text:
                                       udskrift
                                            af
                        sø- & handelsrettens dombog
                                      ____________
                                afsagt den 26. august 2003
v-53-01                        digital marketing support aps
                               (advokat peter høgh)
                               mod
                               dagbladet børsen a/s
                               (advokat lisbeth andersen)
                                          dom
sagen angår navnlig spørgsmålet om, hvorvidt dagbladet børsen a/s har retten til vare-
mærket børsen, og om digital marketing support aps (i det følgende: digital marketing
support) har krænket denne ret ved erhvervsmæssig brug af domænenavnene borsen.com og
boersen.com.
børsen og børsen
dagbladet børsen a/s udgiver dagbladet børsen og hjemmesiden børsen online på inter-
netadresserne borsen.dk og boersen.dk. udgivelsen foretoges tidligere af a/s børsen hol-
ding (tidligere navn: a/s forlaget børsen), der i 1999 blev opløst ved spaltning, i hvilken
forbindelse selskabets aktiver, herunder varemærkerettigheder, overgik til 3 bonnier-
selskaber, bonnier business press a/s, bonnier business publishing a/s og bonnier busi-
                                              - 2 -
ness information a/s. i det følgende betegnes de selskaber, der igennem tiderne har udgivet
dagbladet børsen og udbudt børsen online, under ét som børsen.
      børsen har med virkning fra 1982 haft børsen registreret som ordmærke bl.a. for
klasse 16, herunder aviser, tidsskrifter, bøger, tryksager, m.v., og klasse 35, herunder annon-
ce- og reklamevirksomhed og edb-rådgivning i forbindelse med forretningsvirksomhed.
med virkning fra 1984 blev registreringen udvidet til tillige at omfatte klasse 38 (telekommu-
nikationsvirksomhed). der er under sagen fremlagt en overdragelseserklæring af 20. august
2001, hvorved bonnier-selskaberne har overdraget rettighederne til børsen til dagbladet
børsen a/s.
      børsen har endvidere med virkning fra 1984 haft børsen informatik registreret
som varemærke i klasse 35, annonce- og reklamevirksomhed, bistand ved udøvelse af forret-
ningsvirksomhed, 38 og 42, herunder edb-rådgivning og edb-service, bl.a. udvikling og be-
arbejdelse af software.
      børsen software har med virkning fra 1984 været registreret som varemærke for
børsen bl.a. for klasse 9, databehandlingsudstyr, optagne dataprogrammer mv., 35, 38 og 42.
      med virkning fra 1992 har børsen endvidere haft børsenlinien registreret som
ordmærke i bl.a. klasse 38.
digital marketing support
digital marketing support udbyder edb-rådgivning i vid forstand og har siden 1997 handlet
med og formidlet domænenavne til internettet. den hjemmeside, hvorpå handlen mv. fore-
går, benævner sig navnebørsen, og fandtes ifølge aftaler fra 1999 om salg af domænenavne
på internetadressen www.navne.dk.
      domænenavnene borsen.com og boersen.com er registreret den 23. september 1996 og
den 12. oktober 1996, og digital marketing support stod som indehaver af registreringerne
på det tidspunkt, der er relevant for sagen.
      børsen gjorde i forlængelse af en telefonsamtale om retten til navnet i en mail af 8. no-
vember 2000 til borsen.com opmærksom på risikoen for forveksling med børsens hjemmeside
borsen.dk, navnlig i forbindelse med afgivelse af adgangskode ved logon.
      børsen har den 8. november 2001 konstateret, at opslag på internetadresserne
www.borsen.com og www.boersen.com automatisk blev videresendt til digital marketing sup-
ports internetadresse dansk.net.
                                                     - 3 -
       opslag på www.borsen.com og www.boersen.com åbnede den 7. november 2002 for nav-
nebørsen.
wipo’s afgørelse af 11. april 2001.
digital marketing support underkastede sig ved registreringen af borsen.com og boersen.com
reglerne fra icann (internet corporation for assigned names and numbers), der har be-
myndiget wipo (world intellectual property organisation) til at træffe afgørelse i konflikter
i overensstemmelse med icann’s regler, herunder uniform name dispute resolution poli-
cy (i det følgende: policy’en), hvis afsnit 4 lyder således i dansk oversættelse:
       ”4. obligatorisk administrativ klagebehandling.
       denne paragraf angiver den type tvister, hvor du er forpligtet til at underkaste dig en ob-
       ligatorisk administrativ klagebehandling. denne klagebehandling gennemføres af en af
       … (betegnes hver for sig ”udbyder”).
       a. tvister, hvor denne policy finder anvendelse. du skal underkaste dig en obligatorisk
       administrativ klagebehandling såfremt en tredjemand (en ”klager”) til den relevante ud-
       byder i overensstemmelse med procedurereglerne nedlægger påstand om, at
               (i)        dit domænenavn er identisk med eller kan forveksles med et varemærke
                          eller et tjenesteydelsesmærke, som klageren har rettigheder over, og
               (ii)       du ikke har nogen rettigheder over eller legitim interesse i domænenavnet,
                          og
               (iii)      dit domænenavn er registreret og anvendes i ond tro.
       under den administrative klagebehandling skal klageren bevise, at alle disse tre elemen-
       ter er til stede.
       b. bevis for registrering og anvendelse i ond tro. for så vidt angår § 4, litra a stk. iii, an-
       ses følgende omstændigheder især, men uden begrænsning, såfremt de af klagenævnet
       findes at være til stede, for at være bevis for registrering og anvendelse af et domæne-
       navn i ond tro:
       (i)        omstændigheder, som viser, at du har registreret eller erhvervet domænenavnet
                  primært med det formål at sælge, udleje eller på anden vis overdrage domæne-
                  navnet til klager, som er indehaver af varemærket eller tjenesteydelsesmærket,
                  eller til en af klagers konkurrenter for et gyldigt vederlag, der overstiger dine
                  dokumenterede reelle direkte udgifter i forbindelse med domænenavnet, eller
       (ii)       du har registreret domænenavnet for at forhindre indehaveren af vare- eller tje-
                  nesteydelsesmærket i at afspejle mærket i et tilsvarende domænenavn, såfremt
                  der er et mønster af en sådan adfærd fra din side, eller
       (iii)      du har registreret domænenavnet primært med det formål at genere en konkur-
                  rents virksomhed, eller
                                                    - 4 -
       (iv)     du ved at anvende domænenavnet med forsæt til at opnå en erhvervsmæssig
                fordel har forsøgt at tiltrække internetbrugere til dit websted eller andet online-
                sted ved at gøre det sandsynligt, at der sker en forveksling af klagernes mærke
                med hensyn til kilde, finansiering, tilhørsforhold eller støtte med hensyn til dit
                websted eller andet sted eller en vare eller en tjenesteydelse på dette websted el-
                ler andet sted.
       c. sådan demonstrerer du dine rettigheder over eller legitime interesse i domænenav-
       net som svar på en klage. når du modtager en klage, skal du benytte § 5 i procedurereg-
       lerne for at fastslå, hvordan dit svar skal udarbejdes. enhver af de følgende omstændig-
       heder, især, men uden begrænsning, såfremt nævnet i sin vurdering af alt det fremlagte
       bevismateriale finder det bevist, demonstrerer dine rettigheder over eller legitime inte-
       resse i domænenavnet, for så vidt angår § 4, litra a, stk. ii:
              (i)      før du bliver bekendt med tvisten, din anvendelse af eller påviselige forbe-
                       redelser til at anvende domænenavnet eller et navn, der svarer til domæ-
                       nenavnet, i forbindelse med udbud af varer eller tjenesteydelser i god tro,
                       eller
              (ii)     du (som enkeltperson, virksomhed, eller anden organisation) har været
                       almindeligt kendt under domænenavnet, også selv om du ikke har erhver-
                       vet vare- eller tjenesteydelsesmærkeret hertil, eller
              (iii)    du gør berettiget ikke kommerciel eller fair brug af domænenavnet uden at
                       have til hensigt at opnå en erhvervsmæssig fordel for at vildlede forbru-
                       gerne eller skade det pågældende vare- eller tjenesteydelsesmærke.
