text:
 -
                             udskrift
                                  af
                   sø- og handelsrettens dombog
                             ──────────
den 15. september 2000 blev af retten i sagen
v-0041-98
fritz hansen a/s
(advokat erling borcher)
   mod
dan-form aps
(advokat preben kønig)
afsagt sålydende
                                d o m:
                                                - 2 -
arkitekt og professor arne jacobsen tegnede i 1952 en stol, som på grund af dens formgivning
siden har gået under navnet myren. stolen produceres og sælges af sagsøgeren, fritz hansen
a/s. stolens ryg og sæde består af en formpresset finérskal som sæde og ryg, der er monteret
på et stel af tynde stålrør. stolen fremstilles dels i den oprindelige udgave med 3 ben, og dels i
en udgave med 4 ben.
sagsøgte, dan-form aps, fremstiller og markedsfører en stol benævnt jackpot, som ligeledes
er en skalstol med formpresset finérskal og fire stålben.
under denne sag, der er anlagt den 27. marts 1998, har sagsøgeren nedlagt følgende
påstande:
1. det forbydes sagsøgte at fremstille, lade fremstille, distribuere, eksportere og markedsføre
en stol betegnet "jackpot" som vist i bilag 21, uanset farve, polstring, og om den er forsynet
med armlæn.
2. sagsøgte tilpligtes at destruere eller lade destruere de forme og specialværktøjer, der
udelukkende anvendes til fremstilling af stoleskallen til den i bilag 21 viste stol "jackpot".
3. sagsøgte tilpligtes at destruere det hos sagsøgte beroende varelager af stoleskaller til den i
bilag 21 viste stol benævnt "jackpot", uanset farve og polstring, og uanset om de er monteret
på stel eller ej.
4. sagsøgte tilpligtes at tilbagekalde alle de hos sagsøgtes forhandlere i danmark og udlandet
beroende eksemplarer af den i bilag 21 viste stol benævnt "jackpot", uanset farve, polstring,
og om den er forsynet med armlæn, samt destruere stoleskallerne til returnerede stole.
5. sagsøgte tilpligtes til sagsøger at betale 500.000 kr., der forrentes med sædvanlig
procesrente fra den 16. november 1999 til betaling sker.
6. sagsøgte tilpligtes at lade dansk mønsterregistrering 0358 1994 udslette af mønsterregistret
(bilag a).
sagsøgte har overfor påstand 2 og 4 principalt påstået afvisning, subsidiært frifindelse.
                                               - 3 -
overfor påstand 1, 3, 5 og 6 har sagsøgte påstået frifindelse.
sagsøgeren har opgjort påstand 5 som et vederlagskrav ud fra følgende forudsætninger:
den gennemsnitlige ab fabrik-pris på en jackpot-stol sættes til 300 kr. ekskl. moms, salget til
20.000 stk. årligt, og royalty beregnes med 5 %. for perioden 1. april 1998 til 1. februar 2000,
svarende til 22 måneder giver dette et vederlag på:
salg, 36.652 stk. à 300 kr.             10.995.600 kr.
royalty 5 % heraf                       549.780 kr.
sagens omstændigheder:
i 1951-1952 udviklede professor, arkitekt m.a.a. arne jacobsen i samarbejde med sagsøgeren
en stol nr. 3100, benævnt myren. stolen har fået sit navn på grund af dens karakteristiske
form med to indskæringer nederst i ryggen, så den ligner en myrekrop. stolen blev sat i pro-
duktion i 1952 i samarbejde med sagsøgeren, der siden har solgt over en halv million
eksemplarer af stolen. den produceres i dag i flere træsorter, i bejset træ og i en række lakfar-
ver. myren var oprindelig designet med tre ben, men fra 1954 blev den også produceret og
solgt med fire ben under betegnelsen nr. 3101.
arne jacobsen var en internationalt anerkendt og respekteret arkitekt og industriel formgiver
inden for bygningskunst og industriel formgivning. myren er den første af en række kendte og
markante stole designet af arne jacobsen. en anden kendt stol er 7'eren, eller 3107, der
ligeledes blev udviklet i samarbejde med sagsøgeren. herudover har arne jacobsen designet
en række kendte skalstole, bl.a. "ægget" og "svanen", hvoraf flere stadig er i produktion.
myren er - og har været - udstillet på en række museer og samlinger som eksempel på
fornemt dansk design. myren fik i 1984 som den første dansk designråds pris for godt
industrielt design, id-prisen, for en klassiker.
sagsøgeren er producent af arkitektdesignede kvalitetsmøbler og repræsenterer et bredt
udvalg af kendte danske møbelarkitekter, såsom poul kjærholm, piet hein/bruno mathsson,
hans wegner og børge mogensen. sagsøgeren er tildelt flere internationale designpriser for
bl.a. myren.
                                               - 4 -
om sagsøgtes firma er det i en brochure fra sagsøgte, sagens bilag 21, oplyst, at "dan-form
fremstiller spisestuestole samt borde i klassisk/moderne design i god kvalitet til særdeles
konkurrencedygtige priser." brochuren indeholder fotos af nogle borde med stålben i forskellige
geometriske former, herunder ovale og runde, og af jackpot-stolen i forskellige farver.
den 6. august 1992 indgav sagsøgte ansøgning om mønsterregistrering af jackpot-stolen.
bekendtgørelse herom skete den 4. marts 1994, og registreringen er foretaget den 26. maj
1994. som frembringer står jørgen mensen, direktør hos sagsøgte. registreringen er ved
meddelelse af 2. september 1997 forlænget til 6. august 2002.
af licensaftale af 18. december 1974, der afløser en aftale af 2. oktober 1962, mellem sagsøger
og arne jacobsen design i/s (arne jacobsens arvinger), fremgår bl.a. følgende:
"....
                                       §1
interessentskabet anerkender, at fritz hansen har en eksklusiv eneret for hele verden til at
fremstille og forhandle de på vedlagte bilag 1, af afdøde professor, arne jacobsen designede og
i samarbejde med fritz hansen konstruerede møbler.
.....
                                       §4
fritz hansen er berettiget, men ikke forpligtet, til at påtale en eventuel efterligning af de af
nærværende licensaftale omhandlede møbeltyper, samt berettiget, men ikke forpligtet, til at
påtale eventuelle andre krænkelser af de fritz hansen i medfør af nærværende licensaftale
tillagte rettigheder.
.......
erstatninger, som måtte blive udbetalt som følge af trediemands krænkelse, tilfalder den, der
har rejst sagen, dog således, at af erstatningen, der tilfalder fritz hansen, svares 5 % til
interessentskabet efter fradrag af de omkostninger, der har været forbundet med påtale af
krænkelse.
........".
                                                  - 5 -
i det tilhørende bilag er anført modellerne 3100, 3103 3105, 3107 m.fl. men ikke 3101.
arne jacobsen og myren er beskrevet i flere bøger og artikler. myren har også været gengivet
på et frimærke i en serie om danske designklassikere. i dansk design centers bog fra 1994
med titlen "arne jacobsen" anføres det om myren bl.a.:
"myren er arne jacobsens mest kendte design-arbejde. den lette stabelbare stol består af kun
to dele, et sæde-ryg element i formpresset kryds-finér og et trebenet stel i tynde stålrør. de to
elementer forbindes i én samling, midt under sædet. sæde-ryg elementet stabiliseres yder-
ligere i forhold til stellet af tre afstandsklodser i gummi. såvel disse klodsers som den
formpressede krydsfinérs fjedrende virkning bidrager til stolens komfort.
også hvad materialevalget angår, er stolen udtryk for en minimering. styrken i den laminerede
krydsfinérskal er udnyttet til det yderste, og stålrørene er de tyndest mulige. letheden gør
stolen nem at håndtere og da den er stabelbar, er den særdeles fleksibel i brug.
alt i alt repræsenterer myren en genial forenkling af ideen om en moderne, industrielt
fremstillet hverdagsstol.
............."
sagsøgeren har fremlagt en række brochurer og annoncer samt brevpapir, kuverter og mapper
som eksempler på markedsføringen af myren og til illustration af, at sagsøgeren i flere
sammenhænge har anvendt myren og dennes karakteristiske skal som logo for eller i
forbindelse med sagsøgerens firmanavn.
med skrivelse af 30. juni 1995 sendte advokat nikolaj bjørnholm, der repræsenterede en anden
møbelarkitekt, som mente sine rettigheder krænket af en anden af de stole, sagsøgte
markedsfører, sagsøgerens advokat, advokat erling borcher, en kopi af en brochure fra sag-
søgte, hvor også jackpot-stolen var afbilledet. den 6. juli 1995 svarede advokat erling borcher
ved advokat mette valentin, i et brev til advokat bjørnholm følgende:
"jeg henviser til deres brev af 30. juni d.å. min klient og jeg har med interesse studeret den
medfølgende brochure fra dan-form aps, men kan oplyse, at vi ikke aktuelt har til hensigt at
gribe ind over for dan-form aps. fritz hansen a/s kører i øjeblikket en række efterlig-
                                               - 6 -
ningssager, herunder i udlandet, som man prioriterer. vi har imidlertid noteret os de stole, der
udbydes af dan- form aps og vil eventuelt på et senere tidspunkt tage sagen op."
ved skrivelse af 22. januar 1998 rettede sagsøgerens advokat henvendelse til sagsøgte om
krænkelse af myren, og opfordrede herved sagsøgte til fra den 2. februar 1998 at ophøre med
at fremstille og markedsføre jackpot- stolen.
sagsøgtes advokat meddelte ved skrivelse af 28. januar 1998, at sagsøgte bestred at have
krænket rettigheder tilhørende sagsøger.
sagsøgte har til sagen fremlagt en række kataloger fra danske og udenlandske
møbelproducenter og -forhandlere, der udbyder skalstole, der har lighed med sagsøgerens og
sagsøgtes stole. sagsøgte har endvidere fremlagt en række fotos af skalstole af såvel kendt
som ukendt oprindelse. endvidere er der fremlagt en syns- og skønserklæring af 24. juni 1994,
udarbejdet til brug for en retssag anlagt af sagsøgeren mod rabami a/s, hvori der som bilag er
medtaget tegninger af forskellige typer skalstole.
