text:
                      højesterets kendelse
                             afsagt tirsdag den 5. april 2016
sag 230/2015
anklagemyndigheden
mod
t1
og
t2
(advokat kristian mølgaard for begge)
i tidligere instanser er afsagt kendelse af retten i hillerød den 12. og 29. juni 2015 og af
østre landsrets 11. afdeling den 19. august 2015.
i påkendelsen har deltaget tre dommere: thomas rørdam, poul dahl jensen og hanne
schmidt.
påstande
t1 og t2 har nedlagt påstand om, at anklagemyndighedens beslaglæggelse af indestående og
fremtidige indbetalinger på konti tilhørende selskaberne kendes ubeføjet.
anklagemyndigheden har påstået stadfæstelse, subsidiært at beslaglæggelserne sker i medfør
af retsplejelovens § 802, stk. 2.
anbringender
t1 og t2 har anført bl.a., at anklagemyndigheden alene har påberåbt sig retsplejelovens §
806, stk. 2, jf. § 802, stk. 1, som hjemmel for at beslaglægge fremtidige indbetalinger på konti
tilhørende de to virksomheder. retsplejelovens § 802, stk. 1, indeholder hverken efter sin
ordlyd eller efter en sproglig fortolkning hjemmel til at beslaglægge fremtidige indbetalinger,
idet bestemmelsen alene vedrører genstande, som den mistænkte har rådighed over. a, der er
direktør i de to selskaber, har ingen rådighed over de fremtidige indbetalinger. han kunne
                                               - 2 -
muligvis siges at have rådighed over kontoen som sådan eller over forfaldne tilgodehavender,
men det er ikke det, som anklagemyndigheden har begæret beslaglagt.
bestemmelsen i retsplejelovens § 802, stk. 1, har til formål at sikre fortsat tilstedeværelse af
mistænktes aktiver og angår alene genstande, som den mistænkte på beslaglæggelsestids-
punktet havde rådighed over. ingen ved, hvordan bevægelserne på kontiene udvikler sig i
fremtiden.
anklagemyndighedens tilkendegivelse om at ville drage omsorg for, at der kan ske udbetalin-
ger fra kontiene til virksomhedens fortsatte drift, ændrer ikke på vurderingen af, om betingel-
serne for beslaglæggelse af fremtidige indbetalinger er opfyldt.
det følger af retsplejelovens § 805, stk. 3, at beslaglæggelse alene kan ske med de begræns-
ninger, der følger af retsplejelovens §§ 509-516. de beslaglæggelser, som anklagemyndig-
heden ønsker foretaget, indeholder ingen beskyttelse i forhold til disse bestemmelser, da be-
slaglæggelserne sker uden kendskab til indbetalingernes art og baggrund.
anklagemyndigheden kan ikke for højesteret nedlægge en subsidiær påstand om beslaglæg-
gelse efter retsplejelovens § 802, stk. 2, når alene § 802, stk. 1, har været påberåbt som hjem-
mel for by- og landsretten.
anklagemyndigheden har anført bl.a., at retsplejelovens § 802, stk. 1, indeholder fornøden
hjemmel til beslaglæggelse af fremtidige indbetalinger på de to selskabers konti, da de ind-
betalte beløb vil være til rådighed for den mistænkte, når de indsættes på kontoen.
landsretten har ikke udtrykkeligt taget stilling til, om indeståenderne på de to selskabers konti
må antages at hidrøre umiddelbart fra de strafbare forhold, som direktøren for de to selskaber,
a, er sigtet for, nemlig overtrædelse af bl.a. straffelovens § 289. landsretten har således ikke
direkte taget stilling til, om det må antages, at indeståenderne vil kunne konfiskeres som ud-
byttekonfiskation efter straffelovens § 75, stk. 1, 1. pkt., 1. led, eller om der i øvrigt må an-
tages at være grundlag for konfiskation heraf i medfør af straffelovens § 76 a, stk. 1-3. når
landsretten opretholdt beslaglæggelsen efter retsplejelovens § 802, stk. 1, må landsretten
imidlertid have vurderet, at dette var tilfældet.
