text:
                             højesterets dom
                         afsagt mandag den 30. august 2010
sag 320/2009
(1. afdeling)
rigsadvokaten
mod
danske busvognmænd
og
t2
og
t3
(advokat knud meden, beskikket for alle)
i tidligere instanser er afsagt dom af københavns byret den 1. april 2009 og af østre lands-
rets 10. afdeling den 3. september 2009.
i pådømmelsen har deltaget fem dommere: peter blok, børge dahl, marianne højgaard
pedersen, poul dahl jensen og hanne schmidt.
påstande
dommen er anket af anklagemyndigheden med påstand om skærpelse, således at danske
busvognmænd idømmes en bøde på ikke under 1 mio. kr., og t2 og t3 idømmes bøder på
henholdsvis 75.000 kr. og 65.000 kr., subsidiært henholdsvis 35.000 kr. og 30.000 kr.
danske busvognmænd, t2 og t3 har påstået formildelse, subsidiært stadfæstelse.
anbringender
anklagemyndigheden har anført, at overtrædelsen hører til blandt de groveste overtrædelser
af konkurrenceloven, da der er tale om et landsdækkende prissamarbejde mellem konkurre-
rende virksomheder, og da danske busvognmænd organiserer 90 % af alle vognmænd, der
                                                - 2 -
kører turist- og bestillingsbuskørsel. den potentielle skadevirkning af overtrædelsen er derfor
stor, og det er ikke er afgørende, om skadevirkningen konkret er dokumenteret. der foreligger
derfor en alvorlig overtrædelse af konkurrencelovens § 6. der foreligger ikke formildende
omstændigheder, der kan tillægges væsentlig betydning ved udmålingen af bøden.
t2 og t3 er skyldige i forsætlige overtrædelser af konkurrenceloven. t2 har som direktør i
danske busvognmænd et særligt ansvar for overholdelse af loven, og t3 har haft en overord-
net og selvstændig stilling og været særdeles aktiv i forbindelse med udsendelse af nyheds-
breve mv. heller ikke i forhold til disse tiltalte foreligger der formildende omstændigheder.
bøderne bør fastsættes med udgangspunkt i de tiltaltes lønindkomst svarende til en måneds
bruttoløn eller i hvert fald en måneds nettoløn, hvorved bøderne bliver følelige og proportio-
nale. indtægtsbestemte bøder vil lette bødefastsættelsen.
danske busvognmænd, t2 og t3 har anført, at hensigten med det udsendte materiale ikke var
at påvirke konkurrencen, men tværtimod at påvise, at branchen på grund af den hårde konkur-
rence ikke kunne påvirkes prismæssigt, og at man derfor havde behov for et politisk initiativ
til afhjælpning af de problemer, der var opstået vedrørende sovebusserne. de udsendte ny-
hedsbreve mv. har da heller ikke påvirket konkurrencen. der er tale om en mindre alvorlig
overtrædelse af konkurrenceloven, og varigheden af overtrædelsen var ganske kort. det er
alene foreningens omsætning, der skal indgå ved udmålingen af bøden, og ikke tillige med-
lemmernes. det taler også for nedsættelse af bøderne, at konkurrencestyrelsen anmeldte sa-
gen til politiet uden at have givet dem lejlighed til at udtale sig.
hvad særligt angår bøderne til t2 og t3, er der ikke støtte i forarbejderne til konkurrencelo-
ven for en fastsættelse ud fra lønmæssige forhold. bøderne bør nedsættes under hensyn til den
tid, sagen har verseret.
