbegæring modtaget i sø- og handelsrettens skifte-
ret den 4. december 2015 fra skat taget under konkursbehandling den 21. januar 2016, hvor
advokat boris k. frederiksen blev udpeget som kurator.
                                                       -3-
der er ifølge kurators gældbog anmeldt krav i medfør af konkurslovens § 97 med 455.480,12
kr., hvoraf 451.480,12 kr. vedrører krav anmeldt af skat.
skifteretten har den 25. maj 2016 taget kurators indstilling om at indlede konkurskarantæne-
sag mod          sagsøgte         til følge.
kurator har herefter i et processkrift, der er modtaget den 6. juli 2016, oplyst bl.a.:
       ”… det er overordnet kurators opfattelse, at            sagsøgte         har udvist groft ufor-
       svarlig forretningsførelse ved uden nogen identificeret forretningsmæssig begrundelse
       herfor løbende at have overført midler, samlet opgjort til kr. 627.171,82 fra kludder aps
       til et andet af      sagsøgte          ejet selskab,             virksomhed aps 1
                  på et tidspunkt, hvor kludder aps samtidig oparbejdede en betydelig restance
       til skat.
       …
              sagsøgte        og de af denne ejede selskaber
       ifølge det offentlige ejerregister ejer         sagsøgte        to selskabet, kludder aps (nu
       under konkurs) og                     virksomhed aps 1                     …     sagsøgte
            har yderligere været direktør heri …
       ved siden af ovennævnte er          sagsøgte         direktør i nova store af 31.01.2012 ivs,
       …                      virksomhed aps 4                           ,…     virksomhed aps 2
                                   , … nova rengøring af 31012012 aps … og
                 virksomhed aps 3                … disse selskaber er angiveligt ejet af person 1
       det bemærkes, at                person 1              i cvr. er registeret med samme adresse
       som       sagsøgte        …
       det konkursramte selskab
       …
       selskabet har … aflagt årsregnskab for 2014 … selskabets årsregnskaber er ikke revideret.
       …”
1 her og i det følgende rettelig investment.
                                                     -4-
af selskabets årsrapport for 2014, der er godkendt på en generalforsamling den 2. januar
2015, hedder det i ledelsesberetningen bl.a.:
       ”… udvikling i aktiviteter og økonomiske forhold:
       resultat anses for mindre tilfredsstillende, dog ses der en positiv udvikling ift. året forin-
       den. der ses positive tendenser i markedet, dog opererer virksomheden i et marked med
       særdeles hård konkurrence. …”
det fremgår endvidere af samme årsrapport, at resultatopgørelsen var positiv med 103.138
kr., og at selskabets aktiver androg 706.659 kr., hvoraf det største aktiv på 398.896 kr. bestod i
tilgodehavender hos associerede virksomheder. selskabets kortfristede gældsforpligtelser
var opgjort til 503.944 kr., og selskabets egenkapital var positiv med 202.715 kr.
det hedder videre i kurators processkrift bl.a.:
       ”… selskabets ejer og direktør         sagsøgte       har til cpr-registret oplyst, at han
       den 30. november 2015 udrejste af danmark til marokko … det bemærkes i den forbin-
       delse, at det af cpr-registret fremgår, at          sagsøgte         har kontaktadresse på
           adresse     , 2200 københavn n. dette er samtidig selskabsadresse for
                    virksomhed aps 4                 ,             virksomhed aps 2
            , nova rengøring af 31012012 aps,                    virksomhed aps 3
             og nova store af 31.01.2012 ivs.
       …
       kurators undersøgelser
       kurator har i forlængelse af konkursdekrets afsigelse fået udleveret selskabets bogførings-
       materiale.
       af kludder aps’ bogføringsmateriale fremgår et kontokort “mellemregning med hol-
       dingselskabet” … på kurators forespørgsel har         sagsøgte        oplyst, at mellemreg-
       ningen består mellem kludder aps og             sagsøgtes       andet selskab,
                virksomhed aps 1            , jf. …      sagsøgtes        e-mail af 14. marts 2016
       …
       af … [kontokortet] fremgår, at primosaldoen pr. 1. januar 2015 var kr. 661.677,22 …
       ligeledes fremgår, at der ved første postering den 1. januar 2015 skete en nedskrivning af
       tilgodehavendet med kr. 325.000,-. det til posteringen tilhørende bilag er et håndskrevet
                                                      -5-
      bilag med oplysninger om dato for ompostering samt beløbets størrelse … kurator er ikke
      bekendt med baggrunden for omposteringen, men det må konstateres, at den ikke er ud-
      tryk for, at der sket overførsel af midler til kludder aps’ bankkonto i nykredit.
      i perioden 9. januar 2015 til 29. december 2015 steg restancen på mellemregningskontoen
      fra kr. 336.677,22 til kr. 627.171,82 (dvs. med kr. 290.494,60) … i samme periode steg
      restancen til skat fra kr. 119.346,72 til kr. 534.275,78 (dvs. med kr. 414.929,06) …”
det fremgår af selskabets skattekonto for perioden 12. august 2013 til 21. januar 2016, at den-
ne har været negativ siden 19. maj 2014 med 38.498,12 kr. og stigende frem til konkursde-
kretdatoen med -534.275,78 kr. de seneste indbetalinger fandt sted den 28. september 2015
og den 12. oktober 2015, hvor der blev indbetalt henholdsvis 50.000 kr. og 22.559 kr.
det hedder endvidere i kurator processkrift bl.a.:
      ”… selskabets bogholder har til kurator telefonisk oplyst, at mellemregningen er opstået
      som følge af en række lån fra kludder aps til                virksomhed aps 1
           ,
      kurator har forespurgt til en låneaftale mellem kludder aps og          virksomhed aps 1
                                  , men denne henvendelse er ikke besvaret …
      på tidspunktet for konkursdekretets afsigelse havde selskabet et indestående på kr. 13,27
      på selskabets konto … der er efterfølgende sket posteringer på selskabets bankkonto fra en
      række debitorer, og herved har boet modtaget midler for kr. 35.920,34.