                                                  - 3 -
for så vidt angår de fordringer, der bestod på beslaglæggelsestidspunktet, adskiller disse sig
ikke væsentligt fra indestående, som stod på kontiene, da beslaglæggelsen blev foretaget. der
er bl.a. tale om tilgodehavender for udført arbejde for flere store entreprenørvirksomheder, og
disse indbetalinger må antages at være led i kædesvigen.
for så vidt angår fordringer, som endnu ikke er kendt, og andre fremtidige indbetalinger må
det anerkendes, at det på forhånd kan være svært at vurdere, om disse er udbytte af en strafbar
handling, eller om der er tale om indbetalinger af beløb, som alene vil kunne beslaglægges i
medfør af retsplejelovens § 802, stk. 2. a er imidlertid sigtet for kædesvig ved at have und-
ladt at angive den rette størrelse af udgående og indgående moms, kildeskat og arbejds-
markedsbidrag i de to virksomheder. da landsretten har vurderet, at det fornødne mistanke-
grundlag er til stede, ligger det i sagens natur, at de indbetalinger, der sker på selskabernes
konti, stammer fra den kriminalitet, som a er sigtet for, ligesom det har formodningen imod
sig, at indbetalinger på disse konti skulle hidrøre fra anden virksomhed. der vil således være
grundlag for udbyttekonfiskation af de fremtidige indbetalinger.
det gøres subsidiært gældende, at der vil kunne ske beslaglæggelse efter retsplejelovens §
802, stk. 2, om beslaglæggelse til dækning af det offentliges krav på sagsomkostninger, bøde-
krav eller den forurettedes krav på erstatning.
retsgrundlag
retsplejelovens § 802, stk. 1-3, er sålydende:
     ”§ 802. genstande, som en mistænkt har rådighed over, kan beslaglægges såfremt
     1) den pågældende med rimelig grund er mistænkt for en lovovertrædelse, der er under-
         givet offentlig påtale, og
     2) der er grund til at antage, at genstanden kan tjene som bevis eller bør konfiskeres, jf.
         dog stk. 2, eller ved lovovertrædelsen er fravendt nogen, som kan kræve den tilbage.
       stk. 2. gods, som en mistænkt ejer, kan beslaglægges, såfremt
     1) den pågældende med rimelig grund er mistænkt for en lovovertrædelse, der er under-
         givet offentlig påtale, og
     2) beslaglæggelse anses for nødvendig for at sikre det offentliges krav på sagsomkostnin-
         ger, krav på konfiskation efter straffelovens § 75, stk. 1, 1. pkt., 2. led, og 2. pkt. og
         stk. 3, § 76 a, stk. 5, og § 77 a, 2. pkt., bødekrav eller forurettedes krav på erstatning i
         sagen.
                                                - 4 -
      stk. 3. beslaglæggelse af en mistænkts hele formue eller en del af denne, herunder for-
     mue, som den mistænkte senere måtte erhverve, kan foretages, såfremt
     1) tiltale er rejst for en lovovertrædelse, der efter loven kan medføre fængsel i 1 år og 6
        måneder eller derover, og
     2) tiltalte har unddraget sig videre forfølgning i sagen.”
reglerne om beslaglæggelse blev revideret i 1999 ved lov nr. 229 af 21. april 1999. lov-
ændringen byggede på strafferetsplejeudvalgets forslag i betænkning nr. 1223/1991 om be-
slaglæggelse og edition under efterforskning. af betænkningen fremgår side 57 om den fore-
slåede bestemmelse i § 802, stk. 3:
      ”til forskel fra den hidtidige retstilstand omfatter beslaglæggelsen alene formue på
      tidspunktet for rettens afgørelse samt afkast heraf, men derimod ikke aktiver, som til-
      talte senere måtte erhverve. der kan i givet fald træffes ny afgørelse om beslaglæggelse.
      hensigten med denne ændring er at opnå en klarere afgrænsning af, hvilke aktiver der er
      omfattet af beslaglæggelsen.”
af lovforslag nr. l 41, 1998-99, de almindelige bemærkninger pkt. 2.3.4 fremgår bl.a.:
      ”2.3.4. formuebeslag
      efter retsplejelovens § 801, stk. 1, kan beslaglæggelse af en tiltalts formue anvendes
      som pressionsmiddel med henblik på at sikre den pågældendes tilstedeværelse under
      domsforhandlingen.
      strafferetsplejeudvalget foreslår denne form for beslaglæggelse opretholdt, jf. den fore-
      slåede bestemmelse i retsplejelovens § 801, stk. 3.
      efter den gældende bestemmelse omfatter et formuebeslag også aktiver, som den tiltalte
      senere måtte erhverve, herunder indtægter af de beslaglagte aktiver, som indgår under
      beslaglæggelsen.
      efter strafferetsplejeudvalgets lovudkast skulle formuebeslag fremover kun omfatte
      formuen på tidspunktet for rettens afgørelse, samt afkast heraf, men derimod ikke ak-
      tiver, som tiltalte senere måtte erhverve. udvalget har begrundet sit forslag med hen-
      synet til at opnå en klarere afgrænsning af, hvilke aktiver der er omfattet af beslaglæg-
      gelsen. i forbindelse med høringen over betænkningen er det påpeget, at det ikke er hen-
      sigtsmæssigt at afskære muligheden for at beslaglægge aktiver, som den mistænkte se-
      nere måtte erhverve. den gældende regel herom har således ikke givet anledning til
      problemer i praksis. justitsministeriet har på den baggrund ikke fundet grundlag for på
      dette punkt at ændre den gældende retstilstand.”
endvidere fremgår af de specielle bemærkninger:
      ”en beslaglæggelse efter stk. 3 omfatter – som efter gældende ret – også de aktiver, som
      den mistænkte måtte erhverve efter rettens beslutning om beslaglæggelse, jf. nærmere
      pkt. 2.3.4. i de almindelige bemærkninger.”
