text:
‐ tkh
                                     udskrift
                                         af
                    sø- & handelsrettens dombog
                                    ____________
den 21. september 2007 blev af skifteretten i sagen
p‐6‐07
peer sjødahl
(advokat michael serring)
mod
lønmodtagernes garantifond
(advokat ulf andersen)
afsagt sålydende
                                       d o m:
under denne sag har sagsøgeren, peer sjødahl, nedlagt påstand om, at sagsøgte,
lønmodtagernes garantifond, tilpligtes at anerkende, at det af sagsøgte anmeldte
privilegerede krav på 694.114 kr. i konkursboet virum sorgenfri håndboldklub
alene godkendes med 422.404 kr., jf. konkurslovens § 95.
sagsøgte har principalt påstået afvisning, subsidiært frifindelse.
                                            - 2 -
sagsøgeren har protesteret imod en afvisning af sagen og har påstået
sagsforberedelsen udsat.
sagsøgte har protesteret imod en udsættelse af sagen.
spørgsmålene om, hvorvidt sagen skal afvises eller udsættes er med parternes
samtykke udskilt til særskilt behandling og pådømmelse, jf. retsplejelovens § 253,
stk. 1 og 2, og på skriftlig grundlag, jf. retsplejelovens § 366, stk. 1.
sagens nærmere omstændigheder er følgende:
sagsøgeren var sammen med en række andre personer medlem af virum sorgenfri
håndboldklubs bestyrelse frem til den 26. juli 2002, hvor klubben blev taget under
konkursbehandling med advokat pernille bigaard som kurator. ifølge en af kurator
udarbejdet redegørelse fra den 10. oktober 2006 i henhold til konkurslovens § 125,
stk. 3, androg boets passiver ca. 2,9 mio. kr. heraf anslået 300.000 kr. i henhold til
konkurslovens § 93, mens der under aktiver var registreret et kontant indestående
på knap 16.000 kr. samt et muligt erstatningskrav for ledelsesansvar på 850.492 kr.
det hedder herom i redegørelsen bl.a.:
       ”… boet har foretaget en række regnskabsmæssige undersøgelser mv.
       omkring driften og hændelsesforløbet … i månederne op til konkursens
       indtræden med henblik på vurdering af et eventuelt ledelsesansvar mv.
       …
       efterfølgende er der nu udtaget stævning ved retten i lyngby med en
       påstand om den tidligere bestyrelses betaling af kr. 850.492. …”
det fremgår bl.a. af stævningen fra kurator, at sagsøgeren er blandt de sagsøgte i
den pågældende sag. det hedder videre bl.a.:
       ”… det er sagsøgers opfattelse, at de sagsøgte, som medlemmer af
       bestyrelsen     i     vsh,    handlede        ansvarspådragende    overfor
       lønmodtagernes garantifond og toldskat ved i 2002 – og i al
       væsentlighed umiddelbart før foreningens konkurs – at have pådraget
       vsh væsentlige nye økonomiske forpligtelser ved at indgå … en række
       nye spiller‐ og trænerkontrakter med virkning pr. 1. august 2002 for de
       kommende to sæsoner 2002/2003 og 2003/2004 og på et tidspunkt, hvor
       det stod – eller burde stå – de sagsøgte klart, at en konkurs var
       uundgåelig.
                                          - 3 -
      det påstævnte beløb udgør det opgjorte tab som lønmodtagernes
      garantifond og toldskat efterfølgende har lidt som følge af indgåelsen
      af netop denne række nye spiller‐ og trænerkontrakter.
      derudover har lønmodtagernes garantifond og toldskat lidt en række
      tab i øvrigt som følge af konkursen. …”
sagsøgeren har i et svarskrift i sagen ved retten i lyngby påstået frifindelse og bl.a.
gjort gældende, at der ikke er grundlag for kravet, ligesom der er protesteret imod
opgørelsen af dette.
lønmodtagernes garantifond har ved brev af 12. maj 2004 anmeldt 694.114 kr. i
konkursboet, og kurator har på et møde den 10. oktober 2006 til prøvelse af
fordringer indstillet fordringen til godkendelse. sagsøgeren protesterede herimod.
parterne indgik herefter en suspensionsaftale med hensyn til anlæggelse af retssag
efter konkurslovens § 133, således at denne udløb den 23. februar 2007. sagsøgeren
har anlagt sag ved skifteretten den 6. februar 2007, og denne sag drejer sig om
berettigelsen og størrelsen af det af lønmodtagernes garantifond anmeldte krav.
i forhold til den nedlagte afvisningspåstand drejer sagen sig om, hvorvidt
sagsøgeren er berettiget til at indbringe denne fordringsprøvelsessag for
skifteretten, jf. konkurslovens § 133, stk. 1.
sagsøgte har i et svarskrift herom bl.a. anført:
      ”… til støtte for den nedlagte formalitetspåstand om afvisning gør
      sagsøgte det hovedanbringende gældende, at sagsøgerens søgsmål om
      berettigelsen af sagsøgerens i stævningen nævnte fordring i konkursboet
      foreningen virum‐sorgenfri håndboldklub under konkurs må afvises
      allerede fordi, sagsøgeren ikke er kreditor i konkursboet og dermed ikke
      berettiget til efter konkurslovens § 133 at anlægge retssag mod sagsøgte
      ved skifteretten. sagsøgtes interesse i konkursboets godkendelse af
      sagsøgerens fordring er således udelukkende begrundet i den om‐
      stændighed, at fordringens berettigelse er et præjudicielt spørgsmål af
      betydning for afgørelsen af den af konkursboet mod sagsøgere og andre
      medlemmer af foreningen virum‐sorgenfri håndboldklubs bestyrelse
      ved retten i lyngby … anlagte retssag, ... efter bestemmelsen i kon‐
      kurslovens § 135 skal krav, der rejses af konkursboet afgøres ved, at
      kurator på konkursboets vegne anlægger retssag om kravet ved de
      almindelige domstole og ikke ved et søgsmål efter konkurslovens § 133.
                                          - 4 -
     hertil kommer imidlertid til overflod, at sagsøgeren også åbenbart
     savner den fornødne retlige interesse i at få afgjort spørgsmålet om
     berettigelsen af lønmodtagernes garantifond i sagen omhandlede
     fordring ved et selvstændigt søgsmål mod lønmodtagernes garantifond
     anlagt ved sø‐ og landsretten i københavn, fordi sagsøgeren er part i
     den af konkursboet mod sagsøgeren og de øvrige medlemmer af
     bestyrelsen for foreningen virum‐sorgenfri håndboldklub ved retten i
     lyngby anlagte retssag, under hvilken retten som et præjudicielt
     spørgsmål for afgørelsen af konkursboets erstatningskrav skal tage
     stilling til berettigelsen af lønmodtagernes garantifond i stævningen
     omhandlede regreskrav for lønmodtagerfordringer i konkursboet.
     rigtigheden af det anførte fremgår uden videre af den omstændighed, at
     sagsøgeren allerede ved det … fremlagte svarskrift … som sagsøgt i
     konkursboets erstatningssag har gjort stort set alle de samme indsigelser
     mod berettigelsen af lønmodtagernes garantifonds fordringer i
     konkursboet gældende til støtte for sagsøgtes påstand om frifindelse for
     konkursboets erstatningskrav som de indsigelser, sagsøgeren under
     nærværende retssag gør gældende som anbringender til støtte for
     lønmodtagernes garantifond ikke er berettiget til at få den omtvistede
     fordring godkendt som fordring i konkursboet.
     som part i erstatningssagen ved retten i lyngby har sagsøgeren således
     alle de partsbeføjelser, der er nødvendige for, at sagsøgeren kan opnå en
     fuldgyldig juridisk afgørelse af spørgsmålet om lønmodtagernes
     garantifond har været berettiget til at få de pågældende
     lønmodtagerkrav godkendt i konkursboet.
     det følger da også af reglerne og grundsætningerne om
     litispendensvirkning af anlagte retssager, at et nyt søgsmål af samme
     indhold mellem samme parter må afvises efter, at en retssag herom er
     anlagt. …
     det bemærkes ex tuto, at sagsøgerens begæring om udsættelse af den nu
     mod lønmodtagernes garantifond anlagte retssag må afvises som
     meningsløs. …”
sagsøgeren har i en replik bl.a. anført:
     ”… 1. sagsøgeren er berettiget til at anlægge retssagen mod sagsøgte.
     uanset at sagsøgeren ikke er kreditor i virum sorgenfri håndboldklubs
     konkursbo, er sagsøgeren berettiget til under nærværende retssag at
     anfægte den af kurator meddelte indstilling om godkendelse af
     sagsøgtes fordring i konkursboet.
     det fremgår udtrykkeligt af konkurslovens § 133, stk. 1 (ʺ..må den, der
     ikke kan anerkende indstillingen, anlægge sag ved skifteretten..ʺ), at
                                    - 5 -
andre end en kreditor kan anfægte kurators indstilling ved at anlægge
retssag herom. først og fremmest skyldneren selv har adgang til at gøre
indsigelse og anlægge retssag, men også den der i øvrigt har en retlig
interesse i at gøre indsigelse og anlægge retssag er berettiget hertil –
eksempelvis den, som i øvrigt hæfter eller kan komme til at hæfte for de
krav, der gøres gældende overfor konkursboet. som følge af, at det af
sagsøgte anmeldte krav gøres gældende overfor sagsøgeren gennem den
af konkursboet anlagte retssag, har sagsøgeren retlig interesse i og
sagsøgeren er tilsvarende berettiget til at gøre indsigelse og at
iværksætte nærværende retssag, …
2. sagsøgeren har retlig interesse i at anlægge nærværende retssag.
sagsøgeren      under     nærværende       retssag   er    som    tidligere
bestyrelsesmedlem sagsøgt under den af virum sorgenfri
håndboldklub under konkurs anlagte retssag ved retten i lyngby. …
kurator har – forud for iværksættelsen af nærværende retssag – tydeligt
tilkendegivet …, at berettigelsen af det af sagsøgte anmeldte krav skal
afklares under en retssag direkte mellem bestyrelsesmedlemmerne og
sagsøgte. det har dermed været tilkendegivet implicit fra kurators side,
at kurators prøvelse af det anmeldte krav – hvis der ikke blev gjort
indsigelse og skete fastholdelse af indsigelsen – ville have retskraft i
forhold til den ved retten i lyngby verserende retssag. ud fra den af
kurator tilkendegivne opfattelse ville der herefter (ud fra princippet om
ʺne bis in idemʺ) ikke kunne ske fornyet prøvelse af berettigelsen af sag‐
søgtes krav. i kurators referat af mødet til prøvelse af fordringer den 10.
oktober 2006 … blev der ligeledes henvist til ʺadgangen til sagsanlæg,
jfr. konkurslovens § 133ʺ. …
nærværende retssag blev iværksat af hensyn til at undgå risikoen for, at
de sagsøgte bestyrelsesmedlemmer lider retstab i forbindelse med den
verserende retssag anlagt af konkursboet med krav om erstatning, idet
de sagsøgte bestyrelsesmedlemmer (og heriblandt sagsøgeren under
nærværende retssag) ønskede at bevare adgangen til at fremsætte
indsigelser også overfor berettigelsen og størrelsen af det af
lønmodtagernes garantifond anmeldte krav.