retten har under domsforhandlingen fået forevist de to stole samt en stabelbar skalstol fra en
tredie producent.
syn og skøn
arkitekt m.a.a. rud thygesen og møbelfabrikant peter jeppesen har afgivet en fælles
skønserklæring til brug for sagen. i skønserklæring af 1. juni 1999 findes følgende spørgsmål
og svar:
"....
spørgsmål 1:
fremstår den af arne jacobsen designede stol "myren" som et resultat af en selvstændig,
skabende åndsindsats præget af ophavsmandens individualitet.
svar:
"myren" må absolut betragtes som et selvstændigt og
                                               - 7 -
unikt åndsværk, ikke mindst på baggrund af tidsperioden, hvor den betragtes som en
revolutionerende nyskabelse og har i dag status som international design ikon.
spørgsmål 2:
udgjorde arne jacobsens stol "myren" ved sin fremkomst i 1951/52 et skelsættende arbejde i
dansk møbeldesign, hvad angår design og teknisk konstruktion.
svar:
ved "myrens" fremkomst i 1952 vakte den betydelig international opmærksomhed på grund af
den tids usædvanlige og selvstændige design. lamineringsteknikken var kendt (alto 1932),
men med enkelte krumme flader. "myrens" nye teknologi var baseret på dobbelt-krumme fla-
der, hvilket muliggjorde den slanke talje. ligeledes var de usædvanlig slanke og fjedrende
stålben en nyskabelse.
spørgsmål 3:
fremtræder jackpot stolen udfra en helhedsvurdering som en efterligning af arne jacobsens
stol "myren".
svar:
det skønnes at "myren" har været "forlæg" for jackpot stolen, og at denne således ikke har
haft sit nuværende designudstryk, hvis "myren" ikke var blevet markedsført, og må således
betragtes som en efterligning (dog ikke slavisk).
spørgsmål 4:
er der mellem arne jacobsens stol "myren" og stolen jackpot udfra en helhedsbetragtning en
sådan ydre lig hed, at der er en nærliggende risiko for, at den almindelige forbruger kan
forveksle de 2 stole, specielt når disse ikke betragtes af forbrugeren samtidig.
svar:
der er sådanne forskelligheder mellem de 2 stole, at de næppe vil blive forvekslet af personer
                                              - 8 -
med møbelfaglig baggrund eller med hel speciel interesse herfor. andre personer vil
sandsynligvis kunne forveksle de 2 stole, hvor der ikke er mulighed for at se dem samtidig.
uddybende besvarelse af spørgsmål 3:
som udgangspunkt tilhører de 2 stole samme produktgruppe, som er kendetegnet ved:
stabelbarhed, formspændt sæde og ryg i eet båret af 4 slanke stålben.
på grund af at stolene tilhører samme type med samme funktion (stabelbarhed) henvender de
sig formentlig til samme målgruppe. de visuelle forskelligheder er hovedsaglig karakteriseret
ved de forskellige udfræsninger i ryggen. de fleste målbare forskelle - besvaret i sagsøgtes
spørgsmål c - har ikke ved umiddelbar betragtning indflydelse på helhedsudtrykket. det til-
føjes, at de 2 stole kan anvendes i sammenhæng, da de er indbyrdes stabelbare.
...."
spørgsmål a:
skønsmændene anmodes om at oplyse, om de i sagen omhandlede stole er udskåret forskelligt
i ryg og sæde, og i bekræftende fald på hvilke punkter og hvorledes forskellene fremtræder.
svar:
det kan bekræftes, at de omhandlede stole fremtræder forskelligt i deres udfræsninger.
således beskriver jackpot-stolens ryg et cirkelslag på ca. 180 grader med en diameter på 403
mm, som indsnævres ved overgang til sædeplanet, som bæres af 4 16 mm stålben afsluttet
med en kunststofdup i sort.
"myrens" ryg beskrives som en tilnærmet elipse med en storakse på 415 mm med en stærk
indsnævring nedefter, for igen at udvide sig ved overgangen til sædeplanet, som bæres af 4 14
mm stålrør, som afsluttes med en sort kunststofdup.
spørgsmål b:
skønsmændene anmodes om at meddele, om der ved fremstillingen af de i sagen omhandlede
2 stole er benyttet samme type presseforme, og i fald dette besvares benægtende, da
                                            - 9 -
redegøre for hvori forskellen består.
svar:
ved opmåling af begge stole kan det bekræftes, at der ikke er anvendt sammme presseform.
forskellen besvares i spørgsmål c.
spørgsmål c:
skønsmændene anmodes i øvrigt om - helt detaljeret - at redegøre for forskelle og - eventuelle
- ligheder mellem de 2 i sagen omhandlede stoletyper - det være sig i relation til farvevalg,
højde, bredde, sæde- og rygstørrelse/-tykkelse, rørtykkelse, sæde, vinkler, benkonstuktion etc.
- intet undtaget.
besvarelse af spørgsmål c:
alle mål i mm.
        myren   jackpot
største højde                                                808        834
største rygbredde                                            415        403
største sædebredde                 400                       435
ryghøjde fra sæde                                            365        382
sædehøjde forkant                                            463        475
sædehøjde bagkant                                            455        451
sæde dybde                                                   373        382
pilhøjde ryg                                                  43         28
pilhøjde sæde                                                 22         15
ben dimension                                                 14         16
antal ben                    4 stk. 4 stk.
skal tykkelse                                                   9        11
stabelbar                                                      ja        ja
indbyrdes stabelbar                                            ja        ja
                                             - 10 -
antal farver                                                     16         19
spørgsmål d:
alene baseret på skønsmændenes besvarelse af spørgsmål a, b og c anmodes skønsmændene
om at oplyse om den af sagsøgte producerede og markedsførte stol fremstår som en
kopi/efterligning af sagsøger.
svar:
det er vort skøn, at jackpot-stolen ikke kan opfattes som en kopi, men karakteriseres som en
efterligning af myren.
spørgsmål e:
ved besvarelsen af spørgsmål 2 anmodes skønsmændene om at definere, hvad der nærmere af
skønsmændene indlægges i begrebet "skelsættende", hvad enten spørgsmålet besvares
benægtende eller bekræftende.
svar:
myren var på den tid en unik nyskabelse dels ved sit designudtryk og den anvendte teknik
(dobbelt-krum) samt det usædvanligt spinkle og fjedrende stel. disse parametre var hver for
sig en nyskabelse sammenstillet til eet unikt produkt, som vakte stor international
opmærksomhed og betragtes som revolutionerende i branchen. i dag rubriceres myren til
gruppen af historiske design-ikoner.
spørgsmål f:
skønsmændene anmodes om at meddele, hvorvidt den ved fremstillingen af de i bilag f
afbillede stole anvendte fremstillingsmetoder og/eller den i bilaget foreviste stol var
skelsættende og i bekræftende fald på hvilke punkter.
svar:
                                               - 11 -
charles eames 1942 har anvendt en kendt teknik (alto 1932) i et for den tid nyt formsprog.
spørgsmål g:
skønsmændene bedes oplyse, hvorvidt de i sagen omhandlede stole efter skønsmændenes
opfattelse refererer til samme publikum og i benægtende fald, hvorvidt det publikum der -
typisk - vil være køber til stolen - "myren" vil forveksle denne med den af sagsøgte produ-
cerede og markedsførte stol benævnt "jackpot".
svar:
begge stole tilhører samme produktgruppe og dækker samme behov og appellerer til samme
forbrugergruppe samt til opstilling i offentlige rum, som har behov for flytbare og stabelbare
stole. det skønnes, at en ikke møbelkyndig forbruger, der går efter denne funktion, ville kunne
forveksle disse såfremt de ikke ses i sammenhæng.
spørgsmål h:
skønsmændene anmodes om at oplyse, om den af parterne benyttede fremstillingsmetode,
materialevalg og -sammensætning er almindeligt kendt og benyttet indenfor fremstillingen af
stole af omhandlede art.
svar:
det kan bekræftes, at produktionsmetoden og valg af materialer til den omhandlede type i dag
er almindelig anvendt.
spørgsmål i:
skønsmændene anmodes om at oplyse, hvorvidt - og i bekræftende fald på hvilke punkter -
den af sagsøger benyttede fremstillingsmetode adskiller sig fra den fremstillingsmetode, der er
blevet benyttet til produktionen af de i bilag c, d og e afbillede stole, og i bekræftende fald på
hvilke punkter?
                                               - 12 -
svar:
i en del af de viste modeller i bilag c, d og e er der anvendt samme teknik.
spørgsmål j:
skønsmændene anmodes om at redegøre for, hvor længe fremstillingsmetoden med
formspændte stolemodeller har været kendt resp. benyttet.
svar:
stole med enkelte krumme linjer, som har været offentliggjort, kendes tilbage til begyndelsen
af 30-erne.
spørgsmål k:
det af sagsøger stillede spørgsmål 4 bedes besvaret såvel ud fra, at stolene betragtes af
forbrugeren samtidig som når det ikke er tilfældet og med hensyntagen til det publikum de
pågældende stole refererer til.
svar:
spørgsmål k besvares i sagsøgers spørgsmål 4.
...."
i en supplerende skønserklæring af 16. oktober 1999 findes
følgende spørgsmål og svar.
"spørgsmål l:
skønsmændene bedes redegøre for forskelle og ligheder i de 2 omhandlede stole vedrørende
for så vidt angår:
1) bundplade på skal.
                                           - 13 -
2) benhøjden.
3) vinkler på ben.
4) anstand mellem rør for, bag og på sider.
5) rørdimensioner.
6) benkonstruktioner.
7) monteringsplader på stoleben.
8) monteringsbolte/skruer.
9) dubsko.
10) afstandsstykker.
svar:
myren
de 4 ben af 14 mm rør er påsvejset en stålrundel, som er fæstnet til skallen med 3
stjerneskruer, som er dækket med en rund vakumformet skål. benene stabiliceres af 4 af-
standsstykker i gråt gummi 20 x 28 x 35 mm. dupsko sort plast 18 x 21 mm.
