text:
- idi
                                            udskrift
                                                  af
                           sø- & handelsrettens dombog
                                           ____________
                                                dom
afsagt den 31. oktober 2012 af sø- og handelsretten sammensat af michael b. elmer (retsformand) og
de sagkyndige medlemmer driftschef jens boye og adm. direktør henrik dam.
h-8-11
                                      1) if skadeforsikring
                                      filial af if skadesforsäkring ab
                                      (advokat henrik valdorf-hansen)
                                      2) nordisk film a/s
                                      (advokat henrik valdorf-hansen)
                                      mod
                                      dsv solutions a/s
                                      (advokat jakob rosing)
indledning og påstande
sagen angår spørgsmålet om, hvorvidt dsv solutions a/s (herefter dsv) i forhold til afsen-
deren, nordisk film a/s (herefter nordisk film) som kontraherende fragtfører har udvist
                                                  -2-
grov uagtsomhed i forbindelse med tyveri af en forsendelse play station spillekonsoller un-
der en cmr-transport.
       if skadeforsikring, filial af if skadesforsäkring ab (herefter if), der som vareassuran-
dør for nordisk film har udbetalt erstatning med 402.183,19 kr., er indtrådt i nordisk films
krav mod dsv. if har derudover afholdt 21.028,92 kr. i omkostninger til i forbindelse med
gennemførelse af survey. nordisk film har afholdt 5.587 kr. i selvrisiko.
       if og nordisk film har nedlagt påstand om, at dsv skal betale 359.729,48 kr. til if med 5
% i årlig rente fra den 13. januar 2010 og 5.587 kr. til nordisk film med 5 % i årlig rente fra
den 13. januar 2010.
       dsv, der har betalt erstatning til if og nordisk film med 63.482,63 kr. svarende til an-
svarsbegrænsningsbeløbet efter cmr-lovens § 29, stk. 2, jf. stk. 1, har påstået frifindelse.
oplysningerne i sagen
efter aftale med nordisk film påtog dsv sig at udføre en transport af et parti play station
spillekonsoller fra selskabets lager i brøndby til nordisk film i norge, til hvem nordisk film
havde solgt spillekonsollerne.
       dsv udstedte ikke et fragtbrev på forsendelsen, men udfærdigede en unloading list
som transport specifikation.
       forsendelsen blev lastet af dsv i brøndby den 25. september 2009, hvorefter dsv over-
lod udførelsen af transporten til deres undertransportør, svane kurér (herefter svane), som
efter afhentning af traileren hos dsv i brøndby henstillede den på svanes plads på ventrup-
parken i greve samme dag ca. kl. 15.30.
       af kørselsrapporten fremgår, at chaufføren thomas holmberg ankom til oslo søndag
den 27. september 2009 kl. 20.50.
       ved losningen af traileren i oslo blev det konstateret, at forsendelsen var bortkommet
under transporten, hvorefter forholdet blev anmeldt til norsk politi.
        if foranledigede herefter, at der blev gennemført en fælles besigtigelse. af besigtigel-
sesrapporten af 13. november 2009 udarbejdet af jg consult & survey ved jess greif fremgår
følgende om parkeringsområdet ventrupparken i greve:
       ”…
                                                     -3-
        -  pladsen i greve er indhegnet og bevogtet af vagtselskabet gs4 imellem kl. 18.00- kl.
           06.00.
        -   området er omkranset af trådhegn med en højde på ca. 2,20 meter inkl. 2 rækker pig-
           tråd øverst i hegnet.
        -  indkørselsporten er en svær jernport med en højde på ca. 1,90 meter, som iflg. det op-
           lyste, lukkes automatisk dagligt kl. 18.00 indtil kl. 06.00, og i mellemtiden kun kan åb-
           nes ved anvendelse af en kode
        -  på adressen ventrupparken 10 bor der flere forskellige virksomheder, herunder bl.a.
           lastas, som på besigtigelsestidspunktet havde mange trailere stående på pladsen
           imellem kontor bygningen og umiddelbart ud imod motorvejen helt op imod tråd-
           hegnet…”
i rapporten konkluderes følgende:
        ”på baggrund af førnævnte må det anses som overvejende sandsynligt, at årsagen til de
        forsvundne varer skyldes tyveri fra vogntoget, mens det har stået parkeret på svaren ku-
        rérs adresse den 25.09.09, og med mistanke om, at tyveriet er begået af førnævnte ansatte
        hos svane kurér…”
af en udskrift med registrerede traileralarmer for den pågældende trailer fremgår, at traile-
rens bagdøre blev åbnet den 25. september 2009 kl. 15.43 og lukket igen kl. 15.45. herefter
var bagdørene åbne fra kl. 18.21 til kl. 18.52 og igen fra kl. 19.05 til kl. 19.51 samt fra kl. 20.17
til kl. 20.24.
        svanes direktør, mesut topac, anmeldte svanes medarbejdere bjørn eichen og jaques
raufort til politiet for tyveri af spillekonsollerne.
        bjørn eichen og jaques raufort blev afhørt af politiet hhv. den 7. oktober 2009 og den
12. oktober 2009.
        den 7. december 2009 opgav midt- og vestsjællands politi påtale mod thomas holm-
berg, bjørn eichen og jaques raufort og sagen blev sluttet i medfør af retsplejelovens 721,
stk. 1, nr. 2, da der ikke forelå tilstrækkelige beviser i sagen til, at der kunne forventes dom-
fældelse i sagen.
        der er i sagen fremlagt fotos fra svanes plads i greve samt en skitse over pladsen,
hvoraf fremgår to positioner for trailerens placering. position 1 er angivet på gårdspladsens
parkeringsområde, hvor chaufføren parkerede den og position 2 er angivet foran værksteds-
bygningen, hvortil traileren blev flyttet.
                                                -4-
forklaringer
thomas holmberg har forklaret, at han blev ansat hos svane et par uger før den omhandlede
transport.
       han afhentede godset på dsv´s lager i brøndby, hvor han overværede læsningen, som
blev foretaget af dsv´s folk.
       alt godset var placeret på paller, som alle var pakket ind i sort plast. traileren var fyldt
helt op, og de to døre i bagenden var eneste indgang til traileren. traileren var ikke aflåst
under transporten.
       det ville være unaturligt, hvis dsv havde lastet pallerne, så der var et tomrum inde
mellem pallerne, idet det andet gods i så fald ville vælte.
       pallerne som stod længst mod døren var høje, og man ville ikke kunne have set hullet,
selvom det havde været der allerede ved læsningen.
       han vidste ikke, hvad der var i pallerne, og han havde ikke kigget på unloading listen.
