text:
- alj
                                        udskrift
                                             af
                         sø- & handelsrettens dombog
                                       ____________
                                           dom
afsagt den 20. januar 2017
v-80-15
                                   easy2eat i/s
                                   (advokat allan b. møller)
                                   mod
                                   just-eat.dk aps
                                   (advokat martin folke vasehus)
sagens baggrund og parternes påstande
denne sag handler om, hvorvidt just-eat.dk aps (herefter just-eat) har anvendt ”easy2eat”
som google adword, og i givet fald hvorvidt just-eat ved denne brug har handlet i strid
med markedsføringsloven, herunder om just-eat skal betale vederlag til easy2eat i/s (heref-
ter easy2eat) i anledning af brugen.
easy2eat har nedlagt påstand om, at just-eat skal betale 50.000 kr. til easy2eat med proces-
rente fra sagens anlæg.
                                                -2-
just-eat har nedlagt påstand om frifindelse.
oplysningerne i sagen
easy2eat, der blev etableret i 2011, beskæftiger sig med formidling af køb og salg af måltider
fra restauranter til forbrugere under kendetegnet ”easy2eat”, herunder ved drift af internet-
portalen www.easy2eat.dk.
just-eat, der blev etableret i 2000, beskæftiger sig også med formidling af køb og salg af mål-
tider fra restauranter til forbrugere, dog under kendetegnet ”just-eat” og ved drift af inter-
net-portalen www.just-eat.dk.
ved e-mail af 25. september 2012 rettede easy2eats advokat henvendelse til just-eats advo-
kat, idet det anførtes, at easy2eat havde konstateret, at just-eat anvendte ”easy2eat” som
google adword, og at denne brug straks skulle standses. just-eat besvarede efter det oply-
ste ikke denne henvendelse.
ved e-mail af 7. oktober 2014 rettede easy2eats advokat på ny henvendelse til just-eat, idet
det anførtes, at just-eat igen anvendte ”easy2eat” som google adword, og at denne brug
skulle standses. easy2eat fremsatte i den forbindelse krav om, at just-eat skulle betale et ve-
derlag for brugen til easy2eat i henhold til markedsføringsloven.
easy2eat har som dokumentation for den påståede krænkelse fremlagt et skærmprint udvi-
sende en søgning foretaget på google på søgeordet ”easy2eat” (sagens bilag 4), hvor der som
det øverste søgeresultat vises en annonce for just-eat, herunder et link til just-eats hjemme-
side:
                                                     -3-
skærmprintet er udateret. ifølge easy2eat er skærmprintet taget i september 2014, hvilket
dog bestrides af just-eat.
ved e-mail af 21. oktober 2014 besvarede morten birk belling, ”finance director & anti-coo-
king activist” for just-eat, easy2eats seneste henvendelse på følgende måde:
         ”…
         vi vil gerne takke for at bringe denne sag til vores kendskab og samtidigt bekræfte, at
         vi har instrueret google i, at just eat ikke ønsker at byde på ”easy2eat” fremover.
         vi kan derudover informere, at googles registreringer viser, at det pågældende ad-
         word har resulteret i et minimalt og ubetydeligt antal klik.
         just eat anerkender ikke erstatningsansvar, idet just eat har budt på et adword,
         som har været tilgængelig hos google. vi vil kraftigt anbefale, at din klient oplyser
         google, at ”easy2eat” er et varemærkeregistreret udtryk, som ikke bør tilbydes for
         bud i google, da dette vil undgå en gentagelse af denne handling i fremtiden.
         eventuel yderligere korrespondance bedes rettet på engelsk til just eats jurist
         chris charlton …
         vi har tillid til, at dette bringer denne sag til en tilfredsstillende afslutning.
         …”
                                                -4-
easy2eats advokat og just-eats chris charlton korresponderede efterfølgende i perioden fra
november 2014 til maj 2015 om det af easy2eat fremsatte vederlagskrav, dog uden at parter-
ne kunne nå til enighed.
den 1. september 2015 anlagde easy2eat denne sag ved sø- og handelsretten.
den 1. december 2015 fremsatte just-eat et forligstilbud til easy2eat lydende på, at easy2eat
skulle hæve sagen ved sø- og handelsretten, mod at just-eat betalte easy2eat 10.000 kr. til
fuld og endelig afgørelse af sagen, således at hver part skulle bære egne omkostninger.
forklaringer
ali badran har forklaret bl.a., at han er medejer af easy2eat.
i 2012 opdagede han, at just-eat anvendte easy2eats navn som adword på google. han fik
virksomhedens advokat til at rette henvendelse til just-eat for at få just-eat til at ophøre med
denne brug af easy2eats navn. easy2eat modtog ikke noget svar fra just-eat i den forbindel-
se, men kunne umiddelbart efter konstatere, at just-eat var ophørt med at bruge ”easy2eat”
som google adword. som følge heraf gjorde easy2eat i denne omgang ikke mere ved det.
i 2014 var den pludselig gal igen. det startede denne gang med, at han blev kontaktet af nog-
le af easy2eats restauranter, som havde modtaget flere henvendelser fra kunder, der var su-
re over, at de ikke havde fået en rabat, som i denne periode blev givet, hvis kunderne bestilte
via easy2eat. det viste sig, at problemet var, at kunderne, som troede, at de havde bestilt via
easy2eat, faktisk ved en fejl var endt med at bestille via just-eat, som ikke gav en tilsvarende
rabat. easy2eat undrede sig meget over denne udvikling og fandt senere ud af, at grunden
til forvekslingerne var, at just-eat igen var begyndt at bruge easy2eats navn som adword
på google. easy2eat rettede derfor i oktober 2014 på ny henvendelse til just-eat, som be-
kræftede, at just-eat fremover ikke længere ville anvende easy2eats navn som google ad-
word. just-eats brug af ”easy2eat” som google adword ophørte herefter.
                                              -5-
han kan bekræfte, at det som bilag 4 fremlagte ”screenshot” er fra september 2014, selv om
der ikke er en dato på dokumentet. med henblik på at sikre sig dokumentation for just-eats
krænkelser tog easy2eat faktisk flere screenshots i denne periode. da der desværre blev be-
gået indbrud hos easy2eat den 24. december 2014, hvorunder easy2eat fik sin server stjålet,
har easy2eat ikke efterfølgende kunnet tjekke de underliggende data for de pågældende
screenshots og har således ikke kunne dokumentere, hvornår de er blevet taget. tyveriet
blev af easy2eat politianmeldt og anmeldt til forsikringsselskabet.
easy2eat fører ikke statistikker over, hvor mange køb der årligt foretages via easy2eat. han
vil dog tro, at der i 2012 blev foretaget omkring 10.000 køb via easy2eat, og at der efterføl-
gende er sket en stigning på 10-15 % årligt. han ved ikke, hvor mange gange der på google
har været vist en reklame, efter at der har været foretaget søgning på ”easy2eat”. han vil
tro, at tæt på 100 % af de personer, der på google foretager en søgning på ”easy2eat”, nor-
malt vil klikke sig ind på easy2eats hjemmeside og foretage et køb. easy2eat modtager 3 %
af købesummen plus et fast gebyr på 2 kr. i kommission pr. køb.
i det af easy2eat opgjorte tab indgår også en post vedrørende udgifter til trykning af 80.000
fysiske menukort til brug for easy2eats restauranter i horsens, i hvilke easy2eats navn blev
fremhævet. easy2eat så sig nødsaget til ekstraordinært at trykke de pågældende menukort
som følge af, at easy2eat havde konstateret markedsforstyrrelser efter just-eats anvendelse
af easy2eats navn som google adword.
parternes synspunkter
easy2eat har i det væsentlige procederet i overensstemmelse med stævning af 1. september
2015, hvoraf fremgår bl.a.:
          ”…
          sagsøger blev i september måned 2012 bekendt med, at sagsøgte benyttede ”ea-
          sy2eat” som adword på søgetjenesten google, og at internetbrugere ved søgning på
          google med ordene ”easy2eat” på førstepladsen fik vist et annoncelink med henvis-
          ning til sagsøgtes hjemmeside. …
                                                    -6-
          umiddelbart efter sagsøgers e-mail af 25. september 2012 (bilag 3) ophørte brugen, og
          sagsøger ønskede derfor på daværende tidspunkt ikke at gøre yderligere ved sagen.
          sagsøger blev imidlertid i september måned 2014 bekendt med, at sagsøgte endnu
          engang benyttede ”easy2eat” som adword på søgetjenesten google, og at internet-
          brugere ved søgning på google med ordene ”easy2eat” på førstepladsen fik vist et
          annoncelink med henvisning til sagsøgtes hjemmeside. …
          undertegnede rettede herefter den 7. oktober 2014 henvendelse til sagsøgte og kræ-
          vede brugen af adword’et ”easy2eat” standset, ligesom der blev krævet et vederlag
          i henhold til markedsføringsloven.
          …
          sagsøgte tilkendegav den 21. oktober 2014, at de ikke længere vil benytte ”easy2eat”,
          som adword på google. krænkelsen af sagsøgers forretningskendetegn ophørte
          umiddelbart herefter.
          …
          3.        anbringender
          til støtte for sagsøgers påstand 1 gøres det gældende,
          at        sagsøgtes brug af ”easy2eat” som adword på google udgør en overtrædel-
                    se af markedsføringslovens §§ 1 og 18,
          at        sagsøgte derved er pligtig til at betale sagsøger et rimeligt vederlag i hen-
                    hold til markedsføringslovens § 20, stk. 3, og
          at        dette vederlag passende kan fastsættes til det påstævnte beløb, når der hen-
                    ses til, at sagsøgte var bekendt med, at brugen af ”easy2eat” som adword
                    på google krænkede sagsøgers rettigheder, og at brugen er sket igennem en
                    længere periode.
          …”
just-eat har i det væsentlige procederet i overensstemmelse med påstandsdokument af 28.
september 2016, hvoraf fremgår bl.a.:
          ”…
          3.        anbringender
          til støtte for den nedlagte påstand gør just-eat overordnet gældende, (i) at easy2eat
          ikke har ført fornødent bevis for, at søgeordet ”easy2eat” er anvendt som google
          adword af just-eat inden for perioden for den almindelige forældelsesfrist, og (ii) at
          just-eats anvendelse af ”easy2eat” som google adword under alle omstændigheder
          ikke er i strid med markedsføringsloven.
          just-eat støtter de to overordnede anbringender med følgende:
                                              -7-
det af easy2eat fremlagte skærmprint (bilag 4) er udateret. easy2eat har i stævnin-
gen anført, at easy2eat i september 2014 blev bekendt med, at just-eat benyttede ”ea-
sy2eat” som adword i søgetjenesten google med henvisning til bilag 4. der er ikke
fremlagt dokumentation for, at annoncen stammer fra september 2014. det kan på
den baggrund ikke fastslås, at just-eats påståede anvendelse af søgeordet ”easy2eat”
har fundet sted inden for en periode på 3 år fra sagens anlæg den 1. september 2015,
jf. forældelseslovens § 3, stk. 1. allerede på denne baggrund skal easy2eats krav af-
vises som udokumenteret.
hvis sø- og handelsretten på trods heraf anser det for dokumenteret, at just-eat har
anvendt ”easy2eat” som google adword, og at kravet ikke er forældet, gør just-eat
følgende gældende:
just-eats anvendelse af ”easy2eat” eller en del deraf har ikke medført risiko for for-
veksling, da annoncen fremlagt som bilag 4 ikke giver indtryk af en sammenhæng
mellem easy2eat og just-eat, og da det står internetbrugeren klart, at annoncen hid-
rører fra just-eat og ikke easy2eat.