      …
      kurator har rejst krav om betaling af det skyldige beløb … over for virksomhed aps 1
                                    … kurator har ikke modtaget betaling fra virksomhed aps 1
                                     . …”
der er under sagen bl.a. dokumenteret en kontoudskrift tilhørende selskabet hos nykredit.
det fremgår bl.a. heraf, at der er hævet en række beløb med teksten ”overførsel ovf. til kih”.
i forbindelse med konkursdekretets afsigelse den 21. januar 2016 mødte                  person 2 på
selskabets vegne i henhold til fuldmagt. hun forklarede i skifteretten bl.a.:
                                                   -6-
    ”… at kravet kan anerkendes, men kan ikke betales. selskabet er uforstående overfor, at
    skat har afvist, at ville indgå en afdragsordning med selskabet. selskabet har drevet
    virksomhed med rengøring. driften ophørte i september 2015. der var 13 personer ansat
    på deltid, som er opsagt og fratrådt. der er ikke betalt feriepenge eller a-skatter for disse
    personer. selskabets bankforbindelse er nykredit med et indestående omkring 40 kr.
    driftsmidlerne står hos de tidligere kunder. selskabet har et tilgodehavende mod
         virksomhed aps 1         på 600.000 kr., som ikke kan betales på en gang. derudover er
    der tilgodehavender fra kunder på cirka 60.000 kr. selskabet har tidligere drevet virksom-
    hed under navnet nova rengøring af 31-01-2012 aps. …”
advokat karin svenningsen har i et svarskrift af 4. juli 2017 oplyst bl.a.:
    ”… det bestrides ikke at sagsøgte har været direktør i kludder aps i den relevante perio-
    de for bedømmelse af sagen.
    det skal indledningsvis oplyses at selskabet løbende har foretaget indberetninger vedrø-
    rende skat, am-bidrag og moms.
    ligeledes har selskabet også løbende betalt a-skat og am-bidrag.
    i efteråret 2015 bliver selskabet gjort bekendt med, at man ønsker en betaling af den op-
    gjorte skyld. dette medfører flere drøftelser med en medarbejder fra skat, herunder vedrø-
    rende spørgsmålet om hvorvidt skylden er opgjort korrekt. sideløbende hermed indledes
    også drøftelser omkring en afdragsordning.
    disse drøftelser foregår hovedsagelig mellem selskabets bogholder pers. 2 og skats med-
    arbejder person 3 .
    i efteråret 2015 har sagsøgte drøftelser med en medarbejder i skat,        person 3     og ud-
    over spørgsmål vedrørende selve skattekontoen, herunder konkrete spørgsmål til posterne
    “momsefterangivelse” i maj 2014, drøftes bl.a. også en afdragsordning. det er sagsøgtes
    opfattelse, at selskabet opfordres til at stille forslag til sikkerhedsstillelse, for at en af-
    dragsordning kan godkendes, hvilket selskabet også gør. i den anledning indbetaler sel-
    skabet 1. afdrag på kr. 50.000,00.
    efterfølgende meddeler skat at man ikke kan anerkende selskabets forslag til sikkerheds-
    stillelse, og dermed heller ikke selskabets forslag til afdragsordning. …”
                                                  -7-
forklaringer
      sagsøgte        har forklaret bl.a., at han i dag bor i marokko. han udrejste officielt den
30. november 2015, men reelt skete dette noget tidligere. han har været direktør i både
kludder aps, men også i                      virksomhed aps 1                (i det følgende be-
nævnt v aps 1 ). kludder aps var et rengøringsselskab, der servicerede små og mellemstore
københavnske virksomheder. han var ansat som direktør i selskabet, men han havde ikke
nogen ansættelseskontrakt med kludder aps. han skønnede ikke, at der var behov herfor,
fordi han også var direktør i v aps 1 , og fordi han havde indrettet det således, at han udfør-
te forskelligt manuelt arbejde samt kontoropgaver i kludder aps, og for disse ydelser sendte
v aps 1 faktura til kludder aps med tillæg af moms. denne af v aps 1 opkrævede moms
er afregnet over for skat i forhold til v aps 1 , og han forventede derfor, at det samme be-
løb kunne fradrages i momsregnskabet i kludder aps. han kan dog ikke huske, hvornår der
senest er afregnet moms i v aps 1 . der var en klar positiv udvikling i selskabet i 2014-15,
hvor der var tilgang af nye kunder. indtil foråret 2015 havde han haft skiftende bogholdere,
men som regel kun af kortere varighed, og i perioder var der ingen bogholder, og i så fald
varetog han alle opgaver. de pågældende stod for beregning af moms og skat, mens han selv
sørgede for indberetning og betaling af ydelserne. efter at       person 2    i foråret 2015 var
blevet ansat, sørgede hun for beregning og indberetning, mens han fortsat sørgede for beta-
ling. der er således løbende betalt skat og am-bidrag, men ikke moms. det var hans klare
indtryk, at der som følge af faktura fra v aps 1 var et samlet negativt momstilsvar over for
skat, hvorfor der intet skulle betales. han har derfor heller ikke på noget tidspunkt foreta-
get efterangivelse af moms. denne regulering på skattekontoen må være foretaget af skat,
som ikke ville anerkende, at han havde beregnet negativ moms. han har i en lang periode
forsøgt at komme i dialog med skat herom, men først i august/september 2015, hvor han
fik besøg af en pantefoged, kom han for alvor i kontakt med en fysisk person. han troede, at
han kunne overbevise den pågældende om, at der var noget galt. pantefogeden fastholdt
imidlertid, at der var samlede restancer på ca. 650.000 kr. dette var første gang, at han for al-
vor blev klar over, at selskabet havde momsrestancer. han tilbød derfor en afdragsordning,
hvilket pantefogeden umiddelbart afslog, da dette også forudsatte, at der blev tilvejebragt
sikkerhed for en sådan ordning. han udbad sig derfor nogle dages betænkningstid. senere i
                                                 -8-
samme uge tilbød han via        person 2       en afdragsordning over 10 måneder med betaling
af 50.000 kr. pr. måned, idet han få dage forinden havde betalt et afdrag på 50.000 kr. samti-
dig kunne skat få sikkerhed i en lejlighed. dette afviste skat. selskabet havde ikke andre
kreditorer end skat, idet leverandørerne blev løbende betalt.
       kludder aps havde en mellemregningskonto med v aps 1 som primært dækkede
over faktura for det arbejde, som han udførte. han kan dog ikke afvise, at den også indehol-
der lån fra kludder aps til v aps 1 , idet der på et tidspunkt er oprettet en låneaftale herom.
i starten af 2015 er mellemregningen nedskrevet med 325.000 kr., hvilket hænger sammen
med en omprioritering af v aps 1's fakturakrav.
    person 2      har forklaret bl.a., at hun er uddannet kontorassistent, men at hun i praksis
også har beskæftiget sig med bogholderi. hun blev efter en arbejdsløshedsperiode ansat i
maj 2015, i det der senere kom til at hedde kludder aps. hun skulle bl.a. hjælpe med bog-
holderiet i       sagsøgtes         selskaber. hun beskæftigede sig ikke med a-skat og am-
bidrag, bortset fra bogføring. derimod varetog hun opgaverne med momsen, idet hun mod-
tog alle bilag og bogførte disse på rette konti. der kom også faktura fra v aps 1 til kludder
aps, som indeholdt momsbelagte ydelser. hun beregnede herefter momstilsvaret og foretog
indberetning heraf.        sagsøgte         , der alene havde adgang til selskabets bankkonto,
sørgede for betaling. hun kan ikke huske, hvornår hun første gang hørte om tvisten omkring
negativ moms, men det har måske været kort før, at selskabet fik besøg af en pantefoged i
august/september 2015. hun deltog ikke i mødet med denne. efter dennes besøg, aftalte hun
med sgt. , at hun skulle forsøge at lave en afdragsordning, hvorefter kludder aps skulle
betale 50.000 kr. om måneden. der skulle endvidere stilles sikkerhed i tre byggegrunde.