       0048an forlod lageret i brøndby fredag eftermiddag og kørte direkte til svanes plads i
greve, hvor porten var åben. da han ankom parkerede han bilen henne forbi opgangen, hvor
der holdt mange lastbiler. han tog sine ting ud af bilen og talte med nogle på pladsen.
       efter at have forladt pladsen opdagede han, at han glemt sin computer, og han vendte
tilbage til pladsen. nu var porten lukket, og han ringede til bjørn eichen, som sagde, at han
ikke lige havde koden men ville vende tilbage.
       da han kom ind bemærkede han, at trækkeren og traileren nu stod placeret ved positi-
on 2. han fik at vide af bjørn eichen og jaques raufort, som stod med hjulnøgler, at de var
ved at efterspænde hjulene. han observerede ikke andre på pladsen og ved ikke, om der var
andre inde på værkstedet.
       han kom tilbage til pladsen søndag omkring kl. 11.00, hvor han åbnede dørene til trai-
leren. han så ikke noget usædvanligt, og de høje paller stod stadig helt op til døren.
       han kørte fra greve til oslo, hvilket tog ca. 9 timer. han holdt en pause på færgen,
hvor han var oppe at spise. traileren var uden opsyn i ca. 20 min.
       det er meget usandsynligt, at tyveriet er foregået på turen mellem brøndby og greve
eller fra søndag formiddag og frem til oslo. tyveriet må være foregået i greve weekenden.
                                                   -5-
        han ankom til oslo søndag aften og kørte til dsv´s lager, som ikke er indhegnet. på
speditørens begæring åbnede han traileren og bakkede op til lageret. herefter lagde han sig
til at sove i bilen. han tror ikke, at han ville have hørt, hvis porten ind til lageret blev åbnet,
og ville formentlig heller ikke have hørt, hvis der gik en person rundt inde i traileren. han
ville dog helt sikkert have hørt, hvis der var kørt en gaffeltruck ind i traileren.
        han vågnede omkring kl. 8 næste morgen, da dsv´s folk var begyndt at losse. først på
dette tidspunkt blev tyveriet opdaget.
        han er ikke blevet kontaktet af politiet i denne sag. han stoppede hos svane umiddel-
bart efter tyveriet og var kun ansat i 1 måned.
mesut topac har forklaret, at han og bjørn eichen var til stede på svanes plads fredag efter-
middag. bjørn eichen havde fri, men blev på pladsen efter vidnet forlod pladsen.
        da han forlod pladsen var porten lukket, og traileren stod på gruspladsen.
        bjørn eichen havde tidligere været ansat i dsv og havde på dette tidspunkt været an-
sat hos svane i ca. 6-12 måneder. svane fik nogle opgaver fra dsv via bjørn eichen. de fik
ikke at vide, hvilken type gods de kørte med, og de vidste heller ikke, hvad der var i denne
trailer.
        der er en port ind til området, og der er hegn hele vejen omkring pladsen. området er
videoovervåget, men position på skitsen er en blind vinkel, som ikke kan ses på overvågnin-
gen. man skal bruge en kode for at komme ind på pladsen i dagtimerne, og der er kun 3-4
personer, som har denne kode. derudover var der nogle firmaer, som lejede sig ind på plad-
sen, som havde samme kode.
        det er første gang, at en medarbejder har flyttet trækkeren og hængeren, og det vil
sædvanligvis være lasteren, som foretager efterspænding af dækkene. han kunne ikke få det
hele til at hænge sammen, og derfor anmeldte han bjørn eichen og jaques raufort til politet.
        han har efterfølgende undersøgt, hvornår dørene til traileren har været åbnet. de to
medarbejdere har nægtet at have åbnet dørene på de angivne tidspunkter.
jess greiff har forklaret, at han har udarbejdet besigtigelsesrapporten på baggrund af en be-
sigtigelse af svanes plads.
                                                 -6-
       af trailerrapporten fremgår, hvornår dørene har været aktiverede. når dørene er åbne
viser rapporten ”on” og når dørene lukkes igen viser rapporten ”off”. det registreres hos
trailer selskabet, som har softwaren. det er ikke muligt at slå loggen fra og rapportens udvi-
sende er retvisende. han har ikke foretaget en undersøgelse af, om uret i loggen var indstillet
korrekt.
       alle pallerne var pakket ind i plast, hvorfor tyvene må have vidst, hvad der stod på de
enkelte paller. det ville endvidere være nødvendigt at tage de foranstående paller ud først,
da man ikke kunne kravle hen over de forreste paller. til dette formål må tyvene have brugt
en gaffeltruck og en palleløfter.
       det er mest sandsynligt, at tyveriet er sket på pladsen i greve. såfremt porten ind til
lageret i oslo stod åben, kan tyveriet også være sket der. chaufføren må dog have sovet me-
get tungt, hvis tyveriet foregik mens han sov.
bjørn eichen har forklaret, at han var kørselsleder hos svane, hvor han stod for disponering af
bilerne og ansættelse af folk.
       han har tidligere kørt som chauffør for dsv. han ved intet om, hvad forsendelserne
indeholder, og dsv disponerer direkte i forhold til chaufførerne. han bliver kun involveret,
hvis der skal bruges en ekstra bil. han var ikke involveret i denne transport og vidste ikke,
hvilket gods der var tale om.
       fredag aften flyttede han og jaques raufort thomas holmbergs vogn og en anden
vogn fra position 1 til position 2. hjulene skulle efterspændes, og det har han altid gjort af
respekt for køretøjet. de havde det nødvendige grej og brugte det værktøj, som var i bilen.
       årsagen til, at han ikke kunne oplyse thomas holmberg koden til porten var, at han
havde beskidte fingre. han sagde, at han ville ringe tilbage.
       når han modtager en unloading list med oplysning om godsets art fra dsv, ligger den
i en lukket kuvert.
       han ved ikke om porten stod åben, da jaques raufort ankom til pladsen. det er muligt,
at et af de andre firmaer kan have ladet den stå åben.
jaques raufort har forklaret, at han havde været ansat i ca. 1 måned før transporten blev gen-
nemført. han fik jobbet igennem bjørn eichen.