anvendelsen af ”esy2eat” har heller ikke medført en urimelig markedsføringsmæssig
fordel for just-eat. ”easy2eat” er ikke et særegent eller velkendt brand inden for ta-
keaway-branchen, og ”easy2eat” er ikke registreret som varemærke, hverken som
ord- eller figurmærke. der har heller ikke bestået noget samarbejdsforhold mellem
parterne, som just-eat har udnyttet. just-eat har dermed ikke opnået nogen markeds-
føringsmæssig fordel ved den påståede anvendelse af ”easy2eat”.
just-eats bud på og brug af adword’et er sket via googles automatiske budproces-
sor, idet easy2eat ikke har markeret ”easy2eat” som et varemærke eller forretnings-
kendetegn. den automatiske budprocessor benytter dynamisk nøgleordsgenkendelse
til markedsføringen, som annoncøren ikke på forhånd kan kontrollere, udover ved
brug af en negativ-liste. da easy2eat ikke har markeret ”easy2eat” som et varemærke
eller forretningskendetegn, har just-eat ikke haft anledning til at markere det på ne-
gativ-listen overfor google. selvom dette ikke i sig selv medfører, at annonceringen
ikke kan være i strid med markedsføringslovens regler, mener just-eat, at forholdet
sammenholdt med sagens øvrige oplysninger understøtter, at just-eat ikke har opnå-
et en markedsføringsmæssig fordel og derfor ikke har overtrådt markedsføringslo-
vens regler.
easy2eat har under alle omstændigheder ikke dokumenteret hverken markedsfor-
styrrelse eller økonomisk tab som følge af just-eats påståede anvendelse af ad-
word’et. easy2eat bør derfor under alle omstændigheder på denne baggrund ikke få
medhold i sit krav om vederlag efter markedsføringslovens § 20, stk. 3. selv hvis det
lægges til grund, at easy2eat har krav på et rimeligt vederlag, bør vederlaget fast-
lægges i overensstemmelse med gældende praksis, hvorefter vederlaget skønsmæs-
sigt fastsættes til 5-10.000 kr., jf. bl.a. sh 2015-v-3-14, u.2013.242 s og sh 2013.v-105-
11.
…”
                                                 -8-
sø- og handelsrettens begrundelse og resultat
efter bevisførelsen, herunder e-mailen af 21. oktober 2014 fra just-eats morten birk belling til
easy2eat, finder retten det ubetænkeligt at lægge til grund, at just-eat i hvert fald i en perio-
de i 2014 har anvendt easy2eats forretningskendetegn som google adword. retten lægger
endvidere til grund, at just-eats anvendelse af easy2eats forretningskendetegn som google
adword er sket på en sådan måde, at der ved en google-søgning på ”easy2eat” som øverste
søgeresultat er kommet en annonce op for just-eat med link til just-eats hjemmeside, således
som annoncen fremgår af det som bilag 4 fremlagte skærmprint.
retten finder, at den skete brug i 2014 af easy2eats forretningskendetegn som google ad-
word med tilhørende brug af annoncen for just-eat har medført en risiko for forveksling
mellem easy2eats og just-eats virksomheder, der ubestridt leverer samme tjenesteydelser.
den skete brug af easy2eats forretningskendetegn har medført en urimelig forretningsmæs-
sig fordel for just-eat. på den anførte baggrund, samt henset til, at easy2eat allerede i 2012
havde gjort just-eat opmærksom på, at man ikke ville tolerere brug af easy2eats forret-
ningskendetegn som google adword, finder retten, at just-eat herved har handlet i strid
med markedsføringslovens §§ 1 og 18. det i øvrigt af just-eat herom anførte kan ikke føre til
andet resultat.
som følge heraf skal just-eat betale easy2eat et rimeligt vederlag efter markedsføringslovens
§ 20, stk. 3. efter sagens oplysninger, herunder henset til krænkelsens karakter og baggrund,
finder retten, at det rimelige vederlag skønsmæssigt må fastsættes til 5.000 kr. easy2eats på-
stand tages derfor til følge for så vidt angår 5.000 kr.
efter sagens udfald samt dens forløb og omfang skal just-eat til easy2eat betale 5.000 kr. i
delvise sagsomkostninger. beløbet udgøres af retsafgift af det vundne beløb med 500 kr. og
den resterende del dækning af udgift til advokat. der er ved fastsættelsen af sidstnævnte lagt
vægt på, at det har været nødvendigt for easy2eat at anlægge denne sag for at få fastslået
den skete krænkelse, men at easy2eat på den anden side kun har fået medhold i en beløbs-
                                                -9-
mæssig mindre del af sit krav. efter de foreliggende omstændigheder har retten ved fastsæt-
telsen af sagsomkostningerne ikke lagt vægt på forligstilbuddet fra december 2015.
                                      thi kendes for ret:
just-eat.dk aps skal betale 5.000 kr. til easy2eat i/s med procesrente fra den 1. september
2015.
just-eat.dk aps skal betale 5.000 kr. i sagsomkostninger til easy2eat i/s. sagsomkostningsbe-
løbet forrentes efter rentelovens § 8 a.
de idømte beløb skal betales inden 14 dage.
  jens krog                     alexander m. p. johannessen                     tina bøggild
                                             (sign.)
                                          ___ ___ ___
                                udskriftens rigtighed bekræftes
                                    sø- og handelsretten, den


text:
 mir
                                        udskrift
                                             af
                         sø- & handelsrettens dombog
                                       ____________
                                        kendelse
afsagt den 2. juli 2015.
b-103-14
s aps under konkurs
(advokat nete weber)
mod
x
indledning
denne sag drejer sig om konkurskarantæne i tilknytning til behandling af konkursboet efter
s aps. selskabet er ifølge en fuldstændig rapport fra erhvervsstyrelsen stiftet den 10. januar
2011 af selskab1 med en selskabskapital på 80.000 kr., der blev indbetalt i værdier til kurs
100. x har ifølge samme rapport siden den 10. januar 2011 og frem til den 17. november 2013
været registreret som direktør i selskabet. selskabets formål var ”almindelig rengøring i
bygninger”. erhvervsstyrelsen traf den 24. oktober 2013 beslutning om tvangsopløsning af
                                                    -2-
selskabet, og den 17. november 2013 blev advokat nete weber udnævnt som likvidator. på
dennes anmodning blev selskabet den … 2014 taget under konkursbehandling, og likvidator
blev samtidig udpeget som kurator i konkursboet.
retten har den 1. december 2014 taget kurators indstilling om at indlede konkurskarantæne-
sag mod x til følge.
påstande
i et processkrift modtaget i sø- og handelsretten den 15. december 2015 har kurator nedlagt
påstand om, at x pålægges konkurskarantæne i tre år.
processkriftet er telefonisk forkyndt for x den 23. april 2015, hvor han samtidig bekræftede
at have modtaget rettens brev af 14. april 2015 med bilag. brevet indeholdt en svarfrist på 14
dage fra forkyndelsen. x har ikke siden svaret på rettens henvendelser og har således hver-
ken nedlagt en påstand eller anmodet om mundtlig behandling. sagen er herefter behandlet
på skriftligt grundlag.
oplysninger i sagen
det hedder i kurators processkrift blandt andet:
       ”… under konkursboets foreløbige behandling har der været gennemført undersøgelser af dispositioner
       foretaget i regi af selskabet.
       … fremlægges redegørelser i medfør af konkurslovens § 125, stk. 1, 2 og 4, af hhv. 17. februar 2014, 28.
       maj 2014 og 28. november 2014. redegørelserne indeholder en detaljeret beskrivelse af de konstaterede
       forhold, hvortil overordnet henvises.
       1. selskabet:
                                                  -3-
selskabet blev stiftet den 10. oktober 2011 af selskab1, nu opløst, cvr-nr. …, med en angiven kapital på
kr. 80.000 …
ifølge de afgivne oplysninger over for erhvervsstyrelsen blev der foretaget apportindskud af 410 kvm her-
regårdssten og 4 projektorer til en angiven værdi af kr. 80.000. vurderingsberetning var udarbejdet af
daværende registreret revisor p1.
de angivne aktiver blev imidlertid ikke stillet til rådighed for selskabet ved stiftelsen. tilsvarende forhold
har kunnet konstateres vedrørende et antal andre selskaber, og der har været ført klagesag ved revisor-
nævnet. klagesagen angik stiftelse af 22 selskaber, hvor ensartede erklæringer var afgivet. under klagesa-
gen anerkendte den daværende registrerede revisor p1, at samme kapital havde været brugt til at stifte
adskillige sideordnede selskaber. p1 blev efterfølgende af revisornævnet pålagt en bøde på kr. 200.000.
selskabets registrerede formål var ”fabrikation, handel, investering og service og dermed beslægtet virk-
somhed.”
ifølge oplysningerne fra x var det oprindeligt tanken, at der skulle drives rengøringsvirksomhed i regi af
selskabet. x har oplyst, at han via firma1 fik kontakt til en unavngiven person, der stiftede selskaber. der
blev betalt kr. 10.000 for anparterne i selskabet. i forbindelse med ”modtagelsen af selskabets papirer”
konstaterede x, at der var oplysninger om, at der var foretaget apport indskud af sten i selskabet, hvilket
han, ifølge det for konkursboet oplyste, ikke var bekendt med.
da aftaler om udførelse af rengøringsopgaver angiveligt ikke blev indgået, besluttede x – ifølge egne op-
lysninger – at der i stedet skulle drives køreskole i regi af selskabet. angiveligt har der kun været tiltag til
opstart af drift i regi af selskabet.
for selskabet har været aflagt årsregnskab for første regnskabsår, hvilket var revideret af revisionsfirmaet
j. gilbert nielsen aps v/registreret revisor niels j. frost nielsen den 17. juli 2013. revisionen havde gi-
vet anledning til følgende
”forbehold
vi tager forbehold for værdiansættelse af varelager kr. 80.000, idet vi ikke har fået forelagt dokumentation,
som efter vores opfattelse i tilstrækkelig grad understøtter disse regnskabsposter.”
                                                    -4-
ifølge resultatopgørelsen havde selskabet hverken haft indtægter eller udgifter. selskabets aktiver var an-
givet som bestående af et varelager til en værdi på kr. 80.000. ifølge balancen havde selskabet ikke forplig-
telser over for kreditor, og selskabets positive egenkapital var angivet til kr. 80.000, jf. dog ovenfor.
årsrapporten for perioden 10. oktober 2011 til 31. december 2012 fremlægges …
realiteten må anses at være, at selskabet blev stiftet uden tilstedeværelse af kapital, svarende til at der i
forbindelse med stiftelsen blev afgivet urigtige oplysninger over for en offentlig myndighed.
stiftelse med angivelse af, at der var stillet aktiver til rådighed for selskaberne, gav tillige leverandører og
offentlige myndigheder indtryk af, at selskaberne havde i hvert fald en vis betalingsevne, uanset at dette
var i strid med de faktiske forhold.
selskabet var registreret som ejer af en fiat grande punto 1,2, som blev købt med henblik på drift af køre-
skole. i bilen blev monteret udstyr til brug for drift af køreskole, hvilket x har oplyst, at han finansierede.
det bemærkes i den forbindelse, at firma2 over for boet har anmeldt et krav, stort ca. kr. 15.750, som ved-
rører montering af udstyr til brug for drift af køreskole. x oplysning om selv af have afholdt disse om-
kostninger fremstår derfor ikke som værende korrekte.
videre var selskabet registreret som ejer af en nissan primera fra 23. maj 2012 til 28. december 2012. bi-
len blev ifølge det oplyste ikke solgt til selskabet, men tilhørte den tidligere direktør. ifølge det oplyste blev
selskabet registreret som ejer af bilen, fordi x var bosiddende i sverige. hvis de fremkomne oplysninger
lægges til grund, var der også i forbindelse med registreringen af ejerforholdene til bilen tale om, at der
blev afgivet urigtige/misvisende oplysninger over for offentlige myndigheder.