skat afslog dog dette på trods af, at selskabet havde betalt et afdrag på 50.000 kr. der blev
derfor ikke indgået en afdragsaftale. der var også uenighed om beløbets størrelse, idet hun
mener, at dette skal nedskrives med ca. 108.000 kr. der er betalt a-skatter og am-bidrag helt
frem til konkurstidspunktet. selskabet havde ikke mange kreditorer, og leverandørerne blev
løbende betalt.
       vedrørende selskabets mellemregningskonto med v aps 1 drejer denne sig navnlig
om faktura fra v aps 1 , men den indeholder også lån fra kludder aps. sgt. havde over for
hende oplyst, at der var indgået en sådan låneaftale, men hun har aldrig set denne. i begyn-
                                                     -9-
delsen af 2015 er kontoen nedskrevet med 325.000 kr., hvilket vist nok skyldtes en sammen-
lægning fra andre konti.
parternes synspunkter
parterne har i det væsentlige procederet i overensstemmelse med de fremlagte påstandsdo-
kumenter.
kurator har heri gjort gældende bl.a.:
      ”… den tidsmæssige betingelse
      fristdagen i konkursboet er i medfør af konkurslovens § 1, stk. 1, nr. 1, den 4. december
      2015, idet dette er datoen for skifterettens modtagelse af konkursbegæringen.
      det er i sagen ubestridt, at        sagsøgte         var direktør i kludder aps under konkurs
      senere end et år før fristdagen, nærmere fra den 4. december 2014 og frem til den 21. ja-
      nuar 2016, hvor sø- og handelsrettens skifteafdeling afsagde konkursdekret over selska-
      bet …
      den tidsmæssige betingelse for pålægning af konkurskarantæne er således ubestridt op-
      fyldt, jf. konkurslovens § 157, stk. 1, 1. pkt., 2. led.
      groft uforsvarlig forretningsførelse
      det gøres overordnet gældende, at          sagsøgtes          forretningsførelse har været groft
      uforsvarlig, jf. konkurslovens § 157, stk. 1, 1. pkt., 3. led, og at han derfor er uegnet til at
      deltage i ledelsen af en erhvervsvirksomhed, hvor            sagsøgte       ikke hæfter person-
      ligt og ubegrænset for virksomhedens forpligtelser.
      efter kurators opfattelse er der tre forhold, som bør medføre, at         sagsøgte        grun-
      det sin forretningsførelse skal pålægges konkurskarantæne:
            (i)        sagsøgte         har ikke sørget for, at selskabet har indeholdt og afregnet
                  skatter og afgifter i overensstemmelse med den gældende afgifts- og skattelov-
                  givning.
            (ii)       sagsøgte        har overført betydelige midler til et nærstående selskab uden
                  forretningsmæssig begrundelse på et tidspunkt, hvor selskabets restancer til
                  skat var stigende.
                                              - 10 -
      (iii)      sagsøgte       har ikke fulgt selskabets økonomiske udvikling tilstrækkelig
            tæt og har herved tilsidesat sine forpligtelser efter selskabslovens § 118 om be-
            tryggende formueforvaltning og forsvarligt kapitalberedskab.
…
manglende afregning af a-skat, am-bidrag og moms
for så vidt angår afregning af a-skat, am-bidrag og moms anerkendes det, at selskabet
løbende angav a-skat, am-bidrag og moms til skat. ligeledes anerkendes det, at sel-
skabet frem til den 12. oktober 2015 har foretaget indbetalinger til skat for a-skat og
am-bidrag.
det bør i den sammenhæng også bemærkes, at selskabets bogholder             person 2     under
det afholdte skifteretsmøde den 21. januar 2016 forklarede, at der ikke var betalt a-skat
for selskabets ansatte, der blev opsagt og fratrådte i september 2015 …
det er i sagen ubestridt, at selskabet ikke har afregnet moms for perioden 1. oktober 2013
og frem til konkursdekretets afsigelse, uagtet at selskabet var momsregistreret.
det er et elementært princip, at en momsregistreret virksomhed, der driver momspligtig
aktivitet, skal afregne moms over for skat. denne forpligtelse har              sagsøgte
som direktør i kludder aps (nu under konkurs) ikke iagttaget.
det følger af momslovens § 56, stk. 1, at momspligtige virksomheder for hver afgiftsperi-
ode skal opgøre deres afgiftstilsvar. endvidere fremgår det, at moms skal afregnes efter
reglerne i momslovens kapitel 15 samt lov om opkrævning af skatter og afgifter (opkræv-
ningsloven).
momslovens § 57, stk. 4, angiver, at virksomheder, hvis samlede afgiftspligtige leverancer
ikke overstiger kr. 5 mio. årligt, har første og anden halvdel af kalenderåret som afgiftspe-
riode. virksomhedernes angivelse af moms skal dog senest ske den 1. i den tredje måned
efter afgiftsperiodens udløb, jf. momslovens § 57, stk. 4, jf. § 57, stk. 1 – det vil sige hen-
holdsvis den 1. marts og 1. september.
opkrævningslovens § 2, stk. 4, anfører, at skatter og afgifter m.v. (tilsvaret) forfalder til
betaling den 1. i den måned, hvor angivelsen skal indgives, og skal indbetales senest sam-
tidig med angivelsesfristens udløb. forfaldsdagen for momstilsvaret er således den 1. i
den måned, hvor angivelse i henhold til momsloven skal indgives – det vil sige henholds-
vis den 1. marts og 1. september.
