text:
retten i glostrup
dom
afsagt den 28. april 2015 i sag nr. bs 10h-1690/2014:
kristelig fagforening s.m.f. b
mod
a a/s
sagens baggrund og parternes påstande
sagen, der er anlagt den 12. juni 2014, vedrører, om sagsøgte, a a/s, var berettiget til som
sket den 29. november 2013 at opsige sagsøgeren, b, med forkortet opsigelsesvarsel på 1
måned efter funktionærlovens § 5, stk. 2 (120-dages reglen). sagen omhandler nærmere
bestemt, hvordan sagsøgerens delvise sygefravær skal optælles.
sagsøgerens endelige påstand er, at sagsøgte tilpligtes at betale 83.819,82 kr. til sagsøger med
tillæg af sædvanlig procesrente fra sagens anlæg.
sagsøgtes påstand er frifindelse, subsidiært frifindelse mod betaling af 83.819,82 kr.
oplysningerne i sagen
denne dom indeholder ikke en fuldstændig sagsfremstilling, jf. retsplejelovens § 218 a, stk. 2,
dog gengives de afgivne forklaringer.
sagsøgerens endelig påstand fremkommer således:
løn i opsigelsesvarslet fra 1. januar 2014
til 31. marts 2014, 3 måneder á 25.606,85 kr.                76.820,55 kr.
pension, arbejdsgiverbidrag 8% af 76.820,55 kr.               6.145,65 kr.
feriegodtgørelse, 12,5% af 76.820,55 kr.                      9.602,57 kr.
sagsøgerens principale påstand i påstandsdokumentet          92.568,77 kr.
en uges ferie - tidligere afregnet af sagsøgte                7.776,85 kr.
feriepenge af af den ene uges ferie                             972,10 kr.
sagsøgerens endelige påstand                                 83.819,82 kr.
                                               - 2 -
parterne meddelte ved starten af hovedforhandlingen i sagen, at der var opnået enighed om
størrelsen af et eventuelt krav. parterne er således enige om, at et eventuelt krav vil være på
83.819,82 kr.
forklaringer
der er afgivet forklaring af b, c og d.
b har forklaret, at hun den 25. januar 2010 startede sin ansættelse hos sagsøgte. hun havde
alsidige opgaver - både kundepleje og salgssituationer m.v.
hun blev sygemeldt den 7. maj 2013 på deltid. sygemeldingen skyldtes, at hun led af
depression. hendes psykolog havde anberfalet, at der skete en aflastning af hende via en
deltidssygemeling. psykologen anbefalede, at hun kun skulle arbejde om formiddagen, og
holde fri om eftermiddagen, da hun typisk havde det bedst først på dagen. hun forelagde
psykologens anbefaling mundtligt til hendes chef d. der er mest travlt i butikken om
eftermiddagen, og derfor syntes d, at det var svært at undvære hende hver dag om
eftermiddagen. d foreslog, at hun kunne være sygemeldt om tirsdagen og så arbejde onsdag.
hun havde sin normale ugentlige fridag om torsdagen. hun anså det ikke for muligt efter
snakken med d, at det kunne blive anderledes. hun tog derfor ds holdning til efterretning.
hun kunne rigtig godt lide sit arbejde, og derfor insisterede hun ikke på, at det blev som
anbefalet af psykologen. uge 24 var hun slet ikke sygemeldt, fordi der var travlhed, og
hendes chef havde ferie.
hun fik det ikke bedre, og det blev derfor anbefalet, at hun skulle aflastes yderligere.
psykologen sagde, at det ikke var optimalt for sagsøgerens tilstand med en ugentlig fridag, da
det var en løbende aflastning, som skulle til.
den 1. september 2013 blev hun fuldtidssygemeldt. det var hendes indtryk, at d var glad for
at have hende som medarbejder, og at d derfor havde "kæmpet " for, at hun skulle blive ved
med at være der.
den 29. november 2013 lå der et brev i hendes postkasse om, at at hun var afskediget. hun
kunne forstå på d, at det var hovedkontoret, som havde besluttet og lavet afskedigelsen. hun
                                                 - 3 -
fik at vide, at de havde forsøgt at få d til at lave afskedigelsen, men at denne ikke ville det.
sagsøgeren tror, at det skyldes, at d ikke var enig i, at hun skulle afskediges.
hun holdt noget ferie i januar 2012, da hendes børns farfar havde fået en uhelbredelig
kræftsygdom. det blev afviklet som ferie, da hun ikke som sygemeldt, måtte rejse til
udlandet.
hun er meget pligtopfyldende og var af den holdning, at så længe hun kunne arbejde noget, så
vile hun gerne det.
c har forklaret, at hun er hr-direktør hos sagsøgte. hun refererer til selskabets direktør. hun
beskæftiger sig med mange forskelligartede opgaver. hun har ikke direkte kontakt med
butikkerne. der er 102 butikker i det sagsøgte selskab. hver butik har en butikschef som er
daglig leder. butikscheferne refererer til en regionschef. hun har som udgangspunkt ikke
noget at gøre med personalesager i de enkelte butikker, medmindre særlige forhold gør sig
gældende. i disse tilfælde vil den enkelte butik tage kontakt med hende.
i slutningen af marts 2013 eller april 2013 blev hun første gang kontaktet vedrørende
sagsøgerens sygdomsforhold. hun fik en opringning fra regionschefen, e. e havde et møde
med d. e og d ringede hende op, fordi de gerne ville have sparring om, hvad de kunne gøre i
relation til deltidssygemelding af sagsøgeren. det var ikke normalt hos sagsøgte, at man
deltidssygemeldte ansatte. hun fik forelagt, at sagsøgeren siden efteråret 2012 havde haft
lejlighedsvise angstanfald, at man i butikken havde håndteret dette på den måde, at
sagsøgeren kunne tage en pause i baglokalet, hvis sagsøgeren fik det dårligt, og at de ikke
havde sygemeldt sagsøgeren, da sagsøgeren ikke ønskede dette. hun blev endvidere forelagt,
at der var modsatrettede hensyn, da ordningen var belastende for butikken, men at man også
gerne ville tilgodese sagsøgerens behov, da denne var en god medarbejder. hun meddelte e
og d, at hendes holdning var, at der havde været et forholdsvis langvarigt forløb allerede, og
at det lød som om, at sagsøgeren havde det rigtig dårligt, og at hun derfor var meget stor
modstander af, at sagsøgeren kun skulle deltidssygemeldes. e og d havde imidlertid den
opfattelse, at det ville kunne hjælpe sagsøgeren, hvis der skete en deltidssygemelding, og at
man forventede, at der ville være ca. en måned med deltidssygemelding. d og e gav udtryk
for, at sagsøgeren var en rigtig god medarbejder. hun gav fortsat udtryk for over for d og e,
at hun ikke anså det for forsvarligt kun at deltidssygemelde, og hun betingede dette af, at der
kom en lægelig vurdering.
                                               - 4 -
forevist sagens bilag c (lægeerklæring af 11. april 2013 fra speciallæge … poulsen), har
vidnet forklaret, at deltidssygemeldingen blev sat iværk i den første reelle uge af maj måned
2013.
ved udgangen af maj måned 2013 blev det aftalt, at d skulle følge op på, om der stadigvæk
kun var behov for 1 måneds deltidssygemelding. der var behov for endnu en lægeerklæring.
de fik derefter sagens bilag d (lægeerklæring af 13. juni 2013 fra speciallæge … poulsen. da
hun så lægeerklæringen blev hun meget overrasket, da hun oprindeligt var blevet forelagt, at
det kun skulle vare ca. 1 måned. hun talte med regionschefen e om det. hun sagde til e, at
hun mente, at den nye lægeerklæring viste, at hun havde haft ret i, at sagsøgerens tilstand ikke
kun ville vare en måned. da de nu imidlertid var opstartet med ordningen, lavede de en ny
deltidssygemelding i overensstemmelse med lægens erklæring.
da de modtog sagens bilag e (lægeerklæring af 26. august 2013 fra speciallæge … poulsen)
blev sagsøgeren sygemeldt på fuld tid.
hun har ikke på noget tidspunkt under forløbet talt med sagsøgeren. hun har ikke på noget
tidspunkt under forløbet hørt noget om, at psykologens anbefaling var anderledes end den
deltidssygemelding, som de satte iværk. hun har først fået kendskab til sagens bilag 9
(mailkorrespondance i september 2014 mellem sagsøgeren og psykolog …høyer) og sagens
bilag 11 (lægeerklæring af 28. november 2014 fra speciallæge … poulsen) efter at sagsøgeren
blev afskediget. havde hun haft kendskab til, at anbefalingerne var, at deltidssygemeldingen
skulle fordeles jævnt over dagene, er hun helt sikker på, at de ville have fulgt anbefalingerne.
det var hende, som traf beslutningen om, at sagsøgeren skulle afskediges.
d har forklaret, at hun siden 1. januar 2010 har været butikschef i sagsøgtes butik i x-by.
hendes ansvarsområde er blandt andet personalet. hun refererer i det daglige virke til
regionschefen e, og drøfter også personalesager med denne.
samarbejde med sagsøgeren forløb fint. sagsøgeren var en dygtig medarbejder.
hun oplevede engang i efteråret 2012 for første gang, at sagsøgeren ikke havde det godt.
sagsøgeren begyndte at få angstanfald på arbejdet. i butikken håndterede de det på den måde,
at de aftalte, at sagsøgeren kunne trække sig tilbage til baglokalet, hvis hun fik anfald. i
starten var det ikke så ofte, at sagsøgeren fik angstanfald - det var ca. en gang om ugen.
der var en mus-samtale i december 2012 med sagsøgeren. af hendes notat fra samtalen
fremgår, at hun spurgte ind til sagsøgerens psykiske tilstand, og til hvordan sagsøgeren havde
                                                - 5 -
det. sagsøgeren svarede, at hun havde det svært for tiden, men at hun ikke ønskede hendes
eller arbejdsgiverens indbladning i det. det blev aftalt, at sagsøgeren stadig kunne trække sig
tilbage, når hun fik anfald.
i foråret 2013 blev sagsøgerens helbredstilstand endnu dårligere. dette var åbenlyst for både
hende og de øvrige medarbejdere i butikken.
angstanfaldene tog til i hyppighed, og det blev sværere for dem at håndtere det i butikken.