2. omstændigheder til støtte for at pålægge konkurskarantæne:
x må på grund af groft uforsvarlig forretningsførelse anses at være uegnet til at deltage i ledelsen af en
erhvervsvirksomhed.
ved vurderingen er det tillagt betydning, at selskabet må anses at være stiftet uden tilstedeværelse af ka-
pital. i strid med de afgivne oplysninger havde selskabet intet kapitalberedskab, hvilket x må anses at ha-
ve haft kendskab til, idet denne tiltrådte som direktør for selskabet i forbindelse med stiftelsen af dette.
                                                       -5-
     det bemærkes hertil, at x den 24. juli 2013 underskrev årsrapporten vedrørende selskabets første regn-
     skabsår, uden der blev iværksat tiltag med henblik på imødegåelse/berigtigelse af de forhold omkring vær-
     diansættelsen af varelageret, som havde givet anledning til revisors forbehold.
     udskrifter af bogføring og/eller råbalancer er ikke udleveret, hvorimod regnskabsbilag er udleveret. bogfø-
     ring kan ikke konstateres at være foretaget.
     selskabet har været registreret i medfør af momsloven, men ikke som indeholdelsespligtig arbejdsgiver i
     medfør af kildeskatteloven m.fl. angivelser af momstilsvar ses ikke at være foretaget.
     pligter til at foretage bogføring, foretage angivelser over for skat og opbevare regnskabsmateriale må
     anses at være tilsidesatte.
     selvom selskabet var stiftet uden tilstedeværelse af kapital, blev der stiftet forpligtelser over for kreditorer,
     hvilke forpligtelser selskabet ikke ses at have haft nogen mulighed for at opfylde, da dette hverken havde
     kapital eller ifølge det oplyste indtægtsgivende aktiviteter.
     det bemærkes, at x blandt andet stiftede forpligtelse i forhold til udlejer af et erhvervslejemål, beliggende
     … københavn sv.
     udskrift af gældbogen fremlægges …”
synspunkter
kurator har i sit processkrift til støtte for påstanden anført:
     ”… til støtte for den nedlagte påstand gøres det således gældende,
     at selskabets tidligere direktør, x, inden for det sidste år forud for fristdagen, den 24. oktober 2013, har
         drevet virksomheden groft uforsvarligt,
     at x dermed er uegnet til at deltage i ledelsen af en erhvervsvirksomhed, og
     at x derfor skal pålægges konkurskarantæne i tre år …”
                                                 -6-
sø- og handelsretten skal udtale:
retten lægger som ubestridt til grund, at x har været direktør i hele den periode, som er re-
levant for bedømmelsen af konkurskarantæne i henhold til konkurslovens § 157, stk. 1. ret-
ten lægger videre som ubestridt til grund, at x var vidende om, at der ikke ved selskabets
stiftelse reelt var aktiver for 80.000 kr., og at han ved afgivelse af årsrapporten for 2012 den
24. juli 2013 gav urigtige oplysninger om selskabets forhold. retten lægger derudover som
ubestridt til grund, at der ikke ses at være foretaget bogføring, ligesom der ikke er foretaget
angivelser af momstilsvar og endeligt, at kreditorerne som følge af ovenstående, ikke mindst
den manglende kapital, har lidt tab. samlet set finder retten, at x må anses for uegnet til at
deltage i ledelsen af en erhvervsvirksomhed.
herefter, og under hensyn til hans handlemåde og omstændighederne i øvrigt, finder retten,
at det er rimeligt at pålægge x konkurskarantæne, jf. konkurslovens § 157, stk. 1 og 2.
den pålagte karantæne løber i tre år, jf. konkurslovens § 158, stk. 1, og regnes fra det tids-
punkt, hvor kendelsen er endelig.
                                        derfor bestemmes:
x pålægges konkurskarantæne i tre år.
x betaler inden 14 dage fra dato til statskassen sagens omkostninger med 10.000 kr.
                                         jeanette melchior
                                               (sign.)
                                            ___ ___ ___
                                  udskriftens rigtighed bekræftes
                                     sø- og handelsretten, den
 -7-

source: retspraksis

LICENSE:
Creative Commons Legal Code

CC0 1.0 Universal

type: caselaw

jurisdiction: Denkmark


text:
                      højesterets kendelse
                            afsagt tirsdag den 5. april 2016
sag 252/2015
anklagemyndigheden
mod
t
(advokat mette grith stage, beskikket)
i tidligere instanser er afsagt kendelse af retten i odense den 19. august 2015 og af østre
landsrets 4. afdeling den 23. september 2015.
i påkendelsen har deltaget fem dommere: jytte scharling, niels grubbe, thomas rørdam,
hanne schmidt og lars hjortnæs.
påstande
advokat mette grith stage har på vegne af t nedlagt påstand om, at forsvaret havde krav på
at modtage kopi af sagens akter i papirformat, hvorfor anklagemyndigheden skulle have efter-
kommet forsvarerens begæring herom.
anklagemyndigheden har principalt påstået afvisning af sagen, subsidiært stadfæstelse af
landsrettens kendelse.
anbringender
advokat mette grith stage har på vegne af t anført, at der er tale om et så væsentligt og prin-
cipielt spørgsmål, at der foreligger den fornødne retlige interesse i kæremålet, selv om der er
afsagt dom i sagen.
det er åbenbart, at retsplejelovens § 729 a, stk. 3, sigter til udlevering af akterne i papirkopi
og ikke i elektronisk form. bestemmelsen svarer til den tidligere bestemmelse i retsplejelo-
                                               - 2 -
vens § 745, som blev indført på et tidspunkt, hvor det ikke var teknisk muligt at udlevere ma-
terialet i digital kopi.
lovens udgangspunkt er, at forsvareren har krav på at modtage sagens akter i papirformat, og
dette udgangspunkt kan alene fraviges – f.eks. ved udlevering af sagen digitalt – hvis der vil
være en ikke ubetydelig ulempe forbundet med at kopiere sagen.
der skal foretages en afvejning af sagens karakter og alvor over for ulempen for politiet ved
at skulle forestå kopieringsarbejdet. der er tale om en alvorlig narkosag med fire tiltalte, og
kopiering af syv ringbind – hvilket ikke er specielt omfangsrigt for en narkosag – kan ikke
siges at påføre politiet en sådan arbejdsbyrde eller ulempe, at udgangspunktet om, at forsvare-
ren har krav på sagen i papirkopi, kan fraviges. det må antages, at politiet har flere ressourcer
til varetagelse af kopieringsopgaven end forsvarerens advokatfirma.
det er ganske besværligt og tidskrævende for forsvareren at gennemgå en sag, der alene fore-
ligger elektronisk, særligt med en klient, der er varetægtsfængslet. hvis klienten ønsker at se
dele af materialet, vil han enten selv skulle sidde med forsvarerens computer og gennemse de
enkelte pdf-filer én efter én, eller også skal klienten og forsvareren sidde tæt sammen og se
på den relativt lille skærm på den bærbare pc. det er ikke nemt i arresten, hvor der i flere af
besøgslokalerne end ikke er et bord, men hvor forsvarer og klient ofte sidder i hver sin ”læne-
stol” eller ved siden af hinanden på en briks med computeren på knæet.
ud over de praktiske forhold omkring arrestbesøg giver papirakter forsvareren mulighed for
at gøre notater og foretage udstregninger mv. i materialet.
i relation til spørgsmålet om tilgængelighed var der ikke nogen søgefunktion i det elektronisk
fremsendte materiale. i de andre ”elektroniske” sager har det været muligt at søge på et be-
stemt ord, f.eks. klientens navn. dette har ikke været muligt i den konkrete sag, hvor politiet
ikke har indscannet bilagene læsbart. konsekvensen heraf har været, at hver enkelt pdf-fil
skulle åbnes for at se, hvad det pågældende bilag i filen indeholdt. det har været meget tids-
krævende, og det ville have været langt nemmere for hende, hvis hun havde haft et ringbind
med bilagene, som hun kunne bladre igennem og skimme for relevante oplysninger.
                                                - 3 -
anklagemyndigheden har for så vidt angår den principale påstand om afvisning gjort gæl-
dende, at t ved domsafsigelsen modtog dommen, hvorfor der ikke er den fornødne retlige
interesse i at få prøvet, om forsvareren under sagens behandling burde have haft sagens mate-
riale udleveret i en papirkopi.
for så vidt angår den subsidiære påstand om stadfæstelse af landsrettens afgørelse har ankla-
gemyndigheden gjort gældende, at der ikke efter retsplejelovens § 729 a, stk. 3, er krav på at
få udleveret sagens materiale i en papirkopi.
selv om bestemmelsen oprindeligt må have sigtet til udlevering af materialet i papirkopi, er
der ikke noget til hinder for, at kopi af materialet udleveres i andet end papirform, hvis dette
er teknisk muligt. der er ikke tilkendegivelser i forarbejderne, der udelukker en sådan fortolk-
ning. hovedformålet med bestemmelsen i retsplejelovens § 729 a, stk. 3, er at sikre, at forsva-
reren får adgang til sagens materiale, og hvis dette kan opfyldes på anden vis end ved udleve-
ring af en papirkopi, ses der efter ordlyden af bestemmelsen ikke at være noget til hinder her-
for.
der er således ikke grundlag for at antage, at bestemmelsen i retsplejelovens § 729 a, stk. 3, 2.
pkt., udelukker, at kravet opfyldes ved udlevering af materialet i elektronisk form. det må
bero på en konkret vurdering og afvejning i den enkelte sag, om materialet helt eller delvist
bør udleveres i papirudgave til en forsvarer, som måtte ønske det.
”kopi af materialet” må endvidere fortolkes i lyset af den samfundsmæssige udvikling, der
går i retning af en mere og mere udbredt brug af digitale medier. som et eksempel på denne
udvikling kan henvises til retsplejelovens § 148 a, der trådte i kraft 1. januar 2016, og hvoref-
ter borgerlige retssager skal anlægges og behandles ved anvendelse af en digital sagsportal.
selv om digitaliseringen ved domstolene i første omgang ikke omfatter straffesager, må rets-
plejelovens § 729 a, stk. 3, læses i lyset af den generelle udvikling og i lyset af, at udtrykket
”kopi” i borgerlige sager fremover skal forstås som en digital kopi, og at ”kopi af materialet” i
§ 729 a, stk. 3, på den baggrund nu også kan forstås som en elektronisk kopi.