                                                - 5 -
højesterets begrundelse og resultat
a er sigtet for via selskaberne t1 og t2 at have begået skatte- og afgiftssvig efter straffe-
lovens § 289, og anklagemyndigheden har anmodet om beslaglæggelse af indestående og
fremtidige indbetalinger på bankkonti tilhørende de to selskaber i medfør af retsplejelovens §
802, stk. 1, subsidiært § 802, stk. 2.
højesteret tiltræder, at der er grund til at antage, at det aktuelle indestående på bankkontiene
tilhørende de to selskaber kan være udbytte ved en strafbar handling, som bør konfiskeres.
betingelserne for beslaglæggelse efter retsplejelovens § 802, stk. 1, af det aktuelle indestå-
ende på kontiene findes herefter at være opfyldt. da beslaglæggelse af det aktuelle indestå-
ende endvidere må anses for at være nødvendig for at sikre det offentliges krav på sags-
omkostninger, konfiskation, bødekrav eller erstatning, finder højesteret, at også betingelserne
for beslaglæggelse i medfør af retsplejelovens § 802, stk. 2, er opfyldt.
efter ordlyden af og forarbejderne til retsplejelovens § 802, stk. 1 og 2, samt deres afgræns-
ning over for § 802, stk. 3, finder højesteret, at bestemmelserne i § 802, stk. 1 og 2, ikke giver
hjemmel til at beslaglægge formue, som den mistænkte senere måtte erhverve. det følger så-
ledes af forarbejderne til § 802, at adgangen til at beslaglægge aktiver, som den mistænkte
senere måtte erhverve, alene skulle gælde efter retsplejelovens § 802, stk. 3, som giver mulig-
hed for beslaglæggelse, når der er rejst tiltale, og tiltalte har unddraget sig videre forfølgning.
beslaglæggelsen i medfør af § 802, stk. 1 og 2, i nærværende sag kan således ikke udstrækkes
til også at omfatte fremtidige indbetalinger på bankkontiene.
højesteret stadfæster herefter landsrettens kendelse med den ændring, at beslaglæggelsen sker
i medfør af retsplejelovens § 802, stk. 1 og 2, og at beslaglæggelsen alene omfatter det aktu-
elle indestående, det vil sige indestående på de to konti på tidspunktet for afsigelsen af denne
kendelse.
                                        thi bestemmes:
                                              - 6 -
landsrettens kendelse stadfæstes med den ændring, at beslaglæggelsen alene omfatter inde-
ståendet på de to konti på tidspunktet for afsigelsen af denne kendelse.


text:
                                              dom
afsagt den 11. februar 2016 af vestre landsrets 2. afdeling (dommerne chr. bache, astrid
bøgh og rikke foersom) i ankesag
v.l. b–0827–15
anthon seeberg
(advokat jan toft olesen, randers)
mod
else bonde korekte
(advokat bjarne overmark, randers)
retten i randers har som boligret den 2. marts 2015 afsagt dom i 1. instans (rettens nr. bs 4-
825/2014).
påstande
for landsretten har appellanten, anthon seeberg, nedlagt påstand om, at indstævnte, else
bonde korekte, skal anerkende, at lejen pr. 1. januar 2012 for lejemålet violvej 11, 1., 8930
randers nø, fastsættes til 65.400 kr., subsidiært 63.000 kr., årligt, og at trappelejeforhøjelsen
af lejen pr. 1. januar 2014 på 2.400 kr. årligt tillægges lejen fra det nævnte tidspunkt.
indstævnte, else bonde korekte, har påstået dommen stadfæstet.
supplerende sagsfremstilling
det er oplyst, at trapsgade 7 ligger i en karré kaldet nørreris tæt på randers bymidte.
ejendomskomplekset består af 3 adskilte bygninger, der er beliggende henholdsvis østergade
14, trapsgade 1-7 og stemannsgade 15. ifølge bbr-meddelelse udskrevet den 3. december
2015 består ejendomskomplekset af både boliger og erhverv. trapsgade 7 ligger i en bygning,
hvor der ikke er erhverv.
