text:
                             højesterets dom
                          afsagt onsdag den 7. februar 2018
sag 116/2017
(1. afdeling)
københavns politi
(advokat henrik nedergaard thomsen)
mod
a m.fl.
(advokat christian dahlager for alle, beskikket)
og
b m.fl.
(advokat bjørn elmquist for alle, beskikket)
i tidligere instanser er afsagt dom af københavns byret den 7. januar 2016 og af østre lands-
rets 14. afdeling den 15. marts 2017.
i pådømmelsen har deltaget syv dommere: thomas rørdam, jon stokholm, vibeke rønne,
jens peter christensen, hanne schmidt, jens kruse mikkelsen og lars apostoli.
påstande
appellanten, københavns politi, har påstået afvisning af sagen, subsidiært stadfæstelse af
byrettens dom. københavns politi har yderligere nedlagt påstand om, at de indstævnte hver
især skal tilbagebetale den udbetalte godtgørelse på 2.519,85 kr. inkl. renter med tillæg af
procesrente af 2.500 kr. fra den 3. juni 2017, subsidiært fra indlevering af ankestævningen.
de indstævnte har påstået stadfæstelse af landsrettens dom.
                                                - 2 -
anbringender
københavns politi har supplerende anført navnlig, at frihedsberøvelsesbegrebet efter dansk
ret skal forstås og afgrænses på samme måde som frihedsberøvelsesbegrebet efter artikel 5 i
den europæiske menneskerettighedskonvention. en vidererækkende beskyttelse end den, der
følger af artikel 5, har således ikke været tilsigtet med reglerne i politiloven. det er derfor af
væsentlig betydning for bedømmelsen af spørgsmålet om frihedsberøvelse, at den euro-
pæiske menneskerettighedsdomstol ved dom af 15. marts 2012 i sagen austin m.fl. mod
storbritannien har fastslået, at politiets magtanvendelse med henblik på at kontrollere folke-
mængder (”crowd control”) ikke har karakter af frihedsberøvelse i henhold til menneskeret-
tighedskonventionens artikel 5, når der er tale om omstændigheder som i den foreliggende
sag. af dommen fremgår således, at politiets begrænsning af folkemængdens bevægelsesfri-
hed ikke udgør en frihedsberøvelse, når indgrebet er nødvendigt for at afværge en reel risiko
for alvorlig personskade eller materiel skade, og indgrebet begrænses til et minimum for at
opnå dette formål, og indgrebet i øvrigt er uundgåeligt som følge af omstændigheder, der er
uden for myndighedernes kontrol. der er derfor ikke tale om en frihedsberøvelse, som kan
indbringes for domstolene i medfør af retsplejelovens kapitel 43 a.
hvis forholdet anses for frihedsberøvelse, må den anvendte fremgangsmåde med omslutning
og grovsortering af deltagerne i opløbet samt ledsagelse af de pågældende ud af den indre by
ved et såkaldt ”optisk følge” anses for lovlig efter politilovens § 9, stk. 3. en yderligere sorte-
ring ville have medført en forlængelse af tilbageholdelsen.
de omsluttede personer, som ikke blev frasorteret – herunder alle de indstævnte – havde til-
sluttet sig den såkaldte gadefest og var derfor en del af opløbet, som var til fare for forstyrrel-
se af den offentlige fred og orden eller til fare for enkeltpersoners eller den offentlige sikker-
hed, jf. politilovens § 9. opløbets deltagere bestod således ikke alene af de aktive uromagere,
som kastede med kanonslag og flasker mv. eller udøvede hærværk på bygninger eller genere-
de politiet og andre med laserlys, men også af de mere passive festdeltagere, som selv havde
valgt at forblive på pladsen sammen med de aktive uromagere. ingen af de indstævnte er til-
fældige forbipasserende, som ikke havde noget med opløbet at gøre. landsrettens antagelse
om, at der burde være sket en sortering med henblik på at begrænse kredsen af omsluttede
personer til dem, der aktivt havde deltaget i angreb på politiet mv., er forkert. en sådan sorte-
ring ville ikke være mulig og er heller ikke nødvendig efter reglerne i politiloven.
                                                 - 3 -
tilbagebetalingskravet skyldes, at politiet efter landsrettens dom har udbetalt erstatning med
tillæg af renter. det skete den 4. maj 2017, og politiet fremsatte samtidig påkrav om tilbage-
betaling.
de indstævnte har supplerende anført navnlig, at der efter dansk ret ikke er tvivl om, at de har
været udsat for frihedsberøvelse. landsretten har med rette lagt til grund, at frihedsberøvelsen
blev iværksat ved indkapslingen af festdeltagere m.fl. på strøget i københavn, og at den først
ophørte ca. 1½ time senere, da der blev åbnet for det optiske følge på nørrebro. den euro-
pæiske menneskerettighedsdomstols praksis om ”crowd control”, herunder austin-dommen,
kan ikke begrunde en indsnævring af frihedsberøvelsesbegrebet efter dansk ret. beskyttelses-
graden i en medlemsstat kan således ikke forringes på grundlag af den europæiske menne-
skerettighedskonvention eller menneskerettighedsdomstolens praksis. i øvrigt angik austin-
dommen en situation, som var helt anderledes end den relativt fredelige gadefest, den forelig-
gende sag drejer sig om. frihedsberøvelsen kan derfor prøves efter retsplejelovens kapitel 43
a.
politiloven giver ikke hjemmel til at frihedsberøve personer, som ikke har givet anledning til
fare for forstyrrelse af den offentlige orden eller fare for enkeltpersoners eller den offentlige
sikkerhed. efter loven forudsætter frihedsberøvelse derfor en individuel vurdering af den på-
gældende person, og det er ikke tilstrækkeligt, at den pågældende har opholdt sig i nærheden
af nogen, som har forvoldt uro og fare, når vedkommende ikke selv har gjort det. allerede
fordi politiet ikke har foretaget den nødvendige individuelle vurdering, er frihedsberøvelsen
ulovlig. der er således ikke sket nogen sortering mellem uromagere og fredelige festdeltagere,
og ingen af de indstævnte tilhørte gruppen af uromagere. de har ikke begået ulovligheder.
politiet har i øvrigt heller ikke godtgjort, at det var umuligt at genoprette ro og orden ved brug
af mindre indgribende midler, eller at det var nødvendigt at opretholde frihedsberøvelsen,
indtil gruppen af festdeltagere m.fl. var ledsaget hele vejen til nørrebro. derfor var frihedsbe-
røvelsen også ulovlig, da den var i strid med proportionalitetsprincippet.
supplerende sagsfremstilling
                                                  - 4 -
der er også for højesteret afspillet videooptagelser af hændelsesforløbet natten mellem den
17. og 18. oktober 2014.
supplerende retsgrundlag mv.
den europæiske menneskerettighedsdomstol afsagde den 15. marts 2012 dom i sagen austin
m.fl. mod storbritannien (nr. 39692/09, 40713/09 og 41008/09). i dommen hedder det bl.a.:
      ”(a) general principles
      52. it is true, as the parties point out, that this is the first time that the court has consid-
      ered the application of article 5 § 1 of the convention in respect of the “kettling” or
      containment of a group of people carried out by the police on public-order grounds. in
      interpreting article 5 § 1 in these circumstances, and in particular in determining
      whether there has been a deprivation of liberty, the court draws guidance from the fol-
      lowing general principles.
      …
      56. as the court has previously stated, the police must be afforded a degree of discre-
      tion in taking operational decisions. such decisions are almost always complicated and
      the police, who have access to information and intelligence not available to the general
      public, will usually be in the best position to make them … police forces in the con-
      tracting states face new challenges, perhaps unforeseen when the convention was
      drafted, and have developed new policing techniques to deal with them, including con-
      tainment or “kettling”. article 5 cannot be interpreted in such a way as to make it im-
      practicable for the police to fulfil their duties of maintaining order and protecting the
      public, provided that they comply with the underlying principle of article 5, which is to
      protect the individual from arbitrariness (see saadi v. the united kingdom [gc], no.
      13229/03, §§ 67-74, echr 2008).
      57. as mentioned above, article 5 § 1 is not concerned with mere restrictions on liberty
      of movement, which are governed by article 2 of protocol no. 4. in order to determine
      whether someone has been “deprived of his liberty” within the meaning of article 5 § 1,
      the starting-point must be his concrete situation and account must be taken of a whole
      range of criteria such as the type, duration, effects and manner of implementation of the
      measure in question. the difference between deprivation of and restriction upon liberty
      is one of degree or intensity, and not of nature or substance …
      …
      59. however, the court is of the view that the requirement to take account of the “type”
      and “manner of implementation” of the measure in question (see engel and others, § 59
      and guzzardi, § 92, both cited above) enables it to have regard to the specific context
      and circumstances surrounding types of restriction other than the paradigm of confine-
      ment in a cell (see, for example, engel and others, cited above, § 59, and amuur, cited
      above, § 43). indeed, the context in which action is taken is an important factor to be
      taken into account, since situations commonly occur in modern society where the public
      may be called upon to endure restrictions on freedom of movement or liberty in the in-
                                           - 5 -
terests of the common good. as the judges in the court of appeal and house of lords
observed, members of the public generally accept that temporary restrictions may be
placed on their freedom of movement in certain contexts, such as travel by public
transport or on the motorway, or attendance at a football match (see paragraphs 35 and
37 above). the court does not consider that such commonly occurring restrictions on
movement, so long as they are rendered unavoidable as a result of circumstances be-
yond the control of the authorities and are necessary to avert a real risk of serious injury
or damage, and are kept to the minimum required for that purpose, can properly be de-
scribed as “deprivations of liberty” within the meaning of article 5 § 1.