                                             - 14 -
jackpot
de fire ben af 16 mm rør fremkommer ved to sammensvejsede "bøjler", som igen er påsvejset
en kvadratisk stålplade 120 x 120 mm og fæstnet til skallen med 4 stjerneskruer. benene sta-
biliceres af 4 afstandsstykker i sort gummi 18 x 30 x 38 mm. dupsko sort plast 20 x 20 mm.
                           - 15 -
                            astand mellem ben i mm
front                                              front
o 435 o                                            o 445 o
415                                                470
o 490 o                                            o 485 o
                          benvinkel i forhold til lodret
bagben  13 grader                                  bagben  8 grader
forben  8 grader                                   forben 10 grader
            spørgsmål m:
            er det sædvanligt indenfor møbelbranchen, at der produceres stole,
            borde, reoler m.v., der har en vis form for lighed med konkurrenters
            produkter.
            svar:
            da de forskellige møbelgrupper designmæssigt er stærkt
            funktionsbestemte vil der i sagens natur være et vist sammenfald. det er
            så designerens opgave bl.a. at tilføre produktet en egenart eller et
            personligt "kunstnerisk udtryk", som kunne tjene bl.a. til differentiering
            fra andre tilsvarende produkter.
            spørgsmål n:
            under henvisning til skønsmændenes besvarelse af spørgsmål g bedes
            skønsmændene redegøre for, hvorvidt den typiske køber til stolen
            "myren" vil være at anse for "møbelfagkyndig" indenfor denne specifikke
            stoletype.
            svar:
            den omhandlende stoletype indkøbes ofte til større offentlige rum. her vil
                                        - 16 -
det ofte være den projekterende arkitekt, som vælger møbeltyperne, og
han må opfattes som møbelfaglig kvalificeret. i andre sammenhænge vil
det ofte være kommunalbestyrelser, kantinebestyrere, økonomer og
private brugere, som sædvanligvis ikke er at betragte som faglig kyndige.
spørgsmål o:
under henvisning til skønsmændenes besvarelse af spørgsmål g bedes
det præciseret, om en typisk køber til stolen "myren" vil forveksle denne
med den af sagsøgte producerede og markedsførte stol "jackpot".
svar:
hvis der med typisk køber til myre stole menes en, der går efter en myre
stol, må svaret være benægtende.
spørgsmål p:
skønsmændene anmodes om at angive/beskrive de designmæssige
detaljer (designudtryk), som udgør de kunstneriske elementer i stolen
"myren".
svar:
myren består ikke af elementer. stolen er netop karaktericeret ved at
være et helstøbt værk med et meget stærkt personligt (designudtryk),
hvor der ikke kan tillægges eller fratrækkes noget uden at forringe de-
signet.
spørgsmål q:
skønsmændene anmodes om at angive/beskrive de designmæssige
detaljer (designudtryk), som udgør de kunstneriske elementer i stolen "7-
eren".
svar:
besvares som spørgsmål p.
                                         - 17 -
spørgsmål r:
udgør den karakteristiske udskæring af stoleryggen i stolen "myren" en
væsentlig - eller måske det væsentligste - særpræg i skallens
udformning?
svar:
man kan ikke løsrive de enkelte linieføringer ud af helheden, men den
slanke "hals" er naturligvis medvirkende til det artistiske udtryk.
spørgsmål s:
skønsmøndene anmodes om at sammenholde stolen "myren" og stolen
"7-eren" og beskrive forskellene.
svar:
som skønsmændenes subjektive opfattelse af myren opleves den som en
meget let artistisk stol med et vist dekorativt element set i større
sammenhænge. myren var tegnet i 1953 til novos kantine og som sådan
en stol til kortere ophold i kantiner, cafeterier o.l.
7-eren er på alle måder en større og "tungere" stol, som modsat myren
indbyder til længereværende ophold og finder sikkert større udbredelse
end myren, da komforten må betegnes som større. begge stole betragtes
som arketyper indenfor den type stole. de betragtes dog begge som
internationale designikoner.
spørgsmål t:
under henvisning til de i bilag c viste eksempler på dobbeltkrumme,
formspændte, stabelbare stole anmodes skønsmændene om at oplyse,
om disse stole kan have tjent som "forelæg" for "jackpotstolen" - jfr.
spørgsmål 3.
svar:
det kan naturligvis ikke afvises, men da myren er den oprindelige
arketype fra 1953, er det nærliggende at antage, at den har dannet
                                       - 18 -
forlæg for mange af disse stoletyper, som bl.a. er vist i bilag c.
spørgsmål u:
skønsmændene bedes oplyse prisforskellen mellem de 2 stole i udsalg
samt oplyse, om de 2 stole sædvanligvis har samme udsalgssteder.
svar:
jackpot opgives til 498,00 kr. myren til 1.543,00 kr., begge priser til
forbrugeren. i møbelforretninger med et højt designniveau vil man
sikkert ikke finde begge modeller. men i forretninger med en lavere
designprofil vil man sikkert kunne finde begge, hvilket i højere grad vil
gøre sig gældende på eksportmarkedet.
spørgsmål v:
eksisterer der på det danske marked andre stole end de i sagen
omhandlede af samme produkttype med samme funktion?
svar:
ja i høj grad.
spørgsmål x:
i relation til skønsmændenes besvarelse af spørgmål d, bedes
skønsmændene venligst præcisere, hvori efterligningen - alene - baseret
på de stillede spørgsmål a, b og c, nærmere består.
svar:
efterligningen baserer sig udelukkende på det visuelle indtryk som
kunstnerisk form. det konstateres modsat at ingen hovedmål eller
detaljer har sammenfaldende mål på de to stole, jævnfør spørgsmål l 1-
10.
spørgsmål z:
                                        - 19 -
kan den af charles eames benyttede teknik have dannet grundlag for
arne jacobsens fremstilling af stolen "myren"?
svar:
dette vil ikke være rimeligt at antage, da det er to forskellige grundtyper.
charles eames er med delt sæde og ryg (1942). det kan oplyses at arne
jacobsen allerede i 1932 arbejdede med formpresset krydsfiner i
stolerækkerne på bellevue teatret, hvor de stadig kan ses.
spørgsmål 5:
i forbindelse med besvarelsen af sagsøgtes spørgsmål m bedes følgende
oplyst:
forekommer fremtoningsmæssig lighed i højere grad inden for
standardprægede møbler uden særpærg end inden for møbler, der har
været undergivet en kunstnerisk og/eller designmæssig
udviklingsindsats?
svar:
ja, det er designerens opgave udover at tilgodese det funktionelle at
tilføre produktet en selvstændig kunstnerisk egenart, så det videst mulig
adskiller sig fra tilsvarende standardprodukter.
forklaringer:
der er under sagen afgivet forklaring af jacob holm, jørgen mensen og
niels hermansen. skønsmændene, arkitekt m.a.a. rud thygesen og
møbelfabrikant peter jeppesen er afhjemlet.
jacob holm, administrerende direktør hos sagsøgeren, har forklaret, at
han blev ansat hos sagsøgeren den 1. februar 1998. nærværende sag er
startet af hans forgænger, niels hermansen. ansvaret for
efterligningssager ligger hos den administrerende direktør.
sagsøgerens virksomhed producerer arkitekttegnede kvalitetsmøbler ud
                                         - 20 -
fra en minimalistisk og funktionalistisk designfilosofi. sagsøgerens
langvarige samarbejde med arne jacobsen strækker sig tilbage til
40'erne. sagsøgeren har gennem tiden produceret mange af arne
jacobsens møbler, hvoraf flere stadig er i produktion. myren passer i høj
grad ind i sagsøgerens designfilosofi, og er som sådan i højere grad
arketypen end 7'eren. myren er udtryk for sagsøgerens designsyn. piet
hein og bruno mathssons superellipsebord har samme designsmæssige
karakteristika og udgør sammen med myren og ph 5-lampen den
klassiske danske spisestue.
der sælges ca. 18.000 myrestole om året. myren har en speciel
kommerciel betydning for sagsøgeren, da den tiltrækker kunder også til
sagsøgerens andre produkter. myren anvendes som blikfang i brochurer
og på udstillinger, da den udtrykker en design-goodwill. myren var den
første af arne jacobsens stole, og den er den ypperste indenfor stabel-
stole. myren anvendes i vidt omfang i markedsføringen af sagsøgeren.
stolen er genstand for stor interesse, og reklamebranchen benytter gerne
stolens former. annoncen med "myrerne" på vej hjem i solnedgang er en
meget kendt reklame. myren er i høj grad blevet synonym med eller
kendetegn for sagsøgeren.
jackpot-stolen er markedsmæssigt til gene for sagsøgeren og dennes
forhandlerne. jackpot-stolen udgør en reel konkurrence til myren på såvel
kontrakts- som privatmarkedet. den største konkurrence er på
privatmarkedet på grund af prisforskellen. i danmark går ca. 35 % af
salget til private. i udlandet er ca. 80 % af salget til kontraktsmarkedet.
det mest alvorlige er dog angrebet på sagsøgerens virksomhed og
design-goodwill, idet jackpot- stolen udvander sagsøgerens goodwill.
der kommer stadigt flere efterligninger af blandt andet myren, hvilket
navnlig skyldes arne jacobsens store popularitet for tiden. sagsøgeren
forventer derfor flere retssager i fremtiden. sagsøgeren har en
forretningsstrategi om at kæmpe mod så mange plagiater som muligt.
der må dog tages hensyn til ressourcerne hertil. det har således i en
periode kun været muligt at føre sager om efterligninger af 7'eren.
sagsøgeren holder løbende øje med plagiatprodukter gennem brochurer
og via sine sælgerne. sagsøgeren deltager endvidere på møbelmesser,
hvor man også ser efter konkurrenternes produkter.