                                                 - 2 -
det er endvidere oplyst, at nørre boulevard 76 og mariagervej 62 e er en del af
boulevardgården, som er en sammenhængende bebyggelse i den nordlige del af randers
centrum. ejendomskomplekset består af flere matrikelnumre beliggende på adresserne
mariagervej 62 a-f, nørre boulevard 74-82, ny vinkelvej 3-11 og nørre allé 6-8.
ejendomskomplekset består 90 beboelseslejligheder på i alt 5.791 m2 samt 45 m2
erhvervsareal.
ved huslejenævnets afgørelse af 18. september 2009 blev den årlige leje for trapsgade 7, st.
th., nedsat fra 53.895,84 kr. til 48.320,06 kr. med virkning fra den 1. januar 2006. ved vestre
landsrets ankedom af 30. november 2012 blev lejen yderligere nedsat til 44.798,36 kr. pr. 1.
januar 2006 under henvisning til boligreguleringslovens § 5, stk. 8, hvorefter der ikke kan
indgås en lejeaftale, der efter en samlet bedømmelse er mere byrdefuld for lejeren end de
vilkår, der gælder for andre lejere i ejendommen. det er oplyst, at lejer i 2012 fortsat betalte
en årlig leje på 44.798,36 kr., idet der dog i december 2012 skete en forhøjelse med 59,68 kr.
pr. måned på grund af stigning i ejendomsskatter.
ved huslejenævnets afgørelse af 30. april 2013 blev den årlige leje for trapsgade 7, 2. tv.,
nedsat fra 45.140,64 kr. til 24.948 kr. med virkning fra den 1. juli 2007. ifølge udskrift af
retsbogen for retten i randers for den 12. januar 2015 er der mellem lejer og udlejer indgået
forlig om, at huslejen for lejemålet fra den 1. december 2014 udgør 2.200 kr. pr. måned
eksklusiv forbrug, svarende til 26.400 kr. årligt.
ved huslejenævnets afgørelse af 16. april 2013 blev den årlige leje for nørre boulevard 76,
2., nedsat fra 46.968 kr. til 39.546,25 kr. med virkning fra den 1. februar 2010.
ved huslejenævnets afgørelse af 16. april 2013 blev den årlige leje for mariagervej 62 e, st.
th., nedsat fra 34.800 kr. til 25.773,92 kr. med virkning fra den 1. december 2010.
procedure
anthon seeberg har for landsretten supplerende gjort gældende, at lejemålene i trapsgade 7,
st. th. og 2. tv., mariagervej 62 e, st. th. og nørre boulevard 76, 2., randers, ikke kan
                                                - 3 -
tillægges vægt som sammenligningslejemål. lejen i disse lejemål er fastsat med
skæringstidspunkter i henholdsvis 2007 og 2010, som ligger nogen tid forud for
skæringstidspunktet i denne sag. der er endvidere tale om blandede beboelses- og
erhvervsejendomme, som ikke kan danne grundlag for den sammenligning, der skal ske i
forhold til lejemålet på violvej 11, der udelukkende består af boliglejemål. dette følger af
boligreguleringslovens § 29 c, 3. pkt.
lejemålene er heller ikke sammenlignelige i forhold til beskaffenheden af violvej 11, der
ligger i et villakvarter med adgang til have.
else bonde korekte har for landsretten gjort gældende, at de fire nævnte lejemål kan
tillægges vægt som sammenligningslejemål, og at lejer med disse har løftet bevisbyrden for,
at lejen væsentligt overstiger, hvad der betales for tilsvarende lejemål. skæringstidspunkterne
i henholdsvis februar og december 2010 for lejemålene nørre boulevard 76, 2., og
mariagervej 62 e, st. th., ligger så tæt på skæringstidspunktet i denne sag, at dette ikke gør
dem uanvendelige som sammenligningslejemål. det er om de to andre lejemål i øvrigt oplyst,
at der på nuværende tidspunkt betales en leje, der fortsat ligger væsentligt under den husleje,
som udlejer kræver.
det er uden betydning, at sammenligningslejemålene ligger i ejendomme, hvorfra der også
drives erhverv. bestemmelsen i boligreguleringslovens § 29 c, 3. pkt. er reelt ikke længere
aktuel. den havde alene til formål – også for så vidt angår småhuse – at sikre en gradvis
gennemførelse fra den 1. januar 1995 af huslejeforhøjelser som følge af indførelsen af
bruttoetageareal som kriterium for fordeling af budgetudgifter mellem bolig- og
erhvervslejemål, jf. § 4, stk. 6, i lov nr. 419 af 1994.