det skyldtes, at sagsøgeren i større og større omfang trak sig tilbage til baglokalet. dette
gjorde, at det blev sværere at planlægge dagene i butikken, og det var også vanskeligt for de
andre medarbejdere, som måtte tage over i sagsøgerens fravær. sagsøgeren gav udtryk for, at
hun var meget ked af, hvis hun skulle sygemeldes og ønskede ikke dette. hun talte med e om
situationen, og de talte med sagsøgeren om, at hun skulle gå til læge. sagsøgeren sagde, at
hun ikke kunne blive ved at klare sit arbejde sagsøgeren var meget påvirket af det.
på et tidspunkt talte hun og e med c i hovedkontoret om en deltidssygemelding af
sagsøgeren. sagsøgeren ville meget gerne undgå en sygemelding, men det var omvendt klart
for vidnet, at der måtte ske noget. hun var af den opfattelse, at det var bedst, at der skete en
deltidssygemelding. e var enig i hendes vurdering. c syntes imidlertid ikke om ideen. vidnet
var imidlertid meget indstillet på at give sagsøgeren den chance. derfor fik hun og e overtalt
c til, at de kunne deltidssygemelde sagsøgeren i en periode på ca. 5 uger. c betingede, at de
fik en lægeerklæring om, hvor meget der skulle sygemeldes.
de fulgte lægens anvisning (sagens bilag c) og deltidssygemeldte sagsøgeren. sagsøgeren var
stadigvæk meget ked af, at hun kun skulle have 25 timers arbejde om ugen, men var glad for,
at hun stadig kunne arbejde. sagsøgeren sagde til hende, at hun bare kunne planlægge bedst
muligt, hvornår og hvordan hun skulle være sygemeldt. foreholdt, at sagsøgeren har forklaret
i retten, at hun til vidnet sagde, at hun gerne ville have deltidssygemeldingen fordelt over alle
arbejdsdagene, forklarer vidnet, at det har hun ikke fået oplyst af sagsøgeren.
hun placerede sygemeldingsdagen om tirsdagen, fordi hun vurderede det som mest
hensigtsmæssigt af hensyn til butikkens drift og også af hensyn til sagsøgeren og dennes
øvrige arbejdsdage. sagsøgeren sagde ikke på noget tidspunkt noget om, at det ikke passede
hende.
                                                - 6 -
forevist sagens bilag 9 og 11 forklarer hun, at hun ikke var bekendt med anbefalingernes
eksistens. hun er først blevet bekendt med dem 2 dage før hovedforhandlingen i sagen. hvis
hun havde kendt til anbefalingerne, havde det været klart mere vanskeligt at lave en
deltidssygemelding. da hun imidlertid var meget glad for sagsøgerens arbejdskraft, tror hun,
at hun nok ville have forsøgt at få det til at hænge sammen alligevel med en
deltidssygemelding, men det havde været svært.
efter deltidssygemeldingen havde varet ca. 5 uger - i slutningen af maj 2013 - havde hun en
samtale med sagsøgeren. sagsøgeren havde det ikke bedre, men var på arbejde de dage, hvor
hun skulle. de holdt evalueringssamtalen, hvor hun og sagsøgeren blev enige om at fortsætte
ordningen med deltidssygemelding, men at sagsøgeren skulle komme med en ny
lægeerklæring. det blev sagsøgeren glad for. der blev ikke talt med sagsøgeren om, hvorvidt
arbejdstiden skulle fordeles anderledes end hidtil.
da hun fik den nye lægeerklæring (sagens bilag d - lægeerklæring af 13. juni 2013 fra
speciallæge … poulsen) blev hun meget overrasket over, at det var anbefalingen, at
sagsøgeren nu kun kunne arbejde 16 timer og ikke de 25 timer. hun fordelte de 16 timer, som
hun mente det bedst kunne placeres. sagsøgeren var på det tidspunkt på ferie. det var lidt
nemmere at få placeret de 16 timer end da hun skulle fordele de 25 timer, da de nu havde fået
en afløser i butikken. sagsøgeren sagde ikke noget til hende om placeringen af de 16 timer, da
sagsøgeren fik den nye arbejdsplan.
da man nærmede sig den 1. september 2013 var tilstanden ikke blevet bedre, og det var
rimeligt åbenlyst for vidnet, at der skulle være en fuldtidssygemelding.
hun husker tydeligt, at sagsøgeren grædende i forbindelse med den første deltidssygemelding
blot sagde til hende at hun bare fordelte de 25 timer, som det bedst kunne lade sig gøre.
det var ikke hende, som udfærdigede opsigelsen af sagsøgeren. opsigelsen kom fra c. vidnet
blev ikke hørt om hendes holdning forud for cs opsigelse af sagsøgeren. direkte forespurgt af
sagsøgerens advokat, om hun var enig i beslutningen, forklarer hun, at hun altid havde været
godt tilfreds med sagsøgerens arbejde og syntes godt om hende, men at c mente, at
sagsøgeren skulle opsiges.
                                                - 7 -
parternes synspunkter
sagsøgeren har i sit påstandsdokument anført følgende anbringender:
   " at sagsøger er generisk funktionær, at funktionærlovens § 5, stk. 2, var
   aftalt i sagsøgers ansættelsesforhold,
   at sagsøger ikke har været syg i 120 dage på det tidspunkt, vor opsigelsen i henhold til §
   5, stk. 2, bliver givet, idet det gøres gældende, at den af sagsøgte anvendte metode til
   opgørelse ikke kan anvendes, idet det gøres gældende fra sagsøgers side, at der ikke kan
   indregnes gennemsnitsfravær på fridage, hvor der på enten den ene, eller begge sider, er
   fulde arbejdsdage uden fravær,
   at sygefraværet er placeret efter sagsøgtes ønske, og i strid med anbefaling fra sagsøgers
   psykolog og læge,
   at dette må komme sagsøgte til skade, således at alene det faktiske fravær kan
   medregnes,
   at der i kraft af sygefraværets placering ikke er baggrund for at antage, at sagsøger har
   været uarbejdsdygtig ud over det faktiske fravær,
   at betingelserne i § 5, stk. 2, således ikke er opfyldt, hvorfor bestemmelsen ikke kan
   bringes i anvendelse,
   at sagøsger således er berettiget til et opsigelsesvarsel svarende til det legale varsel i
   henhold til funktionærlovens § 2,
   at dette varsel udgør 4 måneder til udgangen af en måned, idet sagsøger har været
   ansat mere i 3 år, men mindre end 6 år, og at kravet i denne anledning således kan
   opgøres som sket. "
sagsøgeren har procederet i overensstemmelse med anbringenderne i påstandsdokumentet,
idet dog sagsøgeren - som følge af den opnåede enighed om et eventuelt kravs størrelse - ikke
har procederet vedrørende det eventuelle kravs størrelse.
sagsøgte har i sit påstandsdokument anført følgende anbringender:
   " til støtte for den principalt nedlagte påstand gøres det gældende:
   at det delvise sygefravær skal indgå i beregning af de 120 dage iht. funktionærlovens
   § 5, stk. 2, med det faktiske fravær, jf. u 1990.613 h,
   at sagsøgerens delvise sygefavær lå placeret efter et fast mønster og med et fast antale
   ugentlige sygetimer, sådan at sagsøgeren i perioden fra
                                              - 8 -
- uge 19-23   var sygemeldt 7 timer pr. uge
- uge 27-29   var sygemeldt 16 timer pr. uge- uge 32-35 var sygemeldt
  16 timer pr. uge
at omfanget af sagsøgerens delvise sygefravær blev fastsat efter anbefaling fra
sagsøgerens læge, jf. bilag c-d, at sagsøgte fulgte lægens anbefalinger,
at placeringen af sagsøgerens delvise sygefravær skete efter gensidig aftale mellem
sagsøgeren og sagsøgte, at sagsøgeren på intet tidspunkt gjorde indsigelse imod
sygefraværets placering,
at sagsøgerens læge på intet tidspunkt gjorde indsigelse imod sygefraværets placering,
at placeringen af sagsøgerens delvsie sygefravær var tilfældig, sådan at sagsøgeren
hverken kan have været mere eller mindre syg på de dage, hvor sagøsgeren havde fri,
end hvor saagsøgeren arbejdede,
at sagsøgerens delvise sygefravær skal beregnes som et gennemsnit af ugens samlede
fravær, jf. ufr. 2012.103v, jf. bilag b, hvor "gennemsnits-metoden" blev accepteret
som beregningsmodel,
at betingelserne for at opsige sagsøgeren efter 120-dages reglen i funktionærlovens §
5, stk. 2 var opfyldt, og at sagsøgte
skal frifindes.
såfremt sagsøgeren måtte få medhold i sin påstand, gøres det til støtte for den
subsidiært nedlagte påstand gældende:
at sagsøgeren ikke var sygemeldt i perioden fra den 6. til den 26. januar 2014, jf. bilag
12, at sagsøgeren i denne periode kunne have afviklet 1 uges ferie optjent i 2012,
   at værdien af denne ferie blev afregnet til sagsøgeren pr. 31. december 2013 med kr.
