text:
                      højesterets kendelse
                      afsagt mandag den 25. september 2017
sag 31/2017
a
(advokat bo vestergaard)
mod
b
(advokat erik matthiesen)
i tidligere instanser er afsagt kendelse af retten i helsingør den 7. november 2016 og af østre
landsrets 15. afdeling den 9. december 2016.
i påkendelsen har deltaget tre dommere: thomas rørdam, hanne schmidt og oliver talevski.
påstande
kærende, a, har nedlagt påstand om, at indkærede, b, skal anerkende, at afværgebeløbet i
henhold til retsplejelovens § 563 a, stk. 1, umiddelbart forud for tvangsauktionen over
ejendommen den 9. januar 2017 udgjorde 61.305,50 kr., subsidiært et af højesteret fastsat
højere beløb.
b har nedlagt påstand om afvisning af kæremålet, subsidiært stadfæstelse af landsrettens
kendelse.
sagsfremstilling
b anmodede den 24. juni 2015 om, at as anpart (anpart 2) i ejendommen x-vej 24 i helsingør
skulle sælges på tvangsauktion.
b ejer den anden anpart (anpart 1) i ejendommen, og der er mellem parterne udfærdiget og
tinglyst en samejeoverenskomst. samejeoverenskomsten blev tinglyst pantstiftende den 12.
juni 2006 som første prioritet for 40.000 kr. på hver af de to anparter. af sam-
                                               - 2 -
ejeoverenskomstens pkt. 12.5 fremgår, at ”nærværende samejeoverenskomst begæres tillige
lyst pantstiftende på ejendommen for kr. 40.000 på hver af de to anparter til sikkerhed for den
enkelte anpartshavers forpligtelser for fællesudgifter”.
der blev afholdt tvangsauktion over as anpart den 11. januar 2016. denne blev ved østre
landsrets kendelse af 3. juni 2016 ophævet på grund af fejl i annoncen i statstidende med
hensyn til angivelse af datoen for auktionen.
herefter anmodede a om at få opgjort beløbet, som han skulle betale for at afværge
auktionen, jf. retsplejelovens § 563 a, stk. 1. b opgjorde beløbet til samtlige forfaldne krav i
samejeforholdet med tillæg af auktionsomkostninger, herunder til den ophævede
tvangsauktion.
på parternes begæring afsagde fogedretten i helsingør den 7. november 2016 kendelse om, at
afværgebeløbet skulle opgøres til et beløb på i alt 135.841,31 kr., hvoraf 129.476,31 kr. ud-
gjorde forfaldne fællesudgifter sikret ved pantet på 40.000 kr. det fremgår af fogedrettens
kendelse, at grundlaget for auktionen var et udlæg foretaget den 28. september 2015 for
41.470 kr. fogedrettens begrundelse for sin afgørelse var følgende:
      ”fogedrettens begrundelse og resultat:
      det følger af retsplejelovens § 563 a, stk. 1, at rekvirenten skal tilbagekalde sin anmod-
      ning, hvis skyldneren inden auktionen betaler alle forfaldne krav, som er sikret ved re-
      kvirentens pant i ejendommen, samt auktionssagens omkostninger.
      de af rekvirenten i den som bilag 1 fremlagte opgørelse anførte krav på i alt 129.476,31
      kr. vedrører fællesudgifter, som skyldner skal betale i henhold til samejeoverenskom-
      sten. kravene er forfaldne. skyldner har ikke bestridt rekvirentens opgørelse af fælles-
      udgifterne.
      det følger af samejeoverenskomstens punkt 12.5, at rekvirentens krav mod skyldner for
      betaling af fællesudgifter er sikret ved pant i ejendommen, og rekvirenten findes at være
      berettiget til at kræve de i opgørelsen, bilag 1, anførte fællesudgifter betalt i medfør af
      retsplejelovens § 563 a, stk. 1. den omstændighed, at rekvirenten på en tvangsauktion
      alene vil kunne opgøre sin fordring på 1. prioriteten til 40.000 kr. findes ikke at medføre
      nogen ændring heri.
      for så vidt angår auktionssagens omkostninger bemærkes, at den tidligere afholdte
      tvangsauktion blev ophævet ved østre landsrets kendelse af 3. juni 2016 på grund af
                                               - 3 -
       fejlagtig indkaldelse af skyldner. som følge heraf findes rekvirenten ikke at kunne af-
       kræve skyldner betaling for annonceudgifter 5.437,50 kr., fotokopier 937,50 kr. og sa-
       lær for udarbejdelse af salgsopstilling 7.750 kr. vedrørende den ophævede auktion.
