text:
      - idi
                                          udskrift
                                              af
                         sø- & handelsrettens dombog
                                         ____________
                                            dom
afsagt den 21. juni 2012
v-23-11
                                   converse inc.
                                   a corporation of the state of delaware
                                   (advokat lars karnøe)
                                   mod
                                   ankenævnet for patenter og varemærker
                                   (kammeradvokaten v/ advokat søren horsbøl jensen)
indledning
sagens spørgsmål er, om figurmærker, tilhørende converse inc., a corporation of the state
of delaware (herefter converse), er til hinder for endelig registrering af copenhagen repu-
blic aps’s (herefter copenhagen republic) foreløbigt registrerede figurmærke.
påstande
converse har nedlagt følgende påstande:
                                                -2-
principalt: ankenævnet for patenter og varemærker (herefter ankenævnet) skal slette vare-
mærket vr 2007 04468 copenhagen republic < figurmærke > fra varemærkeregistret.
subsidiært: ankenævnet skal begrænse varefortegnelsen for vr 2007 04468 copenhagen
republic < figurmærke >, således at den ikke omfatter klasse 18 og 25.
mere subsidiært: ankenævnet skal begrænse varefortegnelsen for vr 2007 04468 copen-
hagen republic < figurmærke >, således at den ikke omfatter ”kufferter og rejsetasker” i
klasse 18 og ”fodtøj” i klasse 25.
ankenævnet har nedlagt påstand om frifindelse.
oplysningerne i sagen
den 18. juli 2007 indleverede copenhagen republic ansøgning til patent og varemærkesty-
relsen om registrering af varemærket copenhagen republic < fig > i klasse 18: læder og læ-
derimitationer samt varer fremstillet af disse materialer (ikke indeholdt i andre klasser),
skind og huder, kufferter og rejsetasker, paraplyer, parasoller og spadserestokke, piske og
sadelmagervarer, klasse 24: vævede stoffer og tekstilvarer, ikke indeholdt i andre klasser,
senge- og bordtæpper og klasse 25: beklædningsgenstande, fodtøj og hovedbeklædning.
figurmærket, som ses nedenfor, blev foreløbigt registreret den 12. december 2007:
                                             -3-
converse er indehaver af adskillige varemærker, herunder bl.a. følgende registrerede figur-
mærker:
                                          bilag 2:
                                          registreret for:
                                          klasse 18: all purpose sport bags.
                                          klasse 25: clothing, namely, t-shirts, shorts, pants, tank
                                          tops, sweat suits, vests, jackets, swimwear, sweaters,
                                          jeans, fleece tops and bottoms, wind-resistant suits and
                                          jackets, woven shirts, sweat pants, sweat shirts, socks,
                                          short and long sleeved tops, short and long sleeved t-
                                          shirts, trousers, skirts, belts, scarves, blazers, and leath-
                                          er jackets; and headgear, namely sports caps and knit
                                          caps; and footwear.
                                          bilag 3:
                                          registreret for:
                                          klasse 25: atletiksko af kautsjuk og stof, sportssko samt
                                          hyttesko.
                                          bilag 4:
                                          registreret for:
                                          klasse 18: rygsække
   -4-
bilag 5:
registreret for:
klasse 25: atletiksko af kautsjuk og stof, sportssko samt
hyttesko.
bilag 6:
registreret for:
klasse 25: sports- og hyttesko med bløde såler og lær-
reds- eller kunstlæderoverdel, herunder basketball- og
tennissko.
bilag 7:
registreret for:
klasse 25: herunder fodtøj.
bilag 8:
registreret for:
klasse 18: herunder tasker.
klasse 25: herunder beklædningsgenstande og strøm-
per.
bilag 9:
registret for:
klasse 18: herunder tasker.
klasse 25: herunder beklædningsgenstande og strøm-
per.
                                                  -5-
den 12. februar 2008 rejste converse indsigelse imod registreringen af varemærket copen-
hagen republic. figurmærket, bilag 2, blev ikke påberåbt af converse, da registrerings-
proceduren vedr. dette mærke først blev afsluttet den 8. september 2009. registreringen har
prioritet fra den 30. oktober 2006.
den 15. marts 2010 traf patent- og varemærkestyrelsen følgende afgørelse:
      ”…
      vurdering af velkendthed
      indsiger har indsendt følgende dokumentation for påstanden om velkendthed:
       brancheerklæring fra textil & tøj af den 23. marts 2009
       brancheerklæring fra dansk detail af den 16. marts 2009
       faktura fra converse skandinavia a/s af den 10. maj 2005
      brancheerklæringen fra textil & tøj udtaler sig om følgende mærker:
      textil & tøj udtaler at ovenstående logoer er velkendte betegnelser i danmark og angiver
      endvidere, at der er en høj grad af samstemmighed i branchen om, at disse mærker an-
      vendes for fodtøj, herunder særligt basketball-fodtøj af canvas stof.
      de mærker som brancheerklæringen udtaler sig om, er således ikke identiske med de
      mærker, der er påberåbt af indsiger. for så vidt angår converse all star mærket
              og registreringerne vr 1969 00660 og vr 1993 03551, så er der dog en stor lighed
      mellem disse, idet disse mærker fremstår meget ens på nær farverne samt den vandrette
      kursivskrift med navnet chuck på den ene side af stjernen og taylor på den anden.
      ud fra brancheerklæringen fra dansk detail er det ikke muligt, at se hvilke mærke denne
      udtaler sig om og brancheerklæringen kan i forhold til påstanden om de påberåbte mær-
      kers velkendthed ikke tillægges væsentlig vægt.
      …
      indehaver har ikke bestridt, at indsigers mærker er indarbejdede og velkendte.
                                               -6-
på baggrund af at textil og tøj udtaler sig om converse all star mærket                       ,
som i det væsentlige ligner indsigers registrering vr 1969 00660             , som er registre-
ret for ”fodtøj”, og under hensyn til indehavers accept af indsigers mærkers velkendthed
i danmark samt styrelsens eget kendskab til indsigers mærker, er det styrelsen opfattelse,
at indsigers mærker              og         er velkendte i danmark for ”fodtøj”. det er sty-
relsens vurdering, at det er mærkerne i deres helhed, og ikke stjernefiguren alene, der er
velkendt for ”fodtøj”.
vurdering af om indehavers mærke vil medføre en utilbørlig udnyttelse af indsigers
mærkes særpræg eller renommé, eller om en sådan brug ville skade dettes særpræg el-
ler renommé
et velkendt varemærke kan nyde en udvidet beskyttelse i efter varemærkelovens § 15,
stk. 4, nr. 1. for at den udvidede beskyttelse finder sted, skal brugen af det yngre mærke
enten medføre en utilbørlig udnyttelse af det ældre mærkes særpræg eller renommé, eller
medføre en skade på dettes særpræg eller renommé. dette forudsætter, at der hos om-
sætningskredsen skabes en sammenhæng mellem mærkerne, hvilket vil sige, at når kun-
dekredsen ser mærket, skal der blot være en sådan grad af lighed, at det bringer det vel-
kendte mærke i erindring, uden at mærkerne dog forveksles, men dog således, at der i
kundekredsens bevidsthed skabes en sammenhæng mellem mærkerne. vurderingen af
om der er en tilstrækkelig lighed mellem mærkerne til, at der skabes en sammenhæng,
skal foretages under hensyntagen til, om de elementer af visuel, lydlig og begrebsmæssig
lighed, der er mellem mærkerne bevirker, at kundekredsen skaber en sammenhæng mel-
lem det yngre mærke og det ældre velkendte mærke.
det er styrelsens vurdering, at forskellen på indsigers velkendte mærker og indehavers
mærke er for stor til, at der skabes en sådan sammenhæng mellem mærkerne.
indehavers mærke består af en cirkel udfyldt med baggrundsfarven sort og indeholdende
en 5-takket hvid stjerne. denne cirkel er igen omkranset af en sort ring indeholdende tek-
sten copenhagen republic med ordet copenhagen stående over stjernen og
ordet republic stående under stjernen. yderst er en tynd sort ring, som omkranser hele
mærket.
indsigers mærke vr 1969 00660 består af en stiplet cirkel indeholdende en 5-takket mør-
keblå stjerne. indholdet af den stiplede cirkel er, foruden den 5-takkede stjerne, teksten
converse over stjernen og all star under stjernen. teksten er skrevet med rød
skrift. i indsigers registrering fremgår endvidere navnet chuck taylor med mørkeblå kur-
sivskrift på tværs af cirkelen med ordet chuck på venstre side af stjernen og ordet taylor
på højre side af stjernen. endelig er der lige under stjerne-figuren indsat et ®.
for så vidt angår converse all star mærket                      , som det fremgår af branche-
erklæringen fra textil & tøj, så ligner dette som nævnt i det væsentlige fornævnte mær-
                                              -7-
ke. mærkerne adskiller sig alene ved farverne samt den vandrette kursivskrift med nav-
net chuck på den ene side af stjernen og taylor på den anden.
både indsigers velkendte mærker og indehavers mærke indeholder således en 5-takket
stjerne i en cirkel med tekst over og under stjernen. den 5-takkede stjerne kan ikke siges
at være en geometrisk grundform, men er dog en meget simpel og ofte anvendt form in-
den for varemærker. en søgning på varemærkeregistreringer med stjerner viser en stor
brug af 5-takkede stjerner i både nationale og internationale varemærkeregistreringer.
stjernen alene kan således anses som værende et ganske svagt element i mærkerne.
ud over at mærkerne indeholder en 5-takket stjerne i en cirkel og er opbygget på en lig-
nende måde med tekst over og under stjernen, så fremstæder mærkerne med en række
forskelligheder. således er der i indehavers mærke tale om en hvid stjerne på sort bag-
grund og i indsigers mærker er der tale om henholdsvis en sort stjerne på hvid baggrund
og en mørkeblå stjerne på en hvid baggrund. endvidere er der i indehavers mærke tale
om to hvide cirkler på den sorte baggrund med et bredt mellemrum med plads til tek-
sten, hvorimod der i indsigers mærke er tale om to stiplede cirkler i henholdsvis sort og
mørkeblå farve, der begge omkranser stjernen og teksten i mærket. mærkerne har derfor
visse synsmæssige forskelle.
yderligere er der i indsigers mærke vr 1969 00660 en kursiveret mørkeblå tekst med
navnet chuck taylor skrevet på tværs af cirklen, hvilket medvirker yderligere til at dette
mærke adskiller sig fra indehavers mærke.
både indsigers mærker og indehavers mærke indeholder også en tekst, som indtager en
ligeså dominerende placering i mærkerne som stjernefigurerne. ordelementerne i indsi-
gers mærke converse og all star, som kan oversættes til henholdsvis ”samtale” og
”noget som kun består af ”stjerner”” må endvidere anses som værende særprægede ord i
forhold til de omfattede varer. i forhold til ordelementerne copenhagen republic i
indehavers mærke skal det bemærkes, at orddelen copenhagen er usærpræget, da
dette alene kan angive de omfattede varers geografiske oprindelse. orddelen republic,
der kan oversættes til ”republik” på dansk, vil følgelig være det dominerende ordelement
i indehavers mærke. på grund af tekstens placering og størrelse i mærkerne, herunder at
denne anses som værende et ligeså dominerende element som stjernefigurerne, samt at
denne indeholder særprægede ord, er det styrelsens vurdering, at ordelementerne også
virker til, at mærkerne adskiller sig synsmæssigt fra hinanden.
samtidig må teksten copenhagen republic i indehavers mærke og teksten con-
verse all star i indsigers mærker anses som værende de mærkeelementer, som afta-
geren vil referere til ved omtalen af mærkerne. følgelig adskiller mærkerne sig derfor og-
så væsentligt i udtalen.
henset til at ordelementerne i mærkerne er lige så dominerende synsmæssigt som stjer-
nefigurerne, som i øvrigt må anses som værende svage mærkeelementer i denne forbin-
delse, samt at der er ikke uvæsentlige synsmæssige og lydlige forskelle mellem mærker-
ne, så er det styrelsens vurdering, at det ikke kan antages, at der skabes en sådan sam-
menhæng mellem mærkerne, som er nødvendig for at beskyttelsen i § 15, stk. 4, nr. 1 fin-
der anvendelse.
                                               -8-
det er således styrelsens vurdering, at indehavers mærke ikke udgør en krænkelse af
indsigers mærker              og          i henhold til varemærkelovens § 15, stk. 4, nr. 1.
styrelsen bemærker samtidig, at der heller ikke er risiko for forveksling, jf. varemærkelo-
vens § 15, stk. 1, nr. 2, idet indsigers mærker adskiller sig væsentligt fra og dermed ikke
ligner indehavers mærke.
