text:
                              højesterets dom
                       afsagt tirsdag den 30. september 2014
sag 70/2014
(1. afdeling)
a
(advokat karsten høj, beskikket)
mod
topdanmark forsikring a/s
(advokat nicolai mailund clan)
i tidligere instanser er afsagt dom af retten i glostrup den 10. oktober 2012 og af østre
landsrets 13. afdeling den 8. oktober 2013.
i pådømmelsen har deltaget fem dommere: poul søgaard, lene pagter kristensen, niels
grubbe, marianne højgaard pedersen og kurt rasmussen.
påstande
appellanten, a, har gentaget sin påstand.
indstævnte, topdanmark forsikring a/s, har påstået stadfæstelse.
anbringender
a har navnlig anført, at der mellem parterne er enighed om, at han har et erhvervsevnetab på
15 % som følge af færdselsuheldet den 17. maj 2005. der er endvidere enighed om, at erstat-
ningssagen herom blev afsluttet i sommeren 2006. uenigheden angår navnlig, om de faktiske
omstændigheder, der blev lagt til grund ved afslutningen af sagen i sommeren 2006, har æn-
dret sig væsentligt, jf. erstatningsansvarslovens § 11. det er i den forbindelse af betydning,
hvordan erhvervsevnetabsbegrebet i lovens § 5 skal forstås. hans varige helbredsmæssige
følger af ulykken er ikke forværret efter sagens afslutning i sommeren 2006. dette er også
                                                - 2 -
lagt til grund i retslægerådets erklæring. skadelidte har en sædvanlig tabsbegrænsningspligt.
han opfyldte denne forpligtelse ved at tage et fuldtidsjob hos x i april 2006 og havde ikke på
dette tidspunkt krav på erstatning for erhvervsevnetab, da det forudsætter en indtægtsnedgang,
som han ikke havde. han havde i perioden fra maj 2006 til et tidspunkt i 2009 ikke nogen
indtægtsnedgang, der kunne berettige til erhvervsevnetabserstatning. topdanmark forsikring
vurderede da også i sommeren 2006, at han varetog sin gerning i fuldt omfang.
erstatningsansvarslovens § 11 blev ændret med virkning fra 2002. formålet med ændringen
var at give den type skadelidte, som a tilhører, adgang til genoptagelse, hvis det efterfølgende
viser sig, at det alligevel ikke er muligt at opretholde en indtægt som ved sagens afslutning.
denne udvidede adgang til genoptagelse skal give et incitament til at gøre, hvad man kan for
at arbejde mest muligt trods skadens følger.
sagen angår, om betingelserne for genoptagelse af en afsluttet sag er opfyldt. hvis a allerede
i sommeren 2006 havde krav på en erhvervsevnetabserstatning på 15 %, vil der ikke være
krav på genoptagelse, og det vil derfor være uden relevans, om kravet tillige er forældet. hvis
han derimod ikke i sommeren 2006 havde krav på erstatningen, og hvis betingelserne for
genoptagelse er opfyldt, er kravet forfaldent til betaling mindre end 5 år forud for sagsanlæg-
get. det er derfor ikke relevant at afgøre sagen efter reglerne om forældelse. hvis det findes
nødvendigt at tage stilling til, om sagen er forældet, gøres det gældende, at han har været i
utilregnelig uvidenhed om de faktiske omstændigheder, der begrunder hans krav.
topdanmark forsikring har navnlig anført, at a på tidspunktet for sagens afslutning i somme-
ren 2006 havde et erhvervsevnetab på 15 %. han havde allerede på dette tidspunkt et skåne-
behov, og det medførte, at han ikke kunne arbejde og tjene penge som før uheldet. der fore-
ligger derfor ingen ændringer i tiden efter sommeren 2006 i as faktiske erhvervsevne som
følge af færdselsuheldet i 2005. dette var a og hans daværende advokat klar over. der kan
derfor ikke ske genoptagelse, idet de ændringer, som kan begrunde genoptagelse, skal være
uforudsigelige. der skal være tale om nye faktiske omstændigheder, og de omstændigheder,
a påberåber sig, forelå allerede forud for sagens afslutning.
a havde inden ulykken gennem flere år en indtægt, der var højere end den indtægt, han fik fra
maj 2006 hos x. det er i den forbindelse uden betydning, at han i foråret 2004 blev arbejdsløs
og også var det forud for ulykken, idet der ikke var tale om en permanent ledighed. det kan
                                                  - 3 -
derfor ikke lægges til grund, at parterne aftalte, at a var i stand til at ”varetage sin gerning i
fuldt omfang”. det gør ingen forskel, at forsikringsselskabet i sommeren 2006 tilkendegav, at
man ikke ville betale erstatning for tabt erhvervsevne. det er ikke med tiden, at det har vist
sig, at a ikke kan opretholde fuld eller næsten fuld indtægt.
as eventuelle krav er forældet, og der foreligger ikke afbrydelses- og eller suspensionsgrunde
eller andre forhold forud for sagsanlægget, der kan føre til, at kravet ikke er forældet.
retsgrundlaget
i den dagældende erstatningsansvarslov, jf. lovbekendtgørelse nr. 885 af 20. september 2005,
hedder det bl.a.:
       ”tabt arbejdsfortjeneste
       § 2. erstatning for tabt arbejdsfortjeneste ydes, indtil skadelidte kan begynde at arbejde
       igen. må det antages, at skadelidte vil lide et varigt erhvervsevnetab, ydes erstatning
       indtil det tidspunkt, hvor det er muligt midlertidigt eller endeligt at skønne over skade-
       lidtes fremtidige erhvervsevne, jf. §§ 5-8 og § 10 samt § 31 i lov om sikring mod følger
       af arbejdsskade.
       …
       erhvervsevnetab
       § 5. har en personskade medført varig nedsættelse af skadelidtes evne til at skaffe sig
       indtægt ved arbejde, tilkommer der skadelidte erstatning for tab af erhvervsevne.
       stk. 2. ved bedømmelsen af erhvervsevnetabet tages hensyn til skadelidtes
       muligheder for at skaffe sig indtægt ved sådant arbejde, som med rimelighed kan for-
       langes af den pågældende efter dennes evner, uddannelse, alder og muligheder for er-
       hvervsmæssig omskoling og genoptræning eller lignende.
       stk. 3. skadelidtes erhvervsevnetab beregnes i procent (erhvervsevnetabsprocenten).
       der ydes ikke erstatning, såfremt erhvervsevnetabet er mindre end 15 %.
       …
       genoptagelse
       § 11. en afsluttet sag om godtgørelse eller erstatning kan på skadelidtes begæring gen-
       optages, hvis sagens faktiske omstændigheder ændrer sig væsentligt i forhold til dem,
       der blev lagt til grund ved sagens afslutning. vurderingen af, om genoptagelse kan ske,
       skal foretages for hver enkelt erstatningspost for sig, jf. dog stk. 2 og 3.
       stk. 2. hvis der tidligere er fastsat et erhvervsevnetab på mindst 15 pct., kan der ved en
       genoptagelse af sagen ikke ydes erstatning for tabt arbejdsfortjeneste.”
bestemmelserne i § 2, stk. 1, § 5, stk. 1 og 2, samt § 11 blev ændret ved lov nr. 463 af 7. juni
2001. det hedder i lovforslaget til ændringerne bl.a. (folketingstidende 2000-2001, tillæg a,
l 143, s. 3508-3517):
                                          - 4 -
”1. indledning
…
adgangen til at få genoptaget en erstatningssag på grund af væsentligt ændrede forhold
udvides.
…
lovforslaget bygger på betænkning nr. 1383/2000 om revision af erstatningsansvarslo-
ven mv., som er afgivet af en arbejdsgruppe under justitsministeriet.
…
lovforslaget svarer med enkelte ændringer til flertallets lovudkast.
…
4.1.4 genoptagelse af afsluttede sager
efter arbejdsskadesikringsloven er der en vidtgående adgang til genoptagelse af trufne
afgørelser, og det sker ofte i praksis. denne ordning er mulig, fordi erstatning for er-
hvervsevnetab efter arbejdsskadesikringsloven i vid udstrækning fastsættes som løbende
erstatninger, der senere kan reguleres op eller ned, og som i øvrigt reguleres i takt med
den almindelige lønudvikling.
efter erstatningsansvarsloven udbetales erstatning og godtgørelse derimod som kapital-
erstatninger, og der er derfor et væsentligt større behov for at træffe afgørelser, der ikke
senere skal revideres.
efter lovens § 11 kan en afsluttet sag om godtgørelse for varigt mén eller erstatning for
erhvervsevnetab genoptages på skadelidtes begæring, hvis der indtræder uforudsete æn-
dringer i skadelidtes helbredstilstand, således at skadelidtes méngrad eller erhvervsev-
netabsprocent må antages at være væsentlig højere end først antaget. ved genoptagelse
af sagen kan spørgsmålet om méngraden og erhvervsevnetabsprocenten på ny begæres
forelagt for arbejdsskadestyrelsen efter bestemmelsen i § 10.
hvis erhvervsevnetabsprocenten viser sig at være højere end først antaget, men dette
ikke skyldes ændringer i helbredstilstanden, kan sagen således ikke genoptages.
reglen i lovens § 11 omfatter alene afgørelser om erstatning for varige følger af skaden
(erstatning for varigt mén og erhvervsevnetab).
den begrænsede adgang til at genoptage erstatningssager efter erstatningsansvarslovens
§ 11 er navnlig blevet kritiseret for at modvirke bestræbelserne på at fastholde flest mu-
lige skadelidte på arbejdsmarkedet, jf. herved betænkningen side 68.
det kan således anføres, at bestemmelsen medfører en urimelig forskelsbehandling
mellem de skadelidte, der forsøger at fastholde deres tilknytning til arbejdsmarkedet, og
de skadelidte, der med det samme opgiver deres arbejde.
                                                - 5 -
     for den, der fortsætter med at arbejde, vil erhvervsevnetabet ofte blive fastsat til mindre
     end 15 procent, således at den skadelidte ikke får nogen erhvervsevnetabserstatning, jf.
     erstatningsansvarslovens § 5, stk. 3. hvis den pågældende efter få år må konstatere, at
     han eller hun alligevel ikke er i stand til at opretholde en væsentlig og varig tilknytning
     til arbejdsmarkedet, kan sagen ikke genoptages, idet der ikke er indtrådt uforudsete æn-
     dringer i den pågældendes helbredstilstand. den, der straks opgiver tilknytningen til ar-
     bejdsmarkedet, har derimod mulighed for med det samme at få erstattet det fulde er-
     hvervsevnetab.
     arbejdsgruppen foreslår på denne baggrund, at adgangen til at genoptage sager om er-
     statning for varige følger udvides, således at ikke kun ændringer i helbredstilstanden
     kan begrunde, at sagen genoptages, og således, at genoptagelsesadgangen også for de
     varige skaders vedkommende kommer til at svare til, hvad der følger af almindelige
     processuelle grundsætninger om materiel retskraft. genoptagelse skal således efter ar-
     bejdsgruppens forslag være betinget af, at de faktiske omstændigheder ændrer sig væ-
     sentligt i forhold til dem, der blev lagt til grund ved sagens afgørelse. en ændret vurde-
     ring af erhvervsevnetabet, f.eks. fordi det viser sig, at den pågældende alligevel ikke kan
     bevare sin tilknytning til arbejdsmarkedet, vil dermed også kunne føre til genoptagelse.
     …
     justitsministeriet er enig i, at hensynet til så vidt muligt at fastholde de skadelidtes til-
     knytning til arbejdsmarkedet taler for at lempe den gældende genoptagelsesregel i § 11.
     hensynet til de skadelidte taler også for, at erstatningssager bør kunne genoptages i til-
     fælde, hvor der er udbetalt en vis erhvervsevnetabserstatning, men hvor det efter nogen
     tid viser sig, at erhvervsevnetabet selv om helbredstilstanden er uændret er væsentligt
     større end først antaget.
     det er fortsat et væsentligt hensyn, at erstatningssager bør afsluttes endeligt inden for
     rimelig tid. med arbejdsgruppens forslag om ophævelse af stationærtidspunktet og ind-
     førelse af en mulighed for at træffe midlertidige afgørelser om erhvervsevnetabet, ska-
     bes imidlertid en retstilstand, der sikrer, at der i langt de fleste tilfælde træffes materielt
     rigtige afgørelser allerede første gang, således at behovet for at genoptage sager om er-
     statning for varige følger vil blive mindre.
     justitsministeriet kan på den anførte baggrund tiltræde arbejdsgruppens forslag om en
     udvidelse af genoptagelsesadgangen for så vidt angår de varige skader, og lovforslaget
     er udformet i overensstemmelse hermed.”
af bemærkninger til lovforslagets enkelte bestemmelser fremgår bl.a. (s. 3525-3531):
     ”til nr. 2 [§ 2]
     de foreslåede ændringer af § 2, stk. 1, indebærer navnlig den ændring i forhold til gæl-
     dende ret, at retten til erstatning for tabt arbejdsfortjeneste i tilfælde, hvor der er lidt et
     varigt erhvervsevnetab, ikke længere ophører, når skadelidtes helbredstilstand er blevet
     stationær, men først, når det er muligt midlertidigt eller endeligt at skønne over den
     fremtidige erhvervsevne.