60. article 5 enshrines a fundamental human right, namely the protection of the indi-
vidual against arbitrary interference by the state with his or her right to liberty. sub-
paragraphs (a) to (f) of article 5 § 1 contain an exhaustive list of permissible grounds
on which persons may be deprived of their liberty and no deprivation of liberty will be
compatible with article 5 § 1 unless it falls within one of those grounds (see, amongst
many other authorities, al-jedda v. the united kingdom [gc], no. 27021/08, § 99,
echr 2011). it cannot be excluded that the use of containment and crowd-control
techniques could, in particular circumstances, give rise to an unjustified deprivation of
liberty in breach of article 5 § 1. in each case, article 5 § 1 must be interpreted in a
manner which takes into account the specific context in which the techniques are de-
ployed, as well as the responsibilities of the police to fulfil their duties of maintaining
order and protecting the public, as they are required to do under both national and con-
vention law.
(b) application of these principles to the facts of the case
61. the question whether there has been a deprivation of liberty is, therefore, based on
the particular facts of the case. in this connection, the court observes that within the
scheme of the convention it is intended to be subsidiary to the national systems safe-
guarding human rights (see a. and others v. the united kingdom, cited above, § 154).
subsidiarity is at the very basis of the convention, stemming as it does from a joint
reading of articles 1 and 19. the court must be cautious in taking on the role of a first-
instance tribunal of fact, where this is not rendered unavoidable by the circumstances of
a particular case. as a general rule, where domestic proceedings have taken place, it is
not the court’s task to substitute its own assessment of the facts for that of the domestic
courts and it is for the latter to establish the facts on the basis of the evidence before
them. though the court is not bound by the findings of domestic courts and remains
free to make its own appreciation in the light of all the material before it, in normal cir-
cumstances it requires cogent elements to lead it to depart from the findings of fact
reached by the domestic courts …
62. tugendhat j’s judgment at first instance followed a three-week trial, during which
he considered a substantial body of evidence about the events at oxford circus on may
day 2001, including oral testimony and documentary, video and photographic evidence
(see paragraph 16 above). he found, inter alia, that the information available in advance
to the police indicated that the demonstration would attract a “hard core” of 500 to
1,000 violent demonstrators and that there was a real risk of serious injury, even death,
and damage to property if the crowds were not effectively controlled. the police were
expecting a crowd to form at oxford circus at around 4 p.m. and they were taken by
                                          - 6 -
surprise when over 1,500 people gathered there two hours earlier. in the light of the in-
telligence they had received and the behaviour of crowds at earlier demonstrations on
similar themes, the police decided that, if they were to prevent violence and the risk of
injury to persons and damage to property, an absolute cordon had to be imposed at 2
p.m. from 2.20 p.m., when a full cordon was in place, no one in the crowd was free to
leave the area without permission. there was space within the cordon for people to walk
around and there was no crushing, but conditions were uncomfortable, with no shelter,
food, water or toilet facilities. throughout the afternoon and evening, attempts were
made by the police to commence collective release but the violent and uncooperative
behaviour of a significant minority both within the cordon and in the surrounding area
outside led the police repeatedly to suspend dispersal. in consequence, full dispersal
could not be completed until 9.30 p.m. however, the police permitted approximately
400 individuals, who could clearly be identified as not being involved in the demonstra-
tion or who were seriously affected by being confined, to leave (see paragraphs 17-25
above). these findings were not disputed by the parties to the present proceedings and
the court sees no ground to depart from them. the first, second and third applicants
were confined within the police cordon for approximately seven hours and the fourth
applicant for five and a half hours.
63. the court must analyse the applicants’ concrete situation with reference to the crite-
ria set out in engel and others and the subsequent case-law (see paragraph 57 above).
although there were differences between the applicants, in that the first applicant was
present in oxford circus as a demonstrator whereas the other applicants were passers-
by, the court does not consider that this difference is relevant to the question whether
there was a deprivation of liberty.
64. in accordance with the engel and others criteria, the court considers that the coer-
cive nature of the containment within the cordon, its duration and its effect on the appli-
cants, in terms of physical discomfort and inability to leave oxford circus, point to-
wards a deprivation of liberty.
65. however, the court must also take into account the “type” and “manner of imple-
mentation” of the measure in question. as indicated above, the context in which the
measure was imposed is significant.
66. it is important to note, therefore, that the measure was imposed to isolate and con-
tain a large crowd, in volatile and dangerous conditions. as the government pointed out
(see paragraph 42 above), the police decided to make use of a measure of containment
to control the crowd rather than having resort to more robust methods, which might
have given rise to a greater risk of injury to people within the crowd. the trial judge
concluded that, given the situation in oxford circus, the police had had no alternative
but to impose an absolute cordon if they were to avert a real risk of serious injury or
damage (see paragraph 26 above). the court finds no reason to depart from the judge’s
conclusion that in the circumstances the imposition of an absolute cordon was the least
intrusive and most effective means to be applied. indeed, the applicants did not contend
that, when the cordon was first imposed, those within it were immediately deprived of
their liberty (see paragraph 48 above).
                                               - 7 -
      67. moreover, again on the basis of the facts found by the trial judge, the court is un-
      able to identify a moment when the measure changed from what was, at most, a re-
      striction on freedom of movement to a deprivation of liberty. it is striking that, some
      five minutes after the absolute cordon was imposed, the police were planning to com-
      mence a controlled release towards the north. thirty minutes later, a second attempt by
      the police to begin release was begun but suspended because of the violent behaviour of
      those within and outside the cordon. between about 3 p.m. and 6 p.m., the police kept
      the situation under review but the arrival of a new group of protesters and the dangerous
      conditions within the crowds led them to consider that it would not be safe to attempt to
      release those within the cordon. controlled release was recommenced at 5.55 p.m. but
      stopped at 6.15 p.m.; resumed at 7 p.m. and suspended at 7.20 p.m.; begun again at 7.30
      p.m. and again abandoned; then carried out continuously, in groups of ten, until the en-
      tire crowd had been released at 9.45 p.m. (see paragraph 24 above). thus, the trial judge
      found the same conditions which required the police to contain the crowd at 2 p.m. per-
      sisted until about 8 p.m., when the collective release was finally able to proceed without
      interruption (see paragraph 24 above). in these circumstances, where the police kept the
      situation constantly under close review, but where substantially the same dangerous
      conditions which necessitated the imposition of the cordon at 2 p.m. continued to exist
      throughout the afternoon and early evening, the court does not consider that those with-
      in the cordon can be said to have been deprived of their liberty within the meaning of
      article 5 § 1. since there was no deprivation of liberty, it is unnecessary for the court to
      examine whether the measure in question was justified in accordance with sub-
      paragraphs (b) or (c) of article 5 § 1.
      68. the court emphasises that the above conclusion, that there was no deprivation of
      liberty, is based on the specific and exceptional facts of this case. furthermore, this ap-
      plication did not include any complaint under articles 10 or 11 of the convention and
      the court notes the first-instance judge’s finding that there had been no interference
      with the article 10 and 11 rights of freedom of expression and assembly of those con-
      tained within the cordon (see paragraph 32 above). it must be underlined that measures
      of crowd control should not be used by the national authorities directly or indirectly to
      stifle or discourage protest, given the fundamental importance of freedom of expression
      and assembly in all democratic societies. had it not remained necessary for the police to
      impose and maintain the cordon in order to prevent serious injury or damage, the “type”
      of the measure would have been different, and its coercive and restrictive nature might
      have been sufficient to bring it within article 5.
      69. in conclusion, since article 5 is inapplicable, there has been no violation of that
      provision in this case.”
højesterets begrundelse og resultat
sagens hovedspørgsmål er, om der ved politiets indgreb mod uroligheder i forbindelse med et
arrangement i form af en gadefest (”reclaim the streets”) natten mellem den 17. og 18. okto-
ber 2014 på amagertorv i københavns indre by skete frihedsberøvelse af de 30 indstævnte
personer, og om der i så fald var tale om en lovlig frihedsberøvelse.
                                                 - 8 -
højesteret lægger til grund, at der i gadefesten deltog et par hundrede unge mennesker, som
opholdt sig på amagertorv. der blev udskænket øl og afspillet musik fra et medbragt musik-
anlæg. en mindre del af de tilstedeværende udøvede hærværk i form af graffiti og kastede
med kanonslag og flasker mv. samt rettede laserlys mod politiet, som observerede gadefesten.
forsamlingen havde ikke nogen ledelse, og politiet havde uden held forsøgt at formå delta-
gerne til at flytte festen til et mere egnet sted. det fremgår af politiets handlingsforløbsrap-
port, at deltagerne kl. 23.12 blev opfordret til at ophøre med at kaste med flasker mv. dette
havde ikke den ønskede effekt.
omkring midnat eskalerede uroen med flaskekast og kanonslag mv. til fare for såvel politiet
som andre tilstedeværende og forbipasserende. det fremgår af handlingsforløbsrapporten, at
da politiet kl. 00.10 ville give opløbsformularen, kom der et massivt angreb med flasker, dåser
og fyrværkeri. politiet reagerede ved at rykke frem og foretage omslutning af en større gruppe
personer. efter en overfladisk visitation i en sluse og ophold på et mindre område afspærret af
politiet blev gruppen af omsluttede personer ført ud af den indre by i et såkaldt optisk følge,
hvor de til stadighed var omringet af politifolk. operationen sluttede med, at det optiske følge
ophørte på nørrebro kl. 01.43. politiet havde undervejs to gange forsøgt at løsne følget, men
havde været nødt til at lukke dette igen, fordi der straks opstod uroligheder.