                                                  - 4 -
der arbejdes generelt i anklagemyndigheden – i samarbejde med domstolene – hen imod en
digital sagsbehandling af alle typer af straffesager samt en efterfølgende indenretlig digital
behandling af sagen. i lyset heraf er det rimeligt og fornuftigt, at også udlevering af kopi af
sagens akter til forsvareren i en straffesag sker ved brug af de tilgængelige digitale løsninger.
endelig har udleveringen af materialet elektronisk ikke betydet, at materialet derved blev util-
gængeligt for forsvareren. de praktiske gener, som forsvareren har anført vedrørende udleve-
ringen af materialet i elektronisk form, bør ikke føre til, at materialet burde have været udle-
veret i papirform.
samlet set er det derfor anklagemyndighedens opfattelse, at der er den fornødne hjemmel i
retsplejelovens § 729 a, stk. 3, 2. pkt., til, at udlevering af straffesagens materiale til forsvare-
ren kan ske ved udlevering af en kopi i elektronisk form, og at der i sagen ikke var konkrete
forhold, som indebar, at forsvareren burde have haft udleveret materialet i en papirkopi.
højesterets begrundelse og resultat
kæremålet vedrører spørgsmålet, om anklagemyndigheden under en straffesag mod t var
forpligtet til at udlevere sagens bilag i papirformat til ts forsvarer, advokat mette grith stage,
selv om bilagene blev udleveret i en elektronisk version.
efter karakteren af det omtvistede spørgsmål finder højesteret, at der fortsat er den fornødne
retlige interesse i kæremålet, selv om straffesagen er afsluttet.
ifølge retsplejelovens § 729 a, stk. 3, 2. pkt., skal forsvareren have udleveret kopi af det mate-
riale, som politiet har tilvejebragt, i det omfang det uden ulempe kan kopieres. bestemmelsen
svarer med sproglige moderniseringer til den tidligere gældende bestemmelse i retsplejelo-
vens § 745. denne bestemmelse blev indsat i loven i 1978, hvor det ikke var muligt at mang-
foldiggøre bilag i elektronisk form. der er endvidere endnu ikke truffet en generel beslutning
om anvendelse af elektronisk sagsbehandling i det danske retssystem i straffesager, og dette er
heller ikke almindelig praksis i dag.
højesteret finder herefter, at forsvareren som udgangspunkt har krav på en papirkopi af sa-
gens bilag, selv om der stilles en elektronisk kopi af bilagene til forsvarerens rådighed. høje-
                                                - 5 -
steret finder endvidere, at der ikke i den foreliggende sag er oplyst omstændigheder, som gi-
ver grundlag for at fastslå, at det har været forbundet med en sådan ulempe at kopiere bila-
gene, at dette udgangspunkt kan fraviges.
højesteret ændrer herefter landsrettens kendelse således, at anklagemyndigheden skulle have
efterkommet anmodningen om at udlevere fotokopier af sagens akter til ts forsvarer, advokat
mette grith stage.
                                         thi bestemmes:
landsrettens kendelse ændres således, at anklagemyndigheden skulle have efterkommet for-
svarerens begæring om at modtage kopi af sagens akter i papirformat.


text:
- jgc
                                           udskrift
                                                 af
                           sø- & handelsrettens dombog
                                          ____________
                                               dom
afsagt den 29. oktober 2010 af sø- og handelsretten sammensat af vicepræsident mette christensen
(retsformand), peter gregers bernhoft og lisbet friis
h-25-10
                                      green-tex a/s
                                      (advokat erik matthiesen)
                                      mod
                                      franc gardiner sp. z.o.o.
                                      (advokat claus bennetsen)
indledning
delhovedforhandlingen vedrører spørgsmålet, om green-tex a/s (herefter green-tex) har
søgsmålskompetence, og om delafgørelsen på grund af franc gardiner sp. z.o.o.’s (herefter
franc gardiner) modkrav kan fuldbyrdes - herunder med eller uden sikkerhedsstillelse.
påstande
green-tex har nedlagt påstand om, at franc gardiner skal betale 8.638.297,29 dkk med ren-
te 1 % pr. måned af 2.332.393,00 dkk fra 1. til 31. januar 2009, af 5.677.018,03 dkk fra den 1.
februar til 30. marts 2009, af 7.168.245,23 dkk fra den 1. april til 16. november 2009 og af
                                                     -2-
8.638.297,29 dkk fra den 17. november 2009, og at betaling med frigørende virkning skal ske
til green-tex’ kontonummer 6301-2027445.
franc gardiner har påstået frifindelse.
sagen er den 20. april 2009 anlagt ved retten i helsingør og den 22. marts 2010 i medfør af
retsplejelovens § 225, stk. 3, jf. stk. 2, nr. 1, henvist til sø- og handelsretten.
green-tex’ krav er i medfør af retsplejelovens § 253, stk. 2 udskilt til særskilt afgørelse.
oplysningerne i sagen
green-tex beskæftiger sig med coating af tekstiler og har specialiseret sig i produktion af
tekstiler til rulle- og mørklægningsgardiner.
       franc gardiner køber coatede tekstiler af green-tex under navnet tupplur med
henblik på blandt andet produktion og salg af rullegardiner til ikea.
sagens forløb
den 17. april 2009 indgav green-tex til retten i helsingør en stævning mod det polske sel-
skab franc gardiner med påstand om betaling af et forfaldent fakturakrav på 7.168.245,23
dkk. af stævningen fremgår, at franc gardiner havde afvist at betale under påberåbelse af
at have et modkrav, der oversteg fakturakravet, og som skyldtes mangler ved en tidligere le-
verance af rullegardinstof.
       i svarskriftet nedlagde franc gardiner påstand om frifindelse, idet retten til betaling
ifølge fakturaerne var transporteret til lokalbanken (nu og herefter handelsbanken). franc
gardiner anmodede samtidig om, at sagen blev henvist til sø- og handelsretten, idet sagen
reelt vedrørte green-tex’ salg til franc gardiner af et parti rullegardinstof, der var mangel-
fuldt, og som var blevet afvist af slutkunden ikea.
       i replikken forhøjede green-tex påstanden på grund af yderligere forfaldne fakturaer
og bestred endvidere, at der var mangler ved den tidligere leverance af rullegardinstof. ved
tiltrædelse af 13. november 2009, udfærdiget i hånden på green-tex’ advokats brev af 12.
november 2009 med ordene ”ovennævnte bekræftes herved”, meddelte filialdirektør dan-
                                                    -3-
gösta larsen, handelsbanken, at handelsbankens rettigheder ikke var til hinder for, at
green-tex indtalte kravene over for franc gardiner, og at green-tex var berettiget til at
modtage betaling med respekt af den stillede sikkerhed.
      den 22. april 2010 indkaldte sø- og handelsretten til et forberedende telefonmøde den
11. maj 2010. i indkaldelsen var særlig nævnt, at anmodning om bevisførelse, der forlænger
sagsbehandlingstiden væsentligt, skal fremsættes i mødet.
      kort før telefonmødets begyndelse fremlagde green-tex en yderligere erklæring af 10.
maj 2010 fra filialdirektør dan-gösta larsen, handelsbanken. det fremgår heraf, at handels-
banken som transporthaver ikke ville gøre krav gældende mod franc gardiner i konkurren-
ce med green-tex, og at handelsbanken, i det omfang retten fandt det fornødent, gav pro-
cesfuldmagt til, at green-tex i eget navn indtalte kravet mod franc gardiner.
      sagen blev under telefonmødet berammet til hovedforhandling den 27. august 2010
under overskriften ”om det af sagsøger leverede rullegardinstof var mangelfuldt”.
      ved telefax af 4. juni 2010 til retten meddelte advokat claus bennetsen, at franc gardi-
ner var indstillet på at frafalde sin indsigelse vedrørende green-tex’ manglende søgsmåls-
kompetence under forudsætning af, at påstanden blev korrigeret med anførsel af det i faktu-
rapåtegningerne angivne kontonummer, og at green-tex dokumenterede, at filialdirektør
dan-gösta larsen var bemyndiget til at underskrive erklæringen.
      såfremt disse betingelser blev opfyldt, foreslog advokat claus bennetsen, at hovedfor-
handlingen vedrørende sagens formalitet blev aflyst, og at der blev berammet et nyt forbere-
dende møde med henblik på drøftelse af sagens forløb, herunder gennemførelse af syn og
skøn.
      i processkrift b af 6. august 2010 meddelte franc gardiner blandt andet følgende:
      ”… sagsøgte efter telefonmødet fik lejlighed til at gennemgå det nye fremlagte bilag … og kun-
      ne konstatere, at sagsøger nu – bortset fra nogle mindre korrektioner, hvilke nu er foretaget i
      den korrigerede påstand … – havde dokumenteret, jf. også u1999.20h, at sagsøger nu var be-
      rettiget til at indtale de i sagen omhandlede krav på vegne lokalbanken nordsjælland a/s [nu
      handelsbanken], hvorfor sagsøgte frafaldt sin indsigelse om, at sagsøger ikke havde søgsmåls-
      kompetence i sagen, …”
                                                 -4-
       den 10. august 2010 afholdtes et yderligere forberedende telefonmøde, hvor spørgsmå-
let om syn og skøn blev drøftet. der var mellem parterne ikke enighed herom, hvorfor
spørgsmålet blev udsat til den 12. august 2010 på en formalitetsprocedure.
       under telefonmødet fremlagde green-tex en e-mail af 8. juli 2010 fra advokat claus
normann, juridisk afdeling, handelsbanken, hvori det blev bekræftet, at filialdirektør dan-
gösta larsen i medfør af sin stillingsfuldmagt var berettiget til at underskrive erklæringen af
10. maj 2010.
       ved kendelse af 16. august 2010 bestemte retten, at den berammede hovedforhandling
vedrørende green-tex’ krav blev fastholdt, og at forberedelsen vedrørende franc gardiners
modkrav blev genoptaget.
overdragelse til sikkerhed
i perioden fra 11. december 2008 til 16. februar 2009 udstedte green-tex 11 fakturaer til
franc gardiner på samlet 7.168.245,23 dkk for levering af tekstiler benævnt ”stout”.
       efter green-tex’ udtagelse af stævning forfaldt yderligere to fakturaer til franc gardi-
ner for perioden fra 20. februar til 23. marts 2009 på samlet 1.470.052,06 dkk til betaling.
       på fakturaerne er med stempel tilføjet, at fordringen er transporteret til handelsbanken
til sikkerhed, og at betaling med frigørende virkning alene kan ske til kontonummer 6301-
2027445, der er green-tex erhvervskonto (kassekredit) i handelsbanken.
franc gardiners påståede modkrav
ved stævning af 2. juli 2009 til distriktsretten i swidnica, polen, anlagde franc gardiner sag
mod green-tex med påstand om betaling af en erstatning på 1.284.392 pln grundet påståe-
de mangler ved det i perioden fra juni til september 2008 leverede rullegardinstof i form af et
for højt indhold af formaldehyd.
       det samlede erstatningskrav blev opgjort til 6.275.810 pln, svarende til ca. 11.718.820
dkk, hvoraf 4.991.418 pln blev modregnet i green-tex’ fakturakrav på 7.168.245,23 dkk.
       ved kendelse af 7. januar 2010 afviste distriktsretten i swidnica i medfør af domsfor-
ordningens artikel 5.1 sagen på grund af manglende kompetence.