forud for iværksættelse af nærværende retssag har der været en
korrespondance med sagsøgte, hvor der blev fremsat anmodning om
(og givet) suspension af fristen i konkurslovens § 133 for at iværksætte
retssag, og hvor det indledningsvis blev tilkendegivet … overfor
sagsøgte, at der … ville ʺvære behov for, at de tidligere
bestyrelsesmedlemmer iværksætter retssag overfor lønmodtagernes
garantifond med henblik på at få prøvet indsigelserne overfor det
anmeldte kravʺ. fra sagsøgtes side blev der givet meddelelse om
suspension af fristen … uden nogen indsigelse eller bemærkning
angående relevansen eller nødvendigheden af at iværksætte en sådan
retssag. heller ikke ved en efterfølgende anmodning om suspension af
                                       - 6 -
     fristen … har sagsøgte ved sin meddelelse om suspension …
     fremkommet med nogen bemærkning om relevansen eller
     nødvendigheden af at iværksætte retssag mod sagsøgte. ved den
     seneste anmodning om suspension af fristen … hvor det udtrykkeligt
     blev tilkendegivet, at ʺen særskilt retssag mod lønmodtagernes
     garantifond angående fordringsprøvelsen vil blive relevantʺ fremkom
     sagsøgte heller ikke med anden meddelelse til sagsøgeren end den
     anmodede suspension …
     efter fremkomsten af sagsøgtes svarskrift er der ligeledes meddelt
     accept fra konkursboet af, at de tidligere bestyrelsesmedlemmer (og
     herunder sagsøgeren) under den ved retten i lyngby verserende retssag
     kan fremsætte og få prøvet indsigelserne overfor det af sagsøgte
     anmeldte krav.
     ved forespørgsel … overfor kurator om hvorvidt det også på et tidligere
     tidspunkt var tilkendegivet fra konkursboets side, at der kunne ske
     prøvelse under den ved retten i lyngby verserende retssag af
     indsigelserne angående størrelsen af sagsøgtes krav, er det meddelt … at
     ʺen sådan meddelelse ikke foreliggerʺ. …”
sagsøgeren har endvidere i et processkrift supplerende anført:
     ”…
     at den ved retten i lyngby verserende retssag er iværksat som følge af
         ønske herom fra sagsøgte, som har stillet sikkerhed for
         omkostningerne ved den ved retten i lyngby verserende sag,
     at prøvelsen af fordringer i virum sorgenfri håndbolds konkursbo er
         foranlediget af sagsøgtes anmeldelse i konkursboet,
     at sagsøgte til stadighed under behandlingen af den ved retten i
         lyngby verserende sag har været bekendt med de sagsøgte
         bestyrelsesmedlemmers indsigelser overfor kravet gjort gældende
         under den ved retten i lyngby verserende sag og derigennem
         overfor det af sagsøgte anmeldte krav i konkursboet,
     at sagsøgte til stadighed siden iværksættelsen af fordringsprøvelsen har
         været bekendt med indsigelserne heroverfor fra de sagsøgte
         bestyrelsesmedlemmers side uden at sagsøgte har reageret herpå,
     at sagsøgte til stadighed har været bekendt med kurators meddelelse
         om at det i overensstemmelse med konkurslovens § 133 ville være
         nødvendigt for de sagsøgte bestyrelsesmedlemmer at iværksætte
         retssag mod sagsøgte for at bevare de fremsatte indsigelser uden at
         sagsøgte har reageret herpå,
     at sagsøgte til stadighed har været bekendt med de sagsøgtes
         bestyrelsesmedlemmers opfattelse af nødvendigheden af at
                                        - 7 -
        iværksætte retssag i overensstemmelse med konkurslovens § 133 for
        at bevare adgangen til at fremsætte indsigelser uden at sagsøgte
        forud for iværksættelsen af nærværende retssag – på en for
        sagsøgeren kendelig måde – har tilkendegivet nogen mulighed for i
        stedet at fremsætte indsigelserne under den ved retten i lyngby
        verserende sag, og
     at kurator ikke forud for iværksættelsen af nærværende sag har
        tilkendegivet nogen mulighed for at fremkomme med indsigelser
        under den ved retten i lyngby verserende sag, men i stedet
        udtrykkeligt tilkendegivet at prøvelsen af sagsøgtes krav ʺskal ske
        ved skifteretten og ikke under den ved retten i lyngby anlagte sagʺ.
     til støtte for påstanden om udsættelse af nærværende retssag i
     overensstemmelse med retsplejelovens § 345, indtil der er truffet
     afgørelse i 1. instans af den ved retten i lyngby verserende sag gøres
     det gældende, at konkursboet på nuværende tidspunkt ikke er i
     besiddelse af midler ud over, hvad der vil medgå til dækning af
     omkostningerne ved konkursboets behandling. konkursboet vil alene
     have mulighed for at komme i besiddelse af midler, som kan medføre
     dividende til det af sagsøgte anmeldte krav, hvis konkursboet opnår
     medhold i væsentligt omfang under den ved retten i lyngby
     verserende retssag overfor de tidligere medlemmer af virum sorgenfri
     håndboldklubs bestyrelse. hvis konkursboet ikke opnår medhold
     under sagen verserende ved retten i lyngby, vil der ikke være nogen
     dividende til det af sagsøgte anmeldte krav (uanset berettigelsen af det
     anmeldte krav), og der vil ikke være anledning til videre behandling af
     nærværende retssag.
     den ved retten i lyngby verserende retssag er berammet til
     hovedforhandling (domsforhandling) i løbet af september og oktober
     2007. der vil således blive truffet afgørelse i den ved retten i lyngby
     verserende sag inden udgangen af 2007. den begærede udsættelse er
     hermed forholdsvis kortvarig, hvilket yderligere skal sammenholdes
     med, at der ikke er nogen anledning til at fremme nærværende sag til
     realitetsbehandling medmindre konkursboet under den ved retten i
     lyngby verserende sag opnår medhold i et sådant omfang, at der kan
     forventes dividende i konkursboet til krav med fortrinsret i henhold til
     konkurslovens § 95. det fremgår af redegørelsen af 10. oktober 2006 i
     henhold til konkurslovens § 125, stk. 3 for konkursboet …, at omkostnin‐
     gerne ved konkursboets behandling på daværende tidspunkt blev
     anslået til kr. 300.000. konkursboets skal således opnå medhold for et
     beløb på mere end kr. 300.000 under den ved retten i lyngby
     verserende retssag for, at der er nogen anledning til at foretage prøvelse
     af det af sagsøgte anmeldte krav. …”
sagsøgte har i en duplik bl.a. anført:
     1.
                                    - 8 -
bestemmelsen i konkurslovens § 133, stk. 1 om adgangen til at anlægge
retssag mod konkursboet til prøvelse af kurators indstilling om
anerkendelse af fordringer i konkursboet vedrører alene parter, der er
lodtagere i konkursboet og ikke udenforstående tredjemand, hvis
retsstilling ikke berøres af indstillingen, så som konkursboets debitorer.
actio popularis anerkendes ikke i dansk ret, hverken inden for
konkursloven eller på andre retsområder.
2.
sagsøgeren har ikke nogen retlig interesse i den mod sagsøgte anlagte
retssag.
sagsøgerens påstand om at der foreligger en sådan retlig interesse er et
rent postulat uden noget påviseligt faktisk eller retligt grundlag. …
3.
sagsøgers påstand om at kurator og lønmodtagernes garantifond
direkte eller indirekte skulle have givet udtryk for, at konkursboets
prøvelse af fordringerne indeholder en for sagsøgeren retskraftig
afgørelse er ikke korrekt og retvisende. hverken kurator eller
lønmodtagernes garantifond er blevet spurgt, om dette er tilfældet eller
har uopfordret afgivet en udtalelse herom.
tværtimod har kurator direkte over for sagsøgerens advokat …
præciseret, at ʺder ikke kan være tvivl om, at kurators godkendelse af det
anmeldte krav ikke har retskraft over for den muligt erstatningspligtige
ledelse…
lønmodtagernes garantifond har … til sagsøgers advokat, … oplyst, at
man ikke forstår, hvad der skal være formålet med en retssag mod
lønmodtagernes garantifond, da der kan fremsættes indsigelse mod
erstatningskravets størrelse under konkursboets retssag, og da
lønmodtagernes garantifond er indstillet på at acceptere udfaldet af
boets sag mod de tidligere bestyrelsesmedlemmer. …
til det her anførte kommer til overflod, at en eventuel udtalelse fra
kurator om, at konkursboets godkendelse af lønmodtagerkravene skulle
indeholde en for sagsøgeren i konkursboets retssag retskraftig afgørelse
ifølge sagens natur ikke kan begrunde, at en sådan urigtig retsopfattelse
lægges til grund for afgørelsen af nærværende sag. …
med hensyn til sagsøgerens begæring om at sagsøgtes
afvisningspåstand i nærværende retssag skal udsættes på afgørelsen i
konkursboets retssag, er det sagsøgtes anbringende, at der ikke bør
træffes bestemmelse om en sådan udsættelse.
sagsøgerens begrundelse for, at den af sagsøgeren nu mod
lønmodtagernes garantifond anlagte retssag skal udsættes på
afgørelsen af konkursboets retssag er både cirkulær og meningsløs.
                                        - 9 -
     når sagsøgeren har ment at skulle belaste lønmodtagernes garantifond
     med væsentligt arbejde og væsentlige omkostninger til førelse af
     nærværende retssag på trods af, at de processuelle betingelser for
     retssagen ikke har været tilstede, må lønmodtagernes garantifond have
     et berettiget krav på nu at få afgjort spørgsmålet om de processuelle
     betingelser for søgsmålet har været opfyldt, således at lønmodtagernes
     garantifond ikke skal påføres yderligere ulejlighed og udgifter til den af
     sagsøgeren mod lønmodtagernes garantifond anlagte retssag, hvis og
     når de processuelle betingelser for retssagens anlæg ikke er tilstede.
     der vil i øvrigt selv under det af sagsøgeren påberåbte teoretisk mulige
     forløb af konkursboets retssag og konkursbehandlingen i øvrigt ikke
     blive opnået nogen processuel besparelse ved at udsætte afgørelsen af
     sagsøgtes formalitetspåstand om afvisning på udfaldet af konkursboets
     retssag.