lovforarbejder
i forslaget til lov nr. 426 af 6. juni 2002 om ændring af konkurrenceloven (offentligretlige
konkurrencebegrænsninger, bøder mv.) hedder det i bemærkningerne vedrørende § 23, stk. 3,
bl.a. (folketingstidende 2001/02, 2. samling, l 171, tillæg a, side 4452 f):
                                          - 3 -
”ved den seneste ændring af konkurrenceloven, jf. lov nr. 416 af 31. maj 2000, blev
principperne for bødeudmåling, men ikke bødeniveauet, tilnærmet europa-kommissio-
nens principper for beregning af bøder. ved udmålingen af en bøde efter den gældende
lov skal der tages udgangspunkt i overtrædelsens grovhed og varighed. dette udgangs-
punkt fastholdes med forslaget. det svarer også til de principper, som kommissionen
anvender, jf. kommissionens meddelelse om beregning af bøder (ef-tidende 1998, nr.
c 9, s. 3).
efter forslagets 2. pkt. skal der ved fastsættelsen af bødens størrelse udover de alminde-
lige regler i straffelovens kapitel 10 tages hensyn til den juridiske persons omsætning
det seneste år forud for domsafsigelsen eller udstedelsen af et bødeforlæg. ved fastlæg-
gelsen af omsætningen tages der udgangspunkt i reglerne i bekendtgørelse nr. 895 af 21.
september 2000 om beregning af omsætning i konkurrenceloven, idet det dog ikke er
koncernomsætningen, men alene omsætningen i den virksomhed, der har begået over-
trædelsen, der skal tages hensyn til.
der er således tre faktorer, der primært skal tages udgangspunkt i ved fastsættelsen af en
bøde for en overtrædelse af konkurrenceloven, nemlig overtrædelsens grovhed og va-
righed samt den juridiske persons omsætning. en overtrædelses grovhed og varighed
skal vurderes efter de samme principper, som det er tilfældet efter den gældende lov,
hvilket også svarer til kommissionens praksis. det betyder, at der ved vurderingen af en
overtrædelses grovhed kan sondres mellem en mindre alvorlig overtrædelse, en alvorlig
overtrædelse og en meget alvorlig overtrædelse.
på baggrund af overtrædelsens grovhed kan der fastsættes et grundbeløb, som skal være
føleligt for de involverede virksomheder og samtidig forebygge overtrædelser af kon-
kurrenceloven.
en overtrædelse af konkurrenceloven vil som udgangspunkt omfatte det danske marked
eller en del heraf. af hensyn hertil bør grundbeløbet for en overtrædelse af konkurren-
celoven ligge på et lavere niveau end for en overtrædelse af eu-konkurrencereglerne.
en vis tilnærmelse til eu-konkurrencereglerne forudsætter, at grundbeløbet for en min-
dre alvorlig overtrædelse af konkurrenceloven bør ligge i størrelsesorden fra 10.000 kr.
til 400.000 kr. er der tale om en alvorlig overtrædelse, kan grundbeløbet udgøre fra
400.000 kr. til 15 mio. kr. og for en meget alvorlig overtrædelse fra 15 mio. kr. og der-
over.
hvad angår varigheden af en overtrædelse, kan der, som også anført i erhvervsudval-
gets betænkning af 18. maj 2000 (ft 1999-2000, tillæg b, s. 1297, h. sp.), og i overens-
stemmelse med eu-konkurrenceretten, sondres mellem en overtrædelse af kortere va-
righed (mindre end 1 år), af mellemlang varighed (1-5 år) og af lang varighed (over 5
år).
varigheden af en virksomheds overtrædelse af konkurrenceloven bør have indflydelse
på bødeniveauet. for en overtrædelse af lang varighed vil det f.eks. betyde, at der for
hvert år en overtrædelse har fundet sted, kan ske en forhøjelse med op til 10 pct. af det
beløb, der fastlægges for overtrædelsens grovhed.
som nævnt skal der ved fastsættelse af bødens størrelse også tages hensyn til den juridi-
ske persons omsætning. det er omsætningen fra samtlige de varer og tjenesteydelser,
                                               - 4 -
      som virksomheden producerer eller distribuerer, der skal tages hensyn til, og således
      ikke kun omsætningen fra de varer m.v., der indgår i det relevante marked, som over-
      trædelsen har relation til.