københavns politis afvisningspåstand (spørgsmålet om frihedsberøvelse)
københavns politi har gjort gældende, at politiets indgreb havde til formål at kontrollere en
folkemængde (”crowd control”). politiet har anført, at det skete under omstændigheder, som
samlet set svarer til dem, der forelå i sagen, der blev afgjort ved den europæiske menneske-
rettighedsdomstols dom af 15. marts 2012 i sagen austin m.fl. mod storbritannien. ved denne
dom blev det lagt til grund, at politiets omslutning af en stor gruppe personer på gaden for at
imødegå en reel risiko for alvorlig skade på personer eller ting ikke havde karakter af friheds-
berøvelse i den europæiske menneskerettighedskonventions artikel 5’s forstand.
efter det ovenfor anførte om omstændighederne ved politiets indgreb mod gadefesten natten
mellem den 17. og 18. oktober 2014 og på baggrund af menneskerettighedsdomstolens dom
af 15. marts 2012 finder højesteret, at politiets indgreb ikke havde karakter af frihedsberøvel-
se efter artikel 5 i den europæiske menneskerettighedskonvention. højesteret lægger herved
vægt på, at der var tale om en gadefest, der udviklede sig til et opløb med reel risiko for alvor-
                                                 - 9 -
lig skade på personer og bygninger mv., hvis der ikke blev grebet ind over for festdeltagerne,
samt at indgrebet havde en forholdsvis begrænset intensitet og varighed.
bedømmelsen efter menneskerettighedskonventionen er imidlertid ikke afgørende for, om der
efter politilovens regler forelå frihedsberøvelse.
højesteret tiltræder, at forløbet fra omslutningen af persongruppen omkring amagertorv til
ophøret af det optiske følge på nørrebro skal bedømmes som ét samlet indgreb. de tilstede-
værende var under hele dette forløb omsluttet af politifolk og afskåret fra at forlade området
eller følget. efter karakteren og varigheden af den begrænsning af bevægelsesfriheden, som
omslutningen og det optiske følge medførte, tiltræder højesteret endvidere, at indgrebet hav-
de karakter af frihedsberøvelse i politilovens forstand.
de indstævnte har herefter krav på prøvelse af frihedsberøvelsens lovlighed efter reglerne i
retsplejelovens kapitel 43 a, og højesteret tager derfor ikke københavns politis afvisningspå-
stand til følge.
frihedsberøvelsens lovlighed efter politiloven
efter det ovenfor anførte om situationen før politiets indgreb kl. 00.10 tiltræder højesteret, at
gadefesten havde udviklet sig til et opløb, som indebar fare for forstyrrelse af den offentlige
fred og orden og fare for enkeltpersoners sikkerhed. betingelserne for at iværksætte indgreb
fra politiets side i henhold til politilovens § 9 var derfor opfyldt.
efter politilovens §§ 5, 8 og 9 og forarbejderne til disse bestemmelser sammenholdt med for-
målet med loven finder højesteret, at det som anført af landsretten i særlige situationer kan
være berettiget ud fra en objektiv farevurdering at foretage indgreb i henhold til bl.a. § 9 over
for en samlet gruppe af personer, herunder personer, der fremtræder som en samlet flok i en
gadefest. kravene til, hvornår det er berettiget at gribe ind over for en gruppe, skærpes af-
hængigt af indgrebets intensitet og omstændighederne i øvrigt, herunder baggrunden for og
formålet med gruppens tilstedeværelse.
spredning af opløbet uden frihedsberøvelse (såkaldt diversion) blev overvejet af politiledel-
sen, der imidlertid fravalgte denne fremgangsmåde som utilstrækkelig under hensyn til risiko-
                                              - 10 -
en for hærværk og uro andre steder i den indre by. højesteret finder ikke grundlag for at til-
sidesætte denne vurdering. højesteret lægger endvidere til grund, at de indstævnte havde rela-
tion til gadefesten, og at deres og de øvrige festdeltageres tilstedeværelse havde betydning for,
at enkelte personer i ly af mængden kunne udøve hærværk og kaste med kanonslag og flasker
mv., ligesom tilstedeværelsen vanskeliggjorde politiets muligheder for at udpege og pågribe
disse personer.
efter bevisførelsen lægger højesteret til grund, at politiet straks efter omslutningen af perso-
nerne i området omkring amagertorv foretog en vis sortering i forbindelse med, at de pågæl-
dende blev visiteret overfladisk ved slusen, således at nogle personer, som tydeligt skilte sig
ud fra festdeltagerne, ikke blev tilbageholdt.
på den anførte baggrund finder højesteret ikke grundlag for at tilsidesætte politiets vurdering
af, at det var nødvendigt at gribe ind over for den gruppe personer, som blev tilbageholdt,
herunder de indstævnte, for at afværge fare for forstyrrelse af den offentlige fred og orden og
fare for enkeltpersoners sikkerhed. der er heller ikke grundlag for at anse frihedsberøvelsen
for at have varet længere end nødvendigt. denne bedømmelse understøttes af de nye urolig-
heder, som opstod ved politiets forsøgsvise åbninger af følget inden ankomsten til nørrebro.
højesteret finder endvidere ikke grundlag for at tilsidesætte politiets valg af fremgangsmåde.
det bemærkes herved også, at en grundigere sortering og registrering af de tilbageholdte per-
soner ville have medført, at frihedsberøvelsen ville have fået en længere varighed end det tids-
rum på ca. 1½ time, som den faktisk varede.
højesteret finder herefter, at betingelserne i politilovens § 9, stk. 3, for frihedsberøvelsen af
de indstævnte var opfyldt.
højesteret stadfæster derfor byrettens dom.
tilbagebetalingskrav
da frihedsberøvelsen af de indstævnte var lovlig, skal de tilbagebetale de udbetalte godtgørel-
ser.
                                                - 11 -
godtgørelsesbeløbene skal tilbagebetales med tillæg af procesrente af 2.500 kr. fra indleve-
ringen af ankestævningen den 8. juni 2017, jf. rentelovens § 3, stk. 4.
sagsomkostninger
ingen af parterne skal betale sagsomkostninger for byret, landsret eller højesteret til nogen
anden part eller til statskassen, jf. retsplejelovens § 312, stk. 7, 1. pkt.
                                        thi kendes for ret:
byrettens dom stadfæstes.
hver af de indstævnte, a og b m.fl. skal inden 14 dage efter denne højesteretsdoms afsigelse
til københavns politi betale 2.519,85 kr. med procesrente af 2.500 kr. fra den 8. juni 2017.
ingen af parterne skal betale sagsomkostninger for byret, landsret eller højesteret til nogen
anden part eller til statskassen.


text:
- cal
                                          udskrift
                                               af
                          sø- & handelsrettens dombog
                                         ____________
                                             dom
afsagt den 26. april 2018
h-23-16
                                    samsøe & samsøe whole sale aps
                                    (advokat christina alexandra type jardorf)
                                    mod
                                    1) elitko denmark aps
                                    2) jacob andré rathsach
                                    (advokat klaus søborg jørgensen for begge)
sagens baggrund og parternes påstande
denne sag, der er anlagt den 9. marts 2016, handler om, hvorvidt elitko denmark aps har
misligholdt distributionsaftale (”distribution agreement”) af 14. oktober 2015, samt hvorvidt
elitko denmark aps og jacob andré rathsach, elitko denmark aps’ direktør og enean-
partshaver, kan gøres bods- og erstatningsansvarlige i den forbindelse.
samsøe & samsøe whole sale aps har nedlagt følgende påstande:
                                                -2-
       1.  elitko denmark aps og jacob andre rathsach skal in solidum, subsidiært
           individuelt, betale bod på eur 100.000 til samsøe & samsøe whole sale aps med
           tillæg af sædvanlig procesrente fra sagens anlæg til betaling sker.
       2.  elitko denmark aps og jacob andre rathsach skal in solidum, subsidiært
           individuelt, betale dkk 514.840,68, eller et efter rettens skøn fastsat mindre beløb, i
           erstatning til samsøe & samsøe whole sale aps med tillæg af sædvanlig
           procesrente fra sagens anlæg til betaling sker.
de sagsøgte, elitko denmark aps og jacob andré rathsach, har principalt nedlagt påstand
om frifindelse, subsidiært frifindelse mod betaling af et beløb mindre end det påstævnte efter
rettens skøn.
retten afsagde den 22. september 2017 udeblivelsesdom over for de sagsøgte, elitko den-
mark aps og jacob andré rathsach. de sagsøgte begærede samme dag sagen genoptaget.
efter at den af retten krævede sikkerhedsstillelse på 60.000 kr. blev stillet den 20. oktober
2017, genoptog retten sagen.
oplysningerne i sagen
sagens parter
samsøe & samsøe whole sale aps (herefter samsøe & samsøe) producerer og sælger skandina-
visk modedesign under navnet samsøe & samsøe. selskabet har 41 egne butikker i skandi-
navien og nordeuropa og beskæftiger i alt 830 ansatte.
elitko denmark aps (herefter elitko denmark) er en dansk virksomhed, der ejes jacob andré
rathsach, der også er selskabets direktør. elitko denmark opkøber restpartier af primært tøj,
som navnlig eksporteres til rusland.
elitkos regnskabsmæssige forhold
af elitko denmarks årsregnskab for 2014 og 2015 fremgår det, at selskabet havde en netto-
omsætning i 2013, 2014 og 2015 på henholdsvis 2.166.327 kr., 3.176.896 kr. og 4.435.165 kr.