     …
                                           - 6 -
skadelidte har efter almindelige erstatningsretlige regler pligt til at begrænse sit tab. det
fremgår i overensstemmelse hermed af § 2, stk. 1, at skadelidte alene kan kræve erstat-
ning, indtil han kan begynde at arbejde igen, eller det er muligt at skønne over erhvervs-
evnen.
tabsbegrænsningspligten skal ses i sammenhæng med den foreslåede ændring af lovens
§ 5, jf. lovforslagets § 1, nr. 4. denne bestemmelse foreslås ændret således, at der ved
fastsættelsen af den skadelidtes erhvervsevnetab skal tages hensyn til "muligheder for
erhvervsmæssig omskoling og genoptræning eller lignende". det vil således kunne
komme den skadelidte til skade, hvis han uden rimelig grund undlader at begrænse er-
hvervsevnetabet gennem deltagelse i de revaliderings- og aktiveringsmuligheder, som
tilbydes efter den til enhver tid gældende social- og arbejdsmarkedspolitiske lovgivning.
det forudsættes, at denne ændring vil få afsmittende virkning på fastlæggelsen af den
tabsbegrænsningspligt, der efter almindelige regler også gælder vedrørende erstatning
for tabt arbejdsfortjeneste efter § 2.
…
til nr. 4 [§ 5]
det foreslås, at stationærbegrebet udgår af bestemmelsen, jf. stk. 1.
fastsættelse af erhvervsevnetabet skal i stedet ske på det tidspunkt, hvor det er muligt at
skønne over skadelidtes erhvervsevne, jf. den foreslåede formulering af § 16, stk. 1
(lovforslagets § 1, nr. 14).
som følge heraf foreslås det i stk. 2, at der ved fastsættelse af erhvervsevnetabet skal ta-
ges hensyn til mulighederne for erhvervsmæssig omskoling og genoptræning eller lig-
nende. skal skadelidte gennemføre en revalidering, må den endelige fastsættelse af er-
hvervsevnetabet således afvente revalideringens resultat. med hensyn til den skadelidtes
tabsbegrænsningspligt henvises i øvrigt til bemærkningerne ovenfor vedrørende lov-
forslagets § 1, nr. 2 (ændring af lovens § 2).
den foreslåede bestemmelse har den væsentlige betydning, at erhvervsevnetabsprocen-
ten efter erstatningsansvarsloven og arbejdsskadesikringsloven som udgangspunkt bli-
ver ens. er der i differencesager ved afgørelsen af arbejdsskadesagen fastsat en er-
hvervsevnetabsprocent, vil denne således medmindre forholdene har ændret sig væsent-
ligt normalt kunne lægges til grund også ved vurderingen af erhvervsevnetabet efter er-
statningsansvarsloven. forskelle vil formentlig alene kunne forekomme, hvis der på
grund af arbejdsskadesikringslovens regler om, at alene de direkte følger af arbejdsska-
den dækkes, anlægges en forskellig vurdering af betydningen af forudbestående lidelser.
…
til § 11
det foreslås, at en afsluttet sag om godtgørelse eller erstatning skal kunne genoptages
på den skadelidtes begæring, hvis sagens faktiske omstændigheder ændrer sig væsent-
ligt i forhold til dem, der blev lagt til grund ved sagens afslutning. genoptagelsesadgan-
gen udvides i forhold til den gældende bestemmelse, hvorefter en sag kun kan genopta-
ges, hvis der sker ændringer i skadelidtes helbredstilstand. ændringen vil f.eks. have
                                               - 7 -
      betydning ved en ændret vurdering af erhvervsevnetabet, der ikke nødvendigvis er be-
      grundet i helbredsændringer.
      bestemmelsen gælder ikke, hvis der alene er fastsat en foreløbig erhvervsevnetabser-
      statning, idet denne under alle omstændigheder skal afløses af en endelig erstatning.
      ligesom efter den gældende bestemmelse anses en sag for afsluttet, når den er afgjort
      ved aftale (forlig, herunder retsforlig) mellem parterne eller ved endelig dom.
      hovedområdet for stk. 1 er genoptagelse som følge af ændringer i skadelidtes helbreds-
      tilstand og/eller ændringer i erhvervsevnetabet.
      det foreslås, at vurderingen af, om der er grundlag for genoptagelse, skal ske for hver
      enkelt erstatningspost for sig. det vil således kunne forekomme, at en sag genoptages
      alene for så vidt angår méngodtgørelsen eller erhvervsevnetabserstatningen. hvis f.eks.
      helbredstilstanden er uændret, kan sagen ikke genoptages for så vidt angår méngodtgø-
      relsen, selv om den genoptages for så vidt angår erhvervsevnetabserstatningen. en for-
      nyet vurdering af den enkelte erstatningspost kræver således ændrede forhold vedrø-
      rende netop denne post.
      en sag kan kun genoptages, hvis der er grundlag for mindst at forhøje enten méngodtgø-
      relsen eller erhvervsevnetabserstatningen. forhøjelsen skal endvidere være begrundet i
      ændrede forhold hos den skadelidte, enten helbredsmæssige ændringer eller ændringer i
      den pågældendes faktiske erhvervsevne.
      med udtrykket "sagens faktiske omstændigheder ændrer sig væsentligt i forhold til dem,
      der blev lagt til grund ved sagens afslutning" tilsigtes en retstilstand, der svarer til de
      almindelige processuelle regler om dommes bindende virkning (materiel retskraft):
      kunne og burde et anbringende have været gjort gældende under behandlingen af en
      retssag, kan sagen ikke senere genoptages af den grund. nye beviser medfører normalt
      ikke i sig selv, at en sag kan genoptages. ændringer i lovgivning eller retspraksis kan
      heller ikke i sig selv begrunde, at sagen genoptages.
      erhvervsevnetabsprocenten skal fastsættes ud fra en vurdering af den skadelidtes fakti-
      ske evne til arbejde. bortfald af forskellige arbejdstilbuds- eller støtteordninger som
      følge af ændringer i social- og arbejdsmarkedslovgivningen eller ændringer i de sam-
      fundsmæssige konjunkturer eller af andre forhold, der ikke vedrører den konkrete skade,
      kan derfor ikke i sig selv medføre en fornyet behandling af sagen. hvis det ved sagens
      afgørelse er lagt til grund, at den skadelidte forventede at kunne bestride et arbejde, men
      det senere viser sig, at dette på grund af forhold hos den skadelidte ikke kan lade sig
      gøre, vil sagen derimod efter omstændighederne kunne genoptages.”
af arbejdsskadestyrelsens vejledning af 5. februar 2004 om erstatning for tab af erhvervs-
evne efter erstatningsansvarsloven fremgår bl.a.:
      ”3. skadelidte i arbejde på udtalelsestidspunktet
                                                - 8 -
      er den skadelidte i arbejde på det tidspunkt, hvor vi afgiver vejledende udtalelse, vil vi
      som oftest kunne anvende oplysningerne om den aktuelle arbejdsindkomst til vurderin-
      gen af erhvervsevnetabet.
      dette gælder, uanset om den skadelidte har genoptaget sit tidligere arbejde eller andet
      arbejde…
      3.1.1 skadelidte har genoptaget arbejdet med samme eller eventuelt højere løn end før
      tilskadekomsten
      hvis den skadelidte har genoptaget arbejdet og tjener det samme, som han gjorde før
      skaden, vil der normalt ikke være grundlag for erstatning for erhvervsevnetab på 15
      procent eller derover.
      …
      dette gælder, selvom skadelidte har måttet skifte til en anden arbejdsgiver eller har fået
      andre opgaver på sin arbejdsplads.
      …
      fremtidigt perspektiv
      vi må ved vurderingen af erhvervsevnetabet for skader sket før den 1. juli 2002 imid-
      lertid også foretage en vurdering af, om skadelidte gennem hele sin erhvervsaktive peri-
      ode vil være i stand til at fortsætte med den aktuelle arbejdsindsats.
      risiko for senere indtægtstab
      foreligger der således konkret risiko for, at den skadelidte, uden at der sker forværring
      af helbredstilstanden, ikke vil være i stand til at bibeholde den aktuelle indkomst, kan
      der være grundlag for erstatning for tab af erhvervsevne.
      ...
      ny eal § 11
      med indførelsen af de udvidede genoptagelsesmuligheder for skader sket fra 1. juli
      2002 vil der ikke være det samme behov for at give erhvervsevnetab for den nærlig-
      gende risiko for et fremtidigt indtægtstab. ændringen af eal § 11 giver skadelidte mu-
      lighed for at få genoptaget personskadesagen, hvis de erhvervsmæssige oplysninger, der
      er lagt til grund for vurderingen af erhvervsevnetabet, ændrer sig væsentligt. en æn-
      dring af den erhvervsmæssige situation, som betyder en varig lønnedgang, vil opfylde
      betingelserne for genoptagelse af sagen.
      vi vil derfor vurdere erhvervsevnetabet til mindre end 15 procent, hvis skadelidte har
      genoptaget arbejdet uden lønnedgang, selvom der foreligger en eventuel risiko for et se-
      nere indtægtstab. indtræder indtægtstabet, har skadelidte mulighed for at få genoptaget
      sagen og få yderligere erstatning. indtræder indtægtstabet ikke, så er skadelidte ikke be-
      rettiget til erstatning for tab af erhvervsevne.”
højesterets begrundelse og resultat
afslutningen i juni 2006 af erstatningssagen
                                                - 9 -
i juni 2006, da erstatningssagen blev afsluttet, havde a fået et job, der bestod i overvågning
om natten af maskiner i en produktionsvirksomhed. der var tale om en fuldtidsstilling til
normal løn for ufaglært arbejde. arbejdet var uden fysisk belastende funktioner, og han for-
ventede at kunne bestride det.
højesteret finder, at det på dette grundlag var med rette, at a ved afslutningen af sagen i juni
2006 ikke fik nogen erhvervsevnetabserstatning, da han – på trods af sine helbredsmæssige
gener som beskrevet i erklæringen af 3. maj 2006 fra speciallæge i neuromedicin jesper tør-
ring – havde været i stand til at skaffe sig indtægt ved et arbejde på det normale arbejdsmar-
ked til sædvanlig løn for ufaglært arbejde, jf. herved erstatningsansvarslovens § 5.
spørgsmålet om genoptagelse i maj 2010
a varetog jobbet med natarbejde i godt to år indtil maj 2008, hvor det ophørte, fordi virksom-
heden indstillede funktionen. han fik derefter et job i produktionen i samme virksomhed, men
måtte opgive det efter kort tid på grund af sine helbredsmæssige gener efter færdselsuheldet.
han havde derpå et fuldtidsjob som chauffør, men mistede det efter godt et halvt år. han kom
herefter i praktik på en skole med løntilskud. i maj 2010 anmodede han om genoptagelse af
sagen om erhvervsevnetab, men topdanmark forsikring a/s afslog at genoptage sagen.
parterne er enige om, at a har et erhvervsevnetab på 15 % som følge af færdselsuheldet i maj
2005, som topdanmark forsikring er ansvarlig for, og om, at tabet med rette er opgjort til det
påstævnte beløb på knap 684.000 kr.
efter erstatningsansvarslovens § 11 kan en afsluttet sag om bl.a. erstatning for erhvervsevne-
tab genoptages, hvis sagens faktiske omstændigheder ændrer sig væsentligt i forhold til dem,
der blev lagt til grund ved sagens afgørelse. bestemmelsen har fået sin nuværende affattelse
ved lov nr. 463 af 7. juni 2001. det var forud for lovændringen et krav, at der var sket uforud-
sete ændringer i skadelidtes helbredstilstand. lovændringen blev begrundet i hensynet til så
vidt muligt at fastholde de skadelidte på arbejdsmarkedet, og det blev anført, at den dagæl-
dende bestemmelse medførte en urimelig forskelsbehandling mellem de skadelidte, der forsø-
ger at bevare deres tilknytning til arbejdsmarkedet, og de skadelidte, der med det samme op-
giver deres arbejde. en ændret vurdering af erhvervsevnetabet, f.eks. fordi det viser sig, at den
skadelidte alligevel ikke kan bevare sin tilknytning til arbejdsmarkedet, skulle kunne føre til
genoptagelse (folketingstidende 2000-2001, tillæg a, l 143, s. 3517). genoptagelse skulle
                                                - 10 -
kunne ske ikke kun på grund af helbredsmæssige ændringer, men også begrundet i ændringer
i skadelidtes faktiske erhvervsevne (folketingstidende 2000-2001, tillæg a, l 143, s. 3531).
højesteret finder efter lovbestemmelsens ordlyd og forarbejder, at genoptagelse ikke er be-
grænset til tilfælde, hvor ændringerne i det faktiske grundlag for den tidligere afgørelse vedrø-
rer skadelidtes helbred og erhvervsevne, men også hvor ændringerne vedrører hans faktiske
muligheder for job, som han kan bestride, og dermed bevirker, at han ikke kan bevare sin til-
knytning til arbejdsmarkedet.
selvom as varige helbredsmæssige følger af ulykken ikke er forværret efter sagens afslutning
i juni 2006, finder højesteret herefter, at sagens faktiske omstændigheder har ændret sig væ-
sentligt i forhold til dem, der blev lagt til grund ved sagens afslutning, idet han i 2009 på
grund af generne fra færdselsuheldet i 2005 havde måttet opgive at fastholde et fuldtidsar-
bejde på normale vilkår for en ufaglært.
højesteret finder derfor, at a har krav på genoptagelse efter erstatningsansvarslovens § 11.
forældelse
kravet på erhvervsevnetabserstatning er som nævnt først opstået efter ændringerne i as an-
sættelsesforhold mindre end fem år forud for sagens anlæg den 24. september 2010, og høje-
steret finder herefter, at kravet ikke er forældet.
konklusion
højesteret tager på denne baggrund as påstand til følge.
sagsomkostninger
i sagsomkostninger for byret og landsret skal topdanmark forsikring betale i alt 205.623,81
kr. beløbet dækker 33.440 kr. i retsafgift for byret og landsret, jf. retsafgiftslovens § 13, stk.