       …”
den 28. december 2000 indgav børsen klage til wipo over registreringen af borsen.com og
boersen.com.
       efter at wipo den 8. marts 2001 havde bedt dagbladet børsen a/s om at dokumentere
sin ret til varemærket børsen, sendte dagbladet børsen a/s wipo en erklæring af 13.
marts 2001 fra bonnier-selskaberne om, at dagbladet børsen a/s ”at all times has had and
continues to have an unlimited, unconditional licensed right to use and exploit” ordmærket
børsen, som børsen holding a/s fortsat var anført som indehaver af i varemærkeregi-
stret. det fremgår af erklæringen, at ”[t]his licensed right includes the right and obligation to
safeguard a/s børsen holding’s interests, including taking appropriate action against any
infringement … and acting on behalf of børsen holding a/s in this respect.”
       det fremgår af afgørelsen af 11. april 2001, at wipo fandt, at dagbladet børsen a/s
havde dokumenteret sin ret bl.a. til varemærket børsen, at digital marketing supports
brug af borsen.com og boersen.com var egnet til forveksling med dagbladet børsens varemær-
ker, og at digital marketing support ikke havde godtgjort, at de havde bedre ret til eller legi-
tim interesse i disse domænenavne. digital marketing support havde registreret et stort an-
tal domænenavne, som syntes at afspejle andres navne eller varemærker. herefter og idet
                                              - 5 -
digital marketing support havde registreret domænenavnene med kendskab til dagbladet
børsen a/s og dette selskabs rettigheder, fandt wipo, at domænenavnene var registreret og
anvendt i ond tro, og traf bestemmelse om, at registreringen af domænenavnene borsen.com
og boersen.com skulle overføres til dagbladet børsen a/s.
forklaringer
anani voulé har bl.a. forklaret, at han er hovedanpartshaver i digital marketing support, og
at grunden til, at han valgte navnene borsen.com og boersen.com, var, at han i 1996 benyttede
dem som adresse for en internetportal over børser i forskellige lande.
       ved registreringerne kendte han børsen, men vidste ikke, at børsen havde en inter-
netbaseret nyhedstjeneste. digital marketing support har ikke på noget tidspunkt været en
konkurrent for børsen. efterfølgende er domænenavnene udelukkende blevet brugt til nav-
nebørsen.
       han ønskede ikke at anvende navnet navnebørsen som domænenavn for tjenesten,
idet tjenesten er internationalt orienteret, og det danske ord ”navne” ikke er internationalt
kendt, hvorimod ordet ”børs” er kendt i flere lande. siden 1996 har det været muligt for di-
gital marketing support at se, hvem der har været inde på navnebørsen, og det er på denne
baggrund hans opfattelse, at der ikke er sket forveksling, således at personer, som har ønsket
at læse børsen online, fejlagtigt er havnet på navnebørsen. der er efter hans opfattelse ikke
nogen risiko for forveksling mellem borsen.dk og borsen.com.
niels barfod har bl.a. forklaret, at han har udviklet børsen online. det var først i efteråret
2000, at man konstaterede, at borsen.com og boersen.com blev benyttet i forbindelse med nav-
nebørsen.
       det er rigtigt, at børsen den 11. december 1997 sendte en mail til bl.a. digital marketing
support, men det var en masseudsendelse, som blev indledt med: ”kære internet-virk-
somhed”, og mailen var således ikke udtryk for, at børsen var bekendt med, at digital mar-
keting support anvendte de her omhandlede domænenavne.
       børsen online er af stor betydning for børsen og indeholder bl.a. en afdeling om
fondsmarkederne, et arkiv med ca. 150.000 artikler, en virksomhedsdatabase og en engelsk-
sproget afdeling. børsen online supplerer således avisudgaven. børsens abonnenter skal for
at få fuld adgang til børsen online indtaste en adgangskode. for at komme på navnebørsen
skal der ligeledes indtastes en adgangskode, og det er hans opfattelse, at der let kan ske util-
                                              - 6 -
sigtet videregivelse af kode i forbindelse med forveksling af borsen.dk og boersen.dk, hen-
holdsvis borsen.com og boersen.com.
jesper angelo har forklaret, at han er udviklingschef og teknisk chef for børsen online. børsen
blev opmærksom på digital marketing supports anvendelse af borsen.com og boersen.com ef-
ter at være blevet kontaktet af utilfredse abonnenter, som havde forvekslet disse adresser
med borsen.dk og boersen.dk, og som havde opgivet deres adgangskode. efter hans opfat-
telse søger de fleste danske virksomheder at få registreret både en .dk-adresse og en .com-
adresse.
påstande
digital marketing support har nedlagt følgende påstande:
1.     dagbladet børsen a/s skal anerkende, at klagen til wipo den 28. december 2000 blev
       indgivet i strid med policy’ens artikel 4 a, idet dagbladet børsen a/s ikke var indeha-
       ver af varemærket børsen på klagetidspunktet, og at wipo’s afgørelse af 11. april
       2001 således er ugyldig.
       subsidiært har digital marketing support nedlagt følgende påstande:
2.     digital marketing support frifindes for wipo’s afgørelse af 11. april 2001.
3.     børsen skal anerkende, at digital marketing supports erhvervsmæssige brug af do-
       mænenavnene borsen.com og boersen.com ikke udgør en krænkelse af børsens varemær-
       kerettigheder til varemærket børsen.
børsen har over for påstand 1 og 3 påstået frifindelse og over for påstand 2 principalt afvis-
ning, subsidiært frifindelse.
parternes synspunkter
digital marketing supports advokat har vedrørende påstand 1 gjort gældende, at dagbladet
børsen a/s først fik overdraget retten til varemærket børsen efter indgivelsen af klagen til
                                             - 7 -
wipo, men at klageren ifølge policy’ens afsnit 4, litra a, (i), skal have ret til varemærket på
tidspunktet for indgivelsen af klagen. det er ikke tilstrækkeligt, at dagbladet børsen a/s
påberåber sig en varemærkeret, der tilhører et andet selskab.
       vedrørende påstand 2 og 3 gøres det gældende, at borsen.com og boersen.com uanset den
ordmæssige lighed ikke er forvekslelige med varemærket børsen, idet der ikke er lighed
mellem de udbudte varer og tjenesteydelser. digital marketing support anvender således
domænenavnene som indgang til navnebørsen, hvor der handles med domænenavne. bør-
sen handler ikke med domænenavne, men anvender varemærket børsen for en avis og in-
ternettjenesten børsen online, som formidler nyheder om erhvervsvirksomheder og om fi-
nansielle forhold generelt. børsen er ikke et velkendt varemærke.
       digital marketing support har legitime interesser i at bibeholde sine domænenavne,
idet man har brugt dem erhvervsmæssigt siden 1996 i forbindelse med navnebørsen. digital
marketing support har ikke haft til hensigt at udnytte den goodwill, som er knyttet til vare-
mærket børsen, der er ikke sammenfald mellem de udbudte tjenester, og der foreligger
derfor ikke nogen krænkelse af børsens rettigheder. digital marketing support har heller ik-
ke registreret domænenavnene i den hensigt senere at sælge dem. digital marketing support
har derfor hverken været i ond tro ved registreringen eller ved anvendelsen af domænenav-
nene. både børsen, borsen og boersen er generiske betegnelser, som også digital marke-
ting support må have ret til at bruge.
       børsen har forholdt sig passivt ved først at indgive klage til wipo den 28. december
2000, selv om det ved børsens e-mail af 11. december 1997 er dokumenteret, at børsen allere-
de da var bekendt med digital marketing supports virksomhed og domænenavne.