7.776,85, jf. bilag a,
at sagsøgerens krav skal reduceres med værdien af denne uges ferie samt feriepenge
heraf, jf. ferielovens § 26, stk. 3, og jf. ufr. 2007.2568ø samt østre landsrets dom af
2. december 2014 (begge bilag f), at der ikke optjenes feriepenge af løn under ferie, jf.
ferielovens § 26, stk. 4, at feriepenge af kr. 7.776,85 udgør kr. 972,10, og at det
samlede beløb til reduktion udgør kr. 8.748,95. "
                                               - 9 -
sagsøgte har procederet i overensstemmelse med anbringenderne i påstandsdokumentet, idet
dog sagsøgte - som følge af den opnåede enighed om et eventuelt kravs størrelse - ikke har
procederet vedrørende det eventuelle kravs størrelse.
rettens begrundelse og afgørelse
en funktionær kan - hvis dette er bestemt i en skriftlig kontrakt i det enkelte tjenesteforhold -
opsiges med 1 måneds varsel til fratræden ved en måneds udgang, når funktionæren inden for
et tidsrum af 12 på hinanden følgende måneder har oppbåret løn under sygdom i ialt 120
dage. opsigelsens gyldighed er betinget af, at den sker i umiddelbar tilknytning til udløbet af
de 120 sygedag, og medens funktionæren endnu er syg, hvorimod gyldigheden ikke berøres
af, at funktionæren er vendt tilbage til arbejdet, efter at opsigelse er sket, jf. i det hele
funktionærlovens § 5, stk. 2.
parterne er enige om, at tvisten for retten udelukkende består i, om sagsøgeren på tidspunktet
for afskedigelsen havde været syg i 120 dage, idet parterne er enige om, at de øvrige
betingelser i funktionærlovens § 5, stk. 2, er opfyldt, ligesom parterne er enige om, at et
eventuelt krav vil udgøre 83.819,82 kr. retten har lagt parternes enighed til grund for
afgørelsen.
retten lægger endvidere til grund som ubestridt, at sagsøgeren var ansat hos sagsøgte med 32
timer pr. uge, at arbejdstiden - forud for (deltids)sygemeldingen - var placeret med 7,5 timer
henholdsvis mandag, tirsdag, onsdag og fredag samt 3 timer hver anden lørdag, og at
deltidssygemeldingen var 1 hel arbejdsdag om ugen (i den første del af deltidssygemeldingen)
og 2 hele arbejdsdage om ugen (i den sidste del af deltidssygemeldingen).
på baggrund af forklaringerne fra b, c og d lægger retten til grund, at beslutningen om
placeringen af sagsøgerens deltidssygefravær - herunder at det skulle være som hele
arbejdsdage - blev truffet af sagsøgte, blandt andet ud fra betragtninger om, hvad der var
hensigtsmæssigt for sagsøgte. retten finder, at det på baggrund af forklaringerne fra d og
sagsøgeren kan lægges til grund, at sagsøgeren ikke havde nogen særlig stor indflydelse - om
nogen - på sagsøgtes beslutning om placeringen af sygedagene, og det findes derfor ikke at
skulle komme sagsøgeren til skade, hvordan sygedagene blev placeret.
                                               - 10 -
endvidere fremgår det af forklaringen fra d, at hun var godt tilfreds med sagsøgeren som
medarbejder og anså hende for at være en værdifuld medarbejder. blandt andet på denne
baggrund er der ikke holdepunkter for at antage, at sagsøgeren på de dage, hvor hun var på
arbejde, ikke har udført sit arbejde på tilfredsstillende vis.
på ovenstående baggrund finder retten, at sagsøgte konkret i sagsøgerens tilfælde i relation til
funktionærlovens § 5, stk. 2, ikke berettiget kunne beregne sagsøgerens sygefravær som sket,
men at sygefraværet derimod må sammentælles som sket af sagsøgeren.
herefter, og også henset til funktionærlovens § 5, stk. 2's karakter af en
undtagelsesbestemmelse, findes opsigelsen af sagsøgeren med forkortet opsigelsesvarsel efter
funktionærlovens § 5, stk. 2, ikke berettiget. sagsøgeren er således berettiget til et
opsigelsesvarsel svarende til det legale varsel i henhold til funktionærlovens § 2.
retten tager derfor sagsøgerens påstand til følge.
sagsøgte betaler inden 14 dage sagsomkostninger til mandataren kristelig fagforening med
30.000 kr. med renter som nedenfor bestemt. af sagsomkostningerne udgør 2.540 kr. de rets-
og berammelsesafgifter, som sagsøgeren har betalt, og resten udgør sagsøgerens rimelige
udgifter til advokatbistand. retten har ved fastsættelsen af det rimelige salær lagt vægt på
blandt andet sagens resultat, karakter og omfang - herunder sagsværdien - samt
landsretspræsidenternes vejledende salærtakster i proceduresager.
thi kendes for ret:
sagsøgte, a a/s, betaler inden 14 dage til sagsøgeren, b v/kristelig fagforening, 83.819,82
kr. med tillæg af procesrenter fra sagens anlæg den 12. juni 2014.
sagsøgte, a a/s, betaler inden 14 dage til mandataren kristelig fagforening
sagsomkostninger med 30.000 kr.
sagsomkostningerne forrentes efter rentelovens § 8a.


text:
                      højesterets kendelse
                         afsagt tirsdag den 14. februar 2017
sag 130/2016
a
(advokat tue askeland, beskikket)
mod
kurator i x aps under konkurs
(advokat boris frederiksen)
og
sag 131/2016
a
(advokat tue askeland, beskikket)
mod
kurator i y aps under konkurs
(advokat boris frederiksen)
i tidligere instanser er afsagt kendelser af skifteretten i helsingør den 10. marts 2015 og af
østre landsrets 16. afdeling den 29. oktober 2015.
i påkendelsen har deltaget fem dommere: lene pagter kristensen, jon stokholm, poul dahl
jensen, lars hjortnæs og lars apostoli.
påstande
a har nedlagt påstand om, at de pålagte konkurskarantæner skal løbe parallelt med hinanden,
subsidiært at sagen hjemvises til skifteretten i helsingør med henblik på prøvelse af
konkurskarantænens længde.
                                              - 2 -
kurator i x aps under konkurs og i y aps under konkurs, advokat boris frederiksen, har
påstået stadfæstelse af landsrettens kendelse.
sagsfremstilling
ved skifterettens to kendelser af 10. marts 2015 blev a i tilknytning til sagerne x aps under
konkurs og y aps under konkurs pålagt konkurskarantæne i tre år som følge af groft ufor-
svarlig forretningsførelse i selskaberne, som begge var erklæret konkurs den 31. marts 2014.
skifteretten havde behandlet de to sager i forbindelse med hinanden, jf. retsplejelovens § 254.
ifølge skifterettens bestemmelse skulle treårsfristen i begge sager regnes fra det tidspunkt,
hvor kendelserne var endelige.
a kærede kendelserne med påstand om frifindelse, subsidiært en kortere karantæneperiode
end tre år. kurator nedlagde påstand om stadfæstelse. østre landsret behandlede sagerne
under ét og stadfæstede ved kendelse af 29. oktober 2015 skifterettens kendelser med den æn-
dring, at de pålagte konkurskarantæner skulle løbe i forlængelse af hinanden.
procesbevillingsnævnet gav den 31. maj 2016 a tilladelse til kære til højesteret af
landsrettens kendelse for så vidt angår den del af kendelsen, der vedrører spørgsmålet om,
hvorvidt de to konkurskarantæneperioder skal lægges i forlængelse af hinanden.
anbringender
a har anført navnlig, at selskaberne x aps og y aps var koncernforbundne, idet z aps var
ejer af begge selskaber. der er derfor ikke hjemmel til, at de to konkurskarantæneperioder
skal lægges i forlængelse af hinanden, jf. konkurslovens § 157, stk. 3.
der er heller ikke hjemmel til at lægge de to konkurskarantæneperioder i forlængelse af hin-
anden i medfør af konkurslovens § 158, stk. 2, da anvendelse af denne bestemmelse er be-
tinget af, at den pågældende ”tidligere er pålagt konkurskarantæne”. denne betingelse er ikke
opfyldt i det foreliggende tilfælde, hvor afgørelsen om konkurskarantæne er truffet samtidig i
de to sager. på afgørelsestidspunktet var han derfor ikke ”tidligere” pålagt konkurskarantæne i
nogen af sagerne.
                                              - 3 -
landsrettens kendelse er endvidere i strid med det kontradiktoriske princip og med rets-
plejelovens § 338, da kurator alene havde nedlagt påstand om stadfæstelse af skifterettens
kendelser.
kurator for x aps og y aps begge under konkurs har anført navnlig, at as anbringender om
koncernforbindelse mellem selskaberne er nye og i strid med hans tidligere anbringender og
med beviserne i sagen. i øvrigt har kurator henvist til landsrettens begrundelse.
højesterets begrundelse og resultat
ved kendelsen af 29. oktober 2015 tiltrådte landsretten, at a på grund af groft uforsvarlig
forretningsførelse i relation til såvel y aps som x aps er uegnet til at deltage i ledelsen af en
erhvervsvirksomhed, og at det under hensyn til hans handlemåde og omstændighederne i
øvrigt er rimeligt at pålægge ham tre års konkurskarantæne i begge sager.
spørgsmålet for landsretten var herefter, hvorvidt de to konkurskarantæneperioder skal løbe
parallelt, eller om karantæneperioderne skal lægges i forlængelse af hinanden.
landsretten lagde til grund, at y aps og x aps ikke var koncernforbundne, og fandt, at de to
konkurskarantæneperioder skal lægges i forlængelse af hinanden.
procesbevillingsnævnet har givet tilladelse til, at landsrettens kendelse kæres til højesteret
”for så vidt angår den del af kendelsen, der vedrører spørgsmålet om, hvorvidt de to konkurs-
karantæneperioder skal lægges i forlængelse af hinanden”.
ved højesterets prøvelse skal det således lægges til grund, at a er pålagt tre års
konkurskarantæne i hver sag, og at de to selskaber ikke var koncernforbundne. højesteret skal
ikke tage stilling til længden af konkurskarantæneperioderne, men alene til, om de skal løbe
parallelt eller lægges i forlængelse af hinanden.
af de grunde, som landsrettens flertal har anført, tiltræder højesteret, at bestemmelsen i kon-
kurslovens § 158, stk. 2, må forstås således, at også konkurskarantæneperioder, der pålægges
samtidigt vedrørende to eller flere ikke-koncernforbundne selskaber, skal løbe i forlængelse af
                                               - 4 -
hinanden. som følge heraf er der ikke hjemmel til at lade de to konkurskarantæneperioder lø-
be parallelt.
det forhold, at skifterettens kendelser indebar, at de to karantæneperioder som udgangspunkt
ville komme til at løbe parallelt, og at kurator for landsretten alene havde nedlagt påstand om
stadfæstelse af skifterettens afgørelser, kan ikke føre til et resultat, der fraviger lovens ord-
ning. det bemærkes herved, at det af lovforarbejderne til ordningen med konkurskarantæne
fremgår, at skifteretten ved afgørelsen af konkurskarantænens længde ikke er bundet af par-
ternes påstande, idet det dog må forventes, at der normalt ikke vil være anledning til at fast-
sætte konkurskarantænen til en længere periode end påstået af kurator. landsretten må på
tilsvarende måde være ubundet af påstandene, når en sag om konkurskarantæne er indbragt
for landsretten. i det foreliggende tilfælde, hvor kurator ikke – hverken i sine påstande for
skifteretten eller for landsretten – havde forholdt sig til, hvordan de to karantæneperioder skal
afvikles i forhold til hinanden, burde landsretten dog have givet parterne lejlighed til at udtale
sig om spørgsmålet og konsekvenserne heraf, inden landsretten traf afgørelse i sagen.
på den anførte baggrund tiltræder højesteret, at de to konkurskarantæneperioder i det forelig-
gende tilfælde skal lægges i forlængelse af hinanden.
herefter, og da spørgsmålet om længden af de to konkurskarantæneperioder som anført ikke
er omfattet af procesbevillingen til højesteret, stadfæster højesteret kendelsen.
det følger af konkurslovens § 164, stk. 4, at virkningerne af konkurskarantænen har været
stillet i bero fra den 31. maj 2016, hvor procesbevillingsnævnet meddelte procesbevilling i
sagen. den afbrudte karantæneperiode løber videre fra datoen for højesterets kendelse.
efter sagens karakter og forløb skal ingen af parterne betale sagsomkostninger for højesteret
til den anden part eller til statskassen.