…
forvekslelighed
indsigers øvrige registreringer er alle registreret for varer i klasse 18 og i klasse 25. der er
varesammenfald for så vidt angår visse af de af indehavers mærke omfattede varer i klas-
se 18 og i klasse 25.
alle de øvrige registreringer adskiller sig væsentligt fra indehavers mærke. det eneste
element, der er fælles for de øvrige mærker og indehavers mærke er den 5-takkede stjer-
ne. en 5-takket stjerne er en meget simpel og ofte anvendt form, og stjernen alene kan an-
ses som værende et svagt element. at mærkerne har den 5-takkede stjerne til fælles kan
derfor ikke i sig selv medføre mærke-lighed. samtidig adskiller de øvrige elementer i
indsigers mærker sig væsentligt fra indehavers mærke.
dette gør sig også gældende for indsigers registrering vr 1993 03551                 som er re-
gistreret for ”rygsække” i klasse 18. med henvisning til gennemgangen ovenfor i forhold
til indsigers mærke vr 1969 00660, så ligner dette mærke heller ikke indehavers mærke.
da der ikke forligger mærke-lighed mellem indsigers øvrige registreringer og indehavers
mærke, så er der ikke er risiko for forveksling i forhold til disse mærker.
vi henviser i den forbindelse til varemærkelovens § 15, stk. 1, nr. 2.
i det indsendte materiale til dokumentation for at indsigers mærker er velkendte fremgår
endvidere følgende to mærker:                og
disse mærker er ikke påberåbt som grundlag for indsigelsen. det har ud fra det indsend-
te materiale ikke været muligt for styrelsen at vurdere om, der er stiftet en varemærkeret
til disse mærke på baggrund af brug i danmark, men det skal i den forbindelse bemær-
kes, at styrelsen heller ikke mener, at de omhandlede mærker og indehavers mærke lig-
ner hinanden, jf. gennemgangen ovenfor.
for så vidt angår indsigers mærke               , så har dette mærke udover stjernefiguren
det yderligere tilfælles med indehavers mærke, at denne stjernefigur er omkranset af en
cirkel. mærkerne adskiller sig dog stadig væsentligt fra indehavers mærke, ikke mindst i
forhold til de særprægede ordelementer converse i indsigers mærke og republic i
indehavers mærke. disse mærker ligner således heller ikke hinanden.
                                                     -9-
      konklusion
      efter en samlet vurdering af ligheden mellem indsigers velkendte mærker og indehavers
      mærke er det styrelsens vurdering, at det ikke kan antages, at der skabes en sådan sam-
      menhæng mellem mærkerne, som er nødvendig for at beskyttelsen i § 15, stk. 4, nr. 1 fin-
      der anvendelse. styrelsen har ved denne vurdering særligt lagt vægt på, at det element
      som mærkerne har tilfælles består af en simpel figur, som må anses som værende et svagt
      element, samtidig med at der i begge mærker indgår yderligere elementer, herunder de
      særprægede ordelementer, som gør at mærkerne fremtræder med række synsmæssige og
      lydlige forskelle.
      for så vidt angår indsigers øvrige mærker er det styrelsens opfattelse, at der ikke er risiko
      for forveksling mellem disse mærker og indehavers mærke. styrelsen har ved denne
      vurdering særligt lagt vægt på, at det element som mærkerne har tilfælles består af en
      simpel figur, som må anses som værende et svagt element, samt at der derudover er væ-
      sentlige synsmæssige og lydlige forskelle mellem mærkerne i deres helhed.
      vi tager ikke indsigelsen til følge, og registreringen er fortsat gyldig.
      vi har afgjort sagen efter varemærkelovens § 15, stk. 1, nr. 2 og § 15, stk. 4, nr. 1…"
converse indbragte den 17. maj 2010 afgørelsen for ankenævnet for patenter og varemær-
ker, der stadfæstede afgørelsen den 14. december 2010 i henhold til de af patent- og vare-
mærkestyrelsen anførte grunde. converse indbragte herefter sagen for sø- og handelsretten
den 14. februar 2011.
ankenævnet har under sagen anerkendt, at såvel converse’s registrerede figurmærke, bilag
3, som det ikke-registrerede figurmærke, vist nedenfor, er velkendte her i landet:
(bilag 12, side 6, 3. afsnit)
brancheerklæring af 23. marts 2009 fra textil & tøj samt brancheerklæring af 16. marts 2009
fra dansk detail har også været fremlagt i sagen for sø- og handelsretten.
                                                 - 10 -
parternes synspunkter
converse har gjort gældende, at der foreligger varelighed med hensyn til vareklasserne 18 og
25, hvor såvel converse som copenhagen republic har registrerede varemærker. dette er da
heller ikke bestridt af ankenævnet i svarskriftet. det gøres gældende, at der med hensyn til
vareklasse 25 foreligger vareidentitet (”beklædningsgenstande, fodtøj og hovedbeklæd-
ning”), mens der med hensyn til vareklasse 18 er tale om væsentlig grad af varelighed mel-
lem ”rygsække” og copenhagen republics ”kufferter og rejsetasker”. den omstændighed, at
ingen converse-mærker er registreret for varer i klasse 24, kan ikke i sig selv føre til, at der
ikke foreligger varelighed. med hensyn til ”vævede stoffer” og ”tekstiler” i klasse 24 ville
forbrugeren blot tro, at converse var begyndt at fremstille disse varer.
den såkaldte produktregel underbygger converse’s standpunkt. efter denne regel slækkes
der på kravene til mærkelighed, når der foreligger varelighed. der henvises til ohims afgø-
relse af 8. juli 2008 i r 859/2007-4, som blev stadfæstet af retten i første instans i dom af den
15. marts 2012 i sag t-379/08.
med hensyn til spørgsmålet om mærkelighed skal der foretages en helhedsbedømmelse. når
der, som i det foreliggende tilfælde, er tale om figurmærker, er de synsmæssige ligheder
med fokus på de dominerende mærkeelementer afgørende.
copenhagen republics mærke har som nogle af converse’s mærker en i en cirkel centralt
placeret 5-takket stjerne som dominerende mærkeelement med ord over og under stjernen.
figuren og proportionerne er de samme, herunder størrelsen af stjernen, og afstanden fra
stjernen til cirklen er den samme. også måden at skrive ordene på er den samme. den eneste
forskel i mærkerne er, at copenhagen republic har yderligere en cirkel, og at ordene er for-
skellige. de har dog nogenlunde samme længde, og der startes med bogstaverne ”co”. men
de dominerende mærkeelementer er som anført stjernen, omkranset af en cirkel, evt. med en
tekst, og det er disse elementer, der erindres af køberkredsen, som her er den almindelige
forbruger, og hvor målestokken er det udviskede erindringsbillede.
                                                     - 11 -
når det tages i betragtning, at converse har en lang række figurmærker, hvori indgår en
femtakket stjerne, vil ligheden i det visuelle udtryk kunne forlede forbrugeren til at tro, at
copenhagen republic-mærket blot er et nyt mærke i converse-serien. herved vil der skabes
en forbindelse mellem mærkerne, jf. varemærkelovens § 15, stk. 1, nr. 2.
converse kan på den anførte baggrund i medfør af varemærkelovens § 15, stk. 2, nr. 1, for-
byde copenhagen republic at få registreret sit varemærke.
for så vidt angår de to converse-varemærker, som ankenævnet har anerkendt er velkendte
her i landet, gøres det gældende, at disse nyder en udvidet beskyttelse, der også omfatter va-
rer af anden art end de varer, som converses mærker er brugt og registreret for jf. varemær-
kelovens § 4, stk. 2, jf. stk. 1 og § 15, stk. 4, nr. 1. det er efter disse bestemmelser ikke et krav,
at der foreligger forvekslelighed mellem mærkerne, som blot skal ligne hinanden.
copenhagen republics varemærke ligner converses velkendte mærker, som har været regi-
streret og brugt i mere end 40 år. såfremt copenhagen republic får mulighed for at registre-
re deres varemærke endeligt, vil det skade converses varemærker. copenhagen republics
varer kan ikke antages at have en så atypisk karakter, at det kan udelukkes, at converses va-
remærker vil lide skade. det er tilstrækkeligt, at varemærket visuelt skaber en association til
converse’s velkendte varemærker. der henvises til u.2011.280s.
brugen af copenhagen republic-varemærket må anses for at indebære en utilbørlig udnyt-
telse af det renommé, der er tilknyttet converses varemærker eller medføre skade på disses
særpræg eller renommé. copenhagens republics varemærke skal derfor nægtes registrering
jf. varemærkelovens § 15, stk. 4, nr. 1.
ankenævnet har anført, at der alene er varelighed for visse varegrupper i klasse 18 og klasse
25, således som det er angivet i patent- og varemærkestyrelsens afgørelse af 15. marts 2010,
og som ankenævnet har anført i sit påstandsdokument. der foreligger ingen varelighed
med hensyn til vareklasse 24.
                                               - 12 -
det bestrides ikke, at converse’s uregistrerede mærke, bilag 12, side 6, 3.afsnit, som er ind-
arbejdet gennem brug, og det registrerede varemærke, bilag 3, er velkendte her i lande og
derfor omfattet af varemærkelovens § 15, stk. 4, nr. 1. den sammenlignende vurdering, der
skal foretages, skal ske på grundlag af en helhedsbedømmelse.
copenhagen republics figurmærke er ikke identisk med nogen af converse’s mærker. for
så vidt angår mærkerne, bilag 2 og 5-9, er den fem-takkede stjerne det eneste mærkeelement,
som er fælles. for så vidt angår mærkerne, bilag 3, 4 og 12, side 6, 3. afsnit, har disse - udover
den fem-takkede stjerne - en tekst oven over og under stjernen, som er omkranset af en cir-
kel. cirklen er en geometrisk grundform, som der ikke kan opnås varemærkeret til. stjernen
er en simpel figur, som uden direkte at være en geometrisk grundform er særdeles hyppigt
anvendt og et svagt mærkeelement. det gør ikke stjernen til et særpræget element, at der slås
en cirkel omkring den. den almindelige forbruger vil i almindelighed ikke hæfte sig ved, om
en stjerne er fem- eller seks-takket. copenhagen republics mærke har en hvid stjerne på sort
baggrund, mens converse’s stjerner er sort/mørk på hvid baggrund. copenhagen republic-
mærket har to hvide cirkler, imellem hvilke teksten er trykt, mens converse’s mærker har to
stiplede sorte/mørke cirkler, der omkranser teksten. mærkernes tekst fremstår dominerende,
og de spiller derfor en rolle, når mærkernes sammenlignes. der er en markant forskel i orde-
nes betydning. ”converse” betyder ”samtale” og ”all stars” betyder ”kun stjerner”. her-
overfor står ”copenhagen republic”, som er uden særpræg, og som blot angiver en geogra-
fisk oprindelse. med disse tekster vil omsætningskredsen ikke antage, at der er en kommer-
ciel sammenhæng mellem copenhagen republic-mærket og converse, som associerer til en
amerikansk subkultur og basketball. omsætningskredsen vil ikke opleve copenhagen re-
public-mærket som blot endnu et mærke i en converse-serie, eller som havende samme
kommercielle oprindelse som converse. ud fra en helhedsbedømmelse foreligger der såle-
des ingen risiko for, at der i omsætningskredsen skabes en sammenhæng mellem mærkerne.
skulle sø- og handelsretten være af en anden opfattelse, må det ligge klart, at det er udeluk-
ket, at converse’s principale påstand tages til følge. converse-mærkerne nyder ingen generel
beskyttelse. dette ville kræve, at de skulle være verdensmærker på linje med f.eks. coca co-
la. med hensyn til bo bedre-sagen (sø- og handelsrettens dom af 25. januar 2006 i sag v-85-
                                                  - 13 -
03) bemærkes, at mærkerne var fuldstændig identiske. tilsvarende med hensyn rolls royce-
sagen (u2007.1941 sh), hvor der forelå en meget høj grad af lighed. der henvises til
prince-sagen (sø- og handelsrettens dom af 21. december 2007 i sag v-10-07), hvor regi-
strering af mærket prince kunne ske for kiks uanset identitet med et bestående, registreret
– og velkendt - varemærke prince for cigaretter.
ved bedømmelsen af beskyttelsesomfanget for converse må der lægges vægt på, at conver-
se-mærkerne ikke er identiske med copenhagen republic-mærket, at de ikke har et stærkt
særpræg, og at deres velkendthed knytter sig til en særlig type sko. sammenholdes dette
med de varer, som copenhagen republic er registreret for, kan der højst ske afregistrering
med hensyn til varer i klasse 25, men ikke for nogen varer i klasserne 18 eller 24.
særlig med hensyn til spørgsmålet om anvendelse af varemærkeloves § 15, stk. 1, nr. 2, hen-
vises til synspunkterne ovenfor for så vidt angår spørgsmålet om forvekslelighed. skulle ret-
ten mene, at der er forvekslelighed mellem converse-mærkerne, bilag 3 og bilag 4, og co-
penhagen republic-mærket, kan der blive tale om at afregistrere sidstnævnte mærke for ryg-
sække. de øvrige converse-mærker har kun stjernen til fælles med copenhagen republic-
mærket.