børsens advokat har fremhævet, at børsen ubestridt siden 1980’erne har været indehaver af en
række varemærker, hvori ordet børsen indgår alene eller som det bærende led, og at bør-
sen også har stiftet varemærkeret til børsen ved at tage dette mærke i brug og indarbejde
det igennem mange år. det fremgår af erklæringen af 13. marts 2001, at det uanset den for-
melle registrering i varemærkeregistret er dagbladet børsen a/s, der har ret til at anvende
dette varemærke og både ret og pligt til at værne det mod krænkelser. wipo har på denne
baggrund i sin afgørelse af 11. april 2001 lagt til grund, at dagbladet børsen a/s havde ret-
ten til børsen, og at digital marketing supports registrering og brug af borsen.com og boer-
sen.com var egnet til at skabe forveksling med dagbladet børsens varemærker og domæne-
navne borsen.dk og boersen.dk. policy’en stiller ikke krav om, at en klager selv skal være in-
dehaver af det krænkede varemærke, og efter dansk varemærkeret er en licenstager påtale-
                                              - 8 -
berettiget i sager om krænkelse af varemærkeretten, medmindre andet er aftalt, jf. varemær-
kelovens § 45, stk. 1. dagbladet børsen a/s må derfor frifindes for påstand 1.
       påstand 2 er uklar og synes rettet imod wipo, ligesom digital marketing support ikke
har retlig interesse i at få påstanden prøvet. den skal derfor afvises. subsidiært skal børsen
frifindes, idet afgørelsen er korrekt. digital marketing support har således ikke godtgjort at
have nogen varemærkeret til borsen eller boersen eller i øvrigt legitime interesser heri. at digi-
tal marketing support på sin hjemmeside bruger betegnelsen navnebørsen, skaber ikke no-
gen ret til navnene borsen eller boersen, som er forvekslelige med børsen.
       efter wipo’s praksis anses registranten af et domænenavn for at være i ond tro, hvis
den pågældende er eller har været indehaver af et stort antal domænenavne, hvilket har væ-
ret tilfældet for digital marketing support, der ubestridt handler med domænenavne. end-
videre har anani voulé forklaret, at han kendte varemærket børsen, da domænenavnene
blev registreret.
       det er ikke korrekt, at børsen kendte til digital marketing supports anvendelse af de
omhandlede domænenavne, da børsen den 11. december 1997 foretog en masseudsendelse
af mails, som også blev modtaget af digital marketing support. børsen blev først bekendt
hermed i efteråret 2000 og har ikke tabt sin ret ved passivitet.
       digital marketing supports erhvervsmæssige brug af domænenavnene udgør en
krænkelse af børsens varemærke børsen, jf. varemærkelovens § 4, stk. 1, nr. 1, og stk. 2.
kendetegnene borsen og boersen er identiske med børsen, og det er uden betydning, at det
danske bogstav ”ø” er erstattet med ”o” eller ”oe”, idet det danske bogstav ø ikke findes i det
engelske alfabet, som internettets domænenavnssystem bygger på. i 1996, da domænenav-
nene blev registreret, var det ikke muligt at få registreret domænenavne indeholdende bog-
stavet ”ø”, og det er uden betydning, om dette nu er eller er ved at blive muligt. digital mar-
keting supports anvendelse af borsen.com og boersen.com som indgang til en hjemmeside på
internettet med navnebørsen og edb-rådgivning er i strid med børsens ret til børsen, der
er registreret som varemærke i klasse 35 og 38 for edb-rådgivning og telekommunikations-
virksomhed, til børsen software, der bl.a. er registreret som varemærke for klasse 38
og 42 for edb-rådgivning, edb-service og telekommunikationsvirksomhed, edb-rådgivning
og edb-service, og til andre mærker, hvori børsen indgår. børsen må anses for et vel-
kendt mærke, som har krav på udvidet beskyttelse.
                                             - 9 -
sø- og handelsrettens afgørelse
digital marketing supports påstand 2 findes efter sin affattelse tilstrækkelig klar til at kunne
påkendes, og digital marketing support findes at have retlig interesse i at få prøvet wipo’s
afgørelse.
       børsen har med virkning fra 1982 haft ordmærket børsen registreret for bl.a. annon-
ce- og reklamevirksomhed og edb-rådgivning i forbindelse med forretningsvirksomhed
(klasse 35) og med virkning fra 1984 for telekommunikationsvirksomhed (klasse 38). børsen
har endvidere med virkning fra 1984 haft ordmærket børsen informatik registreret
bl.a. for telekommunikationsvirksomhed (klasse 38) og edb-rådgivning og edb-service her-
under udvikling og bearbejdelse af software (klasse 42), ligesom børsen med virkning fra
1984, henholdsvis fra 1992 har haft figurmærkerne børsen software og børsenli-
nien registreret i de samme klasser.
       det lægges under henvisning til de nævnte varemærkeregistreringer og oplysningerne
om børsen online til grund, at dagbladet børsen og selskaber, hvorfra dette selskab har er-
hvervet rettighederne til sine varemærker, har været først i tid med hensyn til at stifte ret til
varemærket børsen og lignende mærker for internetbaseret virksomhed, der også drives
med domænenavnene borsen.dk og boersen.dk. retten finder, at digital marketing supports
erhvervsmæssige brug af identiske eller i høj grad lignende kendetegn som indgang til sin
hjemmeside med navnebørsen og udbud af edb-rådgivning, som må anses for samme eller
lignende virksomhed, krænker dagbladet børsen a/s’ ret.
       herefter og idet børsen ikke har udvist passivitet, er der ikke grundlag for at tilside-
sætte wipo’s afgørelse af 11. april 2001, hvis indhold retten kan tiltræde, og dagbladet bør-
sen a/s’ frifindelsespåstande tages i det hele til følge.
                              thi kendes for ret:
dagbladet børsen a/s frifindes.
       digital marketing support marketing support aps skal inden 14 dage betale 15.000 kr.
i sagsomkostninger til dagbladet børsen a/s.
claus jepsen                               elmer.                                 allan suhrke
              - 10 -
              (sign.)
           ___ ___ ___
udskriftens rigtighed bekræftes
p.j.v. sø- og handelsretten, den


text:
                      højesterets kendelse
                        afsagt torsdag den 11. februar 2016
sag 172/2015
foreningen euro-mediterranean human rights network
(advokat anders rynkebjerg)
mod
mathiesen a/s
(advokat ulrik bayer)
og
sag 173/2015
foreningen euro-mediterranean human rights network
(advokat anders rynkebjerg)
mod
mathiesen a/s
(advokat ulrik bayer)
i tidligere instanser er afsagt dom af retten i roskilde den 3. november 2014 og kendelse af
østre landsrets 6. afdeling den 4. december 2014 samt kendelse af østre landsrets 6. afde-
ling den 28. april 2015.
i påkendelsen har deltaget tre dommere: jytte scharling, jon stokholm og hanne schmidt.
påstande
kærende, foreningen euro-mediterranean human rights network (herefter euro-med), har i
sag 172/2015 nedlagt påstand om stadfæstelse af byrettens afgørelse om sagsomkostninger i
dom af 3. november 2014.
