text:
dom
afsagt den 3. november 2014 i sag nr. bs 8a-1481/2013:
foreningen euro-mediterranean human rights network
vestergade 16
1456 københavn k
(advokat anders rynkebejrg)
mod
mathiesen a/s
navervej 20
4000 roskilde
(advokat ulrik bayer)
sagens baggrund og parternes påstande
sagen drejer sig om det økonomiske opgør i anledning af afslutningen af et
leasingarrangement om kopi- og printudstyr.
sagsøger, foreningen euro-mediterranean human rights network, (herefter euro-med)
har nedlagt endelig påstand om, at sagsøgte, mathiesen a/s, (herefter mathiesen) tilpligtes til
sagsøger at betale 592.673 kr., subsidiært 477.981 kr., mest subsidiært et af retten fastsat
beløb, med tillæg af procesrente fra sagens anlæg.
sagsøgte, mathiesen a/s, har nedlagt påstand om frifindelse.
sagens oplysninger
euro-med har i en række år leaset kopi- og printudstyr hos mathiesen. under denne sag er
omtalt fire leasingaftaler:
aftale med opstart den 1. januar 2010, bilag 1:
ved denne aftale, der er underskrevet af euro-med den 12. februar 2010, blev en hp 4250n
fra en tidligere aftale fortsat leaset, og der blev tilføjet en ricoh aficio 3245 farve
multifunktionsmaskine inkl. adf, duplex, kassetter, printmodul samt scannermodul. aftalen
bærer overskriften ”leasingaftale”. der blev medfinansieret 134.600 kr. fra den tidligere
aftale, som blev indfriet i forbindelse med indgåelsen af den nye aftale. den månedlige
leasingydelse udgjorde 4.600 kr. leasingaftalen var finansieret af digital finans a/s.
aftale med opstart den 14. november 2011, bilag 3:
ved denne aftale, der er underskrevet af euro-med den 23. november 2011, blev opstillet en
ricoh aficio mpc4500 inkl. udstyr samt en hp 4250 inkl. udstyr. aftalen bærer overskriften
”lejeaftale”. i rubrikken med overskriften ”lejevilkår” er anført, at den månedlige
grundafgift udgjorde 6.232 kr. den nye leasingaftale var finansieret af ge capital. forud for
indgåelsen af denne aftale blev udarbejdet en økonomisk oversigt, bilag 2. der er mellem
parterne enighed om, at restforpligtelsen for det nedtagne udstyr blev finansieret i den nye
aftale. det fremgår af skønsmandens besvarelse af spørgsmål 2a, at den nedtagne ricoh
aficio 3245 ikke havde nogen særlig værdi på nedtagningstidspunktet.
                                                - 2 -
aftale med opstart den 1. januar 2013, bilag 4:
ved denne aftale, der er underskrevet af euro-med den 17. oktober 2012 blev en ricoh aficio
mpc4500 inkl. udstyr samt en hp 4250 inkl. udstyr fortsat leaset, og der blev tilføjet
jetadvice software. aftalen bærer overskriften ”driftsaftale”. under overskriften ”leje,
servicegrundbeløb og betaling for forbrug samt aftaleperiode” er i rubrikken for ”leje pr.
måned (udover minimumsforbrug)” anført 0 kr. under rubrikken ”betaling for forbrug” er
anført minimumsforbrug pr. måned på 8.333 stk. af a4 sort/hvid og 625 stk. af a4 farve. pris
pr. kopi/print er anført til 88,0 øre for a4 sort/hvid og 99,0 øre for a4 farve. det fremgår af
aftalen yderligere, at restforpligtelsen på den bestående aftale indfries af mathiesen med
maksimalt 287.974 kr. leasingaftalen skulle finansieres af leasing fyn bank a/s. endelig
fremgår, at aftalen er udskrevet den 12. oktober 2012.
aftale med opstart den 1. januar 2013, bilag 5:
ved denne aftale, der er underskrevet af euro-med den 14. december 2012, blev en ricoh
aficio mpc4500 inkl. udstyr samt en hp 4250 inkl. udstyr og en ricoh mpc4502 inkl.
udstyr samt i alt 3 stk. jetadvice software leaset. aftalen bærer overskriften ”driftsaftale”.
under overskriften ”leje, servicegrundbeløb og betaling for forbrug samt aftaleperiode” er i
rubrikken for ”leje pr. måned (udover minimumsforbrug)” anført 7.949,68 kr. under
rubrikken ”betaling for forbrug” er anført minimumsforbrug pr. måned på 8.333 stk. af a4
sort/hvid og 625 stk. af a4 farve. pris pr. kopi/print er anført til 88,0 øre for a4 sort/hvid og
99,0 øre for a4 farve. det fremgår af aftalen, at den bestående aftale (bilag 4) udgår den 1.
januar 2013. leasingaftalen skulle finansieres af leasing fyn bank a/s. endelig fremgår, at
aftalen er udskrevet den 14. december 2012.
euro-med’s påstand er sammensat således:
krav i forbindelse med overgang til aftale af 17. oktober 2012 (bilag 4):
værdi af service
                                            9.901 kr.
renters rente
                                            5.560 kr.
forøgelse af forpligtelse uden tilførsel af værdi                            99.231 kr.
i alt
                                               114.692 kr.
krav i forbindelse med aftale af 14. december 2012 (bilag 5):
60 mdr. à 7.949,68 kr. samt gebyr på 1.000 kr.                              477.981 kr.
samlet krav: 114.692 kr. + 477.981 kr. =                                    592.673 kr.
retssagen er anlagt den 11. juli 2013.
dommen er affattet uden fuldstændig sagsfremstilling, men dommen indeholder dog en
gengivelse af de forklaringer, der blev afgivet under hovedforhandlingen, jf. retsplejelovens §
218a, stk. 2.
foreningen euro-mediterranean human rights network har procestilvarslet digital finans
a/s og leasing fyn bank a/s.
                                               - 3 -
syn og skøn
der har under sagen været afholdt syn og skøn. skønsmanden, bjarne rasmussen, copytech
office solutions aps, har i en erklæring af 14. september 2014 udtalt således:
”spørgsmål 1:
ved sagens bilag 1 blev i januar 2010 tilføjet en ricoh aficio 3245 og overført en hp 4250n
samt restgæld med kr. 134.600. skønsmanden bedes vurdere, hvor meget der ved indgåelsen
af aftalen i bilag 1 blev faktureret leasingselskabet for den tilføjede ricoh aficio 3245.
besvarelse:
ricoh aficio 3245 er en a4/a3 farve multifunktionsmaskine beregnet på et mellemstort
behov. maskinen blev introduceret på det danske marked i juni måned 2005 og den blev
erstattet af en helt ny modelserie i august 2006.
jeg anslår at leasingsatsen i januar 2010, for en leasingaftale med kvartalsvis forud betaling,
med en løbetid på 21 kvartaler har været ca. 1,9 % pr. måned
da ydelsen i sagens bilag 1 er kr. 4.600,00 pr. måned, har finansieringsgrundlaget da været
omkring kr. 242.000,00. efter at have fratrukket kr. 134.600,00 resterer der kr. 107.400,00 til
fakturering af den brugte maskine.
spørgsmål 2a:
baseret på skønsmandens skøn over leasingselskabets købesum for den i bilag 1 tilføjede
ricoh aficio 3245, jfr. besvarelsen af spørgsmål 1, bedes skønsmanden skønne det
forventelige genplaceringsprovenu i november 2011 ved genplacering af den i forbindelse
med indgåelsen af sagens bilag 3 nedtagne ricoh aficio 3245. genplaceringsprovenuet skal
forstås som maskinens forventede salgspris ved genplacering fratrukket
genplaceringsomkostninger, der ikke afholdes af andre end sagsøgte.
genplaceringsomkostningerne bedes specificeret. (stillet af sagsøger)
besvarelse:
da maskinen leveres til sagsøger i januar 2010 er den brugt, jævnfør sagsøgtes advokat, og
hvis jeg tager udgangspunkt i den periode maskinen var på det danske marked, ville den
følgelig have været mellem ca. 3 ½ år og 4 år og 8 måneder gammel ved leveringen, med
mindre den havde ”stået over” på sagsøgtes lager. i november 2011 er maskinen altså mellem
5 ¼ år og 6½ år gammel. jeg har ingen dokumentation for hvad tælleren stod på, hverken ved
leveringen af den brugte maskine, eller ved nedtagningen. dette har dog ikke den store
betydning for min vurdering.
det er min vurdering at denne maskine ikke har haft nogen særlig værdi i november 2011,
dels fordi den var teknologisk forældet, sammenlignet med hvad der ellers var på markedet og
dels på grund af dens alder.
spørgsmål 2b:
skønsmanden bedes oplyse hvilken værdi, som 1 brugt maskine af mærket ricoh aficio 3245
må antages at kunne være solgt for i november 2011, hvis skønsmanden lægger til grund, (i)
at maskinen var udstyret med adf, duplex kassetter, print modul samt scanner modul, (ii) at
maskinen var klargjort på slagstidspunktet, (iii) at maskinen i november 2011 havde været i
                                               - 4 -
brug siden 1. januar 2010, (iv) og at der anslået på maskinen var taget ca. 300.000 tryk i
november 2011. (stillet af sagsøger)
besvarelse:
se min besvarelse af spørgsmål 2a
spørgsmål 3:
ved indgåelsen af aftalen i bilag 4 blev der medfinansieret kr. 287.974 fra bilag 3.
skønsmanden bedes oplyse hvor stor en del af dette beløb, der udgør renter. (stillet af
sagsøger)
besvarelse:
den samlede forpligtelse i sagens bilag 3 er 60 måneders leasing á kr. 6.232,00 pr. måned,
med kontraktstart de 14. november 2011, i dette beløb er der inkluderet værdien af 2 års gratis
service. 60 måneder á kr. 6.232,00 = kr. 373.920,00
i november 2011 var leasingsatsen for en sådan aftale ca. 5,804 % pr. kvartal, eller 1.935 % pr
måned. se bilag 5. det vil sige at finansieringsgrundlaget har været ca. kr. 322.122,00.
de samlede renter og omkostninger er kr. 373.920 – kr. 322.067,00 = 51.853,00
uden at jeg kender den rente der ligger til grund for aftalen, samt hvordan leasingselskabet
beregner indfrielsesbeløbet, er mit skøn at renten udgør ca. kr. 40.000,00 af indfrielsesbeløbet
spørgsmål 4:
ved indgåelsen af aftalen i bilag 4 blev der medfinansieret kr. 287.974 fra bilag 3.
skønsmanden bedes oplyse renteudgiften ved at dette beløb skal forrentes medfinansieret i
bilag 4 over en periode på 5 år. (stillet af sagsøger)
besvarelse:
i starten af 2013 var leasingsatsen for en 60 måneders leasingaftale uden scrapværdi, med
variabel rente, 5,690 % pr. kvartal.
medfinansiering af kr. 287.974,00 vil derfor koste 287.974,00 x 5,690 x 20 kvartaler = kr.
327.714,00. renteomkostninger inklusive eventuelle gebyrer er derfor kr. 327.714,00 –
287,974,00 = kr. 39.740,00”.
forklaringer
under hovedforhandlingen er afgivet forklaring af marc schade-poulsen, rené christiansen,
poul collemorten, maibritt damgaard nielsen og thomas knudsen.
marc schade-poulsen har som partsrepræsentant for euro-med forklaret blandt andet, at
euro-med er en ngo, som samler 80 menneskerettighedsorganisationer. foreningen
finansieres af offentlige midler og har et årligt budget til administration på 5-600.000 kr.
eksklusiv lønninger. han har været direktør i euro-med siden 1997. euro-med har i mange år
haft leasingaftaler med mathiesen.
poul collemorten blev administrationschef i euro-med og overtog forhandlingerne med
mathiesen. poul var ikke så glad for leasingaftalerne, for de var meget dyre. en dag kom poul
og fortalte, at nu havde han fået noget godt ud af leasingaftalen, for euro-med ville få
                                               - 5 -
opstillet en maskine helt gratis. poul havde regnet med, at leasingudgifterne ikke blev forøget,
så man fik et chok, da man modtog velkomstbrevet fra leasing fyn.
euro-med havde intet behov for en maskine mere, for maskinerne var alene til internt brug for
foreningens 10-15 ansatte. mathiesen burde have vidst, at euro-med ikke havde brug for den
nye maskine.
i øvrigt havde poul slet ikke lov til at underskrive aftalen med bindende virkning for euro-
med.
euro-med betaler hver måned ydelserne til leasing fyn under protest. ved den seneste aftale
betaler euro-med et alt for højt beløb per kopi. den nye maskine er aldrig blevet installeret.
hvis den nye maskine var blevet installeret, ville euro-med få alt for høj kapacitet i forhold
til forbruget.
han ringede til rené christiansen i begyndelsen af marts 2013 og optog telefonsamtalen. han
gjorde ikke rené christiansen opmærksom på, at samtalen blev optaget. han mener, at rené
christiansen i denne telefonsamtale lovede, at man kunne se bort fra den seneste aftale, som
poul havde indgået med mathiesen.