     selv om konkursboets retssag mod sagsøgtes forventning skulle få det
     udfald, at sagsøgeren bliver frifundet, og selv om der yderligere måtte
     indtræffe det forhold, at konkursboet måtte blive sluttet efter
     konkurslovens § 143, fordi det måtte vise sig, at der ikke er midler,
     udover hvad der medgår til dækning af bobehandlingsomkostningerne,
     vil sø‐ og handelsretten som et nødvendigt præjudicielt spørgsmål for
     afgørelsen af retssagens omkostninger være nødt til at tage stilling til,
     om sagsøger overhovedet har opfyldt de processuelle betingelser for at
     kunne anlægge retssag mod sagsøgte. …”
sagsøgeren har i et yderligere processkrift bl.a. anført:
     ”… retssag i forbindelse med fordringsprøvelsen, i overensstemmelse
     med konkurslovens § 133, stk. 1, kan være den eneste mulighed til
     rådighed for at fremsætte indsigelse for en part, som ellers hæfter eller
     kan komme til at hæfte for et konkursbos gæld. retssager af en sådan art
     er også gennemført i praksis, …
     sagsøgte er flere gange … blevet forespurgt om suspension af fristen i
     konkurslovens § 133 for at iværksætte retssag, og sagsøgte har uden
     afstandtagen til sagsøgerens retlige interesse i at iværksætte retssag
     meddelt udsættelse af fristen … sagsøgte har herigennem anerkendt
     sagsøgers interesse i at iværksætte retssagen, og sagsøgte kan ikke
     herefter fremsætte indsigelse overfor sagsøgers retlige interesse i at
     gennemføre retssagen. …
     konkursboets anerkendelse af, at der under retssagen verserende ved
     retten i lyngby kan fremsættes indsigelse overfor berettigelsen og
     størrelsen af sagsøgtes krav, er først fremkommet efter iværksættelsen af
     nærværende retssag og svarskriftet på sagsøgtes vegne. i modsætning
     hertil havde konkursboet forud for iværksættelsen af nærværende
     retssag tydeligt tilkendegivet … ʺ... således, at de sagsøgte eventuelt kan
                                           - 10 -
        henvises til at anfægte kurators indstilling ved sagsanlæg mod
        lønmodtagernes garantifondʺ og … ʺprøvelse af disse kreditorers krav
        skal ske ved skifteretten og ikke under den ved retten i lyngby anlagte
        sagʺ), at berettigelsen af det af sagsøgte anmeldte krav skal afklares
        under en retssag direkte mellem bestyrelsesmedlemmerne og sagsøgte.
        henset til at sagsøgte har stillet sikkerhed for omkostningerne ved den
        af konkursboet anlagte retssag, må det antages, at sagsøgte løbende har
        været orienteret om konkursboets retsskridt og konkursboets
        tilkendegivelser. sagsøgte har ikke taget afstand herfra eller grebet ind
        heroverfor. …
        i relation til sagsøgtes anbringende om retssagers litis pendens virkning
        bemærkes, at sagsøgte lader til at have overset, at der i konkurslovens §
        133 er indeholdt en frist for iværksættelse af retssag som betingelse for
        at kunne gøre indsigelse gældende. …”
skifteretten skal udtale:
forud for lovændringerne i konkursloven i 1996 fremgik det af den dagældende
konkurslovs § 133, stk. 1, omkring fordringsprøvelsen, at hvis der ikke fremsættes
indsigelser mod indstillingen, var denne endelig godkendt. det hedder i bet.
606/1971 s. 219 om denne bestemmelse (udkastets § 128) bl.a.:
        ”… har hverken kurator, skyldneren eller fordringshavernes rejst nogen
        indsigelser mod en anmeldt fordring eller taget forbehold, kan der efter
        skiftesamlingen ikke mere rejses nogen indsigelse mod fordringen. …”
i forbindelse med lovændringerne i 1996 blev fordringsprøvelsen i et vist omfang
overladt til kurator, men såfremt der fremsættes og opretholdes en indsigelse mod
kurators indstilling, må den, der ikke kan anerkende indstillingen, anlægge sag ved
skifteretten, jf. § 133, stk. 1. det hedder om denne bestemmelse i bet. 1273/1994 s. 66
f bl.a.:
        ”… den pågældende bestemmelse udtaler sig ikke om, hvem det
        påhviler at tage initiativ til indbringelse af en tvist for skifteretten i de
        tilfælde, hvor tvisten ikke består mellem boet og anmelderen, men
        indsigelsen fremsættes af en anden fordringshaver i boet. … ved
        udkastet præciseres det, at initiativet til at indbringe en tvist for
        skifteretten påhviler den, der ikke vil acceptere kurators endelige
        indstilling. …”
                                            - 11 -
det er således forudsat i forarbejderne til bestemmelsen, at initiativet til
indbringelse af tvister for skifteretten, normalt kommer fra kurator, skyldneren eller
fordringshaverne, hvilket hænger naturligt sammen med, at det er denne kreds, der
har en retlig interesse i fordringsprøvelsen.
da sagsøgeren ikke tilhører denne kreds, og da der i det foreliggende tilfælde heller
ikke i øvrigt er grundlag for at tillægge denne en søgsmålsinteresse, finder
skifteretten, at sagen bør afvises.
skifteretten finder herefter ikke grundlag for at tage stilling til spørgsmålet om
udsættelse.
                                     thi kendes for ret:
denne sag afvises.
sagsøgeren, peer sjødahl, betaler inden 14 dage til lønmodtagernes garantifond
sagens omkostninger med 25.000 kr.
                                    torben kuld hansen
                                            (sign.)
                                         ___ ___ ___
                             udskriftens rigtighed bekræftes
                              p.j.v. sø- og handelsretten, den


text:
 -
                                    udskrift
                                        af
                      sø- og handelsrettens dombog
                                    ──────────
den 9. november 2000 kl. 10.00 blev af skifteretten i sagen
p-0071-99
svend øvlisen
(advokat troels mørch tuxen)
   mod
norvik securities børsmæglerselskab
a/s under konkurs
(advokat finn mejnertsen)
afsagt sålydende
                                      d o m:
under denne sag har svend øvlisen (i det følgende benævnt anmelderen), principalt nedlagt
påstand om, at sagsøgte, norvik securities børsmæglerselskab a/s under konkurs ved kurator,
advokat finn mejnertsen (i det følgende benævnt boet) tilpligtes at anerkende, at anmelderen
har et priviligeret krav stort 247.112,50 kr. efter konkurslovens § 95, subsidiært, at boet
tilpligtes at anerkende, at anmelderen har et priviligeret krav stort 97.112,50 kr. efter
konkurslovens § 95 og et simpelt krav stort 150.000,00 kr. efter konkurslovens § 97, og mere
subsidiært, at boet tilpligtes at anerkende, at anmelderen har et priviligeret krav stort
                                                - 2 -
97.112,50 kr. efter konkurslovens § 95.
endvidere har anmelderen nedlagt påstand om, at boet tilpligtes at anerkende, at anmelderen
har et efterstillet krav, jfr. konkurslovens § 98, nr. 1, svarende til procesrente af 247.112,50 kr.
fra den 29. oktober 1997 til betaling sker, subsidiært, at boet tilpligtes at anerkende, at
anmelderen har et efterstillet krav, jfr. konkurslovens § 98, nr. 1, svarende til procesrente af
97.112,50 kr. fra den 29. oktober 1997 til betaling sker.
boet har påstået frifindelse.
sagen angår spørgsmålet om, hvorvidt boet har været berettiget til at konkursregulere
anmelderens opsigelsesvarsel fra seks til tre måneder, samt en aftalt aftrædelsesgodtgørelse.
sagens nærmere omstændigheder er følgende:
ved ansættelseskontrakt dateret den 5. marts 1996 blev anmelderen ansat som chef for
administrationsafdelingen i norvik securities børsmæglerselskab a/s med tiltrædelse den 1. maj
1996. i ansættelseskontrakten er blandt andet aftalt følgende:
"........
den ugentlige arbejdstid udgør 37 timer eksklusive frokostpauser og anden eventuel frihed.
lønnen udbetales månedsvis forud, og er aftalt til kr. 60.000,- pr. måned.
derudover er det aftalt, at de får en bonus på 3 % af selskabets overskud i.h.t. cirkulære herom.
denne bonusudbetaling finder sted hvert år med aprillønnen.
hvad angår ferie er det aftalt, at ferien følger regler ne under ferieloven, dog betaler selskabet 5
ugers ferie for ferieåret 1996.
opsigelsesvarsel: det er aftalt, at opsigelsesvarselet
             fra norvik securities a/s vil være 6
             måneder - uden prøvetid, og fra deres
             side 1 måned.
                                               - 3 -
med hensyn til løn- og arbejdsforhold i øvrigt henvises til overenskomst mellem finanssektorens
arbejdsgiver- forening og finansforbundet.
.........."
den 31. januar 1997 blev der lavet en ændring til ansættelseskontrakten. af denne fremgår
følgende:
"i henhold til gensidig aftale mellem svend øvlisen og norvik securities er det aftalt i forbindelse
med selskabets reorganisation, at svend øvlisens månedsløn nedsættes fra kr. 60.000,- til kr.
35.000,-, samt at bonus forhandles ved selskabets årlige bonustildeling. lønnedsættelsen er
gældende fra og med marts måned 1997.
i fald ansættelsesforholdet afsluttes af norvik securities eller af årsager, der kan henledes til
norvik securities, er svend øvlisen berettiget til en aftrædelsesgodtgørelse på kr. 150.000,-
foruden sin 6 måneders opsigelseslønperiode."
den 7. juli 1997 anmeldte norvik securities børsmæglerselskab a/s betalingsstandsning til sø-
og handelsrettens skifteret.
ved brev af 30. juli 1997 blev anmelderen opsagt. af brevet fremgår blandt andet følgende:
"..........
det er med beklagelse, at jeg hermed må meddele dem, at deres ansættelsesforhold i norvik
securities børsmæglerselskab a/s hermed opsiges med kortest muligt varsel.
baggrunden for denne opsigelse er, som det er dem bekendt, at norvik securities
børsmæglerselskab a/s den 7. juli 1997 anmeldte betalingsstandsning til sø- og handelsrettens
skifteret, og at det ikke siden har været muligt at fremskaffe det nødvendige grundlag for en re-
konstruktion af selskabet og dermed en fortsættelse af selskabet, hvorfor det ikke vil være muligt
at fortsætte deres ansættelsesforhold i norvik securities børsmæglerselskab a/s.
til deres orientering kan det oplyses, at tilsynet i betalingsstandsningen foreløbig har godkendt,
at der er udbetalt løn i hvert fald vedrørende august måned 1997 og foreløbig forventer, at de i
                                              - 4 -
hele opsigelsesperioden vil modtage deres sædvanlige løn.
det skal præciseres, at de ikke i opsigelsesperioden bliver fritstillet, men hermed pålægges at
afholde ferie i videst muligt omfang.
............
jeg skal gøre opmærksom på, at norvik securities børsmæglerselskab a/s i betalingsstandsning
ønsker at benytte deres arbejdskraft i opsigelsesperioden, i det omfang de ikke afholder ferie.
............
der tages forbehold for et eventuelt efterfølgende konkursbos konkursregulering af deres
kontraktsretlige opsigelsesvarsel.
............"
den 2. august 1997 blev selskabet erklæret konkurs.
af brev dateret den 27. august 1997 fra kurator til anmelderen fremgår blandt andet følgende:
"...........
i medfør af konkurslovens § 61 skal det hermed meddeles, at boet regulerer deres
opsigelsesvarsel, således at deres ansættelsesforhold ophører 3 måneder fra deres modtagelse
af opsigelsen svarende til ultimo oktober 1997.
dette betyder samtidig, at der ikke fra boet vil blive udbetalt hverken løn efter udgangen af
oktober       1997 eller den   af dem   særligt  med   selskabet   forud   for konkursen    aftalte
fratrædelsesgodtgørelse.
