text:
‐ bej
                                    udskrift
                                         af
                        sø- & handelsrettens dombog
                                   ____________
                                       dom
afsagt den 23. september 2009
h‐57‐04
                               forbrugerrådet og fdm som mandatarer for
                               1) maren pedersen
                               2) ole hansen
                               3) scott sandorf
                               (advokat niels løber for alle)
                               mod
                               1) general motors danmark, filial af general motors
                               overseas distribution corporation
                               2) andersen & martini a/s
                               (advokat jens rostock‐jensen for begge)
                                               ‐2‐
indledning
sagen vedrører spørgsmålet om skader på nogle biler skyldes en defekt ved bilernes
tandremme, og om der i givet fald kan rejses krav mod importøren og forhandleren af
bilerne efter reglerne om produktansvar.
påstande
forbrugerrådet og fdm har som mandatarer for maren pedersen, ole hansen og scott
sandorf nedlagt følgende påstande:
      1) general motors danmark, filial af general motors overseas distribution
          corporation, og andersen & martini a/s skal anerkende at maren pedersen ikke er
          forpligtet til at betale andersen & martini a/s’ faktura stor kr. 25.564,91 inklusive
          moms af 17. september 2003.
      2) general motors danmark, filial af general motors overseas distribution
          corporation, og andersen & martini a/s skal in solidum til ole hansen betale kr.
          31.807,93 med procesrente fra sagens anlæg den 9. februar 2004.
      3) general motors danmark, filial af general motors overseas distribution
          corporation, og andersen & martini a/s skal in solidum til scott sandorf betale kr.
          38.039,26 med procesrente fra sagens anlæg den 9. februar 2004.
general motors danmark, filial af general motors overseas distribution corporation, og
andersen & martini a/s har nedlagt følgende påstande:
      1)   frifindelse
      2)   maren pedersen skal til andersen & martini a/s betale kr. 25.564,91 kr. med rente
          0,75 % pr. måned fra 20. oktober 2003, subsidiært procesrente fra sagens anlæg.
oplysningerne i sagen
general motors danmark er en filial af det amerikanske selskab general motors overseas
distribution corporation. general motors danmark er importør af opel‐biler i danmark.
      andersen & martini a/s er en af general motors danmarks autoriserede forhandlere
af opel‐biler og driver desuden værksteder for opel‐biler.
                                                 ‐3‐
       bilerne i sagen er produceret af adam opel gmbh i tyskland.
       maren pedersen, ole hansen og scott sandorf har alle købt en opel importeret af
general motors danmark.
       maren pedersens bil, en opel corsa, blev registreret første gang den 7. maj 1999. bilen
blev leveret af knud nielsen a/s i hillerød. af bilens servicebog fremgår om tandremmen at
den skal udskiftes hvert 8. år eller efter 120.000 km kørsel. maren pedersens bil havarerede i
juli 2003 da bilen havde kørt 52.720 km. reparationen blev foretaget hos et af andersen &
martini a/s’ værksteder som den 17. september 2003 fakturerede 25.564,91 kr. inkl. moms for
reparationen. maren pedersen protesterede mod regningen og har ikke betalt beløbet.
       ole hansens bil, en opel vectra, blev registreret første gang den 28. april 1998. bilen
blev leveret af oluf svendsen a/s (nu andersen & martini a/s). af bilens servicebog
fremgår om tandremmen at den skal udskiftes hvert 8. år eller efter 120.000 km kørsel. ole
hansens bil havarerede i oktober 2003 da den havde kørt 39.298 km. reparationen kostede
31.807,93 kr. inkl. moms.
       scott sandorfs bil, en opel astra, blev leveret af andersen & martini a/s og blev
registreret første gang den 4. januar 1995. sandorf købte bilen brugt i 2001. af bilens
servicebog fremgår om tandremmen at den skal udskiftes hvert 4. år eller efter 60.000 km
kørsel. sandorfs bil fik udskiftet tandremmen i juni 1997 og i november 1998. bilen
havarerede i maj 2002. på det tidspunkt havde den kørt 79.670 km, svarende til 35.550 km
siden sidste udskiftning af tandremmen. reparationen kostede 38.039,26 kr. inkl. moms.
       maren pedersen, ole hansen og scott sandorf henvendte sig efter havarierne til
forbrugerrådet og fdm som på dette tidspunkt tillige havde modtaget flere andre
henvendelser fra bilejere der havde oplevet problemer med tandremme.
       fdm og general motors danmark havde allerede forud for sagsøgernes havarier
drøftet produktansvar for tandremme, hvilket blev afvist af general motors danmark på et
møde mellem parterne den 24. februar 2000.
       fdm og forbrugerrådet udvalgte herefter de tre foreliggende tilfælde vedrørende
maren pedersens, ole hansens og scott sandorfs biler og anlagde på disses vegne denne
retssag den 9. februar 2004 ved retten i gentofte.
       sagen blev ved gentofte rets kendelse af 17. maj 2004 henvist til sø‐ og handelsretten.
                                               ‐4‐
       spørgsmålet om bilernes servicebøger indeholdt en garanti, har været udskilt til
deldomsforhandling. ved dom af 22. august 2006 frifandt sø‐ og handelsretten de sagsøgte
for påstande om at de skulle anerkende at oplysning om udskiftning af tandrem udgjorde en
indeståelse for tandremmens holdbarhed, jf. købelovens § 83.
       under et forberedende retsmøde den 8. november 2006 oplyste sagsøgerne at de
ønskede sagens realitet prøvet i forhold til reglerne om produktansvar. de sagsøgte
protesterede under henvisning til at sagen måtte være afsluttet med rettens afgørelse af 22.
august 2006.
       spørgsmålet om sagsøgerne efter rettens dom af 22. august 2006 kunne gøre
produktansvarsreglerne gældende, blev herefter behandlet ved en delforhandling den 15.
oktober 2007.
       ved   kendelse   af   22.  november    2007  besluttede   sø‐  og   handelsretten  at
produktansvarskravet kunne indtales da kravet hverken var bortfaldet som følge af en
procesaftale, forældelse eller passivitet.
       maren pedersen, ole hansen og scott sandorf har fri proces og retshjælpsdækning.
forklaring
arne løgsted, tidligere erhvervsmarkedschef hos general motors danmark, har vedstået sin
forklaring gengivet i dommen af 22. august 2006.
       han har supplerende forklaret at han var eftermarkedschef til udgangen af juni måned
i år. før han blev eftermarkedschef, var han servicechef. han er uddannet teknikumingeniør
med speciale i stempelmaskiner.
       general motors danmark er en filial af hovedorganisationen i usa. producenten af de
tre biler som sagen vedrører, er adam opel gmbh, tyskland, der er et selskab i gm‐
koncernen.
       general motors danmark gør ikke noget ved bilerne når de kommer til danmark.
bilerne går direkte fra adam opel gmbh via et centralt lager i vamdrup til forhandleren
som klargør bilerne.
       ingen fra general motors har set de tre tandremme i sagen. general motors har meget
lidt kendskab til havarierne og årsagerne til dem. tandremmene til opel‐bilerne produceres
ikke af opel, men af en underleverandør.
                                               ‐5‐
       der kan være mange årsager til at tandremmen knækker med skade på motoren til
følge. skade på motoren i forbindelse med brud på tandremmen skyldes som oftest andre
forhold end fejl ved tandremmen. ifølge opels erfaringer er der i 95 % af tilfældene andre
årsager til skaderne i forbindelse med tandremsbrud end fejl på selve remmen.
       tandremssættet består af en tandrem, et medløberhjul og en remstrammer.
medløberhjulet kører på et leje og anbefales også udskiftet når remmen skal skiftes.
remstrammeren har et leje der skal justeres på en bestemt måde for at funktionen bliver
korrekt. tandremmen skal sørge for at knastakslen kører i den rigtige takt. knastakslen
sørger for at ventilerne åbner og lukker på de rette tidspunkter. i motorerne i bilerne som
sagerne vedrører, indgår også en vandpumpe som trækkes af tandremmen. tandremmen er
dækket bag et skjold og kan ikke ses umiddelbart. for at inspicere tandremmen skal man
frilægge den på et værksted.
       når en tandrem går i stykker, kan det som nævnt skyldes flere ting. det kan fx være at
tænderne er gået løse, så remmen ikke trækker så godt mere. hvis tænderne belastes forkert,
kan de gå i stykker og falde af. de kan også slides af hvis justeringen er forkert. justeringen
sker ved produktion af motoren og ved udskiftning af tandremmen. det kan også være at
tandremmen er flået over af andre årsager. er bolten til knastakselføleren ikke spændt, kan
den falde ned og komme i klemme, og det kan medføre at tandremmen flås over. bolten
spændes ved produktion og reparation. det er altså langt fra nødvendigvis en svaghed i
tandremmen der fører til brist på denne.
       skader på tandremmen kan også opstå på grund af den måde hvorpå bilen køres, fx
hvis man hyppigt gearer ned fra 4. til 2. gear, idet ventilerne så ikke kan følge med. det kan
man konstatere bagefter hvis man skiller motoren ad. støv og snavs i forbindelse med
indtrængende vand der sætter sig på medløberhjulet, kan også påvirke remmens gang,
ligesom lejerne kan være defekte. det kan også have betydning at serviceintervallerne for så
vidt angår andre dele af motoren, ikke er overholdt, fx belaster det tandremmen at køre med
for lidt olie. endelig vil vandpumpen også kunne spille ind hvis der trænger vand ind i lejet.
       et syn og skøn over motoren med tandremmen, som blev nævnt på et møde med fdm
den 24. februar 2000, kunne have føre til at årsagen til bruddet blev klarlagt, således at det
kunne fastslås om bruddet hører til de ret få tilfælde hvor det skyldes defekt ved remmen,
eller om der foreligger en anden grund hvilket som nævnt er langt det hyppigste.
                                               ‐6‐
       en tandrem er en sliddel, og materialet ændrer sig over tid. intervallerne for
udskiftning af tandrem fastsættes på erfaringsgrundlag hvori indgår de indberettede sager.
ved fastsættelsen af intervaller tages også hensyn til at udskiftning ikke skal ske for hyppigt
og derved påføre kunderne unødige omkostninger. hvis der i en længere periode har været
få tandremsbrud, vil man sætte intervallerne for udskiftning op. tilsvarende vil man sætte
intervallerne ned efter en periode med flere tandremssvigt, hvilket skete i 2002 da der var en
del sager med svigt. det gælder for hele branchen at intervaller for udskiftning fastsættes på
grundlag af de gjorte erfaringer.
       tidligere brugte man kæder i stedet for remme af gummi. man gik over til tandremme
for at dæmpe støjen fra motoren. det var efter et ef‐direktiv herom.
       frem til mødet med fdm den 24. februar 2000 havde opel udbetalt kulanceerstatning i
en række tilfælde, bl.a. under forudsætning af at bilen var vel vedligeholdt, og at
reparationer og service var foretaget på et autoriseret opel‐værksted. erstatningerne blev
ikke udbetalt ud fra et produktansvarssynspunkt. på det nævnte møde frafaldt fdm
produktansvarssynspunktet.
       ifølge maren pedersens regning er både rem, hjul og ventiler udskiftet. man skal have
topstykket af for at skifte ventilerne. man skifter de defekte dele, og man kan ikke af
regningen se hvad der er årsag og hvad der er virkning. dette kan kun ses ved inspektion.
andersen & martini a/s gemmer ikke de udskiftede dele medmindre kunden anmoder om
at delene holdes tilbage med henblik på undersøgelse.
parternes argumenter
sagsøgerne har gjort gældende at skaderne på maren pedersens og ole hansens biler skal
vurderes efter reglerne om produktansvar. tandremssvigtene er sket på de originale
tandremme i bilerne. det bestrides at der er sket skade på selve det defekte produkt, jf.
produktansvarslovens § 2, stk. 2: tandremmen er det defekte produkt, og skaden på
motoren forvoldes af tandremmen.
       sagsøgerne er enige i at reklamationsfristen er sprunget såfremt situationen skal
behandles efter de køberetlige regler.