                                                   -5-
forklaringer
jes cairns kinch, direktør og medejer af green-tex, har forklaret, at han varetager den dagli-
ge ledelse af selskabet. selskabet er ejet i lige ejerskab med hans bror torben kinch.
       franc gardiner har ikke gjort indsigelser mod de i sagen omhandlede fakturaer. franc
gardiners mangelsindsigelse vedrørte derimod en tidligere leverance fra 2008.
       green-tex har en kassekredit og en fakturabelåningskredit i handelsbanken (tidligere
lokalbanken). green-tex er kontohaver på fakturabelåningskontoen med kontonummer
6301-2027445. når der sker betaling af en af selskabet udstedt faktura, bliver beløbet indsat
på fakturabelåningskontoen og fratrukket kassekreditten. såfremt kunderne har en berettiget
indsigelse, udskriver green-tex en kreditnota med kopi til banken. det er green-tex’ afgø-
relse, om der er fejl eller mangler ved varerne, og om der skal udstedes en kreditnota. ved
kundens manglende betaling påbegynder green-tex’ bogholderi en rykker- og inkassopro-
cedure. bogholderiet holder løbende øje med, om kunden betaler rettidigt. risikoen for even-
tuel manglende betaling bæres af green-tex. handelsbanken er bekendt med og indforstået
med denne fremgangsmåde.
       i nærværende sag betalte franc gardiner ikke de udstedte fakturaer, og selskabets
økonomi kom derfor under pres. franc gardiner holdt betalingen tilbage på grund af påstå-
ede mangler ved den tidligere leverance i 2008. handelsbanken blev indkaldt til et møde,
hvor der var enighed om, at green-tex skulle tage kravet til inkasso, herunder udtage stæv-
ning. handelsbanken meddelte specifikt, at det ikke var banken, der skulle inddrive restan-
cen. der var endvidere herved den fordel, at selskabet kendte sagen og eventuelle mangel-
sindsigelser. i mødet deltog filialdirektør dan-gösta larsen, handelsbanken, og advokat
claus normann fra handelsbankens juridiske afdeling.
       green-tex skylder 6,8 mio. kr. til handelsbanken. selskabets egenkapital er ca. 2,5 mio.
kr. ud af en balance på 35 mio. kr. omsætningen er på ca. 70 mio. kr. årligt.
dan-gösta larsen, filialdirektør handelsbanken, helsingør, har forklaret, at handelsbanken
(tidligere lokalbanken) gennem 20 år har været bankforbindelse for green-tex.
       han blev involveret i sagen på grund af den manglende betaling fra franc gardiner, og
han blev samtidig gjort bekendt med problemstillingen omkring den påståede for megen
formaldehyd i green-tex’ leverance til franc gardiner, og ikeas efterfølgende returnering
                                                 -6-
af rullegardinerne til franc gardiner. sammenfattende var det franc gardiners holdning, at
de havde et tilgodehavende hos green-tex.
       advokat poul ege poulsen var formand for bestyrelsen i green-tex. på mødet med sel-
skabet var der enighed om, at poul ege poulsen som advokat skulle udtage stævning mod
franc gardiner. dette var uden økonomisk risiko for banken.
       handelsbankens hovedkontor var indforstået med og gav konkret samtykke til, at han
underskrev erklæringerne om, at green-tex kunne udtage stævning mod franc gardiner.
fakturabeløbene skulle under alle omstændigheder indbetales på fakturabelåningskontoen i
handelsbanken.
claus normann, advokat i handelsbanken, har forklaret, at handelsbanken som påkrævet
har et tegningscirkulære. der er derimod intet underskriftscirkulære. filialdirektørens kom-
petence og dispositionsret hviler udelukkende på en stillingsfuldmagt. som følge heraf kan
filialdirektøren frit disponere i alle almindelige bankforretninger, herunder underskrive de i
sagen omhandlede erklæringer.
       filialdirektør dan-gösta larsen har hovedkontorets fulde opbakning vedrørende un-
derskriften på erklæringerne. fakturaerne er alene overdraget til sikkerhed for green-tex’
mellemværende med banken, og et eventuelt overskud tilhører derfor green-tex.
parternes synspunkter
green-tex har gjort gældende, at franc gardiner ikke har bestridt det samlede fakturakrav,
forfaldstidspunkterne eller rentesatsen. der er derfor alene tvist om søgsmålskompetencen,
og om delafgørelsen skal kunne fuldbyrdes – herunder med eller uden sikkerhedsstillelse.
        med hensyn til søgsmålskompetencen har filialdirektør dan-gösta larsen ved sin er-
klæring af 10. maj 2010 bekræftet, at green-tex er berettiget til at indtale kravet mod franc
cardiner. den afgivne erklæring er i overensstemmelse med retspraksis, jf. højesterets dom i
sagen ufr1999.20h.
       advokat claus bennetsen har endvidere ved brev af 4. juni 2010 til retten erklæret, at
indsigelsen om green-tex manglende søgsmålskompetence frafaldes under forudsætning af,
at påstanden korrigeres, således at indbetaling skal ske på det i transporterne angivne kon-
                                                 -7-
tonummer, og at det samtidig dokumenteres, at filialdirektør dan-gösta larsen var bemyn-
diget til at afgive erklæringen af 10. maj 2010.
       ved green-tex’ supplerende processkrift ii af 2. juli 2010 blev påstanden korrigeret i
overensstemmelse med advokat claus bennetsens anførte forudsætninger, ligesom der blev
fremlagt en erklæring fra advokat claus normann fra handelsbankens juridiske afdeling,
hvoraf fremgår, at underskrivelsen af erklæringen lå inden for filialdirektør dan-gösta lar-
sens stillingsfuldmagt.
       i processkrift b af 6. august 2010 har franc gardiner herefter uden forbehold frafaldet
sin indsigelse om, at green-tex’ ikke har søgsmålskompetence i sagen. indsigelsen er frafal-
det efter nøje overvejelse, herunder at risikoen for et eventuelt søgsmål fra handelsbanken
ikke længere var til stede.
       i medfør af dispositionsmaksimen kan parterne under forberedelsen indgå procesafta-
ler eller afgive ensidige proceserklæringer. en sådan proceserklæring er bindende, medmin-
dre der foreligger bristede forudsætninger, hvilket ikke er tilfældet i nærværende sag. der er
derfor tale om en bindende proceserklæring.
       vedrørende fuldbyrdelsesspørgsmålet er det green-tex’ opfattelse, at retten uden sær-
skilt påstand kan træffe afgørelse herom, jf. retsplejelovens § 253 forudsætningsvist. såfremt
franc gardiner protesterer mod green-tex supplerende påstand og anbringender herom,
gøres det gældende, at der foreligger undskyldende omstændigheder, idet kravet først ved
rettens kendelse af 16. august 2010 blev udskilt til delafgørelse, og da franc gardiner har haft
tilstrækkelig mulighed for at varetage sine interesser uden udsættelse af sagen.
       det anerkendes, at udgangspunktet efter retsplejelovens § 253 er, at kravet ikke skal til-
lægges fuldbyrdelsesvirkning. i nærværende sag er der imidlertid tale om et ubestridt og
velfærdstruende krav, der gennem længere tid har været forfaldet til betaling. franc gardi-
ners modkrav er derimod hverken godtgjort, endsige sandsynliggjort, ligesom der ikke er
sket en beløbsmæssig opgørelse af kravet. modkravet er dermed tvivlsomt og kræver uden
tvivl en udførlig bevisførelse, herunder afholdelse af syn og skøn. det gøres derfor gælden-
de, at kravet skal kunne fuldbyrdes uden sikkerhedsstillelse, subsidiært mod sikkerhedsstil-
lelse.
                                                -8-
franc gardiner har gjort gældende, at formålet med deldomsforhandlingen er at sikre, at der
gives dom til rette sagsøger, idet de i sagen omhandlede fakturaer er transporteret til han-
delsbanken til sikkerhed, og at franc gardiner derfor risikerer at skulle betale samme krav til
både green-tex og handelsbanken.
       franc gardiner vil endvidere ved det kommende syn og skøn dokumentere et mod-
krav, hvorfor det også af denne grund må sikres, at det i givet fald betales til rette sagsøger.
det bemærkes i den forbindelse, at green-tex er på økonomisk svage fødder.
       der er i sagen fremlagt flere erklæringer vedrørende søgsmålskompetencen. den første
erklæring er udfærdiget i hånden af filialdirektør dan-gösta larsen på advokat erik matthi-
esens brev med ordene ”ovennævnte bekræftes herved”. den anden erklæring er udfærdi-
get på et stykke blankt papir uden brevhoved og underskrevet af filialdirektør dan-gösta
larsen. den tredje erklæring er en e-mail fra advokat claus normann vedrørende filialdirek-
tør dan-gösta larsens dispositionsret.
       green-tex har kalkeret en løsning, der kun lige lykkes at opfylde de i ufr1999.20h op-
stillede betingelser. der er imidlertid grænser for et sådant fuldmagtsarrangement. såfremt
det tillades, skal dokumentationen under alle omstændigheder være i orden, hvilket ikke er
tilfældet. den anden erklæring er ikke en fornøden fuldmagt, da den ikke gør endeligt op
med den først afgivne erklæring.
       filialdirektør dan-gösta larsen erklæringer hviler endvidere på en stillingsfuldmagt.
omfanget af stillingsfuldmagten er behæftet med en vis usikkerhed, og retspraksis er ikke
entydig. en eventuel tvivl må derfor afgøres efter en konkret vurdering. det kan i den for-
bindelse konstateres, at arrangementet ikke er i overensstemmelse med almindelig sædvane i
banksektoren, herunder den tidligere gældende bank- og sparekasselovs § 20 om under-
skriftscirkulærer. efter denne sædvane skal der to underskrifter til at binde banken.
       det gøres sammenfattende gældende, at der ikke er tale om en gyldig og bindende er-
klæring fra handelsbanken, hvorfor green-tex ikke har søgsmålskompetence i sagen.
       det bestrides endvidere, at franc gardiner har afgivet en bindende proceserklæring
vedrørende green-tex søgsmålskompetence. det fremgår af ufr1986.501h og
ufr2000.310h, at proceserklæringer ikke altid har bindende virkning. erklæringerne skal
vurderes ud fra de konkrete forhold, og forudsætningssynspunktet er i den henseende cen-
tralt. erklæringen blev afgivet på baggrund af sagens videre og samlede behandling af både
                                                 -9-
hovedkrav og det konnekse og berettigede modkrav, hvilken forudsætning er bristet ved
deldomsforhandlingen.
       retten kan kun undtagelsesvist tillade fuldbyrdelse af en deldom, og forarbejderne op-
stiller restriktive krav. der protesteres endvidere mod green-tex nye anbringender om, at
retten skal tillade, at deldommen kan fuldbyrdes. franc gardiner har et konnekst modkrav
på grund af ikeas afvisning af et stort parti rullegardiner som følge af et for højt formalde-
hydindhold. eksistensen og størrelsen af dette krav var green-tex bekendt med, og det ud-
gjorde en central del af parternes drøftelser frem til april 2009. selve opgørelsen af kravet
fremgår af den polske retssag, som green-tex formåede at få afvist. det fremgår endvidere
af green-tex’ processkrifter, at modkravet var kendt. franc gardiner har foreløbigt gjort
modkravet gældende til kompensation, og retten skal ikke ved sin afgørelse sætte franc
gardiners ret til modregning ud af kraft.
        det gøres derfor gældende, at deldommen ikke skal tillægges fuldbyrdelsesvirkning,
subsidiært at dette skal ske mod sikkerhedsstillelse i form af deponering eller garanti på
grund af green-tex dårlige økonomi.
sø- og handelsrettens afgørelse
det lægges til grund, at franc gardiner ikke bestrider det af green-tex opgjorte faktura- og
rentekrav, ligesom det ikke bestrides, at de under disse fakturaer leverede varer er kon-
traktmæssige.
       green-tex har transporteret de udstedte fakturaer til handelsbanken til sikkerhed for
deres løbende mellemværende. filialdirektør dan-gösta larsen har ved erklæringer af 13.
november 2009 og 10. maj 2010 givet samtykke til, at green-tex kan inddrive kravet mod
franc gardiner ved udtagelse af stævning, og har samtidig meddelt, at handelsbanken ikke i
øvrigt vil gøre krav gældende mod franc gardiner.
       efter filialdirektør dan-gösta larsens forklaring, der understøttes af advokat claus
normanns forklaring, er det godtgjort, at filialdirektør dan-gösta larsen ved underskrivel-
sen af erklæringerne har disponeret inden for sin stillingsfuldmagt.
       franc gardiner har ved processkrift af 6. august 2010 frafaldet sin indsigelse om, at
green-tex ikke har søgsmålskompetence i sagen. parterne kan i medfør af dispositionsmak-
simen, herunder ved ensidige proceserklæringer, tilrettelægge sagens videre forløb. herefter,
                                                 - 10 -
og da franc gardiner ikke har godtgjort nogen relevante bristede forudsætninger, lægges det
til grund, at der er tale om en bindende proceserklæring.
       green-tex har derfor søgsmålskompetence i sagen.
       franc gardiner har endnu ikke under sagen søgt at dokumentere, at de af green-tex i
2008 leverede tekstiler var mangelfulde, hverken i form af fremlæggelse af de ensidigt ind-
hentedes tests af formaldehydindholdet i tekstilerne eller reklamationsskrivelserne fra ikea.
sagen var endvidere oprindeligt berammet til hovedforhandling, uden at franc gardiner af
den grund havde anmodet om syn og skøn, og endelig har franc gardiner endnu ikke op-
gjort sit modkrav.
       under disse særlige omstændigheder tages green-tex påstand til følge således, at
fuldbyrdelse kan ske uden sikkerhedsstillelse.
       med hensyn til fastsættelsen af sagens omkostninger udskydes dette til afgørelsen af
den samlede sag.