............"
ved brev af 29. oktober 1997 anmeldte anmelderen et krav i boet på ialt 269.962,50 kr.
vedrørende løn for tre måneder, samt feriepenge og aftrædelsesgodtgørelse.
                                               - 5 -
der er under domsforhandlingen afgivet forklaring af anmelderen svend øvlisen, poul schroll og
finn rasmussen.
svend øvlisen har blandt andet forklaret, at han har en almindelig kontoruddannelse og har
arbejdet som revisor. i 1968 blev han ansat i vekselerfirmaet r. henriques junior. fra 1983 blev
han ansat i investeringsforeningen henriques invest. denne blev i 1987 lagt sammen med in-
vesteringsforeningen my invest, og fra starten af 1990'erne indledtes et samarbejde med
girobank. det var tanken, at my invest skulle være girobanks investeringsforening, men på
grund af fusionen med bg bank blev dette ikke en realitet. han var i hele perioden frem til sin
ansættelse i norvik securities børsmæglerselskab a/s den øverste administrative leder af
investeringsforeningen. han har i perioden både været ansat som funktionær og som
administrerende direktør. han havde en månedsløn på godt 40.000 kr.
i begyndelsen af 1996 blev han kontaktet af poul schroll, som han tidligere havde arbejdet
sammen med. denne havde planer om at stifte et børsmæglerselskab sammen med to andre, og
de manglede i den forbindelse en erfaren administrator med kendskab til finanstilsynet. han blev
lokket af den favorable løn og syntes tillige, at det kunne være interessant at være med til at
starte et nyt børsmæglerfirma. han stillede som betingelse for ansættelsen, at han ikke ville blive
stillet ringere med hensyn til opsigelse end i sin stilling i investeringsforeningen, hvor han havde
et opsigelsesvarsel på seks måneder. dette blev accepteret af ledelsen. han blev ansat som chef
for administrationsafdelingen og havde tre ansatte under sig. han havde ansvaret for registrering
af alle selskabets betalinger samt for indberetninger til blandt andre finanstilsynet og
nationalbanken. desuden stod han for udbetaling af lønninger og registrering af ferie. han fik
samme løn som de tre direktører, fordi der var tale om en overordnet stilling.
børsmæglerfirmaet blev aldrig en succes. allerede i december 1996 kunne kapitalkravet ikke
opfyldes. der blev tilført ny kapital i midten af januar, men det var dog langt fra tilstrækkeligt.
der var i ledelsen enighed om, at omkostningerne for de ledende medarbejdere skulle skæres
ned, og han blev derfor bedt om at acceptere en lønnedgang på 25.000 kr. om måneden. han
overvejede at sige nej til lønnedgangen, men vidste, at dette ville medføre en øjeblikkelig
opsigelse. for at sikre sig bedst muligt fik han i tillægget til ansættelseskontrakten indføjet en
bestemmelse om en aftrædelsesgodtgørelse på 150.000 kr. han vidste på det tidspunkt, at
selskabets likividitet ikke var tilstrækkelig. der blev ikke i forbindelse med lønnedsættelsen
indgået aftale om nedsat arbejdstid.
                                              - 6 -
den 12. januar 1998 fik han ansættelse som timelønnet konsulent. han er i dag arbejdsløs.
poul schroll har blandt andet forklaret, at han er tidligere administrerende direktør i norvik
securities børsmæglerselskab a/s. han arbejdede sammen med anmelderen fra 1972-80 i
henriques bank, hvor anmelderen var chef for regnskabsafdelingen. han kontaktede anmelderen
med tilbud om ansættelse i forbindelse med opstarten af børsmæglerfirmaet. de holdt et par
møder, hvor løn- og ansættelsesvilkår blev aftalt. lønnen på 60.000 kr. var et tilbud fra hans
side. det var en høj løn, men ikke en topløn. det var et krav fra anmelderen, at han blev ansat
uden prøvetid og med seks måneders opsigelsesvarsel. alle de personer, som var med i
opstartsfasen, blev ansat med seks måneders opsigelsesvarsel fra 1. dag. dette var nødvendigt
for at tiltrække kvalificerede medarbejdere. han mener ikke, at et opsigelsesvarsel på seks må-
neder fra start af er usædvanligt i branchen. anmelderen bestred en overordnet stilling i
selskabet med et stort ansvar. han havde ansvaret for regnskabet og rapportering til offentlige
myndigheder og stod for den daglige kontakt til selskabets revisorer. vidnet holdt op i selskabet i
september-oktober 1996 og har ikke siden været i kontakt med anmelderen. han er i dag ansat
som kontorchef for obligationsafdelingen i danske bank.
finn rasmussen har blandt andet forklaret, at han var medejer af norvik securities
børsmæglerselskab a/s og chef for selskabets fondsafdeling. han deltog i ansættelsessamtalerne
med anmelderen, som var blevet foreslået af poul schroll til stillingen som administrationschef,
fordi han kendte til området. anmelderen stillede krav om et opsigelsesvarsel på seks måneder
uden prøvetid. lønnen blev aftalt til 60.000 kr. pr. måned. ingen af delene var usædvanligt for
en stilling, som den anmelderen bestred.        det var en overordnet funktionærstilling, hvor
anmelderen havde ansvaret for bogholderifunktionerne og indberetningerne til offentlige
myndigheder. der var tale om en betroet stilling og et vigtigt omdrejningspunkt for selskabet.
i december 1996 kom selskabets kapital under kapitalgrænsen på 1 mio. euro. det var derfor
nødvendigt at begrænse selskabets omkostninger, hvilket resulterede i, at alle ledende
medarbejdere gik ned i løn. anmelderen accepterede en lønnedgang mod, at han fik en
godtgørelse, hvis selskabet ikke kunne fortsætte.
vidnet er i dag ansat i zürich forsikring som portefølje-manager med et opsigelsesvarsel på fire
måneder. der er ikke tale om en overordnet stilling.
                                                - 7 -
anmelderen har gjort gældende, at det aftalte opsigel sesvarsel på seks måneder ikke kan
konkursreguleres efter konkurslovens § 61, idet opsigelsesvarslet i det konkrete tilfælde må
anses for både sædvanligt og rimeligt. selvom det er udgangspunktet, at et aftalt længere
opsigelsesvarsel i konkurssituationen reguleres til det varsel, der gælder efter funktionærloven,
kan konkrete omstændigheder medføre, at et aftalt længere opsigelsesvarsel må anses for så
sædvanligt, at det ikke kan konkursreguleres. der foreligger i denne sag sådanne konkrete
omstændigheder, idet anmelderen kom fra en uopsagt stilling med et optjent opsigelsesvarsel på
seks måneder og bestred en overordnet funktionærstilling i børsmæglerfirmaet. i den type stilling
må det anses for sædvanligt, at opsigelsesvarslet væsentligt overstiger de almindelige
opsigelsesvarsler i funktionærloven.
med hensyn til aftrædelsesgodtgørelsen har anmelderen gjort gældende, at den ikke kan
konkursreguleres efter konkurslovens § 61, idet aftrædelsesgodtgørelsen må anses for sædvanlig
og rimelig, da den blev aftalt som modydelse til en aftalt lønnedgang på 25.000 kr. om måneden,
og der således reelt er tale om en forsinket lønindkomst.
vedrørende forrentningen har anmelderen gjort gældende, at forrentning af hovedkravet skal ske
fra hovedkravets anmeldelse i boet den 29. oktober 1997.
boet har gjort gældende, at det aftalte opsigelsesvarsel på seks måneder med rette er
konkursreguleret til tre måneder, jfr. konkurslovens § 61. anmelderen havde kun været ansat i
14 måneder i den pågældende stilling og havde derfor efter funktionærlovens § 2, stk. 2 kun krav
på tre måneders opsigelse. der foreligger ikke sådanne særlige omstændigheder, at det aftalte
opsigelsesvarsel må anses for sædvanligt eller rimeligt. anmelderens stilling i norvik securities
børsmæglerfirma a/s bestod i, at han varetog de bogholderimæssige funktioner. der var således
ikke tale om en overordnet stilling. det forhold, at anmelderen fra sin tidligere ansættelse havde
et opsigelsesvarsel på seks måneder, er uden betydning for konkursreguleringen, idet det er
udgangspunk tet, at der ikke kan ske overførsel af anciennitet.
med hensyn til aftrædelsesgodtgørelsen har boet gjort gældende, at denne med rette er
konkursreguleret til 0 kr., idet den ikke kan anses for rimelig. aftrædelsesgodtgørelsen må ses
som et tillæg til det aftalte opsigelsesvarsel. at godtgørelsen er aftalt som kompensation for
anmelderens lønnedgang, bevirker ikke, at godtgørelsen kan anses for sædvanlig eller rimelig.
såfremt retten måtte finde, at anmelderen er berettiget til aftrædelsesgodtgørelse, gøres det
gældende, at kravet skal sidestilles med en konventionalbod og derfor er omfattet af
                                               - 8 -
konkurslovens § 98, nr. 2, subsidiært § 97.
vedrørende forrentningen har boet gjort gældende, at forrentning af et eventuelt hovedkrav skal
ske fra tids- punktet for sagens anlæg, eftersom anmelderen ikke forinden udtagelse af stævning
har afgivet rentepåkrav eller anmeldt rentekravet i boet.
skifteretten skal udtale:
efter de afgivne forklaringer lægges det til grund, at der straks fra ansættelsens start mellem
anmelderen og norvik securities børsmæglerselskab a/s blev aftalt et opsigelsesvarsel på seks
måneder under hensyn til, at anmelderen havde optjent dette opsigelsesvarsel gennem sin
tidligere ansættelse. det lægges endvidere til grund, at ansøgerens stilling var af overordnet
karakter, og at han udøvede en central funktion i selskabet. på baggrund af dette findes det
aftalte opsigelsesvarsel på seks måneder hverken usædvanligt eller urimeligt, og der findes derfor
ikke grundlag for at konkursregulere opsigelsesvarslet.
aftrædelsesgodtgørelsen blev aftalt på et tidspunkt, hvor selskabet havde økonomiske
vanskeligheder, som et forsøg fra anmelderens side på at gardere sig i en eventuel
konkurssituation. skifteretten finder på den baggrund ikke, at aftrædelsesgodtgørelsen er
sædvanlig eller rimelig, hvorfor den kan konkursreguleres efter konkurslovens § 61, stk. 1.
rentekravet har ikke været anmeldt i boet inden sagsanlægget. skifteretten finder derfor alene,
at der skal ske forrentning af hovedkravet fra sagens anlæg den 28. december 1999.
                                thi kendes for ret:
norvik securities børsmæglerselskab a/s under konkurs tilpligtes at anerkende, at svend øvlisen
har et priviligeret krav stort 97.112,50 kr. efter konkurslovens § 95 og et efterstillet krav efter
konkurslovens § 98, nr. 1 på procesrenten af 97.112,50 fra sagens anlæg den 28. december
1999 til betaling sker.
norvik securities børsmæglerselskab a/s under konkurs betaler inden 14 dage til svend øvlisen
sagens omkostninger med 16.200 kr.