                                                    -3-
 af ledelsesberetning i årsregnskabet 2015 fremgår:
       ”selskabets væsentligste aktiviteter
       selskabets formål er at drive handel og industri, herunder import og eksport indenfor en
       gros handel samt investering og kapitalanbringelse og dermed beslægtet virksomhed.
       udviklingen i aktiviteter og økonomiske forhold
       selskabet resultatopgørelse for 2015 udviser et underskud på kr. 48.697, og selskabets ba-
       lance pr. 31. december 2015 udviser en egenkapital på kr. 81.272.”
parternes dialog frem til distributionsaftalens indgåelse
den 3. februar 2014 kontaktede jacob andré rathsach samsøe & samsøe vedrørende et
muligt samarbejde.
i en e-mail af 27. februar 2014 til vitus overgaard, samsøe & samsøe henviste jacob
andré rathsach til to referencebrands, som elitko denmark tidligere havde samarbej-
det med. det fremgik af e-mailen endvidere:
       ”… de andre mærker vi arbejder med er store og som tidligere nævnt for dig er det ikke i
       vores interesse at de ved vi samarbejder med jer, hvorfor vi ikke mener det er hensigts-
       mæssigt at i kontakter dem. jeg beder jer på ingen måde om at gamle med jeres mærke,
       hvorfor jeg har indført en bod på 100.000 € i kontakten og ydermere lovet dig indfortold-
       ningspapirer fra rusland. jeg synes det er at strække sig forholdsvis meget. rusland er et
       stort marked og kan være profitabelt for jer os begge med samsoe…”
den 28. februar 2014 skrev jacob andré rathsach i en e-mail til vitus overgaard:
       ”hej vitus,
       vi kan lave en kontrakt med udgangspunkt i det fremsendte udkast.
       vi kan starte med 10.000 – 20.000 basic styles.
       vi betaler up front.
       vi indfortolder varerne i rusland, du får kopi af indfortoldingsdokumenter.
       har vedhæftet registreringspapir på vores russiske selskab…”
herefter forløb der efter det oplyste en periode med drøftelser mellem parterne.
                                                    -4-
den 18. september 2015 sendte vitus overgaard en lagerliste over de ”styles”, som
samsøe & samsøe kunne sælge til elitko denmark. det fremgik samtidig heraf, at der
maksimalt kunne sælges ”10.000 pr. drop for ikke at få problemer. varerne må ikke
komme ud i lande vi arbejder med som du ved…”.
distribution agreement og parternes samhandel
den 14. oktober 2015 indgik samsøe & samsøe og elitko denmark en distributionsafta-
le (”distribution agreement”), hvoraf det som punkt 2 ”rights of the distribution
partner” fremgår:
      ”2.1 the supplier hereby grants the distribution partner the right to purchase and sell
      and distribute the products defined in the agreement to companies and retailers within
      the territory defined in the agreement.”
om ”territory” fremgår i punkt 3.1 og 3.2:
      ”the territory of the rights granted to the distribution partner is restricted to the russian
      federation.
      3.2 the distribution partner is under a strict obligation not to make any sales of the
      products outside the territory and the distribution partner shall use the best of its en-
      deavors to ensure that its customers do not sell the products outside the territory.”
pkt. 7 “terms of sale and delivery” er sålydende:
      “7.1 all products are delivered ex. works, suppliers warehouse, denmark to the distri-
      bution partner.
      7.2 all products must be paid in full before pick-up from suppliers warehouse facility.
      7.3 all costs regarding transportation to and customs clearance in the russian federation
      are to be paid by the distribution partner.”
        7.4 liability
      the distribution partner’s violation of clauses 2.1, 3.1 and 3.2 if any, may be met
      by injunction without security, and further violation constitutes liability to pay
      full damages to the supplier. in addition to damages for substantiated losses, the
      distribution partner and shall each be obliged to pay an agreed penalty of eur
      100.000 for the violation. payment of such penalties do not constitute termination
      of the obligations under clauses 2.1 of 3.1 and 3.2.”
                                               -5-
aftalen blev underskrevet af vitus overgaard på vegne af samsøe & samsøe og af jacob an-
dré rathsach på vegne af elitko denmark.
det er oplyst, at samsøe & samsøe i forbindelse med indgåelsen af aftalen søgte rådgivning
hos deres brancheorganisation, dansk mode & textil, og at der verserer en retssag vedrø-
rende om den rådgivning, som samsøe & samsøe modtog.
der er fremlagt fakturaer fra samsøe & samsøe af 5. november 2015 (med efterfølgende kre-
ditnota af 16. november 2015) og af 5. februar 2016, begge til elitko denmark. af fakturaerne
fremgik blandt andet:
      ”ship-to adress
      elit ko ooo
      maly palashevsky, d. 2/8
      moscow, ru123104
      russia”
det er oplyst, at varerne blev afhentet på samsøe & samsøes lager i umiddelbar forlængelse
af faktureringen.
elitkos denmarks videresalg af varepartiet
elitko denmark udstedte den 13. oktober 2015 en faktura på salg af 35.052 stk. samsøe &
samsøe enheder til sc be retail group srl (herefter be retail):
                                             -6-
elitko denmark og be retail indgik den 16. oktober 2015 en distributionsaftale, der var ens-
lydende med aftalen mellem elitko denmark og samsøe & samsøe.
forløbet efter parternes samhandel
                                               -7-
i februar 2016 konstaterede samsøe & samsøe, at deres produkter blev markedsført på det
danske marked via hjemmesiden sweetdeal samt i flere af coops kvickly-butikker. mar-
kedsføringen i kvickly skete såvel i de fysiske butikker som i forbindelse med promovering
af kvickly på facebook (de eksempler nedenfor):
 -8-                                                      -9-
samsøe & samsøe reagerede ved at opkøbe de resterende varepartier i de pågældende
kvickly-butikker.
vitus overgaard kontaktede jacob andré rathsach, da samsøe & samsøe var af den opfat-
telse, at varerne stammede fra det parti, som var solgt til elitko denmark. jacob andré rath-
sach svarede den 12. februar 2016 pr. e-mail:
       ”hej vitus,
       alt er solgt i rusland. til en kunde i krasnodar og en i moskva som også har noget i skt
       petertsborg.
       jeg har dykket lidt ned i det og blev så sent som i går tilbudt 15000 dameting til 2,5 euro
       stk.
       vi har fuldstændig ren samvittighed så jeg synes i skal tjekke op på hvad der er sket. ved
       da at tk også sælger til både kunder herovre og i sverige tyskland og norge også.”
vitus overgaard svarede i en e-mail den 19. februar 2016 kl. 10.29:
       ”hej jacob
       da det er en del af vores fælles aftale at du har ansvar for at vores varer kun sælges på
       det russiske marked, vil jeg bede dig om at sende detaljere dokumentation på vores 2
       handler fysisk er sendt/modtaget hos din kunde/kunder i rusland.
       gerne også med navn på modtager.
       jeg skal bede dig om at dokumentere tidspunkt for afsendelse og fragt firma.”
samme dag svarede jacob andré rathsach i en e-mail kl. 11.20:
       ”hej vitus,
       jeg er på kontoret igen mandag. stadig på ski.
       der er ikke nogen af de varer vi har købt som er havnet i kanaler vi ikke har kontrol over.
       de er alle solgt i rusland som aftalt.
       prøv at tjekke med nogle tradere i tyskland og frankrig. der har vi fået tilbudt noget tid-
       ligere.”
                                                      - 10 -
kl. 11.37 skrev vitus overgaard i en e-mail:
       ”hej jacob
       det lyder positivt.
       kan du så ikke det fakta som jeg efterspørger?
       det vil gøre vores arbejde meget enklere.”
samt i en e-mail kl. 15.26:
       ”hej jacob
       er du venlig at reagere på dette?
       jeg har behov for at vi for alle pige basic som er solgt retur til vores lager asap.!!
       vi kan ikke leve med den risiko der er for at disse kommer i danske/europæiske butikker.
       lad mig høre fra dig med det samme.”
jacob andré rathsach videresendte kl. 15.55 e-mailkorrespondancen til catalin butur-
ca fra be retail. catalin buturca sendte kl. 16.08 en e-mail til vitus overgaard, hvoraf
fremgår:
       ”hallo mr vitus
       i have received below email from mr rathsach. i understand of your below email that
       you want to buy my samsoe female stock. we have a lot of interest for the stock from a
       lot of customers but off course you are more than welcome to by the entire stock. i think
       that we approx.. have around 27k left and your price is 7 euro aech. all must be prepaid
       to our danish law office before pick up.
       let me know if you have interest or i should proceed with our other danish clients!”
vitus overgaard svarede i en e-mail kl. 16.47:
       “dear catalin
       thanks for your quick reply.
       we would like to buy it all.
       let’s find out the practical matters on monday.”