sø- og handelsrettens afgørelse
indledningsvis bemærkes, at der mellem copenhagen republic’s foreløbigt registrerede fi-
gurmærke og converse’s registrerede figurmærker, bilag 2, bilag 4, bilag 5, bilag 6, bilag 7,
bilag 8 og bilag 9, der alle er registreret for nærmere angivne varer i vareklasse 18 og/eller
vareklasse 25, består så store forskelle, at der ikke foreligger risiko for forveksling mellem
mærkerne. de nævnte registrerede mærker, der ubestridt ikke er velkendte her i landet, jf.
varemærkelovens § 15, stk. 4, nr. 1, udgør derfor ikke nogen hindring for registrering af co-
penhagen republic’s figurmærke i henhold til varemærkelovens § 15, stk. 1, nr. 2.
med hensyn til converse’s registrerede varemærke, bilag 3, og det omhandlede converse-
varemærke, som ikke er registreret, bilag 12, side 6, er det ubestridt, at disse mærker er vel-
                                                - 14 -
kendte her i landet. fælles for mærkerne er, at de indeholder en centralt placeret, 5-takket
stjerne, omkranset af en stiplet dobbelt, ensfarvet cirkel. mellem denne dobbelte cirkel og
stjernen i midten ses for oven med store bogstaver ordet ”converse” i en bue, hvis krum-
ning er afstemt med de ydre cirkler, og for neden, ligeledes med store bogstaver og ligeledes
buet i match med cirklerne, ordene ”all star”. begge mærker har under det nederste ind-
hak mellem stjernespidserne mærket ®.
særligt for mærket bilag 3 er, at det er blåt med rød skrift ”converse all star”, mens
det ikke registrerede mærke er hvidt med sort skrift og stjernemærke. dette mærke har end-
videre ikke som bilag 3-mærket - på hver side af stjernen i midten af mærket - ordene
”chuck” og ”taylor”, skrevet med skråskrift.
i figurmæssig henseende bemærkes om copenhagen republic’s mærke, at det ligesom de
nævnte converse-mærker indeholder en i en cirkelfigur centralt placeret 5-takket stjerne og
ord for oven og for neden, i flugt med cirklens krumning. i forhold til converse-mærkerne
ses imidlertid en række forskelle. de anvendte ord er skrevet med hvidt på sort baggrund og
– bortset fra startbogstavet ”c” i copenhagen og ”r” i republic – med små bogstaver. mær-
ket indeholder kun to ord mod converse-mærkernes tre ord, og der er med hensyn til be-
tydningen af ordene ingen ligheder eller associationsmæssige fællestræk. de to ydre cirkler
er ikke stiplede, men ubrudte, og består af to farver, sort og hvid. som et helt eget design-
element i forhold til de tre mærker har mærket en indre, hvid cirkel, umiddelbart uden om
den centrale stjerne. mærket har ikke mærkeelementet ® og ej heller ord med skråskrift i si-
derne.
særligt om den i alle mærkerne dominerende femtakkede stjerne, bemærkes, at denne må
betegnes som en simpel figur og anses som et svagt mærkeelement, som er tæt på at kunne
anses for en geometrisk grundfigur, mens forskellighederne med hensyn til mærkernes tekst,
der ligeledes fremstår som dominerende mærkeelementer, må anses som egnede til at diffe-
rentiere mærkerne fra hinanden. udover de nævnte visuelle forskelle mellem ordene - an-
vendelsen af store/små bogstaver, antal ord, farver og typografi - har ordenes markante
                                                 - 15 -
lydmæssige forskelle, når de udtales, og det fuldstændige fravær af betydningsoverlap be-
tydning for spørgsmålet om adskillelse.
under hensyn til det anførte findes der ikke at foreligge en risiko for, at copenhagen repu-
blic’s mærke og de to velkendte converse-mærker forveksles, men retten finder, at mærker-
ne ligner hinanden, og at der derfor i en relevant omsætningskreds vil kunne opstå en anta-
gelse om, at der er en forbindelse mellem copenhagen republic’s mærke og de to converse-
mærker.
under de anførte omstændigheder findes de for varegruppen ”fodtøj” ubestridt velkendte
varemærker – det ikke-registrerede figurmærke og figurmærket bilag 3 – at være til hinder
for registrering af copenhagen republic’s mærke for ”fodtøj” i vareklasse 25, idet brugen af
mærket for denne varegruppe må antages at ville medføre en utilbørlig udnyttelse af con-
verse-mærkernes særpræg og renommé, hvortil bemærkes, at bilag 3-mærket også er regi-
streret for diverse fodtøj-varer i klasse 25. da der ikke foreligger oplysninger om brug af no-
gen af de to converse-mærker for andre varegrupper end fodtøj, finder retten efter en samlet
vurdering af graden af ligheden mellem mærkerne og den manglende tilstedeværelse af op-
lysninger, der kan illustrere den i øvrigt ubestridte velkendthed, at der ikke foreligger et til-
strækkeligt sikkert grundlag for at fastslå, at brug af copenhagen republic’s mærke for an-
dre af de foreløbigt registrerede varegrupper end fodtøj, ville medføre en utilbørlig udnyttel-
se af de ældre converse-varemærkers særpræg eller renommé, eller at en sådan brug ville
skade dette særpræg eller renommé.
som følge af det anførte tages converse’s subsidiære påstand til følge for så vidt angår ”fod-
tøj” i klasse 25.
med hensyn til sagens omkostninger betaler ankenævnet efter sagens udfald 24.000 kr. til
dækning af advokatomkostninger og 500 kr. til dækning af converse’s udlæg til retsafgift.
                                                - 16 -
                                       thi kendes for ret:
ankenævnet for patenter og varemærker skal begrænse varefortegnelsen for vr 2007 04468
copenhagen republic < figurmærke >, således at den ikke omfatter ”fodtøj” i klasse 25.
inden 14 dage betaler ankenævnet for patenter og varemærker 24.500 kr. til converse inc. a
corporation of the state of delaware. sagsomkostningsbeløbet forrentes efter rentelovens §
8a.
claus forum petersen                       henrik rothe                    torben kuld hansen
lisbet friis  karin schou andersen           kai wöldike bested        peter møgelvang-hansen
                                              (sign.)
                                           ___ ___ ___
                                  udskriftens rigtighed bekræftes
                          p.j.v. sø- og handelsretten, den 21. juni 2012


text:
                       højesterets kendelse
                           afsagt tirsdag den 17. juni 2014
sag 85/2014
monjasa a/s
(advokat peter appel)
mod
sk shipping co. ltd.
(advokat henrik thal jantzen)
i tidligere instans er afsagt dom af sø- og handelsretten den 2. maj 2014.
monjasa a/s har ved ankestævning af 15. maj 2014 anket dommen til højesteret.
denne kendelse angår, om betingelserne for anke til højesteret i retsplejelovens § 368, stk. 4,
2. pkt., er opfyldt.
i påkendelsen har deltaget fem dommere: poul søgaard, lene pagter kristensen, jon
stokholm, poul dahl jensen og jens peter christensen.
påstande
monjasa a/s har nedlagt påstand om, at højesteret antager ankesagen til realitetsbehandling.
sk shipping co. ltd. har anført, at der ikke er grundlag for, at anken behandles af højesteret.
sagsfremstilling m.v.
ved sø- og handelsrettens dom af 2. maj 2014 fandt retten, at monjasa a/s havde handlet
ansvarspådragende over for sk shipping co. ltd. som følge af, at en bunkershandel ikke blev
gennemført, fordi sk shippings skib saint michel blev afvist af monjasas kunde, sbm off-
shore.
                                                - 2 -
monjasa blev ved dommen dømt til at betale modværdien i dkk af 180.131,68 usd til sk
shipping med tillæg af procesrente fra den 28. maj 2011 samt sagens omkostninger med
100.000 kr.
af sagsfremstillingen i sø- og handelsrettens dom fremgår bl.a.:
      ”den 12. april 2011 rykkede sk shipping for kontaktoplysninger på fpso xikomba og
      bad monjasa bekræfte, at saint michel var accepteret med henvisning til monjasas for-
      behold om ”final confirmation” i ordrebekræftelsen. senere samme dag svarede ümit
      karagoz fra monjasa følgende:
      ”dear yun
      i have chased client again this morning for the contact details and will pass them as
      soon as possible.
      …
      saint michel is accepted as bunker tanker to carry out the bunkering, but client is askint
      for a visual inspection as well (like a vetting).
      the inspector will basically check the relevant certificates are valid and that bunker
      equipment (hoses and fenders) are in good condition.
      … “”
i sø- og handelsrettens begrundelse og afgørelse hedder det bl.a.:
      ”afgørelsen af denne sag angår… en fortolkning af den konkrete aftale, parterne har
      indgået, og det forhandlingsforløb mellem disse parter, som aftalen skal ses i lyset af,
      særligt mailen af 12. april 2011 fra ümit karagoz (monjasa) til yun chan-ho (sk
      shipping).
      efter ordlyden og indholdet af denne mail fra ümit karagoz sammenholdt med de øv-
      rige oplysninger i sagen finder retten, at sk shipping måtte forstå det sådan, at monjasa
      i denne mail godkendte saint michel som bunker tanker, kun med forbehold om en
      kortvarig visuel inspektion, som også senere blev gennemført og efter det oplyste ikke
      gav anledning til at afvise skibet. det findes således ikke bevist, at handlen skulle være
      betinget af, at der blev gennemført en egentlig formel og omfattende vetting inspection.
      efter det foreliggende, herunder forklaringerne for retten, også fra direktøren for mon-
      jasa anders østergaard og ümit karagoz selv, findes det derimod at kunne lægges til
      grund, at ümit karagoz var meget ivrig for at få handlen til at lykkes, idet den ville give
      monjasa en højere fortjeneste end normalt som mægler, og at han – i håbet om at tin-
      gene ville løse sig – derfor enten ikke formidlede de forbehold, som monjasas kunde
      sbm offshore måtte have meddelt til monjasa, videre til sk shipping tilstrækkeligt ty-
      deligt, og/eller undlod at sikre sig, at sbm offshore havde afsluttet alle de tekniske un-
      dersøgelser og kommercielle overvejelser, der var nødvendige for at træffe endelig be-
                                               - 3 -
      slutning om at benytte skibet saint michel, inden han gav sk shipping indtryk af, at
      handlen var på plads. anders østergaard har således selv forklaret blandt andet, at
      ”ümit karagoz nok var lidt for servicemindet i sin kommunikation over for sk ship-
      ping, fordi han gerne ville have handlen til at gå i gennem. det var som sagt en god
      handel for monjasa, fordi fortjenesten var højere end normalt.”
      under disse omstændigheder må monjasa i forhold til sk shipping bære risikoen for, at
      handlen ikke kunne gennemføres som forudsat. det er uden betydning herfor, om
      monjasa i forhold til sin kunde sbm offshore havde sikret sig en dækning af denne ri-
      siko, altså om der var tilstrækkelig ”back to back” på handlen.”
parternes synspunkter
monjasa a/s har anført, at sagen rejser principielle spørgsmål om aftaleindgåelse i forbin-
delse med køb og salg inden for shippingbranchen. ved køb og salg af brændstof til skibe i
særdeleshed (men også inden for andre områder) er det sædvanligt, at aftalen indgås med for-
behold for, at forskellige faktorer skal opfyldes, og sådanne forbehold er sjældent udførligt
beskrevet, da aftaler inden for shippingbranchen typisk indgås mundtligt eller ved udveksling
af kortere mails. højesterets bedømmelse af, hvornår der i den konkrete sag kan siges at være
indgået en endelig aftale, samt betydningen af et forbehold for parternes aftale, vil derfor have
vidtrækkende konsekvenser for måden, hvorpå der kontraheres inden for køb og salg af
brændstof i særdeleshed, men også for andre områder inden for shipping.
monjasa a/s har endvidere anført, at sagens internationale karakter tillige taler for, at anken
bør behandles af højesteret. sagens parter er henholdsvis danske og sydkoreanske, ligesom
leveringen af brændstof i den konkrete sag skulle ske ud for vestafrikas kyst.
sk shipping co. ltd har anført, at der ikke er nogen momenter i sagen, der taler for, at anken
skal behandles af højesteret, da sagen hverken er principiel eller har generel betydning for
retsanvendelsen eller retsudviklingen eller væsentlig samfundsmæssig rækkevidde i øvrigt,
ligesom der heller ikke er andre særlige grunde, som i øvrigt taler herfor.
højesterets begrundelse og resultat
af retsplejelovens § 368, stk. 4, 2. pkt., som affattet ved lov nr. 84 af 28. januar 2014 om æn-
dring af retsplejeloven m.v. (sagstilgangen til højesteret), fremgår, at domme, der er afsagt af
sø- og handelsretten, kan ankes til højesteret,
                                                - 4 -
”hvis sagen er af principiel karakter og har generel betydning for retsanvendelsen og retsud-
viklingen eller væsentlig samfundsmæssig rækkevidde i øvrigt, eller hvis andre særlige
grunde i øvrigt taler for, at sagen behandles af højesteret som 2. instans.”
den uoverensstemmelse mellem parterne, som sø- og handelsretten har taget stilling til i
dommen, angår, om monjasa a/s har handlet ansvarspådragende over for sk shipping co.
ltd. som følge af, at sk shippings skib saint michel blev afvist af monjasas kunde, sbm
offshore. afgørelsen af denne tvist må antages at bero på en konkret vurdering af de faktiske
omstændigheder i sagen, herunder aftaleforholdet mellem parterne. som sagen foreligger, er
der ikke, hvad disse spørgsmål angår, grundlag for at antage, at en afgørelse af sagen vil være
af principiel karakter og have generel betydning for retsanvendelsen og retsudviklingen eller
væsentlig samfundsmæssig rækkevidde i øvrigt.
der ses heller ikke at foreligger andre særlige grunde, der taler for, at sagen bør kunne ind-
bringes for højesteret som 2. instans.
på denne baggrund finder højesteret, at betingelserne for anke til højesteret ikke kan anses
for opfyldt, jf. retsplejelovens § 368, stk. 4, 2. pkt.
højesteret afviser derfor anken, jf. retsplejelovens § 368, stk. 6, 2. pkt., jf. stk. 4, 2. pkt.