                                         - 21 -
det er generelt vanskeligt at forfølge plagiater i udlandet, særligt i
sydeuropa og i asien. sagsøgeren forsøger derfor også
markedsføringsmæssigt at gøre opmærksom på, hvad der er kopier, og
hvad der er ægte. ca. 80 % af salget af myren går til udlandet. der
anvendes derfor flest ressourcer på efterligningssager her.
der betales normalt en royalty til møbeldesignere på mellem 3 og 6 %.
sagsøgeren betaler i de fleste tilfælde 5 %.
sagsøgerens salgsled er typisk møbelforhandlere. der er ca. 150
forhandlere i danmark, som primært hører til den mere designorienterede
del. sagsøgeren handler ikke med ilva eller ikea.
jørgen mensen har forklaret, at han indtil for 12 år siden var
isenkræmmer. herefter blev han marketings- og salgschef i et firma, der
handlede med flet- og havemøbler. han har endvidere arbejdet i ilva i
afdelingen for elinstallationer, lys og lamper. i 1992 startede han som
selvstændig med firmaet dan-form aps, som han er eneejer af. han ville
gerne handle med moderne møbler med farver på. oprindelig solgte han
kun spisestuemøbler, men der er senere også kommet sofaborde til.
jackpot-stolen blev til ved, at han hjemme i sin kælder lavede nogle
tegninger og klippede nogle papskabeloner. han valgte herefter nogle
standardpresseværktøjer ud hos en formpresser i jylland og fik et råpres
med hjem. dette brugte han til at lave tre udkast, hvor stoleryggene var
af henholdsvis en rund, en ballon og en mere kantet form. han valgte -
den runde form, da han syntes den designmæssigt var den pæneste, da
den har et klassisk look. han brugte en træstol, som han sad godt i, som
mål for sædehøjden. han har ingen særlige forudsætninger for at designe
stole. han kendte godt myren, da han tegnede jackpot-stolen. ved
udformningen af stolen har han ikke set til andres stole og heller ikke til
sagsøgerens. han havde ikke myren stående ved siden af, da han
tegnede jackpot-stolen, og myren var på ingen måde forlæg for hans
stol. de tynde forkromede ben valgte han, fordi de passede godt til
skallen. han fandt benene som standardprodukt hos en anden
stolefabrikant. det var denne, der bistod med monteringen. han husker
ikke, hvor dupperne kom fra. der blev kun brugt færdige
standardværktøjer til stolen, der blev udviklet i løbet af februar og marts
måned 1992.
                                        - 22 -
farvevalget til jackpot-stolen skete ud fra et farvekort fra sadolin.
farverne svarer ikke til sagsøgerens. sagsøgte har ikke som sagsøgeren
anvendt lyse pastelfarver men bruger mere dybe farver. der findes idag
36 farvemuligheder. i materialevalget er der ingen identitet med myren,
og presseværktøjet er ikke det samme. jackpot- stolen er udformet i
bøge- og birkefiner. myren findes vist kun i bøgefiner. alle vinkler,
grader, højder, tykkelser m.v. er forskellige. hele konstruktionen og op-
bygningen er forskellig. der er intet identisk ved stolene. stole af denne
type er altid stabelbare.
sagsøgte producerer ikke selv stolen, men får den lavet forskellige steder
i europa. ca. 75 % sælges til eksportmarkedet.
i maj 92 deltog sagsøgte første gang med jackpotstolen på
herningmessen. han mener ikke, at sagsøgeren deltog her. stolen blev
positivt modtaget. han har ikke hørt, at den ligner myren. der rejste to
sælgere rundt med stolene til forretningerne. stolen blev også sendt til
ide møbler, ilva, møbelringen m.fl. det var forretninger på mellemste og
nedre forhandlerniveau. jackpot-stolen blev i 1993 markedsført i ca. 10
husstandsomdelte kataloger.
han mener kun, der er meget få forhandlere - også i udlandet- der
sælger både myren og jackpot-stolen. i danmark udgør sagsøgtes
detailsalg ca. 90 %, og kontraktssalget ca. 10 %. i udlandet er
detailsalget ca. 80 % og kontraktssalget ca. 20 %. jackpot-stolen sælges
til den almindelige kunde, men ikke til den eksklusive del af køberne.
i august 92 blev stolen søgt mønsterbeskyttet. det var en langsommelig
affære, da den først skulle vurderes. der var ingen indsigelser ved
offentliggørelsen. firmaet danerka havde på et tidspunkt rejst indsigelse,
men den blev trukket tilbage. stolen blev søgt mønsterbeskyttet, da han
mente, at han havde designet en ny klassiker og ville sikre sig mod, at
andre gjorde krav på mønsteret.
sagsøgte var første gang på møbelmessen i københavn i 1993. de havde
en stand i stueetagen. sagsøgerens stand var på 1. sal. han mener, at en
person fra sagsøgeren var på sagsøgtes stand, idet der kom en dame og
tog en brochure, og hende fulgte han efter op til sagsøgerens stand. da
                                        - 23 -
han et par timer senere gik tilbage til sagsøgerens stand, var hun stadig
på standen, og hun var således ikke en kunde. han følte derfor, at der
blev holdt øje med sagsøgte.
sagsøgte lancerede i de følgende år flere nye stole- og bordmodeller.
også eksportmarkedet blev bearbejdet. dette skete i tillid til, at ingen
havde gjort indsigelser mod jackpot-stolen. jackpot-stolen udgjorde en
pæn del - omend ikke den væsentligste del - af sagsøgtes omsætning.
udviklingen hos sagsøgte gik godt, og der var i 1998 ialt 10 ansatte. han
hørte første gang fra sagsøgeren ved skrivelsen af 22. januar 1998.
sagsøgte markedsfører ikke ellipseborde. bordet, der er vist i sagsøgtes
brochure, er ikke ellipseformet men ovalt. bordet er ikke designet af sag-
søgte, men er købt færdigt. bordpladerne er et standardprodukt, som
købes hos et andet firma, der har solgt disse borde i 15 år. stålbenene er
også et standardprodukt. han valgte dette bord, fordi han syntes,
designet passede godt til farverne på stolene. han kendte godt
superellipsebordet, da han købte bordene. sagsøgtes brochure er ikke
lavet med udgangspunkt i sagsøgers brochurer.
han har ikke medbragt sagsøgtes omsætningstal, og det vil kræve en
større arbejdsindsats at opgøre omsætningen af jackpot-stolen, idet
salget er bogført under forskellige varenumre. han ønsker ikke at angive
et skønnet beløb på omsætningen.
skønsmændene, arkitekt m.a.a. rud thygesen og møbelfabrikant
peter jeppesen har vedstået skønserklæringerne. til spørgsmål 1 og 2
har de supplerende forklaret, at det nyskabende ved myren blandt andet
var den anvendte teknik med laminering ud i et stykke og
dobbeltkrumning. myrens dimensioner var også usædvanlige, ligesom det
var unikt, at stolene kunne stables. linieføringen var meget typisk for
arne jacobsen. den slanke hals og den organiske form var
revolutionerende.
myren har idag status af internationalt designikon, som klassisk dansk
design. myren er arketype på denne type møbler. stolen er unik og er
indkøbt til alle kendte internationale museers samlinger.
at myren er lavet ved dobbeltkrumning giver en usædvanlig styrke og
                                         - 24 -
mulighed for spinkelhed. teknikken bruges idag af firmaer i flere lande.
konceptet med tynde stålben kan føres tilbage til charles eames stole i
40'erne. denne type stole vil typisk have stålben. skallen er dominerende
i forhold til understellet. det er af mindre betydning, om der er tre eller
fire ben. der er siden kommet en række stole til, der er bygget over
samme teknik. typen har særlig set sin udbredelse de senere år.
vedrørende spørgsmål 3 har skønsmændene forklaret, at linieføringen i
stolenes skaller ikke er identisk, men de ligner hinanden. jackpot-stolen
er en efterligning, men ikke et plagiat eller en slavisk efterligning. hvis
myren ikke havde været på markedet, havde sagsøgtes stol heller ikke.
myrekroppen er karakteristisk ved den slanke talje, der er det dristige i
myren. myrekroppen fornemmes også i jackpot-stolen. benene fremstår
umiddelbart ens, selvom jackpot-stolens ben er en anelse kraftigere.
stellets udformning dikteres til dels af, at stolen skal være stabelbar.
helhedsindtrykket er udtryk for den samlede formgivning. når man er i
branchen, har man myren på nethinden, da stolen er et hovedværk i
dansk design. man behøver derfor ikke have den stående ved siden af for
at tegne en lignende stol.
de i spørgsmål c og l angivne forskelle mellem stolene har ikke
umiddelbart indflydelse på helhedsindtrykket, som vurderet i spørgsmål
3. det er det visuelle hovedindtryk, der er afgørende. de små
opmålingsforskelle er uden betydning. umiddelbart er der visuelt ikke
forskel på stolene. myren giver sig udfra en helhedsvurdering til kende i
jackpot-stolen. teknisk set er der ikke afgørende kvalitetsforskel på de to
understel. materialevalget er ikke undersøgt. der er formentlig brugt en
tykkere finér på jackpot-stolen. der er forskel i pres seformene, ikke i
teknikken.
skønsmændene har endvidere tilkendegivet, at efter deres subjektive
vurdering er jackpot-stolen ikke udtryk for en selvstændig designmæssig
indsats.
når stolene står ved siden af hinanden, vil en køber ikke tage fejl. en
designinteresseret vil heller ikke tage fejl. myren henvender sig typisk til
designinteresserede. stolenes afsætningskanaler kan være de samme.
forretninger med meget høj designprofil har dog ikke jackpot-stolen.