                                          - 9 -
                           mette skov larsen
aage jacob jensen             eigil pedersen
                                (sign.)
                   udskriftens rigtighed bekræftes
                  p. j. v. sø- og handelsretten, den

source: retspraksis

LICENSE:
Creative Commons Legal Code

CC0 1.0 Universal

type: caselaw

jurisdiction: Denkmark


text:
                             højesterets dom
                       afsagt tirsdag den 23. september 2014
sag 340/2012
(2. afdeling)
jp farver aps
(advokat tommy olesen)
mod
ninnas farvehandel aps (tidligere j. beckmanns farve og tapet aps)
(advokat jørn haandbæk jensen)
i tidligere instans er afsagt dom af sø- og handelsretten den 13. oktober 2012.
i pådømmelsen har deltaget fem dommere: lene pagter kristensen, niels grubbe, poul dahl
jensen, michael rekling og jan schans christensen.
påstande
appellanten, jp farver aps, har nedlagt påstand om, at indstævnte, ninnas farvehandel aps,
skal betale 1.460.000 kr. med procesrente af 350.000 kr. fra 1. april 2009 til 2. februar 2011,
af 1.350.000 kr. fra 3. februar 2011 til 27. oktober 2012 og af 1.460.000 kr. fra 28. oktober
2012.
ninnas farvehandel aps har påstået frifindelse (stadfæstelse).
jp farver har opgjort sit krav således:
1. friholdelse for erstatningskrav, som jp farver skal betale til
    beckmann a/s ifølge sø- og handelsrettens dom                                    350.000 kr.
2. friholdelse for sagsomkostninger pålagt jp farver ved
    sø- og handelsrettens dom                                                        110.000 kr.
                                               - 2 -
3. jp farvers selvstændige krav på erstatning eller
   regulering af købesum                                                           1.000.000 kr.
i alt                                                                              1.460.000 kr.
anbringender
jp farver aps har anført bl.a., at det er uomtvistet, at ninnas farvehandel aps (tidligere j.
beckmanns farve og tapet aps) ved overdragelsesaftalen af 28. januar 2008 overdrog rettig-
hederne til at anvende ”beckmann” som firmanavn for jp farvers malerforretninger belig-
gende på østerbro og i brønshøj. retten til at videreføre navnet var bestemmende for jp far-
vers indgåelse af overdragelsesaftalen. det er ved sø- og handelsrettens dom fastslået, at
overdragelsen af rettighederne til navnet beckmann var ugyldig. der foreligger derfor en
værdiforringende mangel, og ninnas farvehandel er forpligtet til at betale erstatning og/eller
købesumsregulering. kravet baseres på ansvar for vanhjemmel, jf. princippet i købelovens §
59, garantisvigt samt ansvar for vildledende og urigtige sælgererklæringer.
det bestrides, at jp farver skulle være afskåret fra at kræve erstatning og/eller købesumsre-
gulering ud fra caveat emptor betragtninger om købers undersøgelsespligt, ligesom det bestri-
des, at jp farver var i ond tro om retten for ninnas farvehandel til at overdrage navnet
beckmann. der er ikke ført bevis for, at jp farver, der ubestridt kan identificeres med sin in-
dehaver og direktør, jørgen bro petersen, har haft konkret viden om og indsigt i de faktiske
forhold omkring bl.a. generationsskiftet mellem jørgen og martin beckmann og den efterføl-
gende navnekonflikt. prisen på 1.575.000 kr. for goodwill i overdragelsesaftalen er tværtimod
i sig selv et væsentligt bevis på, at jp farver var i god tro.
jp farver skal friholdes for det erstatningskrav på 350.000 kr. og 110.000 kr. i sagsomkost-
ninger, som jp farver ved sø- og handelsrettens dom blev dømt til at betale til beckmann
a/s. derudover skal ninnas farvehandel betale en skønsmæssigt fastsat erstatning/købesums-
regulering til jp farver på 1.000.000 kr., subsidiært et mindre beløb. beløbet er fastsat under
hensyntagen til, at retten til at anvende firmanavnet beckmann må anses for at have udgjort
en væsentlig del af den samlede goodwill-betaling på 1.575.000 kr.
ninnas farvehandel aps har anført bl.a., at muligheden for at videreføre firmanavnet beck-
mann ikke blev særligt forhandlet og drøftet mellem parterne i forbindelse med indgåelsen af
                                                - 3 -
overdragelsesaftalen den 28. januar 2008. der foreligger ikke en værdiforringende mangel.
det er ubestridt, at ninnas farvehandel ikke var berettiget til at overdrage retten til at anvende
navnet beckmann. i den foreliggende situation, hvor jp farver må identificeres med sin inde-
haver og direktør jørgen bro petersen, der var fuldt ud bekendt med de faktiske forhold i
beckmann a/s, herunder betydningen af det gennemførte generationsskifte mellem jørgen og
martin beckmann, følger det imidlertid af princippet i købelovens § 59, 2. punktum, at jp
farver er afskåret fra at påberåbe sig retsmangler. af samme grund kan jp farver ikke påbe-
råbe sig garantisvigt, eller at overdragelsesaftalens sælgererklæringer var urigtige. hvis er-
hvervelsen af navnet beckmann var af så stor betydning, som jp farver påberåber sig, burde
man tværtimod have undersøgt forholdene omkring retten til brug af navnet, jf. princippet i
købelovens § 47.
med hensyn til jp farvers krav om at blive friholdt for beckmann a/s’ erstatningskrav på
350.000 kr. og omkostningsbeløbet på 110.000 kr. bestrides det, at ninnas farvehandel er
nærmere til at bære risikoen for krænkelsen af beckmann a/s’ navne- og varemærkerettighe-
der. der foreligger heller ikke det fornødne grundlag for at tilkende jp farver erstatning/købe-
sumsregulering. beløbet på 1.000.000 kr. er uspecificeret og udokumenteret. der foreligger
ingen goodwill-beregninger fra handelstidspunktet, og jp farver er flere gange under anke-
sagens behandling blevet opfordret til at dokumentere goodwill-kravet ved afholdelse af syn
og skøn. det er ikke sket, hvilket må tillægges processuel skadevirkning. i øvrigt relaterer en
meget betydelig del af det goodwill-beløb, som er nævnt i overdragelsesaftalen, sig til for-
retningens beliggenhed og det kundepotentiale, der var og er en følge heraf, mere end det var
en følge af retten til at anvende navnet beckmann.
supplerende sagsfremstilling
der foreligger referater fra bestyrelsesmøder afholdt i beckmann a/s (dengang beckmanns
farve og tapet a/s) den 23. oktober 1998, den 17. juni 1999 og den 1. september 1999. jør-
gen bro petersen deltog som bestyrelsesmedlem i de tre møder.
i referatet af bestyrelsesmødet den 23. oktober 1998 hedder det bl.a.:
       ”martin beckmann bød velkommen i sin egenskab af direktør for selskabet og fortalte
       kort om sin stilling som ansvarlig i selskabet og om det generationsskifte, som har været
       igangsat i de sidste 2-3 år og nu er afsluttet, således at den oprindelige stifter, martin
       beckmanns far - jørgen beckmann nu er helt ude af selskabet. han har købt forretnin-
                                               - 4 -
       gen på amagerbrogade, og driver nu denne, og er uden indflydelse i beckmanns farve
       & tapet a/s. der er nu 7 forretninger i selskabet.
       …
       martin beckmann lagde ud med at fortælle om sine visioner med beckmanns farve &
       tapet a/s. umiddelbart kunne han fortælle, at der er åbnet ny butik den 9. oktober 1998
       i glostrup butikstorv a/s.
       en yderligere forretning i roskilde er også et ønske i 1999, og måske flere, men som
       nævnt af martin beckmann, er der store omkostninger forbundet med at åbne nye for-
       retninger. målet kunne godt være 2 nye forretninger om året oplyste martin beck-
       mann.”
i referatet af bestyrelsesmødet den 17. juni 1999 hedder det bl.a.:
       ”3) m.b. meddelte bestyrelsen at han ønskede en ny forretning etableret i helsingør.
       m.b. har kigget på lokaler ved belvedere auto på klostermosevej. – området er godt
       for en sådan forretning – silvan er placeret lige overfor.
       lejemålet er på 300 m2 - en passende størrelse - til ca. 180.000,00 kr. p.a.
       rolf høegh meddelte, at det ville være en god idé for fremtiden, at når der var nye
       etableringsmuligheder i sigte, at bestyrelsen fremover fik en briefing – så man kunne
       køre forbi og orientere sig.
       jørgen bro nævnte også nye muligheder i næstved – forretning 300 m2 og i korsør for-
       retning 109 m2. det var et par butikker, som ville blive lukket i nærmeste fremtid.”
i referatet af bestyrelsesmødet den 1. september 1999 hedder det bl.a.:
       ”5. der blev drøftet fremtidsplaner, hvad vil (mb) med beckmanns farve & tapet a/s.
       – (mb) vil gerne som det næste have nye lyse lokaler på østerbro. det blev livligt
       drøftet, om det var det rigtige tidspunkt. (mb) oplyste, at han havde set på nogle lokaler
       på østerbro, i den modsatte ende af østerbro. jørgen bro var nu ikke helt sikker på, at
       det var det rigtige tidspunkt, og der var også lidt nostalgi ved denne første forretning.
       (mb) var nu ikke helt enig. den nuværende forretning på østerbro er gammel og ud-
       slidt, og det er (mb)’s holdning, at denne forretning står for en udskiftning.
       glostrup blev nævnt på ny, men det er drøftet, at denne lukkes så hurtigt som muligt.
       nye forretninger, gerne i helsingør er på ønskelisten. roskilde er stadig også et mål.”
i overdragelsesaftalen af 28. januar 2008 vedrørende forretningen slagelsegade 6 hedder det
bl.a.:
                                                 - 5 -
      ”3.     om aktiverne og passiverne
      3.1.    overdragelsen omfatter samtlige de til butikken slagelsesgade 6 hørende akti-
              ver, herunder alle driftsmidler, driftsinventar, varelager, emballage, kundekar-
              totek og andre registre, goodwill samt andre med driften forbundne rettigheder
              m.v. virksomheden omfatter således, men er ikke begrænset til, følgende:
              (i) det i butikken slagelsesgade 6 værende varelager, emballage m.v.
              (ii) det i butikken slagelsesgade 6 værende driftsinventar
              (iii) retten til at benytte det nuværende navn ”beckmann’s lagersalg farve &
              tapet skal bortfalde, såfremt køber sælger”
udstregningen af punkt 3.1. (iii) i overdragelsesaftalen er foretaget i hånden, og det er i mar-
ginen ud for det udstregede anført: ”bortfalder. j. beckmann, ok 28/1-2008”.
af overdragelsesaftalen fremgår endvidere bl.a.:
      ”4.     fast købesum og refusionsopgørelse
      4.1.    købesummen for butikken slagelsesgade 6, ekskl. det i afsnit 3.1 (ii) anførte
              varelager, er aftalt til kr. 2.000.000,00. købesummen for det i afsnit 3.1 (ii) an-
              førte varelager anslås foreløbigt til kr. 400.000,00. købesummen kan på denne
              baggrund foreløbig opgøres som følger:
              for de i afsnit 3.1 (i) anførte driftsmidler             kr.             150.000,00
              for det i afsnit 3.1 (iii) anførte goodwill              kr.           1.575.000,00
              indretning af lejede lokaler                             kr.             275.000,00
              for det i afsnit 3.1 (ii) anførte varelager (anslået)    kr.             400.000,00
              i alt (anslået)                                          kr.           2.400.000,00
      …
      5.      variabel købesum
      5.1     såfremt køber åbner flere butikker (udover de 2 nævnte i pkt. 12) skal køber
             betale til sælger kr. 5.000,00 pr. måned pr. butik i 5 år efter nærværende aftales
             overtagelsesdag.