       afgrænsningen af hvilke skader der er omfattet af henholdsvis købeloven og
produktansvarsloven       er    vanskelig,    jf.  justitsministeriets    bemærkninger       til
                                               ‐7‐
produktansvarsloven       i  folketingstidende   1988‐89,   tillæg  a,   spalte    1616.  ifølge
bemærkningerne vil afgørelsen afhænge af hvad der er aftalt mellem køber og sælger.
sagsøgerne er ikke enige heri da produktansvaret hviler på et sikkerhedsmæssigt synspunkt.
justitsministeriets bemærkninger er alene et fortolkningsbidrag, og fortolkningen skal ske
direktivkonformt. ifølge direktivet dækker produktbegrebet enhver løsøregenstand uanset
om genstanden er indføjet som en bestanddel af en anden genstand. der er da også i teorien
sat spørgsmålstegn ved om justitsministeriets bemærkninger er forenelige med direktivet.
       der er tale om en komponentskade idet tandremmen kan adskilles fra de øvrige
motordele. tandremmen er en enkelt del som kan udtages uden destruktive tiltag. der er en
lav grad af integration hvilket gør det nærliggende at betragte tandremmen som en
komponent og ikke som en ”ingrediens”. da omkostningerne vedrørende skaderne på selve
det defekte produkt, tandremmen, kun udgør en beskeden del af de samlede udgifter, skal
udgiften hertil også dækkes, jf. u 1999.255 h (medierørsdommen).
       det vil ikke kompromittere sondringen mellem køberet og produktansvar at lade ma‐
ren pedersens og ole hansens tilfælde være omfattet af produktansvarsreglerne. produkt‐
ansvaret bygger på en objektiv vurdering af om produktet har den sikkerhed man kan
forvente som forbruger.
       det    er  ubestridt   at  skaden   vedrørende     scott  sandorfs    bil  reguleres   af
produktansvarsreglerne, og i sammenligning hermed er det rimeligt og rigtigt at nå frem til
at maren pedersens og ole hansens situationer også reguleres af produktansvarsreglerne.
for maren pedersen og ole hansen er det en tilfældighed at det er de oprindelige
tandremme der brister, og det er urimeligt hvis det forhold at det er de oprindelige
tandremme der brister, og ikke de senere indføjede, skal føre til forskellige resultater for
parterne.
       tandremmene var defekte da de ikke frembød den sikkerhed man med rette kunne
forvente, jf. produktansvarslovens § 5. det må lægges til grund at alle tre biler havde svigt af
tandremmen væsentlig før det angivne udskiftningstidspunkt. sagsøgerne måtte kunne
forvente at tandremmene holdt intervallet ud. da de svigtede lang tid før intervallets udløb,
er der er tale om en defekt.
       arne løgsted har forklaret at det kan være vanskeligt at fastslå årsagen til skaden. et
egentligt krav om at årsagen til defekten skal godtgøres, kan imidlertid ikke stilles. kravet til
                                                   ‐8‐
bevis må lempes da der er en naturlig sammenhæng mellem defekten og skaden.
tandremssvigtet skete mens bilerne var i brug, og sagsøgerne havarerede som følge af
tandremssvigt. der er ikke oplyst andre årsager til havarierne.
       spørgsmålet er om et syn og skøn overhovedet ville have afdækket hvad årsagen var.
bilerne havarerede i 2002 og 2003, og sagen er først anlagt i 2004. efter arne løgsteds
forklaring gemmes motormaterialet ikke medmindre kunden beder om det, og det er
vanskeligt for en forbruger når tandremmen er skiftet, senere at påvise årsagen til defekten.
bevisbedømmelsen er fri, og defektvurderingen er objektiv og kan ske selvom produktet er
gået til grunde. disse forhold må føre retten til den bevismæssige vurdering at det forhold at
tandremmene knækkede lang tid før udskiftningsintervallet, må betyde at de var defekte.
       de sagsøgte er som mellemhandlere ansvarlige for skaden. på salgstidspunktet var det
et velkendt problem at der skete tandremssvigt. desuagtet solgte de sagsøgte biler der ikke
havde den fornødne sikkerhed. producentens undladelse af at sikre at forbrugerne ikke
udsatte sig selv for risiko må karakteriseres som culpa i produktansvarslovens forstand. der
foreligger fejl og forsømmelser hos producenten der medfører hæftelsesansvar for de
sagsøgte.
       der foreligger ikke egen skyld i scott sandorfs tilfælde. man kan ikke lægge en
forbruger til last at han ikke i forbindelse med bilkøbet eller senere fik udskiftet
tandremmen.
de sagsøgte har gjort gældende at der i maren pedersens og ole hansens tilfælde ikke er
spørgsmål om produktansvar, men om et køberetligt ansvar. der er tale om
selvbeskadigelse, og produktansvar omfatter ikke skade på selve det defekte produkt, jf.
produkt‐ansvarslovens § 2, stk. 2, in fine. det købte produkt er en bil, og skaden sker på
bilen. når der sker skade på et produkt som følge af en skade eller fejl ved et element i
produktet, foreligger der et køberetligt spørgsmål, og ikke et produktansvarsspørgsmål. det
illustreres af justitsministeriets bemærkninger til produktansvarsloven, jf. folketingstidende
1988‐89, tillæg a, spalte 1616:
       ”afgrænsningen af, hvilke skader der er omfattet af henholdsvis købeloven og
       reglerne om produktansvar, vil kunne give anledning til vanskeligheder i praksis,
       særligt hvis defekten kan lokaliseres til en del af en større enhed, og det er den
                                                       ‐9‐
       større enhed, der skades. ved vurderingen af spørgsmålet finder justitsministeriet,
       at der bør tages udgangspunkt i, om det defekte produkt er en del af et produkt,
       der er blevet solgt som en enhed. som eksempel herpå kan nævnes en privat
       benyttet bil. i tilfælde af, at der opstår skade på f.eks. bilens karrosseri som følge af,
       at bilen ved købet havde defekte bremser, vil skaden skulle betragtes som en skade
       på selve det defekte produkt, hvorfor skaden ikke omfattes af reglerne om
       produktansvar. hvis bilen senere forsynes med nye bremser, vil en skade på bilen,
       som følge af, at de nye bremser var defekte, være en skade på en anden genstand
       end selve det defekte produkt, og skadelidte vil kunne kræve erstatning af
       producenten af bremserne efter reglerne om produktansvar.
              afgørelsen af spørgsmålet om, hvorvidt der er tale om en skade på selve det
       defekte produkt eller på en anden ting end det defekte produkt, vil ofte afhænge
       af, hvad der nærmere er aftalt mellem køberen og sælgeren. afgrænsningen vil i
       øvrigt som hidtil skulle ske gennem domstolenes praksis.”
justitsministeriets bemærkninger er et væsentligt og interessant fortolkningsbidrag til
fastlæggelsen af retstilstanden. der er ikke holdepunkter for at justitsministeriets fortolkning
ikke er eu‐konform; der har under sagen ikke været rejst spørgsmål om forelæggelse af
fortolkningen af produktansvarsdirektiver for ef‐domstolen.
       man må tage udgangspunkt i det produkt der er solgt, og bileksemplet i
bemærkningerne er helt parallelt til den foreliggende sag. det er uden betydning hvordan
den angiveligt defekte del er fastgjort.
       når man skal vurdere om der er sket skade på andet end det solgte produkt, er det
afgørende at man ser på hvad der er solgt, og dette afhænger af hvilket led i
omsætningskæden kravet er rettet imod. når bilen er solgt som en enhed, reguleres
situationen af købeloven, og grænsedragningen mellem ingrediens‐ og komponenttilfælde er
ikke relevant.
       hvis maren pedersen og ole hansen kan påberåbe sig produktansvarsloven, vil det
kompromittere det køberetlige ansvarssystem. det vil have vidtrækkende konsekvenser og
vil påvirke mange andre brancher.
       sagsøgerne har ikke løftet bevisbyrden for at der var tale om en defekt ved
tandremmene hvilket navnlig har betydning i scott sandorfs tilfælde.                         der foreligger
hverken værkstedsrapporter, forklaringer fra de skadelidte eller værkførerne, og der er ikke
foretaget syn og skøn. bevissikring er sagsøgers opgave, men sagsøger har praktisk taget
                                                 ‐ 10 ‐
intet gjort for at sikre beviset for defekt på tandremmen, skønt fdm har været inde i sagen
siden 1999.
       selv hvis man måtte forudsætte at tandremmenes kvalitet har haft en betydning for
skadernes indtræden, fører det ikke til produktansvar for de sagsøgte. der mangler en
teknisk sandsynliggørelse for sammenhængen mellem en defekt ved remmen og skadens
opståen. som forklaret af arne løgsted kan en lang række forskellige faktorer hver for sig
eller sammen være årsag til problemerne. det er videre som også forklaret af arne løgsted
opels erfaring at 95 % af skader på motoren i forbindelse med tandremsbrud skyldes andet
end forhold ved tandremmen. bevisbyrden for at produktet ikke frembyder den sikkerhed
som med rette kunne forventes, er således ikke løftet.
       der bør også peges på at sagsøgerne i alt har fremdraget 60‐70 sager med
tandremsbrud, hvilket er et meget lille antal i forhold til den samlede bestand af opel‐biler i
danmark, i alt 70.000.
       det forhold at der med tiden er kommet bedre tandremme, er ikke bevis for eller
sandsynliggørelse af at der har foreligget et defekt produkt. et produkt anses ikke for at
være defekt blot fordi der senere er bragt en bedre produkt i omsætning.
       på baggrund af forklaringen fra arne løgsted bør det fastslås at de sagsøgte har påvist
at skaderne ikke skyldes fejl eller forsømmelser hos de sagsøgte som ikke foretager sig andet
ved bilen end rengøring og anden klargøring af bilen når den sælges. sagsøgerne kan derfor
ikke påberåbe sig produktansvarslovens § 10. produktansvarslovens § 10 a kan heller ikke
anvendes da sagsøgerne ikke har bevist culpa hos producenten.
       hvis    retten    finder    at  der    foreligger produktansvar,    skal    der   ifølge
produktansvarslovens § 8 fradrages 4.000 kr. i erstatningen. det bemærkes også at der kunne
være tale om egen skyld, jf. produktansvarslovens § 9.
sø‐ og handelsrettens afgørelse
maren pedersens og ole hansens krav mod de sagsøgte:
tandremmen indgår som en del af det produkt, den samlede bil, som blev leveret til maren
pedersen og ole hansen gennem general motors danmarks forhandler andersen & martini
a/s, og skaden er sket på det købte produkt. i tilslutning til de bemærkninger til lovforslaget
                                               ‐ 11 ‐
der er gengivet ovenfor, finder retten at der ikke er grundlag for at gøre et produktansvar
gældende i denne del af sagen, jf. produktansvarslovens § 2, stk. 2, in fine.
       med hensyn til scott sandorfs krav er parterne enige om at det skal afgøres efter
produktansvarsreglerne. det er en forudsætning for kravet at det sandsynliggøres at
tandremmen var behæftet med en defekt, og at denne har medført skade på bilens motor. af
de grunde der i denne henseende er anført af de sagsøgte, tiltræder retten at det ikke kan
anses for sandsynliggjort i tilstrækkelig grad at årsagen til motorsammenbruddet var en
defekt ved tandremmen. herefter giver retten general motors danmark og andersen &
martini a/s medhold i de nedlagte påstande.
       efter sagens værdi, karakter, forløb og udfald skal sagsøgerne in solidum betale sagens
omkostninger med 76.072 kr. til de sagsøgte. af omkostningsbeløbet dækker 75.000 kr. en
passende udgift til advokatbistand, mens 1.072 kr. dækker retsafgift.
                                          thi kendes for ret:
general motors danmark, filial af general motors overseas distribution corporation, og
andersen & martini a/s frifindes.
       maren pedersen skal inden 14 dage til andersen & martini a/s betale 25.564,91 kr.
med tillæg af rente 0,75 % pr. måned fra 20. oktober 2003.
       inden 14 dage skal forbrugerrådet og fdm som mandatarer for maren pedersen, ole
hansen og scott sandorf betale 76.072 kr. i sagsomkostninger til general motors danmark,
filial af general motors overseas distribution corporation, og andersen & martini a/s.
sagsomkostningerne forrentes efter rentelovens § 8 a.
johannes jacobsen                          jens feilberg                 leif nygaard dircksen
                ‐ 12 ‐
              (sign.)