                                        thi bestemmes:
denne anke afvises fra højesteret.

source: retspraksis

LICENSE:
Creative Commons Legal Code

CC0 1.0 Universal

type: caselaw

jurisdiction: Denkmark


text:
                             højesterets dom
                          afsagt fredag den 3. februar 2012
sag 316/2009
(1. afdeling)
alm. brand forsikring a/s
(advokat christina neugebauer)
mod
a
(advokat søren kjær jensen, beskikket)
i tidligere instans er afsagt dom af østre landsrets 2. afdeling den 20. november 2009.
i pådømmelsen har deltaget fem dommere: poul søgaard, jytte scharling, jon stokholm, jens
peter christensen og hanne schmidt.
påstande
appellanten, alm. brand forsikring a/s, har påstået frifindelse, subsidiært betaling af et
mindre beløb.
indstævnte, a, har påstået stadfæstelse, subsidiært betaling af et mindre beløb.
supplerende sagsfremstilling
af journalen fra as daværende læge fremgår bl.a., at hun flere gange i årene 1996-2001 hen-
vendte sig med klage over lænde- og rygsmerter. det fremgår af et journalnotat af 20. april
1998, at lægen foreslog hende at overveje erhvervsskift.
a har udfyldt og den 28. november 2002 underskrevet et spørgeskema til brug for arbejds-
skadestyrelses behandling af sagen om hendes arbejdsskade af 17. april 2001. det fremgår
blandt andet heraf:
                                               - 2 -
       ”14. hvad er deres fremtidsplaner med hensyn til beskæftigelse?
       da jeg ikke kan blive i mit fag er jeg påbegyndt hfe-studie d. 1/1.2002 med henblik på
       biologistudie, som følge af min skade.
       …
       16. eventuelle yderligere oplysninger.
       jeg overvejer at søge revalidering til ny uddannelse.”
a ansøgte i 2003 københavns kommune om revalidering og var den 15. januar 2003 til sam-
tale herom ved lokalcenter bispebjerg. ifølge journalnotatet om samtalen var a på davæ-
rende tidspunkt sygemeldt efter arbejdsskade.
as nye læge, kjeld schenece brandt, har endvidere i en erklæring af 28. februar 2003 afgivet
til brug for arbejdsskadesagen bl.a. anført følgende:
                                            ”lægeerklæring ii
                    afgivet i henhold til lov om arbejdsskadeforsikring §§ 18 og 20
       …
       5. skadelidtes nuværende tilstand:
       …
       c. er der efter skade tilstødt komplikationer, der har indvirket på skadefølgernes for-
       løb?
       nej
       …
       7. har den skadelidte dem bekendt genoptaget arbejdet?
       ja, men måtte opg.
       (fysisk belast. erhverv)
       i bekræftende fald:
       har skadelidte genoptaget sit tidligere arbejde?
       eller
       er skadelidte overgået til andet arbejde?
       fra hvilket tidspunkt er arbejdet genoptaget?
       den 27-5 2001
       syg igen 1-12-2002
       8.
       …
       b. hvornår har undersøgelsen fundet sted?
       den 28.2 2003”
                                               - 3 -
i en erklæring af 26. august 2003 fra speciallæge i ortopædkirurgi martin gehrchen til alm.
brand forsikring hedder det bl.a.:
      ”aktuelle lidelse og behandlingsforløb:
      1) den 17.04.01 blev stol trukket væk under skadelidte, hvorved hun satte sig direkte
          på halen. har siden dette haft gener i lænderyggen i form af smerter højt i lændere-
          gionen og nivende fornemmelse ned i venstre balde. dette har medført sygemeldin-
          ger flere gange…
      2) den 07.12.02 (aktuelle skade) bliver skadelidte i bil påkørt bagfra, hvorved deforma-
          tion af skadelidtes bil og den påkørende bil opstår. kunne selv stå ud af bilen. fik
          ikke noget hovedtraume, men fik i forbindelse med ulykkestilfældet smerter højt i
          lænderegionen, hvilket afstedkom, at skadelidte kom på skadestuen, frederiksberg
          hospital, hvor der blev foretaget klinisk undersøgelse og røntgen af columna cervi-
          calis, - lumbalis samt bækken. disse undersøgelser var angiveligt normale, og ska-
          delidte blev sendt hjem med smertestillende og blød halskrave til et par dages brug.
          imidlertid har dette givet opblussen i skadelidtes tidligere symptomer, således at
          disse er blevet forværret med tiltagende smerter højt i lænderegionen og tiltagende
          nivende fornemmelse ned i venstre balde, der herefter har flyttet sig over i højre
          balde med udstråling til knæniveau. tager indimellem ipren 600 mg x 3, når det er
          værst.
      nuværende symptomer:
      der er for nærværende ingen rygsymptomer, disse er stort set væk, har dog haft tilfælde
      på ferie for nyligt, hvor det føltes som om, at der blev trukket i ribbenene, dette stod på i
      3 dage, men forsvandt igen. så de egentlige symptomer, som skadelidte døjer med nu,
      er smerterne af nivende fornemmelse i højre balde, herefter optræder der smerter i ne-
      derste 1/3 af højre baglår og en sjælden gang ned under højre knæ. der kan af og til
      være lignende symptomer på venstre side, men højre er absolut dominerende og værst.
      …
      resume:
      det drejer sig om en nu 26-årig kvinde, der har arbejdsskadesag kørende på grund af
      ryg-/bensymptomer efter debut den 17.04.01, hvor skadelidte skulle sætte sig på en stol,
      som blev fjernet inden hun satte sig.
      den aktuelle skade sker den 07.12.02, hvor skadelidte bliver påkørt bagfra i bil, medfø-
      rende accentuering af de ryg-/bensymptomer, der var i forvejen, jævnfør ovennævnte
      arbejdsskadesag.
      det drejer sig nu om nivende fornemmelse i højre balde, strålende ned til distale 1/3 af
      højre lårs bagside. af og til symptomer fra venstre side.
      objektivt finder man normale forhold fraset nedsat bevægelighed i lænderyggen.
      konklusion:
      a har fortsat gener efter ulykkestilfældet den 07.12.02.
      der er en tidsmæssig og årsagsmæssig sammenhæng mellem skadestidspunkt og gener.
      der har dog været gener inden ulykkestilfældet af samme karakter, dog i mindre grad,
      hvor aktuelle skade har accentueret disse gener. der er verserende arbejdsskadesag kø-
                                                - 4 -
       rende. de aktuelle gener er således debuteret før ulykkestilfældet, men accentueret i
       forbindelse med dette.
       skadelidte er anbefalet træning.
       man må forvente, at erhvervsevnen ikke vil være nedsat i ethvert erhverv, men har fore-
       slået et erhverv af ikke-rygbelastende karakter.”
af journalnotatet fra københavns kommune, lokalcenter bispebjerg, om en samtale den 22.
september 2003 med a om revalidering fremgår det endvidere bl.a., at hun har søgt om reva-
lidering til anden uddannelse efter to arbejdsskader i sit hidtidige erhverv.
arbejdsskadestyrelsen har i en afgørelse af 5. august 2010 meddelt a, at hendes tab af er-
hvervsevne efter arbejdsskaden den 17. april 2001 fortsat er fastsat til 15 %, og at hendes lø-
bende erstatning fortsætter uændret.
det er oplyst, at a i et revalideringsforløb er under uddannelse til professionsbachelor i teks-
tiler og formidling (håndarbejdslærer) med afsluttende eksamen i marts 2012.
retslægerådet har i en udtalelse af 16. september 2010 besvaret følgende spørgsmål således:
       ”spørgsmål 1:
       hvilke skader med deraf følgende varige gener pådrog indstævnte sig ved uheldet den
       17. april 2001 for så vidt angår ryggen / underekstremiteterne (venstre balde).
       der skete efter faldet 17.04.01 en forværring af allerede bestående lænderygsmerter
       med varierende udstråling, mest mod venstre med smerter til balderne og nedsat bevæ-
       gelighed af lænderyggen.
       spørgsmål 2:
       hvilke varige gener har disse skader givet anledning til, for så vidt angår ryggen / un-
       derekstremiteterne (venstre balde).
       der er fortsat i varierende intensitet og varighed tale om lænderygsmerter med nedsat
       bevægelighed og udstråling til balderegionerne eller på bagsiden af lårene. der er ikke
       fundet neurologiske deficits, lammelser, muskelsvind eller andre tegn på nerverodspå-
       virkning.
       spørgsmål 3:
       hvilke skader (nye eller forværring af eksisterende) med deraf følgende varige gener
       pådrog indstævnte sig ved uheldet den 8. december 2002, for så vidt angår ryggen / un-
       derekstremiteterne (venstre balde).
       der rapporteres ved journalnotater og ved speciallægeundersøgelser en accentuering af
       lænderygsmerterne med udstråling, ofte til højre balde. der er muskulær ømhed af den
                                          - 5 -
rygstabiliserende muskulatur. der er dog også perioder med relativ symptomfattigdom
(for eksempel ved speciallægeundersøgelse 26.08.03).
spørgsmål 4:
hvilke varige gener (nye eller forværring af eksisterende) har disse skader givet anled-
ning til, for så vidt angår ryggen / underekstremiteterne (venstre balde).
rådet bedes begrunde sit svar herunder særskilt angive, hvori eventuelle nye eller for-
værrede gener nærmere består.
der synes ikke med sikkerhed i varig forstand at være sket en selvstændig traumatise-
ring af lænderyggen ved ulykken 18.12.02. der er primært tale om tidvis forværring af
allerede bestående og kendte gener.
spørgsmål 5:
retslægerådet bedes oplyse, om de varige gener der er forårsaget af uheldet den 17.
april 2001 fortsat bestod på tidspunktet for færdselsheldet den 8. december 2002.
det gjorde de.
spørgsmål 6:
retslægerådet bedes oplyse, om der består helt eller delvist symptomsammenfald mel-
lem generne efter skaden den 17. april 2001, og generne efter skaden den 8. december
2002.
rådet bedes begrunde sit svar, herunder særskilt angive hvori symptomsammenfaldet
består.
se venligst ovenfor.
spørgsmål 7:
retslægerådet bedes oplyse, om generne efter uheldet den 17. april 2001 på sigt ville
have tilladt fysiske betonet og / eller rygbelastende arbejde f.eks. fortsat sædvanligt ar-
bejde som social- og sundhedshjælper.
retslægerådet bedes i tilknytning hertil oplyse, om der i det lægelige materiale er be-
skrevet en varig bedring af tilstanden, der kunne begrunde fortsat fysiske betonet og /
eller rygbelastende arbejde f.eks. fortsat sædvanligt arbejde som social- og sundheds-
hjælper eller om den oprindeligt beskrevne tilstand efter rygtraumet den 17. april 2001,
der havde medført skånebehov og overvejelser om karriereskift, fortsat persisterede på
tidspunktet for uheldet den 8. december 2002.
spørgsmålet er generelt og hypotetisk. der er tale om en kronisk dårlig ryg med lænde-
rygsymptomer tilbage til 1995. normalt vil man ikke anbefale, at disse patienter vareta-
ger rygbelastende arbejde. der var bestående lænderygsymptomer ved tidspunktet for
trafikulykken i 2002.
spørgsmål 8:
retslægerådet bedes oplyse, om indstævntes helbredstilstand efter uheldet den 8. de-
cember 2002 blev væsentligt og varigt forværret.