rené christiansen har som partsrepræsentant for mathiesen forklaret blandt andet, at han er
direktør i og eneejer af mathiesen a/s. han har været i branchen siden 1997. firmaet sælger
kopimaskiner og software hertil, og har en stor afdeling, der foretager vedligeholdelse hos
kunderne. der indgås 650 kontrakter årligt, og han havde ikke hørt nærmere om euro-med’s
aftaler, før han fik et brev fra marc schade-poulsen.
jetadviser er en software, der lægges ind på kundens server. med denne software kan
mathiesen overvåge tælleren, og mathiesen kan få automatisk besked om, at der skal leveres
ny toner, og endelig kan mathiesens montører ved hjælp af denne software hjemmefra for
eksempel se, om der er nogen låger, der er åbne. mellem 60 og 70 procent af servicetilkaldene
skyldes låger, der ikke er korrekt lukket i magnetlåsene. på denne måde kan kunden spare
udgiften til et montørbesøg, for når der er tale om en såkaldt brugerfejl, skal kunden selv
betale, selv om der foreligger en serviceaftale.
aftalen af 16. december 2011, bilag 3, er en ren lejeaftale. ud over lejebetalingen på 6.232 kr.
om måneden, har euro-med yderligere betalt for service. der er oprettet en særskilt aftale
herom, som euro-med ikke har fremlagt. mathiesen udfører altid service på de maskiner, som
mathiesen har formidlet leasingaftaler for.
ge capital ønskede ikke længere at finansiere leasingaftaler om kopiudstyr. gamle aftaler
med ge capital kunne godt fortsætte, men når mathiesen fjernede udstyr og erstattede det
med noget nyt udstyr, skulle der ske finansiering et andet sted. ligeledes var det mathiesens
politik, at kunden kun skulle have én finansieringsaftale. da der i forbindelse med aftalen af
17. oktober 2012, bilag 4, blev tilføjet jetadvice software, valgte man at indfri aftalen med ge
capital og finansiere det hele i leasing fyn.
det er korrekt, at jetadvice er et stykke software, som mathiesen har købt licensen til at
anvende. han mener ikke, at man kan sige, at mathiesen har solgt noget til euro-med, som
mathiesen ikke selv ejede. det er helt normalt, at man i branchen lader leasingselskaber
                                                  - 6 -
finansiere leje af softwarelicenser. mathiesens aftaler med euro-med har samlet set været
rimelige for begge parter.
poul collemorten har som vidne forklaret blandt andet, at han var ansat hos euro-med som
administrationschef med ansvar for regnskab og it i 6 år indtil sommeren 2013. nu er han
arbejdsløs. han er økonomiuddannet fra ruc og har arbejdet 13 år som regnskabschef i et
andet firma. han er vant til at arbejde med tal.
kontrakterne med mathiesen var komplicerede, fordi det var svært at finde ud af, hvad de
dækkede. for eksempel har der altid været diskussion vedrørende forsikring. euro-med havde
i forvejen en forsikring, der dækkede, og derfor fik euro-med refunderet et beløb vedrørende
forsikring af det leasede.
aftalen i bilag 1 indeholder ikke udgift til service. han kan ikke huske, hvad serviceudgiften
udgjorde, så han kan ikke udtale sig om den samlede forpligtelse i forbindelse med denne
aftale. der var heller ikke service inkluderet i aftalen i bilag 3. han kan ikke huske, om der
var en serviceaftale ved siden af driftsaftalen i bilag 4.
han var godt tilfreds med mathiesens service, bortset fra at der kunne være problemer med at
få leveret toner, idet man kun måtte have meget lidt toner liggende. han havde ikke nogen
god kommunikation med serviceafdelingen hos mathiesen, men så ringede han til rikke
andersen hos mathiesen, og hun sørgede for, at toneren blev sendt. på et tidspunkt forslog
hun, at de kunne få installeret jetadvice. så kunne den nye maskine selv sende oplysninger til
mathiesen om behov for toner. på denne måde ville jetadvice være til gavn for begge parter.
han kan ikke huske, om euro-med har haft servicebesøg, som skyldtes, at en magnetlåge ikke
var lukket.
rikke andersen fra mathiesen fortalte ham, at ge capital havde opsagt alle aftaler, så man
var nødt til at flytte alle aftaler. han følte, at euro-med gjorde mathiesen en tjeneste ved at
flytte fra ge capital til leasing fyn.
rikke andersen sagde, at prisen i aftalen af 17. oktober 2012, bilag 4, ville være den samme
som prisen i henhold til aftalen af 23. november 2011, bilag 3. han stolede på, hvad hun
sagde, og de to havde et godt samarbejde. det er rigtigt, at der til aftalen i bilag 3 skulle
lægges udgifter til service, så man kan ikke direkte sammenligne priserne i bilag 3 og 4. han
ville ikke have indgået aftalen i bilag 4, hvis han havde vidst, at denne aftale var meget
dyrere, end aftalen i bilag 3 var.
alle samtaler med rikke andersen foregik på hans kontor. det var også her, at han
underskrev aftalerne. han fik ikke nogen kopi. hun tog alle bilagene med hjem. han tror nok,
at den originale aftale skulle sendes til underskrift hos leasingfirmaet.
på et tidspunkt kom både rikke andersen og sælgeren thomas. de fortalte, at de havde et
rigtig godt tilbud. chefen havde nogle og tyve maskiner stående, som man ikke vidste, hvad
man skulle bruge til. euro-med kunne overtage en af disse maskiner gratis. han opfattede det
som en anerkendelse, fordi euro-med havde hjulpet mathiesen til at skifte fra ge capital til
leasing fyn, og fordi der havde været nogle problemer med at få leveret toner. i
virkeligheden var euro-med’s behov for print og kopi blevet mindre, og euro-med havde
                                               - 7 -
ikke givet udtryk for, at behovet var blevet større. selvfølgelig blev han glad for, at han kunne
få en maskine opstillet gratis.
sælgerne fra mathiesen var altid velforberedte og kom med kontrakter, der var udfyldt på
forhånd. alle aftaler er blevet gennemgået med ham, også aftalerne i bilag 4 og bilag 5.
da han underskrev aftalen på mødet den 14. december 2012, bilag 5, var der ikke tale om, at
det hastede med at indgå aftalen. på den anden side var der tale om et rigtigt godt tilbud. han
følte, at euro-med omsider kunne få noget ud af leasingaftalen, som han fandt, var en dyr
aftale.
sælgerne gennemgik bilag 5 med ham. han havde på daværende tidspunkt ikke nogen kopi af
bilag 4 at sammenligne med, for han havde endnu ikke fået denne aftale tilbage fra
leasingselskabet. han forstod det, som om der ikke var nogen ændringer i forhold til aftalen i
bilag 4.
i dag kan han godt se, at der er en væsentlig forskel på aftalen i bilag 4 og aftalen i bilag 5,
idet der er en månedlig leje på 7.949,68 kr. i bilag 5, mens der ikke skulle betales leje i
henhold til aftalen i bilag 4.
da han havde indgået aftalen i bilag 5, fjernede han den printer, som stod i forkontoret hos
direktionssekretær maibritt damgaard nielsen, idet den nye maskine skulle stå på denne
plads. der var en bedre sorteringsfunktion på den nye maskine, men ellers var der tale om den
samme maskine, som de havde én af i forvejen. han ved ikke, hvad sådan en maskine koster.
måske koster den 80-100.000 kr.
den nye maskine blev leveret men blev aldrig installeret, idet euro-med nåede at få
opkrævningen fra leasing fyn forinden. her viste det sig, at den månedlige ydelse var
dobbelt så stor, som vidnet havde regnet med.
da han underskrev aftalen i bilag 5, gangede han ikke minimumsforbruget ud med prisen pr.
kopi eller print. det har han gjort efterfølgende, og derved har han konstateret, at
minimumsforbruget ret nøje svarer til den månedlige leje, der skulle betales i henhold til
aftalen i bilag 4. det kom til at koste euro-med ca. 100.000 kr. om året at have fået tilført den
nye maskine, som euro-med slet ikke havde brug for og noget software, som fortrinsvis var
til mathiesens fordel. han er blevet bondefanget, og han føler, at mathiesens sælgere har
misbrugt den tillid, han havde til dem.
maibritt damgaard nielsen har som vidne forklaret blandt andet, at hun i 11 år har været
direktionssekretær hos euro-med. hendes afdeling havde en bordprinter, og i den anden ende
af huset var der en gulvprinter. poul collemorten fjernede hendes bordprinter og fortalte, at
der ville komme en gulvmodel i stedet for. i mellemtiden var der ingen printmulighed i
hendes ende af huset. det var derfor, hun i en e-mail af 23. januar 2013 til poul skrev, at hun
savnede en printer i sin ende af huset.
en dag kom poul med nogle papirer. poul var oprevet og sagde, at der ikke var
overensstemmelse mellem det mundtlige og det skriftlige i aftalen. hun kan ikke huske, om
dette skete før eller efter, at den nye maskine var leveret. den nye maskine er aldrig blevet
installeret, og den gamle bordprinter blev sat op igen, og det fungerer fint. hvis hun skal
kopiere, kan hun anvende en fax, som står i nærheden af hende. ellers må hun gå 25 meter
                                                - 8 -
ned ad gangen til den store kopimaskine, som hun altid har gjort. euro-med har ikke behov
for yderligere kapacitet.
thomas knudsen har som vidne forklaret blandt andet, at han har været i printer- og
kopibranchen siden 2007. han har været ansat som sælger hos mathiesen siden 2010. han
besøger 3-6 kunder dagligt, og laver lige så mange tilbud.
han var sammen med sin kollega rikke andersen ude hos euro-med i forbindelse med
indgåelse af de aftaler, der er beskrevet i bilag 4 og 5. derimod har han ikke deltaget i
aftalerne, der er beskrevet i bilag 1 og 3.
mathiesen køber vist licensen til jetadvice for 50.000 kr. pr. maskine pr. 60 måneder.
jetadvice er en overvågningssoftware, som kan rapportere om behov for tonerbestilling og
aflæse tælleren og oplyse fejlkoder.
ge capital var trådt ud af markedet, og nye aftaler skulle finansieres andre steder. i princippet
kunne jetadvice godt være finansieret særskilt i et andet firma, mens det øvrige udstyr fortsat
var finansieret hos ge capital. det var dog ikke så praktisk. han har ikke noget kendskab til,
hvorledes ge capital har udregnet indfrielsesbeløbet.
han kan ikke huske, om han og rikke andersen havde aftalen i bilag 4 med i udfyldt stand.
aftalen i bilag 4 blev gennemgået slavisk med poul collemorten, og poul blev tydeligt gjort
opmærksom på aftalens indhold og de økonomiske forpligtelser. det er hans indtryk, at poul
forstod det hele. der var tale om et hyggeligt møde. poul gav under mødet i forbindelse med
indgåelsen af aftalen i bilag 4 udtryk for, at han ønskede større fleksibilitet og mulighed for at
lave jobs fra forskellige steder i huset.
da de præsenterede bilag 4 for poul, var der taget hensyn til, at euro-med mistede gratis
service i forhold til aftalen i bilag 3. han mener, at det var rikke andersen, der fortalte poul
om dette. der er taget hensyn til denne omstændighed i prisen for den nye aftale. han
udleverede en kopi af aftalen i bilag 4 til poul. originalen tog han med sig, for den skulle
indsendes til leasingselskabet.
man kan ikke sammenligne aftalen i bilag 4 direkte med aftalen i bilag 3, for aftalen i bilag 3
indeholder ikke nogen aftale om service. aftalen i bilag 4 kan ikke splittes op, så det ville
være forkert at sige, at man betaler 50.000 kr. pr. jetadvice software. der er tale om en samlet
aftale.
man kan godt sige, at man i aftalerne i bilag 4 og 5 betaler en månedlig ydelse for driften af
hele systemet.
aftalen i bilag 5 var vist nok udfyldt på forhånd, så de kunne præsentere den på mødet med
poul. mødet var kommet i stand som følge af en telefonisk aftale forinden, fordi poul under
mødet i forbindelse med aftalen i bilag 4 havde givet udtryk for, at han ønskede at få større
fleksibilitet og ønskede, at der kunne arbejdes fra forskellige steder i huset.
der er naturligvis ikke tale om, at mathiesen har foræret euro-med den nye maskine. så vidt
han ved, kostede den nye maskine 198.000 kr. i indkøb inklusiv konfigurering hos kunden. i
forbindelse med indgåelse af aftalen i bilag 5, fortalte de poul, at aftalen blev dyrere, idet de
månedlige ydelser steg med 7.949,68 kr. ud over at få større fleksibilitet med en yderligere
                                                - 9 -
maskine opnåede euro-med også at få jetadvice på hele udstyret. det er hans indtryk, at poul
fuldt ud forstod aftalen i bilag 5, og aftalen blev grundigt gennemgået med ham.
han har ikke deltaget i udarbejdelsen af økonomioversigten i bilag 2. der var ikke behov for
at udarbejde en økonomioversigt, der man gik fra aftalen i bilag 4 til aftalen i bilag 5, for
ændringen ved at gå fra aftalen i bilag 4 til aftalen i bilag 5 var ikke særlig kompliceret, idet
der blot blev tilføjet en ny stor maskine samt jetadvice software.
parternes synspunkter
sagsøger, foreningen euro-mediterranean human rights network, har i det væsentlige
procederet i overensstemmelse med påstandsdokumentet af 22. september 2014, hvori
følgende er anført:
”… aftale af den 17. oktober 2011 med opstart den 1. januar 2012, bilag 4:
… det kan konstateres, at:
indfrielsesbeløbet kr. 287.974 indeholder service, der ikke leveres, eftersom der betales
særskilt for service i den nye aftale i bilag 4. den service, der i henhold til bilag 2 skulle
være leveret uden beregning kan opgøres til kr. 22.239. beregnet i forhold til en levering den
23. november 2011 er der den 1. januar 2013 forløbet 405 dage af i alt 730 dage med service
uden beregning. de resterende 325 dage havde servicen er værdi på kr. 9.901, hvilket
sagsøger ved omlægningen til bilag 4 tabte.
indfrielsesbeløbet kr. 287.974 indeholdt renter, der blev medfinansieret i den nye aftale,
hvorved sagsøger kom til at betale renters rente, hvilket ikke var tilfældet, såfremt bilag 3 var
ført videre. rentebeløbet skønnes af skønsmanden i besvarelsen af spørgsmål 3 til at udgøre
kr. 40.000 og udgør således 13,9 % af det samlede indfrielsesbeløb. det må derfor kunne
lægges til at renterne heraf i den kommende periode udgør samme 13,9% svarende til kr.