                                        thi kendes for ret:
franc gardiner sp. z.o.o. skal inden 14 dage til green-tex a/s betale 8.638.297,29 kr. med
rente 1 % pr. måned af 2.332.393,00 kr. fra 1. til 31. januar 2009, af 5.677.018,03 kr. fra den 1.
februar til 30. marts 2009, af 7.168.245,23 kr. fra den 1. april til 16. november 2009 og af
8.638.297,29 kr. fra den 17. november 2009 med frigørende virkning til green-tex’ konto-
nummer 6301-2027445 i handelsbanken.
       peter gregers bernhoft               mette christensen                lisbet friis
                                                   (sign.)
                                               ___ ___ ___
                                     udskriftens rigtighed bekræftes
                            p.j.v. sø- og handelsretten, den 29. oktober 2010


text:
                             højesterets dom
                          afsagt tirsdag den 24. januar 2017
sag 31/2016
(1. afdeling)
a
(advokat karsten høj, beskikket)
mod
b,
dronning ingrids hospital og
departementet for sundhed
(advokat anita strauss sørensen for alle)
i tidligere instanser er afsagt dom af retten i grønland den 5. december 2013 og af grønlands
landsret den 8. december 2014.
i pådømmelsen har deltaget fem dommere: poul søgaard, jytte scharling, vibeke rønne, jan
schans christensen og jens kruse mikkelsen.
påstande
appellanten, a, har nedlagt følgende påstande:
1. de indstævnte, b, dronning ingrids hospital og departementet for sundhed, skal solida-
risk, subsidiært hver for sig, anerkende at have handlet erstatningspådragende ved ikke at
have informeret a om muligheden for at få foretaget yderligere undersøgelser og om muligt
brystbevarende operation i danmark.
2. b, dronning ingrids hospital og departementet for sundhed skal solidarisk, subsidiært
hver for sig, anerkende at have udøvet en retsstridig krænkelse af as person ved ikke at have
informeret hende om muligheden for at få foretaget yderligere undersøgelser og om muligt
                                                - 2 -
brystbevarende operation i danmark, og at a er berettiget til en nærmere fastsat godtgørelse
for tort i medfør af erstatningsansvarslovens § 26.
b, dronning ingrids hospital og departementet for sundhed har påstået stadfæstelse.
anbringender
a har anført navnlig, at b var bekendt med de væsentlige begrænsninger, der var i behandlin-
gen af brystkræft i grønland bedømt i forhold til de dagældende internationale og danske ret-
ningslinjer. dette understøttes af, at det fremgår af dronning ingrids hospitals interne be-
handlingsinstruks af 25. oktober 2001, at det i relation til mammakirurgi er vigtigt, at den an-
svarlige læge giver patienten en række nærmere anførte informationer ved en brystbevarende
operation. selv om det i 2005 ikke var muligt at udføre brystbevarende kirurgi, må behand-
lingsinstruksen føre til, at der skal gives information om og givet fald hvorfor, at det ikke er
muligt at gennemføre brystbevarende behandling. endvidere må kræftbehandling og anden
højt specialiseret behandling, der af ressourcemæssige grunde ikke tilbydes i grønland, nød-
vendigvis være undergivet enten visitation til behandling i udlandet eller som minimum fyl-
destgørende information om begrænsningerne og ulemperne ved behandlingsmulighederne
samt oplysning om de alternative behandlingsmuligheder, der findes i danmark – eventuelt
mod patientens egen betaling. jo dårligere behandling, der tilbydes, desto større krav er der til
informationspligten, og omvendt. retten til at samtykke på et informeret grundlag skal såle-
des bedømmes efter en objektiv målestok. dette gælder navnlig, når den grønlandske lovgiv-
ning i det hele hviler på den danske sundhedslovgivning.
der er i forhold til den konkrete sygdom ingen praktiske eller økonomiske grunde til ikke at
give information om alternative behandlingsmuligheder i danmark.
når a reelt ikke fik nogen nødvendig og relevant information som grundlag for sit samtykke
til den gennemførte behandling, var samtykket ikke udtryk for en frivillig accept af, at hun
ville modtage den pågældende behandling.
b handlede ikke som den fagligt gode læge ville have gjort, og han har handlet ansvarspådra-
gende ved ikke at have givet information om alternative behandlingsmuligheder i danmark.
                                              - 3 -
dronning ingrids hospital og departementet for sundhed hæfter for den fejl, som b har be-
gået.
derudover har dronning ingrids hospital og departementet for sundhed et selvstændigt an-
svar for ikke at have sikret, at de behandlingsansvarlige gav a fyldestgørende information om
den lavere standard i behandlingen af brystkræft, der blev tilbudt på dronning ingrids hospi-
tal. dronning ingrids hospital og departementet for sundhed må antages at have været fuldt
bekendt med, at den tilbudte behandling af brystkræft var af væsentlig ringere standard end i
danmark. dronning ingrids hospital og departementet for sundhed har herved tilsidesat de-
res overordnede ansvar for at sikre as mulighed for reelt selv at bestemme, om hun ønskede
den tilbudte behandling.
undladelsen af at give fyldestgørende information som grundlag for samtykke til den gen-
nemførte behandling er endvidere en retsstridig krænkelse af as selvbestemmelsesret. dette
gælder uafhængigt af, om behandlingen i øvrigt blev motiveret ud fra et lægeligt synspunkt og
udført korrekt, hvilket navnlig understøttes af højesterets dom af 6. december 1999 (ufr
2000.515). det må efter denne afgørelse antages, at retsstridighedsnormen for krænkelse af en
persons selvbestemmelsesret til lægelig behandling ikke er høj. dette følger endvidere af pati-
enters grundlæggende ret til at fravælge behandling eller en bestemt behandling, medmindre
betingelserne for tvangsbehandling er opfyldt. manglende respekt af det sundhedsretlige prin-
cip om informeret samtykke opfylder retsstridighedsbetingelsen i erstatningsansvarslovens §
26, stk. 1. denne betingelse er således opfyldt, og der skal derfor tilkendes hende godtgørelse.
b, dronning ingrids hospital og departementet for sundhed har anført navnlig, at det alene er
det grønlandske sundhedsvæsen, der inden for rammerne af den lovgivning, der er vedtaget af
det grønlandske landsting (inatsisartut) og landsstyre (naalakkersuisut), fastlægger, hvilke
behandlingstilbud der kan gives patienter i grønland. det grønlandske sundhedsvæsen er
dermed ikke forpligtet af de behandlingstilbud, der gives til patienter i danmark. i denne
sammenhæng skal grønland og danmark betragtes som to selvstændige jurisdiktioner.
der må være en klar formodning for, at den information, som sundhedspersoner har pligt til at
give efter § 6 og § 7 i landstingsforordning nr. 6 af 31. maj 2001 om patienters retsstilling,
angår de behandlingsmuligheder, der kan iværksættes inden for det grønlandske sundhedsvæ-
                                                 - 4 -
sen. i det omfang pligten skal udstrækkes til at omfatte behandlingsmuligheder i lande uden
for grønland, må det kræve udtrykkelig hjemmel.
hvis den danske retstilstand skal anvendes som fortolkningsbidrag, kan det alene være til illu-
stration af, at forpligtelsen til at informere har nær sammenhæng med en lovbestemt forplig-
telse til at henvise patienter til behandling i udlandet, hvilket dermed bekræfter, at en pligt til
at informere om behandlingsmuligheder kræver udtrykkelig lovhjemmel.
det vil have uoverskuelige økonomiske og praktiske konsekvenser, hvis informationspligten
udstrækkes til, at læger i grønland skal informere om forsvarlige behandlingsmuligheder,
som tilbydes i andre lande, herunder i danmark.
selv hvis man antog, at b ikke havde informeret a i overensstemmelse med reglerne om in-
formeret samtykke, ville det ikke medføre, at a kunne kræve erstatning. der er i grønland
ikke vedtaget særlig lovgivning vedrørende patientskader, og der er således ikke hjemmel til
at kræve erstatning, hvis behandlingen eksempelvis ikke lever op til bedste specialiststandard.
erstatningsansvaret skal således bedømmes efter den almindelige culpanorm. operationen var
velbegrundet og udført lægefagligt korrekt, og b har derfor ikke handlet ansvarspådragende i
relation til udførelsen af operationen.
hvis man antager, at b har handlet ansvarspådragende, kan kun dronning ingrids hospital
være erstatningsansvarlig herfor efter reglerne om principalansvar. der er således ikke
grundlag for at pålægge b et selvstændigt erstatningsansvar. der består ikke noget ansættel-
sesforhold mellem ham og departementet for sundhed, og allerede af den grund kan depar-
tementet ikke være erstatningsansvarligt.
anvendelsesområdet for tortgodtgørelse efter erstatningsansvarslovens § 26, stk. 1, er primært
krænkelser i forbindelse med grove strafbare handlinger. der skal efter praksis meget til, for
at lægelige fejlindgreb kan betragtes som en krænkelse, der giver grundlag for tortgodtgø-
relse. i den foreliggende sag var indgrebet lægeligt indiceret for at afværge fare for as liv, og
indgrebet blev udført lægeligt korrekt. der er derfor ikke grundlag for at tilkende a godtgø-
relse for tort.
                                              - 5 -
supplerende sagsfremstilling
af en intern behandlingsinstruks af 25. oktober 2001 fra dronning ingrids hospital om be-
handling af brystkræft fremgår bl.a.:
      ”4. information
      det skal noteres i journalen, at patienten har fået den relevante information om diagno-
      sen, om proceduren, det forventede efterforløb, og de hyppigste komplikationer (både
      mundtligt og skriftligt).
      ansvaret for informationen hviler hos den læge som har stillet operationsindikation
      og/eller den opererende læge.
      specielt vigtigt er følgende information:
      brystbevarende operation (tumorektomi):
      patienten skal være indforstået med, at en tumorektomi altid indebærer efterfølgende
      strålebehandling.
      patienten skal forstå og acceptere, at hvis kirurgen under operationen finder det teknisk,
      patologisk eller kosmetisk uforsvarligt at gennemføre brystbevarende operation, vil
      denne foretage en masektomi.
      patienten skal informeres om og forstå, at i visse tilfælde, når det endelige patologisvar
      foreligger, er det nødvendigt at foretage yderligere resektion i brystet eller ændre til ma-
      sektomi.”
af ”kræftredegørelsen 2011” udarbejdet af departementet for sundhed er anført bl.a. (em
2011/47):
      ”3. patientforløb, udredning og behandling
      …
      3.4 behandling
      …
      den kirurgiske behandling
      operation er fortsat den primære behandling for mange kræfttyper. nogle typer af kræft
      opereres i grønland. det gælder fx underlivskræft, brystkræft og kræft i tyktarm. pati-
      enter med andre typer vil blive henvist til operation i danmark, oftest på rigshospitalet.
      det gælder i dag blandt andet lungekræft, kræft i spiserøret og kræft i mavesækken,
      kræft i bugspytkirtlen og i endetarmen. derudover er operation for fremskredet kræft i
      nyrer og urinveje også en specialistopgave, som ikke kan varetages i grønland.