                                                - 11 -
idet kludder aps under konkurs ikke har afregnet moms for perioden 1. oktober 2013 og
frem til konkursdekretets afsigelse, er momslovens kapitel 15 samt opkrævningslovens §
2, stk. 4, således åbenlyst overtrådt.
for så vidt angår selskabets foretagne indbetalinger til a-skat og am-bidrag skal det be-
mærkes, at indbetalingerne i medfør af ”fifo-princippet” i bekendtgørelsen om inddri-
velse af gæld til det offentlige § 4, stk. 2, er gået til dækning af gammel gæld således, at en
tidligere forfalden fordring er blevet dækket først. dette betyder, at selskabets indbetalin-
ger til a-skat og am-bidrag blandt andet også er gået til dækning af tidligere forfalden
gæld, herunder moms. endvidere har selskabet ikke foretaget indbetalinger til a-skat og
am-bidrag siden den 12. oktober 2015 …
det følger af kildeskattelovens § 46, stk. 1, at der i forbindelse med enhver udbetaling af
a-indkomst skal indeholdes foreløbig skat i det udbetalte beløb. tilsvarende skal der ved
enhver udbetaling af arbejdsmarkedsbidragspligtig indkomst indeholdes am-bidrag, jf.
arbejdsmarkedsbidragslovens § 7, jf. kildeskattelovens § 49 b, stk. 1, jf. § 46, stk. 1. inde-
holdt a-skat og am-bidrag skal som udgangspunkt indbetales senest den 10. i den første
måned efter udløbet af kalendermåneden (dvs. afregningsperioden), jf. opkrævningslovens
§ 2, stk. 5.
idet selskabet ikke har foretaget indbetalinger til a-skat og am-bidrag siden den 12. okto-
ber 2015 har         sagsøgte         som selskabets direktør ikke overholdt ovennævnte for-
pligtelser.
selskabets manglende afregning af a-skat og am-bidrag samt den manglende afregning
af moms for perioden 1. oktober 2013 og frem til konkursdekretets afsigelse, medfører, at
skatte- og afgiftslovgivningen således gennem en længere periode kontinuerligt og syste-
matisk er blevet overtrådt, hvilket i øvrigt bemærkes tillige at være strafbelagt i de respek-
tive særlove.
selskabets restancer til skat er kontinuerligt opbygget siden maj 2014 … selskabets re-
stancer til skat udgjorde pr. 19. maj 2014 kr. 38.498,12. pr. 18. januar 2016 udgjorde
selskabets restance til skat kr. 534.275,78 – dvs. gælden var i den mellemliggende peri-
ode steget i alt med kr. 495.777,66. på tidspunktet for selskabets sidste indbetaling til
skat (den 12. oktober 2015) udgjorde selskabets restancer til skat kr. 402.789,13.
på baggrund af de utilstrækkelige betalinger til skat, hvorved selskabets restancer til
skat kontinuerligt blev opbygget, indgav skat den 3. december 2015 en konkursbegæ-
ring til sø- og handelsrettens skifteafdeling …
                                              - 12 -
det gøres på denne baggrund gældende, at selskabets manglende betaling af skatter og af-
gifter var den direkte årsag til selskabets konkurs.
det er groft uforsvarligt og i strid med skatte- og afgiftslovgivningen at forsømme pligten
til at betale moms, a-skat og am-bidrag. dette fremgår klart af de særlige bemærkninger
til konkurslovens § 157 i lovforslag nr. 131 af 30. januar 2013 om ændring af konkurslo-
ven, retsplejeloven og retsafgiftsloven …
det fremgår … udtrykkeligt af forarbejderne til konkurslovens § 157, at en tilsidesættelse
af pligten til at afregne a-skat og moms er et moment, der kan tale for, at der er udvist
groft uforsvarlig forretningsførelse.
i sager om pålæggelse af konkurskarantæne lægges der typisk vægt på størrelsen af de lid-
te tab, herunder størrelsen af skatte- og afgiftskravene, jf. eksempelvis vestre landsrets
kendelse af den 23. april 2015 i kæresagen b-0565-15 …
endvidere henvises til østre landsrets kendelse af den 9. oktober 2015 i kæresagen b-
2135-15 …
endelig henvises til østre landsrets afgørelse af den 30. november 2016 i kæresagen b-
1375-16 …
det bør ikke medføre en lempeligere vurdering af konkurskarantæne, at selskabet løbende
angav men ikke betalte skatter og afgifter til skat.
det gøres gældende, at det i den forbindelse skal indgå som et skærpende moment i vur-
deringen, at selskabet samtidig med restanceopbyggelsen til skat, løbende overførte be-
tydelige midler til det nærstående selskab,                   virksomhed aps 1
            …
overførsel af betydelige midler til nærstående selskab
kurator konstaterede ved gennemgang af selskabets bogføringsmateriale, at selskabet
havde et tilgodehavende hos                        virksomhed aps 1                   … jf.
fremlagte kontokort over mellemregningskontoen … sammenholdt med e-mailen fra
      sagsøgte        af den 14. marts 2016 …
det skal erindres, at        sagsøgte         ligeledes var ejer af og direktør i
            virksomhed aps 1                 …                virksomhed aps 1
            ejede ingen kapitalandele i kludder aps under konkurs … personsammenfal-
                                            - 13 -
det i ledelsen i de to selskaber medfører dog, at der er tale om to nærstående selskaber, jf.
konkurslovens § 2.
af kontokortet … fremgår det, at primosaldoen pr. 1. januar 2015 var kr. 661.677,22. li-
geledes fremgår det, at der ved første postering den 1. januar 2015 skete en nedskrivning
af tilgodehavendet med kr. 325.000,00, hvorefter tilgodehavendet udgjorde kr.
336.677,22. det bagvedliggende bilag er et håndskrevet bilag med oplysninger om datoen
for omposteringen samt beløbets størrelse …
kurator er ikke bekendt med baggrunden for omposteringen, men det kan konstateres, at
den ikke er udtryk for, at der sket overførsel af midler til kludder aps’ bankkonto i ny-
kredit, jf. fremlagte kontoudtog … idet der ikke er tilført kontoen kr. 325.000,00 omkring
denne dato.
selskabets tilgodehavende hos                      virksomhed aps 1                        på
mellemregningskontoen pr. 29. december 2015 … er således efter kurators umiddelbare
opfattelse betydeligt større end de angivne kr. 627.171,82.
i perioden fra den 1. januar 2015 til den 29. december 2015 steg restancen på mellemreg-
ningskontoen fra kr. 336.677,22 til kr. 627.171,82 (dvs. med kr. 290.494,60), jf. fremlagte
kontokort … selskabet fortsatte således med at låne penge ud til       virksomhed aps 1
                               . i samme periode steg selskabets restance til skat fra kr.