5.560, og udgør endnu en del af sagsøgers tab.
det er ukorrekt og bestrides, at bilag 3 ikke kunne løbe videre til udløb, og således helt
unødvendigt, at bilag 4 blev indgået. sagsøgte er blevet opfordret til at dokumentere, at
aftalen i bilag 3 ikke kunne løbe til aftalt udløb, hvilket ikke er sket.
den tidligere aftale om afregning for overskydende tryk til sædvanlig trykafgift og ikke et
beløb også indeholdende finansiering er ikke videreført i den nye aftale, hvorved sagsøger
kommer til at betalt urimeligt meget for overkørte tryk.
den samlede forpligtelse inkl. service i bilag 4 kan opgøres til kr. 477.107, og det gøres
gældende, at service udgør kr. 49.874 – baseret på servicepriserne i bilag 2. sagsøgte har
trods opfordret hertil ikke dokumenteret at det forholder sig anderledes, f.eks. ved
fremlæggelse af splitbilag mellem sagsøgte og leasingselskabet vedrørende bilag 4.
det gøres på den baggrund gældende, at finansieringsforpligtelsen udgør kr. 427.233.
den samlede forpligtelse inkl. service i bilag 4 kan opgøres til kr. 477.107, hvoraf service
udgør kr. 49.874. finansieringsforpligtelsen udgør følgelig kr. 427.233. der blev
medfinansieret kr. 287.974, og dette beløb skal forrentes over de kommende 5 år, og baseret
                                               - 10 -
på skønsmandens besvarelse af spørgsmål 3 udgør rentetilskrivningen i alt over perioden
13,9% af hovedstolen. forpligtelsen på kr. 477.107 en forøgelse af sagsøgers forpligtelser
med kr. 99.231 uden, at der blev tilført sagsøger noget af værdi herfor. dette beløb udgør
endnu en del af sagsøgers tab ved at indgå aftalen. sagsøgte har trods opfordret hertil ikke
dokumenteret, at det forholder sig anderledes.
det gøres gældende, at sagsøger svigagtigt blev forledt til at indgå denne aftale, hvorved
sagsøger blev påført en væsentlig forøgelse af sine forpligtelser uden at være blevet tilført
noget af værdi. hertil kommer at den anvendte fremgangsmåde fra sagsøgtes side er i strid
med markedsføringslovens §§ 1 og 3, ligesom sagsøgers forudsætninger for at indgå aftalen
er bristet, hvilket er kendeligt for sagsøgte, ligesom det er rimeligt at lade sagsøgte bære
risikoen herfor.
tabet for sagsøger ved at indgå denne aftale kan opgøres til kr. 114.692.
sagsøgte er blevet opfordret til at fremlægge dokumentation for, at det forholder sig
anderledes i form af faktureringer mellem leverandør og leasingselskaber samt splitbilag for
de indgåede aftaler, hvoraf fremgår fordelingen mellem finansiering og servicering såfremt
sagsøgte ikke er enig med sagsøger i beregningerne af tabet. denne opfordring er ikke blevet
imødekommet.
aftale af den 14. december 2012 med opstart den 1. januar 2013, bilag 5:
efter indgåelsen af den som bilag 4 fremlagte aftale blev sagsøger kontaktet af thomas
knudsen fra sagsøgte, der oplyste sagsøger om, at sagsøger kunne få tilføjet endnu en
maskine på aftalen uden at det ville komme til at koste dem noget. sælgeren forklarede at
hans chef havde fået indkøbt en masse maskiner billigt, som de ikke vidste, hvad de skulle
stille op med, så derfor blev de tilbudt deres gode kunder, uden at der skulle betales yderligere
herfor.
under dette møde hvor ovenstående blev forklaret for sagsøger, havde sælgeren allerede den
som bilag 5 fremlagte aftale med i udfyldt stand. aftalen blev underskrevet af sagsøger under
samme møde, da sælgeren forklarede, at de skulle slå til med det samme for at kunne benytte
sig af det tilbudte.
i en forvisning om, at forpligtelsen i bilag 5 svarede helt til forpligtelsen i bilag 4, tiltrådte
sagsøger denne aftale.
det bemærkes i den forbindelse, at sagsøger ikke havde noget ønske om at få opsat en
yderligere maskine endsige behov herfor, ligesom det bemærkes, at maskinen stadig står hos
sagsøger uden at være taget i brug og uden at være blevet installeret af sagsøgte.
stor var sagsøgers overraskelse, da der vedlagt velkomstbrev, jfr. bilag 6, blev modtaget
faktura fra leasing fyn bank a/s med en samlet betaling på i alt kr. 47.705,00, jfr. bilag 7,
hvilket var det dobbelte af, hvad sagsøger gik ud fra, at deres forpligtelser var i henhold til
den indgåede aftale. som følge heraf blev der straks reklameret fra sagsøgers side, jfr. bilag 8,
ligesom sagsøgers advokat fulgte op med en indsigelsesskrivelse af den 4. marts 2013
indeholdende samme indsigelser som nærværende stævning. indsigelsen blev sendt c.c
leasing fyn bank a/s med forbehold om at rette krav i henhold til bilag 5 mod leasing fyn
                                               - 11 -
bank a/s også. af procesbesparende omkostninger er leasing fyn bank a/s alene
procestilvarslet under nærværende sag.
det var sagsøgers opfattelse, at der alene skulle betales mere end de anførte kr. 7.949,68,
såfremt der blev anvendt flere tryk end det minimumsforbrug, der fremgår af aftalen, og dette
med kr. 0,88 for hver overkørt sort/hvidt tryk og kr. 0,99 for hvert overkørt farvetryk. dette
synes også at være, hvad der fremgår af aftalen, men åbenbart er sagsøgtes og leasing fyn’s
forståelse af aftalen en anden, eftersom de øjensynligt mener, at der kan opkræves både lejen
pr. måned med kr. 7.949 og her ud over for forbrug med et tilsvarende beløb, dvs. det
dobbelte af sagsøgers forpligtelse i bilag 4, der erstattes af bilag 5.
det gøres gældende, at sagsøger svigagtigt blev forledt til at indgå denne aftale, hvorved
sagsøger blev påført en fordobling af sine forpligtelser, på trods af at være tilsikret, at aftalen
ikke forøgede sagsøgers forpligtelser. hertil kommer at den anvende fremgangsmåde fra
sagsøgtes side er i strid med markedsføringslovens §§ 1 og 3, ligesom sagsøgers
forudsætninger for at indgå aftalen er bristet, hvilket er kendeligt for sagsøgte, ligesom det er
rimeligt at lade sagsøgte bære risikoen herfor.
tabet for sagsøger ved at indgå denne aftale kan opgøres til kr. 477.981, svarende til 60
måneder à kr. 7.949,68 samt oprettelsesgebyret med kr. 1.000.
det samlede erstatningskrav kan således opgøres til i alt kr. 592.673.
direktøren fra mathiesen a/s, rene christiansen, har overfor sagsøger telefonisk tilbudt, at
man så bort fra den indgåede aftale i bilag 5 og således stiller sagsøger som de var ved aftalen
i bilag 4. det gøres gældende, at dette forligstilbud blev skriftligt accepteret af sagsøger, jfr.
bilag a, men efterfølgende har sagsøgte fragået af have fremsat tilbud som beskrevet. det
gøres subsidiært gældende, at der er indgået forlig, og sagsøgers tab ved, at sagsøgte ikke vil
stå ved det aftalte, udgør kr. kr. 477.981.
…
ud over ovenstående gøres følgende gældende:
vedrørende selve aftalegrundlaget gøres det gældende:
at sagsøgte er professionel indenfor sin brancher både for så vidt angår leasingfinansiering og
kopiudstyr,
at sagsøger ved indgåelsen af aftalerne handlede udenfor sit erhverv,
at sagsøgte ikke har opfyldt deres loyale oplysningspligt overfor sagsøger,
at sagsøger blev besveget til at indgå de i sagen fremlagte aftaler, jfr. aftalelovens § 30,
at sagsøgte og de procestilvarslede som følge af culpøs adfærd er erstatningsansvarlig for det
tab, sagsøger har haft ved at indgå de fremlagte aftaler,
at konsekvensen af de indgåede aftaler er, at det leasede udstyr er leaset urimeligt dyrt med en
ganske betydelig overbetaling for sagsøger til følge, og at sagsøger ved de indgåede aftaler er
pålagt leasingforpligtelser, der står i et urimeligt forhold til værdien af det opstillede udstyr,
                                              - 12 -
at sagsøger som følge af aftalernes kompleksitet og udeladelse af relevante oplysninger, ingen
mulighed havde for at gennemskue prissammensætningen samt de forpligtelser, sagsøger
påtog sig,
at sagsøgers forudsætninger for at indgå aftalerne er bristet, hvilket var og er kendeligt for
sagsøgte, ligesom risikoen herfor skal pålægges sagsøgte.
vedrørende markedsføringslovens bestemmelser gøres det gældende:
at sagsøgte er erstatningsansvarlige for det tab sagsøger har haft som følge af, at de indgåede
aftaler er indgået i strid med markedsføringslovens § 1 og § 3,
at den af sagsøgte anvendte fremgangsmåde var vildledende og var egnet til mærkbart~at
forvride sagsøgers økonomiske adfærd, jfr. markedsføringslovens § 3 stk. 2,
at udeladelse af at oplyse om det leasedes udstyrs pris i handel og vandel er i strid med
markedsføringslovens § 1 og § 3,
at udeladelse af at oplyse om sagsøgers udgifter til finansiering ved de indgåede
leasingarrangementer er i strid med markedsføringslovens § 1 og § 3,
at sagsøger har dokumenteret eller sandsynliggjort sit tab,
at sagsøgte havde påtaget sig en rådgivningsforpligtelse overfor sagsøger, hvilken rådgivning
har medført et tab for sagsøger, for hvilket sagsøgte er erstatningsansvarlig, jfr.
markedsføringslovens § 7. sagsøger er forholdt oplysninger af væsentlig betydning for
sagsøgers vilje til at indgå nye leasingaftaler i stedet for de tidligere.
sagsøgte har undladt at opfylde de af sagsøger fremsatte processuelle provokationer, hvilket
skal have processuel skadevirknng for sagsøgte, således at sagsøgers opfattelse af sagen skal
lægges til grund af retten".
sagsøgte, mathiesen a/s, har i det væsentlige procederet i overensstemmelse med
påstandsdokumentet af 24. september 2014, hvori følgende er anført:
”sagsøger har i påstandsdokumentet valgt at rejse krav med baggrund i 2 kontrakter, nemlig
kontrakt af 17. oktober 2011 (bilag 4) og kontrakt af 14. december 2012 (bilag 5).
retten kan lægge til grund, at kontrakt af 17. oktober 2011 (bilag 4) aldrig trådte i kraft,
hvorfor sagsøgers krav kr. 114.692,- relaterende sig til denne kontrakt allerede af den grund
kan afvises.