                                        - 25 -
niels hermansen har forklaret, at han var administrende direktør hos
sagsøgeren fra februar 1992 til februar 1998. han havde blandt andet
ansvaret for efterligningssager. denne opgave lå hos den øverste chef,
fordi det var et vigtigt led i virksomhedens strategi.
arne jacobsens stole: ægget, svanen, myren og 7'eren er alle markante
ikoner, som er værdsatte i arkitektkredse. det blev i vidnets
direktørperiode et problem for sagsøgeren med efterligningerne, som
svækkede de verdenskendte produkters værdi. sagsøgeren førte i 1993
en sag i tyskland mod firmaet rabami. sagen blev ført for at beskytte
det tyske marked, der udgør den største del af sagsøgers salg i udlandet.
der var i denne periode primært 7'eren, der blev efterlignet.
det er ofte et stort detektivarbejde at finde frem til, hvor plagiaterne
produceres. når man foretager undersøgelser, ved efterlignerne, at der
kan komme en kopisag, og de lægger "tågeslør" ud, ved f.eks. at skifte
producent. efterligningerne kom dengang typisk fra italien og spanien,
hvor det er sværere at retsforfølge dem.
sagsøgeren ønskede at fremstå som et seriøst firma, og derfor foretog de
altid grundige undersøgelser, inden det blev besluttet, om man skulle gå
videre med en plagiatsag. det blev altid først undersøgt, hvor varerne
blev produceret, hvem der stod bag firmaet o.s.v., og der blev indhentet
sagkyndig bistand med hensyn til, om efterligningen gik for nær.
sagsøgeren måtte prioritere sagerne, og man var sig også bevidst, at
man havde pressens bevågenhed. der blev ført mange sager i udlandet,
hvilket kostede sagsøgeren en del i omkostninger.
han blev selv opmærksom på jackpot-stolen, da han fra advokat erling
borcher fik en kopi af brevet af 30. juni 1995 fra advokat bjørnholm med
sagsøgtes brochure. han kan ikke sige, om han havde set stolen før. han
havde set flere tilsvarende stole fra spanien, men han vidste ikke, hvor
de blev produceret. han har ikke set sagsøgtes brochure før dette
tidspunkt.
det var sagsøgerens strategi i første omgang at gå efter kopier af 7'eren.
man ønskede at se, om disse sager gik godt, før man gik videre med
andre sager. han registrerede derfor i første omgang oplysningerne om
                                       - 26 -
jackpot- stolen, til sagsøgeren senere havde ressourcer til at indlede en
sag. det var hans opfattelse, at det var en stol, som de skulle have fat på
senere. i de følgende 2½ år frem til henvendelsen til sagsøgte, fik
sagsøgeren bl.a arkitekter og designere til at vurdere, om stolen var en
efterligning. sagsøgeren anvendte ikke arkitekt m.a.a. rud thygesen.
sagsøgeren undersøgte endvidere, hvor udbredt stolen var, og
indhentede en juridisk vurdering af, om en sag ville kunne gennemføres,
inden man besluttede at gøre indsigelse mod stolen.
rabami-sagen angik en efterligning af 7'eren. han så, at der i
skønserklæringen fra denne sag var en stol, der lignede myren, men han
kan ikke identificere nogen af de gengivne stole som værende jackpot-
stolen. han var ikke på dette tidspunkt bekendt med sagsøgtes eksistens.
han så ikke sagsøgtes stol på møbelmessen i københavn i 1993. han fik
heller ikke besked om stolen fra sine medarbejdere, og han har ikke givet
nogen af sine medarbejdere besked om at gå ned på sagsøgtes stand.
han har ikke set brochurer eller anden information om stolen i 1993, og
han har heller ikke set jackpot-stolen i husstandsomdelte kataloger.
i perioden 1992 - 1998 steg antallet af internationale kopier. der var fra
1996 hos sagsøgeren en større grad af opmærksomhed på, hvad der
skete på markedet. sagsøgeren havde ikke nogen fast
indberetningspraksis vedrørende kopiprodukter. en sag kunne starte på
baggrund af egne observationer, efter henvendelse fra en sælger eller på
grundlag af en brochure. i første omgang tog sagsøgeren sig af
efterligningerne af 7'eren, og de øvrige sager blev lagt til side til senere.
der var mest opmærksomhed på 7'eren, da den blev plagieret mest og
var den salgsmæssigt mest udbredte.
procedure:
sagsøgeren har over for sagsøgtes anbringender om, at sagsøgeren
ikke har søgsmålkompetence, anført, at søgsmålskompetencen følger af
licensaftalen. § 4 udtrykker sædvanlig licensretlig praksis, hvorefter
sagsøgeren er berettiget, men ikke forpligtet til at indtale krænkelser.
model 3101 er som en variation og et underprodukt af 3100 omfattet af
licensaftalen, og der er i overensstemmelse hermed betalt licens for
denne, selvom den ikke direkte er nævnt i bilaget til aftalen.
søgsmålskompetencen følger iøvrigt af almindelige licensretlige regler,
                                          - 27 -
hvorefter den, der har licensen, også er berettiget til at indtale
krænkelser.
til støtte for påstand 1 har sagsøgeren gjort gældende, at myren nyder
ophavsretlig beskyttelse efter ophavsretslovens § 1, idet den som en unik
nyskabelse indenfor møbelkunst ved frembringelsen i 1952 er et værk,
der er resultat af en individuel skabende indsats, og som har en sådan
kunstnerisk karakter, at den har den fornødne værkshøjde til at nyde
beskyttelse i henhold til ophavsretslovens § 1. dette fremgår også af
skønsmændenes besvarelse af spørgsmål 1 og 2, hvor det anføres, at
"myren er et selvstændigt og unikt åndsværk, der har status af
internationalt design-ikon".
sagsøgtes fremstilling og markedsføring af jackpot-stolen er en
retssstridig efterligning af myren, idet jackpot-stolen er formgivet med
udgangspunkt i myrens design og ud fra en helhedsvurdering har den
samme fremtoning og linieføring som myren. stolene er ens i alt væsent-
ligt, skallens linieføring, det cirkelrunde sæde, ben- stellet og dupperne.
den eneste variation er, at jackpot-stolens ryg tegner en lidt højere
cirkel, og at sagsøgte ikke har lavet en indfræsning i ryggen. med en så-
dan indfræsning ville stolen havde været en direkte kopi. jackpot-stolen
er udfra en helhedsvurdering en efterligning, der tegner et parallelt
billede. dette er i overensstemmelse med skønsmændenes besvarelse af
spørgsmål 3, hvorefter jackpot-stolen må betragtes som en efterligning,
samt med skønsmændenes uddybende forklaring, hvorefter detailfor-
skellene angivet i spørgsmål c og l ikke kan tillægges betydning for
helhedsvurderingen. jackpot-stolen er en eftergørelse af myren, som
alene er tilført nogle ændringer for at kunne argumentere for forskellen.
der er herved sket en formmæssig reduktion af originalen. jackpot-stolen
er ikke en kunstnerisk viderebearbejdning af myren. jørgen mensens
forklaring om tilblivelsen af jackpot-stolen er ikke troværdig. han havde
ingen designmæssige forudsætninger, og udviklingen skete over så kort
en periode som 2 måneder, hvor arne jacobsen brugte 2 år på at udvikle
myren.
da der således i alt væsentlighed er identitet i stolenes fremtoning, og da
det efter lovens forarbejder, teorien og retspraksis er den samlede
visuelle fremtoning, der er afgørende, er jackpot-stolen en krænkelse af
myren.
                                         - 28 -
sagsøgeren har endvidere til støtte for påstand 1 gjort gældende, at
sagsøgtes fremstilling og markedsføring af jackpot-stolen er i strid med
markedsføringslovens § 1, idet der er tale om en nærgående efterligning
af myren. sagsøgtes formål med at markedsføre den plagierede stol er at
snylte på den goodwill, der er knyttet til myren, hvortil kommer, at
sagsøgtes stol nedbryder den prestige, der er opbygget omkring myren.
dette ses også af sagsøgtes katalog, sagens bilag 21, hvor jackpot-stolen
er markedsført sammen med et bord, der kan forveksles med piet hein
og bruno mathssons superellipsebord, der er et andet af sagsøgerens
hovedprodukter, som myren ofte markedsføres sammen med.
sagsøgeren har videre anført, at sagsøgtes mønsterregistrering er uden
betydning for påstand 1. en mønsterregistrering giver ikke sikkerhed for
gyldighed, da der ikke foretages nogen materiel prøvelse. der
sammenholdes ved prøvelsen alene med, hvad der i forvejen er i møn-
sterregistret. en mønsterregistrering kan til enhver tid ophæves, og pas-
sivitetsindsigelser er derfor uden betydning.
overfor sagsøgtes anbringende om passivitet har sagsøgeren gjort
gældende, at det efter niels hermansens forklaring må lægges til grund,
at sagsøgeren blev bekendt med jackpot-stolen i juli 1995, og at der
således gik ca. 2½ år til der i februar 1998 over for sagsøgte blev rejst
indsigelse mod stolen. efter gældende praksis er dette ikke en
retsfortabende passivitet i forhold til den forbudsret, der følger af op-
havsretslovens § 2 og markedsføringsloven § 1.
sagsøgte har ikke ført bevis for, at jackpot-stolen var med på sagsøgtes
stand på møbelmessen i københavn i 1993, eller for at sagsøgeren har
set stolen her. der er ej heller ført bevis for, at jackpot-stolen har været
markedsført i 1993 i husstandsomdelte kataloger. at niels hermansen
har set en stol, der lignede myren i en skønserklæring til brug for en
anden sag i 1995, er også uden betydning. selv om det lægges til grund,
at sagsøgeren har forholdt sig passiv i mere end 2½ år, er der ikke tale
om så lang en periode, at det efter praksis er rettighedsfortabende.
der er endvidere intet beskyttelseshensyn over for sagsøgte. sagsøgte
har ikke bevist, at man var i god tro, da stolen blev introduceret. sagsøg-
te har endvidere ikke dokumenteret, at der er foretaget væsentlige
                                          - 29 -
investeringer, eller at man har haft væsentlige omkostninger. sagsøgte
kan nemt finde en anden formgivning til sine stole. omkostningerne for
sagsøgte i forbindelse med et forbud må derfor formodes at være
begrænsede.
sagsøgerens påstand 2, 3 og 4 er følgepåstande af på stand 1. hvis der
gives medhold i påstand 1, skal der ske destruktion og tilbagetrækning.
det gøres over for sagsøgtes afvisningspåstand gældende, at påstandene
kan fremmes til realitetsbehandling, da de både i indhold og sproglig
formulering er præcise og umiddelbart forståelige. påstandene har
hjemmel i ophavsretslovens § 84, stk. 2 og 3, og de er formuleret i
overenstemmelse med praksis i tilsvarende sager. sagsøgeren har ikke
kunnet få oplyst, hvem der ejer formene. det kan ikke hindre på-
kendelse, at sagsøgte ikke vil give oplysning herom.