      …
      9.      immaterielle rettigheder
      9.1.    i overdragelsen medfølger - uden særskilt vederlag - ejendomsretten for de til
              virksomheden knyttede immaterielle rettigheder. retten til anvendelse af navnet
              gælder tillige for købers nuværende butik i brønshøj. såfremt køber afstår bu-
              tikken til en anden juridisk person inden 5 år fra overtagelsesdagen, bortfalder
              retten til at benytte det i pkt. 3 (iii) anførte navn.
      10.     sælgers yderligere indeståelser
                                               - 6 -
      …
      10.2.   sælger indestår for, at såfremt andet ikke er udtrykkeligt angivet i denne aftale,
              da tilhører de i medfør af aftalen overdragne aktiver sælger i fri og ubehæftet
              stand, og tredjemand har ikke rettigheder derover. sælger oplyser, at alt det
              overdragne er i funktionsdygtig stand, og at der ikke foreligger væsentlige fejl
              og mangler ved de overdragne aktiver, og at det overdragnes vedligeholdelses-
              stand ikke er ringere, end hvad der kan forventes henset til dets alder og art.
      10.3    sælger oplyser, at der ikke foreligger oplysninger om virksomheden, som sælger
              skulle have, men ikke har oplyst køber med henblik på at opfylde en sælgers
              loyale oplysningspligt over for en køber i henhold til dansk ret. sælger oplyser
              herunder,
      at     virksomheden og dens drift ikke og de dertil hørende aktiver i al væsentlighed er
             i overensstemmelse med gældende lovgivning,
      at     sælger ikke er blevet mødt med indsigelse om, at virksomheden strider imod
             gældende lovgivning, eller at en medkontrahent eller tredjemand på andet
             grundlag kan anfægte virksomheden,
      at     der ikke kræves offentlig eller privat godkendelse af eller tilladelse til
             overdragelsen, respektive udnyttelsen af driftsaktiviteten, som ikke foreligger,
             og hvis fravær vil kunne forhindre købers erhvervelse, respektive udnyttelse af
             virksomheden
      …
      11.     kunde og konkurrenceklausul
      11.1.   både sælger og køber tilpligter sig til ikke at ville åbne/eller købe tilsvarende
             butik i en afstand mindre end 5 km fra sælger og købers nuværende butikker på,
             amagerbrogade nr. 11, 2300 københavn s (sælger) og ? , 2700 brønshøj (kø-
             ber). obs: problem med søns butik?
      …
      12.     øvrige aftaler
      12.1.   efter overtagelsesdagen driver køber følgende 2 butikker:
                     - slagelsesgade 6, 2100 københavn ø
                     - ??, 2700 brønshøj
                     bestemmelser om variabel købesum i pkt. 5 tager sigte på disse 2 butik-
                    ker.”
de billeder af forretningsfacader, som er omtalt i sø- og handelsrettens dom, viser bl.a., at
forretningen slagelsegade 6 blev videreført af jp farver med et skilt på facaden over vindu-
erne med teksten ”j. beckmann lagersalg maling & tapet” og et skilt over ind-
gangsdøren med teksten ”j. beckmann’s lagersalg”.
forklaringer
                                                - 7 -
jørgen bro petersen har supplerende forklaret bl.a., at der blev afholdt i alt 3 bestyrelsesmø-
der i perioden fra 1998 til 2000, hvor han sad i beckmann a/s’ bestyrelse. et af møderne blev
afholdt som en turné rundt til martin beckmanns forretninger. revisor peer appel deltog altid
i bestyrelsesmøderne. referaterne fra bestyrelsesmøderne er ikke dækkende, men er meget
kortfattede, og det virker amatøragtigt. der stod kun det mest nødvendige.
uanset marianna bækkels forklaring herom, drøftede de ikke jørgen beckmanns forretninger
i bestyrelsen. der var tale om to selvstændige selskaber.
i nogle tilfælde blev han sat uden for døren til bestyrelsesmøderne. han ved ikke, hvad der
blev drøftet, når han ikke var til stede. det fremgår ikke af referaterne. han må dog være ble-
vet sat uden for døren pga. inhabilitet, men enten er man et fuldgyldigt medlem af bestyrelsen
eller ikke. uanset marianna bækkels forklaring herom, har bestyrelsen ikke drøftet navnepro-
blematikken.
han har ikke ageret mellemmand ved martin beckmann og jørgen beckmanns bytte af for-
retningerne i næstved og på østerbro i københavn. kontrakten mellem color a/s og beck-
mann a/s udløb ved årsskiftet 2000/2001, og derefter har han kun besøgt martin beckmann
en enkelt gang.
i 2007 etablerede han jp farver aps sammen med peder hansen. de ejer hver 50 % af sel-
skabet. i 2008 købte han og peder hansen forretningen i slagelsegade på østerbro i køben-
havn. jørgen beckmann fortalte ikke baggrunden for salget, men hans helbred var fint på
dette tidspunkt. han havde fortsat en ambition om at starte flere butikker, så han var ”fit for
fight”.
allerede i 2005 tilbød jørgen beckmann ham at købe østerbro-forretningen. jørgen beck-
mann var meget opsat på at sælge, da det var for meget med to butikker. han ville dog gerne
indgå i et samarbejde, så de sammen kunne udvide med endnu flere forretninger. det var me-
ningen, at østerbro-forretningen skulle videreføres i samme navn, hvilket de drøftede på et
møde, hvor revisor peer appel deltog. jørgen beckmann vidste godt, at navnet var det vigtig-
ste. de drøftede ikke, hvorvidt det var retmæssigt at sælge navnet med. handlen blev ikke til
noget, da han på daværende tidspunkt havde et godt job i flügger. jørgen beckmann har end-
videre forsøgt at sælge sin forretning til dyrup og til peder hansen.
                                                - 8 -
han har ikke overvejet, hvorvidt hans selskab retmæssigt kunne købe navnet beckmann. der
var heller ikke andre, som overvejede det. jørgen beckmann startede processen med salget af
østerbro-forretningen, og advokat valdal udarbejdede papirerne. der var ingen røde lamper,
der blinkede. han ville aldrig have givet så mange penge for forretningen uden navnet.
jørgen beckmann har udarbejdet det håndskrevne notat, som indeholder håndskrevne oplys-
ninger om indtægter, omsætning, bruttoavance, udgifter, husleje, depositum m.v. det var de
eneste oplysninger, han modtog til brug for handlen. han modtog ikke regnskaber eller andet,
men brugte dette bilag som grundlag for handlen. han bad heller ikke selv om regnskaber.
han vurderer, at prisen står meget godt i forhold til dette. han lagde meget vægt på disse tal i
forhold til den pris, han betalte for forretningen.
købekontrakten af 28. januar 2008 vedrørende østerbro-forretningen omtaler goodwill, men
man forholdt sig ikke til, hvad denne goodwill dækkede over. han ved ikke, hvordan man er
nået frem til dette beløb. prisen på goodwill blev dog forhandlet ned med ca. 500.000 kr. es-
sensen i det hele for ham var, at han fik forretningen inklusiv navnet. rettelserne i kontrakten
er lavet efter aftale med jørgen beckmann. han har ikke tænkt nærmere over passagerne
skrevet med kursiv. punkt 11 i kontrakten omkring ”problemer med martins butikker” hand-
lede om, at han ikke måtte åbne en forretning inden for en radius af 5 km fra martin beck-
manns forretninger. det var et hensyn, som jørgen beckmann ønskede at tage til sin søn. han
har ikke undersøgt det nærmere, selv om der var et ”obs” i kontraktens punkt 11. han havde
stor tillid til jørgen beckmann, og han havde ikke forestillet sig, at det kunne blive et pro-
blem. jørgen beckmann nævnte, at han havde københavn, og martin beckmann havde alt det
andet.
købekontrakten på brønshøj-forretningen lyder på betaling af 100.000 kr. for goodwill. for-
skellen her var, at navnet på østerbro-forretningen var velkendt. brønshøj-forretningen er en
strøgbutik, hvor østerbro-forretningen er en sidegade butik.
han har kendt jørgen beckmann i mange år, men han kendte ikke til jørgens forhold til mar-
tin beckmann. han vidste, at jørgen og martin ikke kunne sammen, men han ved ikke, hvad
uoverensstemmelserne gik ud på. jørgen beckmann har blot fortalt ham, at han ikke kunne
sammen med martin beckmann. han har ikke noget kendskab til, om jørgen og martin havde
                                                - 9 -
uoverensstemmelser i perioden fra 1998 til 2008. han har aldrig oplevet dem skændes eller
lignende. han vidste, at jørgen beckmann havde overdraget nogle af sine forretninger til
martin beckmann, og at martin var ny i firmaet.
fra 2000, hvor han udtrådte af bestyrelsen, og frem til 2008 har han ingen viden om, at jørgen
og martin var i strid om brugen af beckmann navnet. han har ikke talt med jørgen beckmann
om en eventuel konflikt. det var en selvfølge, at han måtte bruge navnet.
i forbindelse med opstarten af østerbro-forretningen i januar 2008 lavede de ingen annoncer
selv. de hoppede direkte på jørgen beckmanns annoncer. hvis annoncen gjaldt østerbro-for-
retningen, var adressen fremhævet i bunden af annoncen, men ellers var det den samme an-
nonce. de har således blot fået deres navn og beliggenhed med på jørgen beckmanns annon-
cer. den fælles markedsføring stoppede ca. 1-1½ år efter. de fortsatte med den samme an-
noncering, blot med deres eget navn og adresse. i 2008 fik han lavet sin første hjemmeside,
www.beckmannlagersalg.dk. det var en hjemmeside, men ikke en web-shop.
han var ikke repræsenteret af en rådgiver ved købet af forretningen, da han kunne trække på
noget ekspertise fra folk i flügger. navneproblematikken blev ikke drøftet. navnet var akti-
vet. han var direktør i color a/s, og han har forstand på at læse kontrakter, men han har ikke
tænkt over, at det kunne være et problem, at han brugte beckmann-navnet. hans udtalelse om,
at det ikke er navnene, det drejer sig om, ved butikkers indbyrdes konkurrence, skal alene
forstås i relation til forvekslingen. det er ikke kun prisen, der er afgørende for den indbyrdes
konkurrence, men derimod spiller mange faktorer ind.
efter sø- og handelsrettens dom, har de rettet ind. nu hedder forretningen jp lagersalg. det
har påvirket omsætningen på østerbro i nedadgående retning, og det er en direkte følge af
navneskiftet. nedgangen indtraf ca. 1-2 måneder efter navneskiftet.