sagsøgte skal i relation til hver enkelt af kontrakterne i øvrigt anføre følgende:
kontrakt af 17. oktober 2011 (bilag 4) blev indgået efter forhandlinger mellem parterne, og
det er således ikke korrekt, når det fra sagsøgers side gøres gældende, at sagsøgte skulle have
oplyst, at indgåelsen af kontrakten af 17. oktober 2011 (bilag 4) ikke ville forøge sagsøgers
forpligtelser, at det var efter sagsøgtes ønsker, at sagsøger fik udvidet omfanget af det
                                                 - 13 -
leasede, og at sagsøgte skulle have argumenteret med, at ge capital ikke var indstillet på at
lade den bestående kontrakt (bilag 3) fortsætte. det noteres i den forbindelse, at sagsøger til
fulde var bekendt med konsekvenserne af, at sagsøger tiltrådte kontrakten af 17. oktober 2011
(bilag 4), og at ge capitals holdning var, at selskabet ikke ønskede at indgå nye
finansieringskontrakter, men at bestående kontrakter ville blive respekteret.
særligt for så vidt angår de enkelte elementer af det krav, der er rejst med baggrund i
kontrakten af 17. oktober 2011 (bilag 4) skal det oplyses, at sagsøgtes besparelse ved ikke at
skulle levere service i henhold til kontrakten af 23. november 2011 i perioden frem til den 31.
december 2013 er indregnet i de ifølge kontrakten af 17. oktober 2011 (bilag 4) fastsatte
forpligtelser.
med hensyn til de forøgede renter afvises det, at sagsøger har et krav. som bilag e
fremlægges betaling af 22. januar 2013 fra leasing fyn. det fremhæves fra denne, at
betalingen excl. moms udgør kr. 287.765,- hvilket stort set svarer til den oplyste
medfinansierede restgæld. forskellen skal henføres til forskellen mellem den anslåede
medfinansierede restforpligtelse og den faktisk medfinansierede restforpligtelse på
indfrielsestidspunktet.
den faktiske medfinansierede restforpligtelse skal sammenholdes med, at de resterende
forpligtelser ifølge kontrakten af 23. november 2011 (bilag 3) var kr. 299.136 excl. moms
(svarende til 48 ydelser af kr. 6.232,-). differencen kr. 11.371 udgør de renter, som sagsøger
blev fritaget for at betale i kraft af førtidsindfrielsen.
hvad angår det påstående krav på kr. 99.231,- stiller sagsøgte sig uforstående overfor dette,
det være såvel det juridiske grundlag for kravet som opgørelse af det.
for så vidt angår kontrakt af 14. december 2013 (bilag 5) bestrides det, at sagsøgte skulle
have stillet sagsøger i udsigt, at maskinen ville blive leveret uden forøgede omkostninger for
sagsøger. sagsøgers synspunkt savner mening, og det er ikke korrekt, når sagsøger gør
gældende, at sagsøgte har handlet svigagtigt og/eller i strid med markedsføringsloven. for så
vidt angår sagsøgers evt. forudsætninger for at tiltræde kontrakten af 14. december 2013
(bilag 5) var disse ukendte for sagsøgte, hvorfor sagsøger allerede som følge heraf ikke har et
krav mod sagsøgte.
kontrakten af 14. december 2013 (bilag 5) er indgået med baggrund i forhandlinger mellem
parterne, og sagsøger var fuldt ud bekendt med hvilke forpligtelser, som sagsøger påtog sig
ifølge kontrakten.
det noteres i samme forbindelse, at sagsøger overser, dels at sagsøgte foruden 1 maskine af
mærket ricoh 4500 leasede 2 jet advice, dels fik udbetalt kr. 19.740,- jf. den som bilag f
fremlagte kundeordre.
sagsøgte afviser, at der er indgået aftale om, at kontrakten af 14. december 2013 (bilag 5)
skulle annulleres.
sagsøgte gør derudover gældende,
at sagsøger hos sagsøgte har bestilt de maskiner, som sagsøger har modtaget,
                                               - 14 -
at vilkårene hvorunder sagsøger leasede maskiner var klare og overskuelige,
at sagsøger i hvert enkelt tilfælde har accepteret de vilkår hvorunder levering er sket,
at de indgåede aftaler er gyldige,
at der ikke er udvist svig overfor sagsøger,
at sagsøgte ikke har tilsidesat sin loyale oplysningspligt,
at sagsøger ikke har handlet i strid med markedsføringsloven eller i øvrigt handlet
erstatningspådragende,
at sagsøger ikke har lidt et tab, og
at sagsøgers opgørelse af de påstævnte beløb i vidt omfang er udokumenteret og uforståeligt”.
rettens begrundelse og afgørelse
aftalen af 17. oktober 2012, der er omtalt i bilag 4, skulle efter sin ordlyd træde i kraft den 1.
januar 2013. aftalen trådte dog ikke i kraft, idet parterne i mellemtiden indgik aftalen af 14.
december 2012, der er omtalt i bilag 5. denne aftale skulle ligeledes træde i kraft den 1.
januar 2013 og skulle i det hele afløse aftalen af 17. oktober 2012, bilag 4.
da aftalen af 17. oktober 2012 blev afløst af en anden aftale, før den nåede at få virkning, må
retten give mathiesen medhold i, at det ikke er relevant at tage stilling til et eventuelt tab, som
euro-med måtte have lidt ved at overgå fra aftalen af 17. oktober 2012, bilag 4, til aftalen af
14. december 2012, bilag 5. derimod er det relevant at tage stilling til euro-meds eventuelle
tab ved at overgå fra aftalen af 23. november 2011, bilag 3, til aftalen af 14. december 2012,
bilag 5.
retten finder, at lejeaftalen af 23. november 2011, bilag 3, ikke direkte kan sammenlignes
med driftsaftalen af 14. december 2012, bilag 5. således må retten ud fra såvel poul
collemortens, rené christiansens og thomas knudsens forklaringer lægge til grund, at der i
parternes samlede driftsaftale må have foreligget en serviceaftale, som knyttede sig til
lejeaftalen i bilag 3. denne serviceaftale er ikke fremlagt.
ved aftalen af 14. december 2012, bilag 5, er der tilføjet en maskine, som ifølge thomas
knudsens vidneforklaring har en værdi af 198.000 kr. poul collemorten har forklaret, at han
ikke kendte værdien af maskinen, men maskinen måske var omkring 80-100.000 kr. værd.
yderligere blev der ved aftalen af 14. december 2012, bilag 5, tilføjet 3 stk. jetadvice
software, som der ikke havde været i forbindelse med aftalen af 23. november 2011, bilag 3.
ifølge thomas knudsens vidneforklaring skulle mathiesen betale 50.000 kr. i licens for en 5
årig periode for hver af disse 3 softwarepakke.
retten finder, at euro-med ikke har godtgjort, at der er betalt renters rente, og at euro-med
ikke har godtgjort, at mathiesen har undladt at taget hensyn til, at mathiesen sparede at skulle
levere service i henhold til aftalen af 23. november 2011, bilag 3, frem til den 31. december
                                              - 15 -
2013, idet retten ikke kan bortse fra thomas knudsens forklaring herom, og forklaring om at
der var tale om en samlet aftale, som ikke kan splittes op.
retten finder det efter vidneførslen af poul collemorten og thomas knudsen heller ikke
godtgjort af euro-med, at mathiesen burde have været klar over, at euro-med ikke ønskede at
få en maskine mere.
retten finder efter en samlet vurdering, at euro-med ikke har godtgjort – heller ikke ved syn
og skøn - at leasingydelserne i aftalen af 14. december 2012, bilag 5, står i et urimeligt
forhold til værdien af det leasede. det bemærkes i denne forbindelse, at der i leasingaftalen er
sket medfinansiering af en betydelig restgæld fra tidligere leasingarrangementer.
på denne baggrund og efter den øvrige bevisførelse finder retten, at euro-med ikke har
godtgjort, at mathiesen har begået svig som beskrevet i aftalelovens § 30 eller har overtrådt
markedsføringslovens § 1, § 3, eller § 7, eller at mathiesen skulle have udøvet culpøs adfærd.
retten bemærker i denne sammenhæng, at selv om euro-med har handlet uden for sit
erhverv, så må retten lægge til grund, at euro-meds administrationschef i kraft af sin
regnskabsmæssige og administrative indsigt fuldt ud har været i stand til at forstå de aftaler,
som han indgik på euro-med’s vegne. derfor er mathiesen ikke erstatningsansvarlig over for
det tab, som euro-med måtte have lidt ved at indgå driftsaftalen af 14. december 2012, bilag
5.
retten må dog medgive euro-med, at det har været vanskeligt for euro-med at sammenligne
de samlede driftsudgifter ved overgang fra den ene leasingaftale til den næste.
euro-med har ved den fremlagte udskrift af en telefonsamtale i begyndelsen af marts 2013
mellem marc schade-poulsen og rené christiansen og ved den efterfølgende mail
korrespondance mellem advokaterne den 8.-11. marts 2013 ikke godtgjort, at mathiesen har
tilbudt at se bort fra aftalen af 14. december 2012, bilag 5.
derfor tages mathiesens frifindelsespåstand i det hele til følge.
som følge af sagens udfald skulle euro-med betale sagsomkostninger til mathiesen. retten
finder dog, at sagsomkostningerne bør ophæves, således at hver part afholder egne
omkostninger, herunder at euro-med endeligt udreder honoraret til skønsmanden med 6.800
kr. ekskl. moms. retten har ved denne vurdering lagt vægt på, at mathiesen har haft et vist
medansvar for tvistens opståen, idet retten anerkender, at det har været vanskeligt for euro-
med at sammenligne de samlede driftsudgifter ved overgang fra den ene leasingaftale til den
næste.
thi kendes for ret
mathiesen a/s frifindes for de af foreningen euro-mediterranean human rights network
nedlagte påstande.
hver part afholder egne sagsomkostninger.


text:
- maj
                                        udskrift
                                            af
                         sø- & handelsrettens dombog
                                       ____________
                                          dom
afsagt den 21. februar 2018
v-78-16
                                  burner international a/s
                                  (advokat thomas munk rasmussen)
                                  mod
                                  quick fire aps
                                  (advokat finn dyhre hansen)
sagens baggrund og parternes påstande
sagens hovedspørgsmål er, om quick fire aps’ logo og etiket til brug for salg af optæn-
dingsposer udgør en krænkelse af konkurrenten burner international a/s’ rettigheder efter
varemærkeloven og/eller markedsføringsloven.
burner international a/s har nedlagt følgende påstande:
påstand 1: quick fire aps forbydes at anvende logoet, som er afbildet i bilag l.
                                                  -2-
påstand 2: quick fire aps forbydes at producere, markedsføre og distribuere produkter,
som er påført den etiket, som er afbildet i bilag 2.
påstand 3: quick fire aps tilpligtes for egen regning at tilbagekalde distribuerede eksempla-
rer af de produkter, som er påført etiketten, som er afbildet i bilag 2, samt udleveret og an-
vendt markedsføringsmateriale, der indeholder logoet, som er afbildet i bilag 1 og/eller eti-
ketten, som er afbildet i bilag 2.
påstand 4: quick fire aps tilpligtes at betale 150.000,00 kr. til burner international a/s i
godtgørelse for ikke-økonomisk skade.
quick fire aps har principalt påstået frifindelse og har subsidiært nedlagt følgende påstan-
de:
ad påstand 1: quick fire aps forbydes at anvende logo, som afbildet i billede 1, i de af ret-
ten nærmere fastlagte lande.
ad påstand 2: quick fire aps forbydes at producere og markedsføre produkter, som er på-
ført den etiket, som er afbildet i bilag 2 i de af retten nærmere fastlagte lande.
ad påstand 3: quick fire aps påbydes at tilbagekalde eksemplarer de produkter, som er på-
ført etiketten, som er afbildet i bilag 2, samt udlevere og anvende markedsføringsmateriale,
der indeholder logoet, som afbildet under bilag 1 og eller etiketten, som afbildet under bilag
2 i de at retten nærmere fastlagte lande.
ad påstand 4: frifindelse mod betaling at et af retten fastsat mindre beløb.