                                                  -7-
       da han ankom til pladsen den pågældende eftermiddag var porten åben. han skulle
efterspænde hjulene på sin trailer, som var helt ny. han havde fri på dette tidspunkt, og det
var det eneste tidspunkt han kunne gøre det. det er lastas, som har den overordnede vedli-
geholdelsespligt, men alligevel har chaufføren pligt til at sikre, at bilen er vedligeholdt.
       det tog tid at efterspænde uden luftværktøj, men det fungerede med det værktøj, som
de brugte.
       thomas holmbergs bil havde fået nye dæk, som skulle efterspændes, hvorfor de flyt-
tede traileren til position 2.
parternes synspunkter
if og nordisk film har gjort gældende, at dsv som kontraherende transportør er erstat-
ningsansvarlig i henhold til cmr-lovens § 24, stk. 1. dsv kan ikke begrænse sit erstatnings-
ansvar for den indtrådte skade, jf. cmr-lovens 37, idet det må lægges til grund, at play sta-
tion spillekonsollerne er bortkommet som følge af tyveri begået af svanes medarbejdere.
       mesut topac har forklaret, at det er første gang, at hans medarbejdere har flyttet en
trailer, og at det sædvanligvis er lasteren, som efterspænder hjulene. dernæst fremgår det af
trailer loggen, at bagdørene har været åbne i næsten 1 ½ time over flere omgange, mens trai-
leren stod placeret på position 2. hertil kommer, at thomas holmberg kun gjorde et enkelt
stop under turen til oslo, og det er usandsynligt, at tyveriet blev begået under dette stop på
færgen.
       det må videre lægges til grund, at tyveriet ikke kan være begået efter ankomsten til
oslo, idet tyveriet nødvendiggjorde anvendelsen af en gaffeltruck eller en palleløfter, og idet
thomas holmberg ville have vågnet herved.
       herefter er det godtgjort, at tyveriet blev begået fredag den 25. september 2009 mellem
kl. 18 og 21, hvor traileren henstod på svanes plads. da der kun var to medarbejdere til stede
på pladsen, må tyveriet være blevet begået af disse to medarbejdere.
       dsv skal udvise ekstra agtpågivenhed ved transport af højværdivarer, som skal henstå
i en trailer fra fredag til søndag. ved at henstille traileren uaflåst og uden opsyn på svanes
plads, har dsv udvist grov uagtsomhed, hvorfor dsv også som følge heraf ifalder ubegræn-
set erstatningsansvar i anledning af det lidte tab.
                                                 -8-
dsv har gjort gældende, at bevisbyrden for, at en bortkomst skyldes tyveri begået af trans-
portørens eller dennes undertransportører, er yderst streng, jf. u2003.1999h, hvor højesteret
ikke fandt det bevist, at pakken var blevet stjålet af transportørens ansatte, uanset at dette
var en nærliggende mulighed.
       if og nordisk film har ikke løftet bevisbyrden for, at bortkomsten kan henføres til ty-
veri begået af medarbejdere hos svane. sagen er blevet efterforsket af midt- og vestsjællands
politi, hvorefter sagen blev sluttet i medfør af retsplejelovens § 721, stk. 1, nr. 2, da det var
anklagemyndighedens vurdering, at der ikke forelå tilstrækkelige beviser til, at der kunne
forventes domfældelse i sagen.
       det kan endvidere ikke udelukkes, at bortkomsten skyldes andre forhold, herunder
tyveri begået af uvedkommende tredjemænd i forbindelse med lastning af traileren hos dsv,
under opholdet på svanes plads, under transporten til oslo eller natten til mandag, da den
holdt på dsv´s plads i oslo.
       svanes plads i greve var indhegnet med pigtråd øverst i hegnet og med automatisk
port, der alene kunne åbnes med en kode uden for normal arbejdstid. dernæst var pladsen
overvåget af sikkerhedsfirmaet gs4. ved denne fremgangsmåde har dsv fulgt sædvanlig
praksis og har således ikke handlet groft uagtsomt. endvidere er det almindeligt i branchen,
at chaufføren bakker traileren op til en port, for dernæst at lægge sig til at sove.
       herefter har if og nordisk film ikke løftet bevisbyrden for, at dsv ved udførelsen af
transporten skulle have udvist grov uagtsomhed.
sø- og handelsrettens afgørelse
retten lægger efter bevisførelsen til grund, at det tyveritækkelige gods blev sendt som al-
mindeligt gods uden angiven særlig værdi og uden oplysning om godsets nærmere art.
endvidere lægges det til grund, at traileren fredag den 25. september 2009 blev læsset med
gods hos dsv, at godset var pakket i sort plast, således at chaufføren ikke havde nogen prak-
tisk mulighed for at undersøge godsets styktal og stand, og at chaufføren hverken kvitterede
for modtagelsen af godset eller tog forbehold over for dette, idet der ikke blev anvendt det i
cmr-loven foreskrevne fragtbrev. der foreligger således ingen anden dokumentation for,
                                                 -9-
hvad der blev læsset på traileren, end den såkaldte unloading list, som afsenderen ensidigt
udfærdigede.
vogntoget blev fredag eftermiddag af chaufføren, der ikke findes at have haft kendskab til
godsets art, i overensstemmelse med sædvanlig praksis, hvormed dsv var bekendt, henstil-
let for weekenden på svanes plads. selv om traileren ikke var aflåst og heller ikke bakket op
mod en mur, således at tyveri blev udelukket eller vanskeliggjort, findes denne henstilling
ikke at kunne tilregnes som groft uagtsom, idet pladsen, som også benyttedes af andre, både
var aflåst og videoovervåget.
       ved ankomsten til oslo søndag aften den 27. september 2009 bakkede chaufføren i
overensstemmelse med den sædvanlige fremgangsmåde, som dsv havde anvist, traileren op
til dsvs port med dørene åbne, hvorefter han lagde sig til at sove i trækkeren. chaufføren
har forklaret, at han næppe ville have hørt, hvis porten eller døren blev åbnet, og at han
næppe heller ville have bemærket, hvis nogen var gået ind i traileren. han vågnede først
mandag morgen, da en truck kørte ind i traileren og påbegyndte aflæsning, hvorved tyveriet
blev opdaget, idet en palle midt i vognen var tømt for indhold.
       det fremstår herefter som usikkert, om det tyveritækkelige gods faktisk var blevet ind-
læsset i traileren, og om det i givet fald blev bortfjernet under trailerens henstilling på svanes
plads i greve eller under det natlige ophold i oslo, hvor chaufføren sov med dørene til trai-
leren stående åbne op til dsvs rampe.
       loggen kan ganske vist tyde på, at traileren var blevet åbnet ad flere omgange i greve.
imidlertid vides det ikke, om uret i loggen gik rigtigt, ligesom der efter det oplyste var gan-
ske mange andre end ansatte hos svane, som med en fælles kode havde adgang til pladsen i
greve, herunder nogle firmaer, som havde døgnåbent.
       herefter, og idet strafferetlig forfølgning af ansatte hos svane er opgivet af anklage-
myndigheden, findes der ikke at være ført tilstrækkeligt bevis for sagsøgernes anbringende
om, at det omhandlede tyveritækkelige gods er bortkommet ved tyveri begået af ansatte hos
svane. dsv, der allerede har betalt begrænsningsbeløbet, skal således frifindes.
       efter sagens udfald skal if og nordisk film i sagsomkostninger til dsv betale 30.000 kr.
til dækning af advokatbistand.