                                               - 2 -
euro-med har i sag 173/2015 nedlagt påstand om, at kæresagen genoptages ved landsretten.
indkærede, mathiesen a/s, har i sag 172/2015 nedlagt påstand om stadfæstelse af landsrettens
kendelse af 4. december 2014 og har i sag 173/2015 nedlagt påstand om stadfæstelse af lands-
rettens kendelse af 28. april 2015.
supplerende sagsfremstilling
den 3. november 2014 afsagde retten i roskilde dom i en sag anlagt af euro-med mod ma-
thiesen a/s. sagen drejede sig om det økonomiske opgør i anledning af afslutningen af et
leasingarrangement om kopi- og printudstyr, hvor euro-med i en årrække havde leaset kopi-
og printudstyr hos mathiesen. ved byrettens dom blev mathiesen frifundet for euro-meds
påstand om betaling af 592.673 kr., subsidiært 477.981 kr. byretten ophævede sagens om-
kostninger med følgende begrundelse:
      ”som følge af sagens udfald skulle euro-med betale sagsomkostninger til mathiesen.
      retten finder dog, at sagsomkostningerne bør ophæves, således at hver part afholder
      egne omkostninger, herunder at euro-med endeligt udreder honoraret til skønsmanden
      med 6.800 kr. ekskl. moms. retten har ved denne vurdering lagt vægt på, at mathiesen
      har haft et vist medansvar for tvistens opståen, idet retten anerkender, at det har været
      vanskeligt for euro-med at sammenligne de samlede driftsudgifter ved overgang fra den
      ene leasingaftale til den næste.”
ved kæreskrift af 12. november 2014 kærede mathiesen byrettens sagsomkostningsafgørelse.
ved ankestævning af 26. november 2014 ankede euro-med byrettens dom.
østre landsret afsagde den 4. december 2014 kendelse, hvorved landsretten ændrede byret-
tens afgørelse om sagsomkostninger i dommen af 3. november 2014, således at euro-med
skulle betale 45.000 kr. til mathiesen. landsrettens begrundelse var følgende:
      ”efter retsplejelovens § 312, stk. 1, skal den tabende part erstatte modparten de udgifter,
      retssagen har påført modparten. retten kan dog bestemme, at den tabende part ikke eller
      kun delvis skal erstatte modparten de påførte udgifter, hvis særlige grunde taler for det,
      jf. § 312, stk. 3.
      landsretten finder ikke, at mathiesen a/s unødigt har givet anledning til retssagen.
                                              - 3 -
      der er herefter ikke grundlag for at fravige hovedreglen i retsplejelovens § 312, stk. 1,
      om at den tabende part skal bære sagsomkostningerne.
      under hensyn [til] sagens økonomiske værdi og dens omfang bestemmes det, at
      indkærede skal betale sagsomkostninger for byretten med i alt 45.000 kr.
      det tiltrædes, at indkærede endelig skal udrede honoraret til skønsmanden med 6.800
      kr. eksklusive moms.”
retten i roskilde oplyste i retsbog af 4. december 2014 bl.a.:
      ”dommeren er i dag blevet telefonisk kontaktet af sagsøgtes advokat, advokat anders
      rynkebjerg.
      advokat anders rynkebjerg oplyste, at han ikke har modtaget sagsøgers kæreskrift og
      ikke har modtaget oplysning hverken fra byretten eller landsretten om, at sagsøger har
      kæret byrettens afgørelse om sagsomkostninger i dommen af 3. november 2014.
      dommeren bemærkede, at det af byrettens fremsendelsesbrev af 18. november 2014 til
      landsretten fremgår, at: ”retten sender kopi af dette brev til begge parter”.
      dommeren bemærkede yderligere, at det ved opslag i rettens elektroniske
      sagsbehandlingssystem fremgår, at orienteringsbrevene til advokat anders rynkebjerg
      og advokat ulrik bayer om fremsendelse af kæremålet til østre landsret er udfærdiget,
      men at begge breve i sagsbehandlingssystemet er registreret som: ”venter”.
      på denne baggrund må byretten lægge til grund, at byretten ved en beklagelig
      ekspeditionsmæssig fejl ikke har orienteret parternes advokater om byrettens
      fremsendelse af kæremålet til landsretten.
      dommeren beklagede denne fejl.”
samme dag anmodede euro-med landsretten om at genoptage kæresagen, idet euro-meds
advokat anførte, at han ikke havde modtaget noget i kæresagen, hverken fra mathiesens advo-
kat, retten i roskilde eller østre landsret, inden han modtog landsrettens kendelse af 4. de-
cember 2014. mathisen protesterede imod genoptagelsen.
den 28. april 2015 afsagde landsretten kendelse om, at kæresagens behandling ikke skulle
genoptages. af retsbogen fremgår bl.a.:
      ”det fremgår ikke af kæreskriftet, at der er sendt kopi heraf til indkærede. endvidere
      fremgår det af retsbog af 4. december 2014 fra retten i roskilde, at retten ved en
                                               - 4 -
       beklagelig ekspeditionsmæssig fejl ikke har orienteret parterne om fremsendelse af
       kæremålet til landsretten.
       ankestævning er modtaget i landsretten den 27. november 2014.
       efter votering afsagdes sålydende
                                              k e n d e l s e:
       landsretten har i den foreliggende situation ikke hjemmel til at genoptage kæresagen
       efter at have afsagt kendelse.
                                         t h i b e s t e m m e s:
       kæresagens behandling genoptages ikke.
       landsretten henleder opmærksomheden på bestemmelserne i retsplejelovens § 392, stk.
       3 og 4. ”
advokat ulrik bayer har overfor højesteret oplyst, at advokat anders rynkebjerg på grund af
en intern misforståelse på advokat ulrik bayers kontor ikke modtog kopi af dennes kæreskrift
af 12. november 2014.
østre landsret afsagde den 11. december 2015 dom i ankesagen, hvorved landsretten stad-
fæstede byrettens dom og bestemte, euro-med skulle betale 60.000 kr. til mathiesen i sags-
omkostninger for landsretten.
anbringender
euro-med har til støtte for påstanden om stadfæstelse af retten i roskildes sagsomkost-
ningsafgørelse i dom af 3. november 2014 navnlig anført, at situationen og byrettens afgørelse
i denne sag stemmer overens med højesterets omkostningsafgørelse i ufr 2012.177 h.
til støtte for påstanden om genoptagelse af kæresagen ved landsretten har euro-med anført,
at det er et grundelement i det kontradiktoriske princip, at der gives begge parter i processen
adgang til at udtale sig, inden der træffes en afgørelse. retten bør i særlig grad påse dette i en
situation, hvor den påklagede afgørelse ændres til skade for den ene part.
euro-med blev ikke underrettet i forbindelse med, at mathiesen indgav kæreskrift, hvilket er i
strid med retsplejelovens § 393, stk. 3, samt de advokatetiske regler pkt. 18.2. kæresagen blev
                                                 - 5 -
desuden behandlet i strid med retsplejelovens § 396, stk. 3, idet retten i roskilde ikke under-
rettede euro-med om kæresagens fremsendelse til østre landsret, men orienterede lands-
retten om, at sådan underretning var sket. uanset indholdet af retsplejelovens § 397 burde
landsretten have sikret sig, at euro-med havde fået underretning om kæresagen.
der henvises til ufr 2013.2970 h. der indrømmes efter retsplejelovens § 397, stk. 1, altid
indkærede en frist på 10 dage til at fremkomme med sine bemærkninger, hvilken frist regnes
fra byrettens meddelelse til parterne efter retsplejelovens § 396, stk. 3. sådan meddelelse blev
aldrig afgivet af retten i roskilde, og dermed var tidspunktet for, hvornår østre landsret
kunne træffe afgørelse, jf. § 397, stk. 1, endnu ikke indtruffet, da landsretten afsagde kendelse
den 4. december 2014.
i et tilfælde som dette, hvor landsrettens kendelse går euro-med imod, og hvor retspleje-
lovens § 393, stk. 3, og 396, stk. 3, samt de advokatetiske regler pkt. 18.2, er tilsidesat, skal
der ske genoptagelse af kæresagen for landsretten efter en direkte eller analog anvendelse af
retsplejelovens § 367. euro-med havde ikke mulighed for at imødegå kæren i et kæresvar-
skrift, eftersom euro-med først kendte til kæresagens eksistens, efter at landsretten havde
afsagt kendelse i sagen.
landsrettens omkostningsfastsættelse kan risikere at være endelig afgørelse af byrettens dom
for så vidt angår sagsomkostninger for byretten, og det må sidestilles med udeblivelse, at der
ved sagsbehandlingsfejl ikke er givet euro-med adgang til at fremsætte sine anbringender,
inden landsrettens traf afgørelse om sagsomkostninger. situationen kan i det hele taget side-
stilles med, at der er adgang til genoptagelse efter retsplejelovens § 367, hvis der ved en fejl er
afsagt udeblivelsesdom, jf. ufr 2007.2023 ø og ufr 1982.143 h.
subsidiært gøres det gældende, at der skal ske genoptagelse efter direkte eller analog anven-
delse af retsplejelovens § 399. der er tale om en af retten afgjort sag, som var urigtigt oplyst
på grund af fejl hos modpartens advokat og byretten, og sagen må efter genoptagelse forven-
tes at få et væsentligt forskelligt resultat, nemlig stadfæstelse af byrettens omkostnings-
afgørelse.