           ___ ___ ___
udskriftens rigtighed bekræftes
p.j.v. sø- og handelsretten, den


text:
                             højesterets dom
                          afsagt fredag den 13. august 2010
sag 119/2008
(2. afdeling)
trygvesta forsikring a/s
(advokat ulrik christrup)
mod
ankestyrelsen
(kammeradvokaten ved advokat kristine schmidt usterud)
i tidligere instans er afsagt dom af østre landsrets 24. afdeling den 4. marts 2008.
i pådømmelsen har deltaget fem dommere: poul søgaard, marianne højgaard pedersen,
vibeke rønne, jens peter christensen og lars hjortnæs.
påstande
appellanten, trygvesta forsikring a/s, har gentaget sine påstande og har subsidiært påstået
sagen hjemvist til fornyet behandling i ankestyrelsen.
indstævnte, ankestyrelsen, har påstået stadfæstelse.
supplerende sagsfremstilling
retslægerådet har den 20. februar 2009 til brug for behandlingen af denne sag besvaret føl-
gende spørgsmål således:
”spørgsmål 1:
giver ankestyrelsens afgørelse af 13. februar 2007 … og ankestyrelsens lægekonsulents ud-
talelser af 3. april 2007 … og 31. juli 2007 … rådet anledning til at ændre rådets besvarelse
                                              - 2 -
af de tidligere stillede spørgsmål, herunder navnlig rådets besvarelse af spørgsmål a og b i
besvarelsen af 20. juni 2007…?
for god ordens skyld gøres rådet opmærksom på, at der mellem parterne ikke er enighed om,
hvorvidt det kan lægges til grund, at a ved arbejdsskaden faldt 2 ½ meter ned fra en stige.
nej.
spørgsmål 2:
hvis rådet besvarer spørgsmål 1 bekræftende, anmodes rådet om at oplyse, om rådet ved be-
svarelsen af spørgsmålet har lagt til grund, at a ved arbejdsskaden faldt 2 ½ meter ned fra en
stige.
i bekræftende fald anmodes rådet om at oplyse, om det ville have haft betydning for rådets
besvarelse af spørgsmål 1, såfremt det i stedet var blevet lagt til grund, at a var faldet på
jorden eller fra en væsentlig lavere højde end 2 ½ meter.
bortfalder, da spørgsmål 1 er besvaret benægtende.
spørgsmål 3:
skal rådets besvarelse af spørgsmål c i besvarelsen af 20. juni 2007 … forstås således, at det
ikke kan fastslås, at der er sket en ændring af as fysiske og psykiske helbredstilstand efter den
21. oktober 2003?
i benægtende fald anmodes rådet om at redegøre nærmere for, hvori forværringen består.
idet der siden 2005 ikke er fremkommet nyt lægeligt materiale, der baserer sig på en direkte
undersøgelse af a, skal henvises til retslægerådets besvarelse af spørgsmål c i rådets
udtalelse fra 20.06.07, hvoraf fremgår, at rådet ikke vil afvise, at der er sket ændring af as
psykiske tilstand efter oktober 2003, men der kan efter det oplyste ikke stilles nogen sikker
psykiatrisk diagnose svarende til denne ændring. dertil har a i juni 2005 været indlagt og
behandlet for kronisk iskæmisk hjertesygdom.
spørgsmål a:
med hvilken grad af sandsynlighed er de skader, som a har fået konstateret efter hændelsen
den 21. oktober 2003, sket efter et fald ned fra en vis højde?
det er utvivlsomt, at a ved et faldtraume den 21.03.03 pådrog sig hjernerystelse. det findes
ikke sandsynligt, at traumet i sig selv har været årsag til andre fysiske eller psykiske skader.
spørgsmål b:
retslægerådet bedes redegøre nærmere for de kriterier, der er lagt til grund ved retslægerå-
dets vurdering af, at a ikke lider af ptsd, jf. besvarelsen af spørgsmål 1 i erklæring af 28.
august 2006…
der henvises til besvarelsen af spørgsmål 1 i rådets udtalelse af 28.08.06.
spørgsmål c:
hvilke symptomer er karakteristiske for ptsd?
                                              - 3 -
med udgangspunkt i den beskrivelse, der findes i icd-10 (who’s klassifikation af psykiske
lidelser og adfærdsmæssige forstyrrelser) om ptsd, posttraumatisk belastningsreaktion, skal
retslægerådet bemærke, at der diagnostisk er tale om dels et årsagskriterium, dels en række
symptomer. disse sidste er hver for sig uspecifikke, og mange mennesker vil huse en række
af dem, herunder ubehag ved erindring om en eller flere konkrete tidligere oplevelser, uden at
disse mennesker kan betragtes som lidende af psykisk sygdom. rådet vurderer herefter, at
årsagskriteriet skal være opfyldt for at diagnosen ptsd kan stilles. om årsagskriteriet skal
refereres fra icd-10, at den udløsende oplevelse skal være en ”traumatisk begivenhed eller
situation af en exceptionel truende katastrofeagtig natur, som vil medføre kraftig påvirkning
hos praktisk talt enhver”.
spørgsmål d:
har as symptomer svarende til de i svaret på spørgsmål c nævnte symptomer?
hos a er årsagskriteriet ikke til stede.
spørgsmål e:
hvis retslægerådet fastholder, at a ikke har ptsd, bedes rådet oplyse, hvilken diagnose der
da kan stilles på grundlag af hans symptomer efter ulykken den 21. oktober 2003.
der henvises til besvarelsen af spørgsmål 1 i rådets udtalelse af 28.08.06, hvoraf fremgår, at
retslægerådet finder, at a muligt er personlighedsmæssigt forstyrret med blandt andet
affektustadighed og tendens til subjektivt syn på sin situation. det er ikke muligt sikkert at
vurdere, hvornår denne forstyrrelse er opstået.
spørgsmål f:
giver sagen i øvrigt retslægerådet anledning til bemærkninger?
nej.”
højesterets begrundelse og resultat
af de grunde, som landsretten har anført, tiltræder højesteret, at arbejdsulykken den 21. ok-
tober 2003 må anses for sket som beskrevet i ankestyrelsens afgørelse af 13. februar 2007.
det fremgår af de foreliggende lægelige oplysninger, at de gener og symptomer, som anke-
styrelsen har lagt vægt på ved afgørelsen om varigt mén og erhvervsevnetab, viste sig hos a i
nær tidsmæssig sammenhæng med arbejdsulykken, og der foreligger ikke nogen lægelig
dokumentation for tilsvarende gener m.v. før denne arbejdsulykke. det bemærkes, at a havde
været fuldt arbejdsdygtig frem til ulykken.
det er ikke afgørende for fastsættelsen af erhvervsevnetabsprocent og méngrad i medfør af
reglerne i den dagældende arbejdsskadesikringslovs § 32, stk. 1 og 2, og § 33, stk. 1 og 2,
hvilken nærmere lægelig diagnose der kan stilles i det enkelte tilfælde. højesteret finder, at
                                                - 4 -
der ikke er fremkommet oplysninger, som giver sikkert grundlag for at anfægte ankestyrel-
sens fagkyndige vurdering af, at a har et erhvervsevnetab på 65 % og varigt mén på 20 %.
efter bevisførelsen, herunder retslægerådets besvarelser, er det ikke godtgjort som overve-
jende sandsynligt, at de ændringer af as tilstand efter arbejdsulykken, som ankestyrelsen har
lagt til grund for sin afgørelse, ikke er følger af arbejdsskaden, jf. herved ar-
bejdsskadesikringslovens § 13.
højesteret stadfæster herefter dommen.
                                     thi kendes for ret:
landsrettens dom stadfæstes.
i sagsomkostninger for højesteret skal trygvesta forsikring a/s betale 75.000 kr. til anke-
styrelsen.
sagsomkostningsbeløbene skal betales inden 14 dage efter denne højesteretsdoms afsigelse og
forrentes efter rentelovens § 8 a.

source: retspraksis

LICENSE:
Creative Commons Legal Code

CC0 1.0 Universal

type: caselaw

jurisdiction: Denkmark


text:
                       højesterets kendelse
                           afsagt torsdag den 26. april 2012
sag 2/2012
anklagemyndigheden
mod
t
(advokat bjørn elmquist, beskikket)
i tidligere instanser er afsagt kendelse af retten i roskilde den 31. maj 2011 og af østre
landsrets 6. afdeling den 26. oktober 2011.
i påkendelsen har deltaget fem dommere: børge dahl, marianne højgaard pedersen, vibeke
rønne, jens peter christensen og michael rekling.
påstande
anklagemyndigheden har nedlagt påstand om, at østre landsrets kendelse af 26. oktober
2011 ændres, således at anklagemyndighedens principale tiltale vedrørende folkedrab ikke
afvises efter retsplejelovens § 846, stk. 1.
t har nedlagt påstand om stadfæstelse.
retsgrundlag
af konventionen af 9. december 1948 om forebyggelse af og straf for folkedrab, således som
den ved bekendtgørelse nr. 21 af 26. maj 1952 er ratificeret af danmark, fremgår bl.a.:
       ”art. i
       de kontraherende parter bekræfter, at folkedrab, hvad enten det begås i fredstid eller i
       krigstid, efter folkeretten er en forbrydelse, som de forpligter sig til at forhindre og
       straffe.
                                                 - 2 -
       art. ii
       i nærværende konvention forstås ved folkedrab enhver af nedennævnte handlinger, der
       begås i den hensigt helt eller delvis at ødelægge en national, etnologisk, racemæssig el-
       ler religiøs gruppe som sådan:
       a) at dræbe medlemmer af gruppen,
       b) at tilføje medlemmer af gruppen betydelig legemlig eller åndelig skade,
       c) med forsæt at påføre gruppen levevilkår, beregnede på at bevirke gruppens fuldstæn-
       dige eller delvise fysiske ødelæggelse,
       d) at gennemføre forholdsregler, der tilsigter at hindre fødsler indenfor gruppen,
       e) med magt at overføre en gruppes børn til en anden gruppe.
       art. iii
       følgende handlinger skal være strafbare:
       a) folkedrab,
       b) sammensværgelse for at begå folkedrab,
       c) direkte og offentlig tilskyndelse til folkedrab,
       d) forsøg på folkedrab,
       e) meddelagtighed i folkedrab.
       art. iv
       personer, der begår folkedrab eller en anden i artikel iii nævnt handling, skal straffes,
       hvad enten de er forfatningsmæssigt ansvarlige statsoverhoveder, tjenestemænd eller
       private personer.
       art. v
       de kontraherende parter påtager sig i overensstemmelse med deres forfatninger at gen-
       nemføre den lovgivning, der er nødvendig for at sætte nærværende konventions be-
       stemmelser i kraft, og især at foreskrive effektive straffe for personer, der er skyldige i
       folkedrab eller en af de andre i artikel ii angivne handlinger.
       art. vi
       personer, der anklages for folkedrab eller for en anden i artikel iii nævnt handling, skal
       stilles for en kompetent domstol i den stat, på hvis område handlingen er begået, eller
       for en sådan international kriminalret, som måtte have jurisdiktion i forhold til de kon-
       traherende parter, der har anerkendt dens jurisdiktion.”
i lov nr. 132 af 29. april 1955 om straf for folkedrab hedder det:
       ”§ 1. den, som i den hensigt helt eller delvis at ødelægge en national, etnologisk, race-
       mæssig eller religiøs gruppe som sådan
       a) dræber medlemmer af gruppen,
       b) tilføjer medlemmer af gruppen betydelig legemlig eller åndelig skade,
                                               - 3 -
      c) forsætlig påfører gruppen levevilkår, beregnede på at bevirke gruppens fuldstændige
      eller delvise fysiske ødelæggelse,
      d) gennemfører forholdsregler, der tilsigter at hindre fødsler indenfor gruppen, eller
      e) med magt overfører en gruppes børn til en anden gruppe,
      straffes for folkedrab med fængsel på livstid eller på tid ikke over 16 år.