2, jf. stk. 1, nr. 3. hertil kommer 12.183,81 kr. i udlæg til lægehonorar, forelæggelsesgebyr til
ankestyrelsen og udlæg til vidner for byretten og landsretten, samt 160.000 kr. til udgifter til
advokat for byret og landsret.
                                              - 11 -
i sagsomkostninger for højesteret skal topdanmark forsikring betale i alt 150.060 kr. belø-
bet dækker 25.060 kr. i retsafgift for højesteret, jf. retsplejelovens § 332, stk. 1, og 125.000
kr. til udgifter til advokat for højesteret.
ved fastsættelse af sagsomkostninger har højesteret lagt vægt på sagens omfang og karakter.
sagsomkostningsbeløbene indbetales til højesteret, der efter dækning af udgifterne til fri pro-
ces afregner med retshjælpsforsikringen. retsafgiften på i alt 58.500 kr. tilfalder statskassen.
                                      thi kendes for ret:
topdanmark forsikring a/s skal til a betale 683.597,50 kr. med procesrente fra den 15. fe-
bruar 2012.
i sagsomkostninger for byret, landsret og højesteret skal topdanmark forsikring a/s betale i
alt 355.683,81 kr., som indbetales til højesteret.
de idømte beløb skal betales inden 14 dage efter denne højesteretsdoms afsigelse.
sagsomkostningsbeløbet skal forrentes efter rentelovens § 8 a.

source: retspraksis

LICENSE:
Creative Commons Legal Code

CC0 1.0 Universal

type: caselaw

jurisdiction: Denkmark


text:
                             højesterets dom
                           afsagt tirsdag den 31. maj 2011
sag 315/2009
(2. afdeling)
klaus nielsen
og
ken flemming røge rasmussen
(advokat leo jantzen for begge)
mod
skatteministeriet
(kammeradvokaten ved advokat anders vangsø mortensen)
i tidligere instans er afsagt dom af vestre landsrets 8. afdeling den 16. november 2009.
i pådømmelsen har deltaget fem dommere: per walsøe, niels grubbe, marianne højgaard
pedersen, jens peter christensen og henrik waaben.
påstande
appellanterne, klaus nielsen og ken flemming røge rasmussen, har gentaget deres på-
stande.
indstævnte, skatteministeriet, har påstået stadfæstelse og gentaget sin subsidiære påstand om
hjemvisning.
supplerende sagsfremstilling
parterne har oplyst, at skatteforvaltningen skønsmæssigt ansatte den anvendte del af lokalerne
til 25 % af det lejede areal. på den baggrund nedsatte skatteforvaltningen de foretagne af-
skrivninger for indkomstårene 2001-2003 af den del, der var udlejet til sjælsø entreprise a/s,
med 75 %.
                                                - 2 -
højesterets begrundelse og resultat
af de grunde, der er anført af landsretten, tiltræder højesteret, at det er en forudsætning for ret
til afskrivning på udlejede bygninger, at bygningen er taget i brug af lejeren.
højesteret tiltræder endvidere af de grunde, der er anført at landsretten, at det på baggrund af
det samlede aftalekompleks må anses for hovedformålet med den indgåede lejeaftale midler-
tidigt at sikre i/s fjeldhammervej 15 huslejeindtægter, og at der herefter må påhvile klaus
nielsen og ken flemming røge rasmussen en skærpet bevisbyrde for, at de udlejede lokaler
blev taget i brug af lejeren, jf. afskrivningslovens § 14.
af de grunde, der er anført af landsretten, finder højesteret, at klaus nielsen og ken flem-
ming røge rasmussen ikke har godtgjort, at de er berettiget til afskrivning i videre omfang
end de 25 %, der er anerkendt af skattemyndighederne.
højesteret stadfæster herefter dommen.
                                       thi kendes for ret:
landsrettens dom stadfæstes.
i sagsomkostninger for højesteret skal klaus nielsen og ken flemming røge rasmussen
solidarisk betale 80.000 kr. til skatteministeriet.
de idømte sagsomkostningsbeløb skal betales inden 14 dage efter denne højesteretsdoms af-
sigelse og forrentes efter rentelovens § 8 a.


text:
                             højesterets dom
                            afsagt onsdag den 13. maj 2015
sag 5/2014
(2. afdeling)
advokat hans boserup
(selv)
mod
kenneth bøttcher og
maria todsen
(advokat jesper baungaard for begge)
i tidligere instanser er afsagt dom af retten i sønderborg den 28. juni 2012 og af vestre
landsrets 10. afdeling den 27. september 2013.
i pådømmelsen har deltaget fem dommere: niels grubbe, jon stokholm, vibeke rønne,
michael rekling og lars apostoli.
påstande
appellanten, advokat hans boserup, har principalt påstået frifindelse, subsidiært betaling af et
mindre beløb.
de indstævnte, kenneth bøttcher og maria todsen, har påstået stadfæstelse.
anbringender
advokat hans boserup har vedrørende spørgsmålet om indgåelse af rådgivningsaftalen navn-
lig anført, at han ikke har modtaget ejendomsmæglerens mail af 19. februar 2008. uanset om
mailen måtte være sendt eller modtaget, kan den efter aftaleloven ikke antages at være andet
                                               - 2 -
end en invitation til ham til at fremsende tilbud på løsning af opgaven, eller som et tilbud, der
først skulle accepteres af ham, før en retshandel var indgået.
i det omfang en rådgivningsaftale kan identificeres, kan den ifølge aftaleloven ikke anses for
indgået tidligere end den 10. marts 2008, hvor han første gang forholdt sig til opgaven og til
dokumenterne modtaget den 7. marts 2008. hans accept af den 10. marts 2008 om at ville
bistå kenneth bøttcher og maria todsen er således det tidligste tidspunkt, hvor aftalen om
bistand mellem dem kan anses for indgået.
han har yderligere anført, at det må tillægges betydning, at kenneth bøttcher og maria tod-
sen rejste til venezuela umiddelbart efter at have underskrevet salgsaftalen, og at de først
vendte tilbage efter udløbet af fristen for advokatforbeholdet.
advokat hans boserup har oplyst, at han for det tilfælde, at han dømmes til at betale et beløb
til køberne, har søgt regres mod sælger begrundet i forholdsmæssigt afslag, og at sag herom
verserer, men er udsat på den endelige afgørelse af nærværende sag.
kenneth bøttcher og maria todsen har heroverfor navnlig anført, at det kan lægges til grund,
at advokat hans boserup modtog ejendomsmæglerens mail af 19. februar 2008, og at han fra
det tidspunkt må anses at have påtaget sig opgaven med at berigtige handlen. advokat hans
boserup har således ikke fremlagt materiale, der underbygger, at aftalen skulle være indgået
senere.
deres rejse til venezuela har endvidere ikke nogen betydning for bedømmelsen af advokat
hans boserups ansvar, idet han end ikke forsøgte at komme i forbindelse med dem.
supplerende sagsfremstilling
der er enighed om, at købsaftalen er underskrevet af begge parter den 18. februar 2008.
købsaftalen indeholder ikke alene en angivelse af købers og sælgers navne og adresser, men
også kontaktoplysninger i form af telefonnumre og mailadresser.
den i landsrettens dom omtalte mail af 10. marts 2008 fra advokat hans boserup til ejen-
domsmægleren om godkendelse af købsaftalen har følgende indhold:
                                                 - 3 -
       ”jeg bekræfter hermed at ovennævnte købsaftale kan godkendes.”
omkostningerne til udbedring af ulovlige elinstallationer inklusive dem, der er nævnt i til-
standsrapporten, udgør efter skønserklæringen i alt 80.983,75 kr. inklusive moms, heraf
37.750 kr. til elinstallatør, 40.000 kr. til tømrer- og snedker for nødvendige følgearbejder i
form af demontering af lofter i seks rum og opsætning af nye lofter samt 3.233,75 til maler.
højesterets begrundelse og resultat
sagen angår et spørgsmål om erstatningsansvar som følge af mangelfuld rådgivning i forbin-
delse med advokat hans boserups berigtigelse af en ejendomshandel for kenneth bøttcher og
maria todsen.
kenneth bøttcher og maria todsen købte ved købsaftale af 18. februar 2008 et parcelhus. der
var tale om et forbrugerkøb med fortrydelsesret, hvor fristen for, at de kunne træde tilbage fra
handlen, udløb den 26. februar 2008. købsaftalen indeholdt endvidere et advokatforbehold,
hvorefter deres advokat skulle godkende handlen og gøre eventuelle indsigelser gældende
senest den 25. februar 2008.
der er enighed om, at advokat hans boserup påtog sig og udførte opgaven med berigtigelse
af kenneth bøttcher og maria todsens køb af ejendommen. de meddelte i forbindelse med
købet ejendomsmægleren, at de havde valgt advokat hans boserup til at berigtige ejendoms-
handlen som deres rådgiver, men de kontaktede ham ikke selv. højesteret lægger til grund, at
ejendomsmægleren informerede advokat hans boserup herom ved brev af 19. februar 2008,
fremsendt med mail til hans kontor. advokat hans boserup meddelte ved mail af 10. marts
2008 uden bemærkninger ejendomsmægleren, at han godkendte handlen, og højesteret læg-
ger til grund, at han ikke forinden havde haft eller havde søgt at få kontakt med kenneth bøtt-
cher og maria todsen, hverken ved mail, telefon eller møde. højesteret finder herefter, at
advokat hans boserup må anses for at have accepteret opgaven med virkning fra modtagelsen
af opdraget den 19. februar 2008.
højesteret finder, at advokat hans boserup tilsidesatte sine pligter som advokat ved ikke efter
modtagelsen af brevet af 19. februar 2008 at rekvirere sagens dokumenter og tage kontakt til
sine klienter for at rådgive dem om købet, herunder om betydningen af bemærkningerne i til-
                                               - 4 -
standsrapporten og købsaftalen om elinstallationerne og om eventuelle muligheder for at sikre
sig mod tab i denne forbindelse. det påhvilede ham at gøre dette så betids, at advokatforbe-
holdet kunne gøres gældende inden fristens udløb. det bemærkes herved, at advokat hans
boserup efter sin egen forklaring først gennemgik sagens dokumenter den 7. marts 2008, og
at han ikke har kunnet gøre rede for, hvorfra han havde fået dokumenterne. det bemærkes
endvidere, at der ikke er holdepunkter for at fastslå, at advokat hans boserup var ude af stand
til at få kontakt med sine klienter på grund af deres rejse til udlandet.
højesteret finder, at advokat hans boserup herved har handlet ansvarspådragende over for
kenneth bøttcher og maria todsen.
det forhold, at maria todsens far, der er stærkstrømsingeniør, deltog i besigtigelsen af ejen-
dommen og gik tilstandsrapporten igennem, kan ikke tillægges betydning.
højesteret lægger til grund, at kenneth bøttcher og maria todsen kunne have opnået yderli-
gere afslag i købesummen eller være trådt tilbage fra handlen og derved have undgået tab som
følge af de ulovlige elinstallationer, hvis advokat hans boserup havde givet dem tilstrækkelig
og rettidig rådgivning. tabet må derfor anses for at være forårsaget af advokat hans boserups
ansvarspådragende forhold.
efter skønserklæringen lægger højesteret til grund, at lovliggørelse af elinstallationerne, her-
under nødvendige følgearbejder til nye lofter og malerarbejde, vil koste 80.983,75 kr.
ved købsaftalens bestemmelse om individuelle vilkår gav sælgeren et afslag i købesummen
på 20.000 kr. som kompensation for ”tilstandsrapportens … indhold” og ”evt. udbed-
ring/udskiftning af de i rapporten anførte forhold”. efter ordlyden af dette punkt sammenholdt
med tilstandsrapportens bemærkninger om elinstallationer finder højesteret, at afslaget må
anses for givet som følge af alle bemærkningerne i tilstandsrapporten, herunder bemærknin-
gerne om elinstallationerne.
på den anførte baggrund fastsætter højesteret skønsmæssigt tabet til 50.000 kr.