      den bøde, som er fremkommet ved en vurdering af overtrædelsens grovhed og varig-
      hed, vil derfor hvor det skønnes nødvendigt kunne reguleres i opadgående eller nedad-
      gående retning afhængig af virksomhedens omsætning. det betyder, at de ovennævnte
      grundbeløb er vejledende. i visse tilfælde kan en lille virksomhed således få reduceret
      grundbeløbet for en overtrædelse, mens det i andre situationer kan betyde en forhøjelse
      af grundbeløbet for en stor virksomhed. en graduering af grundbeløbet bør altid over-
      ordnet set afspejle den sigtedes eller tiltaltes faktiske rolle i f.eks. et kartel og dermed
      muligheden for at påføre andre virksomheder eller forbrugere økonomisk skade ved
      overtrædelsen.
      de ovenfor angivne bemærkninger om bødeniveau har karakter af et udgangspunkt for
      strafudmålingen, som kan fraviges af domstolene i opad- eller nedadgående retning,
      hvis der i konkrete sager foreligger skærpende eller formildende omstændigheder.”
i den nævnte betænkning fra folketingets erhvervsudvalg af 18. maj 2000 over forslaget til
lov nr. 416 af 31. maj 2000 om ændring af konkurrenceloven (fusionskontrol, konkurrence-
rådets sammensætning, decentralisering mv.) hedder det bl.a. (folketingstidende 1999/2000,
l 242, tillæg b, side 1297):
      ”i de situationer, hvor der idømmes en bøde, vil det i strafudmålingen indgå, om der er
      tale om en mindre overtrædelse, en alvorlig overtrædelse eller en meget alvorlig over-
      trædelse.
      en mindre alvorlig overtrædelse kan være en konkurrencebegrænsende vertikal aftale
      med en beskeden virkning på det relevante marked. eksempelvis en bestemmelse i en
      eneforhandlingsaftale, der forbyder eneforhandleren at levere til kunder uden for områ-
      det, og som aldrig har været håndhævet. et andet eksempel kan være en eksklusiv
      købsforpligtelse for en forhandler, og som løber i mere end 5 år.
      en alvorlig overtrædelse kan f.eks. bestå i en vertikal aftale vedrørende fastsættelse af
      bindende mindstepriser ved videresalg. et andet eksempel kan være en horisontal kon-
      kurrencebegrænsende aftale, hvor to producenter f.eks. i fællesskab har udviklet et pro-
      dukt og i forbindelse hermed aftaler at afstå fra at konkurrere med hinanden ved salget
      af produktet. endelig kan et misbrug af dominerende stilling være en alvorlig overtræ-
      delse.
      som eksempel på de meget alvorlige overtrædelser kan nævnes pris- eller markedsop-
      delingskarteller, som omfatter de væsentligste aktører på markedet. det kan også være
      tilfælde, hvor en virksomhed med en monopolstilling forsøger at fastholde denne ved en
      flerhed af misbrug”.
                                                - 5 -
højesterets begrundelse og resultat
foreningen
en opfordring fra en brancheforening til medlemmerne, der har til formål eller til følge at be-
grænse priskonkurrencen mellem disse, må i almindelighed anses for en alvorlig overtrædelse
af konkurrenceloven i den forstand, hvori dette udtryk er anvendt i forarbejderne til 2002-lo-
ven om ændring af konkurrenceloven. efter disse forarbejder er udgangspunktet herefter en
bøde i intervallet 400.000 kr. til 15 mio. kr.
ved vurderingen af danske busvognmænds opfordring i efteråret 2005 til medlemmerne om
at beregne sig et særligt oliepristillæg på 4 % ved udførelse af turist- og bestillingskørsel må
der lægges vægt på, at medlemmerne samlet havde en betydelig omsætning og en meget stor
markedsandel. på den anden side må det tages i betragtning, at overtrædelsen havde en be-
grænset varighed, og at opfordringen blev fremsat på et tidspunkt, hvor konkurrencen i bran-
chen var så hård, at det på forhånd måtte forventes, at opfordringen kun ville få en beskeden
virkning.