                                         thi bestemmes:
landsrettens kendelse stadfæstes.
                                            - 5 -
ingen af parterne skal betale sagsomkostninger for højesteret til den anden part eller til stats-
kassen.

source: retspraksis

LICENSE:
Creative Commons Legal Code

CC0 1.0 Universal

type: caselaw

jurisdiction: Denkmark


text:
p0001017 - tkh
                                    udskrift
                                          af
                     sø- & handelsrettens dombog
                                   ____________
den 18. august 2006 blev af skifteretten i sagen
p-1-05
advokatfirmaet bech-bruun
(advokat ole borch)
  mod
2m invest a/s under konkurs
ved kurator, advokat erik malberg
(advokat bjørn wittrup)
afsagt sålydende
                                       dom:
under denne sag, der er anlagt den 7. januar 2005, har sagsøgeren, advokatfirmaet
bech-bruun, nedlagt endelig påstand om, at sagsøgte, 2m invest a/s under konkurs
ved kurator, advokat erik malberg, bør anerkende 2.602.579,05 kr., subsidiært et
mindre beløb, som massekrav i boet, jf. konkurslovens § 94.
sagsøgte har påstået frifindelse.
sagen drejer sig om, hvorvidt et arbejde, der er udført af advokat jakob vinther fra
det sagsøgende advokatfirma, i perioden fra omkring den 15. januar 2002 og frem til
juni 2002 kan anses som et rekonstruktionsarbejde og således kan henføres under
konkurslovens § 94, nr. 1.
                                           - 2 -
der er mellem parterne enighed om den beløbsmæssige opgørelse af kravet, og at det
udførte arbejde var et nødvendigt led i en planlagt aktieemission for 2m invest a/s.
sagens nærmere omstændigheder er følgende:
selskabet 2m invest a/s blev stiftet den 8. september 1992 og havde som formål
som venture- og managementselskab at investere i og yde managementbistand til
virksomheder, der foretager udvikling og driver industri, handel og service indenfor
informationsteknologisektoren, samt anden virksomhed, der efter bestyrelsens skøn
står i forbindelse hermed.
en venturevirksomhed er karakteriseret ved, at denne typisk finder relativt nye virk-
somheder, der er under udvikling og har et kapitalbehov. venturevirksomheden tilfø-
rer denne kapital og viden og opnår herved en ejerandel. udviklingsvirksomheden
har som regel ikke mulighed for at lånefinansiere sine kapitalbehov og er derfor af-
hængig af den likviditet, som venturevirksomheden tilfører. når udviklingsvirksom-
heden senere viser resultater, videresælger venturevirksomheden sin ejerandel.
den 29. september 1992 blev michael mathiesen registreret som direktør i 2m invest
a/s og frem til år 2000, hvor selskabet blev børsnoteret, havde dette i hovedsagen
positive resultater. af selskabets balancer fremgår, at kapitalandelene i porteføljesel-
skaber var støt stigende frem til år 2000, hvor værdien androg knap 511 mio. kr.,
mens egenkapitalen da var på ca. 651 mio. kr.
den 8. februar 2000 indtrådte advokat johan henrik thaulow schlüter, der på davæ-
rende tidspunkt var partner hos sagsøgeren, som bestyrelsesformand i 2m invest a/s,
og i forlængelse heraf udførte advokat jakob vinther en række opgaver for 2m in-
vest a/s og de tilknyttede selskaber.
af et bestyrelsesmødereferat fra den 22. august 2001 fremgår, at bestyrelsen da hav-
de konstateret, at resultatet for første halvår 2001 var negativt med 39,9 mio. kr. be-
styrelsen havde dog en forventning om et positivt årsresultat før skat på mellem 210
og 240 mio. kr. selskabets balance bestod på dette tidspunkt på aktivsiden af en ræk-
ke porteføljeselskaber og på passivsiden hovedsagelig af den bogførte egenkapital og
                                          - 3 -
bankgæld. porteføljeselskaberne var generelt ikke i stand til at lånefinansiere deres
kapitalbehov.
den 28. september 2001 deltog bl.a. johan schlüter, michael mathiesen og selska-
bets økonomidirektør hans ole larsen samt selskabets revisor i et møde med selska-
bets vigtigste finansielle kreditorer, der bestod af nordea a/s, danske bank a/s,
amagerbanken a/s og spar nord bank a/s (i det følgende benævnt bankkonsortiet).
under dette møde blev det bl.a. besluttet, at selskabet skulle søge at rejse 100 mio.
kr. i ny kapital. på et møde den 10. oktober 2001 drøftede bestyrelsen derfor mulig-
hederne for at tilføre kapital bl.a. gennem en aktieemission. den 18. oktober 2001
stillede bankkonsortiet en ny kredit til rådighed med en trækningsret på 35 mio. kr.,
mod at disse samtidig fik pant i en række porteføljeselskaber. den 8. november 2001
indgik selskabet endvidere en aftale med nordea securities danmark a/s (i det føl-
gende forkortet til nordea securities), hvorefter dette selskab som ”lead manager”
skulle varetage gennemførelsen af den påtænkte aktieemission og herunder udarbejde
prospektmateriale. den 13. november 2001 sendte 2m invest a/s en kvartalsmedde-
lelse til københavns fondsbørs, hvoraf fremgik, at selskabet i de første 9 måneder af
2001 havde et negativt resultat på ca. 87,9 mio. kr., og at de samlede aktiver androg
ca. 969 mio. kr., hvoraf kapitalandelene udgjorde ca. 666 mio. kr. selskabets egen-
kapital blev opgjort til ca. 638 mio. kr. det fremgik endvidere, at der var en forvent-
ning om et overskud i 2001 på minimum 100 mio. kr. før skat. i meddelelsen oplyste
selskabet endelig, at ledelsen planlagde at gennemføre en kapitalforhøjelse i løbet af
1. halvår 2002. af selskabets revisionsprotokol fra den 27. november 2001 fremgår,
at selskabet da havde en samlet bankgæld på ca. 325 mio. kr., hvilket var ca. 2 mio.
kr. mere end maksimum for kreditten. bankkonsortiet forhøjede derfor den 30. no-
vember den tidligere etablerede kredit på 35 mio. kr. til 50 mio. kr., mod en række
tillægspantsætninger. der blev med henblik på yderligere forbedring af likviditeten
gennemført en rettet emission den 11. december 2001, hvorved der blev tilført yder-
ligere ca. 34 mio. kr. i forbindelse med denne emission blev lars kolind, der bl.a.
var hovedaktionær i ventureselskabet growth.dk og som var en af selskabets samar-
bejdspartnere, aktionær i 2m invest a/s. lars kolind er senere indtrådt som besty-
relsesformand i 2m invest a/s. den 31. december 2001 udsendte selskabet en
fondsbørsmeddelelse, hvoraf fremgik, at overskuddet for 2001 ikke var realiseret, og
at årsresultatet for 2001 forventedes at vise et underskud på 100 mio. kr. i januar
                                            - 4 -
2002 udtrådte advokat johan schlüter som partner hos sagsøgeren, der dog fortsatte
med at være advokat for selskabet.
den 11. januar 2002 erhvervede 2m invest a/s 50 % af udviklingsselskabet
growth.dk. erhvervelsen blev gennemført som en aktieombytning, hvor 2m invest
a/s udstedte nye aktier. den 25. januar 2002 blev der afholdt et bestyrelsesmøde,
hvorunder det bl.a. blev oplyst, at det ikke havde været muligt at gennemføre de for-
ventede salg af andele i porteføljeselskaber (exits) i 2001, og at nordea securities ar-
bejdede på 6. prospektudkast, der forventedes offentliggjort den 15. april 2002, lige-
som tegningsperioden planlagdes afsluttet den 17. maj 2002. det fremgår endvidere,
at selskabet bør undersøge mulighederne for at indgå i et samarbejde med en strate-
gisk partner og stille forslag om, at 150 mio. kr. af bankkonsortiets gæld konverteres
til aktier.
til brug for den planlagte aktieemission benyttede nordea securities dels selskabets
revisionsfirma kpmg c. jespersen med henblik på belysning af regnskabs- og skat-
temæssige forhold, og dels det sagsøgende advokatfirma, der skulle udarbejde en ju-
ridisk ”due dilligence”. jakob vinther påbegyndte dette arbejde den 15. januar 2002.
arbejdets omfang er nærmere beskrevet i et brev af 19. februar 2002 fra nordea se-
curities til sagsøgeren, hvori det (i dansk oversættelse) bl.a. hedder:
       ”udbud af nye aktier i 2m invest a/s
       vi skriver til dem for at opstille omfanget af det arbejde, nordea securi-
       ties danmark a/s (nordea securities) som lead manager og bookrunner
       kræver bech-bruun dragsted som advokat for 2m invest a/s (selskabet)
       udfører i forbindelse med den påtænkte aktieudstedelse og/eller den ret-
       tede emission til en strategisk partner (udbuddet), som forventes at blive
       gennemført ved udgangen af 2002. den endelige transaktionsstruktur og
       tidsplan vil blive fastslået senere.