      § 2. forsøg på og medvirken til de i § 1 nævnte handlinger straffes, jfr. borgerlig straf-
      felovs kapitel 4.”
i bemærkningerne til det lovforslag, som loven bygger på, er bl.a. anført (folketingstidende
1954-55, tillæg a, sp.1641ff.):
      ”ved artikel i og v i den af danmark ved kgl. resolution af 25. maj 1951 ratificerede
      konvention om forebyggelse af og straf for folkedrab er danmark forpligtet til at fore-
      skrive effektive straffe for personer, der er skyldige i folkedrab (artikel ii) eller en af de
      andre i konventionens artikel iii angivne handlinger.
      …
      i overensstemmelse med justitsministerens udtalelser, da spørgsmålet om konventionens
      ratifikation blev forelagt rigsdagen, har justitsministeriet overvejet spørgsmålet om de
      ændringer i den danske straffelovgivning, der måtte anses for nødvendige samt om, i
      hvilken form en sådan lovgivning bør fremtræde.
      ...
      ved overvejelsen af, i hvilken form den til opfyldelse af konventionens forpligtelse for-
      nødne straffehjemmel bør søges tilvejebragt, er justitsministeriet gået ud fra, at der som
      ovenstående sammenligning mellem konventionen og straffeloven viser, i hvert fald er
      behov for straffehjemmel med hensyn til de i art. ii, c), – e), nævnte forhold. principielt
      ville det være at foretrække, at folkedrabshandlinger som alle andre alvorlige forbrydel-
      ser fandtes beskrevet i straffeloven, og at straffen blev udmålt i henhold til denne. dette
      ville imidlertid kræve omarbejdelse af talrige bestemmelser i straffeloven og tilføjelse af
      nogle nye. at optage konventionens forbrydelsesbegreber i straffeloven i et særligt ka-
      pitel ville på den anden side ikke have nogen særlig værdi. de forhold konventionen
      omfatter er af en så særlig karakter, at der kun under helt ekstraordinære forhold kan
      tænkes at blive praktisk anvendelse for dem her i landet, og optoges de strafbare forhold
      i de gældende straffelovsbestemmelser ville dette komplicere disses affattelse ufor-
      holdsmæssigt. man har derfor opgivet at optage de strafbare gerningsindhold i straffe-
      loven og foretrukket at foreslå en særlig lov om straf for folkedrab.”
den internationale domstol har i præmisserne 183 og 184 i sin dom af 26. februar 2007 i sa-
gen ”application of the convention on the prevention and punishment of the crime of ge-
nocide (bosnia and herzegovina v. serbia and montenegro)”, i.c.j. reports 2007, s. 43, an-
ført:
                                                  - 4 -
                           “(6) the possible territorial limits of the obligations
       183. the substantive obligations arising from articles i and iii are not on their face li-
       mited by territory. they apply to a state wherever it may be acting or may be able to act
       in ways appropriate to meeting the obligations in question. the extent of that ability in
       law and fact is considered, so far as the obligation to prevent the crime of genocide is
       concerned, in the section of the judgment concerned with that obligation (cf. paragraph
       430 below). the significant relevant condition concerning the obligation not to commit
       genocide and the other acts enumerated in article iii is provided by the rules on attribu-
       tion (paragraphs 379 ff. below).
       184. the obligation to prosecute imposed by article vi is by contrast subject to an ex-
       press territorial limit. the trial of persons charged with genocide is to be in a competent
       tribunal of the state in the territory of which the act was committed (cf. paragraph 442
       below), or by an international penal tribunal with jurisdiction (paragraphs 443 ff. be-
       low).”
anbringender
anklagemyndigheden har navnlig anført, at folkedrabslovens § 1, litra a, har eksterritorial
virkning og dermed finder anvendelse på folkedrab begået uden for danmark. folkedrabs-
loven indeholder ikke nogen nærmere angivelse af lovens gyldighedsområde. det beror på en
fortolkning af den konkrete bestemmelses gerningsindhold og særligt bestemmelsens beskyt-
telsesinteresse, hvorvidt den pågældende bestemmelse har eksterritorial virkning.
art. vi i folkedrabskonventionen indebærer ikke nogen begrænsning i et lands adgang til at
retsforfølge personer for folkedrab, der er begået på en anden stats territorium. en fortolkning
af lovens forarbejder eller inddragelse af de bemærkninger, der fremkom under behandlingen
af rigsdagsbeslutningen om ratifikation i 1951, giver ikke afgørende fortolkningsbidrag, som
gør det muligt på den baggrund at fastlægge lovens gyldighedsområde. den omstændighed, at
gennemførelse af folkedrabskonventionen skete ved en særlov og ikke ved indførelse af straf-
febestemmelser i straffeloven, kan ikke i sig selv tillægges afgørende betydning for vurderin-
gen af lovens gyldighedsområde.
ved bestemmelsen af folkedrabslovens beskyttelsesinteresse skal der lægges vægt på, at lo-
ven, hvis den pågældende handling er manddrab, i princippet dækker samme område som
straffelovens § 237, som det er fast antaget har eksterritorial gyldighed. det må tillige lægges
til grund, at danmark ved gennemførelsen af folkedrabsloven og de deri indeholdte straffe-
                                                - 5 -
bestemmelser har ønsket at deltage i den internationale bekæmpelse af folkedrab, og at loven
også i dag må anses som udtryk for danmarks generelle interesse i at deltage i bekæmpelsen
af internationale forbrydelser. endvidere må lægges vægt på de principper, der er søgt gen-
nemført og beskyttet ved den bagvedliggende folkedrabskonvention samt konventionens
overordnede formål.
der er i sagen dansk straffemyndighed både i medfør af straffelovens § 7, stk. 1, nr. 1, og
straffelovens § 8 a. den handling, for hvilken der er rejst tiltale, er ligeledes strafbar i
rwanda.
t har anført, at der ikke er hjemmel i dansk ret til at straffe for folkedrab begået i udlandet af
udenlandske statsborgere tilbage i 1994.
udgangspunktet for folkedrabsloven var, at loven begrænsedes til kun at omfatte folkedrab
begået på dansk territorium, hvilket var i fuld overensstemmelse med folkedrabskonventio-
nen, som pålagde staterne territorial straffemyndighed. hverken i forarbejderne eller i be-
mærkningerne til folkedrabsloven er der belæg for, at der er tillagt danske myndigheder så-
danne eksterritoriale beføjelser.
en fortolkning kan ikke føre til, at der i folkedrabsloven er tale om eksterritorialitet. en sådan
udvidelse af dansk straffemyndighed må forudsætte en eksplicit hjemmel i selve lovteksten
eller i det mindste en helt utvetydig angivelse i lovbemærkningerne. i forbindelse med lov-
givning i henholdsvis 2000 og i 2007, jf. bl.a. ministersvar til udenrigsudvalget i folketings-
året 2000-01, er det tilkendegivet, at folkedrabsloven fra 1955 har eksterritorial virkning.
imidlertid kan tilkendegivelser herom, henset til straffelovens § 3 og det deri udtrykte princip,
ikke føre til, at folkedrabsloven kan finde anvendelse på ikke-danske statsborgeres handlinger
i rwanda i 1994.
det bestrides ikke, at folkedrabslovens beskyttelsesinteresse i udgangspunktet tilsiger, at
danmark ikke må blive et fristed for personer mistænkt for folkedrab. der må imidlertid også
tages hensyn til, at det danske retssystem ikke er egnet til at foretage en adækvat behandling
af en sag af denne art. de svækkede muligheder for et effektivt forsvar taler imod at anlægge
en formålsbestemt, udvidende fortolkning af dansk straffemyndigheds udstrækning.
                                               - 6 -
højesterets begrundelse og resultat
sagen angår en tiltale for folkedrab begået i rwanda. en sådan tiltale kan kun rejses ved dan-
ske domstole, hvis folkedrab begået i rwanda er strafbart efter dansk ret (hjemmelspørgsmål)
og kan retsforfølges i danmark (myndigheds- eller jurisdiktionsspørgsmål).
der skal derfor tages stilling til, om loven om folkedrab har universel gyldighed, eller om lo-
vens anvendelsesområde er geografisk begrænset til danmark. hvis loven om folkedrab har
universel gyldighed og derfor omfatter folkedrab begået i rwanda, skal der endvidere tages
stilling til, om danske domstole har kompetence til at pådømme folkedrab begået i rwanda.
folkedrabsloven er vedtaget til opfyldelse af danmarks forpligtelser i henhold til konventio-
nen om forebyggelse af og straf for folkedrab. efter konventionens artikel iii skal folkedrab
være strafbart. højesteret finder i overensstemmelse med almindelig anerkendt international
opfattelse, at folkedrabs strafbarhed har universel gyldighed. der er ikke i konventionens arti-
kel vi om den geografisk begrænsede pligt til at retsforfølge folkedrab holdepunkter for en
anden forståelse.
folkedrabsloven indeholder hjemlen til at straffe for folkedrab. i overensstemmelse med kon-
ventionen indeholder loven ikke en bestemmelse, som begrænser straffehjemlens geografiske
anvendelsesområde. højesteret finder derfor, at folkedrabsloven – ligesom bestemmelsen om
manddrab i straffelovens § 237 – har universel gyldighed. der er ikke i forarbejderne til fol-
kedrabsloven, herunder i bemærkningerne om pligten til at retsforfølge folkedrab efter kon-
ventionens artikel vi, holdepunkter for, at meningen med loven har været at begrænse områ-
det for strafbarheden af folkedrab geografisk til danmark.
der er således i folkedrabslovens § 1, litra a, hjemmel til straffe folkedrab begået i rwanda.
folkedrabsloven indeholder ingen bestemmelser om kompetence til retsforfølgning af folke-
drab. spørgsmål herom må afgøres efter dansk rets almindelige regler i straffeloven om, hvad
der henhører under dansk straffemyndighed. at danmark ikke internationalt har pligt til at
retsforfølge folkedrab begået uden for danmark, jf. konventionens artikel vi, kan ikke føre til
en anden forståelse.
                                                - 7 -
det er under sagen for højesteret uomtvistet, at folkedrab også er strafbart i rwanda. betin-
gelserne for strafforfølgning i straffelovens § 7, stk. 1, nr. 1, er herefter opfyldt.
anklagemyndighedens påstand om, at den principale tiltale for folkedrab ikke afvises, jf. rets-
plejelovens § 846, stk. 1, tages herefter til følge.
                                        thi bestemmes:
landsrettens kendelse ændres således, at den principale tiltale mod t for folkedrab ikke af-
vises.


text:
retsmøde den 22. august 2016 i
sag 134/2016
dako denmark a/s
(advokat morten langer)
mod
pharmadanmark som mandatar for a
(advokat arvid andersen)
der fremlagdes ankestævning af 24. juni 2016 fra advokat morten langer og brev af 7. juli
2016 fra advokat arvid andersen.
det fremgår heraf, at dako denmark a/s har anket sø- og handelsrettens dom af 27. maj
2016 til højesteret. ved dommen fik dako denmark ikke medhold i, at en bonusordning
mellem parterne faldt uden for anvendelsesområdet for funktionærlovens § 17 a, stk. 1. dako
denmark blev herefter pålagt at betale en i forhold til regnskabsåret forholdsmæssigt beregnet
bonus.
dako denmark a/s har til støtte for, at betingelserne for anke til højesteret er opfyldt, jf.
retsplejelovens § 368, stk. 4, anført bl.a., at retspraksis om rækkevidden af funktionærlovens §
17 a er sparsom og ikke entydig. det er derfor hensigtsmæssigt, at højesteret får lejlighed til
at tage stilling til rækkevidden af begrebet vederlag i § 17 a, herunder om bestemmelsen om-
fatter betalinger, der har til formål at præmiere en funktionær for ikke at opsige sin stilling i
en nærmere bestemt periode, hvor arbejdsgiveren har et sagligt, legitimt formål med at fast-
holde medarbejderen. er der tale om vederlag i funktionærlovens forstand, er det væsentligt at
få afklaret, om en bonusordning som den foreliggende med stigende optjening af bonus kan
sidestilles med et midlertidigt stigende løntillæg, som ikke er i strid med § 17 a.