119.346,72 til kr. 511.251,78 (dvs. med kr. 391.905,06), jf. udskrift af selskabets skatte-
konto …
selskabets bogholder oplyste telefonisk til kurator, at mellemregningen var opstået som
følge af en række lån ydet af kludder aps til                  virksomhed aps 1
                …
kurator forespurgte til en låneaftale mellem kludder aps og           virksomhed aps 1
                            , men denne henvendelse blev aldrig besvaret …
det gøres på den baggrund gældende, at          sagsøgte         har overført betydelige mid-
ler til et nærstående selskab uden forretningsmæssig begrundelse på et tidspunkt, hvor
selskabets restancer til skat var stigende, jf. fremlagte udskrift af skattekontoen …
hvorved skat og selskabets øvrige kreditorer har lidt et betydeligt tab.
     sagsøgte         vidste eller burde have vidst, at betalingerne til det nærstående sel-
skab ville medføre en skævdeling af selskabets aktiver blandt selskabets kreditorer, idet be-
talingerne blev gennemført på et tidspunkt, hvor selskabet samtidig opbyggede en betyde-
                                             - 14 -
lig restance til skat. endvidere burde          sagsøgte         have indset, at overførslerne
medførte en betydelig risiko for, at selskabet ikke kunne betale sine kreditorer og herved
var eller blev insolvent.
det er groft uforsvarligt at fjerne aktiver fra selskabet, på et tidspunkt hvor denne ikke
kan betale sine løbende forpligtelser, hvorved selskabets kreditorer unddrages muligheden
for fyldestgørelse. dette fremgår udtrykkeligt af konkursrådets indledende bemærkninger
i lovforslag nr. 131 af 30. januar 2013 om ændring af konkursloven, retsplejeloven og
retsafgiftsloven (lff 2012-2013.1.131), side 11, …
østre landsret har i sin kendelse af 28. november 2016 i kæresagen b-795-16 pålagt den
tidligere ledelse konkurskarantæne i 3 år blandt andet under hensyntagen til, at selskabet
havde begunstiget nærstående selskaber på et tidspunkt, hvor selskabet havde indstillet
betaling af a-skat og am-bidrag. …
betryggende formueforvaltning og forsvarligt kapitalberedskab
…
på baggrund af … [ledelsesberetningen og de økonomiske oplysninger i årsrapporten for
2014] er det således kurators klare opfattelse, at         sagsøgte       senest i forbindelse
med aflæggelse af årsrapporten den 2. januar 2015 … var bekendt med selskabets økono-
miske forhold, herunder det mindre tilfredsstillende resultat på baggrund af den hårde
konkurrence i markedet.
uagtet ovenstående fortsatte        sagsøgte        med at overføre betydelige beløb til
                  virksomhed aps 1                   , jf. fremlagte kontoudtog … overførs-
lerne er i kontoudtoget angivet med posteringsteksten overførsel ovf. til v aps 1
herom kan der bl.a. henvises til overførslen af den 25. marts 2015 … på kr. 39.000,00,
hvorefter saldoen på selskabets konto udgjorde kr. 373,78, overførslen den 1. juni 2015 …
på kr. 41.000,00, der nedbragte saldoen til kr. 990,96, samt overførslen den 21. august
2015 … på kr. 60.000,00, der nedbragte saldoen til kr. 3.921,29.
ved at sammenholde selskabets overførsler til                   virksomhed aps 1
                foretaget i perioden fra den 1. januar 2015 til den 29. december 2015, der
samlet udgjorde i alt kr. 290.494,60 … med selskabets positive årsresultat på kr.
103.138,00 for 2014 … er det kurators opfattelse, at kludder aps (nu under konkurs) ik-
ke havde en omsætning, hvor det var forsvarligt at overføre beløb som sket til
              virksomhed aps 1                .
                                               - 15 -
hertil skal desuden bemærkes ledelsens tilkendegivelse af, at selskabet befandt sig i et
marked med hård konkurrence samt, at selskabet havde præsteret et mindre tilfredsstil-
lende resultat, jf. ledelsesberetningen i årsrapporten for 2014 … hvorefter        sagsøgte
        havde særlig anledning til at sikre et forsvarligt kapitalberedskab i selskabet.
endelig skal det bemærkes, at uagtet selskabets positive egenkapital på kr. 202.715,00 …
udgjorde selskabets største aktiv på kr. 398.896,00 tilgodehavender ved associerede virk-
somheder, herunder tilgodehavendet hos                      virksomhed aps 1
     , hvilket kurator forgæves har forsøgt at inddrive …
det gøres på den baggrund gældende,               sagsøgte       ikke har fulgt selskabets øko-
nomiske udvikling tilstrækkelig tæt og har herved tilsidesat sine forpligtelser efter sel-
skabslovens § 118 om betryggende formueforvaltning og forsvarligt kapitalberedskab.
…
ovennævnte forpligtelser har påhvilet            sagsøgte       som selskabets direktør, hvilke
han allerede som følge af selskabets manglende afregning af moms siden oktober 2013
samt de betydelige overførsler til det nærstående selskab til          virksomhed aps 1
                            , ikke ses at have iagttaget med fornøden omhu.
det gøres gældende, at sikringen af et selskabs kapitalberedskab er en så fundamental for-
pligtelse, at dette må indgå med betydelig vægt i vurderingen af, hvorvidt         sagsøgte
        har udvist groft uforsvarlig forretningsførelse.
i nærværende sag har selskabets kreditorer lidt et betydeligt tab som følge af sagsøgtes
             forretningsførelse og han bærer herved ansvaret for kreditorernes tab.
de samlede anmeldte krav i boet udgør kr. 463.867,13 … hvoraf skatte- og afgiftskravet
udgør kr. 451.480,12.
det gøres på denne baggrund gældende, at kludder aps’ konkurs har påført selskabets
kreditorer betydelige tab, herunder i særdeleshed skat, idet konkursboet er afsluttet
uden udlodning til selskabets kreditorer i medfør af konkurslovens § 143.
selskabets kreditormasse er efter kurators opfattelse ikke udtryk for en forsvarlig forret-
ningsførelse.
de betydelige tab skal indgå som et skærpende moment i vurderingen af, hvorvidt
  sagsøgtes      forretningsførelse har været groft uforsvarlig, jf. betænkning nr. 1525 fra
2011, side 94 …
                                                  - 16 -
    rimelighedsbetingelsen
    det gøres gældende, at det under hensyn til             sagsøgtes         forretningsførelse og
    omstændighederne i øvrigt er rimeligt at pålægge           sagsøgte         konkurskarantæne,
    jf. konkurslovens § 157, stk. 2.
    ved vurderingen af, om det er rimeligt at pålægge           sagsøgte         konkurskarantæne
    må det betragtes som en skærpende omstændighed, at selskabet udbetalte betydelige mid-
    ler til det nærstående selskab,                    virksomhed aps 1                       , over
    en periode, hvor selskabets restancer til skat var stigende.
           sagsøgte       havde som selskabets direktør haft et indgående kendskab til selskabet,
    herunder selskabets likviditet. det må således have været påregneligt for         sagsøgte
         , at skat ville lide et tab som følge heraf.