til støtte for påstand 5 har sagsøgeren anført, at sagsøgtes overtrædelse
af ophavsretslovens § 2 medfører, at sagsøgte i medfør af
ophavsretslovens § 83 er pligtig at udrede et rimeligt vederlag til
sagsøgeren subsidiært at betale erstatning. det gøres endvidere
gældende, at sagsøgte er erstatningspligtig efter markedsføringslovens §
13, stk. 2. vederlagskravet skal opgøres som en licensafgift på 5 % af
sagsøgtes nettoomsætning på jackpot- stolen. sagsøgeren har såvel un-
der sagens forberedelse som under afhøringen af jørgen menzen
forgæves forsøgt at få oplyst sagsøgtes omsætningstal. i mangel af
oplysning herom må kravet opgøres som sket i sagsøgerens processkrift
af 9. februar 2000. vederlaget er knyttet til krænkelsen, som sagsøgeren
efter licensaftalen er be-
rettiget til at indtale.
med hensyn til påstand 6 har sagsøgeren gjort gældende, at sagsøgtes
mønsterregistrering er sket i strid med mønsterlovens § 2 og § 4, nr. 2,
litra c, idet den afbillede stol ikke adskiller sig væsentligt fra myren og i
øvrigt krænker ophavsretten til myren. mønsterloven indeholder ingen
passivitetsregler, og en registrering, der er meddelt med urette, kan
således til enhver tid begæres udslettet.
vedrørende sagsomkostningerne har sagsøgeren anført, at store dele af
procesførelsen har været unødvendig. syn- og skønsforretningen er
derfor også blevet alt for omfattende, hvilket uanset sagens udfald bør
                                          - 30 -
tillægges omkostningsmæssig betydning.
sagsøgte har vedrørende sagsøgerens påstand 1 og 3 anført, at
sagsøgeren ikke har den fornødne kompetence til eller interesse i at
påtale en eventuel krænkelse af myren. dette skal vurderes alene på
grundlag af kontrakten mellem sagsøgeren og arne jacobsen design i/s.
efter bilaget hertil gælder licensaftalen alene for 3100, 3107 og andre
udtrykkeligt nævnte stole. den i nærværende sag omhandlede stol, my-
ren med 4 ben - 3101 -, er ikke nævnt. kontrakten vedrører endvidere
kun overdragelse af produktion og salg. efter § 4 er sagsøgeren
berettiget til at påtale krænkelser i medfør af "nærværende aftale tillagte
rettigheder", hvilket således alene er fremstillings- og forhandlerretten.
ophavsretskrænkelser beror således fortsat hos interessentskabet, og
sagsøgeren har ikke søgsmålskompetence i forhold til krænkelser af
myren.
myren er ikke et værk, der nyder beskyttelse som brugskunst i henhold
til ophavsretslovens § 1. myren var i 1952 ingen nyskabelse. der blev
også forud for, at sagsøgte iværksatte produktion og markedsføring af
myren, fremstillet formpressede stole. teknikken med formspændte stole
havde været kendt tilbage fra charles eames og alvar aaltos stole i
30'erne. de tynde stålben kan også dateres tilbage til 30'erne og 40'erne.
de findes i en række varianter og er ikke udviklet af arne jacobsen.
teknikken med dobbeltkrumning var også kendt, og fremstillingsmetoden
nyder ikke nogen særskilt beskyttelse for sagsøgeren. arne jacobsen har
derfor ikke eneret til at fremstille stole på denne måde. stoletypen er
undergået en stadig udvikling, og der produceres og markedsføres idag
en lang række tilsvarende stabelstole på markedet. udformningen af en
stabelstol er alene bestemt af funktionen og den menneskelige anatomi.
der er ikke ved den af sagsøgte udviklede, producerede og markedsførte
stol - jackpot - sket krænkelse af nogen ret, der måtte tilkomme
sagsøgeren. efter ophavsretsloven kræves der en slavisk efterligning eller
et plagiat, for at der foreligger en krænkelse. jackpot-stolen adskiller sig
på væsentlige punkter markant fra myren, idet der ikke kan konstateres
et eneste relevant lig hedspunkt mellem de to stole. myren har sit navn,
fordi den ligner en myre. i øvrigt er de priser og udmærkelser, som my-
ren har fået, givet til den oprindelige stol med tre ben, og denne har
sagsøgtes stol, der har fire ben, ingen lighed med. sagsøgtes stol har en
                                          - 31 -
rund ryg, der afviger fra myrens. linieføring og opbygning er forskellig på
de to stole, og der er ikke sammenfaldende farvevalg. jackpot-stolen er
ikke et plagiat eller en slavisk efterligning. helhedsindtrykket er, at
jackpot- stolen adskiller sig væsentligt fra myren og ikke krænker denne.
det bestrides, at jackpot-stolen er udviklet med udgangspunkt i eller for
at efterligne myren, og det bestrides, at jackpot-stolen udgør en
nærgående efterligning af myren. sagsøgte har udviklet en stol uden
forsøg på at plagiere myren eller andre stole. der er ingen risiko for
forveksling af de to stole. sagsøgte har ikke ved produktion eller
markedsføring af jackpot-stolen krænket nogen rettigheder, der
tilkommer sagsøgeren eller andre, herunder handlet retsstridigt efter
ophavsretslovens § 2.
den af sagsøgte udviklede stol har på basis af en ansøgning af 6. august
1992 opnået mønsterbeskyttelse, hvilken beskyttelse senest er fornyet til
6. august 2002. registreringen er sket efter patentdirektoratets prøvelse
og må tages som udtryk for, at mønsteret, som der ikke er gjort
indsigelse mod - heller ikke fra sagsøgeren - ikke krænker andre kendte
rettigheder.
det bestrides, at sagsøgte har handlet i strid med markedsføringslovens
§ 1, idet jackpot-stolen ikke er nogen efterligning af myren, og idet
sagsøgtes markedsføring af jackpot-stolen ikke krænker rettigheder, som
måtte tilkomme sagsøgeren. for at udgøre en krænkelse af mar-
kedsføringsloven må der foreligge illoyalt forhold, og efterligningen skal
grænse til identitet. det bestrides, at sagsøgerens virksomhed og navn er
specielt knyttet til myren, allerede fordi sagsøgeren producerer og mar-
kedsfører et meget bredt produktprogram. sagsøgeren har ikke godtgjort
nogen omsætningsnedgang, eller at jack pot-stolen snylter på eller
nedbryder myrens prestige. det er blevet forklaret, at myren henvender
sig særligt til arkitekter og designinteresserede. stolen er "på nethinden",
og der er derfor ingen risiko for forveksling. stolene omsættes endvidere
gennem vidt forskellige omsætningskanaler, i forskellige forretninger og
til forskellige kunder. for så vidt angår sagsøgtes brochure er det anført,
at sagsøgte ikke har udviklet, produceret eller markedsført et ellipsebord.
bordet i sagsøgtes brochure er ovalt, og det er ikke produceret af sagsøg-
te. der er ikke noget unikt i at stille borde og stole sammen.
                                        - 32 -
sagsøgte har endvidere gjort gældende, at sagsøgeren har fortabt
ethvert retskrav på grund af passivitet. sagsøgte har i mere end 6 år
markedsført og solgt jackpot-stolen, uden at sagsøgeren har gjort
indsigelse. det er ikke korrekt, at sagsøgeren først i 1995 blev bekendt
med stolen. sagsøgeren har ikke under sagens forberedelse bestridt, at
sagsøgtes stol var med på møbelmessen i københavn i 1993. jørgen
mensens forklaring om, at sagsøgte i 1993 havde en intensiv
markedsføring af jackpot- stolen ved landsdækkende, husstandsomdelte
brochurer, må lægges til grund. rabami-sagen viser, at sagsøgeren inter-
esserede sig meget for efterligningsproblematikken. det kan derfor heller
ikke have forbigået sagsøgerens opmærksomhed, at jackpot-stolen i juni
1994 var afbilledet i skønserklæringen i denne sag. det er endvidere af
niels hermansen forklaret, at sagsøgeren registrerede, at der kunne være
en krænkelse.
det må herefter lægges til grund, at sagsøgeren i hvert fald fra
forsommeren 1994 og ved offentliggørelsen af sagsøgtes
mønsterregistrering i juni 1994 kendte til sagsøgtes stol. sagsøgeren har
herefter forholdt sig passiv i en så lang periode, at det såvel efter
ophavsretsloven som efter markedsføringsloven udgør en retsfortabende
passivitet. sagsøgeren valgte bevidst ikke at gribe ind over for sagsøgte,
også efter henvendelsen fra advokat bjørnholm i juni 1995. sagsøgeren
havde ingen saglig begrundelse for at vente med at påtale forholdet. ved
at undlade at påtale krænkelsen har sagsøgeren påta get sig risikoen for
rettighedsfortabelse og givet sagsøgte indtryk af, at man ikke vil foretage
forfølgelse, hvilket sagsøgte har indrettet sig i tillid til.
til støtte for påstanden om afvisning af sagsøgtes påstand 2 og 4, har
sagsøgte gjort gældende, at de nedlagte påstande er så generelle og
upræcise, at de ikke kan danne grundlag for en domskonklusion.
sagsøgte er ikke ejer af de i påstand 2 anførte forme og specialværktø-
jer. påstanden er derfor for vidtgående, da man ikke ved en dom kan
forpligte trediemand. der er endvidere intet oplyst under sagen om
stolene med armlæn. der må subsidiært ske frifindelse som konsekvens
af frifindelse for påstand 1.
vedrørende sagsøgerens påstand 5 har sagsøgte anført, at der under
domsforhandlingen kun er procederet for tilkendelse af vederlag, hvorfor
påstanden om erstatning er frafaldet. i øvrigt er sagsøgtes provokationer
                                        - 33 -
om omsætningstal fra sagsøgeren ikke opfyldt, og det er ikke doku-
menteret, at der er lidt et tab.
det tilkommer endvidere ikke sagsøgeren at indtale et eventuelt
vederlagskrav. sagsøgeren har ikke ophavsretten. sagsøgeren har ikke
løftet bevisbyrden for, hvilken licens man mener at have mistet.