                                              - 6 -
mathiesen ønskede ikke at medvirke til at indgå en procesaftale om, at landsretten under
ankesagen skulle bortse fra landsrettens omkostningskendelse og overlade det til landsretten
at træffe afgørelse om sagens omkostninger for såvel by- som landsret, hvorved kæresagerne
for højesteret kunne være undgået. allerede af den grund bør euro-med tilkendes omkost-
ninger i forbindelse med kæresagen.
det bestrides, at advokat ulrik bayer telefonisk oplyste advokat anders rynkebjerg om, at
byrettens omkostningsafgørelse ville blive kæret.
mathiesen a/s har til støtte for påstanden om stadfæstelse af landsrettens kendelse af 4. de-
cember 2014 navnlig anført, at omstændighederne i ufr 2012.177 h adskiller sig fra om-
stændighederne i denne sag. der er derfor ikke grundlag for at ophæve sagens omkostninger
med henvisning dertil. mathiesen havde ikke som anført i byrettens omkostningsafgørelse ”et
vist medansvar for tvistens opståen” ved at overgå fra en leasingaftale til en anden med heraf
følgende vanskeligheder for euro-med i forbindelse med opgørelse af de samlede drifts-
udgifter. det fremgik klart af de indgåede aftaler, hvad euro-med skulle betale i månedlige og
kvartalsmæssige ydelser. aftaler af samme karakter er tidligere af domstolene blevet betegnet
som overskuelige og nemt forståelige, jf. dom afsagt den 21. december 2011 af østre lands-
rets 4. afdeling i sag b-2658-10 samt dom afsagt den 8. januar 2014 af østre landsrets 22.
afdeling i sag b-3250-12. dertil kommer, at mathiesen forud for sagsanlægget tilbød at af-
gøre sagen forligsmæssigt ved betaling af 110.000 kr., hvilket euro-med afviste og derefter
udtog stævning. der er på denne baggrund ikke grundlag for at fravige retsplejelovens ud-
gangspunkt, hvorefter den tabende part, euro-med, skal pålægges at betale sagens omkost-
ninger.
til støtte for påstanden om stadfæstelse af landsrettens kendelse af 28. april 2015 har mathie-
sen navnlig anført, at genoptagelse af sagen forudsætter udtrykkelig hjemmel, og at en sådan
hjemmel ikke eksisterer. hovedparten af de synspunkter, euro-med har gjort gældende til
støtte for genoptagelse af sagen, er udtryk for de konsekvenser, som tilsidesættelsen af en
række ordensforskrifter kan have, og disse statuerer ikke i sig selv den fornødne hjemmel.
mathiesens manglende tiltræden af en procesaftale, hvorefter mathisen skulle se bort fra
landsrettens kendelse af 4. december 2014, kan ikke begrunde en genoptagelse af sagen. hel-
                                                  - 7 -
ler ikke tilsidesættelsen af retsplejelovens § 393, stk. 3, kan begrunde en genoptagelse af sa-
gen. den manglende underretning har ikke konsekvenser for kæremålet i form af afvisning
mv., jf. ufr 2013.2970 h, hvor det ikke blev antaget, at sagen skulle behandles på ny, til
trods for at landsretten burde have afventet udløbet af fristen i retsplejelovens § 397. tilside-
sættelsen af retsplejelovens § 396, stk. 3, er udtryk for et ordensprincip og udgør ikke den
fornødne hjemmel til genoptagelse. det bestrides, at østre landsret ikke kunne afsige kendel-
se som følge af, at meddelelse efter retsplejelovens § 391, stk. 1, ikke var ”afgivet”.
retsplejelovens § 367 giver ikke direkte hjemmel til genoptagelse af sagen, og betingelserne
for analog anvendelse af bestemmelsen er ikke til stede. bestemmelsen kan ikke udstrækkes
til at omfatte kendelser, og de hensyn, der ligger bag adgangen til genoptagelse i medfør af §
367 – nemlig at der ikke er krav om en egentlig materiel prøvelse – gør sig ikke gældende i
denne sag. ufr 2007.2023 ø er i overensstemmelse med direkte anvendelse af § 367, og si-
tuationen i ufr 1982.143 h var væsentligt forskellig fra omstændighederne i denne sag. hvis
sagen genoptages, vil det som udgangspunkt medføre hjemvisning af sagen til landsretten,
hvilket der ikke kan antages at være opnået noget ved, idet landsretten må formodes at nå til
samme resultat, jf. princippet i retsplejelovens § 386, stk. 2.
betingelserne for at anvende retsplejelovens § 399 – direkte eller analogt – er ikke til stede,
idet der ikke er udsigt til, at sagen vil få et andet udfald.
mathiesen har desuden anført, at advokat ulrik bayer orienterede advokat anders rynkebjerg
om, at byrettens omkostningsafgørelse ville blive kæret. efter byrettens dom af 3. november
2014 tog advokat ulrik bayer således telefonisk kontakt til advokat anders rynkebjerg og
foreslog en forligsmæssig løsning, hvorefter euro-med skulle frafalde anke af dommen mod,
at mathiesen undlod at kære omkostningsafgørelsen. advokat ulrik bayer gjorde i den for-
bindelse opmærksom på, at han grundet kærefristen så sig nødsaget til at kære omkostnings-
afgørelsen, hvis han ikke senest den 17. november 2014 havde modtaget accept af forligs-
forslaget. grundet en intern misforståelse på advokat ulrik bayers kontor modtog advokat
anders rynkebjerg ikke kopi af kæreskriftet.
højesterets begrundelse og resultat
landsrettens kendelse af 4. december 2014
                                               - 8 -
det kan lægges til grund, at bestemmelsen i retsplejelovens § 393, stk. 3, 3. pkt., om, at gen-
part af kæreskriftet skal sendes til modparten, og bestemmelsen i § 396, stk. 3, om at retten
skal give parterne meddelelse om sagens indsendelse til den ret, hvortil afgørelsen kæres, ikke
er blevet iagttaget. det må endvidere lægges til grund, at foreningen euro-mediterranean
human rights network ikke på anden måde fik underretning om, at byrettens sagsomkost-
ningsafgørelse var kæret til landsretten. euro-med har således ikke haft lejlighed til at udtale
sig til landsretten vedrørende kæremålet, jf. retsplejelovens § 397, stk. 1, 1. pkt.
højesteret finder derfor, at landsrettens kendelse skal ophæves og kæresagen hjemvises til
fornyet behandling ved landsretten.
landsrettens kendelse af 28. april 2015
højesteret tiltræder, at landsretten i den foreliggende situation ikke havde hjemmel til at gen-
optage kæresagen efter at have afsagt kendelse. højesteret stadfæster derfor landsrettens ken-
delse herom.
kæremålsomkostninger
efter en samlet vurdering af sagens resultat sammenholdt med de nedlagte påstande og an-
bringender finder højesteret, at hver part bør bære egne omkostninger i forbindelse med
kæremålet for højesteret.