efter en samlet vurdering finder højesteret herefter, at bøden bør forhøjes til 500.000 kr.
ledelsen
i en sag om et selskabs eller en forenings overtrædelse af konkurrenceloven må den bøde, der
pålægges selskabet eller foreningen, i almindelighed anses for den primære strafsanktionering
i anledning af overtrædelsen.
ved fastsættelsen af bøderne for t2 og t3 må der i overensstemmelse med almindelige bøde-
udmålingsprincipper navnlig lægges vægt på grovheden af overtrædelsen og deres andel heri.
herefter findes såvel straffen for t2 som straffen for t3 at burde fastsættes til en bøde på
25.000 kr. det bemærkes, at højesteret ikke finder grundlag for at udmåle bøderne med ud-
gangspunkt i de ansattes brutto- eller nettomånedsløn.
forvandlingsstraffen fastsættes til fængsel i 10 dage.
sagsomkostninger
                                            - 6 -
efter omstændighederne, herunder sagens principielle karakter, bør statskassen betale sagens
omkostninger for højesteret.
                                    thi kendes for ret:
danske busvognmænd straffes med en bøde på 500.000 kr.
t2 straffes med en bøde på 25.000 kr.
t3 straffes med en bøde på 25.000 kr.
forvandlingsstraffen for bøderne til t2 og t3 fastsættes til fængsel i 10 dage.
statskassen skal betale sagens omkostninger for højesteret.

source: retspraksis

LICENSE:
Creative Commons Legal Code

CC0 1.0 Universal

type: caselaw

jurisdiction: Denkmark


text:
s000400c - kj
                                    udskrift
                                         af
                      sø- & handelsrettens dombog
                                   ____________
den 27. januar 2004 blev af retten i sagen
s-4-03
jan katkjær
(advokat morten ligaard)
  mod
contship containerlines
a division of cp ships (uk) ltd
(advokat henrik thal jantzen)
afsagt sålydende
                                       d o m:
indledning og påstande
sagens spørgsmål er om contship containerlines, a division of cp ships (uk) ltd
(herefter contship containerlines) er ansvarlig for udlevering af en container med
læskedrike til se group (aust) pty ltd (herefter det australske selskab) i brisbane,
australien, når der i konnossementet, som det australske selskab var i besiddelse af,
som consignee (varemodtager) var anført jan katkjær, c/o det australske selskab.
                                            - 2 -
jan katkjær har nedlagt påstand om at contship containerlines tilpligtes at betale
218.480,80 kr. med tillæg af procesrente fra 5. august 2002.
contship containerlines har nedlagt påstand om frifindelse.
sagens omstændigheder
o. kavli a/s er producent af læskedrikke. selskabet har handlet med det australske
selskab, men samarbejdet ophørte på et tidspunkt hvor det australske selskab havde
oparbejdet en gæld i størrelsesordenen 250.000 kr. til o. kavli. i sommeren 2001
bestilte det australske selskab på ny et parti læskedrik af o. kavli i hvilken forbindel-
se jan katkjær indestod over for o. kavli for betalingen.
i en e-mail af 4. juli 2001 fra jan katkjær til bjarne suhr andersen, o. kavli, hedder
det bl.a.:
       ”jeg henviser til behagelig telefonsamtale dags morgen, hvor vi talte om
       leverancen af fun-læskedrikke til australien for se-group.
       jeg forstår at der i dag er en restance for se-group på ca. dkk 250.000 for
       tidligere leverancer, samt at kavli igen er villig til at yde se-group kredit
       når denne gamle gæld er betalt. jeg forventer at se-group betaler den
       gamle gæld i næste uge, og herefter kan der fortløbende ske leverancer
       med den tidligere gældende kreditgivning.