                                              - 2 –
pharmadanmark som mandatar for a har tilsluttet sig, at betingelserne for anke til højesteret
er opfyldt.
efter votering besluttede dommerne poul søgaard, lene pagter kristensen, poul dahl jensen,
henrik waaben og hanne schmidt at meddele tilladelse til anke af dommen til højesteret i
medfør af retsplejelovens § 368, stk. 6, 1. pkt., jf. stk. 4, 2. pkt., da sagen bl.a. rejser et princi-
pielt spørgsmål om fastholdelsesordninger i forhold til funktionærlovens § 17 a, stk. 1, jf. §
21, herunder om rækkevidden af højesterets dom af 30. januar 2012 (ufr 2012 s. 1315), og
da sagens udfald må antages at kunne få generel betydning for retsanvendelsen på det ansæt-
telses- og arbejdsretlige område.
sagen udsat 4 uger til den 19. september 2016 på svarskrift fra pharmadanmark.


text:
                             højesterets dom
                          afsagt tirsdag den 19. august 2014
sag 171/2010
(2. afdeling)
controllers aps
og
kersi f. porbunderwalla
(advokat johan løje for begge)
mod
sarbanes-oxley institute,
sarbanes-oxley group llc
(advokat jens jakob bugge)
i tidligere instans er afsagt dom af sø- og handelsretten den 4. juni 2010.
i pådømmelsen har deltaget fem dommere: lene pagter kristensen, niels grubbe, thomas
rørdam, poul dahl jensen og jens kruse mikkelsen.
påstande
appellanterne, controllers aps og kersi f. porbunderwalla, har nedlagt følgende påstande:
1.     for så vidt angår sø- og handelsrettens dom punkterne 1-2 og 4-6 påstås frifindelse.
       for så vidt angår dommens punkt 3 nedlægges påstand om, at lyngby fogedrets forbud
       af 9. december 2008 som stadfæstet af østre landsret den 1. april 2009 er nedlagt med
       urette og skal ophæves.
2.     over for indstævntes betalingspåstand påstås frifindelse.
3.     indstævnte skal til controllers aps betale 1.000.000 kr. med tillæg af procesrente fra
       28. maj 2009.
indstævnte, sarbanes-oxley institute, sarbanes-oxley group llc, har nedlagt følgende på-
stande:
                                                - 2 -
1.    stadfæstelse af sø- og handelsrettens dom.
2.    controllers og kersi f. porbunderwalla skal solidarisk, subsidiært pro rata, betale mod-
      værdien i danske kroner på betalingsdagen af 162.500 usd med tillæg af nærmere an-
      givne renter.
3.    over for controllers’ og kersi f. porbunderwallas betalingspåstand påstås frifindelse.
supplerende sagsfremstilling
varemærkeret i usa
der er enighed om, at sarbanes-oxley institute ikke har dokumenteret at have anvendt ken-
detegnet sox institute erhvervsmæssigt før den 1. januar 2005.
sarbanes-oxley institute ansøgte den 19. august 2005 den amerikanske patent- og varemær-
kestyrelse om registrering af sox institute som varemærke i ”principal register”.
den 20. januar 2006 traf styrelsen en afgørelse, hvoraf bl.a. fremgår:
      ”registration is refused because the proposed mark sox institute merely describes
      applicant’s goods and/or services. …
      a mark is merely descriptive under trademark act section 2(e)(1), 15 u.s.c. § 1052-
      (e)(1), if it describes an ingredient, quality, characteristic, function, feature, purpose or
      use of the relevant goods and/or services…
      the determination of whether a mark is merely descriptive is considered in relation to
      the identified goods and/or services, not in the abstract…
      terms that describe the function or purpose of a product or service may be merely de-
      scriptive or generic under 15 u.s.c. §1052(e)(1)…
      a mark that combines descriptive terms may be registrable if the composite creates a
      unitary mark with a separate, nondescriptive meaning. however, if each component re-
      tains its descriptive significance in relation to the goods or services, the combination re-
      sults in a composite that is itself descriptive…
      it is well-known that “sox” is an acronym for the sarbanes-oxley act. attached as
      evidence is a webpage from wikipedia.com. also attached are web pages of various
      websites indicating that the sarbanes-oxley act of 2002 is often shortened to “sox”.
                                                - 3 -
      additionally, institute is a descriptive word often referring to schools or some type
      of education centers…
      because applicant’s services involves education in the field of the sarbanes-oxley act,
      applicant’s mark, sox institute, is merely descriptive of applicant’s services.
      the two major reasons for not protecting descriptive marks are: (1) to prevent the owner
      of the mark from inhibiting competition in the sale of particular goods or services; and
      (2) to avoid the possibility of costly infringement suits brought by the registrant. this
      thus enables businesses and competitors to have the freedom to use common descriptive
      language when merely describing their own goods or services to the public in advertis-
      ing and marketing materials. …
      although the trademark examining attorney has refused registration, applicant may re-
      spond to the refusal to register by submitting evidence and arguments in support of reg-
      istration.”
ved en fornyet henvendelse til styrelsen af 21. juli 2006 søgte sarbanes-oxley institute at
godtgøre, at kendetegnet havde opnået særpræg. henvendelsen var vedlagt kendetegnet sox
institute som figurmærke og to kursusbeviser med figurmærket udstedt til deltagere i
virksomhedens kurser.
hertil svarede styrelsen den 13. september 2006 bl.a.:
      ”acquired distinctiveness (section 2(f))
      in its response, applicant claims acquired distinctiveness under section 2(f); however,
      applicant has submitted no or little evidence to show that applicant’s mark has acquired
      distinctiveness. additionally, the examining attorney notes that applicant has only been
      using this mark for a very short period of time and that acquiring distinctiveness in such
      a short period of time is highly unlikely. therefore, applicant’s request to register the
      mark on the [principal] register under section 2(f) is refused.
      the burden of proving that a mark has acquired distinctiveness is on applicant…
      to determine whether the proposed mark has acquired distinctiveness, the trademark
      examining attorney will consider the following factors: (1) how long applicant has used
      the mark; (2) the type and amount of advertising of the mark; and (3) applicant’s efforts
      to associate the mark with the goods or services identified in the application…
      the amount and character of evidence needed to establish acquired distinctiveness de-
      pends on the facts of each case and particularly on the nature of the mark sought to be
      registered. … more evidence is needed where a mark is so highly descriptive that pur-
      chasers seeing the matter in relation to the named goods and/or services would be less
      likely to believe that it indicates source in any one party…
      applicant must establish acquired distinctiveness by a preponderance of the evidence.”
                                              - 4 -
herefter blev kendetegnet den 24. juli 2007 registreret i ”supplemental register”.
efter amerikansk varemærkelovgivning betyder en sådan registrering, at kendetegnet er egnet
til at opnå særpræg, men at dette ikke er dokumenteret endnu. registreringen indebærer bl.a.,
at kendetegnet kan udgøre en registreringshindring for senere anmeldte kendetegn, og at der
kan opnås registrering i ”principal register”, når særpræg ved indarbejdelse er dokumenteret,
jf. herved lloyd l. rich; nuts and bolts of federal trademark registration (1998) og j.
thomas mccarthy: mccarthy on trademarks and unfair competition, 4. udg. (2011), vol. 3,
§ 19.36 og § 19.37.
sox institute blev registreret som sarbanes-oxley institute’s varemærke (ordmærke) i
klasse 41 i ”principal register” i usa den 31. august 2010 på grundlag af en ansøgning ind-
givet den 3. februar 2010. dette skete efter en bestemmelse i den amerikanske varemærkelov-
givning, hvorefter en erklæring om 5 års erhvervsmæssig brug er tilstrækkeligt til, at kende-
tegnet som udgangspunkt anses for at have opnået særpræg ved indarbejdelse (15 u.s.c. §
1052(f), 2. punktum). ansøgningen var vedlagt en udskrift af sarbanes-oxley institute’s
hjemmeside som dokumentation for anvendelsen af kendetegnet, men der er ikke oplysninger
om, at der herudover var fremlagt yderligere dokumentation for opnået særpræg.
sarbanes-oxley institute har fremlagt en lang række bilag for at godtgøre, at virksomheden
har erhvervet varemærkeret til kendetegnet sox institute, opnået ved indarbejdelse i
usa, før indleveringen af de danske ansøgninger om varemærket sox institute, der er
registreret den 17. september 2007 (på grundlag af en ansøgning indgivet den 7. maj 2007),
og varemærket eurosox institute, der er registreret den 18. marts 2008 (på grundlag af
en ansøgning indgivet den 20. januar 2008).
der er således fremlagt erklæringer fra 2010 fra organisationer som american accounting
association og financial executives international om deres samarbejde med sarbanes-oxley
institute og sanjay anand i perioden frem til 2010, hvor kendetegnet er anvendt. det fremgår
imidlertid ikke, hvornår i perioden kendetegnet er anvendt, og hvilken udbredelse det i den
forbindelse har fået.
                                                - 5 -
i avisartikler fra 2005 i bl.a. wall street journal, usa today og new york times er der om-
tale af sarbanes-oxley institute og dets stifter sanjay anand. i ingen af artiklerne anvendes
kendetegnet sox institute.
der er fremlagt en række bekræftelser på medlemskab af sarbanes-oxley institute med an-
vendelse af kendetegnet for perioden 2005-2009 og billeder af en række udmærkelser
(”awards” i form af glasplader med indgravering). endvidere er der fremlagt kundelister
(hvorefter ingen kunder er fra danmark) og nogle annoncer uden nærmere oplysninger om
deres udbredelse.
endvidere er der fremlagt udskrifter fra forskellige tidspunkter af sarbanes-oxley institute’s
hjemmeside www.soxinstitute.org, hvor kendetegnet sox institute er anvendt som fi-
gurmærke og ordmærke. det er ikke oplyst, hvor mange besøgende (hits) hjemmesiden har
haft i den relevante periode.
der er ikke fremlagt oplysninger om markedsføringsforanstaltninger i øvrigt eller om sarba-
nes-oxley institute’s samlede udgifter til markedsføring. der er heller ikke fremlagt nogen
analyse af den relevante kundekreds’ kendskab til kendetegnet sox institute.
varemærkeret i danmark
under drøftelserne om at etablere et samarbejde med sarbanes-oxley institute anvendte ap-
pellanterne kendetegnet sox institute i et nyhedsbrev fra oktober 2006 og på hjemmesi-
den www.soxinstitute.eu. uddrag af nyhedsbrevet og hjemmesiden er gengivet nedenfor.
bortset herfra er der ikke dokumenteret anvendelse af kendetegnet i forbindelse med mar-
kedsføring i danmark for sarbanes-oxley institute forud for appellanternes varemærkeansøg-
ninger.
appellanterne indgav som nævnt varemærkeansøgning i danmark for sox institute den
7. maj 2007 og for eurosox institute den 20. januar 2008.
controllers, samarbejdet mellem parterne og konflikten
kersi f. porbunderwalla registrerede domænenavnet eurosox.dk den 28. januar 2006.
                                             - 6 -
controllers blev af kersi f. porbunderwalla stiftet som anpartsselskab den 23. maj 2006 med
det formål ”at fungere som investeringsselskab og yde konsulentbistand samt anden efter di-
rektionens skøn dermed forbunden virksomhed”.
dagen forinden, den 22. maj 2006, havde kersi f. porbunderwalla holdt et foredrag i forenin-
gen civiløkonomerne med titlen ”fra sarbanes-oxley 404 til eurosox og interne kontroller”.
drøftelserne om et samarbejde mellem parterne blev indledt ved e-mail af 26. juli 2006 fra
kersi f. porbunderwalla til sanjay anand, sarbanes-oxley institute:
       ”dear sanjay
       i recently bought your sox guide. i too do a lot of sox work. see www.eurosox.dk.
       can we cooperate for scandinavia/europe?
       email kersi@eurosox.dk”
som anført i sø- og handelsrettens dom registrerede kersi f. porbunderwalla henholdsvis
den 27. og 31. juli 2006 domænenavnene soxinstitute.eu og eurosoxinstitute.eu.
i tilknytning til mødet med sanjay anand i frankfurt i august 2006 udarbejdede kersi f. por-
bunderwalla en handlingsplan med følgende overskrifter:
       ”the (euro) sox institute europe.
       plan of action.
       1. contract/loi/mou/service level agreements
       2. the sox institute europe and the eurosox institute europe
           ...