                                                 - 10 -
                                       thi kendes for ret:
dsv solutions a/s frifindes.
      if skadeforsikring, filial af if skadeförsäkring ab, og nordisk film a/s skal inden 14
dage betale dsv solutions a/s 30.000 kr. i sagsomkostninger. sagsomkostningsbeløbet for-
rentes efter rentelovens § 8a.
      jens boye                       michael b. elmer                     henrik dam
                                      (retsformand)
                                               (sign.)
                                            ___ ___ ___
                                 udskriftens rigtighed bekræftes
                        p.j.v. sø- og handelsretten, den 31. oktober 2012


text:
s0001000 - haf
                                              udskrift
                                                     af
                        sø- & handelsrettens dombog
                                            ____________
                   *berigtiget i medfør af retsplejelovens § 221 stk.1, den 14. juni 2005.
                                      afsagt den 3. juni 2005
sag s-1-03                          alka forsikring a/s
                                    (advokat bent randeris)
                                    mod
                                    kort- & matrikelstyrelsen
                                    (advokat morten kroon)
                                               d o m:
sagen angår kort- & matrikelstyrelsens erstatningsansvar for fejl i søkort, som sæl-
ges til lystsejlere.
påstande
                                         - 2 -
alka forsikring a/s har nedlagt påstand om, at kort- & matrikelstyrelsen skal betale
erstatning med 233.191,70 kr., subsidiært et mindre beløb, med procesrente fra sa-
gens anlæg den 2. januar 2003.
kort- & matrikelstyrelsen har nedlagt påstand om frifindelse, subsidiært mod beta-
ling af *229.191,70 kr., men er enig i erstatningsopgørelsen.
sagsfremstilling
den 22. juli 2001 kl. ca. 11.30 sejlede anders herløv larsen moars ark, som er en
34 ’ sejlbåd af mærket nordship med en dybgang på 1,60 m, ud af østerby havn på
læsø for at sejle mod anholt.
      anders herløv larsen havde købt og anvendte kort- & matrikelstyrelsens sø-
kort nr. 101 i målestok 1:200.000 fra 1998, som særligt retter sig til lystsejlere.
      her gengives et udsnit af det pågældende kort (målestokken passer ikke her):
                                          - 3 -
moars ark stævnede ud af havnen med kurs nord, indtil den var fri af de bundgarn,
som var opstillet nordøst for havnen, og derefter lagdes kursen 80 grader øst, idet der
blev navigeret mellem kortets dybdekurve for 2, henholdsvis 4 meter, og nærmest
ved den sidstnævnte markering. fartøjet stødte imidlertid på nogle sten og grund-
stødte på et sted sydvest for engelskmandsbanke, hvor der trods søkortets udvisende
kun var 1,5 m dybde, og hvor der ikke var markeret sten. båden blev med assistance
fra redningsstation østerby trukket fri. den var sprunget læk og måtte på værft, hvor
den siden er blevet repareret.
      det omtalte søkort var udgivet i 1998 af kort- & matrikelstyrelsen på grundlag
af en digitalisering af data i form af opmålinger, som i et vist omfang blev foretaget i
slutningen af 1800-tallet. disse opmålinger havde ligget til grund for et ældre analogt
søkort i målestok 1:180.000, hvor udsnittet i 1992-versionen så således ud (måle-
stokken passer ikke i denne gengivelse):
                                         - 4 -
det analoge søkort fra 1992 angav mellem 2 og 4 meterlinierne en grund på 0,9 me-
ter og et område med sten (st). disse angivelser fandtes ikke på det digitale kort fra
1998.
       i bogen ”bag om søkortet”, der er udgivet af kort- & matrikelstyrelsen, tilrå-
des navigatøren at udvise stor forsigtighed ved sejlads tæt på grunde, idet navigatø-
ren må regne med en vis tolerance for det i kortet viste lodskud afhængig af far-
vandsområde og opmålingsår. om opmålingsnøjagtigheden for opmålinger fra 1829-
1953 anføres i samme værk, at der langt fra har været fuld dækning af havbunden,
datanøjagtighed og fuldstændighed er ringe, og der kan derfor forekomme objekter
på havbunden, der ikke er vist i søkortet, men som alligevel kan være til fare for sej-
ladsen.
       bogen ”den danske havnelods”, som er udgivet af kort- & matrikelstyrelsen,
og som navnlig retter sig til erhvervssejlere, angiver om østerby havn under over-
skriften ”afmærkning”, at ”lystønden på engelskmandsbanke i pejling retvisende
191 [grader] markerer indsejlingen til havnen mod grundene mod [øst]”.
       bogen ”kommas havnelods” – som navnlig anvendes af lystsejlere, og som
også anders herløv larsen anvendte – oplyser: ”anduves dag og nat. nordre røn-
ner fyr 7 sm wnw og syrodde vn 2 sm e for havnen samt en grøn lystønde på
rusmandsbanke vejleder ved anduvningen, og havnens vn viser ind til molefyret i
127-192 [grader] … om dagen … kan styres ind på østerby kirke i 125-175 [gra-
der]. … bundgarn på begge sider af havnen …”
forklaringer
anders herløv larsen har forklaret, at han, der ved afhøringen var 42 år, har sejlet,
siden han var 12, og at han fik duelighedsbevis som 14-årig.
       han havde været i den svenske skærgård og var sejlet til østerby lørdag den
21. juli 2001 sammen med sin hustru og to børn på 12 og 14 år.