                                         - 6 -
retslægerådet bedes oplyse om, der er holdepunkter for at antage, at indstævnte, når
henses til det om traumet og initialsymptomer oplyste, i tiden efter den 8. december
2002 har udvist et sygdomsbillede, der er foreneligt med den lægefaglige viden, der ek-
sisterer om varige gener efter tilskadekomst af den karakter hun var udsat for eller om
hele eller dele af hendes sygdomsbillede og dermed hendes funktionstab beror på andre
efter rådets opfattelse mere sandsynlige årsager herunder rygtraumet den 17. april
2001.
retslægerådet bedes med andre ord oplyse, om rådet finder, at det er sandsynligt, at
indstævnte som følge af færdselsuheldet den 8. december 2002 alene er påført det i sa-
gens akter beskrevne funktionstab og ophør af evne til at arbejde som vikar med behov
for revalidering, eller om det beror på rygtraumet i 2001 eller en kombination af de på-
gældende traumer.
retslægerådet bedes begrunde sit svar samt om muligt angive graden af sandsynlighed.
det er ikke retslægerådets opfattelse. der er tale om accentuering af forudbestående
gener. disse gener findes også i dag. karakteristisk for lidelsen er dens periodevise
præg, hvor perioder med relativ symptomfattigdom afløses af perioder med sværere
symptomer. der er ved røntgenundersøgelse af lænderyggen fundet normale forhold, og
der er ikke fundet en specifik årsag til indstævntes gener.
spørgsmål 9:
retslægerådet bedes oplyse om, der er holdepunkter for at antage, at indstævnte som
følge af tilskadekomsten den 8. december 2002 led af gener af en sådan karakter, at de
forhindrede hende i at udføre arbejde, for så vidt dette arbejde ikke var ryg- og / eller
underekstremitetsbelastende.
man forstår, at indstævnte efter uheldet 17.04.01 gik på nedsat arbejdstid, men at der
også var flere jobskift, skaden uafhængige.
spørgsmål 10:
giver sagen i øvrigt retslægerådet anledning til bemærkninger.
nej.
spørgsmål a:
var det på tidspunktet for afgivelse af speciallægeerklæring 20. december 2001 (bilag
4), afgivet af speciallæge merete karlsborg, lægefagligt korrekt at anføre, at det er
”endnu for tidligt med sikkerhed at fastslå endeligt, om kl. vil få varige men, …”?
der var tale om lænderygproblemer helt tilbage fra 1995. disse er som ovenfor anført
præget af fluktuerende symptomintensitet. på den vis er der ikke lægefagligt noget at
udsætte på pågældende speciallæges journalnotat efter retslægerådets vurdering.
spørgsmål b:
såfremt det på dagældende tidspunkt var muligt med sikkerhed at fastslå, at skadelidte
havde pådraget sig varige helbredsmæssige mén, bedes oplyst hvilke?
spørgsmålet bortfalder.
                                             - 7 -
     spørgsmål c:
     var der pa tidspunktet for afgivelse af speciallægeerklæring af 25. august 2003, afgivet
     af samme merete karlsborg (bilag 10), grundlag for at anføre, at skadelidte havde på-
     draget sig en helbredsmæssig forværring som følge af ulykkestilfældet den 8. december
     2002?
     forløbet med lænderygsmerter har varet i 15 år med periodevise forværringer, hvorfor
     konklusive udsagn vedrørende prognose er vanskelige at afgive med særlig sikkerhed.
     spørgsmål d:
     var der pa tidspunktet for afgivelse af speciallægeerklæring af 26. august 2003, udar-
     bejdet af speciallæge martin gehrchen (bilag b1), grundlag for den af ham gengivne
     konklusion, hvorefter ulykkestilfældet 8. december 2002 har ”accentueret disse gener”,
     og at ”de aktuelle gener er således debuteret før ulykkestilfældet, men accentueret i
     forbindelse med dette”?
     se ovenfor.
     spørgsmål e:
     er den af ankestyrelsens lægekonsulent, morten boye petersen, foretagne årsagssam-
     menhængsvurdering af 16. januar 2007 (bilag e), hvorefter det vurderes, at trafikulyk-
     ken den 8. december 2002 har medført en ”noget forværret bevægelighed i lænderyg-
     gen, …”, lægefagligt forkert?
     se ovenfor.
     spørgsmål f:
     er det muligt at klarlægge, hvorvidt de i de lægefaglige akter beskrevne ryggener ville
     ævre opstået i fuldt samme omfang, uanset om ulykkestilfældet den 8. december 2002
     var overgået a eller ej?
     nej.
     spørgsmål g:
     giver sagen retslægerådet anledning til yderligere bemærkninger, og i givet fald hvilke
     nej. ”
retslægerådet har endvidere i en udtalelse af 7. januar 2011 besvaret følgende supplerende
spørgsmål således:
     spørgsmål h:
     i forlængelse af retslægerådets svar på appellantens supplerende spørgsmål 11, og
     retslægerådets tidligere svar på spørgsmål a, c og f, og såfremt det er retslægerådets
     opfattelse, at færdselsuheldet alene har medført en kortvarig og midlertidig funktions-
     indskrænkning; bedes om muligt oplyst, hvornår det efter rådets opfattelse har stået a
                                         - 8 -
klart, at færdselsulykken alene har medført en kortvarig og midlertidig funktionsind-
skrænkning og ikke nogen længerevarende funktionsindskrænkning?
som allerede anført mener retslægerådet, at trafikuheldet 07.12.02 medførte en forvær-
ring af allerede bestående symptomer fra lænderyggen. man har ikke fundet tegn på
strukturelle læsioner, der kan henføres til trafikuheldet. det er ikke muligt for retslæge-
rådet at skønne over længden af indstævntes fornemmelse af funktionsevneindskrænk-
ning, ligesom retslægerådet heller ikke kan tage stilling til funktionsevnen, der kan på-
virkes af mange forskellige faktorer.
spørgsmål j:
i forlængelse af retslægerådets tidligere svar på spørgsmål a og c og appellantens
supplerende spørgsmål 13 bedes oplyst, hvornår det efter rådets opfattelse har stået
indstævnte og den revalideringsbemyndigende kommune klart, at følgerne af færdsels-
uheldet ingen betydning ville have for behovet for jobskiftet via forudgående omsko-
ling/revalidering?
det har retslægerådet ikke nogen mening om.
spørgsmål k:
giver sagen og de hidtil og nu stillede supplerende spørgsmål retslægerådet anledning
til bemærkninger, og i givet fald hvilke?
nej.
spørgsmål 11:
retslægerådet bedes oplyse, om rådet finder, at den påvirkning indstævnte var udsat for
og dermed de læsioner hun pådrog sig ved færdselsuheldet har medført andet og mere
end en kortvarig og midlertidig funktionsindskrænkning.
retslægerådet bedes begrunde sit svar herunder om muligt angive graden af sandsyn-
lighed, herunder gennem angivelse af hvad der taler for respektive hvad der taler imod,
at der har været tale om enten (1) en kortvarig og midlertidig funktionsindskrænkning
eller (2) en længerevarende og / eller varig funktionsindskrænkning.
for så vidt rådet finder, at der er tale om en længerevarende og / eller varig funktions-
indskrænkning bedes rådet oplyse, hvori denne efter rådets opfattelse bestod og eventu-
elt fortsat består.
det oplyses, at der ved speciallægeundersøgelse af august 2003, altså cirka 8 måneder
efter trafikuheldet, ikke er deciderede rygsmerter. indstævnte døjer primært med ni-
vende fornemmelser ned i højre balderegion og videre ned i baglår. generne skønnes
ikke at være relevant væsensforskellige fra andre gener og symptomer, der er noteret
også før trafikuheldet i 2002. det er ikke muligt for retslægerådet at skønne over læng-
den af indstævntes funktionsevneindskrænkning, ligesom retslægerådet heller ikke som
sådan kan tage stilling til funktionsevnebegrebet, der kan påvirkes af mange forskellige
faktorer.
spørgsmål 12:
                                         - 9 -
i tilknytning til retslægerådets besvarelse af spørgsmål 8, bedes rådet oplyse, om til-
standen som den er beskrevet i dag overvejende er en følge af indstævntes kronisk dår-
lige ryg med lænderygsymptomer tilbage fra 1995.
finder rådet i alle tilfælde, vurderet ud fra rådets almindelige lægefaglige erfaring, at
tilstanden i form af kronisk dårlig ryg med lænderygsymptomer tilbage fra 1995, uaf-
hængig af færdselsuheldet ville have givet anledning til den beskrevne symptomatologi i
form af perioder med relativ symptomfattigdom, der afløses af perioder med sværere
symptomer.
retslægerådet bedes begrunde sit svar herunder om muligt angive graden af sandsyn-
lighed, herunder gennem angivelse af hvad der taler for respektive hvad der taler imod
at indstævntes kronisk dårlige ryg med lænderygsymptomer tilbage fra 1995 i alle til-
fælde uafhængig af færdselsuheldet ville have givet anledning til den beskrevne symp-
tomatologi i form af perioder med relativ symptomfattigdom, der afløses af perioder
med sværere symptomer.
som nævnt flere gange i besvarelserne har indstævnte kronisk dårlig ryg tilbage fra
1995 med perioder med øget symptomtyngde afløst af fredeligere perioder. det er
retslægerådets opfattelse, at trafikuheldet i 2002 medførte en forværring af generne fra
lænderyggen, men at man ikke konstaterede egentlige læsioner. som udtalt til special-
lægeerklæringerne har indstævnte oplyst, at generne er forværret.
spørgsmål 13:
retslægerådet bedes oplyse, om rådet finder, at indstævntes kronisk dårlige ryg med
lænderygsymptomer tilbage fra 1995 i alle tilfælde, vurderet ud fra rådets almindelige
lægefaglige erfaring, uafhængig af færdselsuheldet ville have medført et behov for job-
skifte og / eller omskoling det vil sige, at indstævnte skulle undgå rygbelastende ar-
bejde.
retslægerådet bedes begrunde sit svar herunder om muligt angive graden af sandsyn-
lighed, herunder gennem angivelse af hvad der taler for respektive hvad der taler imod,
at jobskifte og / eller omskoling i alle tilfælde havde været nødvendig.
spørgsmålet er hypotetisk og lader sig ikke besvare med sikkerhed. det kan dog i al-
mindelighed oplyses, at det ville være naturligt for en person med kroniske lænderyg-
problemer at søge andet erhverv, hvis det aktuelle var rygbelastende.
spørgsmål 14:
retslægerådet bedes oplyse på hvilket tidspunkt efter uheldet i december 2002 ind-
stævnte efter rådets opfattelse helbredsmæssigt var tilbage i sin habitualtilstand.
rådet bedes altså oplyse, på hvilket tidspunkt rådet finder, at indstævnte var tilbage i
sin vanlige helbredstilstand som denne udmøntede sig forud for færdselsuheldet, det vil
sige perioder med relativ symptomfattigdom, der afløses af perioder med sværere
symptomer.
retslægerådet bedes begrunde sit svar.
der foreligger ikke detaljerede speciallægeundersøgelser efter 2003 der muliggør et
præcist svar. der er i årene efter 2005-06 en del konsultationer hos egen læge, hvor ryg-
                                             - 10 -
      smerter ikke omtales. i august 2005 omtales det, at patienten har det godt. hun overgår
      til selvtræning. i 2008 og 2009 er der slet ingen anmærkninger i egen læges journal om
      rygproblemer, og der er ikke henvisning til udredning eller yderligere behandling, så
      man må formode at rygproblemerne er klinget noget af i den periode. ”
i en vejledende udtalelse af 30. november 2011 i medfør af erstatningsansvarslovens § 10 har
arbejdsskadestyrelsen om méngrad og erhvervsevnetab som følge af uheldet den 7. december
2002 udtalt bl.a.:
                                              ”vurdering
      méngraden er vurderet til mindre end 5 procent, jf. erstatningsansvarslovens § 4
      erhvervsevnetabet er vurderet til mindre end 15 procent, jf. erstatningsansvarslovens §
      5
      …
      styrelsens neurokirurgiske speciallægekonsulent har medvirket til at vurdere méngra-
      den.