       3. merging the training and marketing materials. new introductions
           …
       4. introduction in europe
       5. introduction in europe, based on sox institute fp contract/model used japan/
           singapore
           …
       6. european company as of 01.01.07
       7. budget 2007
       8. marketing-plan/business-plan
           …
       9. press releases in january
       10. information to big 4, second 6
       11. maintenance and update of homepages and websites
           • www.soxinstitute.eu
                                              - 7 -
           • www.eurosoxinstitute.eu
      12. all-leads
           a. 70-30 split depending on who invoices. …
      13. ’old’ consulting opportunities (phase 1)
           …
      14. chapter in compliance reference book (tarantino)
      15. conduct courses in the far east/usa/europe
      16. controllers websites www.soxinstitute.eu and www.eurosoxinstitute.eu”
i oktober 2006 udsendte appellanterne et nyhedsbrev, hvoraf fremgår bl.a.:
      ”the eurosox newsletter
      www.eurosox.dk
      velkommen til tredje udgave af nyhedsbrevet fra eurosox
      fra sox til eurosox seminar 5. december
      netcompany og controllers inviterer hermed til et seminar, hvor vi gennemgår de ud-
      fordringer, som danske virksomheder står overfor ved implementeringen af eurosox.
      vore oplægsholdere vil præsentere deres erfaringer fra usa og danmark. de vil belyse
      de forretnings- og it-kompetencer, der er nødvendige for at igangsætte en complian-
      ceproces. der sættes fokus på hvordan en større del af complianceprocessen kan auto-
      matiseres og omkostningerne nedbringes.
      …
      sox-guru i københavn
      i starten af december måned vil sanjay anand, stifteren af the sox institute i usa og
      forfatteren til bogen om sox, sarbanes-oxley guide for finance and information
      technology professionals, være i københavn i nogle få dage. eurosox.dk kan være be-
      hjælpelig med at arrangere et møde med en af verdens førende eksperter indenfor sox
      compliance. kontakt os, hvis du er interesseret i et besøg.
      …
      nyheder
      eurosox.dk kan nu tilbyde nyheder om corporate governance og compliance i samar-
      bejde med det amerikanske the sox institute.”
af en udskrift af hjemmesiden www.soxinstitute.eu dateret den 16. januar 2007 fremgår bl.a.:
      ”sox institute. (eu)
      the sox institute (eu) was formed in september 2006 in collaboration with the ameri-
      can counterpart founded in june 2003, with the goal of disseminating reliable informa-
      tion and training to industry professionals involved in (or who are looking to get in-
      volved in) sarbanes-oxley-related compliance activities.
                                                 - 8 -
      the sox institute establishes the industry standard for sox compliance expertise and
      excellence in individuals and enterprises. it uses its place in the industry to provide
      training, certifications, resources and a forum for its members to interact, learn, grow
      and contribute to the sarbanes-oxley “body of knowledge” (soxbok™).
      sarbanes-oxley
      the sox institute (eu) offers training courses in
           • corporate governance
           • compliance
           • internal controls”
endvidere indeholdt hjemmesiden de tekststykker, som er omtalt og delvist gengivet i sø- og
handelsrettens dom. der er tale om ikke helt kortfattede tekststykker, som er identiske med
tekststykker på sarbanes-oxley institute’s hjemmeside www.soxinstitute.org.
hjemmesiden havde dette indhold også efter ophøret af samarbejdet mellem appellanterne og
sarbanes-oxley institute ved årsskiftet 2006/2007.
af et brev af 15. februar 2007 fra sarbanes-oxley institute’s amerikanske advokat til kersi f.
porbunderwalla fremgår bl.a. følgende indsigelser:
      ”on another note and just as important, it has come to sox’s attention that you are
      claiming a relationship between sox’s website (and services) soxinstitute.org and your
      website (and services) at soxinstitute.eu. there is no relationship (business or other-
      wise) between these sites. your claims that there is a relationship create a false affilia-
      tion with these sites and borders on slander. you are hereby requested to cease and des-
      ist all claims that there is any affiliation between these sites and services. you must also
      immediately cease all communication with sox’s clients/prospects, nor may you ap-
      proach any current client/prospect of sox, and this does include jds [arrangøren af
      konferencen i warszawa]. lastly, you must, without delay, stop using sox’s marketing
      content as your own. this is plagiarism and will not be tolerated.”
dette blev fulgt op af et brev af 30. marts 2007 fra samme advokat til kersi f. porbunder-
wallas danske advokat, hvoraf bl.a. fremgår:
      ”also, mr. porbunderwalla has been associating himself and his website with sox.
      this must cease immediately. there is no relationship between sox and mr. porbun-
      derwalla other than that keynote speaker engagement [warszawa]. sox made no repre-
      sentations otherwise and yet mr. porbunderwalla still lets on that there is a relationship
      …this has had a negative effect on sox, which must be repaired constantly. again,
      please advise your client to stop making public connection between himself and sox.
      sox will have to seek legal remedies if this matter is not resolved shortly.”
                                              - 9 -
endvidere fremgår af et brev af 9. april 2008 fra sarbanes-oxley institute’s danske advokat til
appellanternes advokat bl.a. følgende indsigelser:
      ”min klient har konstateret, at deres klienter markedsfører sig på en måde, som giver
      omverdenen en opfattelse af, at deres klienter har en kommerciel forbindelse med min
      klient.
      jeg henviser blandt andet til, at deres klienter på de to hjemmesider, der er tilgængelig
      fra domæerne eurosoxinstitute.eu og soxinstitute.eu, anvender navnet ”the eurosox
      institute” og ”the sox institute (eu)” til brug for markedsføringen af, at controllers
      aps og kersi porbunderwalla udbyder kurser i sarbanes-oxley relateret lovgivning.
      herudover angiver deres klienter på hjemmesiderne, at kurserne er baseret på tilsva-
      rende kurser, der udbydes af sox institute (us). udover at dette mere end antyder, at
      der er en forbindelse mellem min klient og deres klienter, hæfter jeg mig også ved, at
      deres klient selv oplyser, at han anvender min klients kursusmateriale. dette bekræftes
      også ved, at dele af det kursusprogram, der er at finde på deres klients hjemmesider, er
      fuldstændig identisk med sox institute’s kursusprogram. herudover har controllers
      aps tillige registreret varemærkerne ”sox institute” og ”the eurosox institute” i
      danmark.
      min klient har yderligere konstateret, at deres klient flere steder på sine hjemmesider
      direkte har kopieret tekst fra min klients hjemmeside www.soxinstitute.org, se blandt
      andet teksten på forsiden af begge hjemmesider under ”the eurosox institute” hhv.
      ”the sox institute (eu)” og teksten angivet under overskriften ”what are the bene-
      fits?” (også på begge hjemmesider)”.
anmodningen om fogedforbud mod appellanterne blev indgivet til lyngby fogedret den 16.
maj 2008.
forklaringer
til brug for højesteret er der afgivet supplerende forklaringer af sanjay anand den 11. marts
2011 og af kersi f. porbunderwalla den 25. marts 2011.
sanjay anand har supplerende forklaret bl.a., at sarbanes-oxley institute, så vidt han ved, var
de eneste, der tilbød certificering i sox i 2005, men der var andre forhandlere af det. udar-
bejdelsen af kursusmaterialet fandt sted over en 12-måneders periode og involverede 10 per-
soner. senere var der 6 personer, der arbejdede på produkterne og testede dem på markedet.
den samlede proces varede i halvandet år, og han var personligt involveret. samtidig var han
foredragsholder, og han fik i den forbindelse feedback fra forskellige andre fagfolk om deres
                                              - 10 -
erfaringer med anvendelsen af sox. sarbanes-oxley institute’s udgifter i denne forbindelse
var flere hundredetusinde usd.
sarbanes-oxley institute’s vision, metoder og etik er udtryk både for hans personlige værdier
for, hvordan virksomheder bør forholde sig, og det er også de grundlæggende principper for
de professionelle aktører, der arbejder med sox. det havde en særlig stor betydning at få
gennemarbejdet en særlig etik og metode, og der blev derfor investeret en masse tid og penge
på at udvikle disse standarder. sarbanes-oxley institute’s etik er det, der gør dem enestående i
branchen.
iia (institute of internal auditors) er en del af coso (committee of sponsoring organiza-
tions). coso er den globale standard for revisorer og bruges af alle revisorer i børsnoterede
selskaber, når de skal overholde sox. coso består af 5 organisationer (iia, fei, ima,
aaa, aicpa). iia er det institut, der repræsenterer interne revisorer på international basis.
sarbanes-oxley institute har samarbejdet med iia siden 2005 og bidraget til deres forskning
finansielt og med hensyn til viden. iia har anerkendt sarbanes-oxley institute og deres certi-
ficering i e-mails og nyhedsbreve, og de har brugt varemærket sox institute.
organisationer inden for revisionsbranchen er med i iaaer (international association for
accounting, education and research), som på verdensplan har flere millioner medlemmer.
iaaer har siden 2005 brugt varemærket sox institute på deres hjemmeside. sarbanes-
oxley institute har siden 2005 bidraget til iaaer’s forskningsinitiativer, og de er anerkendt
på global basis, herunder i europa.
sarbanes-oxley institute har samarbejdet med ima (institute of management accountants)
siden 2005, og varemærket sox institute er altid blevet brugt i samarbejdet med ima.
ima er verdensomspændende og har hovedsæde i usa, og organisationen har muligvis
medlemmer i danmark.
de har også samarbejdet med fei (financial executives international) på forskningsområdet,
hvilket giver synlighed over for de professionelle aktører på det finansielle marked. fei har
siden 2005 aktivt promoveret varemærket sox institute over for de professionelle
samarbejdspartnere i branchen på global plan.
                                             - 11 -
acca (association of chartered certified accountants) har hovedsæde i europa, og de ope-
rerer primært i europa og i nogen grad i asien. der er et meget lille marked i usa. acca,
der har flere hundredetusinde medlemmer, har aktivt promoveret sox institute. omtalen
gennem acca fandt særligt sted i 2006, og det fortsatte i nogen grad i 2007 og lidt mindre i
2008.
itci (it compliance institute) har deltaget i sarbanes-oxley institute’s arrangementer og
omvendt. itci’s annonce for it compliance-konferencen den 2.-4. oktober 2006 er blot ét
eksempel på, at varemærket sox institute figurerer i deres reklamemateriale.
sarbanes-oxley institute har et tilsvarende samarbejde med american accounting associa-
tion, som aktivt har promoveret varemærket sox institute over for deres medlemmer.
alle revisorer i usa og i de fleste andre lande skal hvert år opnå et bestemt antal point inden
for cpe (continuing professional education). the sarbanes-oxley institute er en anerkendt
udbyder af cpe-programmet. det udbydes også af alle statslige revisionsorganer i usa. sar-
banes-oxley institute er også udbyder af den lignende standard, qas (quality assurance
service).
som medlem af sarbanes-oxley institute opnås adgang til magasiner og nyhedsbreve, rabat
på produkter og rabatter eller gratis adgang til forskellige arrangementer i tilknyttede virk-
somheder mv. den primære målgruppe var de såkaldte accelerated filers, som er de største
børsnoterede virksomheder i usa. ud af 20.000 børsnoterede virksomheder er nok 1.000 af
dem accelerated filers, og det var dem, der i perioden 2005-2008 skulle overholde sox-lov-
givningen. omtrent 85-90 % af disse var medlemmer.
de daglige udgifter til sarbanes-oxley institute’s reklame på google adword udgjorde i peri-
oden marts 2006 til 2007 ca. 100 usd. sarbanes-oxley institute reklamerer fortsat på google
adword. google vederlægges for hvert klik på hjemmesiden. næsten 13.000 mennesker ser
dagligt reklamen på google. der var dagligt ca. 58 klik på reklamen, hvilket svarer til 1/100
af alle besøgende.
der har været forskellige deadlines for implementering af sox-lignende regulering i de for-
skellige regioner verden over. deadline for implementering af eurosox var cirka medio 2008.