                                                - 5 -
det af advokat hans boserup anførte om subsidiær hæftelse og tabsbegrænsning kan ikke
føre til et andet resultat.
herefter tager højesteret kenneth bøttcher og maria todsens krav til følge med 50.000 kr.
med procesrente fra sagens anlæg.
efter sagens udfald skal advokat hans boserup betale sagsomkostninger for byret, landsret og
højesteret med 83.071 kr., heraf 75.000 kr. til dækning af advokatudgift, 960 kr. til vidne-
godtgørelse, 4.611 kr. til udgifter til syn og skøn samt 2.500 kr. til dækning af retsafgift for
byret og landsret i forhold til det vundne beløb.
                                       thi kendes for ret:
advokat hans boserup skal til kenneth bøttcher og maria todsen betale 50.000 kr. med pro-
cesrente fra den 27. august 2010.
i sagsomkostninger for byret, landsret og højesteret skal advokat hans boserup betale 83.071
kr. til kenneth bøttcher og maria todsen.
de idømte beløb skal betales inden 14 dage efter denne højesteretsdoms afsigelse.
sagsomkostningsbeløbet forrentes efter rentelovens § 8 a.


text:
- jbj
                                          udskrift
                                              af
                         sø- & handelsrettens dombog
                                         ____________
                                            dom
afsagt den 27. maj 2016.
v-65-15
                                    brijo aps
                                    (advokat poul karstensen)
                                    mod
                                    hyldgaard trading aps
                                    (advokat søren wolder)
sagens baggrund og parternes påstande
sagen drejer sig om, hvorvidt brijo aps’ produkt til lukning af spalter i gulve i grisestier er
beskyttet mod produktefterligning efter markedsføringslovens § 1, og om hyldgaard tra-
ding aps’ spaltelukkere i givet fald udgør sådanne produktefterligninger.
sagsøger, brijo aps, har nedlagt følgende påstande:
                                                -2-
    1. der nedlægges forbud mod, at sagsøgte, hyldgaard trading aps, producerer og
       sælger spaltelukkere benævnt ”luk spalten”, gengivet i sagens bilag a.
    2. sagsøgte skal betale erstatning på 600.000 kr. til sagsøger med tillæg af procesrenter
       fra sagens anlæg af 500.000 kr. og fra 25. januar 2016 af 100.000 kr., subsidiært skal
       sagsøgte betale vederlag på 500.000 kr. til sagsøger med tillæg af procesrenter fra sa-
       gens anlæg, mere subsidiært skal sagsøgte betale et mindre beløb med tillæg af pro-
       cesrenter fra sagens anlæg.
sagsøgte, hyldgaard trading aps, har nedlagt påstand om frifindelse, subsidiært betaling af
et mindre beløb.
oplysningerne i sagen
selskabet brijo aps (i det følgende brijo) blev stiftet i november 2006, og selskabet hyld-
gaard trading aps (i det følgende hyldgaard) blev stiftet i april 2011.
inden for landbrug og navnlig inden for svineproduktion har det været almindeligt at opføre
staldbygninger med såkaldt spaltegulv. til illustration heraf ses følgende billede af et beton-
spaltegulv:
                                                   -3-
på grund af ændringer i regelgrundlaget blev det i en række svinestalde nødvendigt at lukke
en del af spalterne senest den 1. januar 2013 henholdsvis 1. juli 2015. dette kan bl.a. gøres
med de såkaldte spaltelukkere, som er genstand for denne sag.
brijos spaltelukker
det er ubestridt, at brijo i løbet af efteråret 2012 påbegyndte udviklingen af en spaltelukker,
der var færdigudviklet i december 2012.
den 20. december 2012 fremsendte brijo en patentansøgning på en spaltelukker til patent- og
varemærkestyrelsen, og i januar 2013 blev den følgende spaltelukker markedsført af brijo:
det er oplyst, at brijo den 28. januar 2013 solgte den første spaltelukker.
den 5. august 2013 blev brijo orienteret om resultatet af den 1. tekniske behandling af pa-
tentansøgningen foretaget af patent- og varemærkestyrelsen. det fremgår heraf bl.a., at sty-
relsen ikke kunne sige, om ansøgningen indeholdt noget patenterbart, da informationerne i
ansøgningen ikke var tilstrækkelige til, at det kunne vurderes, om opfindelsen adskilte sig
væsentligt fra kendt teknik, jf. kravet i patentlovens § 2, stk. 1.
det fremgår endvidere af styrelsens brev, at styrelsen betragtede brijos spaltelukker som en
tætningsprofil med en hoveddel og en kropdel med en midterakse, som går igennem hoved-
                                                   -4-
delen og kropdelen, hvor sidstnævnte er forsynet med adskillige ”vinger” som er symmetri-
ske omkring midteraksen, og at styrelsen nyhedsundersøgte denne opfindelse.
styrelsen holdt brijos spaltelukker op imod ni skrifter, der beskrev den relevante og kendte
teknik inden for tætningsprofiler.
styrelsen fandt, at brijos opfindelse alene afveg fra den kendte teknik ved formen på ”vin-
gerne”, og styrelsen kunne ikke se, om denne forskel gav en uventet teknisk egenskab eller
virkning, og det kunne derfor ikke afgøres, om brijos opfindelse var patenterbar.
i tillæg til de skrifter, der var anført af patent- og varemærkestyrelsen, er der også under
retssagen fremlagt eksempler på udformningen af andre spaltelukkere på markedet, herun-
der bl.a. spaltelukkere fra selskaberne hatting a/s og gummi-plast gmbh & co. kg.
hyldgaards spaltelukkere
det er oplyst, at hyldgaard siden 2011 har produceret spaltelukkere med skruer som afbildet
i det følgende:
hyldgaard fremkom omkring årsskiftet 2012/2013 med en selvlåsende spaltelukker som af-
bildet i det følgende:
                                                 -5-
det er oplyst, at hyldgaards første salg af denne spaltelukker skete den 16. maj 2013, og at
salget fortsatte frem til den 19. september 2013.
det er endvidere oplyst, at hyldgaard kort tid herefter ændrede denne version af deres spal-
telukker ved at tilføje to styreskinner, der gør det lettere at styre spaltelukkeren ned i spalten.
der er fremlagt følgende tegning dateret til 3. april 2013, som hyldgaard har oplyst blev teg-
net i forbindelse med udviklingen af den 2. version af selskabets spaltelukker:
                                                   -6-
den 2. version af hyldgaards spaltelukker blev produceret som afbildet i det følgende:
det er oplyst, at hyldgaards nuværende (2.) version af den selvlåsende spaltelukker er ble-
vet solgt i perioden fra den 19. september 2013, og at den fortsat sælges.
begge de ovenfor afbillede spaltelukkere fra hyldgaard er omfattet af nærværende sag om
produktefterligning.
herudover er det oplyst, at hyldgaard fortsat sælger spaltelukkere med skruer.
skønserklæring af 9. oktober 2015
der er under sagen udmeldt syn og skøn, hvor patentrådgiver niels uth i skønserklæring af
9. oktober 2015 har besvaret de stillede spørgsmål som følger:
      ”spørgsmål 1
      skønsmanden bedes nærmere beskrive ligheder og forskelle mellem de af sagsøgte pro-
      ducerede spaltelukkere (bilag 1) og de af sagsøger producerede spaltelukkere (bilag 2).
      svar
      indledende betragtning
      i de følgende svar betegnes sagsøgers spaltelukker med b, sagsøgtes første version af
      spaltelukkeren med c. sagsøgtes nuværende version af spaltelukkeren betegnes med a.
                                                        -7-
     spaltelukker b                           spaltelukker a                            spaltelukker c
sagsøgers spaltelukker                  sagsøgtes spaltelukker                  sagsøgtes første spaltelukker
(bilag 1 fra stævning af 25. juni       (bilag 2 fra stævning af 25. juni       (figur 5 og bilag a fra svarskriftet af 14.
2015 samt bilag a fra svar-             2015 samt bilag a fra svarskrif-        august 2015).
skriftet af 14. august 2015).           tet af 14. august 2015 ).
       undertegnede har på basis af de af sagens parter fremsendte spaltelukkere lavet en sam-
       menlignende analyse, der dokumenteres af fotomaterialet vist på henholdsvis fig. 1, fig.
       2, fig. 3 og fig. 4 samt tabel 1. der er foretaget mål af de tre spaltelukkere med henblik
       på at identificere ligheder og forskelle.
       det bemærkes, at spørgsmål 1 alene omhandler sammenligning af spaltelukker a og
       spaltelukker b, idet der specifikt henvises til bilag 1 og bilag 2.
       som det fremgår af fig. 1, fig. 2, fig. 3, fig. 4 samt tabel 1 er der en række ligheder mel-
       lem henholdsvis spaltelukker a og spaltelukker b.
       ligheder mellem spaltelukker a og spaltelukker b
       ud fra den gennemførte sammenligning kan det konkluderes, at spaltelukker a og spal-
       telukker b er identiske hvad angår følgende parametre:
       højden h2, højden h3, tykkelsen t1, tykkelsen t2, tykkelsen t3, tykkelsen t4, længden l1
       og længden l2, hvilket fremgår af de grønne felter i nedenstående uddrag af tabel 1.
       spaltelukker a og spaltelukker b har samme visuelle farvemæssige fremtoning og vurde-
       res ud fra en visuel inspektion til at være lavet af samme eller beslægtede plastmaterialer.
                       parameter             spaltelukker           spaltelukker
                                                  a                       b
                                              -8-
                b1 [mm]                   20                    21
                b2 [mm]                   20                    23
                b3 [mm]                   30                    33
                b4 [mm]                   38                    42
                h1 [mm]                    7                     4
                h2 [mm]                   13                    13
                h3 [mm]                   20                    20
                h4 [mm]                   32                    35
                h5 [mm]                   34                    37
                 t1 [mm]                   2                     2
                 t2 [mm]                   2                     2
                 t3 [mm]                   2                     2
                 t4 [mm]                   4                     4
                 l1 [mm]                   8                     8
                 l2 [mm]                  13                    13
                    [o]                  36                    45
forskelle mellem spaltelukker a og spaltelukker b
ud fra den gennemførte sammenligning kan det konkluderes, at spaltelukker a og spal-
telukker b adskiller sig fra hinanden med hensyn til følgende parametre (hvor den pro-
centuelle afvigelse målt i forhold til sagsøgers spaltelukkers mål er angivet):
bredden b1 (5 % afvigelse), bredden b2 (13 % afvigelse), bredden b3 (9 % afvigelse), bred-
den b4 (9,5 % afvigelse), højden h1 (75 % afvigelse), højden h4 (8,6 % afvigelse), højden h5
(8 % afvigelse) og vinklen  (20 % afvigelse), hvilket fremgår af de røde felter i ovenstå-
ende uddrag af tabel 1.
selv om spørgsmål 1 alene omhandler sammenligning af spaltelukker a og spaltelukker
b, har undertegnede desuden sammenlignet spaltelukker b og spaltelukker c.
ligheder mellem spaltelukker b og spaltelukker c
ud fra den gennemførte sammenligning kan det konkluderes, at spaltelukker b og spalte-
lukker c er identiske hvad angår følgende parametre:
tykkelsen t1, tykkelsen t2, tykkelsen t3, tykkelsen t4, længden l1 og vinklen , hvilket
fremgår af de gule felter i nedenstående uddrag af tabel 1. spaltelukker b og spalteluk-
ker c har samme visuelle farvemæssige fremtoning og vurderes ud fra en visuel inspek-
tion til at være lavet af samme eller beslægtede plastmaterialer.