    for så vidt angår karantæneperioden gøres det gældende, at              sagsøgte       skal på-
    lægges konkurskarantæne i 3 år, jf. konkurslovens 158, stk. 1, idet dette er udgangspunk-
    tet, jf. højesterets kendelse af 13. januar 2016 i sagen 155/2015. der er ingen særlige
    grunde for at pålægge           sagsøgte        konkurskarantæne i en kortere periode end 3
    år.
    det skal bemærkes, at kurator allerede i sin redegørelse i medfør af konkurslovens § 125,
    stk. 2 af den 23. maj 2016 indstillede til skifteretten, at der skulle indledes sag om kon-
    kurskarantæne mod            sagsøgte        … der ses således ikke at være grundlag for at
    nedsætte karantæneperioden under henvisning til boets sagsbehandlingstid. derimod be-
    ror den lange sagsbehandlingstid på          sagsøgtes         egne forhold, idet  sagsøgte
             igennem en længere periode har været udrejst af danmark. …”
advokat karin svenningsen har heri gjort gældende bl.a.:
    ”… at der løbende har været bogført og indberettet a-skat, am-bidrag og moms, hvorfor
    der ikke er tale om manglende bogføring,
    at der løbende har været afregnet både a-skat og am bidrag,
    at der ikke er foretaget dispositioner til skade for selskabet
    at sagsøgte selv har haft løbende drøftelser med skat, herunder forsøgt dels at føre en
    realistisk dialog omkring en afdragsordning, og dels forsøgt at stille forslag til en reali-
    stisk afdragsordning,
                                                    - 17 -
        at sagsøgte derfor ikke har udvist groft uforsvarlig forretningsførelse …”
sø- og handelsrettens begrundelse og resultat:
kludder aps blev den 21. januar 2016 taget under konkursbehandling med fristdag den 4.
december 2015, og fristen i konkurslovens § 157, stk. 1, løber således fra den 4. december
2014.        sagsøgte         var fra den 27. august 2012 og frem til den 21. januar 2016 registre-
ret som selskabets direktør, og har således været i ledelsen i den relevante periode.
retten lægger herefter til grund, at selskabet har foretaget bogføring og indsendt årsrappor-
ter til og med 31. december 2014. retten lægger tillige til grund, at der er foretaget indberet-
ning af a-skatter, am-bidrag og moms. der er endvidere betalt en række a-skatter og am-
bidrag frem til den 12. oktober 2015. selskabet har derimod ikke afregnet moms siden 1. ok-
tober 2013, og skats samlede tilgodehavende er siden maj 2014 steget til mere end 451.000
kr., hvoraf knap 415.000 kr. er oparbejdet i løbet af 2015.
retten lægger endvidere til grund, at                            virksomhed aps 1                   og
kludder aps ikke har været struktureret som henholdsvis moder- og datterselskab med
kludder aps som driftsselskab, men har fungeret som uafhængige selskaber.                  sagsøgte
         var ejer af og direktør i begge selskaber, men selskaberne havde indrettet sig på en så-
dan måde, at den indsats, som han ydede som direktør i kludder aps, blev anset som ydel-
ser fra                      virksomhed aps 1                         . herved kunne betaling for ydel-
serne belægges med moms i faktura til kludder aps, hvorved dette kunne fradrages i dette
selskabs momsregnskab. en sådan ordning, hvorved det reelt blev muligt egenhændigt at
kunne regulere det endelig momstilsvar i kludder aps, var ikke afstemt med skat.
ved at indrette sig på denne måde finder retten, at ledelsen har eller i hvert fald burde have
indset, at der herved uretmæssigt blev oparbejdet momsrestancer – også når henses til, at der
ifølge        sagsøgte         egen forklaring var økonomisk fremgang i selskabet i 2014-15.
                                                - 18 -
på baggrund af de afgivne forklaringer lægger retten endvidere til grund, at selskabets tilgo-
dehavende på mellemregningskontoen med                         virksomhed aps 1
      ved udgangen af 2015, dels indeholdt en række lån ydet af kludder aps, og dels at kon-
toen var i dennes favør med mere end 600.000 kr.
når herefter henses til, at der over en periode på mere end 2 år og med ledelsens viden eller
burde viden er oparbejdet betydelige restancer til det offentlige, uden at der i tide er truffet
endelig foranstaltninger med henblik på afvikling heraf, sammenholdt med at der i samme
periode er lånt betydelige midler til et nærstående selskab, hvorved disse reelt er unddraget
bl.a. det offentlige, finder retten, at ledelsen har undladt at varetage kreditorernes samlede
interesser på forsvarlig vis, og at       sagsøgte      herved har udvist groft uforsvarlig for-
retningsførelse.
retten finder derfor, at han fremover er uegnet til at deltage i ledelsen af en erhvervsvirk-
somhed.
herefter, og under hensyn til den udviste handlemåde og omstændighederne i øvrigt, finder
retten, at det er rimeligt at pålægge       sagsøgte      konkurskarantæne, jf. konkurslovens
§ 157, stk. 1 og 2.
der er forløbet knap 2½ år siden afsigelsen af konkursdekretet, heraf ca. 1 år fra kurator ind-
leverede processkrift til modtagelsen af svarskrift, hvilket skyldes den omstændighed, at
sagsøgte har været bosiddende i udlandet. da 1½ år for en mundtlig behandlet sag efter
praksis, jf. fm 2018.11 ø sammenholdt med fm 2018.15 ø, ikke kan anses for en usædvanlig
lang sagsbehandlingstid, fastsættes karantæneperioden til tre år, jf. konkurslovens § 158, stk.
1, 1. pkt.
omkostningerne er fastsat under hensyn til sagens karakter og omfang og det hermed for-
bundne arbejde.
                                                - 19 -
efter resultatet skal       sagsøgte       erstatte statskassens udgifter som nedenfor bestemt,
jf. konkurslovens § 165, stk. 1 og stk. 2.
                                        derfor bestemmes:
       sagsøgte       pålægges konkurskarantæne i tre år.
der tillægges kurator, advokat boris k. frederiksen, et vederlag på 30.000 kr. med tillæg af
moms i alt 37.500 kr., og der tillægges        sagsøgtes       beskikkede advokat, advokat ka-
rin svenningsen, et salær på 24.000 kr. med tillæg af moms i alt 30.000 kr.
       sagsøgte       skal inden 14 dage erstatte statskassens udgifter med sagens førelse med
i alt 67.500 kr. inklusiv moms.
sagen sluttet.
retten hævet.
                                             dommer
                                              (sign.)