                                         thi bestemmes:
landsrettens kendelse af 4. december 2014 ophæves, og kæresagen hjemvises til fornyet be-
handling ved landsretten.
landsrettens kendelse af 28. april 2014 stadfæstes.
ingen af parterne skal betale sagsomkostninger til den anden part i forbindelse med kæremålet
for højesteret.
i sag 172/2015 tilbagebetales kæreafgiften for højesteret til foreningen euro-mediterranean
human rights network.

source: retspraksis

LICENSE:
Creative Commons Legal Code

CC0 1.0 Universal

type: caselaw

jurisdiction: Denkmark


text:
h006500h - has
                                  udskrift
                                       af
                     sø- & handelsrettens dombog
                                 ____________
den 17. maj 2005 blev af retten i sagen
h-65-03
west frakt as
(advokat martin hektor ved advokatfuldmægtig cathrine helding)
  mod
dfds transport a/s
(advokat zygmunt s. auster ved advokat anders zoëga hansen)
afsagt sålydende
                                     d o m:
indledning og påstande
sagens spørgsmål er om west frakt as har et tilgodehavende hos dfds trans-
port a/s i forbindelse med parternes samarbejde om transportydelser mellem
danmark og norge, herunder om kravet er forældet. endvidere er det et
spørgsmål om dfds transport a/s har anerkendt at skylde west frakt as belø-
bet.
west frakt as har nedlagt påstand om at dfds transport a/s skal betale mod-
værdien af nok 147.428,89 i dkk med tillæg af procesrente fra den 2. august
2002.
dfds transport a/s (dfds) har nedlagt påstand om frifindelse.
                                         - 2 -
sagen er anlagt ved retten i brøndbyerne og er ved rettens beslutning af 11. juni
2003 oversendt til sø- og handelsretten under henvisning til retsplejelovens § 9,
stk. 5.
sagens omstændigheder
west frakt og dfds, der begge er transportvirksomheder, indgik i 1999 en sam-
arbejdsaftale om udveksling af transportydelser i forbindelse med parternes
transporter mellem danmark og norge. målsætningen for samarbejdet var at
tjene penge ved at være blandt de trafikførende mellem bergen og danmark og
at have daglige afgange inden år 2000. om reklamation og forsikring er anført:
”…
reklamationer
al reklamationsbehandling vedrørende gods kørt i dfds regi behandles af
dfds’s centrale reklamationsafdelinger og følger dfds’s rutiner for reklamati-
onsbehandling.
forsikring
begge parter skal tegne fragtførerforsikring samt forsikring, som dækker gods
omfattet af cmr-loven. transporterne er omfattet af cmr-loven, også i de tilfæl-
de, hvor en transport udføres inden for eget lands område, når godset dog er
bestemt til at skulle befordre fra et land til et andet.
…”
indtægter og udgifter i forbindelse med transporterne skulle reguleres gennem
en a meta-opgørelse som var beskrevet i et a meta-oplæg dateret den 8. sep-
tember 1998 hvoraf fremgår:
”…
indtægter, der indsættes i ametaen:
alle indtægter; dog er udlæg af mva undtaget.
udgifter, der indsættes i ametaen:
vognmand/trucking       : belastes med faktiske nettoomkostninger …
færge                   : nettorater inkl. …
trailerleje/drop.       : nettoudgifter incl. forsikring.
indhentning/levering : de gensidige accepterede rater. …
terminal                : nettoudgifter.
…
fortoldning             :hvis vi selv udfærdiger fortoldningerne, indsættes
                                          - 3 -
                          omkostningerne ikke i ametaen.
transit                  : nettoaftaler. der indsættes ikke transitgebyr.
co-loads                 :omkostningerne fordeles i.h.t. forbrugt plads på bilerne.
arbejdsgang:
ametaskema fremsendes af dth til wf umiddelbart efter transporternes afslut-
ning. wf indfører indtægter og udgifter i norge og skemaerne returneres til
dfds løbende og senest den 10. i efterfølgende måned. dfds færdiggør ame-
taerne og fremsender opgørelse til wf senest den 20.
…”
samarbejdet mellem parterne var præget af modregninger vedrørende de gen-
nemførte transporter, og samarbejdet ophørte efter west frakts opsigelse den 1.
oktober 1999.
ved telefax den 13. april 1999 sendte west frakt en liste over forfaldne poster i
west frakts favør til dfds ved peder henriksen. posterne var opgjort til 603.382
nok. der blev henvist til det vedlagte for så vidt angik faktura nr. 609544 og nr.
610871.
der blev den 20. september 2000 holdt et telefonmøde mellem parterne for at
afklare deres mellemværende. der er uenighed mellem parterne om indholdet af
og resultatet af dette telefonmøde.
west frakt sendte en telefax dateret den 6. februar 2001 til dfds ved mogens
ellerbæk:
”…
vi sender som avtalt utskrifter som spesifiserer saldo i vår favør – nok
147.149,31.
vi refererer til telefonmøte i september 2000 der vi gikk igjennom de forskjellige
postene og kom til enighet om beløpene.
ovennevnte saldo fremkommer etter våre korrigeringer, vi har ikke hørt noe
siden.
saldo bes avstemt snarest slik at vi endelig kan få saken ut av verden.
…”
                                         - 4 -
da parterne ikke har kunnet blive enige om hvorvidt west frakt har et tilgode-
havende og i givet fald hvilket beløb, sendte west frakt rentepåkrav dateret den
2. juli 2002. selskabet indgav stævning den 30. august 2002.
dfds har fremlagt bilag over modregningskrav opgjort til 133.265,93 dkk. kra-
vet omfatter to fakturaer nr. cg 609544 og nr. cg 610871 dateret henholdsvis
15. februar 1999 og 16. februar 1999.
faktura nr. cg nr. 609544 der omfattede transport af klipfisk, vedrører toldud-
læg, sikkerhedsstillelse og provision for i alt 111.444,09 dkk.
faktura nr. cg 610871 der omfattede transport af frossen torsk, vedrører sik-
kerhedsstillelse og provision for i alt 21.821,84 dkk. modregningskravet gøres
gældende til kompensation såfremt det af west frakt påståede tilgodehavende
ikke er forældet.
west frakt bestred at skylde beløbene. west frakt afviste ved brev af 18. febru-
ar 1999 faktura nr. cg 609544 som blev returneret til dfds. det fremgår blandt
andet af brevet at
” bilen kf-58653 som de viser til seilte helt korrekt med fergen fra oslo til kø-
benhavn med gjennemgang rødby pr 27.02.98.
det ble også som vanlig advisert til fortolling/ankommst v/københavn.
eneste henvendelse vi fikk fra dem i sakens anledning var fax pr. 28.05.98.
der ble det etterlyst faktura som ble ønsket sendt til dem pr. fax.
denne ble sendt dem pr fax fra oss 29.05.98 klokken 09.56. 1 stk. faktura fra
jangaard export a/s med faktnr 980141.
vi har etter dette aldri mottatt noen forespørgsler fra dem.
dette må i såfall være rettet direkte til vår kunde jangaard export as, i ålesund.
vi ber dem derfor … rette eventuelt deres krav/henvendelse direkte til jangaard
export …”
west frakt afviste også faktura nr. cg 610871 ved påtegning af fakturaen ”sist
vi lastet for scanfood var 525 cll frossen ørret 14/8-98” underskrevet af sindre
larsen.