       for ikke yderligere at forsinke opstarten i australien, og for at komme i
       gang med de aftalte marketingsaktiviteter, der allerede er aftalt med de
       forskellige kæder/detailforretninger, har jeg aftalt med troels hansen at
       jeg vil indestå for betalingen af en container-leverance, med en faktura-
       pris på ca. dkk 215.000, med en betalingstermin på 60 dage efter levering
       ab fabrik. det er aftalt at leverancen afskibes på vanlig vis med doku-
       menter som tidligere, med blot den detalje at konnossementet udstedes
                                          - 3 -
      med mig som consignee, dvs.: jan katkjær c/o se-group (aust) pty.
      ltd.
      jeg skal herved overfor o. kavli a/s bekræfte at jeg indestår for betalin-
      gen af et stk. container-leverance af fun læskedrikke til en værdi af ca.
      dkk 215.000 med en betalingstermin på 60 dage efter levering ab fabrik.
      betaling fra mig vil i påkommende tilfælde ske 8 dage efter påkrav med
      oplysning om at betaling ikke rettidigt er sket fra se-group.
      jeg anmoder om at faktura-kopi samt kopi af de øvrige leverance-
      dokumenter fremsendes mig til orientering.
      troels hansen, der modtager denne mail i kopi, har oplyst at ville sørge
      for at konnossement udstedes som ovenfor beskrevet.”
se group (dk) aps (herefter det danske selskab) er et 100% ejet datterselskab af
det australske selskab. transporten blev bestilt af det danske selskab hos contship
containerlines´ danske datterselskab contship containerlines denmark a/s. trans-
porten blev udført af contship containerlines.
i faktura af 11. juli 2001 fra contship containerlines denmark a/s til det danske
selskab er o. kavli anført som shipper, mens jan katkjær er anført som både consig-
nee og notify.
i konnossement af 11. juli 2001 udstedt af contship containerlines denmark a/s
som agent for contship containerlines hedder det:
      ”...
      shipper/exporter
      o. kavli a/s
      sydholmen 1-3, po box 1943
      dk-2650 hvidovre
      denmark
                                            - 4 -
      consignee
      jan katjaer
      c/o se-group (aust.) pty ltd
      3/24 huntingdon place
      banyo, brisbane queensland 4014
      australia
      notify party
      same as consignee
      place of discharge
      brisbane
      place of delivery
      [ikke udfyldt]
      forwarding agent – references – f.m.c. no
      se group (dk) aps
      a50 21544 1
      …”
den 28. august 2001 ankom godset til brisbane hvor det af contship containerlines
blev udleveret til det australske selskab der var i besiddelse af et originalt konnosse-
ment.
da jan katkjær i september 2001 søgte at få godset udleveret fra det australske sel-
skab, var dette gået i betalingsstandsning hvorfor det ikke lykkedes ham at få godset
                                          - 5 -
udleveret. da købesummen ikke blev betalt af det australske selskab, blev jan kat-
kjær i henhold til sin indeståelse afkrævet beløbet af o. kavli.
det påstævnte beløb er det beløb jan katkjær har måttet betale til o. kavli. parterne
er enige om beløbets størrelse.
forklaringer
jan katkjær har forklaret at han er advokat og har beskæftiget sig med søret i mange
år. han har ikke nogen direkte økonomisk interesse i hverken det australske eller det
danske selskab, men troels hansen, der er direktør i det danske selskab, er en af
hans venner. han har tidligere ført sager for det danske selskab. en af sagerne var i
forbindelse med skade på godset bestående af læskedrik i 4 containere. der var et
akut behov for at få gods til australien idet de ødelagte containere havde medført et
brud på den kontinuerlige levering af den pågældende type læskedrik. på denne bag-
grund, og da der var en gammel gæld til o. kavli, valgte man den løsning at han in-
destod for betalingen.
det er ikke sædvanligt at man som advokat som i det foreliggende tilfælde går ind og
garanterer for betalingen. det var en vennetjeneste at han gjorde det. når de 250.000
kr. af det australske selskabs gamle gæld til o. kavli var blevet betalt, ville o. kavli
give en ny kredit.