peder hansen har forklaret, at han er medejer af jp farver aps. forud herfor var han salgs-
konsulent i color a/s i perioden 1996 til 2007 med jørgen bro petersen som chef. i den for-
bindelse kom han meget hos jørgen beckmann, også længe før martin beckmann kom ind i
billedet. han var leverandør og kom i forretningerne ca. hver 14. dag. da martin beckmann
startede som bestyrer i en af forretningerne, besøgte han både jørgen og martin som leveran-
dør. hans forhold til dem var rent forretningsmæssigt, og han havde ikke kendskab til dem
                                              - 10 -
privat. han har ikke kendskab til, hvordan firmaet var struktureret ejermæssigt. jørgen beck-
mann fortalte blot, at martin beckmann var kommet ind i selskabet.
han ved ikke, hvordan selskabskonstruktionen var skruet sammen. da forretningerne blev
splittet op, fortalte jørgen beckmann, at martin beckmann skulle have nogle forretninger, og
at jørgen alene beholdt butikken på amager. baggrunden for det var, at jørgen beckmann
følte sig kørt ud på et sidespor af martin beckmann. det var meningen, at jørgen beckmann
ville åbne flere butikker, og mindre end et år senere åbnede han forretningen i næstved. mar-
tin beckmann deltog i receptionen, og han gav ikke udtryk for, at han var utilfreds med den
måde, hvorpå jørgen beckmann drev sin nye forretning. han ved ikke, hvorledes selve gene-
rationsskiftet fandt sted.
han bevarede kontakten både med jørgen og martin beckmann, indtil martin beckmann op-
sagde kontrakten med color a/s. han oplevede ikke uoverensstemmelser mellem jørgen og
martin beckmann, og de talte ikke om hinandens forretningskoncept. han har ikke hjulpet
jørgen beckmann med at finde lokaler til sine nye forretninger, men han blev inddraget i
overvejelserne om, hvorvidt beliggenheden var god eller ej.
han har aldrig været mellemmand ved en byttehandel, ligesom jørgen bro petersen heller
ikke agerede mellemmand. steen tarkov, som var sælger for en anden virksomhed, agerede
mellemmand i byttehandlen mellem jørgen og martin beckmann.
leverandørskiftet i 2000/2001 kom som et lyn fra en klar himmel. han blev forvist fra martin
beckmanns butikker og havde derefter ingen kontakt med martin beckmann og hans forret-
ninger.
frem til 2007 var han i løbende kontakt med jørgen beckmann, som han havde et tæt forhold
til. i sensommeren 2006 blev han tilbudt at købe jørgen beckmanns forretning på amager.
meningen var, at navn og koncept skulle være uændret, og hvis jørgen beckmann fik det
bedre, skulle de køre det hele videre i fællesskab. jørgen beckmann havde haft nogle blod-
propper, og han havde det ikke altid helt godt. det var meningen, at han skulle videreføre det
eksisterende navn. han måtte ikke lave nogen ændringer overhovedet. han gjorde sig ikke
nogen overvejelser, om det var problematisk.
                                              - 11 -
han aftalte med revisor peer appel, at han skulle udlevere nogle nøgletal, men han modtog
dem aldrig. i stedet fik han at vide, at jørgen beckmann havde stoppet handlen. jørgen
beckmann fortalte, at dyrup havde tilbudt at købe det hele.
i 2008 købte han jørgen beckmanns forretning på østerbro sammen med jørgen bro peter-
sen. han var ikke så involveret i selve handlen. jørgen bro petersen var mere involveret, da
han havde set mange af den slags købekontrakter. købekontrakten blev udarbejdet hos jørgen
beckmanns advokat. han så ikke kontrakten i første udkast, men han talte med jørgen bro
petersen om indholdet af den. da jørgen bro petersen kom hjem med kontrakten, var den
allerede underskrevet af jørgen beckmann. jørgen bro petersen skrev under efterfølgende.
han havde ikke selv noget ønske om at underskrive kontrakten. han læste den igennem, og
han spurgte jørgen bro petersen om indholdet af punkt 11.1. jørgen bro petersen svarede, at
det betød, at de ikke måtte åbne en forretning inden for en radius af 5 km fra martin beck-
manns butikker. det var deres opfattelse, at de 5 km også gjaldt martins butikker. han spurgte
ikke nærmere ind til det.
han har ikke bedt om at se andre dokumenter før købet af butikken. han gjorde sig ingen
overvejelser, om de retmæssigt kunne købe navnet. navnet var væsentligt - det var alfa og
omega, men han overvejede ikke at få en erklæring om, at det var i orden at anvende navnet.
martin beckmann har supplerende forklaret, at han kom under sin fars vinger i maj 1994,
hvorefter han byggede forretningen på amagerbrogade op. han havde sin daglige gang i og
var ansvarlig for denne butik. på daværende tidspunkt ejede hans far hele virksomheden, og
de drøftede endnu ikke overdragelse. på 10 måneder åbnede han forretningerne på amager,
frederiksberg og i lyngby i jørgen beckmanns navn. han fik ansvaret for amager og frede-
riksberg, mens de ansatte en bestyrer til forretningen i lyngby.
jørgen beckmann havde gået alene rundt i sin forretning på østerbro i 30 år. han var vant til
at tale med sælgere og kunder, og alt dette kom han til at savne, fordi der kom for meget stor-
drift. han kørte sur i det, fordi han ikke var særligt god til det. hver gang der skete noget nyt,
blev martin beckmann bedt om at tage sig af det. han var efterfølgende med til at starte for-
retningerne op på nørrebro og i hillerød og holbæk. da de startede forretningen i hillerød
op, nævnte han generationsskifte for sin far. ideen var, at når jørgen beckmann gik på pen-
sion, skulle forretningerne køre i et fornuftigt flow. de blev imidlertid uvenner, fordi de ville
                                                - 12 -
gøre tingene på hver deres måde. jørgen beckmann ville dele butikkerne mellem dem, men
det ville han ikke være med til. i stedet indgik de en aftale, hvor deres arbejdsfunktioner var
beskrevet. sådan fungerede det i ca. 6 måneder, men det gav en række konflikter.
jørgen beckmann ønskede at beholde butikken på amager. han ville ikke tilbage til østerbro.
han mente ikke, at det var et problem, at jørgen beckmann beholdt denne forretning, da den
ikke ville komme i konflikt med hans butikker. de indgik en aftale herom. der ville have væ-
ret større adskillelse, hvis jørgen beckmann havde kaldt butikken på amager for ”jørgen
beckmann” i stedet for ”j beckmann”. det var dog meningen, at han på sigt skulle overtage
butikken på amager. hans mor blev ikke taget med på råd. hun deltog kun i udarbejdelse af
regnskaber m.v.
hans mor ejer nu forretningen på amager, men den drives af hans søster, og den bærer navnet
”ninnas farvehandel” og ikke ”beckmann”.
det var jørgen beckmanns idé, at jørgen bro petersen trådte ind i bestyrelsen. han selv syn-
tes, at der lå en interessekonflikt heri. i den periode, hvor jørgen bro petersen var med i be-
styrelsen, blev der afholdt 3-4 bestyrelsesmøder, hvoraf det ene møde blev afholdt ude i bu-
tikkerne. han mindes ikke, at jørgen bro petersen blev bedt om at forlade møderne. det har
ikke fundet sted.
på et tidspunkt blev han og personalet inviteret ud til color a/s til en præsentation af nye
produkter. produkterne skulle hedde ”unik”, og de skulle have andre kostpriser og udsalgs-
priser. det var upassende, fordi personalet også var til stede. han var ikke tilfreds med navnet
”unik”, hvorfor han gik i tænkeboks. han tog kontakt til sigma og gik i forhandlinger med
dem. han informerede jørgen bro petersen om, at de ikke længere ville købe maling hos co-
lor a/s, men at de gerne ville købe øvrige varer, svarende til 7 mio. kr. det afslog jørgen bro
petersen, og de kunne ikke få lov til at købe inventaret fra color a/s. herefter blev forbindel-
sen til color a/s afbrudt.
han mener, at der er tale om en personlig vendetta fra jørgen bro petersens side, som efter-
følgende fandt to kunder i markedsområdet meget tæt på hans forretninger i lyngby og på
nørrebro. de lukkede inden for få år.
                                              - 13 -
personalet og samtlige leverandører blev informeret om, at han havde overtaget beckmann,
og at han skulle drive det videre. han var nu indehaver af navnet beckmann.
jørgen bro petersen fik udleveret alle de dokumenter, han bad om, herunder regnskaber. han
har ikke selv overværet, at jørgen bro petersen fik udleveret dokumenter vedrørende genera-
tionsskiftet. han ved det kun fra marianna bækkels forklaring.
de drøftede i bestyrelsen, at det ikke gik, at jørgen beckmann åbnede en butik i frederiks-
sund. butikken gik ikke godt, hvorfor jørgen beckmann solgte den til flise-bent. herefter var
problemet løst.
referaterne fra bestyrelsesmøderne blev faxet ud, men indholdet blev ikke drøftet. refera-
terne er fyldestgørende, dog har man ikke ført drøftelserne om krænkelserne til referat, da det
ikke var på dagsordenen. han ved ikke, om der findes flere referater, end de som er fremlagt i
sagen. han har fået udleveret samtlige referater, men de må være blevet væk for ham.
han ytrede sin utilfredshed ved jørgen beckmanns etablering af butikkerne i frederikssund
og næstved, men han lod det ligge. de drøftede det på bestyrelsesmødet, at hans far anvendte
navnet til næstved-butikken. der ligger ikke noget på skrift omkring disse drøftelser, da der
ikke blev ført referat. det blev også drøftet, mens jørgen bro petersen var til stede på mø-
derne. han var nemlig opmærksom på, at der kunne være et inhabilitetsproblem, fordi jørgen
bro petersen også var leverandør for hans far.
det var ikke aftalt, at jørgen beckmann anvendte navnet eller åbnede nye butikker. da øster-
bro-butikken blev solgt til jørgen bro petersen, ville han ikke lade det ligge længere, da der
dermed var sket overdragelse til andre.
de har i bestyrelsen også talt om, at jørgen beckmanns priser var for billige, selvom de havde
indgået en gentleman agreement.
peer appel har forklaret bl.a., at han ikke længere har tilknytning til beckmann a/s eller
ninnas farvehandel. dog hjælper han lidt til som bogholder for ninna. frem til 2013 var han
revisor for både beckmann a/s og j beckmanns farve og tapet aps. det gav ikke anledning
til problemer, da der ikke var samhandel mellem selskaberne. der var fortrolighed over for
begge parter. han fortæller aldrig noget til andre.