       …
       udbuddet forventes at blive struktureret som en aktieudstedelse til aktio-
       nærerne i selskabet og/eller en rettet emission til en strategisk alliance-
       partner.
       en ansøgning forventes at blive indgivet til københavns fondsbørs for
       optagelse af nye aktier i selskabet til offentlig handel.
       udbuddet sker i henhold til dansk ret. udbudsmaterialet som skal offent-
       liggøres i forbindelse med udbuddet (udbudsmaterialet) vil blive opsat i
       overensstemmelse med de standarder og krav, der findes i henhold til
       dansk ret, herunder regler udstedt af københavns fondsbørs.
                                      - 5 -
konkret vil nordea securities kræve, at de udfører følgende:
1. gennemgår alle relevante juridiske forhold vedrørende selskabet,
    heri inkluderende udførelsen af et kort notat, der beskriver procedu-
    ren for og resultatet af en sådan gennemgang i overensstemmelse
    med bilag a;
2. for alle porteføljeselskaber, oplistet i bilag ... gennemføres de samme
    opgaver, som nævnt i pkt. 1 ovenfor;
3. sikrer, at et brev fra direktionen fra selskabet, dateret samme dag som
    deres juridiske redegørelse og vedhæftet samme, bekræfter, at:
         a. bilag ... er en komplet oplistning af alle porteføljeselskaber,
             heri inkluderende juridiske personer med relationer til forhen-
             værende eller nuværende porteføljeselskaber;
         b. bilag ... er en komplet oplistning af alle datterselskaber og as-
             socierede selskaber til selskabet, udover de porteføljeselska-
             ber, som er oplistet i bilag ...;
         c. selskaberne, oplistet i bilag ... er kun ledende selskaber, som
             ikke yder lån eller investerer i andre selskaber, og som ikke
             har andre betydende forpligtelser end ledelse og ansættelses-
             kontrakter og lejekontrakter vedrørende fast ejendom;
4. for alle selskaber, nævnt i bilag ... udarbejdes en summarisk due dili-
    gence rapport, som dækker de områder, der er beskrevet i bilag ...
    vægten i disse rapporteringer skal være på begivenheder, indtruffet
    siden den oprindelige børsnotering, og dække alle betydende kontrak-
    ter, aftaler, immaterielle rettigheder, forpligtelser etc.;
5. bistår selskabet i forbindelse med koncipering af de juridiske afsnit i
    udbudsmaterialet;
6. gennemgår garantierklæringen og andre aftaler, hvis sådanne, som
    skal indgås imellem selskabet og nordea securities og afgive en
    standard juridisk vurdering i forbindelse med underskriften af garan-
    tierklæringen. et udkast til juridisk vurdering er vedhæftet i bilag ...,
    og
7. deltager i verifikationsprocesssen af udbudsmaterialet.
nordea securities forventer, at de præsenterer første udkast til notat og
juridisk vurdering 12. marts 2002 og deres endelige notat og juridiske
vurdering ikke senere end 10. april 2002.
bech-bruun dragsted vil rapportere til både 2m invests direktion og
nordea securities, og de skal informere begge parter om alle betydende
forhold, som konstateres igennem udførelsen af deres arbejde. ...
                                            - 6 -
       deres honorarer og udgifter i relation til dette arbejde er et forhold ude-
       lukkende mellem selskabet og dem. de skal lave en aftale i relation til
       dette forhold direkte med selskabet. desuagtet beder nordea securities
       dem venligst om at udarbejde et skøn over størrelsen af deres honorar
       og omkostninger ...”
det hedder i det i brevet anførte bilag a (i dansk oversættelse) bl.a.:
                   ”notat vedrørende juridiske forhold i 2m invest a/s
       i forbindelse med deres gennemgang af alle betydende juridiske forhold
       i 2m invest a/s beder vi dem venligst tilstille os et kort notat, som ind-
       ledningsvis beskriver omfanget og arten af deres arbejde.
       i tilknytning hertil beder vi dem bekræfte, at følgende dokumenter og
       forhold er blevet gennemgået, uden at de har bemærket nogle usædvan-
       lige forhold eller vilkår. hvis usædvanlige forhold eller vilkår med poten-
       tiel betydende indflydelse på værdien af selskabet eller dets datterselska-
       ber, associerede selskaber eller porteføljeselskaber konstateres, beder vi
       dem beskrive disse og lave en vurdering af disse forhold og vilkår.
       ...
       i relation til alle dokumenter bedes de angive de principper for vurdering
       de har anvendt.”
af et bestyrelsesmødereferat fra den 21. februar 2002 fremgår, at der var en forvent-
ning om et underskud i selskabet på 136 mio. kr. for 2001, og et overskud for 2002
på 100 mio. kr. bankkonsortiet havde tilkendegivet over for selskabet, at konsortiet
var villig til at konvertere tilgodehavender for 150 mio. kr. til aktiekapital, og at man
ville indgå en 5-årig stand still-aftale for så vidt angår den øvrige del af gælden på
nærmere fastsatte vilkår, herunder at selskabet inden den 12. marts 2002 kunne få
tegningstilsagn i relation til emissionen for investorer, der repræsenterede 130 mio.
kr.
ifølge et bestyrelsesmødereferat fra den 5. marts 2002 havde bankkonsortiet accepte-
ret at mellemfinansiere 42 mio. kr. med henvisning til selskabets likviditetsbehov og
erklæret sig villig til at konvertere tilgodehavender for 187 mio. kr. under den tidlige-
re angivne forudsætning om tegningstilsagn fra investorer.
den 18. marts 2002 udarbejdede johan schlüter, michael mathiesen og lars kolind
en restruktureringsplan for selskabet, der blev offentliggjort i en fondsbørsmeddelel-
se den 20. marts 2002. det hedder heri bl.a. at:
                                          - 7 -
      ”… bestyrelsen i samarbejde med lars kolind (har) udarbejdet en plan
      for en gennemgribende tilpasning af 2m invest til selskabets aktuelle
      økonomiske situation.
      restruktureringen af 2m invest har til formål at reducere selskabets for-
      retningsmæssige og finansielle risiko, samtidig med at selskabets fremti-
      dige indtjeningsmuligheder opretholdes. …”
den 26. marts holdt selskabet møde med bankkonsortiet, hvorunder man oplyste, at
der nu forelå tegningstilsagn i henhold til emissionen fra investorer, der repræsente-
rede 93,5 mio. kr. den 27. marts 2002 underskrev selskabet og bankkonsortiet en be-
tinget gældsafviklingsaftale (stand still-aftale). det hedder heri bl.a.:
      ”idet bankkonsortiet og 2m er enige om, at det vil være af afgørende be-
      tydning for den kommende aktieemission på ca. ddk 130 mio., der for-
      ventes gennemført i maj 2002 i 2m, at der er skabt sikkerhed for, at 2m
      afvikler sit bankarrangement med bankkonsortiet i overensstemmelse
      med en i fællesskab fastlagt plan, som giver aktionærerne i 2m sikkerhed
      for, at det fulde aktieemissionsprovenu ikke anvendes til nedbringelse af
      eksisterende bankgæld er d.d. indgået følgende betingede aftale mellem
      parterne. aftalen er betinget af, at 2m i maj 2002 gennem den ovennævn-
      te aktieemission får tilført ca. dkk 130 mio.
      1.
      1.1
      bankkonsortiet forpligter sig til overfor 2m ikke at ville gøre udlæg, fo-
      retage modregning eller udøve tilbageholdsret i eller på nogen anden må-
      de direkte eller indirekte hindre, at 2m får udbetalt og frigivet det prove-
      nu, som indkommer i forbindelse med gennemførelsen af den planlagte
      fortegningsemission i 2m, som forventes gennemført inden udgangen af
      maj måned 2002.
      1.2
      bankkonsortiet har dog forlods ret til en del af provenuet fra fortegnings-
      emissionen til indfrielse af 2ms gæld ... stiftet efter 1. januar 2002, til
      bankkonsortiet, hvilken gæld forventes at ville andrage kr. 40 mio.
      ...
      3.1
      bankkonsortiet erklærer uigenkaldeligt over for 2m, at bankkonsortiet
      ikke på baggrund af gæld, der bestod på tidspunktet for fortegningsemis-
      sionens gennemførelse med fradrag af de i pkt. 1.2 anførte beløb, kan på-
      begynde individuel eller universal kreditorforfølgning overfor 2m før
      den 1. januar 2004 (”stand-still perioden”) ...”
som følge af aftalen bevilgede konsortiet, at selskabet fik en yderligere trækningsret
på 29 mio. kr. mod at stille en række yderligere sikkerheder.
                                           - 8 -
den 22. april 2002 blev der afholdt ordinær generalforsamling i 2m invest a/s, hvor
johan schlüter fratrådte som formand for selskabet men forblev som næstformand.
samtidig indtrådte lars kolind som ny bestyrelsesformand. af selskabets regnskaber
for 2001 fremgår bl.a., at selskabets resultat efter skat var negativt med godt 437
mio. kr., at værdien af kapitalandele androg knap 402 mio. kr., og at egenkapitalen
androg 321 mio. kr. af to bestyrelsesmødereferater fra samme dag fremgår, at der
var indledt forhandlinger med en person ved navn roderick thomson, der repræsen-
terede selskabet eplanet. den 8. maj 2002 holdt selskabet et møde med nordea secu-
rities, der tilkendegav betænkeligheder ved at påtegne emissionsprospektet. den 10.
maj 2002 sendte lars kolind et brev til bankkonsortiet, hvori han nærmere beskrev
de alvorlige vanskeligheder som 2m invest a/s var kommet i. det hedder i brevet
bl.a.:
    ”jeg vil sammenfatte 2m invest a/s situation således:
    a.   2m har i maj måned et akut likviditetsbehov på 7,5 mkr, hvoraf ca. 3
         mkr må tilføres mandag den 13. maj ...
     b. udarbejdelsen af prospektet (due diligence) har afsløret betydelige
         svagheder i selskabets rapporterings- og styringssystemer idet der er
         fremkommet forpligtelser og andre forhold, som ikke har været ledelsen
         bekendt. ...
    c. nordea securities har ved møde den 8. maj tilkendegivet betænkelighe-
         der ved at påtegne prospektet idet man påpegede, at ikke alle forhold
         endnu var fuldt beskrevet og verificeret. ...
    d. nordea securities har ved møde 8. maj udtrykt bekymring for at de in-
         stitutionelle investorer ikke kunne forventes at afgive de bindende teg-
         ningstilsagn, som bankerne har krævet for at garantere emissionen.