                                               -9-
                       parameter         spaltelukker       spaltelukker
                                              b                  c
                         b1 [mm]              21                 20
                         b2 [mm]              23                 22
                         b3 [mm]              33                 30
                         b4 [mm]              42                 38
                        h1 [mm]                4                  7
                        h2 [mm]               13                 11
                        h3 [mm]               20                 19
                        h4 [mm]               35                 29
                        h5 [mm]               37                 32
                         t1 [mm]               2                  2
                         t2 [mm]               2                  2
                         t3 [mm]               2                  2
                         t4 [mm]               4                  4
                         l1 [mm]               8                  8
                         l2 [mm]              13                 12
                            [o]              45                 45
forskelle mellem spaltelukker b og spaltelukker c
ud fra den gennemførte sammenligning kan det konkluderes, at spaltelukker b og spalte-
lukker c adskiller sig fra hinanden med hensyn til følgende parametre (hvor den procen-
tuelle afvigelse målt i forhold til sagsøgers spaltelukkers mål er angivet):
bredden b1 (5 % afvigelse), bredden b2 (4 % afvigelse), bredden b3 (9 % afvigelse), bred-
den b4 (9,5 % afvigelse), højden h1 (75 % afvigelse), højden h2 (15 % afvigelse), højden h3
(5 % afvigelse), højden h4 (17 % afvigelse), højden h5 (13,5 % afvigelse) længden l2 (7,7 %
afvigelse), hvilket fremgår af de turkise felter i ovenstående uddrag af tabel 1.
spørgsmål 2
kan skønsmanden i forbindelse med besvarelse af spørgsmål 1 konkludere, at de af sag-
søgte producerede spaltelukkere har lighedspunkter med de af sagsøger producerede
spaltelukkere i en udstrækning, der betyder, at de af sagsøgte producerede spaltelukkere
alene har kunnet produceres på baggrund af den viden, som en besigtigelse af de af sag-
søger producerede spaltelukkere har bibragt sagsøgte?
svar
som det fremgår af svaret til spørgsmål 1, er der mange dimensionsmæssige ligheder
mellem sagsøgtes spaltelukker a og sagsøgers sagsøgtes spaltelukker a. specielt bemær-
                                              - 10 -
kes det, at sagsøgte har udviklet på sine spaltelukkere som illustreret (i kronologisk ræk-
kefølge) herunder, i en retning der nærmer sig sagsøgers spaltelukker.
den af patent- og varemærkestyrelsen citerede kendte teknik fra bilag 7 (første tekniske
behandlingsskrivelse fra patent- og varemærkestyrelsens i forbindelse med behandling
af patentansøgning pa 2012 00815 indleveret 20. december 2012) fra svarskriftet af 14.
august 2015, adskiller sig alle fra sagsøgers spaltelukker, hvilket er illustreret herunder:
d1 – us3213584 a
d2 – us2156681 a
d3 – jph10280568
d4 – jph08270090 a
d5 – jph10227076 a
d6 – jp2000080733 a
                                           - 11 -
d7 – jph09242204 a
d8 – jp2005171481 a
d9 – ep1607538 a
såvel sagsøgtes spaltelukker a som sagsøgers spaltelukker b har dog en række sammen-
faldende elementer med den kendte teknik, der er henvist til bilag 7 og illustreret her-
over.
det kan ikke med sikkerhed konkluderes, at de af sagsøgte producerede spaltelukkere
alene har kunnet produceres på baggrund af den viden, som en besigtigelse af den af
sagsøger producerede spaltelukker b har bibragt sagsøgte. undertegnede vurderer det
dog meget sandsynligt, at de af sagsøgte producerede spaltelukkere a og c er udviklet
med kendskab til den af sagsøger producerede spaltelukker b, idet der er sammen fald
på en række områder. specielt vurderes anvendelse af en ”smal” bunddel med to støtte-
punkter at være en afgørende feature, som alene genfindes i sagsøgers spaltelukker b og
sagsøgtes spaltelukker a.
                                            - 12 -
                          spaltelukker b            spaltelukker a
                                                        støttepunkter før
                         støttepunkter før              montage
                         montage
endvidere har resten (den øvre del) af spaltelukkerne mange sammenfald (når ”foden” er
fjernet):
       spaltelukker b                             spaltelukker a
spørgsmål 3
udgår.
spørgsmål 4
skønsmanden bedes redegøre for, hvorvidt sagsøgers spaltelukkere ved sin overordnede
ide med at låse i hele spaltelukkerens længde er teknisk unik?
svar
den overordnede ide med at låse i hele spaltelukkerens længde er ikke unik, idet bl.a.
dokumenterne d1-d9 beskrevet i bilag 7.
                                             - 13 -
spørgsmål 5
skønsmanden bedes nærmere redegøre for arten af de spaltelukkere, der var på marke-
det ultimo 2012, og om sagsøgers produkt i den forbindelse fremtrådte nyskabende og
som sådan med særpræg både for så vidt angår udseende, anvendelighed, den måde
spaltelukkeren kunne fastgøres i spalterne, indkøbes i bestemte længder og holdbarhe-
den?
svar
der var forud for ultimo 2012 offentliggjort flere spaltelukkere, der var indrettet til at
lukke spalter med ens spaltetykkelse. disse er bl.a. omtalt i den første tekniske be-
handlingsskrivelse fra patent- og varemærkestyrelsens i forbindelse med behandling
af patentansøgning pa 2012 00815. på youtube er der desuden (bilag m fra svar-
skriftet af 14. august 2015) vist en kommerciel tilgængelig spaltelukker i en video fra
2010. denne spaltelukker var tilgængelig i ruller, hvoraf der kunne klippes stykker
af passende længde. spaltelukkeren var egnet til udendørs montage, hvilket vidner
om god holdbarhed.
det bemærkes dog, at der er tale om en sammentrykkelig spaltelukker lavet i en elasto-
mer, der gør det muligt at optage termisk udvidelse fra tilstødende strukturer (f.eks. be-
tonelementer, der udvider sig om vinteren). anvendelse af en spaltelukker lavet i ela-
stomer i spaltegulv i stalde er ikke hensigtsmæssig, idet en elastomere kan deformeres og
derved trædes ned i spalten, hvorved der fremkomme en utilsigtet spalteåbning.
derudover, er der i bilag l angivet en amerikansk patentan-
søgning, us20100095620 a1, publiceret 22. april 2012 vist en
spaltelukker til tætning af spalter mellem tilstødende beton-
elementer.
undertegnede vurderer, at spaltelukkerne beskrevet i bilag
m og l ikke er egnede til spaltegulv i f.eks. grisestalde.
det vurderes, at det overordnede princip med anvendelse af spaltelukkere til aflukning
af spalter var velkendt ultimo 2012. der var desuden kommercielt tilgængelige spalte-
lukkere.
det bemærkes, at sagsøgers spaltelukker b vurderes at have særpræg med hensyn til
geometrisk udformning i forhold til spaltelukkerne vist i stævningen med bilag 1-7 og
svarskrift med bilag a-m. dette forklares i det følgende:
undertegnede vurderer, at den nærmeste teknik tilgænge-
lig i sagen er d1 - us3213584 a, idet denne spaltelukker
                                                         - 14 -
       omfatter en topdel, der er signifikant bredere end spalten, således at spaltelukkeren ikke
       kan ”trædes ned i spalten” på utilsigtet vis. sagsøgers spaltelukker b ad-
       skiller sig bl.a. ved at have en krop, der breddemæssigt kan komprimeres
       meget mere end spaltelukkeren åbenbaret i d1, hvorved tolerancer kan op-
       tages.
       derudover omfatter sagsøgers spaltelukker b en ”fod” med en bredde
       svarende til spalten, hvor spaltelukkeren er indrettet til at hvile på foden
       og hvor der radialt ud fra spaltelukkeren strækker sig låsearme, der kan
       deformeres meget mere end låsearmene i spaltelukkeren vist i d1.
       i den første tekniske behandlingsskrivelse fra patent- og varemærkestyrelsens i forbin-
       delse med behandling af patentansøgning pa 2012 00815, fremgår det at patent- og va-
       remærkestyrelsen ”ikke kan sige, om ansøgningen indeholder noget patenterbart”. de skriver
       specifikt, at ”informationerne i ansøgningen er ikke tilstrækkelige til, at vi kan vurdere, om op-
       findelsen adskiller sig væsentligt fra kendt teknik..”
       sagsøgeres spaltelukker adskiller sig ikke, på det overordnede plan, fra måden hvorpå de
       kendte spaltelukkere kunne fastgøres i spalterne. alligevel adskiller sagsøgers spalteluk-
       ker sig fra de kendte spaltelukkere på en sådan måde, at undertegnede mener den var
       nyskabende.”
der er under sagen fremvist fire fysiske eksemplarer af spaltelukkere, dvs. de spaltelukkere,
der i skønserklæringen er benævnt a, b, c samt hyldgaards spaltelukker med skruer.
parternes omsætning mv.
der er fremlagt en uafhængig revisorerklæring angående brijos omsætning mv. på salg af
spaltelukkere.
det fremgår bl.a. heraf, at selskabets omsætning på spaltelukkere i 2013 var ca. 3,3 mio. kr., i
2014 ca. 1,6 mio. kr. og i 2015 ca. 3,9 mio. kr. dækningsgraden fra dette salg var i 2013 på
58,95 %, i 2014 på 60,30 % og i 2015 på 56,90 %.
det er supplerende oplyst, at hyldgaard i perioden fra den 19. september 2013 til den 23. fe-
bruar 2016 havde opnået en omsætning på sin nuværende version af den selvlåsende spalte-
lukker på 2.084.752 kr. herudover er det oplyst, at hyldgaard opnåede en omsætning på
                                                - 15 -
257.898,24 kr. på den tidligere version af selskabets selvlåsende spaltelukker, der blev solgt i
perioden fra den 16. maj 2013 frem til den 19. september 2013.
hyldgaard har således oplyst, at selskabet pr. 23. februar 2016 har realiseret en samlet om-
sætning på 2.342.650,24 ekskl. moms på selskabets to versioner af spaltelukkere.
forklaringer
der er under sagen afgivet forklaring af brian johannsen, orla hyldgaard, lars plambeck
baasch og niels uth.
brian johannsen har forklaret bl.a., at han stiftede selskabet brijo i 2006. i selskabet har han
fremstillet andre produkter end spaltelukkere, men spaltelukkere har været det mest succes-
fulde produkt hidtil.
i sommeren 2012 læste han en artikel, hvoraf det fremgik, at der var indført nye lovkrav til
svinestalde, og at det herefter ikke var muligt at bygge stalde med fuldspaltegulv. på bag-
grund heraf fik han idéen til at udvikle spaltelukkere. det var vigtigt for ham, at hans spalte-
lukkere var skrueløse, således at de ikke ville kunne hæve sig de steder, hvor de ikke var
hæftet med skruer.
før han påbegyndte produktionen, undersøgte han, om der fandtes et tilsvarende produkt
på markedet bl.a. ved at kontakte videncenter for svineproduktion. han kontaktede desu-
den en person, der udførte forsøg med spaltelukkere, og vedkommende mente, at det var en
god idé at fremstille skrueløse spaltelukkere.
han søgte desuden vejledning i, hvilket materiale spaltelukkeren skulle produceres i, da den
både skulle være fleksibel og kunne modstå miljøet i svinestalde. herudover var det afgø-
rende, at spaltelukkerne låste sig ned i gulvet, således at svinene ikke ville kunne få dem op
med trynen. i udviklingsprocessen havde han ligeledes kontakt til en dyrlæge for at sikre sig,
at det var forsvarligt at anvende produktet i svinestalde.
                                                - 16 -
hans spaltelukkere passer til spalter på 18-22 mm, da de blev skabt for at opfylde lovkravet
om, at åbninger i svinestalde ikke må være over 22 mm. han har ikke gjort sig overvejelser
om, hvor bred toppen skulle være udover, at spaltelukkeren skulle have en vis bredde under
hensyn til spaltens bredde kombineret med almindelig slitage. det var også vigtigt, at spalte-
lukkeren var bred nok til ikke at blive trykket ned i spalten.
de næstøverste lameller på spaltelukkeren er konstrueret således, at de giver støtte til toppen
og sikrer, at spaltelukkeren ikke kan bankes helt ned i spalten. de næstnederste lameller er
konstrueret til både at presse ud og dermed kunne sidde fast i spalter på 22 mm, samtidig
med at spaltelukkeren kan presses sammen og ned i en 18 mm åbning. de nederste lameller
på spaltelukkeren er konstrueret for at give landmænd en flade at styre efter, så det f.eks. ik-
ke er muligt at bruge spaltelukkeren i en åbning på 16 mm, da fladen i bunden af spalteluk-
keren har en vis bredde og derved forhindrer dette.
det endelige produkt fremkom ved, at han havde udarbejdet en prototype og af potentielle
kunder fik positiv feedback på materialevalget. han fremstillede herefter produktet, som
han fik lov til at lægge i nogle forsøgsstalde og indsamle erfaringer herfra.
produktet er blevet fremstillet i samarbejde med en producent, som han har sendt emneteg-
ningen til. producenten har ikke i den forbindelse haft indflydelse på formgivningen af pro-
duktet.
i december 2012 fremsendte han en patentansøgning til patent og varemærkestyrelsen, og på
samme tid oploadede han en demonstrationsvideo på youtube, der viste, hvorledes skrue-
løse spaltelukkere skulle anvendes.
han introducerede sine spaltelukkere på markedet i januar 2013 ved at køre rundt til forskel-
lige svinelandbrug og spørge, om landmændene havde brug for produktet. dette medførte,
at han modtog den første ordre i slutningen af januar 2013.