                                         - 5 -
parterne er enige om at retten skal tage stilling til om west frakts krav henhører
under cmr-loven, og om kravene i givet fald er forældet. retten skal endvidere
tage stilling om dfds’ modkrav kan gøres gældende til kompensation hvis west
frakts krav ikke er forældet, jf. retsplejelovens § 253. retten tager i denne dom
således ikke stilling til opgørelsen af west frakts krav som fremgår af en større
mængde bilag, herunder støttebilag.
forklaringer
sindre larsen har forklaret at han siden 1991 har været daglig leder af west
frakt. samarbejdet med dfds går flere år tilbage. efter a meta-aftalen skulle
der ske afregning i henhold til a meta-opgørelse med deling af indtægter og ud-
gifter, men det skete ikke. når transporterne var gennemført, blev skemaerne
udfyldt og sendt til dfds. herefter gik der 4-5 måneder før dfds sendte en en-
delig opgørelse vedrørende hver opgave. west frakts kontaktperson hos dfds
var jan jensen.
samarbejdet med dfds ophørte da det uden ordentlig styring var uoverskueligt.
endvidere tabte west frakt penge på samarbejdet. west frakt opsagde aftalen
den 1. april 1999 med virkning fra den 1. oktober 1999.
på telefonmødet i september 2000, hvori deltog laila winsjansen, jan jensen,
steen hermansen og lis bregendahl, skulle de have den afsluttende saldo på
plads. samarbejdet var ophørt for et år siden, og jan jensen skulle tiltræde en
ny stilling hos dfds. jan jensen sagde at man måtte give og tage, og west
frakt afskrev omkring 30.000 nok således at saldoen i deres favør blev ned-
skrevet til ca. 147.000 nok.
alle var enige om resultatet, og at mellemværendet hermed kunne afsluttes.
west frakt rykkede senere for betaling, men da var jan jensen og øvrige centra-
le personer hos dfds flyttet hvorfor en afslutning ikke lod sig gøre.
dfds sendte mange fakturaer der var forkerte eller ikke vedrørte samarbejdet.
påtegningen på faktura nr. 610871 der blev returneret til dfds, er udtryk for
west frakts indsigelse mod fakturaen. den sidste transport for scanfood fandt
sted i august 1999. man kan ikke komme med en faktura vedrørende et toldud-
læg et halvt år efter. faktura nr. 609544 der blev returneret til dfds, vedrører
toldudlæg i forbindelse med transport af fisk. norge er ikke medlem af eu, men
da der ikke er told på klipfisk, skal der ikke betales toldudlæg ved disse trans-
porter. dfds stod for fortoldningen.
                                        - 6 -
peder henriksen var fragtchef for københavn og havde intet med dfds i horsens
at gøre. west fragt aftalte aldrig fragt eller transport med dfds i københavn.
peder henriksen foretog kun fortoldning af transporter efter aftale og ikke som
led i samarbejdsaftalen.
west frakt opkrævede ikke sit tilgodehavende med det samme efter telefonmø-
det fordi de skulle korrigere beløbet og sende en endelig opgørelse til dfds i
horsens. men west frakt hørte ikke noget.
vidnet mødte i påsken 2003 tilfældigt jan jensen og talte med ham om sagen.
jan jensen sagde at 90% af det som west frakt gjorde gældende, var rigtigt.
laila winsjansen har forklaret at hun har været ansat i west frakt siden 1993
med ansvar for regnskab.
når hun modtog en faktura som skulle afvises, tog hun en kopi og returnerede
originalfakturaen til dfds. dfds gjorde ikke indsigelser mod afvisningerne af de
to omhandlede fakturaer, men dfds har reklameret over andre fakturaer som
west frakt har afvist.
hun deltog i telefonmødet i september 2000 hvor man gennemgik alle poster på
leverandør- og kundekontoen. man lavede den endelige opgørelse som parterne
var enige om. vidnet har ikke drøftet mellemværende med dfds på et andet
tidspunkt end under telefonmødet.
hun sendte telefaxen med bilag dateret den 6. februar 2001. at ” saldo bes
avstemt” var en henvisning til at dfds nu skulle afslutte samarbejdet i forhold til
den aftalt korrigerede opgørelse, og at dfds skulle overføre det skyldige beløb
til west fragt. dfds har ikke reklameret over opgørelsen. korrektionerne var
foretaget efter parternes aftale, men hun kunne jo have lavet en fejl hvorfor hun
ville fremprovokere en betaling fra dfds.
west frakts månedsopgørelser blev sendt til dfds, men der kom ingen tilbage-
melding fra dfds.
jan jensen har forklaret at han har været ansat i dfds i 22 år. han er nu ansat
hos dfds i norge.
                                        - 7 -
dfds i horsens havde ansvaret for trafikken på norge og en del andre transpor-
ter. stabsfunktionerne lå dog i københavn. i perioden 1995 – 1999 havde vidnet
ansvaret for norge og var ansat i dfds i horsens.
han var med til at indgå samarbejdsaftalen med west frakt. aftalen blev indgået
for at få mere struktur på forholdet til west frakt og for at få opstillet rammer
for udveksling af fragtydelser. formålet med a meta-aftalen var at lave spillereg-
ler for deling af fortjenesten ved transporterne. almindelige transportydelser var
en del af samarbejdet. vognmandsdelen og trækdelen var west frakts område
(carrier), mens dfds tog sig af søtransporten og var ofte afsender på kundens
vegne. west frakts centrale ydelse var at stille biler til rådighed for dfds. west
frakt var fragtfører og kørte med fisk fra norge til danmark hvorefter dfds
sendte gods til norge med bilerne. samarbejdsaftalen omfattede hele samarbej-
det mellem dfds og west frakt, men west frakt havde en del transporter ”på
sidelinjen”
vidnet deltog i telefonmødet den 20. september 2000. under mødet anerkendte
han ikke at samarbejdet kunne afsluttes med betaling af ca. 147.000 dkk til
west frakt. der blev ikke diskuteret noget saldobeløb. de gennemgik en del
gamle sager, men der var ikke tale om en total clearing af mellemværendet.
under mødet diskuterede de blandt andet en af west frakts kunder der var gået
konkurs. det var dfds’ opfattelse at det var west frakts risiko. det var ikke
første gang man havde sådanne drøftelser, man havde tidligere haft rod i sager-
ne. det var i øvrigt ikke inden for hans beføjelser at opgive et krav på vegne af
dfds. ved en senere henvendelse fra sindre larsen om sagen henviste vidnet til
sin efterfølger. han erindrer ikke nærmere om henvendelsen.
dfds foretog fortoldning for visse kunder. det var ikke noget dfds gjorde af sig
selv. dfds skulle have underretning om at der skulle ske fortoldning. vedrøren-
de faktura nr. cg 609544 fremgår det at der var tale om fortoldning af fisk. der
er sket fakturering af west frakt som fragtfører og som opdragsgiver.
steen hermansen har forklaret at han var ansat i dfds i horsens fra 1993 til
2004 hvor han havde med trafikafviklingen til norge at gøre. dfds i københavn
tog sig primært af stabsfunktionerne.
aftalen med west frakt blev indgået fordi dfds, horsens, ikke havde kontor i
norge, og west frakt ikke havde kontor i danmark. hver part stod for transpor-
terne fra eget område til den andens område.