         ...
    f. forhandlingerne med eplanet og roderick thomson (rt) om et samar-
         bejde er konkretiseret til at omfatte to trin:
         • rt’s bidrag til at dække 2m’s kortsigtede likviditetsbehov ved at
             deltage i emissionsgarantien (helt eller delvis) eller ved at tilføre ka-
             pital gennem en rettet emission parallelt med fortegningsemissionen
             eller ved at yde et konvertibelt lån til 2m med henblik på en større
             emission på et senere tidspunkt.
         • etablering af et strategisk samarbejde mellem rt og 2m gennem
             samkøring af eplanets managementselskab og 2m og gennem for-
                                           - 9 -
            øgelse af rt’s ejerandel i 2m efterfulgt af en større emission på
            baggrund af det samkørte selskab. ...”
af et bestyrelsesmødereferat fra den 22. maj 2002 fremgår, at der nu var indgået en
rammeaftale med roderick thomson og selskabet eplanet, hvorefter dette og 2m in-
vest a/s skulle sammenlægges i form af et krydsejerskab. samtidig ville roderick
thomson og eplanet stille en tegningsgaranti på 150 mio. kr. med henblik på den
kommende aktieemission.
ifølge en kvartalsmeddelelse fra den 22. maj 2002 havde selskabet i 1. kvartal 2002
et positivt resultat efter skat på ca. 28 mio. kr. de samlede aktiver var opgjort til 886
mio. kr. og egenkapitalen udgjorde 505 mio. kr. værdien af kapitalandelen blev op-
gjort til ca. 578 mio. kr., idet det dog samtidig blev oplyst, at der var anvendt en ny
regnskabspraksis.
omkring den 24. maj 2002 fratrådte nordea securities som lead manager, og i stedet
tiltrådte enskilda securities som ny leder af aktieemissionen. den 14. juni 2002 op-
nåede selskabet en ny aftale med bankkonsortiet, hvorved man fik yderligere 3 mio.
kr. til finansiering. det understreges i aftalen, at det er sidste gang bankerne vil yde
kredit, hvis en række betingelser ikke opfyldes, herunder at der tillige ydes mellem-
finansiering af roderick thomson. af et bestyrelsesmødereferat fra den 21. juni
fremgår, at roderick thomson havde indikeret, at denne ikke var villig til at accepte-
re de betingelser, som var skitseret i aftalen fra den 14. juni 2002. der afholdes her-
efter daglige bestyrelsesmøder i dagene 23. til 28. juni 2002. den 26. juni 2002 drøf-
tedes en afvikling af selskabet i en kontrolleret form i samarbejde med bankerne. på
et bestyrelsesmøde den 27. juni 2002 oplyste lars kolind, at bankerne havde afvist
hans forslag til en kontrolleret afvikling, og den 28. juni 2002 drøftede man en helt
ny plan kaldet bank invest-modellen. siden den 27. juni 2002 har sagsøgeren, repræ-
senteret ved advokat ole borch, været inddraget i forhandlingerne, og der har været
arbejdet på forskellige rekonstruktionsmodeller. da der ikke kunne opnås enighed
om de nye forslag, blev disse opgivet, og selskabet indgav herefter konkursbegæring,
der blev taget til følge den 18. juli 2002.
sagsøgeren har i anledning af det udførte arbejde sendt 3 faktura til boet. den første
faktura er opgjort til 1.208.703,58 kr. og dækker perioden 1. januar 2002 til den 27.
marts s.å. den anden faktura er opgjort til 1.393.875,47 kr. og dækker perioden 28.
                                          - 10 -
marts 2002 til den 31. august s.å. den tredje faktura er opgjort til 300.000 kr. og
dækker perioden 7. juli 2002 til 30. august s.å. ved skrivelse af 13. november 2002
anmeldte sagsøgeren et samlet krav på i alt 2.902.579,05 kr. som massekrav i hen-
hold til konkurslovens § 94. konkursboet har anerkendt, at det af sagsøgeren ved ad-
vokat ole borch udførte arbejde i henhold til den tredje faktura kan godkendes i
medfør af konkurslovens § 94. den øvrige del af kravet blev på et møde den 29. de-
cember 2004 hos kurator indstillet til afvisning.
forklaringer:
lars kolind har forklaret, at han var hovedaktionær i ventureselskabet growth.dk.,
og at han i 2001 erkendte, at han havde brug for en strategisk samarbejdspartner. i
december 2001 var kursen på aktie i 2m invest a/s faldet drastisk, og han så derfor
et betydeligt vækstpotentiale i disse aktier. han tegnede derfor i december 2001 akti-
er i 2m invest a/s, selv om han var klar over, at selskabet var i økonomiske vanske-
ligheder. michael mathiesen, der var direktør i selskabet, lagde endvidere ikke skjul
på, at selskabet havde brug for vidnets hjælp. frem til midten af januar 2002 fik han
kun sparsomme oplysninger fra selskabets ledelse, da han i denne periode blev be-
tragtet som en modpart i forbindelse med etableringen af et krydsejerskab omkring
selskabet og growth.dk. vidnet var i begyndelsen meget optimistisk, bl.a. fordi ban-
kerne var positive, og fordi kurserne begyndte at stige. fra omkring den 15. januar
2002 blev han dog i højere grad inddraget i selskabets ledelse, og i løbet af den føl-
gende måned blev han klar over, at situationen var mere alvorlig, end han oprindelig
havde troet. likviditeten var katastrofal dårlig i 1. halvår 2002. selskabet havde en
meget høj ”burnrate” (forbrug), og det var ikke muligt at skabe indtægter i form af
”exits” (salg af andele). selskabet og udviklingsselskaberne måtte derfor finansieres
af bankerne, der viste stor velvilje, men var meget negative over for michael mathie-
sen. selskabet var derimod sufficient fra februar 2002 og næsten frem til konkursde-
kretet den 18. juli s.å., idet der var en positiv egenkapital ved ”going concern”. hvis
selskabet derimod ”væltede”, var der en betydelig risiko for at tabe penge.
forhandlingerne med bankkonsortiet blev i det væsentlige ledet af bestyrelsesfor-
mand johan schlüter, michael mathiesen og selskabets revisor, mens vidnet i starten
kun deltog i nogle af møderne. vidnet havde positive forventninger til emissionsmo-
dellen, og da der i marts var skaffet tilsagn fra investorer med tilsammen 93,5 mio.
                                         - 11 -
kr., troede han på, at de resterende midler kunne tilvejebringes. for alle tilfældes
skyld var der dog udarbejdet en plan b, der byggede på et samarbejde med roderick
thomson. på generalforsamlingen den 22. april 2002 var han stadig positiv og anså
kun plan b som en tilbagefaldsmulighed. i maj 2002 tilkendegav nordea securities
pludselig og meget overraskende, at de fratrådte som leder af aktieemissionen. det
var vidnets indtryk, at nordea securities, der havde optrådt som rådgiver for 2m in-
vest a/s, var bange for ”at få snavsede fingre”. herefter blev det i høj grad nødven-
digt at følge plan b, og vidnet deltog i et møde med roderick thomson. det var dog
primært michael mathiesen, der havde kontakt med denne investor. det var dog vid-
nets indtryk, at mulighederne for at redde selskabet reelt var forspildt, da nordea se-
curities ”trak tæppet væk”.
advokat jakob vinther arbejdede primært med de juridiske forudsætninger for aktie-
emissionen (due diligence) i 2002, men han rådgav også selskabet og virkede som
diskussionspartner. selskabet var reelt inde i en rekonstruktionsproces, der dog i det
væsentlige blev styret af selskabets ledelse.
michael mathiesen har forklaret, at han har været direktør i selskabet, og at han ef-
ter den 11. september 2001 erkendte, at selskabets likviditet var meget anstrengt, og
at der opstod behov for ”exits” (frasalg af andele). ledelsen tog initiativ til et møde i
september 2001 med en række af de finansielle kreditorer (bankkonsortiet), da der
også kunne opstå behov for yderligere låntagning. ledelsen foreslog på mødet, at der
blev gennemført en aktieemission, hvilket blev positivt modtaget af bankerne. efter
forhandling blev nordea securities valgt som lead manager. ledelsen følte ikke i 4.
kvartal 2001, at man havde behov for en plan b, idet det fortsat var muligt at realise-
re aktieposter. bankerne fulgte ledelsen tæt, og der blev holdt opfølgningsmøder hver
14. dag. selskabet var således i realiteten bankstyret. i januar/februar 2002 regnede
man fortsat med ”at ride stormen af”, og at emissionen kunne gennemføres. grund-
laget for emissionen blev reelt påbegyndt i midten af januar 2002, hvor vidnet deltog
i et møde med bl.a. repræsentanter for nordea securities, advokat jakob vinther og
selskabets revisor. jakob vinther skulle udarbejde en juridisk redegørelse (due dili-
gence) til brug for aktieemissionen, og han deltog meget aktivt i dette arbejde. vidnet
har været i dialog med jakob vinther, når dette var påkrævet. jakob vinther har også
bistået med andre, mindre væsentlige opgaver. forholdet til nordea securities blev i
løbet af foråret mere anspændt. på et tidspunkt blev vidnet introduceret for roderick
                                          - 12 -
thomson, og under et hemmeligt møde i marts 2002 drøftede de bl.a. mulighederne
for at lade 2m invest a/s fusionere med eplanet, der var et selskab ejet af roderick
thomson. på et efterfølgende møde i london, hvor der også deltog en repræsentant
for nordea securities, stillede roderick thomson krav om, at bankkonsortiet skulle
afskrive en del af sit tilgodehavende som betingelse for hans deltagelse. da bankkon-
sortiet fik kendskab til disse drøftelser, blev forholdet til disse anspændt. på et senere
møde i københavn, hvor også bankerne var til stede, fastholdt roderick thomson
den stillede betingelse og tilkendegav, at han i modsat fald ville afbryde forhandlin-
gerne. kort tid efter meddelte nordea securities, at de opgav at gennemføre aktie-
emissionen, da de havde mistet tilliden til selskabet. emissionsgrundlaget var da næ-
sten færdiggjort. vidnet kontaktede derfor straks enskilda securities, der overtog
emissionen. han forsøgte også at genoplive projektet med roderick thomson, der
dog ikke længere var interesseret. som en sidste mulighed forsøgte ledelsen i samar-
bejde med advokat ole borch at få etableret en ”bank invest-model”, der dog også
måtte skrinlægges, hvorefter selskabet indgav egen konkursbegæring. det er vidnets
opfattelse, at en gennemførelse af emissionen ville have reddet selskabet, og at den
fremtidige drift kunne have været finansieret ved salg af andele i porteføljeselskaber-
ne (exits).