                                                   - 17 -
hans oplevelse var, at landmændene generelt var skeptiske over for produktet, da de mente,
at grisene ville hive spaltelukkerne op af gulvet. han fremsendte derfor vareprøver til flere
landmænd for, at de ved selvsyn kunne konstatere, at produktet virkede efter hensigten.
det lykkedes ham at indgå en aftale med grossisten hatting, og han solgte sine spaltelukkere
for 49 kr. pr. meter til dem i et halvt års tid. på nuværende tidspunkt sælger han til andre og
flere grossister, og herudover tilbyder selskabet service i form af reparation af svinestalde
mv.
i 2013 steg hans omsætning som følge af en øget efterspørgsel på spaltelukkere, da de nye
lovkrav til drægtighedsstalde skulle være opfyldt den 1. januar 2013.
omkring 2015 hørte han om hyldgaard, der solgte spaltelukkere magen til dem, han havde
udviklet, men bare billigere. han tog kontakt til hyldgaard og bad dem om at ophøre med
denne produktion af spaltelukkere. han nævnte i den forbindelse, at han forsøgte at få pa-
tent på produktet. hyldgaard efterkom imidlertid ikke hans anmodning, og i tiden herefter
har hyldgaard solgt spaltelukkere til en pris, han ikke har kunnet matche.
han har været nødt til at sætte prisen ned, efter hyldgaard kom på markedet. ved salg af
100 meter af produktet tager han 24 kr. pr. meter, men hvis der tale om 4-6.000 meter, kan
han gå ned til 21 kr. pr. meter for at få ordren. prisen på emballage og fragt er dog til for-
handling.
på nuværende tidspunkt er hans omsætning faldende, da de nye lovkrav til smågrise- og
slagtesvinstalde skulle være opfyldt 1. juli 2015. der er dog fortsat nogle enkelte landmænd,
der endnu ikke opfylder disse lovkrav, og han vurderer, at der er et marked for produktet i
udlandet. de nye lovkrav på området følger af et eu-direktiv, og det var bl.a. derfor, han så
store muligheder i fremstilling af spaltelukkere. han har dog erfaret, at det er forskelligt,
hvordan direktivet bliver fortolket i de enkelte eu-medlemslande, hvorfor der formentlig ik-
ke er et marked for produktet i samtlige eu-medlemslande.
                                                 - 18 -
i 2013 havde landmændene travlt med at opfylde lovkravene, og der var en hel del, der hav-
de opfyldt disse i løbet af året. det første halvår af 2014 var salget sporadisk, men det tiltog
igen i 2015 frem til opfyldelsen af de øvrige krav, der skulle være opfyldt i 2015.
dem, han samarbejder med, mener, at der vil være et eftermarked i form af reparation. efter-
spørgslen er dog generelt ved at flade ud i takt med, at landmændene får opfyldt de nye lov-
krav.
orla hyldgaard har forklaret bl.a., at han er direktør og medejer af hyldgaard. sammen med
sin bror begyndte han at fremstille spaltelukkere, da hans bror havde set i et fagblad, at der
var opstået et behov herfor.
de udviklede indledningsvist en spaltelukker med skruer, som kom på markedet i septem-
ber eller oktober 2011. spaltelukkeren var flad i toppen, da der ellers ville komme en fordyb-
ning i overfladen (undersænkning), når den skulle skrues fast.
de lavede deres spaltelukker om til en selvlåsede spaltelukker. dette kom de på, efter de
havde haft en samtale med en kunde, der spurgte, om deres spaltelukker kunne slås i, eller
om den skulle skrues i. herudover havde de set en video på youtube af selvlåsende spalte-
lukker, som brijo havde fremstillet.
det er korrekt, at han ved udvikling af sin spaltelukker tog udgangspunkt i brijos spalteluk-
ker. han mener dog ikke, at han har kopieret brijos produkt.
han havde tidligere set en spaltelukker med modhager anvendt til andre formål. han tænk-
te, at de kunne lave en spaltelukker til svinestalde, der mindede om nogle af de eksisterende
på markedet, hvor de forlængede ”vingerne” lidt. han søgte efter spaltelukkere på internet-
tet og fandt en model, som han modificerede lidt. deres kriterium ved fremstillingen af spal-
telukkere var, at den øverste top skulle være 22 mm. det parallelle stykke i et spaltegulv kan
variere, og de konstruerede derfor ”vingerne” således, at de kunne tilpasses disse variatio-
ner.
                                                 - 19 -
i maj 2013 fik de leveret den første spaltelukker af selskabet glim plastic industri aps , som
havde produceret spaltelukkeren for dem. efter fire måneder fik de produceret en ny model
med en anden bund og med et ”styr”, som han tegnede i samarbejde med glim plastic. de
tilføjede et ”styr” på deres spaltelukker for at sikre, at spaltelukkeren ikke ville komme til at
tilte og således blive ført skævt ned i spalten.
de sælger deres spaltelukkere til grossister og gennem forhandlere, og herudover annonce-
rer de i fagbladet ”svin” og ”effektivt landbrug”.
deres salgspris er fastsat til 19,80 kr. pr. meter til forhandlere. deres pris til landmænd er 33
kr. pr. meter fratrukket 10, 15 eller maksimalt 20 %, hvis den pågældende landmand aftager
store mængder.
i 2013 har hyldgaard trading omsat for 420.000 kr., i 2014 for 598.000 kr., i 2015 for 1,15 mio.
kr. og i 2016 for 250.000 kr. 2014 var et dårligt år, da landmænd først køber noget, når de er
tvunget til det. de lovkrav, der trådte i kraft i 2013, var ved at være dækket ind i 2014. den
omsætningsnedgang, som både deres selskab og brijo har oplevet i 2014, hænger sammen
med, at de nye lovkrav til svinestalde skulle være opfyldt i hhv. 2013 og 2015.
samlet set har de haft en omsætning på 2,4 mio. kr. fra 2013 og indtil nu, og de sælger fortsat
produktet. deres dækningsgrad er på omkring 50 %.
først i 2015 fik han et eksemplar af brijos spaltelukker i hånden. han var ikke i besiddelse af
et sådant, da han udviklede sin egen spaltelukker.
de har forsøgt at konstruere toppen af deres spaltelukker på en måde, så grisene ikke mær-
ker, at de går henover den. spaltelukkernes ”vinger” skal have samme mål som toppen for at
sikre, at den ikke kan kurre rundt i spalten. de næstnederste ”vinger”, der har en vinkel på
42 grader, skal sikre, at spaltelukkeren kan slås ned i spalten og samtidig sidder fast.
                                                    - 20 -
lars plambeck baasch, der er direktør for og medejer af glim plastic, har ved skriftlig vidne-
erklæring af 31. marts 2016 besvaret spørgsmål som følger:
      ”spørgsmål 1
      det bedes oplyst, hvornår glim plastic industri aps er begyndt at producere spalteluk-
      kere for hyldgaard trading aps. det bedes herudover under hvert billede nedenfor an-
      føres, hvornår glim plastic industri aps er påbegyndt at producere de pågældende spal-
      telukkere for hyldgaard trading aps? (gerne på dato og alternativt måned og år)
                version 1                    version 2                   version 3
                 5/9 2011                    16/5 2013                    26/9 2013
      besvarelse: i version 1 er profilen massiv under toppladen. ingen skruer i version 2 og 3,
      derfor ændring for at spare materiale.
      spørgsmål 2
      hvilket materiale anvender glim plastic industri aps til fremstilling af spaltelukkere for
      hyldgaard trading aps. hvis der i samarbejdets løbetid har været anvendt flere forskel-
      lige materialer, herunder forskellige materialer for de forskellige versioner (se spørgsmål
      1) bedes dette anføres.
      besvarelse: materialet har altid været en blanding af nyvare hd-polyethylen og regene-
      rat hd-polyethylen.
      spørgsmål 3
      hvilke(n) farve(r) har hyldgaard trading aps fået produceret spaltelukkere i hos glim
      plastic industri aps? hvis de forskellige versioner (se spørgsmål 1) af spaltelukkere, som
      hyldgaard trading aps har fået produceret hos glim plastic industri aps er produceret
      i forskellige farver bedes dette oplyst. det bedes under besvarelsen også medtages, hvis
      der er tekniske eller øvrige særlige begrundelser for valg af produktionsfarve(r).
      besvarelse: alle profiler har været sorte, da der er mest sort hd regeneret polyethylen at
      købe på markedet.
      spørgsmål 4
      det bedes oplyst, om glim plastic industri aps har deltaget i udviklingen af version 2
      og/eller version 3 (se spørgsmål 1). dette omfatter såvel hele som dele af spaltelukkerne. i
      bekræftende fald bedes der nærmere redegjort for bidragene, udviklingsprocessen og
      tid/ressourcer anvendt til udviklingen.
                                                     - 21 -
       besvarelse: vi har sammen med vor værktøjsmager kommet med tekniske løsninger på
       fremstilling af værktøj. udviklingsprocessen bygger på mere end 50 års erfaring med
       plastprofiler i gpi. tid og ressourcer er indregnet i værktøjsomkostninger.
       spørgsmål 5
       det bedes oplyst, hvilken produktionsmetode glim plastic industri aps anvender ved
       fremstilling af spaltelukkere til hyldgaard trading aps (er emnerne sprøjtestøbte, eks-
       truderet eller anden fremstillingsmetode anvendt).
       besvarelse: emner er alle ekstruderet.
       spørgsmål 6
       det bedes oplyst, om det teknisk er muligt at reducere godstykkelsen for spaltelukkerne
       version 2 og version 3 (se spørgsmål 1) under anvendelse af samme produktionsmetode.
       herunder bedes det oplyst, hvilken konsekvens en reduktion i godstykkelsen vil have (i
       den udstrækning det er teknisk muligt).
       besvarelse: man kan øge/reducere godstykkelse med ca. 10 %. en reduktion i godstyk-
       kelse vil medføre reduktion på profilets mål.
       spørgsmål 7
       det bedes oplyst, hvilke opstartsomkostninger der for hyldgaard trading aps er for-
       bundet med etablering af produktion af en spaltelukker tilsvarende den i spørgsmål 1
       version 3, inklusiv støbeværktøj/andet værktøj.
       besvarelse: værktøj version 2 pris 31.000,00 kr. ændring til version 3 5.250,00 kr. i alt
       version 3 36.250,00 kr. + moms.”
niels uth har bl.a. forklaret, at han har afgivet skønserklæring i sagen, og at han vedstår sin
erklæring.
han har forsøgt at foretage nogle objektive registreringer for at konstatere forskelle og lighe-
der mellem brijo og hyldgaards produkter.
den nederste del af foden på spaltelukkerne, der er udstyret med to støttepunkter, gør det
lettere at føre spaltelukkerne ned i spalter, hvilket gør produkterne mere brugervenlige.
teknisk set opnår man det samme ved at have to lineære støtteflader. hyldgaards spalteluk-
ker (a) og brijos spaltelukker (b) har teknisk set nogle ligheder, mens hyldgaards først spal-
telukker (c) er mere afrundet. der er en vis sandsynlighed for, at hyldgaards spaltelukker er
                                                - 22 -
lavet ud fra kendskabet til brijos. det er ikke teknisk nødvendigt, at man har to støttepunkter
i bunden af en spaltelukker. ved andre kendte spaltelukkere ses sådanne ikke.
toppen på brijos spaltelukker er bred, hvilket adskiller sig fra nogle af de andre kendte mo-
deller. han mener, at brijos spaltelukker har særpræg i forhold til de spaltelukkere, der var
på markedet, da brijos spaltelukker blev lanceret. det smarte ved brijos spaltelukker er, at
den er skrueløs. han har set på produktet i lyset af, at det skal anvendes til svinestalde. han
anser produktet for at være nyskabende inden for den bestemte applikation, det er fremstil-
let til.
selve teknikken bag det at lukke en spalte har været kendt i mange år. ved brijos produkt
har man dog i modsætning til tidligere brugt et hårdt materiale og gjort det fleksibelt.
det er en uendelig svær diskussion, hvornår noget har særpræg. der er forskelle mellem bri-
jos spaltelukker og andre modeller på markedet. spørgsmålet er, om disse forskelle fører til,
at brijos spaltelukker har særpræg.
der er en del ligheder ved brijos og hyldgaards produkter, herunder bl.a. ”vingernes” ud-
formning og godstykkelsen. hvis han som fagmand skulle producere en spaltelukker, ville
han ikke konstruere ”vingerne”, således at de var parallelle med spaltelukkerens top. da
spaltelukkeren skal anvendes som modhager, skal ”vingerne” bøje opad. hvis vinklen er
meget under 20 grader, vil ”vingerne” dog ikke kunne gribe fat i noget. nogle elementer vil
således være givet ud fra anvendelsesformålet. en del af formen på spaltelukkere vil desu-
den være bestemt af forholdet mellem materialets styrke og prisen på materialet. toppens
bredde vil desuden knytte sig til spalteåbningens bredde, og antallet af ”vinger” vil forment-
lig knytte sig til spaltens dybde.
han vil mene, at man ved udviklingen af en spaltelukker har en vis grad af frihed, da man
ville kunne lave tykkelsen lidt bredere osv., men at man alligevel er låst af nogle ydre ram-
mer. han mener desuden ikke, at det er den visuelle fremtoning, der gør, at brijos spalteluk-
ker sælges.