                                                     - 11 -
den 22. februar 2016 skrev jacob andré rathsach i en e-mail til vitus overgaard:
       ”hej vitus,
       jeg har tjekket. og der foreligger desværre ingen korrespondance på det andet end det
       der er foregået telefonisk.
       jeg var på forhånd ikke klar over at de havde noget som helst forhold til kanaler i dk,
       men efter jeg har dykket ned i det og snakket med en fælles bekendt kan jeg konstatere at
       de før har leveret varer uden vores kendskab til bla. coop, dansk supermarked, lidl og
       rema 1000.
       af selv samme kilde har jeg fået oplyst at de er i gang med et at afsætte varerne i dk. til
       hvem vidste vedkommende ikke, men kunne bekræfte at det var en af de ”store discount
       kæder”
       jeg har gentagne gange forsøgt at få fat i alle involverede parter i be retail uden held. jeg
       kan kun dybt beklage dette, men jeg må også konstatere at jeg for nuværende ikke har en
       løsning på hvordan vi kan stoppe partiet.
       jeg har lige talt med min egen advokat og forhørt mig hvad der var af muligheder og da
       vi jo bare må konstatere vi desværre ikke solgte varerne ud af eu er der ikke noget vi kan
       stille op rent juridisk.”
samsøe & samsøe tilbagekøbte den 7. april 2016 det resterende vareparti fra be retail
for 831.690 kr. beløbet blev betalt til be retails danske advokat, advodan.
erstatning
samsøe & samsøes erstatningspåstand består af summen af posterne ”tilbagekøbsom-
kostninger” 1.054.519,68 kr. og ”advokatomkostninger” 71.900 kr. med fradrag af
”salgspris til elitko” -561.579 kr. og ”estimeret værdi af tilbagekøbte varer” -50.000 kr.
samsøe & samsøe har med hensyn til erstatningsposten på 71.900 kr. vedrørende ad-
vokatomkostninger under hovedforhandlingen forevist kopier af to fakturaer af hen-
holdsvis 31. marts 2016 og 30. juni 2016 med overskriften ”ulovlig parallelimport og
markedsføring”. fakturaerne består af en række enkeltposter uden særskilte beløbs –
eller periodeangivelser.
jacob andré rathsachs involvering i andre virksomheder
                                                 - 12 -
der er under sagen fremlagt selskabsudskrifter fra erhvervsstyrelsen for selskaberne
ap161 aps (tidligere brookland denmark aps og tlogistics aps), ringe
for livet aps og nordic trade group aps, som jacob andré rathsach tidlige-
re har været direktør i.
forklaringer
der er under sagen afgivet forklaring af vitus overgaard, jacob andré rathsach og catalin
buturca.
vitus overgaard har forklaret blandt andet, at han har været salgschef i samsøe & samsøe
igennem de seneste seks år. han har tidligere været blandt andet salgschef i hugo boss og
har haft 15 år i modebranchen. i en virksomhed som samsøe & samsøe er brand’et afgøren-
de. de gør derfor alt, hvad der står i deres magt, for at beskytte deres varemærke. samsøe &
samsøe omsætter for 145 mio. euro om året.
det var ham, der stod for hele dialogen med jacob andré rathsach. de har også haft et fysisk
møde. jacob andré rathsach var hurtig i replikken, og tingene skulle gå stærkt. denne til-
gang ligger fjernt fra, hvordan de driver deres virksomhed, og de ønskede derfor en sikker-
hed for, hvor deres varer endte med at blive solgt. i e-mailen af 27. februar 2014 nævnte ja-
cob andré rathsach en konkret forretningsstrategi. det var vigtigt for samsøe & samsøe, at
de havde kontrol med deres distributørnetværk.
de havde før aftalen med elitko denmark ikke været til stede på det russiske marked, men
har vist nok efterfølgende solgt tøj til en fysisk butik i rusland. det særlige ved det russiske
marked er, at det var et lukket marked, hvor de ikke kunne gøre skade på deres varemærke.
han og jacob andré rathsach drøftede telefonisk, at det var hensigten, at varerne skulle en-
de i fysiske butikker i rusland, men de har som distributør ikke mulighed for at sikre sig,
hvorledes varerne i sidste ende bliver forhandlet.
                                                - 13 -
de varer, som de solgte til elitko denmark, var primært tøj, der ikke længere havde værdi på
det danske marked, samples og basisvarer. de ønskede derfor ikke at afsætte det til deres
salgskanaler i europa. de drøftede ikke spørgsmålet om fortoldning i rusland forud for afta-
leindgåelsen, da de solgte varerne ex works. jacob andré rathsach havde derudover stor er-
faring med eksport af varer til rusland.
i forbindelse med aftaleindgåelsen foreslog jacob andré rathsach, at der blev indført en
konventionalbod på 100.000 euro. samsøe & samsøe havde visse overvejelser i forbindelse
med handlen, men konventionalboden gjorde, at de blev overbevist om at indgå aftalen. de
har ikke tidligere solgt så store partier som det pågældende. under forhandlingerne drøftede
de ikke nærmere, at det var elitko denmark og ikke jacob andré rathsach der var aftalepart.
han har som salgschef erfaring med at udarbejde kontrakter, men ikke som den, de indgik
med elitko denmark. i tvivlstilfælde kontakter de deres brancheorganisation eller advokat.
han sendte også kontrakten med elitko denmark til brancheorganisationen, der efterfølgen-
de kommenterede på den. han ønsker ikke at komme ind på, hvad brancheorganisationens
rådgivning nærmere gik ud på, da der verserer en særskilt sag herom. han mener dog, at
rådgivningen var mangelfuld, og at samsøe & samsøe ikke fik den sikkerhed, som de kunne
have fået.
aftalen mellem samsøe & samsøe og elitko denmark blev indgået den 14. oktober 2015. al-
lerede den 13. oktober 2015 havde elitko denmark indgået aftale med be retail. han kendte
på daværende tidspunkt ikke til aftalen mellem elitko denmark og be retail. størstedelen af
varerne blev formentlig afsendt fra deres fysiske lager den 5. november 2015, som er den
dag, hvor den første faktura er udstedt. der er i hvert fald ikke afsendt varer fra samsøe &
samsøes lager før denne dato.
på et tidspunkt i starten af 2016 fandt de ud af, at sweetdeal forhandlede deres varer. han
googlede sig frem til, hvem der ellers handlede med varerne. de fandt ud af, at samsøe &
samsøes produkter ligeledes var endt i flere kvickly-butikker. de kunne ud fra de pågæl-
                                                 - 14 -
dende varetyper fastslå, at varerne stammede fra det parti, som de havde solgt til elitko
denmark og jacob andré rathsach. varerne kunne ikke stamme fra andre kanaler.
han forsøgte ad flere omgange at få telefonisk og e-mail-kontakt med jacob andré rathsach.
til at starte med afviste jacob andré rathsach, at varerne stammede fra dem, men indrøm-
mede det senere. han havde herefter blandt andet en 14 minutters telefonsamtale med jacob
andré rathsach, som han optog. på optagelserne fortæller jacob andré rathsach, at varepar-
tiet var blevet videresolgt til be retail, samt at han havde forsøgt at få be retail til at ”parke-
re” varepartiet. jacob andré rathsach fortalte endvidere, at han tidligere havde handlet med
be retail, som havde solgt varer for ham i rusland.
han mener, at elitko denmark og jacob andré rathsachs handlinger er en bevidst overtræ-
delse af deres aftale.
efter de havde konstateret, at deres varer var blevet forhandlet ad uautoriserede kanaler, be-
sluttede de sig for at købe de resterende partier for at begrænse skadevirkningerne. deres
udgifter hertil fremgår af det udarbejdede støttebilag, men de har ikke medregnet deres egne
timer.
det var underordnet for samsøe & samsøe, hvilken pris de skulle betale for varerne. de fik
fjernet en god del, men nogle t-shirts var solgt til slutbrugere. udover det parti, som de køb-
te i kvickly-butikkerne, købte de den resterende del fra be retails lager. i forhandlingerne
oplyste be retail, at de havde kontakt med andre danske aktører. han ved ikke, om det blot
var be retails måde at presse prisen op på, men de turde ikke løbe risikoen for, at endnu en
del af partiet endte på det danske marked.
efter hans overbevisning var de tilbagekøbte varer stort set uden værdi. tøjet havde været
ude i butikkerne og var pakket ud. de har derfor foræret størstedelen til røde kors. maksi-
malt 5 % er solgt på et af deres egne udsalg til 30 til 50 kr. pr. del.
                                                 - 15 -
jacob andré rathsach har forklaret blandt andet, at han er eneejer af og direktør i elitko
denmark, der opkøber nedsatte varepartier i europa og efterfølgende sælger dem i rusland.
elitko russia er hverken ejet af elitko denmark eller af ham. der har været samhandel mel-
lem selskaberne siden elitko denmark blev stiftet i 2011. han er i dag bosat i moskva.
selskabet be retail er ligeledes ikke ejet af elitko denmark, elitko russia eller af ham per-
sonligt. der har tidligere været samhandel med be retail. i visse tilfælde har det været hen-
sigtsmæssigt, at be retail stod for indfortoldningen til rusland, da der kan være forskel på,
hvor svært det er at få indfortoldet varer i rusland, alt efter hvilket land de kommer fra.
han har tidligere drevet selskaberne ap 161 aps (tidligere brookland denmark aps
og tlogistics aps), ringe for livet aps og nordic trade group aps, der alle er gået
konkurs. han er ikke blevet mødt med krav, hverken i form af erstatning eller konkurskaran-
tæne i forbindelse med de pågældende selskaber.
han har ikke tidligere haft samhandel med samsøe & samsøe. han kontaktede samsøe &
samsøe første gang i 2014 og blev henvist til vitus overgaard. udkastet til den kontrakt, som
blev indgået med samsøe & samsøe, kom fra ham og var en standardkontrakt, som han
havde liggende.
det var ham, der foreslog at indsætte en bod på 100.000 euro, fordi samsøe & samsøe gerne
ville have kontrol med varerne. det var ikke noget problem, da varerne skulle til rusland.
årsagen til, at der i bilag 17 er anført ”ship-to adresse elit ko ooo…” i rusland, er, at det
ville gøre det nemmere at indfortolde varerne i rusland. så vidt han husker, var det noget,
han bad vitus overgaard om at anføre på fakturaerne.
i forbindelse med at vitus overgaard og han nåede til enighed, indgik han aftale med be re-
tail. han udstedte den 13. oktober 2015 en faktura til be retail. fakturaen blev udstedt før
den endelige aftale med samsøe & samsøe. han tog ligeledes kontakt til deres russiske sam-
arbejdspartner. han var dog ikke yderligere involveret i be retails forhandlinger med de
russiske kunder.