                                             - 12 -
det betød, at der i de forudgående 2 år var en massiv efterspørgsel i europa på sarbanes-ox-
ley institute’s træningsprogrammer. det var også baggrunden for, at der i 2006 var mange
europæiske deltagere til træningsprogrammerne i usa og asien. det var også i 2006, at kersi
f. porbunderwalla kontaktede sarbanes-oxley institute med henblik på et samarbejde om det
europæiske marked.
uoverensstemmelserne opstod i december 2006/januar 2007, og det var på dette tidspunkt, de
konstaterede, at kersi f. porbunderwalla brugte sarbanes-oxley institute’s materiale, navn og
varemærke på sin hjemmeside.
sarbanes-oxley institute søger efter forhandlere og tilknyttede virksomheder i alle markeder,
men de europæiske potentielle forhandlere og tilknyttede virksomheder klagede alle over, at
kersi f. porbunderwallas hjemmeside var næsten identisk med sarbanes-oxley institute’s
hjemmeside, og at hans kursusmateriale var baseret på sarbanes-oxley institute’s amerikan-
ske materiale, hvormed han viste, at der var et samarbejde mellem controllers og sarbanes-
oxley institute. hans hjemmeside gav indtryk af, at controllers var hovedkontakten i europa.
de europæiske potentielle forhandlere ønskede ikke at samarbejde, før der forelå en afklaring
af tvisten mellem controllers og sarbanes-oxley institute. han opgør sarbanes-oxley insti-
tute’s tab til mindst 3-5 mio. usd.
som eksempler på potentielle europæiske forhandlere kan han nævne training camp, også
kaldet fire brand training. herudover var der også et schweizisk firma, som han ikke kan
huske navnet på. der foreligger skriftlig korrespondance med disse forhandlere. de under-
skrev hemmeligholdelsesaftaler med nogle af disse potentielle forhandlere, måske også med
fire brand training. fire brand training var imidlertid en videreførelse af et amerikansk sel-
skab, som sarbanes-oxley institute allerede havde et samarbejdet med, så en hemmelighol-
delsesaftale var ikke nødvendig. det var formentlig i 2008, at sarbanes-oxley institute indgik
en forhandleraftale med fire brand training.
kersi f. porbunderwalla var den første, der tog kontakt med henblik på et samarbejde om det
europæiske marked. der var således ingen kontakt med andre potentielle europæiske for-
handlere før kersi f. porbunderwalla.
                                              - 13 -
eurosox er en beskrivende betegnelse for den europæiske sox-lovgivning. han tror ikke, at
han specifikt har skrevet en artikel om eurosox, men han har formentlig berørt det i en artikel.
han anser sig selv som ekspert i eurosox for så vidt angår revision, finans og it, og for så
vidt angår de andre områder får han fat i de rigtige personer. sarbanes-oxley institute tilbyder
ikke certificering i eurosox, for der er ikke behov for en særskilt certificering i eurosox, da
sox-certificeringen er global.
sarbanes-oxley institute har træningsprogrammer i europa via fire brand training, hvori
indgår eurosox. de juridiske aspekter i eurosox er anderledes, og derfor omhandler ca. 10 %
af deres 5-dages træningsprogram eurosox. 90 % af programmet er ens verden over.
”sox” og ”institute” er generiske betegnelser, men ”sox institute” er deres varemærke. det
består af to aspekter, henholdsvis den figurmæssige del og så navnet. nogle gange tilføjes der
en tekst under navnet, afhængig af hvem modtageren er. det er ikke en del af varemærket.
om sarbanes-oxley institute’s aktiviteter i danmark efter 2006/2007 forklarede han, at han
ikke selv har været fysisk i danmark, men at der muligvis kan have været danskere, som har
deltaget i deres træningsprogrammer eller ved selvstudier.
om markedsføringsaktiviteterne i danmark forklarede han, at de opfordrede fire brand trai-
ning til at gøre noget mere ved det danske marked. han ved ikke, om de har gjort det. det vil
da i givet fald have været efter forhandleraftalens underskrivelse i 2008, men han ved ikke
præcist hvornår. de følte dog, at det var lidt for sent, og at de havde forpasset mulighederne
med eurosox.
om franchiseafgiften på 75.000 usd forklarede han, at han havde haft en samtale med kersi
f. porbunderwalla i new york, hvor kersi spurgte til, hvordan en typisk franchiseaftale så ud.
efter han havde forklaret det, erklærede kersi, at han ville tænke over, om han ville repræ-
sentere sarbanes-oxley institute i europa. han henviste også til e-mailkorrespondancen med
kersi, hvor han anmodede ham om at stoppe med at vise, at der var et samarbejdsforhold
mellem parterne, eller alternativt betale franchiseafgiften.
omfanget af deres samarbejde kan sammenfattes til en hemmeligholdelsesaftale, aftalen om
foredraget i warszawa og kurset i new york samt emailkorrespondancen vedrørende faktu-
                                               - 14 -
raen. i 3. kvartal af 2006 – enten lige før eller lige efter mødet i frankfurt – aftalte de, at kersi
f. porbunderwalla på prøvebasis, og indtil de indgik en aftale, skulle være europæisk formand
for sox institute, således at de via ham kunne vise deres tilstedeværelse i europa. efter
uoverensstemmelserne og samarbejdets ophør fratog de ham titlen i 2007.
fakturaen dateret den 20. december 2006 fra sarbanes-oxley institute til controllers var for-
mentlig sendt pr. e-mail. det må have været efter 20. december 2006. sarbanes-oxley insti-
tute ville gerne have forligt sagen. de ville aldrig have sendt ham fakturaen, hvis han havde
ændret indholdet af hjemmesiderne senest i januar.
han er professor i økonomi fra institute of directors i kina. han blev udnævnt i 2006 eller
2007.
kersi f. porbunderwalla har supplerende forklaret bl.a., at han aldrig har været direktør i
ibm, volvo, shell, men at han har haft sox-opgaver på konsulentbasis for de pågældende
virksomheder. hans seneste job var som økonomichef hos mobile oil, hvorfra han blev pen-
sioneret i august 2005. endelig præciserede han, at det rettelig var sanjay anand, der havde
forsøgt at registrere domænenavnet www.soxinstitute.com, og at det således også var sanjay
anand, der fortalte, at en anden allerede havde taget det.
om baggrunden for sin henvendelse til sanjay anand forklarede han, at han havde læst en del
litteratur om sox, herunder sanjay anands bog, og at han havde kigget på sanjay anands
hjemmeside. med sin e-mail af 26. juli 2006 ville han forhøre sig om mulighederne for et
eventuelt samarbejde om europa. på dette tidspunkt havde han løst sox-opgaver for ibm,
volvo og shell, og hans hjemmeside www.eurosox.dk var aktiv. han registrerede
www.eurosox.dk i januar 2006.
registreringerne af domænenavnene soxinstitute.eu og eurosoxinstitute.eu er sket på hans
eget initiativ og uden aftale med sanjay anand.
euronordia ab, som havde registreret eurosox som et eu-varemærke, ville oprette ”the
eurosox academy”, mens han selv hellere ville oprette ”the eurosox institute”, og efter
drøftelser i marts 2006 blev de enige om at gå videre med det hver for sig. han har haft kon-
                                              - 15 -
takt med euronordia ab siden januar/februar 2006. han har besøgt virksomheden, men han
har ikke kendskab til, hvor mange der er ansat.
han havde også før drøftelserne med euronordia ab haft drøftelser med andre om brugen af
”the eurosox institute”, herunder i forbindelse med løsningen af en opgave hos ibm. det var
formentlig i november 2005, hvilket han også fortalte til sanjay anand under deres første
møde.
han blev bekendt med sanjay anands brug af navnet sox institute et par uger inden, han
kontaktede ham, dvs. i sommeren 2006. han mener, at han selv brugte sox institute og the
eurosox institute første gang i april 2006.
fortrolighedsaftalen blev formentlig underskrevet i frankfurt den 22. august 2006 eller umid-
delbart derefter. sanjay anand fortalte, at ”sox” og ”institute” er generiske betegnelser, og
at ingen derfor havde krav på navnet sox institute. sanjay anand fortalte endvidere, at han
havde forsøgt at registrere navnet. selv fortalte han sanjay anand, at han brugte navnet euro-
sox institute og viste ham i den forbindelse sin hjemmeside, som på det tidspunkt var under
opbygning. de gik i detaljer omkring it-produktcertificeringsprocessen. på samme møde
fortalte han sanjay anand, at eu-domænerne var registrerede.
om honoraret fra konferencen i warszawa i november 2006 forklarede han, at han selv be-
holdt 5.600 usd til dækning af 3,5 dages arbejde og udlæg, og at han sendte 2.400 usd til
sanjay anand. denne fordeling af honoraret med 70/30 aftalte de under mødet i new york.
om honoraret for sit indlæg under kurset i new york var aftalen med sanjay anand, at de
enten skulle dele honoraret 70/30 svarende til konferencen i warszawa, eller at sanjay anand
skulle betale for de kursister, som kersi havde formidlet til kurset. sanjay anand ville tale
nærmere med bestyrelsen herom, men han vendte aldrig tilbage. han modtog aldrig et hono-
rar eller fik sine udlæg dækket på trods af, at han fremsendte fakturaer.
der har ikke været samarbejde mellem parterne ud over konferencen i warszawa og kurset i
new york.
                                             - 16 -
det var sanjay anands idé, at han skulle tage teksten fra sanjay anands hjemmeside og sætte
det ind på sin egen hjemmeside, da formålet var at skaffe så mange deltagere fra europa som
muligt til kurset i new york. han skaffede nok 15 ud af 40 deltagere. det i nyhedsbrevet
omtalte seminar i københavn den 5. december 2006 blev aldrig afholdt, da tilmeldingerne
udeblev, og sanjay anand kom derfor aldrig til københavn.
det er ikke korrekt, at parterne i forlængelse af mødet i frankfurt, som anført i begrundelsen
for sø- og handelsrettens dom, havde ”påbegyndt et samarbejde om udbud af uddannelse,
kursusvirksomhed, undervisning, undervisningsprogrammer og kursusmateriale på det danske
og øvrige europæiske marked”.
han husker ikke præcist, hvornår han modtog fakturaen dateret den 20. december 2006 fra
sarbanes-oxley institute til controllers aps, men det var nok efter februar 2007. han be-
tragtede fakturaen som yderligere chikane fra sanjay anands side. han husker ikke, om han
besvarede fakturaen, men han sendte den i hvert fald retur, eventuelt med en håndskreven
besked.
han har aldrig talt med sanjay anand om en franchiseafgift, heller ikke i frankfurt.
de blev uenige om honoraret for konferencerne i warszawa og new york, og det var bag-
grunden for, at han afbrød samarbejdet med sanjay anand. han fortsatte herefter med at
bruge navnet the eurosox institute. det var på grund af udviklingen i controllers, at han i
maj 2007 og januar 2008 ansøgte om varemærkeregistrering af sox institute og derefter
eurosox institute. registreringerne var således ikke foranlediget af drøftelserne med
sanjay anand, da de var afsluttet på dette tidspunkt.
hverken sanjay anand eller andre repræsentanter fra sarbanes-oxley institute har markeds-
ført sig i danmark. hverken sarbanes-oxley institute eller fire brand training har haft akti-
viteter i danmark. de er helt ukendte i danmark. hans konkurrenter i danmark i 2006 og i
2011 er de store revisionsselskaber og de store konferencearrangører, som har 99,9 % af mar-
kedet. han driver blot en lille enkeltmandsvirksomhed. der er således ingen konkurrence fra
sarbanes-oxley institute eller fire brand training i danmark.