                                                         - 23 -
    parternes synspunkter
    for sagsøger, brijo, er der i det væsentlige procederet i overensstemmelse med påstandsdo-
    kumentet af 15. marts 2016, hvoraf bl.a. fremgår:
          ”anbringender:
          til støtte for de nedlagte påstande gøres gældende:
  at      sagsøgtes produktion og salg af spaltelukkere mærket ”luk spalten”, gengivet i sagens
          bilag a, er i strid med markedsføringslovens § 1, idet der foreligger en retsstridig efter-
          ligning af den af sagsøger forud udviklede og solgte spaltelukker, gengivet i bilag 1
  at      sagsøgers spaltelukker har de særpræg, der er nødvendige for en beskyttelse efter mar-
          kedsføringsloven,
  at      sagsøgers spaltelukker er nyskabende,
  at      det af skønserklæringen fremgår, at det bl.a. vurderes meget sandsynligt, at de af sagsøg-
          te producerede spaltelukkere er udviklet med kendskab til den af sagsøger producerede
          spaltelukker,
  at      sagsøger intet har at indvende imod sagsøgtes anvendelse af betegnelsen ”luk spalten”
          til andre former for spaltelukkere,
  at      sagsøgers produkt er påbegyndt solgt før sagsøgtes tilsvarende produkter,
  at      sagsøgte påstås dømt til betaling af erstatning på kr. 600.000,- jfr. markedsføringslovens §
          20 stk. 2 og/eller vederlag efter markedsføringslovens § 20 stk. 3.
  at      betingelserne for erstatning efter dansk rets almindelige betingelser er opfyldt,
  at      erstatningskravet i den principale påstand kr. 600.000,- er opgjort som sagsøgers tab hen-
          set til, at sagsøger ville have fået 50 % af den af sagsøgte realiserede omsætning for spal-
          telukkere, jfr. bilag a, idet sagsøgtes omsætning er stipuleret til kr. 2.500.000,- frem til
          hovedforhandlingstidspunktet
  at      vederlagskravet, jfr. den subsidiære påstand, er opgjort til kr. 500.000,-, beregnet som li-
          censafgift på 20 % af en stipuleret omsætning på kr. 2.500.000,-.”
    for sagsøgte, hyldgaard, er der i det væsentlige procederet i overensstemmelse med på-
    standsdokumentet af 18. marts 2016, hvoraf bl.a. fremgår:
    ”
1             anbringender
1.1           generelt
          til støtte for hyldgaard trading aps’ påstande gøres det som hovedanbringende gæl-
          dende, at hyldgaard trading aps’ omtvistede spaltelukker som gengivet i sagens bilag 2
          og bilag a … ikke udgør en produktefterligning i strid med markedsføringsloven § 1.
                                                   - 24 -
      det gøres som hovedanbringende herudover gældende, at hyldgaard trading aps ikke
      har handlet i strid med brijo aps’ rettigheder efter markedsføringsloven.
1.2       beskyttelse af brijo aps’ spaltelukker
      brijo aps gør i sagen gældende, at brijo aps’ spaltelukker har de særpræg som er nød-
      vendige for en beskyttelse efter markedsføringsloven.
      dette er dog ikke korrekt. brijo aps har ikke løftet sin bevisbyrde for, at udformningen af
      brijo aps’ spaltelukker har et designmæssigt overskud i forhold til, hvad der teknisk er
      nødvendigt i forhold til produktets funktion. brijo aps har dermed ikke ved det gennem-
      førte syn og skøn eller på anden vis godtgjort, at brijo aps’ spaltelukker nyder beskyttel-
      se efter markedsføringsloven.
      hyldgaard trading aps gør derfor gældende, at brijo aps’ spaltelukker er formgivet
      alene ud fra funktionelle og/eller tekniske hensyn, og at spaltelukkerens udseende derfor
      alene er funktionelt og teknisk betinget. udformning og udseende af brijo aps’ spalte-
      lukker er alene et resultat af produktets tekniske funktion.
      det gøres endvidere gældende, at brijo aps ikke har udvist nogen designmæssig indsats
      i skabelsen af sin spaltelukker, der bidrager produktet med et særpræg i markedsførings-
      lovens forstand. brijo aps’ spaltelukker vist i ekstrakten s. 119 har derfor ikke det for-
      nødne særpræg for, at produktet kan nyde beskyttelse efter markedsføringsloven § 1, jf.
      tilsvarende dommene u 2001.1843 h … og u 2012.1983 h …
      det kan lægges til grund, at brijo aps alene påberåber sig en beskyttelse efter markedsfø-
      ringsloven, og det gøres derfor gældende, at brijo aps alene påberåber sig en fremto-
      ningsmæssig beskyttelse, se hertil eksempelvis borcher og bøggild, markedsføringsloven
      side 66 ...
1.2.1     udformning af parternes spaltelukkere
      hyldgaard trading aps gør gældende, at udformningen og placeringen af ”lukkelamel-
      lerne” på parternes spaltelukkere er tekniske bestemte, og at placeringen og udformnin-
      gen alene tjener det formål, at spaltelukkerne forbliver fastholdte i spalterne efter monte-
      ring.
      det kan lægges til grund, at konstruktionsprincippet i parternes spaltelukkere med ”rib-
      ber” eller ”modhager” ikke er nyt eller resultatet af parternes skabelses- eller designind-
      sats, hvilket bl.a. fremgår af … syn- og skønsrapport….
      det kan lægges til grund, at hyldgaard trading aps forud for frembringelsen af brijo
      aps’ spaltelukker allerede havde frembragt den top, der anvendes til hyldgaard trading
      aps’ spaltelukker. ….
      det gøres endvidere gældende, at brijo aps’ spaltelukker ikke adskiller sig fra det allere-
      de kendte på markedet …, og brijo aps’ spaltelukker har derfor ikke visuelt har nogen
      identitet på markedet, og brijo aps’ spaltelukker har ikke markedsunikke træk. dermed
      er beskyttelse efter markedsføringsloven udelukket.
                                                - 25 -
    det gøres derfor også gældende, at brijo aps ikke har tilføjet sin spaltelukker æstetiske
    elementer i forhold til det funktionelle og de tekniske bestemte elementer ved sagsøgers
    spaltelukker.
    i den udstrækning der er helt eller delvist sammenfald i mål på parternes spaltelukkere,
    skyldes dette målene på de spalter, som skal lukkes med parternes spaltelukkere - måle-
    ne på parternes spaltelukkere er dermed teknisk bestemte.
1.3     brijo aps’ udviklings og markedsføringsindsats
    det kan lægges til grund, at brijo aps ikke har dokumenteret eller godtgjort, at der er
    udvist en udviklings- eller markedsføringsmæssig indsats i forhold til brijo aps’ spalte-
    lukker.
    det gøres hertil gældende, at hyldgaard trading aps ikke på utilbørlig eller snyltende
    vis udnytter brijo aps’ udviklingsindsats. dette er bl.a. illustreret i, at ”foden” eller ”sty-
    ret” på hyldgaard trading aps’ spaltelukker er væsentlig anderledes end ”foden” eller
    ”styret” på brijo aps’ spaltelukker. ….
    det gøres tilsvarende gældende, at hyldgaard trading aps ikke på utilbørlig eller snyl-
    tende vis udnytter brijo aps’ markedsføringsindsats for derved på retsstridig vis at for-
    trænge brijo aps fra sin markedsposition.
    brijo aps ikke har dokumenteret størrelsen af et vederlagskrav for det tilfælde sagsøger
    måtte være berettiget til vederlag efter markedsføringsloven § 20,
1.4     materialevalg og farve
    hyldgaard trading aps anvender hdpe materiale til fremstillingen af spaltelukkerne
    (high density polyethylen), og hyldgaard har gjort dette siden frembringelsen af sin før-
    ste spaltelukker … i den udstrækning begge parter anvender hdpe, da har hyldgaard
    trading aps været først i tid.
    tilsvarende har hyldgaard trading aps produceret spaltelukkere i sort forud for opstar-
    ten af brijo aps’ produktion af spaltelukkere.
1.5     betegnelsen ”luk spalten”
    hyldgaard trading aps er ene om at benytte betegnelsen ”luk spalten” for sit produkt,
    og det gøres gældende, at brijo aps ikke har nogen eneret til betegnelsen ”luk spalten”,
    og at brijo aps dermed ikke kan forhindre hyldgaard trading aps’ brug af betegnelsen
    ”luk spalten”.
1.6     brijo aps har ikke godtgjort et erstatningsrelevant økonomisk tab
    det gøres gældende, at brijo aps ikke har fremlagt sædvanlig dokumentation for tab,
    som skyldes hyldgaard trading aps’ retsstridige handlinger.
    det gøres endvidere gældende, at brijo aps slet ikke har dokumenteret noget tab, subsi-
    diært noget tab der overstiger et eventuelt vederlagskrav, for det tilfælde at hyldgaard
    trading aps er erstatningsansvarlig overfor brijo aps. brijo aps har derfor ikke krav på
    erstatning udover et vederlagskrav for det tilfælde, at hyldgaard trading handler i strid
    med markedsføringsloven.
                                                  - 26 -
    brijo aps har fremlagt oplysninger om salgstal for 2013, 2014 og 2015 … som viser en la-
    vere omsætning i 2014 end i 2013, men en højere omsætning i 2015 end i både 2013 og
    2014. da hyldgaard trading aps har været på markedet alle tre år med flere forskellige
    spaltelukkere, og idet der i hvert fald eksisterer seks alternative spaltelukkere på marke-
    det … gøres det gældende, at brijo aps ikke har dokumenteret eller godtgjort, at hyld-
    gaard trading aps’ tilstedeværelse på markedet med den omtvistede spaltelukker er år-
    sag til et fald i brijo aps’ omsætning i 2014 i forhold til 2013.
    det gøres tilsvarende gældende, at med så mange alternative produkter på markedet, er
    det usandsynligt, at brijo aps ville kunne overtage hyldgaard trading aps’ salg i for-
    holdet 1:1 eller med 50 %, hvis hyldgaard trading aps ikke havde været på markedet
    med sin omtvistede spaltelukker.
    brijo aps har opgjort sit påståede tab som sit dækningsbidrag på 50 % af den omsætning
    hyldgaard trading aps har realiseret med tillæg af dækningsbidrag beregnet af brijo
    aps frem til tidspunktet for hovedforhandlingen. det bestrides, at et tab kan opgøres på
    denne måde, og det gøres gældende, at der ved en eventuel beregning af erstatning ikke
    kan tages udgangspunkt i den af brijo aps oplyste dækningsgrad på 56,9 %, idet denne
    dækningsgrad ikke tager højde for de omkostninger, der vil påløbe ved generering af
    yderligere omsætning.
    det gøres derfor gældende, at brijo ikke har godtgjort, at brijo ville kunne opnå en højere
    omsætning end den realiserede, uden at der ville være omkostninger forbundet hermed.
    ved en eventuel fastsættelse af erstatning skal der derfor tages højde herfor.
1.7    vederlag
    markedsføringsloven § 20, stk. 3, giver hjemmel til at kræve betaling af et rimeligt veder-
    lag for handlinger i strid med loven. et sådant rimeligt vederlag skal fastsættes som en
    hypotetisk licensafgift svarende til, hvad rettighedshaveren kunne have opnået af beta-
    ling, hvis der var indgået en aftale mellem rettighedshaver og den krænkende part. brijo
    aps har ikke fremlagt dokumentation for størrelsen af en sådan licenssats, hverken i
    form af eksempler på licensaftaler eller brancheudtalelser eller gennem syn- og skøn. et
    eventuelt vederlag skal derfor fastsættes med forsigtighed, jf. tilsvarende
    sh2007.v.0160.5 …, idet det dog gøres gældende, at brijo aps ikke er berettiget til noget
    rimeligt vederlag i henhold til markedsføringsloven § 20, stk. 3.
    det gøres endvidere gældende, at idet brijo aps ikke har fremlagt dokumentation for
    størrelsen af et eventuelt vederlagskrav, og idet størrelsen i så fald skal fastsættes med
    forsigtighed, da kan et rimeligt vederlag højest andrage 5 % af hyldgaard trading aps’
    uberettigede omsætning ekskl. moms.
    idet hyldgaard trading aps’ omsætning har andraget kr. 2.342,650,00 ekskl. moms …
    kan et eventuelt vederlagskrav højest andrage kr. 117.132,50.