       søndag omkring kl. 11:30 sejlede de ud af havnen igen for at gå sydover mod
anholt. han sejlede først mod nord, og efter at have passeret bundgarnspælene en
halv sømil ude på 5 m vand gik de 80 grader, dvs. næsten øst. han så ingen grund til
at gå 1½ mil længere mod nord, idet de kun stak 1,6 m, og det derfor var forsvarligt
                                           - 5 -
at ligge inden for 4 meterlinien. han brugte ekkoloddet som rettesnor for, hvor de be-
fandt sig. der var fralandsvind og ingen sø. pludselig ”dykkede” dybden til 2,5 m, og
han tænkte, at der var noget galt og drejede mod bagbord, men inden de nåede rundt,
ramte moars ark en kæmpesten med 6½-7 knob og stod så fast. familien sad med
ryggen mod skottet, og han selv blev holdt tilbage af styret, så de kom heldigvis ikke
selv noget til ved grundstødningen.
       det var første gang, han havde været på læsø. han talte ikke med nogen om
besejlingsforholdene, der var ikke noget, som så mistænkeligt ud. han brugte også sit
søkort på cd-rom og kommas havnelods. bogen ”bag om søkortet” havde han ik-
ke set.
       kort- & matrikelstyrelsen udsendte straks efter grundstødningen en rettelse i
efterretninger for søfarende, og der er også sket rettelse på nye kort.
kim rulle forklarede, at han i 3 år har været leder af redningsstationen i østerby,
hvortil han har været knyttet siden 1982. han var tidligere fisker og er født og op-
vokset i østerby, så han kender havnen og besejlingsforholdene ud og ind.
       østerby havn anløbes hver sommer af 5-6.000 både, og østerby og vesterby
har tilsammen ca. 10.000 anløb pr. sæson. der er samlet plads til 400 både ad gangen
i havnene. tidligere var der årligt 10-12 grundstødninger på engelskmandsrev, men
inden for de seneste 5-7 år er tallet faldet til ca. 3-4 grundstødninger pr. sæson, men
tallet svinger med vejret.
       lystsejlerkortet er et oversigtskort. bruger man digitale kort, forsvinder mange
detaljer således ved målestok 1:200.000. fra anduvningsbøjen og ind ville han selv i
almindelighed benytte et mere detaljeret kort, der dog ikke fandtes for så vidt angår
læsø. han har ikke kunnet se østerby kirke i 30 år, så anvisningen i kommas hav-
nelods er ikke rigtig. der er en rende igennem syd for engelskmandsbanke, men med
en båd med så stor dybgang som moars ark ville han ikke selv tage denne rute, idet
der er flere store sten. der er flere steder, man kan ramme øst for læsø. kender man
ikke stedet godt, må man bruge bøjeafmærkningerne. de er flyttet lidt længere ud i
forhold til tidligere for at undgå de mange strandinger, og fiskeskippere sejler altid
ud til den røde bøje, før de går mod øst.
                                           - 6 -
statskartograf hanne berg forklarede, at hun har arbejdet med søkort siden 1962.
linierne i kort nr. 101 er sikkerhedskurver. de skulle have været trukket dér, hvor
dybderne var. kortet tones med forskellige farver i dybderne 0-6 m og 6-10 m. der
findes et opmålingskort, som danner grundlaget for kort nr. 101, og som kurverne på
søkortet er trukket ud fra. kurverne er baseret på lodskud, men tegnes ud fra erfaring.
der er foretaget specielle afsøgninger i visse områder, f.eks. hvor der er et r på kor-
tet. når der er angivet et tal, er målskel i diagonalen af talangivelsen.
      kortet bygger på opmålinger fra 1880-1890’erne. oplysninger om havbund er
medtaget også af hensyn til søfarten, så den kan holde sig på afstand af stenede om-
råder. der er ikke angivet nogen specifik udstrækning af tegnet r for klippe, der sæt-
tes mellem kurver for at angive, at området er stenet.
      det er svært at få oplysninger om havbunden. sådanne oplysninger har også
betydning for stenfiskere og for ankringsmulighederne. information opsamlet ved
lodskud giver præcis oplysning vedrørende det sted på bunden, som loddet har ramt.
      da kort- & matrikelstyrelsen gik over til digitale kort, ændredes angivelserne
af sten til de internationale betegnelser. man kan ikke vide, hvor mange sten der er,
når der står r, idet r angiver en bundart og ikke en enkelt sten.
      den analoge 1992-udgave af kort nr. 101 angiver en bund med mindstedybde
på 0,9 m. oplysningen om de 0,9 m er gået tabt i digitaliseringsprocessen. man ænd-
rede kortet til det internationale format, men lystsejlerne klagede over, at der mang-
lede information om 2 og 4 m kurverne. derfor ændrede man kortets udformning, og
det var i den forbindelse, at man ”missede” oplysningen om de 0,9 m og om det ste-
nede område.
      der er efter ulykken i denne sag kommet et kort over læsø med en større må-
lestok. endvidere har man efter indberetningen om ulykken udsendt oplysning om
disse dybder i farvandsefterretninger og på tekst-tv, ligesom man har offentliggjort
oplysningen i søkortrettelserne, hvor man efterfølgende også har ændret farveangi-
velserne. med den viden, som kort- & matrikelstyrelsen havde, burde kurverne på
det kort 101, som anders herløv larsen havde købt, være trukket et andet sted.
      prisen for de nye søkort i målestok 1:75.000 er 133 kr., og dette svarer for-
mentlig nogenlunde til prisen for det kort nr. 101, som anders herløv larsen havde
købt og anvendte ved ulykken.
                                           - 7 -
       ”det levende søkort” på cd-rom kan ikke leve op til nøjagtigheden af gps og
dgps, og man advarer derfor imod at bruge det til navigation.