                                                  - 16 -
aftalen mellem elitko denmark og be retail var identisk med den, de indgik med samsøe &
samsøe, og skulle sikre, at de kontraktuelle vilkår blev videreført overfor be retail. han hu-
sker ikke, om han orienterede vitus overgaard herom. elitko denmark fik et dansk trans-
portfirma til at hente varerne hos samsøe & samsøe, som efterfølgende kørte varepartiet til
be retail i rumænien. han husker ikke, om han senere i forløbet orienterede vitus over-
gaard om aftalen med be retail.
han blev opmærksom på, at varerne var endt det forkerte sted, da han fik en e-mail eller
blev ringet op af vitus overgaard. han tog efterfølgende kontakt til catalin buturca fra be
retail, der oplyste, at de ikke kunne sælge varerne til rusland og derfor havde solgt dem via
andre salgskanaler. han henviste til bodsbestemmelsen på 100.000 euro og holdt fast i, at det
var en misligholdelse af deres kontrakt. de har ikke tidligere oplevet, at be retail har sendt
varer tilbage til danmark. det har efterfølgende ikke vist sig muligt at forfølge bodskravet
mod be retail. catalin buturca er ikke længere anset i be retail.
samsøe & samsøes tilbagekøb af varer fra be retail, herunder prisfastsættelsen, var han ikke
involveret i.
catalin buturca har via tolk forklaret blandt andet, at han var ansat i be retail fra 2014 til
2016. selskabet er vist nok stiftet i 2011 eller 2012. så vidt han ved, er selskabet enten gået
konkurs eller lukket ned på anden vis i 2016. i hans tid i be retail samarbejde han med elit-
ko denmark. elitko denmark stod for at fremskaffe de varer fra det europæiske marked,
som be retail efterfølgende videresolgte til det rumænske, bulgarske eller russiske marked.
han husker aftalen vedrørende tøjet fra samsøe & samsøe. tøjet, der fortrinsvis var undertøj
til kvinder, skulle sælges på det russiske marked, som der står i aftalen. det er ikke ham, der
har underskrevet aftalen, men derimod selskabets direktør, catalin burdan, som også var
ansvarlig for klausulerne. tre ud af fire ansatte i be retail hed catalin til fornavn.
                                                     - 17 -
han mener ikke, at der var problemer med at indfortolde varer i rusland. der kunne der-
imod være udfordringer med betaling af moms. derudover var det nemmere at få varer ind i
rusland fra rumænien end fra andre lande. det skyldtes et lavere importgebyr.
varepartiet blev købt kontant og blev placeret på transportørens, td transports, lager i ru-
mænien. de købte store mængder for at få en god pris. så vidt han husker, var der to poten-
tielle købere i rusland. det ene selskab var dog ikke interesseret, og det andet havde ikke
den fornødne likviditet. be retail kontaktede derfor andre aftagermuligheder uden for rus-
land.
det var be retails procedure, at de i sådanne tilfælde kontaktede producenten, og spurgte,
hvordan de skulle forholde sig. han går ud fra, at de både kontaktede elitko denmark og
samsøe & samsøe. en del af varerne blev tilbagesolgt til producenten, mens en anden del
blev solgte til andre kunder.
han husker, at han kommunikerede med samsøe & samsøe om tilbagekøbet. som en del af
forhandlingerne nævnte han, at de havde andre interesserede danske kunder, selvom det ik-
ke var tilfældet. formålet hermed var at få en mere fordelagtig pris. det var be retails bog-
holderi, der udstedte fakturaen til samsøe & samsøe. han ved ikke, hvordan varerne blev
fragtet tilbage til danmark.
parternes synspunkter
for sagsøgeren, samsøe & samsøe, er der i det væsentlige procederet i overensstemmelse
med sammenfattende processkrift af 18. august 2017, hvoraf fremgår blandt andet:
       ”3      argumenter
       det gøres overordnet gældende, at elitko og rathsach både har pådraget sig erstatnings-
       og bodsansvar over for samsøe & samsøe whole sale aps ved at have tilsidesat sine afta-
       leretlige forpligtelser i henhold til den imellem parterne indgåede distributionsaftale.
       det gøres desuden gældende, at rathsachs handlemåde har været af en karakter, som in-
       debærer, at rathsach skal gøres personligt ansvarlig i samme omfang som selskabet.
                                               - 18 -
3.1    ad elitkos ansvar som aftalepart
elitko har erkendt at have solgt varerne, der stammede fra distributionsaftalen med
samsøe & samsøe, til det rumænske selskab be retail (…) allerede 2 dage efter aftaleind-
gåelsen med samsøe samsøe. det er hermed et faktum, at elitko danmark aps groft har
tilsidesat sine aftaleretlige forpligtelser ved bevidst at videresælge varerne udenfor rus-
land, dvs. udenfor det aftalte territorium, hvilket utvivlsomt er en misligholdelse af di-
stributionsaftalens pkt. 2.1, 3.1 og 3.2.
det følger af distributionsaftalens pkt. 7.4, at elitko skal betale en aftalt bod på eur
100.000 i tilfælde af misligholdelse af aftalens pkt. 2.1, 3.1 og 3.2. det gøres på den bag-
grund gældende, at elitko skal betale eur 100.000 i bod til samsøe & samsøe jf påstand
1.
derudover fremgår det af aftalens pkt. 7.4, at samsøe & samsøe, uanset kravet på kon-
ventionalbod, yderligere har krav på fuld erstatning for alle tab forbundet med mislig-
holdelsen.
det gøres i den forbindelse gældende, at der ikke findes undskyldelige omstændigheder
for elitkos misligholdelse. det er således uden betydning for vurderingen af elitkos an-
svar, at elitko har gjort gældende, at salget til be retail skete af toldmæssige årsager. det
er desuden aldeles udokumenteret, hvilke toldmæssige årsager, der skulle være tale om.
hertil kommer, at elitko ved aftalens indgåelse var bekendt med samsøe & samsøes for-
udsætning om, at varerne alene måtte sælges i rusland, hvorfor det virker usandsynligt,
at der i tiden mellem aftalens indgåelse og elitkos salg af varepartiet til be retail skulle
være opstået nogle pludselige "toldmæssige årsager", som påstået af elitko.
det er ligeledes uden betydning for vurderingen, at elitko ved videresalget indgik en
enslydende aftale med be retail (…) da denne aftale udelukkende har virkning inter par-
tes mellem elitko og be retail group.
elitko og ratchsachs nye forklaringer, herunder som fremsat i påstandsdokument af 18.
august 2017 er i øvrigt uoverensstemmende med faktum i bilagsmaterialet og det tidlige-
re oplyste, herunder omkring forudsætninger for aftalens indgåelse, intentioner omkring
opbyggelse af marked i rusland, ejerforhold, øvrige ansatte mv.
et aftalevilkår om konventionalbod gør som udgangspunkt op med den misligholdende
aftaleparts erstatningsansvar. det er dog fast antaget i retslitteraturen, at dette udgangs-
punkt må frafaldes, såfremt den misligholdende aftalepart har handlet forsætligt eller
groft uagtsomt. i så fald kan skadelidte kræve konventionalboden, men er samtidigt ikke
afskåret fra at gøre yderligere erstatningskrav gældende.
i nærværende sag har elitko og rathsach klart handlet forsætligt eller som minimum
groft uagtsomt, idet man bevidst har misligholdt distributionsaftalen med samsøe &
samsøe ved at sælge varerne til en køber inden for eu i stedet for i rusland, som aftalt.
endvidere har parterne, på foranledning af elitko og rathsach, eksplicit aftalt, at der ud-
over boden kan kræves fuld erstatning i anledning af elitkos misligholdelse, jf. aftalens
pkt. 7.4.
det gøres således gældende, at elitko ved bevidst at have misligholdt distributionsaftalen
med samsøe & samsøe har handlet culpøst og dermed ansvarspådragende i en sådan
                                             - 19 -
grad, at elitko udover bodsansvaret ligeledes er erstatningsansvarlig overfor samsøe &
samsøe efter dansk rets almindelige regler om erstatning i kontraktforhold.
3.2    ad rathsachs personlige ansvar som eneanpartshaver og direktør for elitko
uanset det selskabsretlige udgangspunkt om, at rathsach ikke hæfter personligt for elit-
kos dispositioner og krav, følger det af selskabsloven § 361 stk. 1, og dansk rets alminde-
lig regler om erstatning, at en enerådende direktør og anpartshaver må tåle identifikation
med det af ham tilhørende selskab og dermed kan ifalde personligt erstatningsansvar,
når en konkret handlemåde retfærdiggør dette. dette er bekræftet i domspraksis ved af-
gørelserne      ufr2017.1613v,      ufr2015.869h,       sh2013.v-26-11      ufr2009.2269v,
ufr2005.1019v, ufr1999.326ø, ufr1997.1546v og ufr1996.928h.
rathsach er stifter, eneanpartshaver og direktør i elitko, og så vidt vides også eneste an-
satte medarbejder ved aftaleindgåelsen og tvistens opståen. rathsach træffer således alle
beslutninger i selskabet. det følger naturligt heraf, at rathsach har en meget stærk egen-
interesse i elitkos handlinger, ligesom at handlinger, som er foretaget af rathsach gen-
nem elitko, har en personlig og direkte betydning for rathsachs økonomiske situation.
distributionsaftalen mellem elitko og samsøe & samsøe er konciperet, forhandlet og un-
derskrevet af rathsach. rathsach var endvidere vidende om, at det var vigtigt for samsøe
& samsøe, at varerne ikke blev solgt andre steder end i rusland. i konsekvens heraf til-
bød rathsach selv, at der blev tilføjet en bodsbestemmelse i distributionsaftalen, (…). på
trods heraf solgte jacob andre rathsach på vegne af elitko alligevel varepartiet fra
samsøe & samsøe direkte til den rumænske køber be retail med en aftale, som er stort
set identisk med aftalen indgået med samsøe samsøe og indgået på samme tidspunkt.
aftalebruddet, som rathsach på vegne af elitko har begået, er af en sådan karakter, at det
må være rimeligt, at rathsach gøres personligt ansvarlig i samme omfang som elitko,
herunder også fordi bilagsmaterialet og historikken klart viser at der har været parallelle
forløb med andre aktører (ie be retail group) og er afgivet misvisende oplysninger til
samsøe samsøe for at få aftalen på plads.
i den forbindelse bestrides det, at det er af betydning for vurderingen af rathsachs per-
sonlige ansvar, hvorvidt han tidligere har været indblandet i lignende sager, ligesom det
er uden betydning, at elitko stadig består.
det gøres således gældende, at rathsach er personligt ansvarlig for misligholdelsen af di-
stributionsaftalen, og at rathsach dermed ligeledes er bods- og erstatningsansvar overfor
samsøe & samsøe.
hæftelsen mellem elitko og rathsach er solidarisk, hvorfor selve ansvarsfordelingen mel-
lem elitko og ratchsach er sagen uvedkommende.