      …
                                   begrundelse for erhvervsevnetab
      vi har lagt vægt på sagens sociale og økonomiske oplysninger, herunder især oplysnin-
      ger fra:
      - københavns kommune;
      - skadelidte;
      - sagens lægelige oplysninger.
      erstatning for tab af erhvervsevne efter erstatningsansvarsloven skal kompensere for
      den indtægtsnedgang, som skyldes skadens følger. vi skal vurdere, hvad a ville kunne
      tjene, hvis skaden ikke var sket og sammenholde det med hendes indtægtsmuligheder
      med skaden.
      der ydes kun erstatning for tab af erhvervsevne, hvis indtægtstabet er 15 procent eller
      derover.
      vi har ved vurderingen af erhvervsevnetabet lagt til grund, at a forud for aktuelle
      ulykke havde uddannet sig til social- og sundhedshjælper og gennem flere år arbejdet
      indenfor dette fag på fuld tid.
      vi har endvidere lagt til grund, at hun i forbindelse med en arbejdsskade i april 2001
      pådrog sig et lændetraume. vi har lagt vægt på, at hun efter denne skade var sygemeldt
      en periode og herefter genoptog arbejdet på nedsat tid svarende til 10-15 timer om ugen
      sideløbende hf studiet frem til tidspunktet for aktuelle ulykke.
                                              - 11 -
      vi har ligeledes lagt til grund, at hun efter skaden i april 2001 ikke længere antog ryg-
      belastende arbejde foreneligt med hendes helbredstilstand, hvorfor hun i januar 2002
      påbegyndte et hf studie sideløbende med hendes almindelige arbejde, med henblik på
      senere beskæftigelse indenfor et andet ikke rygbelastende erhverv.
      vi har lagt vægt på, at a efter aktuelle skade ikke kunne genoptage arbejdet, men i ja-
      nuar 2003 blev bevilget forrevalidering til færdiggørelse af hf studie.
      vi har lagt vægt på, at hun medio 2007 påbegyndte uddannelse i tekstile fag og formid-
      ling, som forventes afsluttet ultimo 2011/primo 2012.
      endeligt har vi lagt vægt på, at as helbredsmæssige tilstand efter vores vurdering, ikke
      er blevet betydende varigt forværret som følge af aktuelle ulykke.
      det er vores vurdering, at a forud for ulykke den 7. december 2002 havde så betydelige
      helbredsmæssige begrænsninger. dette understøttes efter vores opfatelse af hendes egen
      ønske om efter ulykken i april 2001 at omskole sig til andet ikke rygbelastende erhverv.
      det er således vores vurdering, at der også uden aktuelle skade er en væsentlig usikker-
      hed vedrørende prognosen for hendes fremtidige funktionsniveau på arbejdsmarkedet.
      det er endvidere vores vurdering, at skaden den 7. december 2002 ikke har medført va-
      rige gener af et sådant omfang, at de på længere sigt vil have indflydelse på hendes er-
      hvervsmæssige situation.
      på denne baggrund er det vores vurdering, at aktuelle ulykke ikke har medført et er-
      hvervsevnetab på 15 procent eller derover, hvorfor vi har fastsat det varige erhvervsev-
      netab til mindre end 15 procent.
      vi skal bemærke, at arbejdsskadestyrelsens vurdering af erhvervsevnetabet skal forstås
      således, at det hverken for nuværende eller set i et længerevarende perspektiv er sand-
      synliggjort et erhvervsevnetab på mindst 15 procent efter aktuelle ulykke den 7. decem-
      ber 2002.”
anbringender
alm. brand forsikring har yderligere anført, at udtalelserne fra retslægerådet bestyrker, at
færdselsuheldet den 7. december 2002 ikke var årsag til midlertidige eller varige arbejdshin-
drende gener i tiden efter december 2002. færdselsuheldet påførte hende alene en midlertidig
forværring af de forudbestående alvorlige og funktionshindrende gener, der allerede pr. 1.
december 2002 havde ført til hendes sygemelding. dette fremgår både af retslægerådets be-
svarelser, af arbejdsskadestyrelsens udtalelse af 30. november 2011 samt af oplysningerne fra
as læge og fra hende selv til de kommunale myndigheder.
                                             - 12 -
subsidiært gøres det gældende, at a ikke har bevist, at færdselsuheldet har forårsaget gener i
tiden efter august 2003, og mest subsidiært, at uheldet ikke har forårsaget gener i tiden efter
arbejdsskadestyrelsens vurdering fra august 2004.
a har hertil anført, at hverken retslægerådets udtalelser eller den nye udtalelse fra arbejds-
skadestyrelsen af 30. november 2011 kan medføre en ændring af landsrettens vurdering,
hvorefter færdselsuheldet må anses for den afgørende årsag til, at hun efterfølgende ikke
kunne genoptage sit vikararbejde som social- og sundhedsassistent og til hendes mistede ar-
bejdsindtægter som følge heraf.
højesterets begrundelse og resultat
sagen angår for højesteret spørgsmålet om, hvorvidt a som følge af et færdselsuheld den 7.
december 2002 har et krav mod alm. brand forsikring a/s på erstatning efter erstatningsan-
svarsloven for tabt arbejdsfortjeneste.
højesteret lægger til grund, at a forud for færdselsuheldet den 7. december 2002 led af bety-
delige ryggener forårsaget bl.a. af en arbejdsskade i 1996 og en arbejdsskade den 17. april
2001 under hendes arbejde som social- og sundhedsassistent. hun havde i en række tilfælde i
årene efter den første arbejdsskade konsulteret egen læge herom og havde herunder i april
1998 drøftet spørgsmålet om erhvervsskifte med lægen. i et skema underskrevet af a den 28.
november 2002 til brug for arbejdsskadestyrelsens behandling af sagen om hendes arbejds-
skade af 17. april 2001 oplyste hun, at hun ikke kunne blive i sit fag, og at hun havde påbe-
gyndt hf-studium den 1. januar 2002 som følge af arbejdsskaden. hun oplyste også, at hun
overvejede at søge revalidering til ny uddannelse.
de fremlagte akter vedrørende as ansøgning til kommunen om revalidering i 2003 indeholder
ikke oplysninger om færdselsuheldet og skader efter dette, og det fremgår af en erklæring af
19. februar 2003 fra hendes læge til kommunen, hvori arbejdsskaderne omtales, at der ikke er
andre lidelser. tilsvarende er i en erklæring af 28. februar 2003 fra hendes læge til brug for
arbejdsskadesagen oplyst, at der ikke efter arbejdsskaden er tilstødt komplikationer, der har
indvirket på skadefølgernes forløb. det anføres i denne erklæring, at hun var sygemeldt igen
fra den 1. december 2002.
                                              - 13 -
der er ikke vedrørende tiden i månederne efter færdselsuheldet den 7. december 2002 i de
fremlagte erklæringer nogen omtale af gener efter uheldet, og først af speciallægeerklærin-
gerne af 25. august 2003 fra overlæge, speciallæge i neurologi merete karlsborg og af 26.
august 2003 fra speciallæge i ortopædkirurgi martin gehrchen fremgår det, at a har oplyst, at
færdselsuheldet har forværret hendes gener.
på denne baggrund og efter retslægerådets svar på spørgsmål 4, 8 og 11 og på spørgsmål h
lægger højesteret til grund, at færdselsuheldet ikke medførte væsentlig og varig forværring af
as helbredstilstand, og at der alene var tale om en accentuering af de forudbestående gener.
højesteret lægger endvidere i overensstemmelse med retslægerådets udtalelser til grund, at
det er karakteristisk for den forudbestående lidelse, at den har et periodevist præg, hvor perio-
der med relativ symptomfattigdom afløses af perioder med sværere symptomer.
herefter finder højesteret det ikke godtgjort, at faldet i as erhvervsindtægt var en følge af
skade påført ved færdselsuheldet den 7. december 2002.
højesteret tager allerede med denne begrundelse alm. brand forsikrings påstand om frifin-
delse til følge.
sagsomkostninger for landsret og højesteret er fastsat til 156.240 kr., der omfatter 130.000
kr. til dækning af advokatudgift, 17.740 kr. til dækning af retsafgift og 8.500 kr. til dækning
af udlæg.
                                     thi kendes for ret:
alm. brand forsikring a/s frifindes.
i sagsomkostninger for landsret og højesteret skal statskassen inden 14 dage efter denne høje-
steretsdoms afsigelse betale 156.240 kr. til alm. brand forsikring a/s. sagsomkostningsbe-
løbet forrentes efter rentelovens § 8 a.


text:
                             højesterets dom
                           afsagt tirsdag den 15. april 2014
sag 4/2014
(1. afdeling)
rigsadvokaten
mod
t1
og
t2
(advokat lars lindhard, beskikket for begge)
i tidligere instanser er afsagt dom af retten i roskilde den 4. februar 2013 og af østre lands-
rets 19. afdeling den 4. juli 2013.
i pådømmelsen har deltaget fem dommere: børge dahl, jytte scharling, poul dahl jensen,
lars hjortnæs og jan schans christensen.
påstande
t1 og t2 har påstået formildelse. t1 har endvidere påstået frifindelse for påstanden om betin-
get frakendelse af førerretten.
anklagemyndigheden har påstået stadfæstelse i forhold til t1 og skærpelse i forhold til t2.
anbringender
t1 og t2 har anført bl.a., at færgereglen i artikel 9, stk. 1, i køre- og hviletidsforordningen
(europa-parlamentets og rådets forordning (ef) nr. 561/2006 af 15. marts 2006) skal finde
anvendelse ved opgørelsen af køre/hviletiden efter forordningens artikel 8, uanset om tiltalte
fuldt ud har overholdt hviletidsreglerne i artikel 8 eller ej. det kan ikke udledes af hverken
                                                 - 2 -
ordlyden af forordningen eller formålet med artikel 9, at brug af færgereglen skulle forud-
sætte, at hviletidskravet i artikel 8 fuldt ud er opfyldt. da de tiltalte har overholdt alle betin-
gelser i færgereglen i artikel 9, skal færgereglen benyttes ved beregning af hviletiden efter
artikel 8, således at der ved beregning af en overskridelse af kravene i artikel 8 skal tages hen-
syn til hvil afholdt i medfør af færgereglen. når færgereglen benyttes, har tiltalte alene over-
skredet den foreskrevne hviletid med 22 %. frakendelse af førerretten i medfør af færdselslo-
vens § 125, stk. 6, sker alene, hvis køre- og hviletidsbestemmelserne er overskredet med mere
end 30 %, og der skal derfor ikke ske frakendelse af t1s førerret.
anklagemyndigheden har anført bl.a., at det er uomtvistet, at t1 og t2 ikke inden for den 24-
timers periode, som fremgår af artikel 8, stk. 2, i køre- og hviletidsforordningen har holdt en
regulær daglig hviletid, idet det opnåede hvil inden udløbet af de 24 timer kun var på 8 timer
og 34 minutter. anvendelse af færgereglen i artikel 9, stk. 1, forudsætter, at der er holdt et
regulært dagligt hvil på mindst 11 timer eller 3 + 9 timer inden for 24-timers perioden, at det
regulære daglige hvil højst må være afbrudt to gange, at de to afbrydelser tilsammen maksi-
malt må udgøre en time, og at chaufføren i den regulære daglige hviletid skal have adgang til
en køje eller liggeplads. hvis en eller flere af disse betingelser ikke er opfyldt, finder færge-
reglen ikke anvendelse, og beregningen af hviletiden skal opgøres efter artikel 8, stk. 2. ud
fra formålet og en ordlydsfortolkning af artikel 9, stk. 1, sammenholdt med artikel 8, stk. 2, jf.
artikel 4, litra g, følger, at alene ved afholdelse af et fuldt regulært dagligt hvil tillades det at
foretage afbrydelser af hviletiden som led i færgetransport. det synes endvidere klart forudsat
i forarbejderne til køre- og hviletidsforordningen, at det alene er det fulde regulære daglige
hvil, der tillades afbrudt som led i færgetransport. ligeledes synes betingelsen om et fuldt
regulært dagligt hvil også klart forudsat i kommissionens vejledningsnotat 6, hvoraf det
fremgår, at afbrydelserne som led i færgereglen under ingen omstændigheder må medføre, at
den daglige regulære hviletid bliver kortere. endvidere kan der henvises til kommissionens
direktiv 2009/5/ef af 30. januar 2009 som udtryk for, at færgereglen er en undtagelsesbe-
stemmelse, der er knyttet til artikel 8, og således ikke særskilt kan strafsanktioneres.
retsgrundlag
i køre- og hviletidsforordningen (europa-parlamentets og rådets forordning (ef) nr.
561/2006 af 15. marts 2006 om harmonisering af visse sociale bestemmelser inden for vej-
                                               - 3 -
transport og om ændring af rådets forordning (eøf) nr. 3821/85 og (ef) nr. 2135/98 samt
ophævelse af rådets forordning (eøf) nr. 3820/85) hedder det bl.a.:
      ”… ud fra følgende betragtninger:
      …
      (17)    hensigten med denne forordning er at forbedre de sociale betingelser for de ar-
              bejdstagere, den omfatter, samt at forbedre den generelle trafiksikkerhed. dette
              opnås hovedsageligt ved hjælp af bestemmelserne om den maksimale køretid pr.
              dag, pr. uge og pr. 14-dages-periode, bestemmelsen om, at en fører skal tage en
              regulær ugentlig hviletid mindst en gang pr. to på hinanden følgende uger, og
              bestemmelsen om, at den daglige hviletid under ingen omstændigheder bør være
              under ni sammenhængende timer. da disse bestemmelser sikrer passende hvile
              og under hensyn til de seneste års erfaringer med den praktiske håndhævelse, er
              der ikke længere behov for en ordning med kompensation for reduceret daglig
              hviletid.