han bor i gedser, og da godset skulle til australien, er der anført det australske sel-
skabs adresse som hans c/o-adresse. lederen af det australske selskab, henning jen-
sen der er dansker og har boet mange år i australien, var hans kontaktperson. han
talte jævnligt med henning jensen under godsets transport til australien.
e-mailen af 4. juli 2001 til bjarne suhr andersen er også sendt i kopi til det austral-
ske selskab som dermed vidste at han indestod for betalingen.
han havde efter sin opfattelse en sikkerhedsret over godset da han stod som consig-
nee i konnossementet. han havde en forventning om at det australske selskab ville
betale den gamle gæld inden godset ankom til australien, men for en sikkerheds
                                           - 6 -
skyld, indsattes han som consignee. han har ikke sagt at godset ikke måtte udleveres
til det australske selskab, han mente sig tilstrækkelig sikret ved at være indsat som
consignee.
det var klart underforstået i forhold til det australske selskab at det var hans gods,
men han har ikke givet klar besked om at de ikke måtte modtage det hvis den gamle
gæld ikke var blevet betalt.
rejsetiden for gods til australien med skib er ca. 45-50 dage, og han havde en for-
ventning om at godset ville være derude i begyndelsen af september 2001.
den 12. september 2001 ankom han til brisbane hvor han af henning jensen blev
gjort bekendt med at det australske selskab havde fået godset udleveret. han fik af
bjarne suhr andersen at vide at den gamle gæld endnu ikke var blevet betalt hvorfor
han sagde til henning jensen at der skulle betales.
han havde forventet at få oplysning fra transportøren når godset ankom til brisbane.
han har ikke på noget tidspunkt været i direkte kontakt med contship containerlines.
de kunne have kontaktet ham via enten o. kavli, det australske selskab, det danske
selskab eller have slået ham op i telefonbogen.
da godset kom til brisbane, blev det taget ud af containeren og udleveret til det au-
stralske selskab hvorefter containeren formentlig blev tilbageleveret til transportøren.
det australske selskab trådte i september/oktober 2001 i betalingsstandsning, og i
januar/februar 2002 blev godset solgt på tvangsauktion. han forventede at han havde
en separatiststilling til godset, men godset i containeren var blevet blandet med andet
gods, og bobestyreren var derfor meget afvisende over for ham. han har anmeldt sin
fordring i det australske selskabs bo, men boet blev sluttet uden dækning til andet
end omkostningerne.
der blev sendt et eller to originale konnossementer til det australske selskab hvilket
var nødvendigt at toldmæssige årsager.
han har ikke set regnskaber, budgetter eller overslag over forventet salg vedrørende
det australske selskab.
                                          - 7 -
bjarne suhr andersen har som vidne forklaret at han er logistikchef i o. kavli. det
australske selskab havde retten til fun-læskedrikke som produceres af o. kavli, på
det australske marked. i starten af deres samhandelsforhold forudbetaltes der, men
senere gik man over til betaling på kredit. på et tidspunkt havde det australske sel-
skab oparbejdet en overforfalden gæld, og o. kavli stoppede leveringerne på kredit.
på dette tidspunkt kom jan katkjær ind i billedet. australierne havde mistet nogle
containere med læskedrik under transporten, og de og det danske selskab ville nødig
have afbrydelser i leverancerne. katkjærs betingelse for indeståelse var at han fik
råderet over godset, og det måtte ikke udleveres til andre end ham.
o. kavli rykkede det australske selskab for betaling af fakturabeløbet hvorefter man
fik at vide at der var en betalingsstandsning. o. kavli sendte herefter et påkrav til
katkjær som betalte fakturabeløbet.
konnossementet blev sendt til det danske selskab som videresendte det til det au-
stralske selskab.