    …”
                                                 - 27 -
sø- og handelsrettens begrundelse og resultat
der er intet i bevisførelsen for sø- og handelsretten, som giver grundlag for at antage, at ud-
formningen af brijos produkt er bestemt af andet end dets funktion, nemlig at kunne presses
lige ned i spalterne i gulvet i grisestalde (styret af det nederste sæt vinger) for derefter ved en
selvlåsende mekanisme (de skråtstillede vinger og de horisontale lameller) forblive centreret
i spalten, uden at grisene kan få dem op eller komme til skade ved dem (toppens afrundede
udformning). navnlig bemærkes, at det udmeldte syn og skøn ikke ses at omhandle andet
end det forhold, at brijos produkt måske kan beskyttes ved patent, som de også oprindeligt
har ansøgt om. der er heller intet anført til støtte for, at der har været gjort en indsats eller
overhovedet en overvejelse med henblik på at skabe en markedsmæssig identitet ved hjælp
af en udformning, som ikke alene er teknisk betinget.
af de anførte grunde findes det ikke godtgjort, at brijos produkt er beskyttet mod produktef-
terligning efter markedsføringslovens § 1, hvorfor hyldgaard vil være at frifinde. det be-
mærkes, at der på grund af udformningen af det nederste styr på hyldgaards produkt heller
ikke ses at være tale om nogen slavisk efterligning.
efter sagens udfald skal brijo betale sagsomkostninger til hyldgaard med 75.000 kr., som
udgør rimelige advokatomkostninger ekskl. moms. der er herved lagt vægt på sagens karak-
ter, værdi, omfang og forløb, herunder med syn og skøn og hovedforhandling på en
dag. brijo skal i tillæg hertil endeligt afholde udgifterne til syn og skøn.
                                        thi kendes for ret:
hyldgaard trading aps frifindes.
brijo aps skal inden 14 dage betale sagsomkostninger til hyldgaard trading aps med
75.000 kr.
                                            - 28 -
sagsomkostningsbeløbet forrentes efter rentelovens § 8 a.
flemming skouboe               mads bundgaard larsen         søren skovgaard pedersen
                                          (sign.)
                                       ___ ___ ___
                            udskriftens rigtighed bekræftes
                        sø- og handelsretten, den 27. maj 2016


text:
                             højesterets dom
                       afsagt onsdag den 22. november 2017
sag 300/2016
(2. afdeling)
hk/danmark som mandatar for a
(advokat peter breum)
mod
finanssektorens arbejdsgiverforening som mandatar for b a/s
(advokat merete preisler)
i tidligere instanser er afsagt dom af retten i glostrup den 19. februar 2015 og af østre
landsrets 4. afdeling den 31. maj 2016.
i pådømmelsen har deltaget fem dommere: lene pagter kristensen, jon stokholm, jens peter
christensen, oliver talevski og lars apostoli.
påstande
appellanten, hk/danmark som mandatar for a, har gentaget sin påstand om, at indstævnte,
finanssektorens arbejdsgiverforening som mandatar for b a/s, skal betale 249.459,96 kr.,
subsidiært et mindre beløb med tillæg af rente.
finanssektorens arbejdsgiverforening som mandatar for b a/s har påstået stadfæstelse,
subsidiært betaling af et mindre beløb.
anbringender
hk/danmark som mandatar for a har supplerende anført navnlig, at handicapbegrebet i
forskelsbehandlingsloven ikke forudsætter, at der på opsigelsestidspunktet foreligger en
lægeligt diagnosticeret sygdom. det er tilstrækkeligt, at funktionsnedsættelsen er lægeligt
                                                 - 2 -
fastslået. hverken diagnosetidspunktet eller eventuel uklarhed om diagnosen er afgørende for,
om der er tale om et handicap i lovens forstand.
as svimmelhedstilstand er beskrevet i lægeerklæringer og lægelige udtalelser både før og
efter opsigelsestidspunktet. der var tvivl og usikkerhed om årsagen til denne tilstand, men
ikke om lidelsens eksistens og invaliderende indvirkning på hendes arbejdsevne. det ligger
endvidere fast, at der var tale om en langvarig lidelse, og at det derfor var et handicap i lovens
forstand.
b havde kendskab til hendes lidelse, og det var irritation over hendes fravær på grund af
funktionsnedsættelsen, der var årsag til afskedigelsen. da hun således blev opsagt på grund af
sit handicap, er der sket en overtrædelse af forskelsbehandlingslovens forbud mod direkte
forskelsbehandling, jf. § 2, stk. 1, jf. § 1, stk. 2. godtgørelsen for overtrædelsen kan passende
fastsættes til 6 måneders løn uden fradrag af den udbetalte godtgørelse for usaglig
afskedigelse, jf. funktionærlovens § 2 b.
finanssektorens arbejdsgiverforening som mandatar for b har supplerende anført navnlig, at
handicapbegrebet i forskelsbehandlingsloven efter dansk og eu-retlig praksis forudsætter, at
der på opsigelsestidspunktet foreligger en lægeligt diagnosticeret sygdom. denne betingelse
er ikke opfyldt i det foreliggende tilfælde, hvor det på opsigelsestidspunktet alene stod fast, at
a oplevede svimmelhed efter kikkertundersøgelsen af sit knæ på privathospitalet hamlet den
23. juni 2009. svimmelheden var ikke en sygdom eller et handicap, og årsagen til denne
svimmelhed forblev uafklaret. på opsigelsestidspunktet forelå der således hverken en
diagnose eller en prognose med hensyn til varigheden af hendes svimmelhedstilstand.
i øvrigt kunne virksomhedens ledelse ikke vide, at der var tale om et handicap, som kunne
nødvendiggøre tilpasningsforanstaltninger. faktisk har virksomheden dog forsøgt at afhjælpe
de problemer, som hendes svimmelhed medførte.
opsigelsen af a har intet at gøre med hendes svimmelhed og sygefravær. det er bl.a. ved cs
og ds vidneforklaringer dokumenteret, at hun blev afskediget på grund af sin adfærd, navnlig
hendes bemærkninger til referatet fra personaleudviklingssamtalen med c den 5. oktober
                                                - 3 -
2009. hun sendte disse bemærkninger ved en mail af 18. november 2009 og blev sagt op
nogle få dage efter.
højesterets begrundelse og resultat
sagen angår, om a blev udsat for forskelsbehandling på grund af handicap i forbindelse med,
at b a/s opsagde hende den 25. november 2009.
handicap
som det fremgår af bl.a. højesterets domme af 13. juni 2013 (ufr 2013.2575), 23. juni 2015
(ufr 2015.3301) og 11. august 2015 (ufr 2015.3827) skal forskelsbehandlingslovens handi-
capbegreb fortolkes i overensstemmelse med beskæftigelsesdirektivet (rådets direktiv
2000/78/ef) og eu-domstolens fortolkning af dette direktiv. beskrivelsen af handicapbegre-
bet i de nævnte højesteretsdomme på baggrund af eu-domstolens dom af 11. april 2013 i de
forenede sager c-335/11 og c-337/11 (ring og werge) skal ses i lyset af, at funktions-
begrænsningen hos den berørte arbejdstager i dommene var forårsaget af en lægeligt diagno-
sticeret sygdom. højesteret havde således ikke i de nævnte domme anledning til at tage stil-
ling til, om der kan blive tale om handicap i forskelsbehandlingslovens og det bagvedliggende
direktivs forstand, hvis funktionsbegrænsningen ikke skyldes en sygdom, der er lægeligt di-
agnosticeret.
eu-domstolen har flere gange fastslået, at sygdom ikke i sig selv er omfattet af handicapbe-
grebet, jf. bl.a. præmis 47 i dom af 11. juli 2006 i sag c-13/05 (navas) og præmis 42 i ring
og werge-dommen. efter eu-domstolens praksis skal begrebet ”handicap” i direktivets for-
stand forstås således, at det omfatter en begrænsning som følge af bl.a. fysiske, mentale eller
psykiske skader, som i samspil med forskellige barrierer kan hindre den berørte person i fuldt
og effektivt at deltage i arbejdslivet på lige fod med andre arbejdstagere, jf. bl.a. præmis 38 i
ring og werge-dommen og præmis 36 i dom af 9. marts 2017 i sag c-406/15 (milkova).
funktionsbegrænsningen skal være ”langvarig”, før der kan være tale om et handicap i direk-
tivets forstand, jf. bl.a. præmis 39 i ring og werge-dommen, og præmis 42 sammenholdt med
præmis 48 i dom af 1. december 2016 i sag c-395/15 (daoudi).
det er efter eu-domstolens praksis ikke en betingelse for, at der foreligger et handicap i di-
rektivets forstand, at funktionsbegrænsningen skyldes en sygdom, der er lægeligt diagnostice-
                                               - 4 -
ret. det må således bero på en vurdering af samtlige sagens omstændigheder, herunder navn-
lig oplysninger fra læger og andre sundhedspersoner, om arbejdstageren på tidspunktet for
den påståede forskelsbehandling må anses for handicappet i direktivets og dermed forskelsbe-
handlingslovens forstand.
af daoudi-dommen fremgår i øvrigt bl.a. (præmisserne 49-59), at direktivet ikke definerer,
hvornår en funktionsbegrænsning må anses for ”langvarig”, og at bedømmelsen heraf frem
for alt er faktuel og dermed overladt til de nationale domstole. de nationale domstole skal ved
bedømmelsen af, om funktionsbegrænsningen er langvarig, lægge ”samtlige … objektive be-
viselementer” til grund, herunder navnlig dokumenter og certifikater vedrørende den pågæl-
dende persons tilstand, der er udarbejdet på grundlag af aktuel medicinsk og videnskabelig
viden og oplysninger.
det er arbejdstageren, der har bevisbyrden for, at denne på tidspunktet for den påståede for-
skelsbehandling var handicappet i den nævnte forstand, herunder at funktionsbegrænsningen
var af langvarig karakter.
det er uden betydning, om arbejdstageren er handicappet i forskelsbehandlingslovens for-
stand, hvis det efter bevisførelsen må lægges til grund, at opsigelsen af den pågældende ude-
lukkende var begrundet i forhold, som intet havde med handicappet og heraf følgende syge-
fravær eller andre begrænsninger for den pågældende at gøre.
den konkrete sag
ved bevisbedømmelsen lægger højesteret vægt på, at b på baggrund af de foreliggende
sparsomme oplysninger om årsagen til as sygefravær og om udsigterne til, at hun kunne
genoptage arbejdet på fuld tid, ikke havde grundlag for at antage, at hendes problemer med
svimmelhed ville være til hinder for, at hun i løbet af kort tid ville kunne raskmeldes. man
havde i øvrigt på forskellig vis imødekommet hendes særlige behov med henblik på at lette
mulighederne for, at hun kunne vende tilbage til arbejdspladsen, bl.a. ved aftalen om den
plan, som blev vedtaget på mødet den 17. november 2009. højesteret finder herefter ikke
grundlag for at betvivle rigtigheden af forklaringerne om, at det var as kommentarer i mailen
af 18. november 2009 til referatet af personaleudviklingssamtalen, som var afgørende for
beslutningen om at opsige hende.
                                               - 5 -
på den anførte baggrund lægger højesteret til grund, at opsigelsen af a intet havde med
hendes sygdom eller sygefravær at gøre. der er derfor ikke sket en overtrædelse af
forskelsbehandlingsloven ved opsigelsen af hende, uanset om hendes svimmelhedslidelse
måtte opfylde betingelserne for at kunne anses for et handicap i lovens forstand.
højesteret stadfæster herefter landsrettens dom.
i sagsomkostninger for højesteret skal hk/danmark som mandatar for a betale 40.000 kr. til
finanssektorens arbejdsgiverforening som mandatar for b.
                                     thi kendes for ret:
landsrettens dom stadfæstes.
i sagsomkostninger for højesteret skal hk/danmark som mandatar for a betale 40.000 kr. til
finanssektorens arbejdsgiverforening som mandatar for b a/s.
de idømte sagsomkostningsbeløb skal betales inden 14 dage efter denne højesteretsdoms af-
sigelse og forrentes efter rentelovens § 8 a.