       ”den danske havnelods” er en publikation fra kort- & matrikelstyrelsen, der
giver en tekstmæssig beskrivelse i forhold til et kort, og som supplerer kortets infor-
mationer.
parternes synspunkter
alkas advokat har gjort gældende, at grundstødningen skete, fordi det kort, som an-
ders herløv larsen havde købt, og som var udgivet af kort- & matrikelstyrelsen, var
behæftet med en fejl, en defekt, idet det på sejlruten angav en dybde på mellem 2 og
4 m, uagtet at kort- & matrikelstyrelsen vidste, at der her fandtes en grund med en
mindste dybde på kun 0,9 m, og at bunden var stenet.
       anders herløv larsen har ikke udvist egen skyld, men tværtimod vist godt sø-
mandskab ved at sejle ad denne rute ikke blot i tillid til søkortets udvisende, men til-
lige under benyttelse af elektroniske hjælpemidler, der viste, at han holdt sig op ad 4
m kurven på kortet. han havde ingen mulighed for at undgå grundstødningen, idet
grunden kom meget pludseligt. havde grunden på de 0,9 m og stenene været medta-
get på søkortet, ville anders herløv larsen som fuldbefaren lystsejler have valgt en
anden sejlrute, hvor der ikke var nogen risiko for grundstødning. skaden er såvel
kausal som adækvat.
       kort- & matrikelstyrelsens ansvar følger i første række af § 6 i lov nr. 371 af 6.
juli 1989 om produktansvar med senere ændringer, idet skaden er forårsaget ved en
defekt ved et produkt, som er produceret eller leveret af styrelsen.
       søkortet er en løsøregenstand og dermed et produkt, jf. produktansvarslovens §
3. sagen drejer sig ikke om anders herløv larsens eftergørelse eller anden uretmæs-
sig brug af de informationer og tegninger, som kort- & matrikelstyrelsen måtte have
ophavsret til, men derimod om hans brug af disse informationer og tegninger netop
til det formål, lystsejlads, hvortil kort- & matrikelstyrelsen har bragt produktet i om-
sætning. spørgsmålet om de immaterielle rettigheder til disse oplysninger, tegninger
mv. er derfor irrelevant for sagen.
                                           - 8 -
        søkortet må anses for at have en defekt, fordi det ikke frembød den sikkerhed,
som anders herløv larsen som lystsejler og bruger af kortet med rette kunne forven-
te, jf. produktansvarslovens § 5.
        der er ingen grund til at forelægge spørgsmålet om, hvorvidt produktansvarsdi-
rektivets artikel 2 skal fortolkes således, at udtrykket produkt også omfatter søkort og
de heri indeholdte oplysninger, for ef-domstolen. direktivets § 2 definerer som
produkt enhver løsøregenstand, og direktivet indeholder ikke nogen særlig undtagel-
se for søkort eller andre produkter, der indeholder, anvender eller udbreder oplysnin-
ger, uanset om disse er ophavsretligt eller i øvrigt immaterialretligt beskyttede. euro-
pa-kommissionen har da også den 15. november 1988 som svar på skriftlig fore-
spørgsel nr. 706/88, tilkendegivet, at direktivet efter dens opfattelse også gælder for
edb-programmer, jf. ef-tidende 1989 c 114/42. det er således antaget, at ophavsret-
ligt og andre immaterialretligt beskyttede værker ikke i sig selv er undtaget fra pro-
duktansvarsreglernes anvendelsesområde.
        kort- & matrikelstyrelsen er producent og derfor ansvarlig, uanset om dens ar-
bejdsopgaver også udføres i almenvellets interesse, og uanset om styrelsen har over-
skud på sin virksomhed, eller dette ikke er tilfældet. afgørende er alene, at produktet
er solgt mod betaling, idet produktet da er solgt som led i erhvervsmæssig virksom-
hed. at en virksomhed, endog en statslig virksomhed med eneret til fremstilling af et
produkt som her søkort, ikke er i stand til at drive sin forretning på en forretnings-
mæssigt sund måde, skal da ikke komme de forbrugere, der køber dens produkter, til
skade.
        kort- & matrikelstyrelsen er endvidere ansvarlig for skaden efter dansk rets
almindelige regler, som gælder jævnsides med produktansvarslovens regler, jf. lo-
vens § 13, og beløbsgrænsen for tingsskade i produktansvarslovens § 8 finder derfor
ikke anvendelse i denne sag. kort & matrikelstyrelsen har således pådraget sig er-
statningsansvar efter dansk rets almindelige regler ved at ”misse” overførelsen af de
omtalte oplysninger i forbindelse med omlægningen fra analoge til digitale kort og
ved ikke at trække kurverne rigtigt.
kort- & matrikelstyrelsens advokat har anført, at der ikke er årsagssammenhæng.
den manglende markering af grunden på 0,9 meters dybde og det stenede område
                                          - 9 -
har ikke bevirket grundstødningen, som skete mindst 800 meter øst for den grund,
der ved digitaliseringen ikke kom med på søkortet.
       anders herløv larsen har udvist egen skyld. han burde slet ikke have valgt
den pågældende sejlrute øst om læsø, hvor der efter kim rulles forklaring ofte er
havarier. han burde i stedet have valgt den sejlrute, som er angivet i ”den danske
havnelods”, og som er sikker.
       det er kun selve det fysiske søkort, der kan anses for et produkt i forhold til
produktansvarsloven og produktansvarsdirektivet, derimod ikke de informationer,
som fremgår af søkortet, og som ikke kan betegnes som løsøre. begrebet produkt
omfatter fysiske genstande, men ikke immaterielle ydelser. et søkort er et litterært
værk, jf. ophavsretslovens § 1, stk. 2, og undergivet stedsevarende ophavsret for
kort- & matrikelstyrelsen. der er ikke grund til at forelægge dette fortolknings-
spørgsmål for ef-domstolen.
       søkortet led ikke af nogen defekt, jf. produktansvarslovens § 5. søkortets angi-
velser er ikke en garanti for bund- og dybdeforhold, og dette fremgår da også af
kort- & matrikelstyrelsens publikationer, herunder bogen ”bag om søkortet”.
       hertil kommer, at produktet ikke er bragt i omsætning som led i erhvervsvirk-
somhed, og der er derfor ikke grundlag for at pålægge kort- & matrikelstyrelsen an-
svar som producent, jf. produktansvarslovens § 7, stk. 1, nr. 2. efter lov nr. 749 af 7.
december 1988 har kort- og matrikelstyrelsen eneret til fremstilling af søkort. denne
eneret er ikke et udtryk for en beskyttelse af kort- og matrikelstyrelsen, men der-
imod en beskyttelse af søsikkerheden, idet udførelsen af opgaver med opmåling,
udarbejdelse og produktion af søkort i danmark er en offentlig og tabsgivende opga-
ve.
       der er heller ikke grundlag for at pålægge kort- & matrikelstyrelsen ansvar ef-
ter dansk rets almindelige regler.
sø- og handelsrettens afgørelse
angivelserne i ”den danske havnelods” retter sig navnlig til erhvervsfartøjer, der
typisk stikker dybere end lystsejlere, og det kan efter omstændighederne være fuldt
forsvarligt for lystsejlere at vælge en anden rute til og fra en havn end den, som angi-
ves i ”den danske havnelods”.