3.3    erstatning
3.3.1 påregnelighed
elitko og rathsach har gjort gældende, at de ikke kunne påregne, at be retail ville bryde
kontrakten mellem elitko og be retail ved at sælge varerne på det danske marked. den-
ne argumentations relevans bestrides.
det gøres gældende, at allerede fordi elitkos salg af varerne til be retail udgør en mis-
ligholdelse af distributionsaftalen mellem samsøe & samsøe og elitko, er elitkos aftale og
                                                - 20 -
tidligere samhandelshistorik med be retail uden betydning for vurderingen af elitkos
handlinger og ansvar. be retail er ikke aftalepart i distributionsaftalen mellem samsøe &
samøe og elitko, og dermed er elitkos aftaleretlige forhold til be retail group irrelevant
for nærværende sag.
det er således uden betydning for vurderingen af påregnelighed, hvorvidt elitko kunne
forudse, at be retail ville misligholde aftalen og sælge varerne på det danske marked.
det gøres derfor gældende, at det, uanset om elitko ikke kunne forudse, at be retail ville
misligholde aftalen med elitko inter partes, var påregneligt for elitko, at en misligholdel-
se af distributionsaftalen med samsøe & samsøe, herunder ved salg af varerne udenfor
rusland, ville være skadeligt for samsøe & samsøe.
3.3.2 ad erstatningskravets opgørelse
for at begrænse sit tab og omfanget af varernes spredning på det danske og europæiske
marked har samsøe & samsøe været tvunget til at købe sine egne varer tilbage. foruden
de varer, som samsøe & samsøe tilbagekøbte på det danske marked fra coop/kvickly,
valgte samsøe & samsøe ligeledes at tilbagekøbe den resterende del af varerne, som
stammede fra aftalen med elitko, ved at indgå aftale herom direkte med be retail, da
man blev bekendt med, at varerne var i be retails besiddelse.
tilbagekøbsprisen for varerne fra de danske butikker var dkk 222.829,68 eksklusive
moms, (…). tilbagekøbet fra be retail skete til en pris på i alt dkk 831.690,00, (…). de
samlede tilbagekøbsomkostninger for samsøe & samsøe løber dermed op i dkk
1.054.519,68 eksklusive moms.
samsøe & samsøe gør i den forbindelse gældende, at man har opfyldt sin tabsbegræns-
ningspligt ved hurtigt og effektivt at tilbagekøbe de omstridte varer og minimere omfan-
get af de tab, der opstod og ville kunne opstå som følge af varernes utilsigtede spredning
og markedsføring på det danske og europæiske marked.
såfremt samsøe & samsøe ikke havde tilbagekøbt varerne, ville samsøe & samsøe have
lidt et langt større tab i form af mistet fortjeneste, markedsforstyrrelse og genetablering af
tabt goodwill, som ville have oversteget omkostningerne forbundet med tilbagekøbet.
samsøe & samsøe gør gældende, at samsøe samsøes faktiske tab udgør omkostningerne
forbundet med tilbagekøbet samt advokatomkostningerne forbundet med sagen, fratruk-
ket varernes salgspris til elitko og værdien af de tilbagekøbte varer i dag. det er samsøe
samsøes bedste skøn, at sidstnævnte maksimalt udgør dkk 50.000 i dag. man har forsøgt
at afsætte varerne uden held og det skal erindres, at der er tale om "brugte" varer, som al-
lerede har været solgt og leveret til elitko.
samsøe samsøes samlede tab kan derfor opgøres til:
  tilbagekøbsomkostninger i alt, (…) (eksklusiv                   dkk          1.054.519,68
  moms)
  advokatomkostninger fra 21. februar 2016 – 30. juni             dkk                71.900
  2016 (eksklusiv moms)
  (fratrukket)
  salgspris til elitko (eksklusiv moms), (…)                      dkk           -561.579,00
  estimeret værdi af tilbagekøbte varer                           dkk               -50.000
                                                     - 21 -
        tab i alt                                                        dkk            514.840,68
      opgørelsen af advokatomkostninger indeholder ikke omkostninger til sagsanlægget
      imod dansk mode & textil eller omkostninger forbundet med denne sags anlæggelse,
      herunder bl.a. udarbejdelse af stævning. beløbet vil dokumenteres ifm. bevisførelsen.
      på den baggrund gør samsøe & samsøe gør gældende, at elitko og rathsach skal betale
      dkk 514.840,68 i erstatning til samsøe & samsøe for at have misligholdt distributionsaf-
      talen, (…).”
for de sagsøgte, elitko denmark og jacob andré rathsach, er der i det væsentlige procederet
i overensstemmelse med påstandsdokumentet af 18. august 2018, hvoraf fremgår blandt an-
det:
      ”anbringender:
      til støtte for den nedlagte påstand gøres det overordnet, og således i relation til såvel
      sagsøgte 1 som sagsøgte 2, gældende;
      at     der ikke foreligger en ansvarspådragende adfærd hos hverken sagsøgte 1 eller sag-
             søgte 2,
      at     hverken sagsøgte 1 eller sagsøgte 2 har haft nogen intentioner om, eller hensigt til,
             at skade sagsøger, hvilket bekræftes af, at sagsøgte 1 på eget initiativ indførte en
             bodsbestemmelsen i kontrakten, (…),
      at     sagsøgte 1 ved at indgå en kontrakt magen til den mellem sagsøgte 1 og sagsøger
             indgåede kontrakt (…) med be retail group slr (…) har iagttaget sine kon-
             traktmæssige forpligtelser overfor sagsøger, hvorfor der ikke er noget ansvars-
             grundlag,
      at     det ikke var påregneligt for sagsøgte 1, at be retail group slr ville bryde sig
             med den indgåede kontrakt,
      at     hverken sagsøgte 1 eller sagsøgte 2 tidligere har været involveret i sager som nær-
             værende, og
      at     sagsøger således ikke har godtgjort, at betingelserne for at gøre ansvar gældende,
             er til stede.
      det gøres endvidere overordnet gældende;
      at     sagsøger ved indgåelsen af aftalen om tilbagekøb fra be retail group, og herunder
             i forlængelse af sin mail af 19. februar 2016 (kl. 16:47) (…) indgik aftale som indebar,
                                                - 22 -
     at sagsøger efterfølgende var afskåret fra at påberåbe sig misligholdelse, og herun-
     der bod og erstatning, overfor sagsøgte,
at   sagsøger således var bekendt med, at varepartiet var hos be retail group, at sag-
     søger accepterede dette og i den forbindelse indgik sin aftale med sagsøgte, og
at   sagsøger i samme forbindelse kunne have haft rettet henvendelse til sagsøgte 1, og
     således i den forbindelse kunne have udøvet en fuld og endelig tabsbegrænsning
     via aftaleindgåelse også med sagsøgte 1.
endelig gøres det overordnet gældende;
at   sagsøger ikke har ført bevis for eksistensen eller størrelsen af de påberåbte tab,
at   sagsøger således ikke har dokumenteret at have lidt et økonomisk tab i relation til
     tilbagekøbet af de omstridte varer,
at   sagsøgers opgjorte tab på dkk 580.000 relaterende til opgørelse af en videresalgs-
     fortjeneste bestrides, idet det således ikke kan lægges til grund, at sagsøger ville
     kunne have videresolgt de omhandlede varer for dkk 20 højere pr. stk.,
at   sagsøger har modtaget varerne retur fra be retail group slr for en af sagsøger
     accepteret pris, jf. også ovenfor,
at   sagsøgers øvrige køb af egne varer har indebåret indkøb af varer, som sagsøger ef-
     terfølgende kan sælge på ny, og som således indebærer en større økonomisk værdi
     for sagsøger,
at   de påberåbte advokatomkostninger på kr. 71.900,- er ikke dokumenterede, og be-
     strides i relation til størrelsen. dernæst bestrides berettigelsen af dette krav, dels
     med henvisning med at det er udokumenteret, at der har været behov for advokat-
     bistand, og dels med henvisning til at sådanne omkostninger efter gældende prak-
     sis ikke kan kræves erstattet,
at   det af sagsøger ensidigt udøvede skøn over værdien af de omstridte varer – opgjort
     til kr. 50.000,- – bestrides som værende udokumenteret. det gøres gældende, at der
     i relation til rettens vurdering af det af sagsøger påberåbte tab må påhvile sagsøger
     en forpligtelse til at føre bevis for et sådant postuleret skøn, dette eksempelvis i re-
     lation til håndteringen af varerne, udøvede salgsbestræbelser, samt aktuel fortsat
     besiddelse af de omstridte varer. disse forhold er til fulde ubelyste og udokumente-
     rede af sagsøger, hvilket må komme sagsøger bevismæssigt og processuelt til ska-
     de,
at   det må have formodningen for sig, at sagsøgers videresalg af de omstridte varer vil
     indbringe sagsøger en indtægt, der som minimum vil modsvare de mod sagsøger
     påberåbte krav, og at sagsøger ikke har afkræftet denne formodning,
                                              - 23 -
at   det af sagsøger øvrige påberåbte – diffuse og udokumenterede – krav relaterende
     til markedsforstyrrelse, tab af goodwill mv. ikke kan tages til følge på det af sagsø-
     ger oplyste grundlag, og
at   sagsøger således ikke har godtgjort, at have lidt et reelt økonomisk tab.