parterne har i øvrigt i det væsentlige gentaget deres anbringender for byretten og har
procederet i overensstemmelse hermed.
landsrettens begrundelse og resultat
bestemmelsen i boligreguleringslovens § 29 c, 3. pkt. gælder ikke direkte for småhuse, der
alene benyttes til beboelse. under hensyn til den tid, der er gået, siden bestemmelsen blev
                                                - 4 -
indført, sammenholdt med bestemmelsens formål og i mangel af oplysninger om særlige
forhold vedrørende sammenligningslejemålene i relation til overgangsreglen i lov nr. 419 af
1994, § 4, stk. 6, finder landsretten ikke, at oplysningerne om erhvervslejemål i de
pågældende ejendomme gør lejemålene uanvendelige som sammenligningslejemål.
landsretten finder heller ikke i øvrigt, at der oplyst forhold, som gør lejemålene uanvendelige
som sammenligningslejemål, herunder med hensyn skæringstidspunkter.
huslejenævnets medlemmer har efter besigtigelse af lejemålet været enige om, at lejen
væsentligt oversteg det lejedes værdi, og flertallet fandt, at lejen passende kunne fastsættes til
51.175 kr. årligt. endvidere har en enig boligret, blandt andet i lyset af lejemålets kvalitet i
forhold til 7 sammenligningslejemål, efter besigtigelse tiltrådt huslejenævnets afgørelse.
på denne baggrund og da det, der i øvrigt er fremkommet for landsretten, ikke kan føre til
andet resultat, stadfæster landsretten boligrettens dom.
efter sagens udfald sammenholdt med parternes påstande skal anthon seeberg betale
sagsomkostninger for landsretten til else bonde korekte med i alt 15.000 kr. i udgifter til
advokatbistand inklusive moms. landsretten har ved fastsættelsen af beløbet lagt vægt på
sagens økonomiske værdi og dens omfang.
                                   t h i k e n d e s f o r r e t:
byrettens dom stadfæstes.
anthon seeberg skal betale sagens omkostninger for landsretten til else bonde korekte med
15.000 kr.
det idømte skal betales inden 14 dage.
sagsomkostningerne forrentes efter rentelovens § 8 a.

source: retspraksis

LICENSE:
Creative Commons Legal Code

CC0 1.0 Universal

type: caselaw

jurisdiction: Denkmark


text:
                                           dom
afsagt den 24. marts 2014 af østre landsrets 17. afdeling
(landsdommerne thomas lohse, kåre mønsted og anne bendfeldt westergaard (kst.)).
17. afd. nr. b-4491-12:
1) scandinavian airlines system - denmark -
norway - sweden (sas-konsortiet)
v/ sas danmark a/s, sas norge as og sas sverige ab
2) sas danmark a/s
3) sas norge as
4) sas sverige ab
(alle ved advokat christian kjær clasen)
mod
ligebehandlingsnævnet sekretariat s.m.f.
1) a
2) b
3) c
4) d
(alle ved kammeradvokaten v/advokat niels banke)
københavns byrets dom af 17. december 2012 (bs 26b-5312/2011) er anket af scandinavian
airlines system - denmark - norway - sweden (sas-konsortiet) v/sas danmark a/s, sas
norge as og sas sverige ab, sas danmark a/s, sas norge as og sas sverige ab
(herefter under ét benævnt sas), med principal påstand om frifindelse, subsidiært frifindelse
mod betaling af et mindre beløb end påstået af de indstævnte.
                                                - 2 -
sas har frafaldet den for byretten nedlagte selvstændige påstand om de indstævntes
indplacering på senioritetslisten.
sas har taget bekræftende til genmæle over for de indstævntes påstande om sas’ opgørelse
af de indstævntes anciennitet.
indstævnte, ligebehandlingsnævnets sekretariat som mandatar for a, b, c og d, har påstået
stadfæstelse.
supplerende sagsfremstilling
a, b, c og d blev alle ansat i sas i samme rekrutteringsomgang med anciennitet fra 1998.
det fremgår af deres ansættelseskontrakter, at ansættelsen er omfattet af ”de til enhver tid
gældende love, overenskomster og protokollatter”.
af kollektiv overenskomst 07/08 fremgår blandt andet følgende:
       ”§4. kvalifikations- og senioritetsbestemmelser.
       …
       4.2. bestämmelser om anställning, befordran, omplacering, tjänestetilldeling
       och permittering av flygare.