                                              -3-
oplysningerne i sagen
sagens parter
burner international a/s (herefter burner) er et dansk selskab, der siden starten af 1990’erne
har solgt og markedsført optændingsposer til brug for grill, brændeovne og lignende. op-
tændingsposerne er udviklet af selskabets stifter, henrik stæhr.
quick fire aps (herefter quick fire) er et dansk selskab stiftet i 2003, der ligeledes sælger og
markedsfører optændingsposer til brug for grill, brændeovne og lignende.
både burner og quick fire sælger optændingsposerne i sorte rør med røde låg samt i kasser
med større mængder. der er hverken tvist om rettighederne til selve optændingsposerne el-
ler den anvendte emballage, men alene om anvendelsen af logoer og etiketter.
burners logoer og etiketter
burner har to logoer, der begge er registrerede som varemærker (figur). flammelogoet med
teksten ”the original burner” i midten er registreret i eu med virkning fra 25. september
2007 samt i schweiz og norge. navnelogoet med teksten ”burner firestarter” er registre-
ret i danmark med virkning fra 15. oktober 2002 samt i eu, schweiz og norge. de registre-
rede varemærker er som vist nedenfor:
                                                 -4-
burners etiketter har over tid gennemgået en række ændringer. burner har fremlagt et bilag
(bilag 20), der blandt andet indeholder billeder af emballagen med tilhørende etiket og med
angivelse af, hvornår disse har været benyttet. i dette bilag er de tre nedenfor viste emballa-
ger angivet at være fra henholdsvis 2006-2010/11, august 2011 til august 2014 og august 2014
og fremefter:
der er fremlagt udskrift fra en reklameavis fra jem og fix i november 2014, der anvender
den ovenfor først viste etiket påsat et gult bånd med teksten ”bonus pack”. den midterste
etiket med det grønne bælte er derudover vist i reklameaviser fra silvan senest i perioden 7.
til 13. februar 2015, mens den sidst viste etiket er anvendt i silvans reklameavis fra 21. til 27.
februar 2015. denne etiket er ligeledes gengivet i sagens bilag 4.
quick fires logoer og etiketter
sagens tvist angår quick fires nye navnelogo (bilag 1) og etiket (bilag 2), der vises nedenfor:
                                             -5-
begge er skabt af carina krusaa, og der er under sagen forevist en række arbejdstegninger
vedrørende carina krusaas designudvikling. arbejdstegningerne er i bilaget angivet at være
fra april 2012 til marts 2013.
quick fires tidligere logo så således ud:
der har endvidere været benyttet en række forskellige etiketter med tilhørende logo. neden-
for er gengivet nogle eksempler på quick fires brug af emballage:
                                              -6-
der er mellem parterne uenighed om, fra hvilket tidspunkt quick fires produkt med det om-
tvistede logo og den omtvistede etiket har været solgt. der er dog enighed om, at quick fire
er fortsat med at markedsføre og sælge sine produkter med tidligere benyttede logoer og eti-
ketter.
til belysning af quick fires brug af det nye logo og den nye etiket er der fremlagt en udate-
ret græsk annonce, der er oplyst at være fra 2012, hvor quick fires produkt vises med det
omtvistede logo. john papadopoulos har ved brev af 22. juni 2016 bekræftet, at hans selskab
ionion a.e.b.e. fra september 2012 og frem har solgt og markedsført de nedenfor viste quick
fire produkter i grækenland:
                                              -7-
quick fire har den 10. september 2012 faktureret j&j trading ab i sverige for køb af 156 stk.
quickfire label ”qf sweden 100 stk.”, og 78 stk. elda label ”qf sweden 100 stk.”
det fremgår af et brev af 20. november 2012, at firehøje tennis afd. i deres julekalender for
2012 anvendte quick fires omtvistede logo og etiket i en annonce. quick fire har endvidere
fremlagt julekort for 2012 og 2015 med anvendelse af det omtvistede logo.
quick fire har den 29. januar 2015 faktureret lidl danmark for køb af 1.440 pakker rør, som
hver indeholdt 80 poser af 5 gram til levering i køge, samt for køb af 2.880 pakker rør ligele-
des med hver 80 poser af 5 gram til levering i kolding. quick fire har den 17. december 2015
faktureret lidl danmark for køb af 360 rør med hver 80 poser af 5 gram til levering i køge.
disse varer er solgt i noget mindre rør, men med den omtvistede etiket og logo.
quick fire har på sin hjemmeside frem til maj 2016 anvendt følgende logo:
quick fire har herefter ændret logoet på hjemmesiden til det i sagen omtvistede logo, lige-
som den omtvistede etiket nu også fremgår af hjemmesiden. det omtvistede logo anvendes
tillige på quick fires amerikanske forhandlers hjemmeside og på forhandlerens profiler på
facebook og instagram.
det fremgår af en udateret søgning på alibaba.com, at quick fires produkter findes på
hjemmesiden med blandt andet den omtvistede etiket og det omtvistede logo.
                                                         -8-
artikel i børsen
den 19. november 2015 blev der i forbindelse med en artikel i børsen om lars frederiksen,
burner, ligeledes bragt en artikel med et interview af jørn waldeier, quick fire. det hedder i
denne artikel blandt andet:
      ”stifter og ejer jørn waldeier erkender, at quick fires tændpose minder “utroligt meget”
      om burners, men det ser han ikke noget forkert i.
      “vi undersøgte om produktet var patenteret. det var det ikke, ellers kunne vi jo ikke gå i
      gang,” siger han.
      jørn waldeier understreger, at det ikke er et nemt produkt at kopiere.
      “det er lidt mere end at blande to ting sammen. det er ikke sådan, at jeg bare siger, at jeg
      har nogle penge, og så kunne jeg godt tænke mig at komme i gang. det kræver indsigt i
      kemi,” siger han.
      den indsigt havde jørn waldeier ikke selv, så han hyrede et hold kemiingeniører til at
      fremstille tændposen.
      så det er o.k. at hyre nogle kemiingeniører og sige, at vi vil have det samme produkt som burner?
      “nja, der er jo nogle grænser for, hvad man må og ikke må, og dem har vi holdt os inden
      for, men ellers så ja.”
      quick fire gør også meget ud af at ligne konkurrenten på indpakning, som er kendt for
      deres matsorte cylinderformede pakker med det ildrøde låg.
      “det er det, forbrugerne ønsker. vi har lavet undersøgelser af, hvad folk forventer, når de
      skal lede efter det her,” siger jørn waldeier.
      spiller i ikke på, at forbrugerne ikke kan kende forskel?
      “jamen, røret er synonym med optændingsposer. hvis du spørger i din omgangskreds,
      om de har købt det ene eller andet mærke, det aner de ikke.”
      er det ikke en fordel for en nyere spiller som jer, at forbrugeren ikke kan kende forskel?
      “jo, det kunne det sagtens være.”
      så det har i tænkt over?
      “ja, det har vi da, men vi har også andre emballageformer. ”
      så i har helt bevidst lagt jer så tæt op af burners design som muligt?
      “ja, det var kravet fra detailkæderne, fordi forbrugerne forventer det.””
forbudssag
ved brev af 1. juni 2016 rejste burners advokat indsigelse over for quick fire og krævede, at
quick fire øjeblikkeligt ophørte med at markedsføre og sælge produktet med etiketten i bi-
lag 2. parterne korresponderede herom, og den 1. juli 2016 indgav burner en forbudsstæv-
ning til sø- og handelsretten.
sø- og handelsetten afsagde den 8. november 2016 kendelse i forbudssagen, hvorefter for-
budspåstandene blev nægtet fremme. der blev under sagen afgivet forklaring af lars frede-
                                                    -9-
riksen, jørn waldeier, henrik madsen, carina krusaa, stefan juhlin og nicolai gerts. forkla-
ringerne er gengivet således i kendelsen:
      ”lars frederiksen har forklaret blandt andet, at han er hovedaktionær og bestyrelsesfor-
      mand i burner. han købte burner i 2007 af henrik stæhr, der havde opfundet tændpo-
      serne, der blev solgt af burner. tændposen er ikke patenteret. han undersøgte markedet,
      da han købte burner, og han kunne da konstatere, at der ikke var andre tændposer, der
      blev markedsført på daværende tidspunkt. det var først omkring 2008/09, at han blev
      opmærksom på, at der var kommet andre konkurrenter på markedet.
      henrik stæhr havde ligeledes fået ideen til det varemærkeregistrerede navnelogo i bilag
      3. logoet har været benyttet siden 1992, hvor burner startede driften. selskabet benyttede
      endvidere en flamme, der var anbragt nederst på etiketten, jf. bilag 19 (eksempel 2). i en
      periode forud for august 2014 var etiketten på midten tillige forsynet med et grønt bånd.
      da han overtog selskabet fik han også registreret flammen som varemærke, ligesom han
      fik tilføjet en cirkel med påskriften ”the original burner”. henrik stæhr havde derudover
      fået ideen til at sælge produktet i sorte rør med rødt låg. dette blev videreført, da han
      overtog burner, ligesom en række andre selskaber også bruger denne emballage.
      han stødte først gang på quick fires produkt i 2008/09. han var klar over, at andre på et
      tidspunkt ville finde ud af, hvordan man kunne lave en kopi af indholdet i tændposerne.
      burner valgte at leve med det, og tog konkurrencen op. nærværende sag mod quick fire
      blev indledt, fordi quick fire nu ikke kun efterlignede selve burners produkt, men også
      burners udseende på logo og etiket, hvilket kunne vildlede forbrugerne og dermed få be-
      tydning for burners omsætning. det var nicolai gerts, der var blevet opmærksom på
      quick fires produkt med den omtvistede etiket og logo. han blev gjort bekendt hermed i
      forbindelse med et bestyrelsesmøde i marts 2016. gerts blev bedt om at undersøge, hvor
      mange steder det omtvistede produkt fandtes på markedet, hvorefter burner tog kontakt
      til en advokat.
      burner er markedsførende inden for tændposer med en markedsandel på mere end 75 %
      i danmark. han har endnu ikke konstateret en markedsændring som følge af quick fires
      adfærd. dette skyldes efter hans opfattelse, at sagen er taget tidligt i opløbet, og at distri-
      butionen af quick fire-produkter med den omtvistede etiket og logo har været begræn-
      set.
      jørn waldeier har forklaret blandt andet, at quick fire blev stiftet i 2003. quick fire sæl-
      ger udelukkende tændposer og glasrens. quick fire fik en opfordring fra en kunde til at
      lave tændposer, der ikke lugtede i forbindelse med optænding. da han var bekendt med,
      at burners produkt ikke var patenteret, henvendte han sig herefter til nogle kemiingeniø-
      rer, hvorefter produktet blev udviklet. selve salget af tændposer begyndte i 2003, og pro-
      duktet blev solgt i et sort rør med rødt låg, da han via forbrugerne var bekendt med, at
      disse forventede, at produktet blev leveret på denne måde. quick fires primære salg var
      oprindelig i norge, danmark og sverige, ligesom der også sælges noget i finland. tænd-
      poserne blev først solgt med det logo, der er vist i bilag 10, hvor bogstaverne er gule med
      en hvidlig kant. logoet har også haft et mere hvidligt udseende. man vil i dag kunne fin-
      de quick fire produkter på markedet med flere forskellige etiketter og logoer alt efter
      kundens ønske. den primære etiket og tilhørende logo, som quick fire nu anvender, sva-
      rer dog til det, der er tvist om i sagen.
                                              - 10 -
quick fire besluttede i april/maj 2012, at der skulle skabes et nyt logo og etiket til pak-
ningerne med tændposer. det tidligere logo havde for smalle bogstaver, og det nye skulle
være mere tydeligt. derudover skulle etiketten og logoet signalere mere varme. carina
krusaa blev valgt som designer på opgaven. carina krusaa blev ikke bedt om at kopiere
eller efterligne burners etiket i forbindelse med opgaven. quick fires nye etiket og logo
var færdigudarbejdet omkring maj/juni 2012. det var tilfældigt, at navnet quick fire i det
nye logo blev sammensat til et ord i stedet for som tidligere i to ord. logoet var efter hans
opfattelse ganske sædvanligt efter produkttypen, hvor de fleste anvender flammefarver i
bogstaverne på en sort baggrund.
det omtvistede logo blev i 2012 brugt i markedsføring på julekort samt i forbindelse med
et sponsorat af en lokal tennisklub. quick fire solgte dernæst tændposerne i pakninger
med den nye omtvistede etiket og logo i supermarkeder i grækenland i 2012. de blev li-
geledes solgt i sverige i 2012 til j&j trading, hvorfra de blev videresolgt til k-rauta, der
havde omkring 40 butikker i sverige. produktet blev i 2014 derudover lagt ind på ali-
baba.com med den omtvistede etiket og logo, mens det i norge blev solgt fra efteråret
2015 til forretningskæden jernia. pakningerne med denne etiket og logo kom på marke-
det i danmark i januar 2015 i lidl, hvor de blev solgt frem til udgangen af 2015. varen
var en del af lidls faste sortiment i alle kædens butikker over hele landet. røret var lidt
lavere, hvilket var et ønske fra lidls side, og poserne blev lavet i en 5 grams version. der
var 80 poser i hver pakning. han mener, at burner på et tidspunkt har solgt sine produk-
ter i lidl, ligesom burner også markedsførte deres produkter på alibaba.com.
på et tidspunkt i slutningen af 2015 blev han ringet op af en journalist i anledning af en
artikel, der skulle bringes i børsen. han har ikke godkendt artiklens indhold, men det er
korrekt, at han havde undersøgt, om burners produkt var patenteret. da dette viste sig
ikke at være tilfældet, kunne han ikke se, at der var noget i vejen for, at de udviklede de-
res eget produkt. dette kom på markedet i 2003, og da han fra undersøgelser vidste, at
forbrugerne havde en forventning om, at dette blev solgt i et sort rør med rødt låg, valgte
han også at benytte denne emballage. han udtaler sig således ikke om, at man har forsøgt
at efterligne sagsøgerens logo og etiket, hvilket heller ikke er tilfældet, når man sammen-
ligner produkterne på hele markedet.