                                           - 10 -
       det søkort nr. 101 fra 1998, som anders herløv larsen havde købt, efter det
oplyste for 133 kr., og som han anvendte ved navigeringen, var udgivet af kort- &
matrikelstyrelsen med særligt henblik på lystsejlere.
       et søkort er et produkt, jf. produktansvarslovens § 3 og produktansvarsdirekti-
vets artikel 2. at kort- & matrikelstyrelsen har ophavsret til søkort og derfor kan
forbyde andre at eftergøre dem, kan ikke fritage kort- & matrikelstyrelsen for ansvar
for de kort, som styrelsen selv bringer i omsætning mod betaling. styrelser, som sæl-
ger deres produkter til forbrugere mod betaling, må anses for at bringe disse produk-
ter i omsætning som led i erhvervsvirksomhed, jfr. produktansvarslovens § 4, stk. 1,
og § 7, stk. 1, nr. 2, sammenholdt med produktansvarsdirektivets artikel 3 og 7, nr. 3.
det er således uden betydning, om styrelsens indtægter dækker udgifterne, eller om
der er en offentlig interesse knyttet til varetagelsen af styrelsens opgaver.
       ef-domstolen har fastslået, at produktansvarsdirektivet finder anvendelse også
i tilfælde, hvor et defekt produkt indgår som en del af en tjenesteydelse, og at det
forhold, at et produkt er fremstillet med henblik på en konkret medicinsk ydelse, så-
ledes at patienten ikke yder direkte vederlag herfor, idet ydelsen finansieres over
skatten, ikke kan bevirke, at fremstillingen af produkterne mister sin erhvervsmæssi-
ge karakter, jf. dom af 10. maj 2001 i sag c-203/99, veedfald (saml. i s. 3569).
       retten finder ikke, at forståelsen af de nævnte bestemmelser i produktansvars-
direktivet frembyder fortolkningstvivl, som kan begrunde forelæggelse for ef-
domstolen i medfør af ef-traktatens artikel 234.
       efter indholdet af søkort nr. 101 fra 1998 var det efter rettens opfattelse for-
svarligt af anders herløv larsen at vælge den sejlrute, som han valgte at sejle ad.
søkortets dybdekurver angav en dybde på denne rute på mellem 2 og 4 meter, og
anders herløv larsen benyttede desuden ved sin navigering elektroniske hjælpemid-
ler, som viste, at han holdt sig op ad 4 m kurven. der er derfor ikke udvist egen
skyld.
       baggrunden for, at grunden på 0,9 m og det stenede område ikke var med på
søkort nr. 101 fra 1998, var efter statskartograf hanne bergs forklaring, at man ved
digitaliseringen af det ældre analoge søkort fra 1992 havde ”misset” disse oplysnin-
ger. med den viden, kort- & matrikelstyrelsen havde, burde kurverne på det kort nr.
101, som anders herløv larsen havde købt, efter statskartograf hanne bergs forkla-
ring være trukket et andet sted. det lægges til grund, at dette søkort havde en defekt,
                                         - 11 -
jf. produktansvarslovens 5, idet det ikke frembød den sikkerhed, som med rette kun-
ne forventes.
       havde grunden på 0,9 m og det stenede område, som var angivet i det analoge
kort fra 1992, været angivet i det digitale kort fra 1998, som anders herløv larsen
havde købt og anvendte, ville det derimod ikke have været tilrådeligt at sejle moars
ark ad denne rute. skaden har derfor årsagssammenhæng med det defekte produkt,
ligesom der foreligger adækvans.
       kort- & matrikelstyrelsen skal herefter på objektivt grundlag erstatte skaden,
idet den er forårsaget af en defekt ved det søkort nr. 101 fra 1998, som kort- & ma-
trikelstyrelsen havde produceret, jf. produktansvarslovens § 6. der er enighed mel-
lem parterne om den talmæssige opgørelse af skaden.
       der skal efter produktansvarslovens § 8, stk. 1, fradrages et beløb på 4.000 kr.
       efter produktansvarslovens § 13 begrænser loven imidlertid ikke skadelidtes
adgang til erstatning efter almindelige regler om erstatning i eller uden for kontrakt.
uanset at det i overensstemmelse med statskartograf hanne bergs forklaring lægges
til grund, at man ved digitaliseringen af det ældre analoge søkort fra 1992 havde
”misset” oplysningerne om grunden på 0,9 m og det stenede område, og at kurverne,
med den viden, som kort- & matrikelstyrelsen havde, burde være trukket et andet
sted, findes det ikke tilstrækkelig godtgjort, at kort- & matrikelstyrelsen, der udgiver
søkort også til varetagelse af offentlige myndighedsopgaver, herved har handlet så
uagtsomt, at der er grundlag for at pålægge denne styrelse erstatningsansvar efter
dansk rets almindelige regler og således uden fradrag af det nævnte beløb på 4.000
kr. ved tingsskade.
                       thi kendes for ret
kort- og matrikelstyrelsen skal inden 14 dage efter denne doms afsigelse til alka
forsikring a/s betale 229.191,70 kr. med procesrente fra den 2. januar 2003 samt
sagens omkostninger med 40.000 kr.
     niels leth nielsen            michael b. elmer                 jørn hansen
              - 12 -
              (sign.)
           ___ ___ ___
udskriftens rigtighed bekræftes
p.j.v. sø- og handelsretten, den

source: retspraksis

LICENSE:
Creative Commons Legal Code

CC0 1.0 Universal

type: caselaw

jurisdiction: Denkmark


text:
                             højesterets dom
                          afsagt torsdag den 4. oktober 2012
sag 314/2010
(2. afdeling)
kj entreprise a/s
(advokat tom kári kristjánsson)
mod
skatteministeriet
(kammeradvokaten ved advokat david auken)
i tidligere instans er afsagt dom af østre landsrets 10. afdeling den 1. november 2010.
i pådømmelsen har deltaget fem dommere: poul søgaard, jytte scharling, jens peter
christensen, henrik waaben og lars hjortnæs.
påstande
appellanten, kj entreprise a/s, har påstået frifindelse.
indstævnte, skatteministeriet, har påstået stadfæstelse.