sagsøgerens opgørelse er lavet på grundlag af oplysninger fra en retssag
om en anden stol og kan ikke anvendes i nærværende sag. et veder-
lagskrav efter markedsføringslovens § 13, stk. 2, er ugrundet.
overfor påstand 6 har sagsøgte gjort gældende, at mønsterregistreringen
ikke kan forlanges slettet efter så mange år. der er intet hensyn at tage
til sagsøgeren, der kunne have reageret for mange år siden. endvidere er
registreringen sket med rette, og der må frifindes som konsekvens af
frifindelse for påstand 1.
rettens bemærkninger:
sagsøgeren er efter licensaftalen af 18. december 1974 mellem
sagsøgerens og arne jacobsen design i/s, § 4, be rettiget til at indtale
krænkelser, som omhandlet under denne sag, også for myren-stolen i
udgaven med fire ben, der må anses for en undermodel eller variant af
den i bilaget til licensaftalen benævnte model 3100, myren med tre ben.
retten anser det for utvivlsomt, at myren, der af skønsmændene er
betegnet som et internationalt design-ikon, er et originalt kunstnerisk
produkt, der er beskyttet efter ophavsretslovens § 1.
den af sagsøgte producerede og solgte stol, benævnt jackpot, må efter
skønsmændenes erklæring og rettens besigtigelse og vurdering anses for
en efterligning af myren. det er i denne forbindelse ikke afgørende, at der
på flere punkter er forskelle mellem de to stole, særligt med hensyn til
den for myren karakteristiske udfræsning i ryggen, der er udeladt på
jackpot-stolen, idet disse forskelle er uden betydning for helhedsvurde-
ringen, hvor stolene har den samme fremtoning og linieføring. der er ikke
ved jackpot-stolen tilføjet noget element, der går videre end myrens
design, og jackpot- stolen fremstår alene som en formmæssig reduktion
af myrens internationalt anerkendte design. sagsøgte har ved at
producere og sælge jackpot-stolen derfor handlet i strid med ophavsrets-
                                        - 34 -
lovens § 2.
sagsøgte har endvidere krænket markedsføringsloven § 1, idet sagsøgte
har tilstræbt at eftergøre myrens design, og derved udnyttet den good-
will, der er knyttet til myren.
det må lægges til grund, at sagsøgeren blev bekendt med sagsøgte og
jackpot-stolen i juni 1995, da sagsøgeren fra advokat bjørnholm modtog
en kopi af sagsøgtes brochure, og at sagsøgeren kunne have fået oplys-
ning om jackpot-stolen i marts 1994, hvor sagsøgtes ansøgning om
mønsterregistrering blev offentliggjort. selvom sagsøgeren først gjorde
indsigelse over for sagsøgte ved skrivelse af 22. januar 1998, har sagsø-
geren ikke herved udvist en passivitet, der efter praksis kan anses for
retsfortabende for forbudsretten efter ophavsretslovens § 2 eller
markedsføringslovens § 1.
der gives herefter sagsøgeren medhold i påstandene 2-4, der er
tilstrækkelig præcise og forståelige til at indgå i denne doms konklusion.
vedrørende påstand 5, som sagsøgeren i henhold til licensaftalen er
berettiget til at indtale, har sagsøgeren ikke dokumenteret et ve-
derlagskrav, idet dette for så vidt angår tallet for sagsøgtes omsætning af
jackpot- stolen, pga. sagsøgtes vægring ved at give oplysning herom, er
beregnet udfra et rent skønnet tal. uagtet sagsøgeren ikke har opgjort et
direkte tab som følge af sagsøgtes markedsføring af jackpot-stolen, må
det dog antages, at sagsøgeren har lidt et tab, der vil kunne udmåles
skønsmæssigt af retten. henset til, at sagsøgeren kunne have reageret
overfor sagsøgte langt tidligere end sket, og derved begrænset sit tab
samt til, at sagsøgte gennem mere end fire år upåtalt har markedsført
jackpot-stolen og indrettet og udbygget sin virksomhed i tillid til, at sag-
søgeren ikke ville forfølge denne, er der ikke grundlag for at udmåle en
erstatning til sagsøgeren. sagsøgte frifindes herefter for påstand 5.
som følge af det vedrørende ophavsretslovens § 2 anførte er
mønsterregistreringen af sagsøgtes stol sket med urette. sagsøgerens
påstand 6 tages herefter til følge, idet sagsøgeren ikke ved passivitet har
fortabt retten til at gøre dette gældende.
ved fastsættelsen af de sagsomkostninger, som sagsøgte skal betale til
                                          - 35 -
sagsøgeren er der taget hensyn til sagens omfang, samt til at sagsøger
har afholdt udgifter til syn og skøn med 41.100 kr.
                         t h i k e n d e s f o r r e t:
det forbydes sagsøgte, dan-form aps, at fremstille, lade fremstille,
distribuere, eksportere og markedsføre en stol betegnet "jackpot" som
vist i bilag 21, uanset far ve, polstring, og om den er forsynet med
armlæn.
sagsøgte tilpligtes at destruere eller lade destruere de forme og
specialværktøjer, der udelukkende anvendes til fremstilling af stoleskallen
til den i bilag 21 viste stol "jackpot".
sagsøgte tilpligtes at destruere det hos sagsøgte beroende varelager af
stoleskaller til den i bilag 21 viste stol benævnt "jackpot", uanset farve
og polstring, og uanset om de er monteret på stel eller ej.
sagsøgte tilpligtes at tilbagekalde alle de hos sagsøgtes forhandlere i
danmark og udlandet beroende eksemplarer af den i bilag 21 viste stol
benævnt "jackpot", uanset farve, polstring, og om den er forsynet med
armlæn, samt destruere stoleskallerne til returnerede stole.
sagsøgte tilpligtes at lade dansk mønsterregistrering 0358 1994 udslette
af mønsterregistret (bilag a).
i sagsomkostninger betaler sagsøgte inden 14 dage til sagsøgeren, fritz
hansen a/s, 100.000 kr.
                             susanne skotte wied
             hans jørgen nielsen                    uffe thustrup
             per scheel-larsen                     mogens trepka
                   - 36 -
              (sign.)
 udskriftens rigtighed bekræftes
p. j. v. sø- og handelsretten, den

source: retspraksis

LICENSE:
Creative Commons Legal Code

CC0 1.0 Universal

type: caselaw

jurisdiction: Denkmark


text:
                             vestre landsrets dom
afsagt den 20. september 2017 af vestre landsrets 14. afdeling
v.l. b–1849–16
e
(advokat henrik lindebod, lemvig)
og
f
(advokat henrik lindebod, lemvig)
mod
lemvig varmeværk a.m.b.a.
(advokat mogens kjær, løgstør)
v.l. b–1850–16
c
(advokat henrik lindebod, lemvig)
og
d
(advokat henrik lindebod, lemvig)
mod
lemvig varmeværk a.m.b.a.
(advokat mogens kjær, løgstør)
v.l. b–1851–16
a
(advokat henrik lindebod, lemvig)
mod
lemvig varmeværk a.m.b.a.
(advokat mogens kjær, løgstør)
v.l. b–1852–16
                                                -2-
 b
 (advokat henrik lindebod, lemvig)
 mod
 lemvig varmeværk a.m.b.a.
 (advokat mogens kjær, løgstør)
 retten i holstebro har den 14. juli 2016 afsagt domme i 1. instans (rettens nr. bs 8e-
 771/2015, bs 8e-772/2015, bs 8e-773/2015 og bs 8e-770/2015).
 påstande
 e og f
1. indstævnte, lemvig varmeværk a.m.b.a., dømmes til at betale appellanterne, e og f,
    18.061,63 kr. forrentet med procesrente fra den 30. juni 2015, subsidiært fra et af retten
    fastsat senere tidspunkt.
2. lemvig varmeværk a.m.b.a. dømmes til at anerkende at være uberettinget til over den
    tidsperiode, det i sagen omhandlede pristillæg opkræves, at beregne sig renter, hvad
    enten disse betegnes som tekniske renter eller administrative renter eller lignende.
 i anden række har e og f nedlagt påstand om, at lemvig varmeværk a.m.b.a. dømmes til
 at betale dem 18.061,63 kr. forrentet med procesrente fra den 30. juni 2015, subsidiært fra
 et af retten fastsat senere tidspunkt, alt mod, at e og f anerkender, at lemvig varmeværk
 a.m.b.a. kan modregne eller fradrage det varmepristillæg, som varmeværket har ret til at
 opkræve for perioden 1. juli 2015 og frem til tilbagebetalingstidspunktet, og at lemvig
 varmeværk a.m.b.a. herudover dømmes til at anerkende at være uberettiget til over den
 tidsperiode, det i sagen omhandlede pristillæg opkræves, at beregne sig renter, hvad enten
 disse betegnes som tekniske renter eller administrative renter eller lignende.
 c og d
1.   lemvig varmeværk a.m.b.a. dømmes til at betale appellanterne, c og d, 4.997,27 kr.
    forrentet med procesrente af 2.002,18 kr. fra den 1. juli 2015, af 2.002,18 kr. fra den 1.
    oktober 2015 og af 992,91 kr. fra den 7. juni 2017.
2. lemvig varmeværk a.m.b.a. dømmes til at anerkende at være uberettiget til over den
                                                 -3-
     tidsperiode, det i sagen omhandlede pristillæg opkræves, at beregne sig renter, hvad
     enten disse betegnes som tekniske renter eller administrative renter eller lignende.
 i anden række har c og d nedlagt påstand om, at lemvig varmeværk a.m.b.a. dømmes til
 at betale dem 2.654,17 kr. forrentet fra den 1. oktober 2015, subsidiært forrentet med pro-
 cesrente fra et af landsretten fastsat tidspunkt, og at lemvig varmeværk a.m.b.a. dømmes
 til at anerkende at være uberettiget til over den tidsperiode, det i sagen omhandlede pris-
 tillæg opkræves, at beregne sig renter, hvad enten disse betegnes som tekniske renter eller
 administrative renter eller lignende.
 a
1. lemvig varmeværk a.m.b.a. dømmes til at betale appellanten, a, 6.115,76 kr. med
     procesrente af 2.024,21 kr. fra den 1. juli 2015, af 2.024,21 kr. fra den 1. oktober 2015
     og af 2.067,23 kr. fra den 7. juni 2017.