      …
      artikel 4
      i denne forordning forstås ved:
      …
      f)      »hvil«: enhver sammenhængende periode, i hvilken føreren frit kan disponere
              over sin tid
      g)      »daglig hviletid«: den daglige periode, i hvilken føreren frit kan disponere over
              sin tid; dette begreb dækker »regulær daglig hviletid« og »reduceret daglig hvi-
              letid«
              –              »regulær daglig hviletid«: ethvert hvil på mindst 11 timer. denne
                             regulære daglige hviletid kan subsidiært tages i to perioder, hvoraf
                             den første periode skal være på mindst tre sammenhængende timer
                             og den anden på mindst ni sammenhængende timer
              –              »reduceret daglig hviletid«: ethvert hvil på mindst ni timer, men
                             mindre end 11 timer
      …
      artikel 8
      1. føreren skal have daglige og ugentlige hviletider.
      2. inden for hver periode på 24 timer efter afslutningen af den foregående daglige eller
      ugentlige hviletid skal føreren have holdt en ny daglig hviletid.
      hvis den daglige hviletid, som falder inden for 24 timers perioden, er på mindst ni ti-
      mer, men mindre end 11 timer, skal den betragtes som reduceret daglig hviletid.
      …
                                                - 4 -
      artikel 9
      1. uanset artikel 8 må en regulær daglig hviletid, som holdes, mens føreren ledsager et
      køretøj om bord på færge eller tog, højst afbrydes to gange af andre aktiviteter i sam-
      menlagt højst én time. i den nævnte regulære daglige hviletid skal føreren have adgang
      til en køje eller liggeplads.
      …
      artikel 19
      1. medlemsstaterne fastsætter bestemmelser om sanktioner for overtrædelse af
      bestemmelserne i denne forordning og forordning (eøf) nr. 3821/85 og træffer alle
      nødvendige foranstaltninger til at sikre, at de iværksættes. sanktionerne skal være ef-
      fektive, stå i rimeligt forhold til overtrædelsen, have afskrækkende virkning, og må ikke
      medføre forskelsbehandling. der må for samme overtrædelse af denne forordning og af
      forordning (eøf) nr. 3821/85 ikke pålægges mere end én sanktion eller indledes mere
      end én retsforfølgning. medlemsstaterne meddeler kommissionen disse foranstaltninger
      og sanktionsbestemmelser inden den dato, der er fastsat i artikel 29. kommissionen un-
      derretter medlemsstaterne herom.
      2. en medlemsstat giver de kompetente myndigheder mulighed for at pålægge en virk-
      somhed og/eller en fører en sanktion for overtrædelse af denne forordning, når overtræ-
      delsen konstateres på denne medlemsstats område, og overtrædelsen ikke allerede har
      givet anledning til en sanktion, også selv om overtrædelsen er begået på en anden med-
      lemsstats eller et tredjelands område...”
på det tidspunkt, hvor lov nr. 557 af 24. juni 2005 om ændring af bl.a. færdselsloven blev
vedtaget, forelå et ændret forslag til forordning nr. 561/2006 (dateret den 11. august 2003,
kom (2003) 490 endelig), hvor udformningen af artikel 9, stk. 1 og 2, svarer til den endelige
udformning af forordningens artikel 9, stk. 1.
i færdselsloven hedder det bl.a.:
      ”§ 86 a. justitsministeren kan fastsætte bestemmelser om gennemførelsen, anvendelsen
      og kontrol med overholdelsen af det europæiske fællesskabs forordninger og direkti-
      ver samt internationale aftaler, overenskomster eller lignende om køre- og hviletid in-
      den for vejtransport.
      …
      § 118…
      stk. 7. i forskrifter, der udstedes i medfør af loven, kan der fastsættes straf af bøde for
      overtrædelse af bestemmelser i forskrifterne. der kan endvidere fastsættes straf af bøde
      eller fængsel indtil 4 måneder for overtrædelse af bestemmelser i de forordninger, der er
                                                - 5 -
       nævnt i § 86 a, stk. 1, og for overtrædelse af bestemmelser i forskrifter, der er udstedt i
       medfør af § 86 a, stk. 1.
       …
       § 125. føreren af et motordrevet køretøj, hvortil der kræves kørekort, skal betinget fra-
       kendes retten til at føre et sådant køretøj, hvis
       …
       6)       føreren har overtrådt bestemmelser om køretid eller hviletid fastsat i de
                forordninger, der er nævnt i § 86 a, stk. 1, eller i forskrifter, der er udstedt i med-
                før af § 86 a, stk. 1, med mere end 30 pct.”
i forarbejderne til færdselslovens § 118, stk. 7 (tidligere § 118, stk. 8), er anført bl.a., jf.
folketingstidende 2004-2005, tillæg a, l 153, s. 6877-6878, 6880-6883, 6887, 6889 og
7004-7005:
       ”3.1.1.4. nye eu-regler om køre- og hviletid
       …
       kommissionen har endvidere fremsat forslag til en ny forordning om køre- og hviletid
       og et nyt kontroldirektiv, som skal erstatte de gældende bestemmelser. forslagene for-
       ventes vedtaget i løbet af 2005.
       formålet med den nye forordning om køre- og hviletid er at harmonisere konkurrence-
       vilkårene mellem de forskellige former for landtransport, navnlig vejtransporten, og at
       forbedre arbejdsvilkårene og færdselssikkerheden. baggrunden for forslaget til en ny
       forordning er et ønske om at forenkle de eksisterende regler og tilvejebringe fælles reg-
       ler om køre- og hviletid, der fortolkes ensartet i hele eu. en ensartet fortolkning af
       køre- og hviletidsreglerne er bl.a. en forudsætning for indførelsen af den digitale fart-
       skriver.
       med forslaget til et nyt direktiv om minimumsbetingelser for gennemførelse af køre- og
       hviletidsforordningen og kontrolapparatforordningen har kommissionen ønsket at sætte
       fokus på medlemsstaternes indsats over for håndhævelse af reglerne om køre- og hvile-
       tid. det foreslås bl.a., at medlemsstaterne skal være forpligtede til at gennemføre øget
       kontrol med overholdelse af reglerne om køre- og hviletid. endvidere skal medlemssta-
       terne sikre, at sanktionerne for overtrædelse af køre- og hviletidsreglerne er effektive,
       står i rimeligt forhold til overtrædelsen og har afskrækkende virkning.
       indholdet af de nye eu-regler er nærmere beskrevet i lovforslagets bilag 2, underbilag
       2.6.
       …
       3.1.3. rigsadvokatens redegørelse om sanktionerne for overtrædelse af køre- og hvile-
       tidsreglerne
       …
                                         - 6 -
for så vidt angår rigsadvokatens overvejelser og anbefalinger vedrørende den mere
detaljerede udformning af sanktionssystemet for overtrædelse af reglerne om køre- og
hviletid og kørsel uden førerret henvises til pkt. 3.2. nedenfor.
det anføres i redegørelsen, at forslaget til et nyt sanktionssystem er udarbejdet på
grundlag af de gældende eu-regler om køre- og hviletid, men at forslaget vil kunne an-
vendes uændret i forhold til de ændringer, der er forudsat i den nye forordning om køre-
og hviletid. det er endvidere rigsadvokatens vurdering, at forslaget til et nyt sanktions-
system opfylder de krav til sanktionerne, der er forudsat i forslaget til et nyt kontroldi-
rektiv, jf. herved bemærkningernes pkt. 3.1.1.4. ovenfor.
…
3.2. den nærmere udformning af et skærpet sanktionssystem for overtrædelse af køre-
og hviletidsreglerne
3.2.1. indførelse af et gradueret bødesanktionssystem for overtrædelse af køre- og hvi-
letidsforordningen
3.2.1.1. rigsadvokatens anbefaling
…
for så vidt angår føreren foreslås det, at der fastsættes en bøde på 100 kr. for hver gang,
den fastsatte grænse for køretid eller hviletid overskrides med 1 procent. en bøde på
100 kr. pr. overskridelsesprocent svarer til bødetaksten ved overtrædelse af reglerne om
største tilladte totalvægt.
endvidere foreslås det, at der for ejeren fastsættes en bøde på 200 kr. for hver procent,
den fastsatte grænse for køretid eller hviletid overskrides, således at der som hidtil fast-
sættes en bøde til ejeren, der er dobbelt så stor som bøden til føreren.
…
3.2.1.2. justitsministeriets overvejelser
justitsministeriet kan tiltræde, at en skærpelse af bødesanktionerne af de af rigsadvo-
katen anførte grunde sker ved indførelse af et gradueret sanktionssystem, hvor bøderne
stiger i takt med den procentvise overskridelse af reglerne.
…
de foreslåede bødetakster er gengivet i lovforslagets bilag 2, underbilag 2.3.1-2.3.10.
…
3.2.2. indførelse af hjemmel til frakendelse af førerretten for overtrædelse af reglerne i
køre- og hviletidsforordningen
…
3.2.2.2. justitsministeriets overvejelser
…
lovforslagets bilag 2, underbilag 2.3.1-2.3.10 indeholder en oversigt over de overtræ-
delser af køre- og hviletidsreglerne, som efter forslaget vil medføre en betinget fraken-
delse. i tabellerne er der foretaget en beregning af den procentuelle overskridelse i for-
hold til overtrædelsen i tid. en frakendelsesgrænse på mere end 30 pct. vil således i sa-
                                        - 7 -
ger om de hyppigst forekommende overtrædelser indebære, at førerretten skal frakendes
betinget efter nedenstående tabel 3.
…
bilag 2.3.10
                                    bilag 3.10
                      rådets forordning (eøf) nr. 3820/85 artikel 9
                          daglig hviletid- min. 11 timer samlet
                       (afbrudt før/efter færge/jernbanetransport)
                                             bøde fører/ virksom-  yderligere sanktion
 overtrædelse i tid    overtrædelse i %
                                                    hed*)                til fører
7 min.                       1%                     ingen                 ingen
14 min.                       2%                    ingen                 ingen
20 min.                       3%                    ingen                 ingen
27 min.                       4%                    ingen                 ingen
33 min                        5%              500 kr. / 1.000 kr.         ingen
40 min.                       6%              600 kr. / 1.200 kr.         ingen
47 min.                       7%              700 kr. / 1.400 kr.         ingen
53 min.                       8%              800 kr. / 1.600 kr.         ingen
1 time                       9%               900 kr. / 1.800 kr.         ingen
1 time og 6 min.             10%             1.000 kr. / 2.000 kr.        ingen
1 time og 13 min.            11%             1.100 kr. / 2.200 kr.        ingen
1 time og 20 min.            12%             1.200 kr. / 2.400 kr.        ingen
1 time og 26 min.            13%             1.300 kr. / 2.600 kr.        ingen
1 time og 33 min.            14%             1.400 kr. / 2.800 kr.        ingen
1 time og 39 min.            15%             1.500 kr. / 3.000 kr.        ingen
1 time og 46 min.            16%             1.600 kr. / 3.200 kr.        ingen
1 time og 53 min.            17%             1.700 kr. / 3.400 kr.        ingen
1 time og 59 min.            18%             1.800 kr. / 3.600 kr.        ingen
2 timer og 6 min.            19%             1.900 kr. / 3.800 kr.        ingen
2 timer og 12 min.           20%             2.000 kr. / 4.000 kr.        ingen
2 timer og 19 min.           21%             2.100 kr. / 4.200 kr.        ingen
2 timer og 26 min.           22%             2.200 kr. / 4.400 kr.        ingen
2 timer og 32 min.           23%             2.300 kr. / 4.600 kr.        ingen
2 timer og 39 min.           24%             2.400 kr. / 4.800 kr.        ingen
2 timer og 45 min.           25%             2.500 kr. / 5.000 kr.        ingen
2 timer og 52 min.           26%             2.600 kr. / 5.200 kr.        ingen
                                                  - 8 -
      2 timer og 59 min.               27%             2.700 kr. / 5.400 kr.         ingen
      3 timer og 5 min.                28%             2.800 kr. / 5.600 kr.         ingen
      3 timer og 12 min.               29%             2.900 kr. / 5.800 kr.         ingen
      3 timer og 18 min.               30%             3.000 kr. / 6.000 kr.         ingen
                                                                               betinget førerrets-
      3 timer og 25 min.               31%             3.100 kr. / 6.200 kr.      frakendelse
                                                                               betinget førerrets-
      3 timer og 32 min.               32%             3.200 kr. / 6.400 kr.      frakendelse
                                                                               betinget førerrets-
      3 timer og 38 min.               33%             3.300 kr. / 6.600 kr.      frakendelse
                                                                               betinget førerrets-
      3 timer og 45 min.               34%             3.400 kr. / 6.800 kr.      frakendelse
                                                                               betinget førerrets-
      3 timer og 51 min.               35%             3.500 kr. / 7.000 kr.      frakendelse
                                                                               betinget førerrets-
      3 timer og 58 min.               36%             3.600 kr. / 7.200 kr.      frakendelse
                                                                               betinget førerrets-
      4 timer og 5 min.                37%             3.700 kr. / 7.400 kr.      frakendelse
                                                                               betinget førerrets-
      4 timer og 11 min.               38%             3.800 kr. / 7.600 kr.      frakendelse
                                                                               betinget førerrets-
      4 timer og 18 min.               39%             3.900 kr. / 7.800 kr.      frakendelse
                                                                               betinget førerrets-
      4 timer og 24 min.               40%             4.000 kr. / 8.000 kr.      frakendelse
      …”
bekendtgørelse nr. 328 af 28. marts 2007 om køre- og hviletidsbestemmelserne i vej-
transport er udstedt i medfør af bl.a. færdselslovens § 86 a og § 118, stk. 8 (nu stk. 7). i
bekendtgørelsen hedder det bl.a.:
      ”§ 1. i denne bekendtgørelse forstås ved:
      1) køre- og hviletidsforordningen: europa-parlamentets og rådets forordning
          (ef) nr. 561/2006 af 15. marts 2006 om harmonisering af visse sociale be-
          stemmelser inden for vejtransport og om ændring af rådets forordning (eøf)
          nr. 3821/85 og (ef) nr. 2135/98 samt ophævelse af rådets forordning (eøf)
          nr. 3820/85.