jakob vinther har forklaret, at han tidligere var ansat hos sagsøgeren, og at han da
arbejdede som 2 m invest a/s’s faste advokat. på et tidspunkt blev han kontaktet af
økonomidirektør hans ole larsen fra 2m invest a/s, der bad ham bistå med bl.a. at
udarbejde en redegørelse (due diligence) til brug for en aktieemission, der skulle gen-
nemføres i første halvår af 2002. han overvejede at anmode om forudbetaling på 1
mio. kr., da han anså selskabet for illikvidt, men frafaldt dette, da selskabet var en
god klient, og da han mente, at kravet havde fortrinsret i tilfælde af en konkurs. ar-
bejdet blev indledt på et møde i midten af januar 2002 og blev ledet af nordea secu-
rities. til stede var endvidere ledelsen samt en revisor fra kpmg c. jespersen. vid-
net fik bl.a. til opgave at gennemgå de enkelte porteføljeselskaber og skulle herunder
interwieve selskabernes direktører. han havde i denne periode løbende drøftelser
med hans ole larsen, ligesom han i begyndelsen i en meget kort periode også afrap-
porterede til bestyrelsesformand, advokat johan schlüter. han har gennemgået de
fleste selskaber, bortset fra nogle enkelte, som han i forvejen var advokat for. frem
til den 27. marts 2002 var der tale om en helt almindelig proces, hvor bankerne blot
var på sidelinien. efter denne dato ønskede bankerne i højere grad at deltage i beslut-
                                          - 13 -
ningsprocessen, hvorfor han blev bedt om ”at grave dybere” og foretage mere dyb-
deborende interwievs som betingelse for, at disse fortsat ville yde kredit. han følte,
at der var tale om en væsentlig udvidelse af hans arbejdsopgaver, og han har derfor
efter konkursdekretets afsigelse udarbejdet 2 salærnotater med den 27. marts 2002
som skæringsdato. han deltog ikke på ledelsesplan i selskabet, og ”havde derfor ikke
det fulde billede af, hvad der skete”. han fik således kun oplysninger ”på anden
hånd”. han fik kopi af fondsbørsmeddelelser og bestyrelsesmødereferater. han har
kun deltaget i ét møde med roderick thomson. mødet fandt sted hos danske bank
a/s i maj 2002, hvor man bl.a. diskuterede, om roderick thomson ville overtage ga-
rantien for aktieemissionen. der forelå på dette tidspunkt kun et udkast til en aftale,
og han fik til opgave at undersøge mulighederne for at gøre denne juridisk bindende.
mødet endte dog uden resultat.
den 13. maj 2002 meddelte nordea securities, at man ikke længere kunne påtage sig
ansvaret for aktieemissionen. dette kom som en stor overraskelse. der forelå på dette
tidspunkt en færdig ”due diligence” fra hans side. selskabets ledelse kontaktede
straks enskilda securities, der overtog emissionen, og vidnet har deltaget i en række
møder med den nye samarbejdspartner.
hans arbejde har primært omfattet redegørelsen til brug for emissionen (due diligen-
ce). i forbindelse med bankernes långivning til mellemfinansiering er der ydet sik-
kerhed i en række aktiver. vidnet har udført dette arbejde og er blevet særskilt hono-
reret herfor af bankerne. det er en fejl, når han i faktura nr. 2 har anført, at denne
dækkede perioden frem til 31. august 2002, idet han ophørte med at arbejde for sel-
skabet i midten af juni 2002. da forhandlingerne med roderick thomsen ophørte, og
forhandlingerne om bank invest-modellen blev indledt, overtog advokat ole borch
sagen. dette advokatskifte skyldtes, at selskabet nu var konkurstruet, og at det derfor
var naturligt, at sagen overgik til en kollega i firmaets rekonstruktionsafdeling. vid-
net havde primært køb og salg som sit speciale.
han har på intet tidspunkt overvejet en betalingsstandsning, da han følte, at der var
opbakning fra bankkonsortiet til den valgte fremgangsmåde, og da der var store vær-
dier i porteføljeselskaberne, der til enhver tid kunne realiseres.
                                         - 14 -
hans ole larsen har forklaret, at han var økonomidirektør i 2m invest a/s, og at
han den 28. september 2001 deltog i et møde med bankkonsortiet, der havde truet
med at opsige engagementerne. selskabet havde betydelige værdier i porteføljesel-
skaberne, men markedet havde vist en faldende tendens, der gjorde, at ”exits” var
økonomisk uhensigtsmæssigt. selskabet havde som følge heraf likviditetsproblemer.
på mødet blev der derfor opnået enighed om i stedet at søge at skaffe kapital gennem
en aktieemission, ligesom bankerne erklærede sig rede til at skaffe kapital til mellem-
finansiering. vidnet fik til opgave at virke som projektleder i selskabet i forbindelse
med forberedelsen af emissionen. selskabet samarbejdede med nordea securities og
bl.a. advokat jakob vinther, der skulle udarbejde en juridisk redegørelse omkring
grundlaget for emissionen. jakob vinther havde endvidere til opgave at etablere sik-
kerheder for bankkonsortiet for de lån, der blev ydet til mellemfinansiering. han
drøftede løbende og flere gange om ugen emissionen med jakob vinther, men de har
ikke talt om en betalingsstandsning. fra januar 2002 var selskabet i realiteten bank-
styret. der kunne således alene skaffes midler til den løbende drift fra bankerne og
ikke via ”exits”. selskabet havde således alvorlige likviditetsproblemer, selvom der
var en betydelig egenkapital. det kom som en overraskelse, da nordea securities fra-
trådte. de var på dette tidspunkt få dage fra at være færdige med prospektet. kort ef-
ter kom roderick thomson ind i billedet, der skulle stille en garanti for emissionen.
denne plan lykkedes dog ikke.
johan henrik thaulow schlüter har om baggrunden for bankmødet i september
2001 forklaret, at dette skyldtes en tilstramning af selskabets likviditet. det var tale
om et afslappet møde og bankerne var enige i, at der skulle rejses flere penge via en
aktieemission. bankerne mente, at selskabsporteføljen var betydelig, og var derfor
ikke nervøse, selvom kurserne faldt. de opfattede det ikke som et faresignal. ledel-
sen havde ikke en plan b i efteråret 2001 og der var ikke tale om, at man nu udarbej-
dede en kriseplan. der skulle blot tilføres likviditet, og i december 2001 gennemførte
de først en rettet emission for at fremskaffe yderligere kapital.
i første kvartal 2002 begyndte arbejdet omkring den egentlige aktieemissionen. den-
ne blev ledet af nordea securities, og selskabets interesser blev varetaget af direktør
michael mathiesen og økonomidirektør hans ole larsen. da jakob vinther var ad-
vokat for selskabet og var specialist i kapitalfremskaffelse, fik han til opgave at lave
en redegørelse til brug for aktieemissionen. forhandlingerne med bankerne omkring
tilbagebetaling af lån blev varetaget af vidnet samt michael mathiesen, hans ole
                                         - 15 -
larsen og den senere bestyrelsesformand lars kolind. vidnet har ingen erindring
om, at jakob vinther udførte arbejde i relation til drøftelserne med roderick thom-
son. jakob vinther arbejdede primært med grundlaget for selve aktieemissionen. det
er vidnets opfattelse, at det er en definitionssag, om man vil opfatte arbejdet hermed
som et rekonstruktionsarbejde.
anette henriksen har forklaret, at hun er ansat som kontorchef i kreditafdelingen i
danske bank a/s, og at hun deltog i et møde med ledelsen og selskabets bankfor-
bindelser i september 2001. der var ikke tale om et krisemøde, men selskabet mang-
lede likviditet, uagtet dette havde en egenkapital på mere end ½ mia. kr. der blev
opnået enighed om, at selskabet skulle gennemføre en stor aktieemission i 2. kvartal
2002. bankkonsortiet var endvidere parat til at låne 50 mio. kr. med henblik på mel-
lemfinansiering, mod at selskabet søgte at skaffe midler via ”exits” (salg) og en rettet
emission i december 2001. frem til den 27. marts 2002 holdt bankkonsortiet møder
med ca. 3-4 ugers mellemrum med økonomidirektør hans ole larsen, direktør mi-
chael mathiesen og bestyrelsesformand johan schlüter. fra februar deltog også den
senere bestyrelsesformand lars kolind i møderne. advokat jakob vinther deltog ik-
ke i disse møder.
den 27. marts 2002 blev der indgået en gældsafviklingsaftale (stand-still). nordea
securities oplyste, at undersøgelserne omkring emissionen forløb tilfredsstillende.
dette var fortsat tilfældet på et møde i midten af april 2002 ifølge oplysninger fra
lars kolind. det endelig prospekt forventedes at foreligge i midten af maj, men selve
emissionen var dog udskudt til juni 2002. i maj oplyste nordea securities, at man
fortsat manglede oplysninger, og at samarbejdet med 2m invest a/s ikke forløb til-
fredsstillende. lars kolind gav dog en ”håndfæstning ” på, at der ville blive arbejdet
intenst i de følgende dage, og at man kun manglede ca. 10 mio. kr. dette beløb ville
dog kunne skaffes fra venner eller om nødvendigt gennem salg af porteføljeselska-
ber. det kom derfor som en stor overraskelse for bankkonsortiet, da nordea securi-
ties meddelte, at man fratrådte emissionen. enskilda securities indtrådte dog straks
efter som lead manager, hvilket kun ville give en forsinkelse på 10 dage. konsortiet
fik at vide, at selskabet i øvrigt var klar til at underskrive prospektet den 13. maj
2002.