                                           ___ ___ ___
                                 udskriftens rigtighed bekræftes
                                    sø- og handelsretten, den


text:
                      højesterets kendelse
                         afsagt tirsdag den 25. februar 2014
sag 281/2013
(1. afdeling)
a
(advokat jens larsen)
mod
tinglysningsretten
(selv)
i tidligere instanser er truffet afgørelse af tinglysningsretten den 25. juni 2013 og afsagt ken-
delse af vestre landsrets 7. afdeling den 13. august 2013.
i påkendelsen har deltaget fem dommere: lene pagter kristensen, jon stokholm, hanne
schmidt, kurt rasmussen og jens kruse mikkelsen.
påstande
kærende, a, har nedlagt påstand om, at der tinglyses kreditorbeskyttelse, jf. retsplejelovens §
513, stk. 1, for hele ejendommen, matr. nr. 4 .. x-by by, x-by, beliggende y-vej 27, 3300
frederiksværk.
indkærede, tinglysningsretten, har nedlagt påstand om stadfæstelse.
sagsfremstilling
a erhvervede i 2003 ejendommen, matr. nr. 4 .. x-by by, x-by, beliggende y-vej 27, 3300
frederiksværk, i lige sameje med sin daværende samlever, b. købesummen udgjorde efter det
oplyste 1.375.000 kr.
den 1. marts 2013 fik a udbetalt méngodtgørelse og erhvervsevnetabserstatning.
                                               - 2 -
a overtog den 24. april 2013 bs halvpart af ejendommen i forbindelse med parrets
samlivsophævelse. overtagelsessummen for halvparten blev efter det oplyste fastsat til
522.601 kr., hvilket svarede til halvdelen af restgælden på et realkreditlån i ejendommen, som
a samtidig overtog som enedebitor.
den 21. maj 2013 indfriede a ejendommens restgæld på 1.083.002 kr. med midler hidrørende
fra den udbetalte méngodtgørelse og erhvervsevnetabserstatning.
a anmodede herefter tinglysningsretten om at tinglyse følgende deklaration som servitut på
ejendommen:
      ”undertegnede a, y-vej 27, 3300 frederiksværk, erklærer herved, at ejendommen matr.
      nr. 4 .. x-by … er købt udelukkende for midler hidrørende fra en méngodtgørelse og
      erhvervsevnetabserstatning, som er udbetalt den 1. marts 2013.
      ejendommen kan som følge heraf ikke gøres til genstand for kreditorforfølgning, jfr.
      retsplejelovens § 513, stk. 1, så længe jeg er ejer af ejendommen.
      nærværende deklaration begæres tinglyst på ejendommen …
      påtaleberettiget er a.”
tinglysningsretten traf afgørelse den 25. juni 2013 og tinglyste deklarationen med følgende
bemærkninger:
      ”det er af anmelder erklæret følgende: ”pr. 1. maj 2013 er halvdelen af ejendommen er-
      hvervet for kr. 522.601. dette beløb fremgår ikke af kontoudtoget for den kreditorbe-
      skyttede konto, da beløbet er fremkommet ved at a overtager halvdelen af ejendommen
      mod at overtage gælden på ejendommen.
      kr. 522.601 udgør halvdelen af restgælden pr. overdragelsestidspunktet. hele restgæl-
      den er efterfølgende indfriet af a, jf. vedhæftet indfrielseskvittering/kontoudtog.”
      det bemærkes, at der alene er sket kreditorbeskyttelse for så vidt angår halvdelen af
      ejendommen.”
denne afgørelse blev kæret, og i tinglysningsrettens mail af 12. juli 2013 til as advokat
hedder det bl.a.:
      ”i anledning af kæreskrift af 8. juli 2013 i ovennævnte sag skal jeg oplyse følgende:
      forud for anmeldelse af servitutten om kreditorbeskyttelse har kærende erhvervet en
      ideel halvdel af ejendommen, mens hun på et langt tidligere tidspunkt forud for skadens
                                                - 3 -
      indtræden, havde erhvervet den anden halvdel af ejendommen. tinglysningsretten har
      derfor alene noteret tinglysningen således:
      ”… det bemærkes, at der alene er sket kreditorbeskyttelse, for så vidt angår halvdelen
      af ejendommen.”
      da kompetence til at afgøre, hvorvidt et aktiv er kreditbeskyttet, tilkommer fogedretten,
      har tinglysningsretten i dag i tillægstekst anført, at kærende er af den opfattelse, at kre-
      ditorbeskyttelse også omfatter den tidligere erhvervede del af ejendommen.
      de bedes oplyse om kæremålet fortsat opretholdes henholdsvis tilrettes.”
a fastholdt sit kæremål, og i brev af 15. juli 2013 til tinglysningsretten anførte hendes
advokat bl.a.:
      ”det præciseres, at der bør ske lysning af kreditorbeskyttelse for hele ejendommen som
      følge af, at ejendommens værdi på tidspunktet for kærendes overtagelse af hele ejen-
      dommen ikke oversteg en værdi på ca. 1.083.002 kr. svarende til det beløb, hvormed
      kærende indfriede det indestående lån i ejendommen.
      værdien af den af kærende tidligere erhvervede halvdel af ejendommen udgjorde der-
      med heller ikke mere end hvad der svarer til halvdelen af indfrielsesbeløbet, hvorved
      der bør være opnået kreditorbeskyttelse også for så vidt angår denne del.”
i tinglysningsrettens fremsendelse af 16. juli 2013 af kæremålet til vestre landsret hedder
det bl.a.:
      ”tinglysning af en servitut om udlægsfritagelse er ikke tinglysning af en rettighed over
      ejendommen, jf. tinglysningslovens § 10, stk. 1, idet den ikke begrænser ejers rådighed
      over ejendommen. retsplejeloven § 513 har imidlertid med baggrund i betænkning nr.
      634 om udlæg og udpantning af indført reglen om, at der kan ske tinglysning for at be-
      kendtgøre udlægsfritagelsen.
      det anføres i denne betænkning side 85, at … ”efter omstændighederne vil kapitalen
      også på tilstrækkelig klar måde kunne anbringes i fast ejendom, enten i form af tinglyst
      pantebrev, der angiver, hvorfra midlerne stammer, eller, hvis skyldneren ikke har an-
      bragt andre midler i ejendommen, ved en tinglyst deklaration på denne.”…
      kommentaren til karnov anfører som note til § 513 det samme suppleret med henvis-
      ning til, at [u 1991.750] har tilladt tinglysning af servitut, hvor den kontante udbetaling
      blev betalt med sådanne midler, mens resten af købesummen blev lånefinansieret.
      kærende opfylder for så vidt angår den tidligere erhvervede del af ejendommen, ikke
      ovenstående krav – ikke har anbragt andre midler i ejendommen – da ejendommen tid-
      ligere er erhvervet for andre midler, idet der erhvervelsen af den sidste halvdel af den
                                               - 4 -
      faste ejendom den 24. april 2013 indestod realkreditpantebrev, stort kr. 1.190.000 i
      ejendommen, og den første halvdel af ejendommen var allerede erhvervet for ikke-kre-
      ditorbeskyttede midler den 18. juli 2003.