han har ingen erindring om kontakt med katkjær under godsets transport til austra-
lien. o. kavli har ikke givet contship containerlines instrukser. han ved ikke om
contship containerlines fik kopi af fakturaen.
den gamle gæld på 250.000 kr. er aldrig blevet betalt af australierne. man har ingen
forventning om dividende, og beløbet er afskrevet i o. kavlis regnskaber.
procedure
jan katkjær har til støtte for sin påstand anført: det er ubestridt at han har lidt et tab.
som en vennetjeneste og for fortsat at kunne agere som advokat for det danske sel-
skab gik han ind på at garantere for betalingen for det gods, men garantien skulle
bortfalde når det australske selskabs gamle gæld til o. kavli var blevet betalt.
                                           - 8 -
han havde en berettiget forventning om at være modtager af godset, men godset blev
udleveret til det australske selskab som ikke betalte. det fremgår klart af konnosse-
mentet at han er modtageren.
der er ikke skabt noget fuldmagtsforhold til det australske selskab, og der er ikke en
kæderække af endossementer. hvis man ikke havde anført c/o, kunne der måske ha-
ve været tvivl, men man har i det foreliggende tilfælde lavet en klar adskillelse mel-
lem jan katkjær og det australske selskab ved at anføre c/o.
det må lægges til grund at det jan katkjær har gjort for at beskytte sin ret, har været
tilstrækkeligt. at anføre sig selv er sikkert, legalt og tilstrækkeligt. det er muligt at
han kunne have gjort mere for at beskytte sin ret bedre, f.eks. ved at sørge for at au-
stralierne ikke fik konnossementet i hænde, men er der gjort tilstrækkeligt, er det
uden betydning om man kunne have gjort mere.
en af funktionerne ved et konnossement er at det er nøglen til lasten hvorved man
har ret til ikke blot at få godset udleveret, men også at videreoverdrage det. hvis
sagsøgte skal have medhold, medfører det at det australske selskab ville have ret til
både at få godset udleveret og videreoverdrage det. det vil føre til helt uholdbare
konsekvenser.
transportøren må kun udlevere godset til den der er i besiddelse af et konnossement
med en i formen lovlig adkomst. at have et originalt konnossement i hånden uden en
i formen lovlig adkomst, er ingen legitimation, når der som her er tale om et ordre-
konnossement uden endossement. hvis der ikke sker udlevering til den rette, er det
transportørens ansvar. hensynet til sikkerheden i omsætningen er større end hensynet
til transportøren der havde kunnet undgå tab ved at henholde sig til konnossementet
og sølovens bestemmelser herom. i brisbane kunne alene jan katkjær få godset ud-
leveret – ikke en person eller selskab der kun er anført som c/o-adresse.
det forhold at købesummen endnu ikke var forfalden på tidspunktet for godsets ud-
levering til australierne, medfører ikke at australierne er materielt berettiget til god-
set. sagsøgte var i ond tro vedrørende rettighederne over godset, idet man vidste fra
fakturaen hvor alene jan katkjær er anført, at denne er rette modtager.
                                           - 9 -
contship containerlines har til støtte for sin påstand gjort gældende at det originale
konnossement er nøglen til udlevering af godset. efter sølovens § 302 kræves for så
vidt angår ordrekonnossementer endossement hvis konnossementet overdrages til en
tredjemand. i det foreliggende tilfælde er der imidlertid ikke sket nogen overdragelse
til tredjemand hvorfor endossement ikke har været nødvendigt. godset blev solgt fra
o. kavli til det australske selskab, og konnossementet er også gået direkte fra o.
kavli til det australske selskab. der er således ikke sket nogen overdragelse, og der
har ikke været nogen tredjemand inde i billedet.
både katkjær og det australske selskab står som consignee i konnossementet. dette
kan ikke give transportøren anledning til at tænke at der burde være sket et endosse-
ment. transportøren har ikke handlet culpøst ved at udlevere til en der står som con-
signee, og som har originalt konnossement i hænde.