      …
      6. udredning og behandling af de almindeligste kræftsygdomme
      …
                                          - 6 -
6.2 brystkræft
…
diagnostik og behandling af brystkræft
hvis en kvinde kommer med mistanke om en knude i brystet og en klinisk undersøgelse
bekræfter dette starter en lokal udredning om muligt med ultralyd. ultralyd kan afklare,
om der tale om væskefyldte områder (cyster), men er ellers ikke sikker nok til at stille
diagnosen. mammografi kan ikke tilbydes i grønland.
da kirurgisk afdeling på dronning ingrids hospital i 1996 blev grenspecialiseret fik
gynækologisk/obstetrisk afd. ansvaret for den kirurgiske behandling af lidelser i brystet
(mamma) hos kvinder. afdelingen har ikke læger, der er specialister i brystkirurgi, men
følger stadig de retningslinjer, der dengang blev udstukket i samarbejde med rigs-
hospitalet. undersøgelses- og behandlingsmuligheder er stort set uændrede fra 1996, på
nær indførelsen af ultralydsundersøgelse, der er tilkommet senere.
kirurgisk behandling
behandlingen af brystkræft er altid primært operativ. i grønland foretages operation
oftest i 2 trin. ved trin 1 fjernes den suspekte knude. i nuuk henvises patienter med
mistanke om en knude i brystet til gynækologisk/obstetrisk afdeling, mens den primære
udredning og fjernelse af knuden på kysten i de fleste tilfælde vil blive foretaget lokalt.
på gynækologisk/obstetrisk afdeling indlægges kvinder med knuder med stærk mistanke
om kræft indenfor få dage, mens kvinder med mindre mistanke om, at knuden er kræft
søges behandlet inden for 14 dage. det fjernede væv sendes til patologisk undersøgelse
i danmark. patologisvar foreligger i de fleste tilfælde og kan meddeles kvinden på un-
der 21 dage.
hvis der ved den patologiske undersøgelse er fundet tegn på kræft, bliver kvinden akut
henvist til nærmere udredning og operation på gynækologisk/obstetrisk afdeling på
dronning ingrids hospital. operationen vil oftest være fjernelse af brystet (mastek-
tomi). den kirurgiske behandling indeholder en standardiseret undersøgelse for evt.
spredning af kræften med fjernelse af lymfeknuder i armhulen. operationen udføres of-
test indenfor 7 dage efter patologisvaret er modtaget. den samlede indlæggelsestid er 4-
8 dage. der foretages ca. 80 knudefjernelser på gynækologisk/obstetrisk afdeling per år.
der findes kræft i cirka 8-15 af disse tilfælde. fra kysten henvises 5-10 patienter per år
til kirurgisk kræftbehandling efter påvist brystkræft.
primærknuden er i under 10 % af tilfældene fjernet i sundt væv. her tilbydes at brystet
kan bevares og at operationen kun består af fjernelse af lymfeknuder i armhulen. en væ-
sentlig del af patienterne fravælger denne mulighed, måske fordi den indebærer en lille
usikkerhed om, hvorvidt alt kræftvæv er fjernet (om operationen er radikal) eller fordi
operationsmåden kræver efterfølgende strålebehandling ved et 3-4 måneders ophold i
danmark.
det er i dag ikke mulighed for brystbevarende kirurgi til øvrige patienter bl.a. på grund
af mangel på mulighed for patologisk undersøgelse af vævet under operationen. der kan
i stedet tilbydes sekundær rekonstruktion af brystet, hvis det ikke er kontraindiceret.
efterspørgslen af brystrekonstruktioner efter brystkræft har de senere år været 2-4 per
år. enkelte er blevet afvist af medicinske årsager eller kontraindikationer, mens andre
                                                - 7 -
      har siden afstået tilbuddet af personlige årsager. 1-2 patienter bliver opereret på dron-
      ning ingrids hospital årligt, dels af tilrejsende plastikkirurg, mens de øvrige opereres på
      rigshospitalet (personlig meddelelse, overlæge i plastikkirurgi hanne kjeldsen).
      nogle af de henviste til sekundær rekonstruktion på rigshospitalet rammes af sund-
      hedsvæsenets henvisningsstop for ikke akutte patienter og ventetiden på rekonstruktion
      må lige nu forventes at være 1-4 år.
      det videre forløb planlægges ud fra resultaterne af undersøgelser af det fjernede væv og
      foregår helt eller delvis på onkologisk afsnit på dronning ingrids hospital. der er ingen
      ventetid på onkologisk behandling, men behandlingen kan først opstartes, når operati-
      onssåret er helet. det tager typisk 3-4 uger.
      …
      organiseringen omkring brystkræftbehandling i forhold til i danmark
      tilbuddet for patienter med brystkræft adskiller sig væsentligt fra tilbuddet i danmark.
      dels vil en mammografiundersøgelse altid indgå i diagnostik af brystkræft i danmark
      (foruden i det forebyggende screeningstilbud, se afsnit 5.4). dels er det anbefalet, at
      brystkræftkirurgi samles på afdelinger, som har mindst 150 nyopdagede brystkræftpati-
      enter per år og at operationen udføres af kirurger, der har det kirurgiske ansvar for
      mindst 50 nye brystkræftpatienter hvert år. ved den kirurgiske behandling skal kunne
      tilbydes operation i en seance med dels brystbevarende operation, mulighed for primær
      rekonstruktion eller mulighed for sekundær brystrekonstruktion for udvalgte patienter,
      alt efter det dokumenterede behov. desuden skal kunne tilbydes vurdering af kræft-
      spredningen ved ”sentinel node” metoden, hvilket ikke kan tilbydes i grønland, da det
      er en isotop-teknik.”
supplerende retsgrundlag
af landstingsforordning nr. 6 af 31. maj 2001 om patienters retsstilling fremgår yderligere:
      ”§ 12. den sundhedsperson, der er ansvarlig for behandlingen, er forpligtet til at drage
      omsorg for, at
      1) informeret samtykke indhentes efter §§ 6-8 og § 9, stk. 1,
      2)-4)…”
landstingsforordning nr. 15 af 6. november 1997 om sundhedsvæsenets ydelser mv. bestem-
mer bl.a.:
                                                 ”kapitel 1
                                                  formål
      § 1. sundhedsvæsenets vigtigste opgaver er at fremme befolkningens sundhed, at fore-
      bygge sygdomme og sygdomslignende tilstande samt at undersøge, behandle og pleje
      personer med sygdomme og sygdomslignende tilstande.
                                               - 8 -
     stk. 2. i tilrettelæggelsen af sit arbejde skal sundhedsvæsenet tilstræbe en ligelig adgang
     til sundhedsvæsenets ydelser uanset bosted.
     …
                                                 kapitel 5
                                         sygdomsbehandling m.v.
     § 14. personer med ret til ydelser efter landstingsforordningen har, i den udstrækning
     forholdene tillader det, ret til:
     1) forebyggende helbredsundersøgelse.
     2) lægebehandling, herunder eventuelt speciallægebehandling.
     3) sygehusbehandling.
     4)-10)…
                                                 kapitel 8
               henvisning til undersøgelse og behandling udenfor det sundhedsdistrikt,
                                        hvor en person har ophold
     § 22. landsstyret nedsætter et visitationsnævn, der har til opgave at henvise til under-
     søgelse og behandling uden for det sundhedsdistrikt, hvor en person har ophold. visita-
     tionsnævnets afgørelse i konkrete personsager kan ikke indbringes for anden admini-
     strativ myndighed.
     stk. 2. visitationsnævnet kan bemyndige de visiterende overlæger på dronning ingrids
     hospital til at træffe afgørelse i sager, der ikke er af principiel karakter.
     stk. 3. landsstyret fastsætter regler om visitationsnævnets sammensætning, udpegning,
     beslutningskompetence og virksomhed.
     stk. 4. landsstyret fastsætter regler om hvilke ydelser en person, der er henvist efter stk.
     l, har ret til at modtage.
     § 23. henvisning til undersøgelse og behandling uden for grønland kan alene ske til be-
     handlingsinstitutioner, som landsstyret har indgået aftale med om modtagelse af pati-
     enter fra grønland.
     stk. 2. landsstyret fastsætter nærmere regler om benyttelse af behandlingsinstitutioner
     uden for grønland.”
i bemærkningerne til forslaget til landstingsforordningens § 1 er anført bl.a. (em 1997/29):
     ”den overordnede målsætning for sundhedsvæsenet er til stadighed at kunne levere den
     rigtige ydelse på det rigtige tidspunkt og på det rigtige sted – til gavn for såvel den en-
     kelte bruger som samfundet generelt.
     den rigtige ydelse er en konstant afvejning mellem patientens behov og samfundets
     økonomiske ydeevne. ydelsen skal gives så tidligt som muligt og så tæt på patientens
     eget miljø som muligt.
     denne målsætning forudsætter en effektiv udnyttelse af sundhedsvæsenet. effektiviteten
     drejer sig ikke om at få produceret flest mulige ydelser for færrest mulige ressourcer,
                                                  - 9 -
        men derimod om at opfylde sundhedsvæsenets forskellige mål bedst muligt med de til
        enhver tid værende ressourcer. både ”over- og underbehandling” af den enkelte patient
        går ud over effektiviteten. ”overbehandling” sker på bekostning af tilbud til andre pati-
        enter, mens ”underbehandling” er ensbetydende med, at den enkelte patient ikke har
        fået en tilstrækkelig behandling.
        effektivitet drejer sig derfor om, at fordelingen af sundhedsvæsenets ressourcer er i
        overensstemmelse med sundhedsvæsenets målsætninger.”
højesterets begrundelse og resultat
sagen angår i første række, om overlæge b er erstatningsansvarlig over for a og er forpligtet
til at betale hende godtgørelse for tort, fordi han ikke forud for behandlingen af hende for
brystkræft informerede hende om muligheden for at blive undersøgt og eventuelt få foretaget
en brystbevarende operation i danmark.
sundhedsvæsenet i grønland er overtaget af grønlands hjemmestyre (nu grønlands selv-
styre) fra den 1. januar 1992. det tilkommer derfor de grønlandske myndigheder at fastlægge
sundhedspolitikken i grønland, og herunder – efter en politisk prioritering af patienternes be-
hov i forhold til det grønlandske samfunds ressourcer – at fastlægge, hvilke behandlinger der
af det grønlandske sundhedsvæsen skal tilbydes i eller uden for grønland.
højesteret tiltræder af de grunde, der er anført af retten i grønland og tiltrådt af grønlands
landsret, at overlæge b ikke i forbindelse behandlingen af a for brystkræft har tilsidesat sin
forpligtelse efter § 12, nr. 1, jf. § 6 og § 7 i landstingsforordningen om patienters retsstilling
til at sikre, at hun gav informeret samtykke til sin operation på grundlag af fyldestgørende
oplysninger om behandlingsmulighederne. der er derfor ikke grundlag for at tilkende erstat-
ning eller godtgørelse for tort i den anledning. a kan allerede af denne grund heller ikke rette
sådanne krav mod dronning ingrids hospital eller departementet for sundhed.
det kan ikke føre til et andet resultat, at det af en intern behandlingsinstruks af 25. oktober
2001 fra dronning ingrids hospital om behandling af brystkræft synes forudsat, at det kan
være relevant at informere om en brystbevarende operation, da der er enighed om, at det ikke
i as tilfælde var muligt at foretage en sådan operation i grønland i 2005.
højesteret stadfæster herefter dommen.
                                            - 10 -
                                   thi kendes for ret:
grønlands landsrets dom stadfæstes.
i sagsomkostninger for højesteret skal statskassen betale i alt 125.000 kr. til b, dronning ing-
rids hospital og departementet for sundhed. de idømte beløb skal betales inden 14 dage efter
denne højesteretsdoms afsigelse og forrentes efter rentelovens § 8 a.