quick fires resultater har i de sidste tre år ikke været gode. quick fire har imidlertid si-
den maj 2015 leveret tændposer til en amerikansk forhandler. den amerikanske forhand-
ler markedsførte tændposerne på en anden måde, blandt andet på nationalt tv og via de
sociale medier med anvendelse af det omtvistede logo. det var endvidere den amerikan-
ske forhandler, der havde bedt quick fire om at opdatere deres egen hjemmeside, så den
blev mere tidssvarende og svarede til den amerikanske version. dette skete i maj 2016.
produktet havde i usa derudover vundet en pris for bedste udendørsprodukt. dette har
medført et rigtig godt salg i usa, som quick fire forventer, vil blive deres bedste mar-
ked. han vurderer derfor, at konsekvenserne af et forbud vil have katastrofale økonomi-
ske følger for quick fire i form af erstatningskrav fra den amerikanske forhandler.
henrik madsen har forklaret blandt andet, at han har været ansat som indkøbschef i lidl
gennem de sidste 12 år. han kom første gang i kontakt med quick fire i 2010, hvor quick
fires tændposer blev kørt som et kampagneprodukt i lidl 2-3 gange over et år. produktet
blev også markedsført i tilbudsaviserne. han mener, at quick fire på daværende tids-
punkt benyttede en ældre etiket med et logo svarende til det, der er gengivet i bilag 10.
han indgik i efteråret 2014 en aftale med quick fire om at aftage deres tændposer som en
                                              - 11 -
del af det faste sortiment. quick fire udviklede en særlig hyldeklar kasse til lidl, hvorfra
der blev solgt rør med 80 tændposer i. rørerne var en smule lavere end de hidtil benytte-
de. dette indebar en arbejdsmæssig lettelse, når varen skulle placeres i forretningerne.
det var rigtigt, at vægten af hensyn til prisen også blev diskuteret på de enkelte poser,
men han kan ikke huske, hvad de præcist endte med at aftale. produktet blev solgt med
det omtvistede logo og etiket. lidl havde ikke været i dialog med quick fire omkring lo-
goet. produktet blev første gang leveret i slutningen af januar 2015, hvorefter det kom til
salg i lidls butikker fra starten af februar 2015. lidl har 104 butikker over hele landet, og
der var således tale om en større ordre. produktet stod i butikkerne, men blev ikke mar-
kedsført i tilbudsaviserne. salget af quick fire stoppede med udgangen af 2015.
han har tidligere haft kontakt med burner, hvor de drøftede, om lidl skulle sælge bur-
ners produkt ved navn ”fireflamen.” det ligger nogle år tilbage, men han kan ikke huske
det nærmere tidspunkt. der blev dog ikke indgået en aftale med burner ved den lejlig-
hed.
carina krusaa har forklaret blandt andet, at hun er freelance grafiker. hun kom i kontakt
med quick fire omkring februar 2012. hun fik til opgave at modernisere og redesigne
quick fires logo og etiket, dog var emballagen i form af et sort rør med rødt låg ikke til
diskussion, idet emballagen skulle være uændret. hun fik ikke derudover et nærmere
oplæg omkring udformningen af etiketten. det blev således ikke drøftet, at quick fire
skulle prøve at ligne nogle andre produkter, herunder heller ikke burner. hun har dog
orienteret sig om produkter på markedet. hun kendte således burner fra supermarkedet,
men det var ikke noget, som hun havde set på i forbindelse med udviklingen af logoet.
hendes inspiration til ildfarven i bogstaverne i logoet var fra zip-produkterne, som hun
kunne huske fra sin barndom. zip havde også i modsætning til burner anvendt et farve-
forløb med den gule farve for neden og den røde øverst. hun har udarbejdet en lang
række skitser til forslag (bilag aa), hvor det overordnede mål var, at logo og etiket skulle
hænge naturligt sammen. hun kom derfor med mange forskellige forslag. det lå dog heri
fast, at navnet skulle stå foroven og fremstå mere tydeligt end det tidligere benyttede lo-
go. navnet skulle endvidere knyttes sammen med selve produktet, der bestod af optæn-
dingsposer, og begge dele skulle således signalere ild. poserne med ild blev herefter an-
bragt forneden på etiketten. i selve arbejdsprocessen indledte hun med at ændre skriftty-
pen i logoet og anførte navnet i et ord. dernæst blev ildfarven tilført i bogstaverne, og
dette fungerede godt på den sorte baggrund, hvorefter hun satte flammen på som prik-
ken over i’et. hun afleverede designet i 2012, og fulgte ikke efterfølgende med i brugen af
dette.
stefan juhlin har forklaret blandt andet, at han driver sin egen virksomhed i sverige, lige-
som han tidligere har været ansat i j&j trading. dette selskab kom i kontakt med quick
fire i 2011, og begyndte at sælge dennes produkter i 2012. han købte både firestarters og
fireboosts, der var en mindre variant. det blev leveret med det logo, som er vist i bilag 10.
han kan huske, at quick fire i perioden 2012-14 solgte tændingsposerne med to forskel-
lige etiketter henholdsvis den omtvistede etiket og logo, og med den etiket der er vist i bi-
lag 23. salget heraf fortsatte frem til engang i 2014, men han er dog ikke helt sikker på
sluttidspunktet, og han husker ikke, i hvilket omfang varen var forsynet med den omtvi-
stede etiket.
han har samlet solgt 20-25.000 enheder fra quick fire. de fleste blev solgt til k-rauta.
han solgte først til de enkelte k-rauta butikker, og senere begyndte han at sælge centralt
                                                   - 12 -
      til k-rauta kæden. der var ca. 40 k-rauta butikker i sverige. han har ikke solgt optæn-
      dingsprodukter fra andre producenter, og har ikke haft kontakt med burner.
      nicolai gerts har forklaret blandt andet, at han de sidste 8 år har arbejdet hos burner som
      salgsdirektør. der er på det danske marked kun en håndfuld konkurrenter inden for
      tændposer. burners produkt er det dyreste.
      det var en del af hans arbejde at holde øje med markedssituationen for blandt andet at se,
      om burners egne produkter blev solgt til aftalt pris og tidspunkt, og om konkurrenterne
      kopierede burners design. han holdt øje med markedet sammen med en medarbejder.
      de screenede tilbudsaviser, butikker og internet. det var primært på det danske marked,
      at de foretog kontrol. på de udenlandske markeder var det typisk importøren selv, der
      skulle være opmærksom. der har tidligere været andre produkter med helt andre udsen-
      der på markedet, som ikke bliver solgt i dag. der har fx været et produkt, der blev solgt i
      en hvid tønde, ligesom der har været et produkt med en tønde med klart låg. han har
      første gang set quick fires produkt med den omtvistede etiket og logo i lidl i november
      2015, hvor han købte en pakke. han havde ikke tidligere set denne pakning fra quick fi-
      re. han havde været i en lidl-butik i sommeren 2015, hvor quick fires produkt ikke
      fandtes i butikken. han fik omkring november/december 2015 også en melding fra bur-
      ners norske forhandler om, at quick fires produkt med den omtvistede etiket og logo
      blev solgt i norge. han tog i januar 2016 til sverige, hvor han fandt sagsøgtes produkt
      med den omtvistede etiket i en k-rauta forretning. han forelagde dette på et bestyrel-
      sesmøde hos burner, der blev afholdt i midten af marts 2016.
      burner havde udviklet deres etiket gennem årene, hvor udtrykket blev ændret. i august
      2011 kom der fx en grøn streg på etiketten for at signalere bæredygtighed. i august 2014
      blev der afbilledet to tændposer med en flamme forneden på etiketten, ligesom der blev
      indsat et grønt mærke, der signalerede anvendelse af bioolie i produktet. samtidig blev
      logoet med flammen anbragt foran i stedet for som tidligere på siden eller bagved, lige-
      som dette logo blev anbragt foroven i tilknytning til et gult/orange bånd.
      det er hans opfattelse, at quick fire løbende kopierede burners design. således satte
      quick fire en grøn farve på deres etiket kort efter, at burner havde tilføjet et grønt bånd.
      senere ændrede quick fire igen sin etiket og logo til det i sagen omtvistede, hvor der
      bl.a. også blev indsat et rundt mærke. han mener, at det seneste design er en direkte ef-
      terligning af burner, og dette skaber en væsentlig risiko for forveksling hos slutbruger-
      ne.”
forklaringer
der er under sagen afgivet forklaring af lars frederiksen, jørn waldeier, nicolai gerts, hen-
rik stæhr, steffen de vries og carina krusaa.
lars frederiksen har vedstået sig forklaringen afgivet under forbudssagen og har supple-
rende forklaret blandt andet, at hans markedsundersøgelser ved overtagelsen af burner i
                                                - 13 -
2007 bestod i en due diligence af blandt andet relevante dokumenter og i fysiske besøg i bu-
tikker for at få et indtryk af konkurrencebilledet.
han havde ikke kendskab til quick fire i 2007, men han var klar over, at små pejsebutikker i
jylland havde haft kinesiske kopier af burners optændingsposer. kopierne havde imidlertid
været af så ringe kvalitet, at han ikke havde anset det som et problem. i 2008 eller 2009 kom
den første kædelancering af et kopiprodukt, der hed ”blue mountain”. det var første gang,
at burner tog kopiproducenterne alvorligt.
han fik tilføjet ”the original burner” til varemærket, da han overtog burner, fordi han var
bekendt med kopivarerne og tænkte, at der på et tidspunkt kunne være et behov for at mar-
kere, at burners produkt er det originale.
burners markedsføring sker primært gennem tilbudsaviser. der sker løbende små justeringer
af etiketdesignet for eksempel ved påsættelse af kampagnebånd, men grundidentiteten af
designet bibeholdes og har udgangspunkt i det stærke brand, som henrik stæhr har skabt.
flammelogoet er blevet rykket frem fra bagsiden i takt med, at der blev et stigende behov for
at signalere, at burner er det originale produkt. ved burners seneste ændring af etiketten er
billedet med flammen i midten dækket af tallet 100 erstattet med et billede af to optændte
optændingsposer. dette er gjort for at modernisere etiketten og for at frigøre sig fra, at der
skal være 100 stk. i pakken, således at burner kan være mere fleksible med antallet af poser i
pakkerne. han har ikke været involveret i udformningen af anvendelsesteksten på etiketter-
ne.
når burner beslutter sig for et nyt design af etiketten, bliver designet skiftet på alle marke-
der. produkterne med de tidligere designs bliver først brugt op, inden lanceringen af det nye
design sker.
der er på nuværende tidspunkt 2-3 producenter, der leverer tændposer til det danske mar-
ked. burner kan fortsat ikke påvise et økonomisk tab som følge af quick fires etiket, men
                                                - 14 -
han er sikker på, at situationen vil være en anden, hvis quick fire for alvor begynder at
markedsføre etiketten og det nye logo. burner har ikke foretaget undersøgelser om forbru-
gerkendskab til eget og konkurrenternes brand.
burner er ikke til stede på det græske marked. i sverige sælges optændingsposerne i de store
kæder. han kan ikke afvise, at nogle af de små byggevarekæder i sverige som eksempelvis
k-rauta har haft et parti optændingsposer fra quick fire med den omtvistede etiket til salg,
da burner ikke overvåger de små kæder så tæt som de store. kampagnen i lidl var uannon-
ceret, og burner blev først bekendt med salget og den omtvistede etiket, da nicolai gerts så
produktet i lidl. burners markedsovervågning foretages af nicolai gerts og af burners uden-
landske agenter.
jørn waldeier har vedstået sig forklaringen afgivet under forbudssagen og har supplerende
forklaret blandt andet, at quick fires tændposer løbende er blevet udviklet, siden de kom på
markedet i 2003.
markedet for optændingsposer er meget konkurrencepræget, og der er i dag i danmark otte
fabrikanter på markedet. det er burner, der er markedsleder. quick fire sælger både optæn-
dingsposer i rør og i kasser, ligesom alle andre markedsdeltagere. der er ikke tale om, at
quick fire kopierer burners design. quick fire leverer sit produkt i den indpakning, som
forbrugerne forventer. han mener ikke, at han er citeret korrekt herom i artiklen fra børsen.
quick fire laver både optændingsposer under eget navn og som private labels. langt stør-
stedelen af omsætningen er salg til private labels, og her er det kunden selv, der leverer
artwork og layout til indpakningen.
quick fire blev i 2011 i forbindelse med salgsgodkendelse i tyskland opmærksomme på, at
det ikke er tilladt at vise en hånd, der holder en optændingspose, mens den bliver antændt.
dette var en af grundene til, at quick fire ønskede at ændre deres etiket, hvilket skete i 2012,
hvor carina krusaa udarbejdede nyt etiketdesign og logo. han bad ikke carina krusaa om
at lave et design, der lignede burners, ligesom han ikke bad hende om at ændre quick fires
                                                - 15 -
navn, således at det blev skrevet ud i et. quick fire har ikke nogen egentlig brandingstrategi,
da selskabet primært er private label-producent.
quick fire stoppede i 2012 med at bruge de etiketter, hvor der var vist en hånd, der antænd-
te en optændingspose. hvis der har været restpartier med gamle etiketter, kunne disse dog
være blevet solgt senere. brugen af det omtvistede logo og den omtvistede etiket er som for
klaret under forbudssagen.
han anvendte også efter 2012 det gamle logo på fakturaer, da han ville bruge sit lager op,
inden det nye logo blev taget i brug. han har ikke haft fokus på quick fires hjemmeside, og
det er derfor, at det gamle logo også i lang tid efter 2012 blev anvendt der. han ændrede lo-
goet på hjemmesiden, da han blev anmodet herom af quick fires amerikanske forhandler.
han blev første gang opmærksom på burners nye etiket i februar 2015 i en annonce fra sil-
van. burner havde da indsat en anvendelsestekst på etiketten, der er svarende til den, som
quick fire har anvendt siden 2011.
nicolai gerts har vedstået sig forklaringen afgivet under forbudssagen og har supplerende
forklaret blandt andet, at det danske marked for optændingsposer i dag består af burner,
quick fire, heatmax, easylight og aduro.
burner har anvendt navnelogoet “burner firestarter” siden opstarten i 1990’erne. flammelo-
goet med skriften “the original burner” er anvendt siden 2007. burner anvender generelt det
samme hoveddesign på sine produkter, hvor de varemærkeregistrerede logoer altid vises.
han er med til at bestemme, hvornår et nyt design bliver lanceret i tilbudsaviserne. der kan
være lagre i enkelte butikker, der gør, at et nyt design først lanceres senere i disse butikkers
tilbudsaviser, da det ikke giver mening at annoncere med et nyt design, når det gamle stadig
står i butikkerne. han mener, at han var med til at lave den nye anvendelsestekst på burners
etiket, hvor der blev ændret nogle ting i forhold til klassificering. teksten er inspireret af den
europæiske lovgivning.