anbringender
kj entreprise a/s har supplerende anført bl.a., at det er køberne af de enkelte ejerlejligheder,
der i givet fald skal tilbagebetale moms. dette beror på, at en sælgers frivillige momsregistre-
ring for opførelse af en fast ejendom kan vente, indtil ejendommen er færdigopført, eller indtil
der er fundet en køber. formålet med frivillig registrering af sælgeren er alene at sikre, at
skattemyndighederne rent praktisk kan tilbagebetale entreprisemomsen, hvis sælgeren er be-
rettiget hertil. skattemyndighedernes udbetalingskontrol knytter sig til købers forhold. hvis
køber samtidig med at overtage reguleringsforpligtelsen fra sælger også får tilladelse til fri-
villig momsregistrering for udlejning af den købte ejendom, medfører denne registrering, at
                                               - 2 -
køberen bliver momspligtig, og køberen anvender derfor ejendommen til momspligtigt for-
mål, hvis køberen faktisk – som i dette tilfælde – opkræver moms af udlejningsprisen. købe-
ren har derfor retskrav på at få fradrag for købsmoms, og hvis skattemyndighederne senere
anser registreringen for ukorrekt, kan registreringen ikke afmeldes med tilbagevirkende kraft,
medmindre der er givet urigtige oplysninger. reguleringsordningen skal medføre en korrekt
momsbelastning af ejendommen ud fra køberens anvendelse af den efter købet. da det er kø-
berens anvendelse, der bestemmer momsbelastningen af ejendommen, er det også køberen,
der skal tilbagebetale momsen til skattemyndighederne, hvis køberen ikke anvender ejen-
dommen til momspligtige formål.
køberen har anvendt lejlighederne til momspligtigt formål. for det første fordi køberne som
nævnt havde momsregistreret lejlighederne for udlejning og faktisk også opkrævede moms.
for det andet fordi udlejningen også isoleret set var momspligtig som hoteludlejning. lejlig-
hederne er blevet markedsført og udlejet med mulighed for en række tilknyttede hotelydelser i
form af bl.a. servering, og hotelydelserne er faktisk blevet brugt af gæsterne. horesta, mar-
cussens hotel & ferieby og skov- og naturstyrelsen anså lejlighederne for anvendt til hotel-
udlejning. marcussens hotel & ferieby bookede bl.a. gæster ind direkte fra gaden, de fleste
ophold var på under en uge, hotellet tilbød forplejning i form af opfyldning af køleskab, mini-
bar og udbringning af mad morgen, middag og aften, og det var ikke en afgrænset person-
kreds, der brugte lejlighederne. for det tredje var betingelserne i momsbekendtgørelsen for
tilbagebetaling af entreprisemomsen under alle omstændigheder opfyldt på tilbagebetalings-
tidspunktet. lejlighederne kunne og skulle således bruges til hoteludlejning, og derfor påhvi-
ler reguleringsforpligtelsen køberne.
skatteministeriet har ikke for højesteret gjort gældende, at det følger af dansk momspraksis,
at der kun kan være momspligt, hvis både overnatningsydelse og fællesfaciliteter ydes af
samme person. skatteministeriet har supplerende anført bl.a., at de danske skattemyndighe-
ders praksis med hensyn til afgrænsningen mellem udlejning af værelser i hotel eller lignende
og sommerhusudlejning ligger inden for rammerne for det skøn, der efter eu-domstolens
praksis er overladt til medlemslandene, og det følger også af eu-domstolens praksis, at de
nærmere kriterier for afgrænsningen ikke behøver at fremgå udtrykkeligt af momslovens
ordlyd. de omhandlede ejerlejligheder er alle opført som egentlige selvstændige sommerhuse
på 110 m2 med veludstyrede køkkener. ferieboligerne har hverken karakter af et hotel eller
                                                - 3 -
en ferieby eller feriecenter, idet der ikke er fællesfaciliteter og serveringsmulighed i umiddel-
bar tilknytning til boligerne og det område, de ligger på. skødernes angivelse af, at der er
”hotelpligt”, har ingen betydning for den momsretlige bedømmelse. den tinglyste deklaration,
hvorefter ejeren skal sikre, at der er receptionsfunktion og mulighed for bespisning, er også
uden betydning, når disse bestemmelser ikke er opfyldt. planmyndighederne havde ikke an-
ledning til at gøre indsigelse over manglende overholdelse af lokalplanen, idet denne ikke
indeholdt bestemmelse om, at der skulle være hoteldrift – men alene, at der skulle være ferie-
boliger – eller krav om, at der skulle opføres en centerbygning på området.
da kj entreprise ikke var berettiget til at fradrage momsen af opførelsesomkostningerne, var
der ikke ved salget af ejerlejlighederne nogen reguleringsforpligtelse i henhold til momsloven,
som køberne kunne overtage. det er derfor uden betydning for sagen, at køberne indsendte
blanketter om overtagelse af momsreguleringsforpligtelsen, og at de lod sig momsregistrere
for udlejningen. det er med rette, at skattemyndighederne har rettet momskravet mod kj en-
treprise og ikke mod køberne, idet det er ubestridt, at de omstændigheder, som medfører, at
der var tale om momsfri udlejning af fast ejendom og ikke om momspligtig hoteldrift eller
lignende, lå klar på salgstidspunktet. kj entreprise har aldrig søgt eller fået en tilladelse til
frivillig momsregistrering, jf. den dagældende momslovs § 51, stk. 1, og kan derfor heller
ikke have en berettiget forventning om tilbagebetaling af momsen. skattemyndighederne har
heller ikke i forbindelse med de to udbetalingskontroller, der blev foretaget i marts og august
2005 efter kj entreprises angivelse af negativt momstilsvar, givet bindende tilsagn om, at
selskabet opfyldte betingelserne for momsfradrag.
højesterets begrundelse og resultat
af de grunde, der er anført af landsretten, tiltræder højesteret, at udlejningen, hvis nærmere
indhold var fastlagt forud for salget af de enkelte lejligheder, ikke er momspligtig.
da kj entreprise a/s herefter ikke var berettiget til at få tilbagebetalt købsmoms, og der der-
for ikke var en reguleringsforpligtelse, som kunne overføres, er tilbagebetalingskravet med
rette fremsat over for kj entreprise og ikke over for køberne.
højesteret stadfæster derfor dommen.
                                            - 4 -
                                   thi kendes for ret:
landsrettens dom stadfæstes.
i sagsomkostninger for højesteret skal kj entreprise a/s betale 350.000 kr. til skatteministe-
riet.
de idømte beløb skal betales inden 14 dage efter denne højesteretsdoms afsigelse.
sagsomkostningsbeløbet forrentes efter rentelovens § 8 a.