c/o står for ”care of”, altså den der skal tage vare på godset. transportøren må med
rette kunne regne med, at det er den der står anført efter c/o, der skal have godset
udleveret.
det er muligt at det havde været uegnet at bruge katkjærs adresse i gedser som mod-
tagers adresse, men katkjær kunne have indsat en speditør e. lign. i australien som
modtager frem for køberen af godset. så havde han sikret sig mod at der opstod den
situation der førte til tabet.
transportøren havde ikke mulighed for at finde ud af hvem jan katkjær er, og hvor
man kommer i kontakt med ham. katkjær kunne have opgivet eksempelvis et mobil-
telefonnummer hvor man kunne komme i kontakt med ham.
det australske selskab var materielt berettiget til godset. der var 60 dages kredit
hvilket vil sige frem til omkring 7. september 2001, og udleveringen af godset fandt
sted forinden. udgangspunktet har været at australierne kunne hente godset og senere
betale ved 60-dages kreditperiodens udløb. selv om katkjær havde stået på havnen i
brisbane da skibet ankom, kunne transportøren have udleveret godset til det austral-
ske selskab fordi kreditperioden ikke var udløbet. såfremt selskabet var gået konkurs
på dette tidspunkt, ville godset tilhøre konkursboet. jan katkjær havde ikke mulighed
for at sælge godset, og han har aldrig haft konnossementet i hænde.
                                          - 10 -
katkjærs sikkerhed er at ligestille med en sikkerhed i løsøre hvor sikringsakten er
rådighedsberøvelse. katkjær skulle således have beholdt konnossementerne og sørget
for at australierne ikke fik dem.
der er en risiko ved den måde han har handlet på. katkjær er nærmest til at bære
denne risiko. katkjær var klar over risikoen, herunder at det australske selskab var
ustabilt økonomisk.
der foreligger ikke fejl fra transportørens side, man har tværtimod handlet på en ri-
melig måde. det kan ikke være forkert at udlevere til den der er angivet som selskab
der skal tage vare på godset.
rettens begrundelse og resultat.
jan katkjær var anført som consignee og notify party i konnossementet der var et
ordrekonnossement efter sølovens § 292, stk. 2, 2. pkt. udlevering af containeren til
andre end jan katkjær var derfor uberettiget, medmindre modtageren foreviste et
konnossement med gyldig overdragelse, jf. sølovens § 302.
anførelsen af c/o i konnossementets consignee-rubrik er alene en angivelse af adres-
se og ikke i sig selv udtryk for et tilhørsforhold eller etablering af et fuldmagtsfor-
hold. der forelå ikke en overdragelse fra jan katkjær til det australske selskab. sel-
skabet var herefter ikke berettiget til at få godset udleveret selv om det var i besiddel-
se af et originalt konnossement.
det forhold at det australske selskab havde 60 dages kredit, og at købesummen for
varepartiet endnu ikke var forfalden på tidspunktet for godsets udlevering, medfører
ikke at det australske selskab var berettiget til at få godset udleveret.
ved udlevering til det australske selskab der ikke var i besiddelse af et konnossement
der var overdraget til selskabet, har contship containerlines tilsidesat forpligtelsen
efter konnossementet til at udlevere godset til jan katkjær, jf. sølovens § 302.
herefter tages jan katkjærs påstand til følge.
                                        - 11 -
                                 thi kendes for ret:
contship containerlines, a division of cp ships (uk) ltd, betaler inden 14 dage til
jan katkjær 218.480,80 kr. med procesrente fra den 5. august 2002.
inden 14 dage efter denne doms afsigelse skal contship containerlines, a division of
cp ships (uk) ltd, betale 25.700 kr. i sagsomkostninger til jan katkjær.
                                    jens feilberg
bent rasmussen                                                     jørn hansen
                                        (sign.)
                                    ___ ___ ___
                         udskriftens rigtighed bekræftes
                         p.j.v. sø- og handelsretten, den