                                                - 16 -
han er fortsat af den opfattelse, at quick fire løbende har som strategi at kopiere burners
designtiltag. udover det forklarede under forbudssagen har han set, at quick fires hjemme-
side har fået samme udtryk som burners. han tror, at quick fire afventer den fulde brug af
det i sagen omtvistede logo og den omtvistede etiket til afgørelsen af denne sag. det vil få
økonomisk betydning fremadrettet for burner, hvis quick fire får ret til at bruge logoet og
etiketten.
henrik stæhr har forklaret blandt andet, at han fik ideen til optændingsposerne i 1990 og ar-
bejdede med udviklingen af dem i hele 1991. optændingsposerne var et helt nyt produkt, da
det kom på markedet. han fik udarbejdet logoet til burner med teksten “firestarter” neden-
under. optændingsposerne blev først solgt i en plasticpose, men salget heraf gik ikke godt.
senere fik han ideen til at sælge optændingsposerne i sorte paprør, og det var først herefter,
at produktet blev en kommerciel succes. han havde ikke penge til at få designbeskyttelse af
paprøret eller at få patenteret optændingsposerne.
han stødte første gang på quick fire i 2004, hvor han fra en kunde var blevet fortalt, at
quick fire havde et kopiprodukt på markedet. det blev solgt i en trekantet boks. han var ik-
ke nervøs, fordi quick fires optændingsposer ikke var ret gode og var langt fra burners
standard. der blev ikke reageret ved advokat over for quick fire.
steffen de vries har forklaret blandt andet, at han har skrevet den i sagsfremstillingen nævn-
te artikel fra børsen. han skrev en artikel om lars frederiksen, og det var i den forbindelse
meget naturligt også at beskrive konkurrenterne i branchen. han googlede sig frem til quick
fire. han er ikke klar over, om burner og quick fire kendte til hinanden på det tidspunkt.
jørn waldeier er citeret korrekt i artiklen. han har genaflyttet interviewet op til denne sag, så
han er helt sikker herpå.
han har intet personligt forhold til nogle af parterne i nærværende sag.
                                                   - 17 -
carina krusaa har vedstået sig forklaringen afgivet under forbudssagen på nær det gengivne
om, at hun ikke fulgte med i brugen af designet efter 2012. hun har supplerende forklaret
blandt andet, at hun i 2012 fik til opgave at lave en ny etiket til quick fire. da hun ikke syn-
tes, at logoet stod klart nok, blev det imidlertid også en del af opgaven at lave et nyt logo.
det var en fejl fra hendes side, at hun skrev quick fire i et ord i det nye logo. hun opdagede
først dette senere, og der var ikke nogen, der kommenterede det. hun har arbejdet med
quick fires nye etiket helt frem til starten af 2017, hvor hun løbende har tilpasset etiketterne
til forskellige lande og sprog.
billederne til etiketdesignet blev taget af quick fires fotograf. hun tog først udgangspunkt i
en etiket, hvor der var et billede af en hånd, der tænder en optændingspose med en tændstik,
men hun fik senere at vide, at dette skulle fjernes. det var en lang proces, og hun arbejdede
med en række forskellige designs. det endelige design var klart omkring marts 2013. hun
havde også lavet forskellige designforslag i 2012, og det er ligeledes hende, der har lavet eti-
ketten til det græske marked i 2012. det er quick fire, der ejer rettighederne til design og lo-
go. hun har ikke været involveret i udarbejdelsen af anvendelsesteksten på etiketten.
parternes synspunkter
for burner er der i det væsentlige procederet i overensstemmelse med påstandsdokumentet
af 9. november 2017, hvoraf fremgår blandt andet:
”2.       anbringender
når quick fires nye logo og etikette sammenlignes med burners logo og etikette er det tydeligt, at de
ændringer der er foretaget, er udtryk for en meget nærgående efterligning af udtrykket på emballagen
for burners produkter. da burners to logoer er beskyttet som registrerede varemærker,… og mærker-
ne bruges for identiske eller lignende varer, gøres det altså gældende, at der foreligger en krænkelse af
burners rettigheder efter varemærkelovens § 4. det gøres endvidere gældende, at etiketten efter en
samlet vurdering udgør en efterligning i strid med markedsføringslovens § 3, stk. 1 (tidligere § 1), og
samlet set skal quick fire dermed forbydes at anvende logoet og etiketten.
2.1       quick fires nye logo – krænkelse efter varemærkeretten
ændringen af quick fires logo kan ses i skemaet nedenfor:
                                                        - 18 -
quick fires tidligere logo         quick fires nye logo                burners logo
de væsentligste ændringer ved quick fires logo er, at skrifttypen er ændret fra at være høj og tynd til
at være mindre og buttet i stor lighed med den skrifttype, burners logo anvender, at navnet ’quickfi-
re’ er ændret fra at være i to ord til at være i ét ord, og at farven på skriften er ændret fra at være en
ensfarvet gul farve til at være en toning af farverne gul og orange, på samme måde som burners logo
anvender toningsfarve. i den forbindelse har det ingen betydning, at skriftfarven i quick fires logo
toner nedefra med gul mod orange, mens skriftfarven i burners logo toner nedefra med orange mod
gul, idet brugen af toning af farverne efterlader det samme helhedsindtryk hos modtageren.
denne krænkelse er enormt skadelig for burner, idet det er tydeligt, at quick fire bevidst tilstræber en
meget nær lighed med burner med henblik på at snylte på burners indsats og renommé. med æn-
dringen af logoet er der således stor risiko for, at forbrugerne forveksler burners og quick fires pro-
dukter, og denne markedsfortrængning har selvsagt en enorm skadevirkning for burner.
det er derfor utvivlsomt, at quick fire med det nye logo har tilstræbt at snylte på burners renommé
og oparbejdede goodwill i markedet, og en sammenligning af logoerne efterlader da heller ingen tivivl
om, at quick fire bevidst har lavet en meget nærgående efterligning af burners varemærkebeskyttede
logo.
burners logo,                             , er registreret som varemærke for ”optændingsbrænde, træbriket-
ter og optændingsposer” i klasse 4 og ”tændstikker” i klasse 34...
quick fire anvender blandt andet sit nye logo for optændingsposer, som altså er identisk med en af de
varer, som er beskyttet under burners varemærkeregistrering.
quick fires ibrugtagning og anvendelse af det nye logo er således i strid med burners registrerede ret-
tigheder til varemærket,                               , idet mærkerne er forvekslelige, og idet de varer, som
quick fires logo er taget i brug for, er af samme art som de varer, burners varemærke er registreret
for, jf. varemærkelovens § 4, stk. 1, nr. 2.
samlet set gøres det altså gældende, at der er risiko for forveksling mellem quick fires nye logo og
burners varemærke,                                , på markedet for optændingsposer, hvorfor der forelig-
ger en varemærkekrænkelse efter varemærkelovens § 4, stk. 1, nr. 2.
2.2         quick fires nye etikette – krænkelse efter markedsføringsretten
det gøres gældende, at burners etikette, som er afbildet i bilag 4, nyder beskyttelse mod produktefter-
ligning efter markedsføringslovens § 3, stk. 1 (tidligere § 1).
det gøres endvidere gældende, at quick fires nye etikette, der er afbildet i bilag 2, krænker burners
rettigheder i henhold til markedsføringsloven, da etiketten er udtryk for en meget nærgående efterlig-
ning af burners etikette, hvilket er i strid med markedsføringslovens 3, stk. 1 (tidligere § 1).
                                                        - 19 -
ved vurderingen af, om en produktefterligning er i strid med markedsføringslovens § 3, stk. 1 (tidli-
gere § 1), skal produkterne sammenlignes ud fra en helhedsvurdering, hvor princippet om kundens
udviskede erindringsbillede skal tillægges stor betydning. dette betyder samtidig, at detailforskelle
mellem produkterne, som ikke har betydning for produktets fremtoning, ikke skal tillægges vægt.
at quick fires nye etikette er en nærgående efterligning af burners etikette ses tydeligt ved en sam-
menligning af etiketterne på produkterne...
udover at varetypen er identisk, og at emballagen er identisk i form og farve, efterligner quick fires
nye etikette også de karakteristiske grafiske elementer, som burners etikette indeholder. disse elemen-
ter er logoet, flammen og farverne samt den samlede opstilling af elementerne. det har ikke nogen be-
tydning, at etiketterne ikke er identiske, idet helhedsindtrykket, som produkterne efterlader, er så ens,
at der er stor risiko for, at målgruppen vil forveksle de to produkter, når de ikke præsenteres ved si-
den af hinanden, navnlig fordi varetypen for produkterne – tændingsposer – i øvrigt er identisk.
quick fires efterligning af etiketten er altså udtryk for snyltning på burners produkters fremtoning,
som navnlig er karakteriseret ved etiketten, og dermed også burners renommé. det skal endvidere ses
som en skærpende omstændighed, at dette er en bevidst handling fra quick fires side.
det er en forudsætning for, at produktefterligninger er ulovlige efter markedsføringslovens § 3, stk. 1
(tidligere § 1), at der foreligger forsæt til efterligningen. der er ingen tvivl om, at quick fire har haft
kendskab til burners produkter. dette er tydeligt dokumenteret i den artikel med jørn waldeier, som
er bragt i børsen den 19. november 2015... udtalelserne i artiklen dokumenterer også, at quick fire ik-
ke alene har brugt burners produkter som inspirationsgrundlag, men direkte har tilstræbt en efterlig-
ning for at snylte på burners renommé og spare udviklingsomkostninger. idet der dermed er direkte
forsæt til den ulovlige efterligning, har det ingen betydning, om quick fire selv mener, at de holder
sig inden for markedsføringslovens rammer.
det gøres altså gældende, at der ikke kan være tvivl om, at quick fire har en bevidst strategi om at til-
stræbe lighed med burners produkter, og at quick fire med udarbejdelsen af det nye logo og den nye
etikette utvivlsomt har tilstræbt at snylte på burners renommé og oparbejdede goodwill i markedet.
at der er tale om en bevidst strategi, bekræftes kun af, at quick fire igennem hele virksomhedens le-
vetid har tilpasset sine produkters udseende, herunder logo og etikette, efter udviklingen i burners
udseende. quick fire ønsker altså, at snylte på burners renommé, hvilket skal anses som en skærpen-
de omstændighed både i relation til krænkelsesvurderingen efter varemærkeloven og markedsfø-
ringsloven.
                                                      - 20 -
samlet set gøres det altså gældende, at der er tale om en bevidst og nærgående efterligning af både
burners logo og etikette, som er i strid med varemærkelovens § 4, stk. 1, nr. 2 og markedsføringslo-
vens § 3, stk. 1 (tidligere § 1).
i den forbindelse gøres det gældende, at der i relation til krænkelse efter varemærkelovens § 4 og
markedsføringslovens § 3, stk. 1 (tidligere § 1) ikke er noget krav om, at en markedsforstyrrelse rent
faktisk har fundet sted. alene den situation at der består en risiko for, at der er forveksling mellem
produkterne, er tilstrækkeligt til at statuere krænkelse efter varemærkelovens § 4 og markedsførings-
lovens § 3, stk. 1 (tidligere § 1).
endelig gøres det gældende, at burner ikke har udvist retsfortabende passivitet, idet burner først i
slutningen af 2015 erfarede, at quick fire var begyndt at markedsføre og sælge sine produkter med
det nye logo og den nye etikette.