       …
       4.2.2.
       a) samtliga flygare anställda i sas skall vara uppförda på en gemensam
       senioritetsliste i löpande nummerföljd.
       följande gäller från och med 2005-01-19: flygare inplaceras på senioritetslisten
       inbördes efter anställningsdatum. flygare med samma anställningsdatum
       inplaceras så att den till levnadsåldern äldre står före yngre.
       följande gäller til och med 2005-01-18: flygare, som anställes i samma
       rekryteringsomgång, räknas senioritetsmässigt som en grupp. de skall inom
       gruppen placeras inbördes så att till levnadsåldern äldre flygare står före yngre.
       …
       4.2.6.a.
                                                 - 3 -
       senioritetslisten i sin helhet skall läggas till grund för avgörande av följande
       spörsmål:
       …
       (b) uppsägning eller permittering på grund av allmän inskränkning av antalet
       flygare.”
i forbindelse med, at sas i 2009 gennemførte betydelige besparelser, herunder i form af
flere afskedigelsesrunder, rettede d og b henvendelse til advokat ulrik jørgensen, der i
mail af 20. april 2009 til sas anførte blandt andet følgende:
       ”jeg retter henvendelse til selskabet på vegne piloterne d og b.
       piloterne har anmodet mig om at vurdere lovligheden af de opsigelses-
       bestemmelser, der som udgangspunkt lægges til grund i selskabet, ved opsigelse
       af piloter begrundet i arbejdsmangel.
       …
       såfremt der skal ske afskedigelser af et antal piloter, der medfører, at nogle men
       ikke alle indenfor et givent anciennitetsinterval skal afskediges, den yngste i
       levealder før den ældre.
       …
       hvis selskabet ved afskedigelse af piloter i en arbejdsmangelssituation inddrager
       levealder som et kriterium ved afgørelse af, hvem af flere, der skal afskediges, er
       dette utvivlsomt i strid med diskriminationsloven.
       jeg er bekendt med, at man fra selskabets side har argumenteret med, at
       senioritetslisten er udarbejder før aldersdiskrimination blev forbudt, hvorfor man
       ikke mener, at det vil være i strid med loven at følge listen.
       dette synspunkt er åbenbart uholdbart.
       …
       det har ingen betydning, at reglerne om senioritetslisten er aftalt i en kollektiv
       overenskomst.
       det fremgår af lovens § 5 a, at bestemmelser i kollektive overenskomster, der er i
       strid med forbuddet mod forskelsbehandling er ugyldige. sådanne
       overenskomstmæssige bestemmelser hverken skal eller må efterleves af
       arbejdsgiveren.”
denne skrivelse blev besvaret af advokat christian k. clasen på vegne af sas ved brev af 22.
april 2009, hvori der blandt andet er anført følgende:
       ”de har ved e-mailen påstået, at de overenskomstfastsatte opsigelseskriterier
       skulle være ulovlige begrundet i aldersdiskrimination.
                                                 - 4 -
       mere specifikt har de henvist til forskelsbehandlingslovens § 5 a, hvoraf følger, at
       bestemmelser i kollektive overenskomster, der er i strid med forbuddet mod
       forskelsbehandling, er ugyldige.
       sas er naturligvis fuldt ud bekendt med den af dem anførte problemstilling og
       den gældende lovgivning.
       …
       skulle det imidlertid vise sig, at det bliver nødvendigt at gennemføre opsigelser
       begrundet i virksomhedens forhold, er jeg uenig med dem i, at det ikke har
       betydning for situationen, hvad der er aftalt i den kollektive overenskomst.
       således fremgår det som bekendt af lovens § 5 a, stk. 3, at loven ikke hindrer
       opretholdelsen af gældende aldersgrænser fastsat i eller aftalt i henhold til
       kollektive aftaler og overenskomster, hvis disse aldersgrænser er objektivt og
       rimeligt begrundet i et legitimt formål inden for rammerne af dansk ret, og
       midlerne til at opfylde det pågældende formål er hensigtsmæssige og nødvendige.
       den fælles senioritetsliste, der er oprettet af sas ved kollektiv aftale med dansk
       pilotforening, er en liste, der ifølge aftalen anvendes i en række sammenhænge,
       herunder i forbindelse med forfremmelser, fordeling af piloter på flytyper med
       videre.
       opsigelse i henhold til den fælles senioritetsliste vil således efter sas’ opfattelse
       også lovligt kunne ske med hjemmel i den nævnte undtagelse i loven.”
i december 2009 blev a, b, c og d som led i en større afskedigelserunde alle opsagt på grund
af arbejdsmangel med 11 måneders varsel til fratræden den 30. november 2010. det er
ubestridt, at sas i den forbindelse anvendte senioritetslisten i overensstemmelse med de frem
til 18. januar 2005 gældende regler i overenskomsten til at udvælge blandt andre a, b, c og d
som dem blandt flere, der skulle opsiges i afskedigelsesrunden i december 2009.
b, c og d modtog alle i december 2010 tilbud om genansættelse i sas, som de accepterede
med tiltræden i 2011, selv om c havde opnået anden beskæftigelse som pilot hos danish air
transport a/s og b og d tilsvarende hos qatar airways. det er i den forbindelse ubestridt, at
c som følge af sin opsigelse var forpligtet til og har betalt 160.000 kr. til danish air
transport a/s, og at b og d som følge af deres opsigelser til qatar airways hver har betalt
50.000 usd.
 a blev genansat i sas i 2013.