                                              - 14 -
han var kun involveret i generationsskiftet i 1995-1998 i forhold til det regnskabsmæssige,
prisfastsættelse og goodwill-beregning. han kender dokumenterne, men han har dog koncen-
treret sig om de beløb, der skulle ind i regnskaberne.
jørgen beckmanns planer i forhold til sin nye virksomhed var, at han ville have de to forret-
ninger for sig selv uden at skulle diskutere tingene med martin beckmann. jørgen beckmanns
planer var meget flyvende. den ene dag ville han sælge, og den næste dag ville han udvide.
han ved ikke, hvad der var aftalt omkring nye butikker. jørgen beckmann skulle drive butik-
ken på amager. han ved ikke, om de aftalte nogle vilkår for jørgen beckmanns fremadrettede
drift.
i årene efter generationsskiftet åbnede jørgen beckmann butikkerne i frederikssund og næst-
ved. martin beckmann var ikke specielt glad for det, hvilket både jørgen og martin beck-
mann har fortalt ham. der var store uoverensstemmelser mellem dem. han har ikke drøftet
spørgsmålet om rettigheden til navnet med nogen. han husker ikke, om martin beckmann
gav udtryk for, at faren ikke måtte åbne nye butikker. han deltog i bestyrelsesmøderne i
beckmann a/s. han vil tro, at der blev lavet referat fra alle møder. det var marianna bækkel,
som lavede dem. han husker ikke, om dokumenterne fra generationsskiftet blev udleveret til
jørgen bro petersen. han husker, at de drøftede problemerne med anvendelse af navnet i for-
bindelse med åbning af nye butikker, men han husker ikke, om det foregik på bestyrelsesmø-
det, eller om det var i en anden forbindelse. han har enten hørt det på et bestyrelsesmøde eller
fra martin beckmann.
han har ikke selv været ude for, at han blev sat uden for døren til bestyrelsesmøder, og han
husker ikke, om jørgen bro petersen blev sat uden for døren. han tror det ikke. han husker
ikke, om jørgen bro petersen var til stede på mødet, hvor de drøftede opsigelse af leverandør-
aftalen med color a/s. han vil tro, at der blev afholdt 2-3 bestyrelsesmøder om året.
han var involveret opgørelsesmæssigt i forbindelse med jørgen og martin beckmanns forret-
ningsbytte, men han husker det ikke nærmere. han husker ikke, om de har drøftet navnepro-
blemstillingen. han var ikke involveret i afvikling og salg af jørgen beckmanns nye forret-
ninger.
                                             - 15 -
han drøftede salget af østerbro-butikken med jørgen beckmann, men ikke om det var ret-
mæssigt at overdrage navnet.
han husker ikke, om jørgen beckmann forsøgte at sælge butikken på amager til peder han-
sen i 2006. jørgen beckmann gik med et ønske om at sælge sine butikker, men han ville ikke
gøre det, fordi ninna var ansat derude.
han har set overdragelsesaftalen af 28. januar 2008. han ville gerne se tallene, da det kunne
have en betydning efterfølgende. han husker tilfælde, hvor jørgen beckmann gjorde noget,
uden at spørge ham til råds først. jørgen var lidt flyvsk. de har ikke drøftet navnerettighe-
derne.
højesterets begrundelse og resultat
sagen for højesteret angår, om jp farver aps har krav på, at ninnas farvehandel aps (tidli-
gere j. beckmanns farve og tapet aps) friholder jp farver for det vederlags- og erstatnings-
krav samt de sagsomkostninger, som jp farver ved den indankede dom blev pålagt at betale
til beckmann a/s, og at ninnas farvehandel betaler erstatning eller regulerer den købesum,
som jp farver betalte for forretningen slagelsegade 6, østerbro, københavn.
fire dommere – lene pagter kristensen, niels grubbe, michael rekling og jan schans
christensen – udtaler:
det må efter bevisførelsen for sø- og handelsretten, som finder støtte i de yderligere oplys-
ninger, der foreligger for højesteret, lægges til grund, at jørgen bro petersen bl.a. gennem sit
langvarige forretningsmæssige samarbejde med jørgen beckmann og sin tidligere bestyrel-
sespost i beckmann a/s ved købet af forretningen slagelsegade 6 var bekendt med overvejel-
serne om udviklingen af beckmann a/s’ virksomhed, med det gennemførte generationsskifte
og konflikterne mellem jørgen og martin beckmann samt med beckmann a/s’ rettigheder til
navnet beckmann og grundlaget for jørgen beckmanns og j. beckmanns farve og tapet
aps’ anvendelse af navnet for forretningen slagelsegade 6. vi lægger herved vægt bl.a. på
bestyrelsesreferaternes omtale af drøftelserne om generationsskiftet og planerne for beck-
mann a/s, herunder at jørgen beckmann var helt ude af selskabet, men videreførte forretnin-
gen på amagerbrogade, på advokat marianna bækkels forklaring om udlevering af anparts-
haveroverenskomsten og konsulentaftalerne samt på hendes og revisor peer appels forklarin-
                                             - 16 -
ger om drøftelserne i forbindelse med jørgen beckmanns åbning af nye forretninger. vi læg-
ger endvidere vægt på indholdet af overdragelsesaftalen om forretningen slagelsegade 6, her-
under punkt 3 og punkt 9 om retten til at benytte ”det nuværende navn” og om bortfald heraf
ved videresalg af forretningen, punkt 5 og punkt 9 om benyttelse af navnet for andre forret-
ninger samt punkt 11 om ”problem med søns butik?”. endelig har vi lagt vægt på oplysningen
om, at jørgen bro petersen allerede før købet af forretningen slagelsegade 6 havde registreret
domænenavnene ”beckmannlagersalg” og ”beckmannslagersalg”.
efter vores opfattelse havde jørgen bro petersen og dermed jp farver, som han var direktør
for og medejer af, et sådant kendskab til beckmann a/s’ rettigheder til beckmann-navnet og
grundlaget for j. beckmanns farve og tapet aps’ anvendelse af navnet j. beckmann, at det
ikke er en værdiforringende mangel, at jp farver ikke som forudsat ved overdragelsen af for-
retningen slagelsegade 6 erhvervede ret til at bruge navnet.
den indeståelse, der findes i overdragelsesaftalen om forretningen slagelsegade 6, punkt 10.2
(under overskriften ”sælgers yderligere indeståelser”), indeholder ikke en specifik omtale af
immaterielle rettigheder og står efter punkt 9 om ”immaterielle rettigheder”. på denne bag-
grund finder vi, at der ikke er det fornødne grundlag for at antage, at det – uanset jp farvers
nævnte kendskab til forholdene omkring navnerettighederne – med punkt 10.2 har været par-
ternes hensigt at give jp farver en indeståelse vedrørende retten til at anvende beckmann-
navnet.
på den anførte baggrund tiltræder vi sø- og handelsrettens bedømmelse, hvorefter jp farver
ved skiltning, annoncering og anvendelse af domænenavne er selvstændigt ansvarlig for
krænkelsen af beckmann a/s’ varemærkeret og den grove tilsidesættelse af god markedsfø-
ringsskik, samt at jp farver ikke har krav på at blive friholdt af ninnas farvehandel for de
beløb, som jp farver blev pålagt at betale beckmann a/s.
allerede fordi der ikke foreligger en værdiforringende mangel – ej heller på grundlag af en
indeståelse – har jp farver endvidere ikke krav på erstatning eller købesumsregulering.
vi stemmer herefter for at stadfæste dommen.
dommer poul dahl jensen udtaler:
                                               - 17 -
ved overdragelsesaftalen af 28. januar 2008 solgte jørgen beckmann på vegne af sit selskab
j. beckmanns farve og tapet aps forretningen slagelsegade 6 til jp farver aps. parterne er
enige om, at jp farver ved punkt 9 i overdragelsesaftalen fik overdraget retten til at anvende
beckmann som firmanavn for forretningen i slagelsegade og tillige for jp farvers forretning i
brønshøj. efter overtagelsen af forretningen i slagelsegade videreførte jp farver den skilt-
ning, som der havde været forud for overtagelsen, hvor der var et skilt på facaden over vindu-
erne med teksten ”j. beckmann lagersalg maling & tapet” og et skilt over ind-
gangsdøren med teksten ”j. beckmann’s lagersalg”. i jp farvers forretning i brøns-
høj blev opsat skilte i vinduerne med teksten ”j. beckmann lagersalg”.
ved den upåankede del af sø- og handelsrettens dom af 13. oktober 2012 er det fastslået, at j.
beckmanns farve og tapet aps som følge af beckmann a/s’ rettigheder var uberettiget til
ved overdragelsesaftalen at overdrage retten til at anvende navnet beckmann, herunder i ord-
sammensætninger som beckmann’s lagersalg maling & tapet eller j. beckmann’s lagersalg
maling & tapet, til jp farver.
efter overdragelsesaftalens punkt 10.2 indestår sælger for, at de i medfør af aftalen over-
dragne aktiver tilhører sælger i fri og ubehæftet stand, og at tredjemand ikke har rettigheder
over de overdragne aktiver. efter min opfattelse må sælgers indeståelse forstås således, at den
også omfatter de immaterielle rettigheder, herunder navnerettigheder, der er nævnt i aftalens
punkt 9, og at indeståelsen dækker en situation som den foreliggende, hvor tredjemands ret-
tigheder er til hinder for, at jp farver kan gøre brug af det navn, som selskabet efter aftalen
har fået overdraget retten til.
jeg finder det ikke godtgjort, at jørgen bro petersen og dermed jp farver har været i en sådan
ond tro med hensyn til j. beckmanns farve og tapet aps’ manglende ret til at råde over nav-
net, at jp farver skulle være afskåret fra at påberåbe sig indeståelsen. det bemærkes herved,
at de forhold, som flertallet har fremhævet, herunder det kendskab, jørgen bro petersen som
medlem af bestyrelsen i beckmann a/s (dengang beckmanns farve og tapet a/s) fra 1998
til 2000 fik til generationsskiftet fra jørgen beckmann til sønnen martin beckmann og til kon-
flikterne mellem de to, efter min opfattelse ikke giver grundlag for at fastslå, at jørgen bro
petersen var vidende om, at j. beckmanns farve og tapet aps ikke kunne disponere over
navnet i 2008. selve overdragelsesaftalen af 28. januar 2008 indeholder heller ikke bestem-
                                               - 18 -
melser, der indicerer, at jørgen bro petersen har haft en sådan viden. da jp farver købte for-
retningen i 2008, havde jørgen beckmann drevet den i 5 år, og jp farver kunne ikke vide,
hvilke aftaler der måtte være mellem jørgen og martin beckmann om brugen af navnet
beckmann. under de foreliggende omstændigheder havde jp farver efter min opfattelse hel-
ler ikke anledning til at foranstalte en nærmere undersøgelse af forholdet.
på den baggrund finder jeg, at jp farver kan påberåbe sig indeståelsen som grundlag for et
krav mod j. beckmanns farve og tapet aps (nu ninnas farvehandel aps). under hensyn til
det resultat, som flertallet er kommet til, finder jeg ikke anledning til at tage stilling til størrel-
sen af det økonomiske krav, der efter min opfattelse tilkommer jp farver som følge af, at j.
beckmanns farve og tapet aps ikke var berettiget til at overdrage retten til navnet som sket.
afgørelsen træffes efter stemmeflertallet.
højesteret stadfæster herefter sø- og handelsrettens dom.
                                      thi kendes for ret:
sø- og handelsrettens dom stadfæstes.
i sagsomkostninger for højesteret skal jp farver aps betale 75.000 kr. til ninnas farvehan-
del aps.
det idømte sagsomkostningsbeløb skal betales inden 14 dage efter denne højesteretsdoms
afsigelse og forrentes efter rentelovens § 8 a.