2.3        sammenfatning
til støtte for de nedlagte påstande, gøres det altså gældende,
at         burner og quick fire er konkurrenter, idet de opererer på det samme marked – nemlig mar-
           kedet for optændingsposer,
at         burners logo nyder beskyttelse som et registreret varemærke i danmark, eu, schweiz og
           norge,
at         quick fires nye logo er udtryk for en nærgående efterligning af burners varemærkebeskyt-
           tede logo, og at der er risiko for forveksling,
at         burners logo og etikette har selvstændigt særpræg, og at produkter påført disse nyder be-
           skyttelse mod ulovlige produktefterligninger efter markedsføringslovens § 3, stk. 1 (tidligere
           § 1),
at         quick fires nye etikette udgør en nærgående efterligning af burners etikette,
at         quick fires nye logo og etikette er af snyltende og markedsfortrængende karakter,
at         quick fire har en bevidst strategi om at tilstræbe lighed med burners produkter, og
at         burner ikke har udvist retsfortabende passivitet.
for quick fire er der i det væsentlige procederet i overensstemmelse med påstandsdoku-
mentet af 8. november 2017, hvoraf fremgår blandt andet:
”til støtte for de nedlagte frifindelsespåstande gøres det gældende:
     1. quick fire har været på markedet siden 2003/04
                                                    - 21 -
quick fire har været på markedet siden 2003/04 og har solgt altid solgt gennemsigtige optændingspo-
ser i sorte rør med rødt låg under navnet quick fire - uden indsigelse fra burner.
nærværende sag drejer sig således ikke om optændingsposer eller de sorte salgsrør med rødt låg.
     2. quick fires logo er fra 2012 og benyttet uden indsigelser lige siden
design er tegnet af carina krusaa i 2012 og brugt af quick fire fra juni 2012.
designet blev først brugt i grækenland i 2012…, senere i sverige i 2012…, i norge i 2015 … og fra 2015
brugt i danmark…
    3. quick fire logo er ikke et nærgående efterligning eller forveksleligt
        med burners logo
skrifttypen på de 2 logoer, quick fire og burner er væsentlig forskellige.
quick fire bruger en standard font, kaldet itc franklin gothic-heavy. burner bruger font ved navn
barggadocio std, som er væsentlig forskellig fra quick fires font.
tykkelsen på bogstaverne er meget forskellige – quick fire har en meget tyndere streg i bogstaverne,
hvor burners er meget tykke og buttede og klart mere designede.
ordene ”quick fire” og ” burner” er som ord ikke forvekslelige samtidig med, at de betyder to for-
skellige ting på originalsproget, men også klart opfattes forskelligt i danmark. eneste fællesnævner er
at de kan have og har noget med ild at gøre.
farverne er toningsfarver fra gul, orange og rød, og quick fire starter med gul forneden og går imod
rød øverst, hvor burners er modsat med rød forneden mod gul øverst. det er ikke tilfældigt, at det er
de tre toningsfarver, som anvendes, da de tre farver symboliserer ilden. derfor er det de toningsfar-
ver, som stort set alle i branchen for optændingsposer og optændingsblokke anvender... toningsfar-
verne skaber således ikke en egenart, hverken for logo eller produkt, og burner kan ikke få og har ik-
ke eneret på brug af toningsfarver fra gul, orange og rød.
farverne er ikke afgørende og en egenart for burner, da de også bruger andre farver i deres logo…
længden af logo er også forskellig, da quick fire har 9 bogstaver imod burners 6 bogstaver.
quick fire starter med et meget specielt og ikke særligt brugt bogstav ”q”, som allerede på grund af
den beskedne brug af bogstavet i det danske sprog i sig selv udgør en egenart, som burners ”b” ikke
har.
flammesymbolet er af quick fire brugt i stedet for en prik over i’et, og som er en integreret del af
navn og logo. burner bruger også en flamme, men ikke som en integreret del af logoet burner, men
som en selvstændig grafisk enhed væk fra det farvelagte burner-navnet. flammesymbolet har burner
først i 2015 brugt over burner-navnet – før var flammesymbolet væk fra burner-navnet og på bagsi-
den…
                                                       - 22 -
de to flammer er ikke sammenlignelige og meget forskellige i deres grafiske udtryk... quick fires ild
er tonet fra gul til rød med en sort flamme i midten og med 3 flammespidser. burners selvstændige
flammelogo består af 2 markante farver gul/rød uden toning – og uden en sort flamme/bål i midten.
burner bruger her to sarte cirkler på en gul baggrund og med skriften i en anden font ”the original bur-
ner”. så både udtrykkene på flammerne, farven og opsætningen er meget forskellig.
under burners logo beskrives produktet som ”firestarter” i rød og hvid. quick fire har ikke en tekst
som en del af logoet.
sammenfattende gøres det gældende, at de to logoer er meget forskellige i deres udformning og på
ingen måde forvekslige. quick fire bestrider, at deres logo fra 2012 på nogen måde er en efterligning,
snylter på burner eller tilstræber at være en nær lighed til burners logo.
markedet for optændingsprodukter og deres logo bruger alle ild og ildens farver. markedet for op-
tændingsprodukter er stort og mangfoldigt og det er kendetegnede for markedet, at alle leverandører,
som en naturlig del af deres logo bruger ild og ildens farver – gul, orange og rød – hvilket også er helt
naturligt i det marked.
quick fires logo er derfor ikke snyltende eller af markedsfortrængende karakter, men alene udtryk for
et selvstændigt logo, som afspejler markedet for optændingsposer/blokke generelt.
     4. billedet af brændende optændingsposer har quick fire brugt siden 2013
        og burner først fra 2015 i danmark.
det logo og udtryk på deres salgsrør bilag 4, som burner sammenligner med quick fires salgsrør i bi-
lag 2 er et udtryk, som burner først er fremkommet med og brugt fra 2015. dvs. at burner ikke har haft
et fast og indarbejdet udtryk i den form som er fremlagt i bilag 4. dette gælder både billedet af en tændt op-
tændingspose og flammelogoet over navnet burner. begge elementer er først tilføjet af burner efter
quick fires logo i bilag 2 var lavet.
fra marts 2013 … har quick fire anvendt et billede af tændte optændingsposer som vist på bilag 2.
frem til 2015 har burner ikke anvendt et billedmateriale, men et flammesymbol… det gøres gælden-
de, at burner har fået inspirationen til det fra quick fire.
første gang burner bruger det sidst oplyste logo i bilag 20, er i et silvan katalog fra den 21.- 27. februar
2015…
burner har gennem årene ændret deres udtryk på salgsdisplay hvor det eneste gennemgående træk er
det registrerede navn burner og et sort salgsrør med rødt låg.
     5. burners har udvist refortabende passivitet.
den første henvendelse, som quick fire fik fra burner var fra burners advokat en skrivelse af 1. juni
2016…
quick fire har brugt det omhandlede logo i eu i 4 år uden indsigelse fra burner, hvorfor burner har
udvist retsfortabende passivitet, idet burner kendte eller burde have kendt til quick fires ændrede lo-
go. ikke mindst henset til at logo blev anvendt på burners egne nære markeder og burners egne kun-
der såsom lidl danmark, ö & b ab og k.rauta, sverige, jernia norge samt på en at verdens største
internetsalgsportaler alibaba.com, hvor burner også selv sælger deres produkt. samtidig blev quick
fires produkt annonceret i landsdækkende tilbudsaviser. da burner selv angiver i stævningen at de ”
                                                        - 23 -
..holder sig løbende opdateret med, hvad der foregår i det marked, hvori de befinder sig..” ville burner med
quick fires store eksponering på markederne efter quick fires opfattelse ikke have undgået at se
quick fires logo, som quick fire har anvendt i flere år uden indsigelse fra burner side.
     6. quick fires logo har ikke været markedsforstyrende for burner og har
        ikke haft indflydelse på burners salg eller renommé
burner har ikke i sagen dokumenteret, at der har været forvekslelighed fra kundernes side eller do-
kumenteret at quick fire på nogen måde har haft indflydelse på deres salg i nogen af deres markeder.
burner har ikke fremlagt et eneste eksempel herpå.
som følge af ovennævnte er der ikke grundlag for at påstå at quick fire skal tilbagekalde distribuere-
de produkter påført etiketten som fremlagt i bilag 1 og 2.”
sø- og handelsrettens begrundelse og resultat
logo
burner har to logoer, der begge er registrerede som figurmærker. det ene logo er et flamme-
logo, der er en tegnet orange/rød flamme om den øverste del af en orange/gul cirkel, hvor
der i midten står ”the original burner”. det andet logo er et navnelogo, hvor navnet
burner er skrevet med buttede, grafisk designede bogstaver i kapital og fed. bogstaverne
er farvetonede fra gul i top henover orange til rød i bunden. under navnet står med mindre
og slank skriftstype firestarter, hvor fire er skrevet med røde bogstaver og starter
med hvide.
quick fires logo er et navnelogo, hvor quickfire er skrevet med slankere og mere almin-
delige bogstaver i kapital og fed. bogstaverne er modsat burners navnelogo farvetonet fra
rød i top henover orange til gul i bunden. som prikken over det første i er en flamme, som er
farvetonet på samme måde og med samme farver som bogstaverne. flammen, der står om
en mindre sort flamme, er ikke forvekslelig med burners flammelogo.
på denne baggrund og under hensyn til at det for optændingsprodukter er nærliggende at
anvende en flamme og farverne gul, orange, rød, finder retten efter en samlet vurdering, at
der ikke foreligger en risiko for forveksling mellem burners varemærker og quick fires logo,
herunder at det antages, at der er en forbindelse mellem dem.
                                                - 24 -
etiketter
under hensyn til farmhousedesigns arbejdstegninger fra foråret 2012, brev af 20. november
2012 fra firehøj idrætsforening, quick fires julekort fra 2012 og carina krusaas forklaring,
finder retten det godtgjort, at quick fires etiket, således som den er vist i bilag 2, blev ud-
formet i 2012.
etiketten, der er sort, har to dominerende elementer. det ene er quick fires logo, der er pla-
ceret i toppen af etiketten. under logoet står med mindre hvide bogstaver: ”optænding
zündtüten firestarters”. det andet dominerende element er en afbildning af 9 op-
tændingsposer med store flammer omkring. flammerne fra optændingsposerne har samme
farver som logoet. i højre side af afbildningen er en lille rund og rød mærkat med tallet 100 i.
på venstre side af etiketten er på dansk, tysk og engelsk med hvidt angivet optændingsvej-
ledning over en qr kode. i højre side af etiketten er to fotografier af henholdsvis et par ved
en grill og et par foran en pejs med ild placeret over hinanden i hvert sit mærkat, som igen
placeret over quick fires logo og kontaktoplysninger.
burners etiket er også sort og er, som den så ud i 2012, smallere end quick fires. også bur-
ners etiket indeholder to dominerende elementer. det ene er burners navnelogo, der – som
quick fires – er placeret i toppen af etiketten. på midten af etiketten er et grønt bånd med en
grøn dråbe, hvori der står bioolie. under det grønne bånd er det andet dominerende element
– en tegnet flamme på hvilken der med hvide tal står 100. i venstre side af etiketten er bur-
ners flammelogo, hvorunder en hånd foran et bål med store flammer har antændt en optæn-
dingspose, der holdes i den anden hånd. i højre side er på dansk, norsk og engelsk med
hvidt angivet optændingsvejledning, og under dette er burners kontaktoplysninger.
der er nogle elementer, der går igen på de to etiketter. henset imidlertid til at de gennemgå-
ende elementer er en del af fællessproget for optændingsprodukter, til deres placering på
etiketten og til etiketternes i øvrigt forskellige helhedsudtryk, finder retten efter en samlet
vurdering, at der ikke er risiko for forveksling mellem de to etiketter. quick fire krænker
derfor ikke burners rettigheder efter markedsføringslovens § 3.
                                               - 25 -
retten finder således, at quick fire skal have medhold i den nedlagte påstand om frifindelse.
henset til sagens værdi, udfald, omfang og varighed skal burner betale sagsomkostninger
med 30.000 kr. til quick fire til dækning af rimelige advokatomkostninger.
                                      thi kendes for ret:
quick fire aps frifindes.
burner international a/s skal inden 14 dage betale sagsomkostninger med 30.000 kr. til
quick fire aps. sagsomkostningsbeløbet forrentes efter rentelovens § 8 a.
per sjøqvist                        lise krüger andersen                   anders madsen
                                             (sign.)
                                         ___ ___ ___
                               udskriftens rigtighed bekræftes
                                   sø- og handelsretten, den

source: retspraksis

LICENSE:
Creative Commons Legal Code

CC0 1.0 Universal

type: caselaw

jurisdiction: Denkmark