særligt i relation til sagsøgte 2, gøres det gældende;
at   sagsøgte 2 alene har handlet i sin egenskab som ansat i sagsøgte 1, som er et an-
     partsselskab med begrænset hæftelse,
at   det klare udgangspunkt er, at sagsøgte 2 som kapitalejer ikke hæfter personligt for
     sagsøgtes 1´s forpligtelser, men alene med dennes indskud, jf. selskabslovens § 1,
     stk. 2, hvorfor der ikke uden videre kan ske identifikation mellem sagsøgte 2 og
     sagsøgte 1,
at   sagsøger ved parternes aftaleindgåelse alene indgik aftale med sagsøgte 1, og at
     sagsøger ubestridt var vidende om sagsøgte 1’s begrænsede hæftelse,
at   sagsøger på intet tidspunkt har haft fremsat krav om personlig hæftelse fra sagsøg-
     te 2,
at   sagsøgte 2 ikke har afgivet nogen personlig garanti eller indeståelse for sagsøgte
     1´s forpligtelser,
at   sagsøgte 2 ikke hæfter solidarisk med sagsøgte 1,
at   statuering af ansvar hos sagsøgte 1 ikke i sig selv medfører ansvar hos sagsøger 2,
at   sagsøger ikke har godtgjort, at der er grundlag for at identificere sagsøgte 2 med
     sagsøgte 1,
at   sagsøger ikke har ført bevis for, at sagsøgte 2 har pådraget sig et personligt erstat-
     ningsansvar i relation til et potentielt erstatningsansvar hos sagsøgte 1, hvilket
     blandt andet understøttes af;
     a. at sagsøgte 2 ex officio på vegne af sagsøgte 1 indførte en konventionalbod i
     distributionsaftalen, og samtidigt sørgede for, at be retail group slr påtog sig
     samme forpligtelser som sagsøgte 1 havde påtaget sig overfor sagsøger, hvorfor
     sagsøgte 2’s potentielle ansvarspådragende disposition ikke har en sådan grovhed,
     at der kan statueres personligt ansvar, jf. eks. ufr.2016.1329 v,
     b.    at der ikke har foreligget nogen sammenblanding mellem sagsøgte 1 og sag-
           søgtes 2´s økonomi,
     c.    at sagsøgte 2 ikke tidligere har været indblandet i sager som nærværende, og
     d. at sagsøgte 1 fortsat består,
                                                     - 24 -
       at    sagsøger – subsidiært – i alle tilfælde alene overfor sagsøgte 2 kan fremsætte er-
             statningskrav relaterende til reelle dokumenterede økonomisk tab, og at den aftalte
             bod således i alle tilfælde ikke kan gøres gældende overfor sagsøgte 2, og
       at    sagsøger – jf. anbringenderne herom ovenfor – ikke har ført bevis for at have lidt et
             reelt økonomisk tab, og herunder ikke ført bevis for størrelsen heraf.”
sø- og handelsrettens begrundelse og resultat
elitko denmark
af pkt. 3 i parternes ”distribution agreement” af 14. oktober 2015 fremgår blandt andet, at
elitko denmark over for samsøe & samsøe havde påtaget sig en ”strict obligation” til ikke at
sælge nogen af de hos samsøe & samsøe købte modeprodukter uden for rusland (”russian
federation”). elitko denmark påtog sig samtidig en pligt til bedst muligt at sikre, at elitko
denmarks kunder ikke (videre)solgte produkterne uden for rusland.
elitko denmark videresolgte imidlertid varerne fra samsøe & samsøe til det rumænske sel-
skab be retail, der ikke videresolgte varerne til det russiske marked. ved salget af varerne til
be retail misligholdt elitko denmark dermed den med samsøe & samsøe indgåede distri-
bution agreement for så vidt angår pkt. 3.1 og 3.2. det forhold, at elitko denmark den 16.
oktober 2016 havde indgået en aftale med be retail med samme kontraktvilkår som elitko
denmarks distribution agreement med samsøe & samsøe, ændrer ikke herved. dette gør
sig tilsvarende gældende med hensyn til de toldmæssige hensyn, som elitko denmark har
henvist til. disse hensyn er i øvrigt udokumenterede.
det fremgår af pkt. 7.4 i parternes distribution agreement, at en overtrædelse af aftalens pkt.
3.1 og 3.2 medfører såvel erstatningsansvar for elitko denmark ”to pay full damages” for
”substantiated losses” og derudover en pligt til at betale en ”agreed penalty” på 100.000 euro
”for the violation”.
                                                 - 25 -
med henvisning til pkt. 7.4 i distribution agreement har elitko denmark herefter som følge
af misligholdelsen pligt til at betale en bod (”penalty”) på 100.000 euro som påstået af
samsøe & samsøe.
med hensyn til samsøe & samsøes selvstændige erstatningskrav bemærkes, at retten kan til-
træde, at samsøe & samsøe ved straks at tilbagekøbe den del af de solgte varer, som det fort-
sat var muligt at tilbagekøbe, varetog berettigede hensyn til samsøe & samsøes beskyttelse af
sit brand og sin forretningsstrategi samt begrænsning af sit tab. retten finder ikke grundlag
for at reducere i kravet med den begrundelse, at tilbagekøbsprisen var for høj, men finder, at
prisen henset til sagens omstændigheder kan lægges til grund.
med hensyn til værdien af det tilbagekøbte vareparti, som skal fratrækkes i samsøe &
samsøes krav, er det efter oplysningerne om varernes art og den omstændighed, at der var
tale om returvarer, rettens opfattelse, at værdien har været beskeden. værdien er af samsøe
og samsøe opgjort skønsmæssigt til et beløb på 50.000 kr., som retten ikke ser grundlag for at
ændre. med hensyn til samsøe & samsøes krav vedrørende advokatomkostninger, opgjort i
fakturaer pr. 31. marts 2016 og pr. 30. juni 2016 under overskriften ”ulovlig parallelimport
og markedsføring” til i alt 71.900 kr., finder retten, at der efter sagens oplysninger ikke fore-
ligger tilstrækkeligt grundlag for at anerkende denne erstatningspost, der består af flere ikke
nærmere dokumenterede underposter.
under hensyn til det anførte tages samsøe & samsøes erstatningspåstand til følge med
442.940,68 kr.
jacob andré rathsach
kontakten til samsøe & samsøe blev etableret af elitko denmarks direktør og eneanpartsha-
ver, jacob andré rathsach, der også havde den løbende kontakt med samsøe & samsøe. til-
sikringen over for samsøe & samsøe om, at de varer, som elitko denmark købte af samsøe &
samsøe, alene måtte sælges i rusland, blev meddelt af jacob andré rathsach for elitko
denmark, og det var jacob andré rathsach, som for elitko denmark i strid med distribution
                                              - 26 -
agreement pkt. 3 umiddelbart forestod videresalget af de købte varer til et rumænsk selskab,
be retail.
samsøe & samsøes tab findes herefter tillige at kunne gøres gældende mod jacob andré
rathsach, hvis erstatningsansvar er solidarisk med elitko denmarks erstatningsansvar over-
for samsøe & samsøe.
samsøe & samsøes krav på ”penalty” udspringer af den distribution agreement, som
samsøe & samsøe indgik med elitko denmark, og er således et aftalevilkår mellem disse
parter. jacob andré rathsach har ikke indestået for dette krav, som herefter ikke kan gøres
gældende mod denne.
konklusion
det følger af det ovenfor anførte, at samsøe & samsøes påstand 1 tages til følge over for elit-
ko denmark, mens jacob andré rathsach frifindes for denne påstand.
samsøe & samsøes påstand 2 tages til følge over for elitko denmark og jacob andré rath-
sach med 442.940,68 kr.
sagsomkostninger
efter sagens værdi, udfald og forløb, herunder forløbet i forbindelse med den afsagte udebli-
velsesdom af 22. september 2017, skal elitko denmark betale 110.000 kr. i sagsomkostninger
til samsøe & samsøe, hvoraf retsafgift udgør 29.000 kr., mens resten udgør rimelige advo-
katomkostninger. af sagsomkostningsbeløbet hæfter tillige jacob andré rathsach – solida-
risk med elitko denmark - for delvise sagsomkostninger 40.940 kr., hvoraf 10.940 udgør rets-
afgift.
                                       thi kendes for ret:
elitko denmark aps skal inden 14 dage betale eur 100.000 til samsøe & samsøe whole sale
aps med tillæg af procesrente fra 9. marts 2016.
                                             - 27 -
elitko denmark aps og jacob andré rathsach skal in solidum betale dkk 442.940,68 til
samsøe & samsøe whole sale aps med tillæg af procesrente fra 9. marts 2016.
i sagsomkostninger til samsøe & samsøe whole sale aps skal elitko denmark aps inden 14
dage betale dkk 110.000 kr. og af dette beløb skal jacob andré rathsach solidarisk med elit-
ko denmark aps betale 40.940 kr. sagsomkostningsbeløbene forrentes efter rentelovens § 8
a.
     hans ulrich madsen           claus forum petersen         flemming bent lindeløv
                                           (sign.)
                                        ___ ___ ___
                             udskriftens rigtighed bekræftes
                                sø- og handelsretten, den

source: retspraksis

LICENSE:
Creative Commons Legal Code

CC0 1.0 Universal

type: caselaw

jurisdiction: Denkmark