      …
      § 11. medmindre højere straf er forskyldt efter anden lovgivning, straffes med
      bøde eller fængsel indtil 4 måneder den, der overtræder følgende bestemmelser
      om:
      …
      3)       hviletid, jf. artikel 8 og 9 i køre- og hviletidsforordningen samt artikel 8 i
               aetr,
                                                - 9 -
       …”
rigsadvokaten har indhentet en udtalelse fra rigspolitiet vedrørende anvendelse af køre- og
hviletidsforordningens artikel 9, stk. 1, i henholdsvis vej- og virksomhedskontrollen. i rigs-
politiets udtalelse af 4. marts 2014 er anført bl.a.:
       ”de almindelige betingelser for afholdelse af dagligt hvil fremgår af artikel 8.
       en daglig hviletid kan som udgangspunkt aldrig lovligt afbrydes, jf. kravet i artikel 4,
       litra f, og det vil derfor være den længst opnåelige sammenhængende hviletid inden for
       24 timer (eller 30 timer ved flermandsbetjening) efter afslutningen af den forudgående
       daglige hviletid, som politiet ”leder efter” i forbindelse med kontrol.
       det fremgår dog af køre- og hviletidsforordningens artikel 9, stk. 1, at uanset artikel 8
       må en regulær daglig hviletid, som holdes, mens føreren ledsager et køretøj ombord på
       færge eller tog, højst afbrydes to gange af andre aktiviteter i sammenlagt højst én time. i
       den nævnte regulære hviletid skal føreren have adgang til en køje eller liggeplads.
       når disse betingelser er opfyldt, vil politiet således se bort fra afbrydelserne, og hvileti-
       den udgøres herefter af den kumulerede hviletid på hver side af de (maksimalt) to af-
       brydelser.
       hvis en eller flere af betingelserne for anvendelse af færgereglen er tilsidesat, er det
       derimod rigspolitiets opfattelse, at undtagelsesbestemmelsen i artikel 9 ikke efter sin
       ordlyd kan finde anvendelse. kontrollen må herefter foretages i overensstemmelse med
       de almindelige bestemmelser om dagligt hvil i artikel 8. dette fremgår endvidere af
       rigspolitiets vejledning om kontrol af køre- og hviletidsbestemmelserne, afsnit 4.2.9.,
       som er tilgængelig for både politiet og andre brugere på politiets hjemmeside.
       vejkontrollen er den kontrol, der foretages af politiet ude på vejen…
       i vejkontrollen sker kontrol med overholdelse af artikel 9, stk. 1, i overensstemmelse
       med de retningslinjer, som fremgår af ovennævnte vejledning. hvis det således under en
       kontrol konstateres, at der i forbindelse med en færgeoverfart er afholdt et (sammenlagt)
       dagligt hvil kortere end 10 timer og 28 minutter (11 timer fratrukket sanktionstoleran-
       cen på 5 pct.), og der ikke er tale om et opdelt dagligt hvil, finder undtagelsesbestem-
       melsen i artikel 9, stk. 1, ikke anvendelse, idet betingelsen om afholdelse af et regulært
       dagligt hvil ikke er opfyldt. det daglige hvil kontrolleres derfor i henhold til de almin-
       delige bestemmelser i artikel 8. det betyder, at eventuelle afbrydelser i hvilet for at køre
       ombord og af færgen ikke anses for lovlige afbrydelser, og det vil herefter alene være
       den længst opnåelige sammenhængende hviletid inden for 24-timers perioden, der udgør
       det daglige hvil.
       det samme gør sig gældende, såfremt der er tale om mere end to afbrydelser, eller af-
       brydelserne sammenlagt har en varighed på mere end én time.
                                                - 10 -
       virksomhedskontrollen er en administrativ kontrol, der indtil 1. januar 2014 blev vare-
       taget af rigspolitiet, men efter 1. januar 2014 varetages af tungvognscenter øst.
       ved virksomhedskontrollen udvælges et antal virksomheder hver måned til kontrol for
       overholdelse af køre- og hviletidsreglerne…
       i virksomhedskontrollen anvendes en mere lempelig praksis i relation til artikel 9, stk.
       1, end tilfældet er i vejkontrollen i forhold til kravet om et regulært dagligt hvil. hvis
       det konstateres, at der i forbindelse med færgeoverfart har været afholdt et hvil, der er
       kortere end et regulært dagligt hvil, sanktioneres dette for korte hvil som en overtræ-
       delse af artikel 9, stk. 1, og den procentvise overtrædelse udregnes i forhold til længden
       af et regulært dagligt hvil. der sker således i disse sager kumulation af hviletiderne på
       hver side af afbrydelserne.
       hvis de andre betingelser i artikel 9, stk. 1, er tilsidesat, og der således er tale om mere
       end to afbrydelser, eller afbrydelserne har en sammenlagt varighed på mere end én time,
       vil undtagelsesbestemmelsen i artikel 9, stk. 1, derimod ikke finde anvendelse, og der
       kontrolleres herefter i overensstemmelse med de almindelige regler om dagligt hvil, jf.
       artikel 8. dette svarer således til praksis i vejkontrollen.
       rigspolitiet kan afslutningsvis oplyse, at rigspolitiet gennem længere tid har overvejet
       en ændring af praksis i virksomhedskontrollen i relation til artikel 9, stk. 1, således at
       denne bringes i overensstemmelse med rigspolitiets retningslinjer og praksis i vejkon-
       trollen. dette har dog afventet ibrugtagning af et nyt it-system, som er under udvikling.
       systemet er i slutningen af 2013 delvist taget i brug, men det er besluttet, at ændring af
       den administrative praksis i virksomhedskontrollen vedrørende anvendelse af færge-
       reglen afventer udfaldet af ankesagen i højesteret.”
højesterets begrundelse og resultat
det er en grundlæggende regel i køre- og hviletidsforordningen (forordning (ef) nr.
561/2006), at et hvil skal være en sammenhængende periode, jf. artikel 4, litra f. dette inde-
bærer, at et hvil ophører, når det afbrydes, og at der ikke kan ske kumulation af hvilene på
hver side af en afbrydelse.
den såkaldte færgeregel i forordningens artikel 9, stk. 1, udgør en undtagelse herfra, idet der
efter denne regel under visse betingelser kan ske kumulation af hvileperioder på hver side af
en afbrydelse, således at der bliver tale om en sammenhængende hvileperiode.
færgereglen i artikel 9, stk. 1, angår efter sin ordlyd situationer, hvor der i forbindelse med
færgetransport holdes en regulær daglig hviletid, dvs. enten ét hvil på mindst 11 timer eller to
hvil først på mindst 3 og derefter på mindst 9 timer, jf. herved forordningens artikel 4, litra g.
dette må forstås således, at hvileperioder, som har været afbrudt i forbindelse med færge-
                                               - 11 -
transport, kan kumuleres ved en beregning af, om der er holdt en regulær daglig hviletid inden
for den relevante 24-timers periode, men ikke ved en beregning af, om der er holdt en reduce-
ret daglig hviletid som nævnt i artikel 4, litra g (ét hvil på mellem 9 og 11 timer). de betingel-
ser, som skal være opfyldt for at anvende færgereglen, er efter bestemmelsen, at hviletiden
højst afbrydes to gange og højst i en time i alt, og at føreren under hele hviletiden har adgang
til en køje eller liggeplads.
mens de materielle regler om køre- og hviletid er fastsat i køre- og hviletidsforordningen, er
sanktioneringen ved overtrædelse af reglerne inden for visse rammer overladt til medlems-
landene, jf. forordningens artikel 19.
her i landet er der indført et gradueret sanktionssystem, hvor både bødens størrelse og
spørgsmålet om frakendelse af førerretten afhænger af, hvor stor den procentvise overskri-
delse af forordningens regler er.
de danske regler om sanktionering af overtrædelse af reglerne i eu-forordningen om køre- og
hviletid udløser en bøde på 100 kr. ”pr. overskridelsesprocent” til føreren og på 200 kr. ”pr.
overskridelsesprocent” til ejeren samt betinget frakendelse af førerret til føreren ved en over-
skridelse på mere end 30 pct., jf. lovforslag nr. l 153 af 13. april 2005 om ændring af færd-
selsloven mv. (folketingstidende 2004-2005, tillæg a, s. 6882-6883).
som bilag til lovforslaget er medtaget en oversigt vedrørende overtrædelse af ”daglig hviletid
– min. 11 timer samlet (afbrudt før/efter færge/jernbanetransport)”. oversigten, som angår
artikel 9 i forordning (eøf) nr. 3820/85, der nu er afløst af forordning (ef) nr. 561/2006,
bygger på en forudsætning om, at der i forbindelse med færgetransport ved den opgørelse af
overskridelsens procentvise størrelse, der skal foretages med henblik på sanktionsfastsættel-
sen, skal ses bort fra afbrydelser mellem hvileperioder i overensstemmelse med færgereglen.
det fremgik af bemærkningerne til lovforslaget, at oversigten ville kunne anvendes uændret
også i forhold til den nu gældende forordning, som på daværende tidspunkt var under vedta-
gelse i eu, jf. folketingstidende 2004-2005, tillæg a, s. 6881.
                                              - 12 -
i den foreliggende sag er det ubestridt, at de ovenfor nævnte betingelser for at anvende færge-
reglen er opfyldt, idet t1 i forbindelse med overfarten med færgen fra aarhus til kalundborg
afbrød sit hvil to gange i sammenlagt 50 minutter og havde adgang til en køje eller liggeplads.
ved udløbet af den relevante 24-timers periode kl. 03.11 den 10. maj 2012 havde t1 kun nået
at holde hvil i 8 timer og 34 minutter, og han manglede således ved en beregning efter artikel
9, stk. 1, at holde hvil i 2 timer og 26 minutter for at opfylde kravet i forordningens artikel 8,
stk. 2, om et hvil på mindst 11 timer inden for 24-timers perioden (svarende til ca. 22 pct.).
højesteret finder herefter, at t1s overtrædelse skal bedømmes ud fra, at han har holdt et
sammenhængende hvil på 8 timer og 34 minutter, og at overskridelsen i forhold til et regulært
dagligt hvil på 11 timer således kan opgøres til 2 timer og 26 minutter.
på denne baggrund finder højesteret, at t1 bør straffes med en bøde på 2.500 kr. og frifindes
for påstanden om betinget frakendelse af førerretten.
højesteret finder endvidere, at t2 bør straffes med en bøde på 4.500 kr. det bemærkes her-
ved, at t1 er dømt som chauffør ved transporten, og t2 er dømt, fordi selskabet var ansvarlig
for transporten. den omstændighed, at t1 også er eneanpartshaver og direktør i selskabet, kan
ikke føre til en nedsættelse af bøden for selskabet, da der ikke er tale om samme formueen-
hed, og da de præventive grunde, der ligger bag køre- og hviletidsbestemmelserne, taler imod
strafnedsættelse for selskabet.
                                       thi kendes for ret:
t1 straffes med en bøde på 2.500 kr. forvandlingsstraffen er fængsel i 6 dage.
t1 frifindes for påstanden om betinget førerretsfrakendelse.
t2 straffes med en bøde på 4.500 kr.
statskassen skal betale sagens omkostninger for byret, landsret og højesteret.