                                              - 17 -
han har efter nedlæggelse af fogedforbuddet gjort alt for at slette oplysningerne om sox
institute og the eurosox institute fra sin hjemmeside. han har også bedt sine samarbejdspart-
nere om at fjerne oplysningerne fra deres hjemmesider. man kan få de slettede oplysninger
frem, hvis man har en url-adresse, men ellers vil de ikke komme frem, medmindre der sø-
ges i søgemaskiner, der ikke er opdaterede.
han har ikke haft aktiviteter eller indtægter udenom controllers.
højesterets begrundelse og resultat
sagens problemstillinger
sagen angår, om appellanterne, controllers aps og kersi f. porbunderwalla, har krænket
sarbanes-oxley institute, sarbanes-oxley group llc’s varemærke- og ophavsrettigheder
eller har overtrådt markedsføringsloven, og om et fogedforbud i den anledning er nedlagt med
rette.
varemærkerettigheder i udlandet
sarbanes-oxley institute har gjort gældende, at de i usa er indehaver af varemærket sox
institute, og at dette i medfør af varemærkelovens § 15, stk. 3, nr. 3, var til hinder for
registreringen af de danske varemærker sox institute, der blev registreret den 17. sep-
tember 2007 (på grundlag af en ansøgning indgivet den 7. maj 2007), og eurosox insti-
tute, der blev registreret den 18. marts 2008 (på grundlag af en ansøgning indgivet den 20.
januar 2008).
parterne er enige om, at sarbanes-oxley institute har bevisbyrden for varemærkerettighedens
eksistens.
sarbanes-oxley institute ansøgte den 19. august 2005 den amerikanske patent- og varemær-
kestyrelse om registrering af sox institute som varemærke med angivelse af, at kende-
tegnet første gang var anvendt erhvervsmæssigt den 1. januar 2005.
den 20. januar 2006 afslog styrelsen registrering af kendetegnet i ”principal register” under
henvisning til, at kendetegnet er af rent beskrivende karakter i forhold til sarbanes-oxley
                                              - 18 -
institute’s virksomhed, som er undervisning i den amerikanske sarbanes-oxley act (også
kaldet sox) om god selskabsledelse mv.
sarbanes-oxley institute søgte herefter at godtgøre, at kendetegnet havde opnået særpræg ved
indarbejdelse (”acquired distinctiveness”) ved den 21. juli 2006 at indsende supplerende op-
lysninger om brugen af kendetegnet til styrelsen.
registrering i ”principal register” blev imidlertid på ny afslået af styrelsen den 13. september
2006 under henvisning til, at sarbanes-oxley institute ikke havde godtgjort, at kendetegnet
havde opnået særpræg ved indarbejdelse, at virksomheden kun havde anvendt kendetegnet i
en meget kort periode, og at det var højst usandsynligt (”highly unlikely”), at kendetegnet
skulle have opnået særpræg i løbet af så kort en periode. herefter blev kendetegnet den 24.
juli 2007 registreret i ”supplemental register”.
efter at have brugt kendetegnet i fem år i usa fik sarbanes-oxley institute den 31. august
2010 registreret varemærket i ”principal register” efter bestemmelsen i den amerikanske va-
remærkelovgivning, hvorefter erklæring om 5 års erhvervsmæssig brug er tilstrækkeligt til, at
kendetegnet som udgangspunkt anses for at have opnået særpræg ved indarbejdelse.
højesteret finder, at sarbanes-oxley institute efter bevisførelsen ikke har godtgjort, at der
forud for anmeldelserne til registrering af de danske varemærker var sket en sådan indarbej-
delse af kendetegnet sox institute, at der da forelå en varemærkeret i usa.
der er efter bevisførelsen heller ikke noget grundlag for at fastslå, at sarbanes-oxley institute
dengang havde rettigheder til sox institute som udenlandsk varemærke i andre lande.
der forelå herefter ikke en udenlandsk varemærkerettighed, som i medfør af varemærkelo-
vens § 15, stk. 3, nr. 3, kan gøres gældende over for appellanternes registrering af de danske
varemærker.
varemærkerettigheder i danmark
i perioden fra juli 2006 til januar 2007, hvor der var drøftelser mellem parterne om at etablere
et samarbejde, anvendte appellanterne på sarbanes-oxley institute’s vegne kendetegnet sox
                                               - 19 -
institute i forbindelse med omtale af sarbanes-oxley institute’s virksomhed. det skete
dels i et nyhedsbrev fra oktober 2006, dels på hjemmesiden www.soxinstitute.eu.
højesteret finder, at kendetegnet sox institute som betegnelse for undervisning i den
amerikanske sox-lovgivning kun i beskedent omfang har særpræg, og at den nævnte meget
begrænsede anvendelse af kendetegnet i danmark ikke udgør tilstrækkelig varemærkeretlig
brug til at etablere en dansk varemærkeret for sarbanes-oxley institute.
ophavsret
sarbanes-oxley institute har gjort gældende, at appellanterne har krænket deres ophavsret ved
at kopiere flere tekststykker fra deres hjemmeside og have benyttet dem på appellanternes
egen hjemmeside.
sø- og handelsretten afviste, at der forelå en ophavsretskrænkelse bl.a. under henvisning til,
at der ikke var ført nærmere bevis for, hvilke dele af teksterne der er sarbanes-oxley insti-
tute’s egne frembringelser.
uanset dette har der ikke været nogen bevisførelse om spørgsmålet for højesteret, og højeste-
ret tiltræder derfor, at der ikke er godtgjort en ophavsretskrænkelse.
markedsføringsloven
sarbanes-oxley institute har bl.a. gjort gældende, at appellanterne efter samarbejdets ophør
ved årsskiftet 2006/2007 uberettiget har snyltet på sarbanes-oxley institute’s renommé og har
vildledt kunderne i strid med markedsføringslovens § 1 og § 3 bl.a. ved på appellanternes
hjemmeside at få det til at fremstå som om, at der fortsat var en forbindelse mellem sarbanes-
oxley institute og appellanterne.
det er ubestridt, at det på appellanternes hjemmeside www.soxinstitute.eu også efter ophøret
af samarbejdet med sarbanes-oxley institute bl.a. var anført, at ”sox institute (eu) was
formed in september 2006 in collaboration with the american counterpart founded in june
2003”. dette skete i fortsættelse af omtalen af samarbejdet i nyhedsbrevet fra oktober 2006.
på hjemmesiden var der desuden lange citater om ”vision and mission” mv. kopieret fra
sarbanes-oxley institute’s hjemmeside.
                                               - 20 -
højesteret finder, at en sådan adfærd i forhold til en tidligere samarbejdspartner på det danske
marked er illoyal og udgør en overtrædelse af markedsføringslovens § 1 og § 3. efter nedlæg-
gelsen af fogedforbuddet den 9. december 2008 har citaterne været fjernet fra hjemmesiden,
og der er derfor ikke grundlag for på nuværende tidspunkt at forbyde appellanterne at anvende
hjemmesider, hvortil der er kopieret tekst fra sarbanes-oxley institute’s hjemmesider.
der er ikke grundlag for at fastslå, at appellanterne i øvrigt har overtrådt markedsføringslo-
ven.
dette støttes på følgende:
højesteret lægger til grund, at kersi f. porbunderwalla fra sit arbejde som økonomichef i
mobile oil havde erfaring med implementering af sox-lovgivningen i et datterselskab til et
amerikansk selskab, og at han også forud for den første kontakt til sarbanes-oxley institute
ved e-mail af 26. juli 2006 underviste i og udførte konsulentvirksomhed vedrørende både den
amerikanske sox-lovgivning og eu-direktiver om lignende spørgsmål (eurosox).
højesteret lægger endvidere til grund, at appellanternes registrering af domænenavnene sox-
institute.eu og eurosoxinstitute.eu den 27. og 31. juli 2006 skete i forlængelse heraf og ikke
efter aftale med eller samtykke fra sarbanes-oxley institute.
der er ikke er grundlag for at anse eurosox institute for forveksleligt med sox
institute, idet eurosox efter det oplyste anvendes som betegnelse for den europæiske re-
gulering af god selskabsledelse mv.
sarbanes-oxley institute har aldrig selv drevet virksomhed i eller markedsført sig i danmark,
og bortset fra det kortvarige forsøg på at etablere et samarbejde med appellanterne i 2006 er
der ikke grundlag for at fastslå, at deres tjenesteydelser før eller siden er blevet markedsført i
danmark.
                                               - 21 -
fogedforbud
efter det ovenfor anførte om varemærke- og ophavsrettigheder samt markedsføringsloven var
det med urette, at der over for appellanterne blev nedlagt fogedforbud mod at anvende beteg-
nelserne sox institute og eurosox institute for uddannelse og kurser mv., at an-
vende de tilsvarende domænenavne på topleveldomænet .eu til samme formål, og at registrere
eller anvende andre domænenavne, der indeholder kendetegnet sox institute. det er
også med urette, at appellanterne blev pålagt at afregistrere varemærkeregistreringerne i
danmark af sox institute og eurosox institute.
den ovenfor nævnte overtrædelse af markedsføringslovens § 1 og § 3 – ved på appellanternes
hjemmeside at få det til at fremstå som om, at der fortsat var en forbindelse mellem sarbanes-
oxley institute og appellanterne – blev påtalt af sarbanes-oxley institute’s amerikanske ad-
vokat over for appellanterne ved breve af 15. februar og 30. marts 2007, men blev først fulgt
op af en anmodning om fogedforbud den 16. maj 2008.
højesteret finder, at der herved forløb væsentlig længere tid, end det med rimelighed var nød-
vendigt for at iværksætte retslige skridt gennem fogedretten, og at det derfor ikke er godtgjort
eller sandsynliggjort, at formålet ville have været forspildt, med retstab for sarbanes-oxley
institute til følge, hvis sarbanes-oxley institute på tidspunktet for anmodningen om fogedfor-
bud havde været henvist til at gøre sin ret gældende ved almindelig rettergang. betingelsen
for at nedlægge fogedforbud for denne krænkelse var derfor ikke opfyldt, jf. den dagældende
bestemmelse i retsplejelovens § 642, nr. 3.
fogedforbuddet ophæves derfor i sin helhed.
vederlags- og erstatningskrav
højesteret finder efter bevisførelsen ikke grundlag for at fastslå, at sarbanes-oxley institute
som følge af appellanternes ovenfor nævnte overtrædelse af markedsføringslovens § 1 og § 3
har lidt noget tab, eller at appellanterne har haft nogen fortjeneste, og højesteret tilkender
derfor ikke sarbanes-oxley institute vederlag eller erstatning efter markedsføringslovens §
20, stk. 2 og 3.
                                               - 22 -
efter ophævelsen af fogedforbuddet over for appellanterne skal sarbanes-oxley institute be-
tale erstatning til controllers for disses udgifter til opfyldelse af fogedforbuddet samt øvrige
tab som følge af forbuddet. efter en samlet vurdering af oplysningerne i sagen fastsætter hø-
jesteret skønsmæssigt erstatningen til 100.000 kr.
honorar for konference i warszawa
højesteret tiltræder af de grunde, som sø- og handelsretten har anført, at controllers ikke haft
ret til at tilbageholde nogen del af sarbanes-oxley institute’s honorar på 8.000 usd for kon-
ferencen i warszawa i november 2006, og at controllers derfor skal betale restbeløbet på
5.600 usd til sarbanes-oxley institute.
konklusion
højesteret tager herefter controllers’ betalingspåstand til følge med 100.000 kr. og ind-
stævntes betalingspåstand til følge med 5.600 usd, fogedforbuddet ophæves, og appellan-
terne frifindes for sarbanes-oxley institute’s øvrige påstande.
sagsomkostninger
i delvise sagsomkostninger for sø- og handelsretten og højesteret samt for den forudgående
sag om fogedforbud skal sarbanes-oxley institute betale 200.000 kr. til appellanterne.
der er ved fastsættelsen af de delvise sagsomkostninger taget hensyn til retsafgifterne for
parterne af de vundne beløb.
                                       thi kendes for ret:
lyngby fogedrets forbud af 9. december 2008 som stadfæstet af østre landsret den 1. april
2009 ophæves.
sarbanes-oxley institute, sarbanes-oxley group llc skal til controllers aps betale 100.000
kr. med procesrente fra den 28. maj 2008.
controllers aps skal til sarbanes-oxley institute, sarbanes-oxley group llc betale mod-
værdien i kr. på betalingsdagen af 5.600 usd med tillæg af en årlig rente svarende til referen-
cesatsen + 7 % fra den 1. januar 2007.
                                            - 23 -
controllers aps og kersi f. porbunderwalla frifindes i øvrigt for de af sarbanes-oxley insti-
tute, sarbanes-oxley group llc nedlagte påstande.
i delvise sagsomkostninger for sø- og handelsretten og højesteret samt for den forudgående
sag om fogedforbud skal sarbanes-oxley institute, sarbanes-oxley group llc betale i alt
200.000 kr. til controllers aps og kersi f. porbunderwalla.
de idømte beløb skal betales inden 14 dage efter denne højesteretsdoms afsigelse. sagsom-
kostningsbeløbet forrentes efter rentelovens § 8 a.