text:
                             højesterets dom
                         afsagt torsdag den 14. august 2014
sag 64/2013
(2. afdeling)
hasseris boligselskab, afd. 10
(advokat poul bostrup)
mod
skatteministeriet
(kammeradvokaten ved advokat birgitte kjærulff vognsen)
i tidligere instans er afsagt dom af vestre landsrets 3. afdeling den 20. marts 2013.
i pådømmelsen har deltaget fem dommere: lene pagter kristensen, thomas rørdam, poul
dahl jensen, hanne schmidt og jan schans christensen.
sagen er behandlet skriftligt, jf. retsplejelovens § 387.
påstande
appellanten, hasseris boligselskab, afd. 10, har påstået, at indstævnte, skatteministeriet, skal
anerkende, at boligselskabet ved vurderingen for årene 2000, 2001 og 2004 af ejendommen
matr.nr. 14 hp gl. hasseris by, beliggende lilletoften 1-39, aalborg, i henhold til vurde-
ringslovens § 17 er berettiget til et fradrag i grundværdien for forbedringer til etablering af
dræn på ejendommen, og at sagen hjemvises til vurderingsmyndighederne til den beløbsmæs-
sige ansættelse. boligselskabet har i øvrigt påstået stadfæstelse.
skatteministeriet har påstået stadfæstelse.
supplerende sagsfremstilling
der er for højesteret den 4. december 2013 afgivet skønserklæring af ingeniør svend krogh. i
skønserklæringen er anført bl.a.:
                                       - 2 -
”1.
der anmodes om en beskrivelse af drænanlægget, som er etableret på ejendommen,
samt forbindelsen mellem drænledningen og kloakanlægget.
svar spørgsmål 1.
drænsystemet ses på fig. 1, vist med gul/orange farver.
orange farver viser tv inspicerede strækninger nr. 1,2 og 3. dokumentation foreligger i
tv-inspektionsrapport af 19.11.2013, udarbejdet af nki kloak og industriservice a/s, ...
  strækning 1            strækning 2                                       strækning 3
figur 1.
…
drænanlæggets tilstand:
anlægget er i rimelig god stand, med små fejl såsom, forskudte/åbne samlinger, små de-
formationer og indtrængende rødder.
strækning 3 har dog et åbent brud, som bør repareres snarest.
desuden bør rørene generelt beskæres for indtrængende trærødder.
…
2.
skønsmanden bedes anslå de udgifter, der på udførelsestidspunktet var forbundet med
at etablere drænanledningen - og i den forbindelse redegøre for grundlaget for sit skøn.
svar spørgsmål 2.
med hensyn til prisberegningerne, uden moms, er v&s 2013, gennemsnitspriserne de
mest velegnede, idet indhentede priser fra entreprenør kan variere en del.
der er korrigeret for landsdel med faktor 0,85 nordjylland.
v&s priser er beregnet efter byggeomkostningsindekset k3 i 2013, der er 131,2.
samme indeks i 1989 k4 er 68,4.
anlæggets kostpris i k3 2013 er ca. kr. 74.000 excl. moms
anlæggets kostpris i k4 1989 er ca. kr.                       33.000 excl. moms
                                              - 3 -
      3.
      hvad er den forventede levetid af drænanlægget på ejendommen?
      svar spørgsmål 3.
      den forventede levetid af drænanlægget på ejendommen, er 50 år.
      4.
      vil drænanlægget kunne genanvendes helt eller delvist, hvis den nuværende bebyggelse
      nedrives, og der etableres en ny bebyggelse på grunden?
      a) hvis en bekræftende besvarelse af spørgsmålet forudsætter, at visse betingelser op-
      fyldes, herunder evt. betingelser med hensyn til placeringen og karakteren samt størrel-
      sen af et nyt byggeri på grunden, bedes disse betingelser anført.
      b) hvis hel eller delvis genanvendelse af drænanlægget skønnes at ville være økono-
      misk urentabelt, bedes dette oplyst og begrundet.
      c) hvis der alene skønnes at kunne blive tale om delvis genanvendelse af drænanlægget,
      bedes det angivet, hvilken del der kan genanvendes.
      svar spørgsmål 4.
      det er syns- og skønsmandens vurdering at det vil være både projekteringsmæssigt og
      udførelsesmæssigt besværligt og udgiftskrævende at genbruge drænene.
      ydermere repræsenter drænene en meget lille værdi i forhold til gener i forbindelse med
      nye installationer i jord.
      …”
anbringender
hasseris boligselskab, afd. 10, har supplerende anført, at det vil være i strid med det forvalt-
ningsretlige lighedsprincip at acceptere fradrag for udgifter til kloakledninger, men ikke til
drænanlæg, idet disse opfylder samme funktioner og er en del af det samme anlæg. boligsel-
skabet har endvidere anført, at der – som nærmere beskrevet i forarbejderne i forbindelse med
ophævelsen af vurderingslovens § 17 og § 18 med virkning fra 1. januar 2013 ved lov nr. 925
af 18. september 2012 – var tale om et uklart og mindre forståeligt regelsæt. den usikkerhed,
der måtte være knyttet til beregningen af grundværdifradraget, og om dette skal ydes, må så-
ledes komme skatteministeriet til skade.
højesterets begrundelse og resultat
sagen angår, om hasseris boligselskab, afd. 10, i henhold til den dagældende vurderingslovs
§ 17 er berettiget til fradrag i grundværdien for udgifter til etablering af et drænanlæg. efter §
17 gives der fradrag i grundværdien for forbedringer, der medfører en stigning af værdien af
grunden i ubebygget stand.
                                               - 4 -
skatteministeriet har erklæret sig enig i, at etablering af drænanlæg i visse tilfælde kan med-
føre en stigning af værdien af grunden i ubebygget stand. spørgsmålet er, om det drænanlæg,
som boligselskabet har etableret, har medført en sådan værdistigning.
det er ubestridt, at drænanlægget blev udført i forbindelse med byggeriet på grunden. det
fremgår endvidere af kortmaterialet, at drænanlægget nøje følger husmurene og kanten af par-
keringspladserne/haveanlægget. i lyset heraf og på baggrund af det syn og skøn, der er ind-
hentet for højesteret, herunder navnlig skønsmandens besvarelse af spørgsmål 4, lægger hø-
jesteret til grund, at det pågældende drænanlæg ikke har medført en stigning af værdien af
grunden i ubebygget stand.
herefter, og da det, som boligselskabet i øvrigt har anført, ikke kan føre til andet resultat,
stadfæster højesteret dommen.
                                     thi kendes for ret:
landsrettens dom stadfæstes.
i sagsomkostninger for højesteret skal hasseris boligselskab, afd. 10, betale 25.000 kr. til
skatteministeriet.
de idømte sagsomkostningsbeløb skal betales inden 14 dage efter denne højesteretsdoms af-
sigelse og forrentes efter rentelovens § 8 a.


text:
                                            udskrift
                                                af
                                  højesterets dombog
                             højesterets dom
                            afsagt fredag den 14. juni 2013
sag 334/2011
(2. afdeling)
andelshaveforeningen kildegården
(advokat allan ohms)
mod
kolonihaveforbundet for danmark
(advokat eivind f. kramme)
i tidligere instans er afsagt dom af østre landsrets 15. afdeling den 23. november 2011.
i pådømmelsen har deltaget fem dommere: per walsøe, jytte scharling, jon stokholm, jens
peter christensen og kurt rasmussen.
påstande
appellanten, andelshaveforeningen kildegården, har gentaget sin påstand om frifindelse.
indstævnte, kolonihaveforbundet for danmark, har påstået stadfæstelse.
anbringender
andelshaveforeningen kildegården har navnlig gjort gældende, at landbrugsministeriets vil-
kår for i 1995 at overføre påtaleretten til kolonihaveforbundet var, at ”den enkelte havefor-
enings medlemsforpligtelse ikke fastholdes ud over de rammer, der er angivet i kolonihave-
forbundets kongresvedtagelse fra 1958”. i 1995 var der ikke længere parcelforeninger, der var
medlemmer af kolonihaveforbundet, og landbrugsministeriets vilkår må forstås på den
måde, at de ”overgivne” foreninger ikke ville blive fastholdt længere end 20 år, efter at rest-
købesummen var betalt til staten. da restkøbesummen ubestridt blev indfriet i januar 1978, er
                                                 - 2 -
kildegården fritaget for sin forpligtelse til at være medlem af forbundet, og kolonihavefor-
bundet for danmark må derfor respektere udmeldelsen i 2008.
supplerende sagsfremstilling
af referatet fra kongressen i kolonihaveforbundet for danmark i maj 1958 fremgår bl.a.:
      ”formanden havde haft mange forhandlinger vedrørende parcelforeningernes medlems-
      skab, bl.a. også med jordlovsudvalget, og hovedbestyrelsen er blevet enig om at kunne
      godkende de ønskede udmeldelser med følgende ændringer:
               parcelforeninger, hvortil jorden er fremskaffet gennem statens jordlovsudvalg,
               eller hvor forbundet på anden måde har kautioneret for købesummen, kan ud-
               melde sig af kolonihaveforbundet for danmark 20 år efter, at købesummen er
               betalt, dog tidligst 20 år efter kongressen i maj 1958.
               ønsker en parcelforening udmeldelse, skal der til forbundets kautionsfond
               indbetales kr. 25,00 pr. parcel, såfremt foreningen ikke tidligere har betalt til
               nævnte fond.
               ved parcelforeninger menes udstykninger, hvor helårsbeboelse efter byplan er
               mulig.
               parcel- eller haveforeninger, der har 20 års-bestemmelsen indført i skøde, er
               undtaget fra denne vedtægt.
      …
      derefter foretoges afstemning, hvorefter hovedbestyrelsens forslag blev vedtaget med
      alle stemmer mod 1.”
det hedder i brevet af 27. april 1995 fra landbrugs- og fiskeriministeriet til kolonihavefor-
bundet for danmark bl.a.:
      ”det fremgår af oplysninger fra bl.a. kolonihaveforbundet, at de omhandlede servitutter
      stadig påhviler 15 haveforeninger.
      for de fem af disse (ålund, lilletoften, pilemosen, dahlia, og ejbyholm) fremgår det af
      servitutten, at forpligtelsen til medlemskab udløber 20 år efter lånets indfrielse. lånene i
      de fem tilfælde er alle indfriet i perioden fra 1969 til 1973. forpligtelsen til medlemskab
      består således ikke længere for disse foreninger.
      for de resterende 10 foreninger (kildegården, tjørnebjerg, smørmosen, søndergården,
      storåen, carl nielsens minde, mirabelle, hersted, hedehusene og fælleshåb) gælder, at
      servitutforpligtelsen eksisterer så længe kolonihaveforbundet eksisterer.
      ministeriet er indstillet på at medvirke til at overføre landbrugsministeriets påtaleret til
      kolonihaveforbundet for danmark for så vidt angår de sidstnævnte 10 haveforeninger.
      det vil dog være en forudsætning, at den enkelte haveforenings medlemsforpligtelse
                                               - 3 -
        ikke fastholdes ud over de rammer, der er angivet i kolonihaveforbundets kongresved-
        tagelse fra 1958.”
højesterets begrundelse og resultat
af de grunde, der er anført af landsretten, og da det, der er anført for højesteret, ikke kan føre
til et andet resultat, stadfæstes dommen.
                                     thi kendes for ret:
landsrettens dom stadfæstes.
i sagsomkostninger for højesteret skal andelshaveforeningen kildegården betale 50.000 kr.
til kolonihaveforbundet for danmark.
de idømte sagsomkostningsbeløb skal betales inden 14 dage efter denne højesteretsdoms af-
sigelse og forrentes efter rentelovens § 8 a.
                                            --oo0oo--
                                 udskriftens rigtighed bekræftes.
                                         højesteret, den