                                          - 16 -
forhandlingerne med roderick thomson blev indledt i april 2002. der har været for-
skellige modeller for hans involvering. jakob vinther var til stede på et møde i ban-
ken i maj 2002, hvor man drøftede en garantistillelse fra roderick thomson. mødet
varede måske 3 timer.
advokatfirmaet bech bruun har sørget for sikkerhedsstillelseskonstruktioner i for-
hold til de lån, der er ydet til mellemfinansiering, og sagsøgeren er blevet særskilt
honoreret herfor af bankerne. hun har ikke nærmere kendskab til jakob vinthers ar-
bejde i relation til aktieemissionen, ligesom hun ikke har nærmere kendskab til hans
øvrige opgaver. banken opfattede ikke arbejdet med aktieemissionen som et rekon-
struktionsarbejde. først fra juni 2002 blev der i forbindelse med bank invest-
modellen udført rekonstruktionsarbejde.
hans jørgen borgen har forklaret, at han er statsautoriseret revisor hos kpmg c.
jespersen, der fungerede som selskabets revisor. selskabets økonomiske forhold var
blevet tilspidset i løbet af efteråret 2001, hvor det var blevet vanskeligere at tilveje-
bringe likviditet ved salg af porteføljeselskaber til en rimelig pris. selskabet havde
dog fortsat betydelige reserver. i december 2001 blev der tilført kapital i forbindelse
med en rettet emission, men det var fortsat nødvendigt med kapital i form af ”exits”,
og ved en større emission, der var planlagt til 2002. med henblik på denne emission
deltog han i et møde den 15. januar 2002 med nordea securities, selskabets ledelse
og advokat jakob vinther. vidnet fik til opgave at udarbejde en økonomisk due dili-
gence parallelt med det af advokat jakob vinther udførte arbejde. han opfattede det-
te arbejde som et naturligt led i den almindelige rådgivning af selskabet. han an-
meldte dog efterfølgende sit honorarkrav som § 94-krav i boet, men frafaldt denne
status efter drøftelse med sine kollegaer.
erik malberg har forklaret, at der i boet er aktiver for måske 25 mio. kr. og anmeldt
gæld på ca. 600 mio. kr. der forventes derfor kun en beskeden dividende til § 97-
krav. selskabets kreditormasse består hovedsagelig af bankgæld, mens anden gæld
måske andrager ca. 20 mio. kr.
jens lauritzen har forklaret, at han var chef for corporate finance-afdelingen i
nordea securities, der ikke længere eksisterer. selskabet var et datterselskab af nor-
dea a/s. selskabet begyndte arbejdet med at udarbejde et prospekt omkring årsskif-
                                           - 17 -
tet 2001/02. på dette tidspunkt var selskabets likviditet meget anstrengt, og en emis-
sion var påkrævet, da det reelt ikke var muligt at sælge porteføljeselskaberne. til
brug for prospektet skulle der laves en redegørelse (due diligence), og der blev derfor
lavet et instruktionsbrev i februar 2002, der beskrev opgaverne. redegørelsen skulle
udarbejdes af advokatfirmaet bech-bruun ved advokat jakob vinther. der skulle la-
ves en tilsvarende økonomisk redegørelse af selskabets revisor. sagsøgerens opgave
var at foretage en juridisk gennemgang for derigennem at sikre, at oplysningerne i
prospektet var korrekte. selskabets likviditetsmæssige forhold var meget anstrengt i
januar 2002, og en emission var livsnødvendig for selskabet, da det var åbenbart, at
selskabet var illikvidt. vidnet har deltaget i alle bankmøder, og nordea securities op-
trådte som selskabets og aktionærernes rådgiver. det var helt afgørende for ham, at
provenuet ved aktieemissionen ikke tilfaldt bankerne. der blev derfor indgået en sær-
lig aftale (stand-still) i marts 2002, hvori det var bestemt, at bankerne kun skulle ha-
ve en mindre del af provenuet, mens resten skulle bruges til at styrke selskabets drift.
de valgte at fratræde den 13. maj 2002, fordi de skulle afgive en erklæring om, at de
havde fået korrekte og alle oplysninger. da de manglede oplysninger og havde et an-
strengt forhold til ledelsen, var de ikke sikre på, at der forelå et retvisende prospekt.
de var næsten færdige med dette, da de udtrådte.
john løgager weibull har forklaret, at han er vicedirektør og chef for kreditafde-
lingen i amagerbanken a/s. han fik kendskab til de økonomiske problemer hos 2m
invest a/s i efteråret 2001. i den anledning blev der afholdt et møde, hvorunder der
blev truffet beslutning om at lave en aktieemission i 2002. han deltog ikke i mødet i
september 2001, men i alle de følgende bankmøder. nordea securities skulle lede ar-
bejdet med aktieemissionen i foråret 2002. det var selskabets ledelse og ikke ban-
kerne, der havde taget initiativ til emissionen. projektet blev dog fulgt tæt af banker-
ne, og vidnet havde tillid til projektet frem til den 13. maj 2002.
procedurer:
sagsøgeren har gjort gældende, at advokatarbejdet er udført med henblik på at opnå
en samlet ordning for 2m invest a/s og har karakter af et rekonstruktionsarbejde, der
er omfattet af konkurslovens § 94. arbejdet er udført i en periode, hvor selskabet var
illikvidt og dermed insolvent, og dette var erkendt af både selskabet og de væsentlig-
                                         - 18 -
ste kreditorer. selskabet havde alene mulighed for at tilføre kapital ved en aktieemis-
sion, idet salg af porteføljeselskaber var umulig på grund af faldende kurser, ligesom
der ikke kunne tilvejebringes nye lån fra bankerne. aktieemissionen skete i et samar-
bejde med de væsentligste finansielle kreditorer, og formålet var at tilvejebringe en
samlet ordning med alle kreditorerne.
konkursloves § 94 omfatter tillige kapitalfremskaffelse i form af salg af aktier i en
plan, der på sigt åbner mulighed for fuld betaling af alle kreditorer, uanset at dette
arbejde ikke knytter sig til selve forhandlingerne med kreditorerne, men angår selve
tilvejebringelsen af finansieringen.
der stilles i § 94 ikke krav om, at aktionærerne og de nye investorer skal modtage en
særlig information, men blot at de væsentligste kreditorer er informeret om rekon-
struktionsarbejdet. der har endelig ikke været grundlag for at antage, at bestræbel-
serne har været nyttesløse, idet en gennemførelse af aktieemissionen ville have red-
det selskabet.
sagsøgte har gjort gældende, at det arbejde, som sagsøgeren har udført, har karakter
af almindelige advokatydelser, der er udført forud for fristdagen, hvorfor kravet alene
kan anerkendes som simpelt krav i boet. sagsøgerens arbejde har i hovedsagen be-
stået i at udarbejde en juridisk redegørelse omkring 2m invest a/s og dets porteføl-
jeselskaber til brug for en aktieemission, der aldrig blev gennemført. formålet har
udelukkende været at skaffe likviditet til gavn for selskabet og aktionærerne og har
således ikke karakter af en rekonstruktion eller en samlet gældsordning med kredito-
rerne. aktieemissionen skulle således ske uden nedskrivning af den eksisterende ak-
tiekapital. der er således ikke grundlag for at henføre kravet under konkurslovens §
94.
arbejde, der har karakter af en due diligence, må endvidere sidestilles med en under-
søgelse af skyldnerens økonomiske forhold med henblik på at vurdere, om der er mu-
lighed for en rekonstruktion. arbejde af denne karakter falder efter praksis uden for §
94.
sagsøgte har subsidiært gjort gældende, at arbejdet med aktieemissionen ikke ligger i
tilstrækkelig tidsmæssig forbindelse med konkursen, ligesom aktionærerne og de nye
                                          - 19 -
investorer ikke har modtaget tilstrækkelig information om aktieemissionens formål
og konsekvenser.
sagsøgte har mere subsidiært gjort gældende, at en gennemførsel af emissionen ikke
ville have sikret, at selskabet overlevede, og at det udførte arbejde således var nytte-
løst, hvilket sagsøgeren burde have indset.
skifteretten skal udtale:
skifteretten lægger til grund, at selskabet i 1. halvår 2002 havde betydelige likvidi-
tetsproblemer, og at det stod klart for ledelsen, at det var påkrævet, at der blev tilført
kapital, hvis selskabet og dets porteføljeselskaber fortsat skulle forblive i drift. sel-
skabets ledelse forsøgte at løse disse problemer ved i samarbejde med nordea secu-
rities som ”lead manager” og en række banker at gennemføre en aktieemission i for-
året 2002, og - da dette mislykkedes i maj 2002 - at gennemføre emissionen i samar-
bejde med enskilda securities som ”lead manager” og bl.a. roderick thomson, ind-
til projektet måtte opgives i juni 2002.
efter bevisførelsen, og herunder navnlig nordea securities skrivelse af 19. februar
2002 sammenholdt med de afgivne forklaringer, lægger skifteretten dernæst til
grund, at det af advokat jakob vinther udførte arbejde i det væsentlige havde karak-
ter af en detaljeret redegørelse (due diligence) omkring det konkursramte selskab og
dets porteføljeselskaber til brug for nordea securities, at dette arbejde isoleret set ik-
ke havde karakter af en samlet løsning af selskabets finansielle problemer, og at om-
fanget og karakteren af det af advokat jakob vinther i øvrigt udførte arbejde er udo-
kumenteret og af mindre væsentlig betydning for sagen.
uanset at advokat jakob vinther har udført et betydelig arbejde i forbindelse med ak-
tieemissionen, finder skifteretten - når henses til, at denne due diligence alene havde
til formål at belyse selskabets forhold til brug for nordea securities muligheder for at
gennemføre en aktieemission, at dette arbejde alene havde karakter af en ren kapital-
fremskaffelse, og at der ikke herved blev arbejdet på en samlet ordning med selska-
bets kreditorer - at dette arbejde ikke har haft karakter af eller kan sidestilles med en
egentlig rekonstruktion eller anden tilsvarende ordning.
                                           - 20 -
herefter, og da de egentlige forhandlinger med hovedkreditorerne, herunder omkring
etableringen af gældsafviklingsaftalen den 27. marts 2002, har været ført af selska-
bets ledelse, finder skifteretten, at sagsøgerens krav ikke kan henføres under § 94.
                                    thi kendes for ret:
sagsøgte, 2m invest a/s under konkurs ved kurator, advokat erik malberg, frifindes.
sagsøgeren, advokatfirmaet bech bruun, betaler inden 14 dage fra dato sagens om-
kostninger med 110.000 kr.
finn øst andersson                                                         kjelde mors
                                   torben kuld hansen
                                           (sign.)
                                        ___ ___ ___
                            udskriftens rigtighed bekræftes
                            p.j.v. sø- og handelsretten, den