                                               - 5 -
forklaringer
der er i landsretten afgivet supplerende forklaringer af vice president, industrial relations,
tine moe svendsen, d og administrativ pilot ove alstrup, sas.
vice president, industrial relations, tine moe svendsen har supplerende forklaret blandt
andet, at hun er ansvarlig for overenskomstforhandlingerne med pilotforeningen i danmark.
sas-konsortiet har nu fået eget cvr-nr. dette har ikke medført nogen ændringer. sas har en
ressourceafdeling, der løbende udregner behovet for piloter. der planlægges typisk 18
måneder frem i tiden. sas indledte efter byrettens dom forhandlinger med pilotforeningerne.
den danske pilotforening, dpf, mener nu og i modsætning til de svenske og norske
pilotforeninger, at man skal henholde sig til lovgivningen uanset overenskomstens
bestemmelser. i norge har pilotforeningen anlagt retssag, da man mener, at sas herved
handler i strid med overenskomsten. der er også en del uro blandt piloterne i stockholm. på
tidspunktet for opsigelserne i denne sag, havde man en anden juridisk opfattelse end i dag.
hun så dengang hverken advokat ulrik jørgensens brev eller advokat christian k. clasens
svarbrev, og hun tror ikke, at det ville have gjort nogen forskel. efter byrettens dom har sas
indhentet et egentligt juridisk responsum om problemstillingen. i både sverige og norge
anvendes også lovgivningsmæssigt et anciennitetsprincip. ved overtalligheden i 2009
forsøgte man at få flest muligt til at overgå til den overenskomst- mæssigt aftalte
førtidspensionsordning, der var mulig at opnå i 3 år fra det fyldte 57. år. valget i relation til
genansættelse stod mellem genansættelse i københavn på såkaldte rc-vilkår eller i
stockholm eller oslo på såkaldte main-vilkår. senioritetslisten anvendes ikke længere ved
udnævnelse til kaptajn. a er på nuværende tidspunkt på vej til at blive udnævnt til kaptajn,
hvilket han ellers ikke ville være blevet på nu- værende tidspunkt.
d har supplerende forklaret blandt andet, at det ikke var med a men med b, at han var til
møde med direktøren for sas danmark efter den første opsigelsesrunde. på mødet sagde han,
at opsigelse ikke kunne ske på grundlag af senioritetslisten, da dette ville være i strid med
lovgivningen. efter mødet indhentede og videresendte han udtalelsen fra advokat ulrik
jørgensen. i december 2009 blev han først opsagt mundtligt og senere også skriftligt. han
meddelte også i den forbindelse, at det var hans opfattelse, at en opsigelse af ham var udtryk
for alders- diskrimination i strid med lovgivningen. hans nye job som pilot i qatar airways
                                               - 6 -
nødvendiggjorde flytning til doha, qatar og involverede derfor hele familien med de
omvæltninger, det indebar. det var ikke muligt for ham at få job som pilot uden at skulle
flytte. udover de direkte flytteomkostninger skulle han også betale en såkaldt bond på 50.000
usd. han flyttede til doha den 4. september 2009, og han flyttede tilbage til danmark ultimo
april 2010. han tog imod tilbuddet om genansættelse dels af hensyn til familien dels på grund
af den gunstige pensionsordning. den stilling, han blev tilbudt og accepterede, var med base i
stockholm, hvilket også var begrundet i anvendelsen af senioritetslisten. senioritetslisten
anvendes også ved afgørelsen af, hvem der tilbydes langdistanceruter. han har siden byrettens
dom som medlem af bestyrelsen i dpf været involveret i drøftelserne om at lade
senioritetslisten respektere diskriminationslovgivningen. han kan bekræfte, at det har givet
anledning til uro i stockholm, at man vil respektere lovgivningen.
administrativ pilot ove alstrup, sas, har supplerende forklaret blandt andet, at han i dag er
rådgiver for flychefen blandt andet vedrørende sager som denne. der blev ikke dengang, han
blev ansat, stillet spørgsmål ved senioritetslisten. den indrettede alle sig blot på.