2. lemvig varmeværk a.m.b.a. dømmes til at anerkende at være uberettiget til over den
     tidsperiode, det i sagen omhandlede pristillæg opkræves, at beregne sig renter, hvad
     enten disse betegnes som tekniske renter eller administrative renter eller lignende.
 i anden række har a nedlagt påstand om, at lemvig varmeværk a.m.b.a. dømmes til at
 betale ham 2.187,09 kr. forrentet fra den 1. oktober 2015, subsidiært forrentet med pro-
 cesrente fra et af landsretten fastsat tidspunkt, og at lemvig varmeværk a.m.b.a. dømmes
 til at anerkende at være uberettiget til over den tidsperiode, det i sagen omhandlede pris-
 tillæg opkræves, at beregne sig renter, hvad enten disse betegnes som tekniske renter eller
 administrative renter eller lignende.
 b
 lemvig varmeværk a.m.b.a. dømmes til at betale appellanten, b, principalt 14.476,88 kr.,
 subsidiært 13.672,61 kr. og mere subsidiært 12.064,07 kr. med procesrente fra den 10. juni
 2015.
 lemvig varmeværk a.m.b.a. har påstået dommene stadfæstet.
 procesbevillingsnævnet har meddelt de fire appellanter tilladelse til anke, jf. retsplejelo-
 vens § 368, stk. 2.
                                                -4-
forklaringer
c, e, b og niels stidsen har afgivet supplerende forklaring for landsretten. der er for
landsretten endvidere afgivet forklaring af uffe bro, svend erik bjerg og g.
c har supplerende forklaret, at hvis hun og hendes mand var blevet forelagt muligheden for
en lang afdragsperiode uden tillæg af rente, ville de have valgt det. de havde oprindelig
valgt en treårig afviklingsperiode, men har senere ændret den til en tiårig afviklingsperi-
ode. hun synes stadig, at en rente på 7 % er for høj.
e har supplerende forklaret, at hvis hun og hendes mand var blevet forelagt muligheden for
en lang afdragsperiode uden tillæg af rente, ville de have valgt det. de besluttede at betale
beløbet kontant, fordi de havde pengene og ikke ønskede at betale renter. hun synes dog,
at det er forkert, at de personligt er kommet til at betale hele beløbet ad en gang, idet det er
ejendommen, der hæfter for betalingen.
b har supplerende forklaret, at han ikke længere er kunde hos lemvig varmeværk
a.m.b.a., idet han har lejet sit hus ud. hvis han var blevet forelagt muligheden for en lang
afdrags-periode uden tillæg af rente, ville han have valgt det.
niels stidsen har supplerende forklaret, at han ikke er i tvivl om, at energitilsynet har
godkendt vilkåret om, at fjernvarmekunder, der ikke ønsker at betale kontant, skal betale
en ydelse, der indeholder en amortiseret rentesats på 7 % over afdragsperioden.
uffe bro har forklaret, at han var rådgiver for lemvig varmeværk i forbindelse med fusio-
nen af de tre fjernvarmeværker. han har medvirket ved ca. 10 andre lignende fusioner. den
amortiserede rente på 7 % blev fastlagt efter drøftelse i de tre fjernvarmeværkers fælles fu-
sionsudvalg. det var vurderingen, at en rente på 7 % var rimelig henset til renteniveauet
ved optagelse af et lån fra tredjemand. i alle fusioner, han har medvirket i, har man anvendt
en forrentningsfaktor, og dette er blevet godkendt af energitilsynet. det gælder også for en
fusion, der er ved at blive gennemført mellem værker i bjerringbro og ulstrup. her har en-
ergitilsynet for ganske nylig godkendt, at der sker en forrentning af gældsudligningsbeløb
for de fjernvarmekunder, som betaler gældsudligningsbeløbet afdragsvis. energitilsynet
                                               -5-
har endvidere ikke haft bemærkninger til en rentesats på 7 % i den pågældende sag. bag-
grunden for forrentningen er, at forsyningsselskaber som f.eks. fjernvarmeværker som
følge af ligebehandlingsprincippet ikke må stille kunderne forskelligt, hvilket vil blive re-
sultatet, hvis nogle betaler hele beløbet kontant på én gang, mens andre betaler beløbet ov-
er 10 år rentefrit.
nr. nissum kraftvarme a.m.b.a. var den af fusionsparterne, der ville få den største fordel
ud af fusionen. på den baggrund, og da det ville være nødvendigt for, at nr. nissum kunne
komme med i fusionen, at der blev lavet en transformationsledning, skulle nr. nissum be-
tale for transformationsledningen. dette beløb indgik af praktiske grunde i det gældsudlig-
ningsbeløb, der blev beregnet i forbindelse med fusionen, således at der kun blev opkrævet
ét beløb hos forbrugerne.
svend erik bjerg har forklaret, at transmissionsledningen har kostet 13.060.000 kr. i runde
tal. afdragsordningerne, der blev tilbudt de forbrugere, der ikke kunne eller ville betale
kontant, var fastlagt efter drøftelse blandt de tre fusionerende fjernvarmeværker.
g har forklaret, at han var varmeforbruger i nr. nissum. han er gift med h, og det er hen-
de, der ejer huset. i forbindelse med fusionen skulle han betale omkring 30.000 kr. i gælds-
udligningsbeløb. han undersøgte på den baggrund, hvad det ville koste at udtræde. han
talte med den daværende formand for nr. nissum, som sagde, at det ville komme til at
koste omkring 100.000 kr. han er bekendt med flere andre, der har spurgt om det samme
og har fået samme svar. de følte sig på den baggrund tvunget til at betale beløbet kontant.
procedure
parterne har i det væsentlige gentaget deres anbringender for byretten og har procederet i
overensstemmelse hermed.
appellanterne har for landsretten endvidere gjort gældende, at det er uberettiget, at ind-
stævnte har ladet den budgetterede udgift til en ny transmissionsledning indgå i udlig-
ningsbeløbet. indregningen af udgiften, der udgør ca. 13 millioner kr., er udtryk for en
straksafskrivning, hvilket er uberettiget, da transmissionsledningen har en forventet levetid
på 60-70 år.
                                               -6-
landsrettens begrundelse og resultat
indledningsvis bemærker landsretten, at det fremgår af punkt 2.2 i fusionsaftalen mellem
de tre fjernvarmeværker, at der har været enighed om, at alle forbrugere i de tre forsy-
ningsområder skal have ens varmepriser, og at forbrugerne i nr. nissum og klinkby skal
betale enten et tidsbegrænset ekstraordinært tillæg til varmeprisen eller et kontant ekstraor-
dinært tilslutningsbidrag, der skal dække de omkostninger, der påløber som følge af fusio-
nen både på anlægs- og driftssiden. den nye transmissionsledning blev etableret som led i
fusionen. det er på den baggrund berettiget af udgiften på ca. 13 millioner kr. er indgået i
beregningen af gældsudligningsbeløbet.
af det materiale, energitilsynet fik forelagt i forbindelse med vurderingen af fusionen mel-
lem de tre fjernvarmeværker, fremgik det vedrørende gældsudligningsbeløbet (benævnt det
ekstraordinære tilslutningsbidrag i fusionsaftalens punkt 5.5. sidste afsnit), at i tilfælde af,
at fjernvarmekunden betaler dette som et tillæg til varmeprisen, udregnes beløbet som en
annuitet over maksimalt 10 år, hvor renten fastsættes til 7 % af den til enhver tid værende
restgæld. i den senere korrespondance mellem energitilsynet og lemvig varmeværk
a.m.b.a.’s daværende advokat, advokat uffe bro, foranlediget af varmeværkets uberettige-
de krav om udstedelse af gældsbreve, anfører advokat uffe bro ikke, at gældsudlignings-
beløbet ikke forrentes, men at der ikke opkræves løbende renter. landsretten finder det på
den baggrund godtgjort, at energitilsynet har været bekendt med dette vilkår, da energitil-
synet traf afgørelse om ikke at foretage yderligere i anledning af fusionen.
lemvig varmeværk a.m.b.a. har således været berettiget til i overensstemmelse sine al-
mindelige vilkår at beregne en forrentning af gældsudligningsbeløbet med 7 % over af-
dragsperioden.
landsretten tiltræder med disse bemærkninger byrettens vurdering, hvorefter der ikke fore-
ligger noget grundlag for at erklære nogen af de aftaler om betaling af gældsudligningsbe-
løb, appellanterne har indgået med indstævnte, ugyldig.
der er derfor ikke grundlag for at tage appellanternes betalingspåstande til følge, ligesom
der ikke er grundlag for at tage appellanternes anerkendelsespåstande til følge.
                                             -7-
landsretten stadfæster herefter byrettens domme.
efter sagernes udfald sammenholdt med parternes påstande skal appellanterne i hver af
sagerne betale 10.000 kr. i sagsomkostninger for landsretten til lemvig varmeværk
a.m.b.a.
beløbene til dækning af udgifter til advokatbistand er eksklusiv moms, da lemvig varme-
værk a.m.b.a. er momsregistreret. landsretten har ved fastsættelsen af beløbene lagt vægt
på sagernes økonomiske værdi og deres omfang.
                                t h i k e n d e s f o r r e t:
byrettens dom stadfæstes.
e og f skal betale sagens omkostninger for landsretten til lemvig varmeværk a.m.b.a.
med 10.000 kr.
c og d skal betale sagens omkostninger for landsretten til lemvig varmeværk a.m.b.a.
med 10.000 kr.
a skal betale sagens omkostninger for landsretten til lemvig varmeværk a.m.b.a. med
10.000 kr.
b skal betale sagens omkostninger for landsretten til lemvig varmeværk a.m.b.a. med
10.000 kr.
de idømte sagsomkostninger, der forrentes efter rentelovens § 8 a, skal betales inden 14
dage.