      det er herefter tinglysningsrettens opfattelse, at der ikke kan ske tinglysning af en ser-
      vitut på hele ejendommen. tinglysningsretten har ikke taget stilling til evt. tinglysning,
      som i øvrigt anført i betænkningen, da tinglysningsretten ikke er modtaget anden an-
      meldelse.”
anbringender
a har anført, at både hendes oprindelige halvpart af ejendommen og den halvpart, som hun
efterfølgende overtog fra b, er bragt under kreditorbeskyttelse ved indfrielsen af restgælden
den 21. maj 2013. hun har herved henvist til, at ejendommens værdi på tidspunktet for hendes
overtagelse af hele ejendommen ikke oversteg det beløb på 1.083.002 kr., som hun indfriede
ejendommens restgæld med. endvidere er købesummen for den halvpart, som hun overtog fra
b, fastsat mellem uafhængige parter, da overtagelsen er sket i forbindelse med deres
samlivsophævelse. det er ikke uforeneligt med formålet med reglerne om kreditorbeskyttelse,
at der også er mulighed for at placere kreditorbeskyttede midler i en ejendom efter
erhvervelsen af ejendommen ved indfrielse af indestående lån. endelig foreligger der ikke
reale grunde for at afvise tinglysning af erklæringen om kreditorbeskyttelse for hele
ejendommen, da det er ubestridt, at hun ikke har anbragt andre midler i ejendommen, der er
ubehæftet.
tinglysningsretten har anført, at betingelserne for kreditorbeskyttelse i henhold til retsplejelo-
vens § 513, stk. 1, ikke er opfyldt for så vidt angår as oprindelige halvpart af ejendommen,
der er erhvervet med midler, der ikke er omfattet af beskyttelsen i § 513, stk. 1.
kreditorbeskyttelse kan derfor alene tinglyses for halvdelen af ejendommen. a kunne have
opnået kreditorbeskyttelse ved ikke allerede at have ladet det indfriede pantebrev aflyse, men
have påtegnet det med, at det var indfriet, og at det nu henstod som uaflyst med henblik på at
bekendtgøre udlægsfritagelsen.
retsgrundlaget
det hedder i retsplejelovens § 513, stk. 1:
      ”udlæg kan ikke foretages i erstatning for invaliditet eller tab af forsøger eller i godtgø-
      relse i forbindelse hermed, hvis beløbet tilkommer skadelidte eller den, som har mistet
                                                - 5 -
       en forsørger. er beløbet udbetalt, kan udlæg dog ske, medmindre summen ved indsæt-
       telse på særskilt konto i bank eller sparekasse eller på anden måde er holdt klart adskilt
       fra skyldnerens øvrige formue. tilsvarende gælder om renter og udbytte af kapitalen.”
bestemmelsen blev indsat i retsplejeloven ved lov nr. 258 af 26. maj 1976 og er ikke senere
ændret. loven bygger på lovudkastet i betænkning nr. 634/1971 om udlæg og udpantning.
det hedder s. 85 bl.a.:
       ”erstatning for invaliditet skal kompensere for fremtidigt indtægtstab, og dette formål
       vil ikke kunne opnås, hvis erstatningen inddrages under udlæg. både sociale hensyn og
       etiske betragtninger taler afgørende for en så vid beskyttelse, som det er praktisk muligt
       at give.
       …
       er udbetaling sket, kan beskyttelsen kun blive bestående, hvis beløbet er holdt klart ad-
       skilt fra skyldnerens øvrige formue.
       som eksempel herpå nævnes indsættelse på særskilt konto i bank eller sparekasse. at
       kontoen skal være særskilt, betyder, at der ikke må indsættes andre midler på kontoen.
       er et beløb engang hævet, kan skyldneren ikke senere indsætte et tilsvarende beløb på
       kontoen. dette må heller ikke ske på den indirekte måde, at skyldneren hos banken låner
       penge mod sikkerhed i kontoen og senere tilbagebetaler lånet. … efter omstændighe-
       derne vil kapitalen også på tilstrækkelig klar måde kunne anbringes i fast ejendom, en-
       ten i form af tinglyst pantebrev, der angiver, hvorfra midlerne stammer, eller, hvis
       skyldneren ikke har anbragt andre midler i ejendommen, ved en tinglyst deklaration på
       denne. ved tinglysningen må erstatningen dokumenteres.”
højesterets begrundelse og resultat
indledningsvis bemærkes, at det påhviler tinglysningsretten som led i sin prøvelse, jf. ting-
lysningslovens § 15, at undersøge, om et anmeldt dokument efter sit indhold kan tinglyses, og
at der ikke efter tingbogen er noget til hinder for tinglysning. som led i prøvelsen af et doku-
ment om udlægsbeskyttelse, jf. retsplejelovens § 513, stk. 1, skal tinglysningsretten påse, at
der foreligger dokumentation for erstatningen, men der skal ikke under tinglysningssagen ta-
ges stilling til udlægsbeskyttelsens omfang.
det fremgår af tingbogen, at a erhvervede halvdelen af ejendommen i 2003, og at hun den 24.
april 2013 fik tinglyst skøde på hele ejendommen.
det er ubestridt, at a den 21. maj 2013 indfriede restgælden i ejendommen på 1.083.002 kr.
udelukkende med midler hidrørende fra méngodtgørelsen og erhvervsevnetabserstatningen.
                                              - 6 -
af den deklaration, som a ønsker tinglyst på sin ejendom, fremgår, at hun ”erklærer …, at
ejendommen … er købt udelukkende for midler hidrørende fra en méngodtgørelse og
erhvervsevnetabserstatning, som er udbetalt den 1. marts 2013. … ejendommen kan som
følge heraf ikke gøres til genstand for kreditorforfølgning, jf. retsplejelovens § 513, stk. 1,
…”.
som det fremgår af det anførte ovenfor om as overtagelse af ejendommen i henholdsvis 2003
og 2013, er det ikke i overensstemmelse med tingbogen, at hun udelukkende har købt
ejendommen for udlægsfritagne midler. højesteret tiltræder derfor, at der ikke har været
grundlag for at tinglyse den nævnte deklaration anmærkningsfrit, jf. tinglysningslovens § 15,
stk. 4.
det fremgår imidlertid ikke af den anmærkning, der blev givet ved tinglysningen, på hvilken
måde deklarationen afviger fra tingbogens indhold.
højesteret ophæver på denne baggrund tinglysningsrettens afgørelse og hjemviser sagen til
fortsat behandling ved tinglysningsretten.
                                       thi bestemmes:
tinglysningsrettens afgørelse ophæves, og anmeldelsen af deklarationen hjemvises til fortsat
behandling ved tinglysningsretten.