                                         - 8 -
samarbejdet var rodet, og det skyldtes begge parter.
ved telefonmødet den 20. september 2000 kunne man ikke blive enige om en
endelig afslutning af samarbejdet. man gennemgik forskellige sager hvor der var
problemer. det var sindre larsson og jan jensen der talte sammen i telefonen
med medhør, så han og lis kunne høre med og deltage i gennemgangen af bila-
gene. det var således ikke et egentligt telefonmøde med flere deltagere.
han modtog ikke telefaxen fra west frakt dateret den 6. februar 2001. det
fremgår af telefaxen at den er sendt til dfds, attention direktør mogens eller-
bæk.
procedure
west frakt har anført at grundlaget for parternes samarbejde var a meta-
aftalen. fragtleverancerne til de respektive kunder var af subsidiær karakter i
det indbyrdes forhold mellem parterne. forholdet skal som følge heraf ikke be-
dømmes efter reglerne i cmr-loven, og west frakts krav er derfor ikke forældet.
hvis de underliggende fragtaftaler findes at være underlagt reglerne i cmr-
loven, gøres det gældende at forældelse blev afbrudt ved dfds’ anerkendelse af
tilgodehavendet. dfds anerkendte ved telefonmødet i september 2002 west
frakts tilgodehavende, og det blev senere bekræftet af jan jensen at betaling
ville finde sted, jf. sindre larssons forklaring herom. dfds’ anerkendelse på te-
lefonmødet afbrød forældelsesfristen i cmr-loven hvorefter tilgodehavendet er
undergivet den almindelige forældelsesregel i 1908-loven.
west frakts telefax dateret den 6. februar 2001 er en bekræftelse af det der blev
aftalt på telefonmødet. dfds burde have reklameret over indholdet af telefaxen
hvis man var uenig heri. det må have stået dfds klart at west frakt forventede
tilgodehavendet betalt. dfds’ manglende reklamation gav west frakt en beret-
tiget forventning om at dfds ville anerkende gældsforholdet, herunder størrel-
sen af tilgodehavendet.
en eventuel forældelsesfrist er under alle omstændigheder udskudt under hen-
visning til opgørelsesmetoden som fastlagt ved a meta-tillægget. dfds sendte
ikke opgørelses- og regningsskemaerne rettidigt, og west frakt havde som følge
heraf ikke mulighed for at forfølge fakturakravene.
                                         - 9 -
kontoudskrifterne der er fremlagt, er korrigeret i henhold til det ved telefonmø-
det aftalte. dfds fik allerede den 22. september 2000 de korrigerede udskrifter
som man ikke reklamerede over.
west frakt bestrider at dfds har et modkrav. størstedelen af dfds’ fakturaer er
allerede modregnet i west frakt tilgodehavende. kravene i dfds’ fakturaer nr.
609544 og nr. 610871 er fejlagtigt faktureret idet kravene ikke vedrører west
frakt. dette har west frakt meddelt dfds, og fakturaerne er blevet returneret
til dfds. dfds har ikke reageret på afvisningen, og west frakt har derfor med
rette lagt til grund at der var tale om fejlfakturering.
dfds har anført at de af west frakt påberåbte fakturakrav udspringer af aftaler
om vejtransport mellem norge og danmark. de påberåbte fakturakrav er derfor
omfattet af cmr-loven, jf. dennes § 1, stk. 1.
samarbejdsaftalen og det tilhørende a meta-tillæg har ikke den konsekvens at
de påberåbte fakturakrav kommer udenfor cmr-loven. det fremgår udtrykkeligt
at enhver transport udført af west frakt er omfattet af cmr-loven. cmr-lovens
bestemmelser er under alle omstændigheder præceptive og kan derfor ikke fra-
viges ved aftale parterne imellem, jf. cmr-lovens § 1, stk. 3.
det påberåbte tilgodehavende vedrører fakturakrav fra 1999 eller tidligere hvor-
for kravene senest med udgangen af marts måned 2001 var forældet, medmin-
dre west frakt inden dette tidspunkt enten erhvervede dfds’ erkendelse af kra-
vene eller foretog retslige skridt mod sagsøgte.
forældelsesfristen er ikke blevet afbrudt eller standset ved west frakts opnåelse
af dfds’ erkendelse af de af west frakt påberåbte fakturakrav inden udgangen
af marts måned 2001. det kan ikke lægges til grund at dfds på ”telefonmødet”
den 20. september 2000 erkendte de af west frakt påberåbte fakturakrav. det
kan heller ikke udledes af west frakts telefax af 6. februar 2001. på mødet den
20. september 2000 erkendte dfds hverken udtrykkeligt eller stiltiende de af
west frakt påberåbte fakturakrav. peder henriksen deltog ikke i mødet, og man
kunne derfor ikke tage stilling til fakturaer sendt til ham.
forældelsesfristen er heller ikke afbrudt eller standset ved west frakts foretagel-
se af retslige skridt mod dfds inden udgangen af marts måned 2001. de af
west frakt påberåbte fakturakrav var således forældet ved west frakts anlæg af
nærværende retssag i august 2002.
                                       - 10 -
west frakt har bevisbyrden for at forældelsesfristen er afbrudt. den bevisbyrde
har west fragt ikke løftet ved de afgivne forklaringer som er modsagt af dfds’
vidner. for så vidt det er gjort gældende at west frakts krav er quasi-anerkendt
ved passivitet fra dfds’ side, gør dfds heroverfor gældende ikke at have ud-
vist passivitet af betydning for sagens spørgsmål og at afbrydelse af forældelses-
frist ikke kan ske ved passivitet.
for det tilfælde at det må lægges til grund at forældelsesfristen blev afbrudt på
telefonmødet den 20. september 2000, gøres det gældende at afbrydelse alene
omfatter krav fra juli måned 1999 eller senere. fakturakrav fra juni måned 1999
eller tidligere var efter cmr-loven allerede forældet inden afholdelsen af tele-
fonmødet den 20. september 2000. dfds har ikke accepteret at ville betale for-
ældede fakturakrav.
endelig gøres det gældende at de af west frakt påberåbte fakturakrav, i det om-
fang de ikke er forældet, efter de almindelige modregningsregler skal reduceres
med 133.265,93 dkk svarende til summen af fakturaer nr. 609544 og nr.
610871. fakturaerne vedrører west frakt og er udstedt i overensstemmelse med
aftaler parterne imellem. de udspringer af deres samarbejdsaftale hvorfor kra-
vene er konnekse og kan modregnes ex tunc. west frakt har ikke før denne
retssag reklameret over faktura nr. 610871 hvorfor de påståede indsigelser er
fortabt. dfds har ikke accepteret west frakts indsigelser mod faktura nr.
609544 hvorfor kravet er opretholdt. west frakt har ikke løftet bevisbyrden for
at selskabet ikke var rette debitor for kravene. i øvrigt har dfds opretholdt kra-
vene hvorfor west frakt ikke kan gøre passivitet gældende.
rettens bemærkninger
som anført af dfds finder retten at fakturakravene vedrører fragtforretninger
der er undergivet cmr-loven. dette har også været parternes opfattelser således
som det fremgår af deres samarbejdsaftale. karakteren af a meta-aftalen, her-
under fordelingen af indtægter og udgifter, ændrer ikke herved.
herefter finder forældelsesreglen i cmr-lovens § 41 anvendelse, og det må læg-
ges til grund som også anført af dfds at west frakts fakturakrav var forældet
senest med udgangen af marts måned 2001, medmindre forældelsesfristen for-
inden var afbrudt.
retten finder ikke at west frakt ved vidnerne sindre larssons og laila winsjan-
sens forklaringer om de telefoniske drøftelser den 20. september 2000 og ved
telefaxen af 6. februar 2001 har løftet bevisbyrden for at dfds har erkendt at
                                        - 11 -
være west frakt det påståede beløb skyldig således at forældelsesfristen blev
afbrudt. forklaringerne er imødegået af dfds, herunder ved jan jensens forkla-
ring, og west frakt har ikke fulgt op på den hævdede enighed før telefaxen af 6.
februar 2001 der blev sendt til mogens ellerbæk der ikke deltog i mødet.
retten finder endvidere ikke at forældelsesfristen er blevet afbrudt som påstået
af west frakt ved at dfds ikke skulle have reageret på tilsendte opgørelser,
eller ved at west frakt på grund af forhold hos dfds ikke skulle have haft mu-
lighed for at forfølge deres krav.
dfds skal derfor frifindes for den af west frakt nedlagte påstand.
                                 thi kendes for ret:
dfds transport a/s frifindes for den af west frakt a/s nedlagte påstand.
west frakt a/s betaler til dfds transport a/s inden 14 dage 15.000 kr. i sags-
omkostninger.
   benny jepsen                     jens feilberg             jørgen gawinetski
                                        (sign.)
                                     ___ ___ ___
                          udskriftens rigtighed bekræftes
                          p.j.v. sø- og handelsretten, den