dimensionering sker på grundlag af in-put fra piloterne om deres ønsker, hvorefter
dimensioneringsplanen udarbejdes. det samlede tidsperspektiv er på ca. 16 måneder. dette er
nærmere fastlagt i den kollektive overenskomst. det lange tidsperspektiv indebærer, at der
kan ske ændringer undervejs i processen. dette indebærer fx, at opsigelserne, der blev
effektueret i december 2009, var planlagt allerede i eftersommeren 2008. i 2005 var
spørgsmålet om aldersdiskrimination et tema, hvorfor princippet om anvendelse af
senioritetslisten fremadrettet blev ændret. det var vurderingen, at der ikke var juridisk
grundlag for en bagudrettet ændring. det er ham, der har foretaget gule markeringer i den
under sagen fremlagte senioritetsliste. a er pt. i gang med et forløb med henblik på
udnævnelse til kaptajn medio marts 2014.
procedure
parterne har for landsretten i det væsentlige gentaget deres anbringender for byretten om
tilkendelse af godtgørelse og i givet fald størrelsen heraf og har procederet i overens-
stemmelse hermed.
landsrettens begrundelse og resultat
                                               - 7 -
det er for landsretten ubestridt, at sas’ opsigelser af a, b, c og d i december 2009 var
udtryk for direkte forskelsbehandling som følge af alder, jf. forskelsbehandlingslovens § 2, jf.
§ 1, stk. 2, og at der ikke var grundlag for at anse bestemmelsen i § 4 i den for ansættelsesfor-
holdene gældende kollektive overenskomst for omfattet af undtagelsesbestemmelsen i lovens
§ 5 a, stk. 3.
for landsretten er spørgsmålet herefter alene, om der som følge af den udøvede direkte
forskelsbehandling skal tilkendes a, b, c og d en godtgørelse, jf. lovens § 7, stk. 1, og i givet
fald størrelsen heraf.
spørgsmålet om tilkendelse af godtgørelse afhænger efter forarbejderne (folketingstidende
1995-96, tillæg a, side 3545) først og fremmest af grovheden af overtrædelsen. ved
vurderingen heraf skal der som anført i højesterets dom gengivet i ufr 2011.417 navnlig
tages hensyn til baggrunden for overtrædelsen og til den krænkelse, der måtte være påført de
pågældende.
i den foreliggende sag, hvor den direkte forskelsbehandling indebar, at a, b, c og d blev
opsagt, selv om sas på forhånd var gjort bekendt med, at dette ville være udtryk for
forskelsbehandling på grund alder, finder landsretten, at a, b, c og d bør tilkendes en
godtgørelse. det kan ikke føre til andet resultat, at sas var af den opfattelse, at der var tale
om indirekte forskelsbehandling, og at bestemmelsen i overenskomstens § 4 (pkt. 4.2.2.) var
omfattet af og opfyldte betingelserne i lovens § 5 a, stk. 3, og dermed fortsat kunne
opretholdes og anvendes med det frem til den 18. januar 2005 gældende indhold.
som anført i højesterets dom gengivet i ufr 2013.2575 bør der ved fastsættelsen af
godtgørelsen tages udgangspunkt i de retningslinjer, der har udviklet sig i praksis vedrørende
afskedigelse i strid med ligebehandlingslovens § 9.
der er mellem parterne enighed om, at 525.000 kr. gennemsnitligt svarer til ca. 9 måneders
løn.
                                               - 8 -
landsretten lægger til grund, at genansættelsen af a, b, c og d var driftsmæssigt begrundet
og ikke udtryk for en ændret vurdering af grundlaget for opsigelserne, herunder spørgsmålet
om forskelsbehandling på grund af alder. i hvert fald under disse omstændigheder og henset
til, at opsigelserne fik virkning inden genansættelserne, finder landsretten ikke grundlag for at
fravige udgangspunktet i nedadgående retning.
landsretten stadfæster herefter byrettens dom.
sas skal betale sagsomkostninger for landsretten til ligebehandlingsnævnets sekretariat som
mandatar for a, b, c og d med 120.000 kr. til dækning af udgifter til advokatbistand inkl.
moms. der er ved fastsættelsen heraf ud over sagens værdi taget hensyn til sagens omfang,
varighed og betydning.
                                    t h i k e n d e s f o r r e t:
byrettens dom stadfæstes.
i sagsomkostninger for landsretten skal scandinavian airlines system - denmark - norway -
sweden (sas-konsortiet) v/sas danmark a/s, sas norge as og sas sverige ab, sas
danmark a/s, sas norge as og sas sverige ab in solidum betale 120.000 kr. til
ligebehandlingsnævnets sekretariat som mandatar for a, b, c og d.
sagsomkostningerne forrentes efter rentelovens § 8 a.