       auktionssagens omkostninger kan på nuværende tidspunkt opgøres som anført af
       skyldner.
       efter det ovenfor anførte opgøres det beløb, som skyldner på nuværende tidspunkt skal
       betale for at afværge tvangsauktionen, til 129.476,31 kr. med tillæg af omkostninger
       6.365 kr., i alt 135.841,31 kr.”
a kærede kendelsen, som blev stadfæstet af østre landsret i henhold til grundene den 9.
december 2016.
der er herefter den 9. januar 2017 afholdt tvangsauktion, hvor der fremkom et bud på 800.000
kr. fra en panthaver i anparten. a og lejer af anparten anmodede om ny aktion. på auktionen
oplyste as advokat, at a havde tilbudt b at betale det beløb, der efter hans opfattelse kan
kræves for at afværge auktionen. beløbet var dog ikke blevet betalt.
auktionen afholdt den 9. januar 2017 er af a kæret til østre landsret med påstand om, at
auktionen ophæves. fogedretten afviste den 6. februar 2017 at tillægge denne kære
opsættende virkning. kæresagen er af østre landsret efter det oplyste sat i bero på højeste-
rets afgørelse af det foreliggende kæremål.
den 7. februar 2017 blev der afholdt ny auktion. på auktionen blev fremlagt en mail af 6. fe-
bruar 2017 fra advokat mette asmussen på vegne b til as advokat, advokat bo vestergaard,
vedrørende tilbagekaldelse af auktionen mod as betaling af 61.305,50 kr. det var anført i
mailen bl.a., at den fulde restfordring i øvrigt blev fastholdt, og at der kort efter
tilbagekaldelsen ville blive indledt ny auktionssag, hvis det fulde restbeløb ikke blev
indbetalt. det blev under auktionen oplyst, at beløbet ikke var betalt, og fogedretten afviste en
anmodning fra a om at udsætte auktionen på østre landsrets behandling af kæremålet om 1.
auktionens ophævelse og højesterets afgørelse af den foreliggende kæresag. på anden
auktionen fremkom ingen bud, og højestbydende var herefter højestbydende på 1. auktion.
auktionen blev herefter udsat på, om b gør sin forkøbsret i henhold til samejeoverenskomsten
gældende.
anbringender
                                                - 4 -
a har anført navnlig, at rekvirenten i henhold til retsplejelovens § 563 a, stk. 1, alene kan
kræve betaling af alle forfaldne krav, som er sikret ved pant i ejendommen, samt
auktionssagens omkostninger, uanset om rekvirenten har et større forfaldent tilgodehavende
end det pantsikrede.
b har anført navnlig, at a ikke har retlig interesse i påkendelse af anerkendelsespåstanden, da
han ikke har foretaget indbetaling af afværgebeløbet og heller ikke har stillet sikkerhed herfor.
retsplejelovens § 563 a, stk. 1, må i øvrigt forstås således, at en rekvirent alene er forpligtet
til at tilbagekalde en auktionsbegæring, såfremt alle forfaldne krav, som er sikret ved rekvi-
rentens pant i ejendommen, bliver betalt. den modsatte retsstilling vil betyde, at en rekvirent
umiddelbart efter tilbagekaldelsen af én auktion kan indgive en ny auktionsbegæring ved-
rørende rekvirentens øvrige forfaldne krav sikret ved samme pant.
retsgrundlag
retsplejelovens § 563 a, stk. 1, har følgende ordlyd:
        ”§ 563 a. rekvirenten skal tilbagekalde sin anmodning, hvis skyldneren inden auktionen
        betaler alle forfaldne krav, som er sikret ved rekvirentens pant i ejendommen, samt auk-
        tionssagens omkostninger.”
bestemmelsen blev indsat ved lov nr. 941 af 27. december 1991. af de almindelige bemærk-
ninger til lovforslaget (folketingstidende 1991-92, tillæg a, lovforslag nr. l 42, sp. 865 ff.)
fremgår bl.a. følgende:
        ”1. indledning
        …
        endelig foreslås reglerne om skyldnerens mulighed for at udskyde en tvangsauktion
        ændret, så det kun kan ske, hvis skyldneren reelt har mulighed for at afværge tvangs-
        auktionen.
        …
        forslagene om ændring af reglerne om meddelelse af afværgefrist og betingelserne for
        at kunne afværge en tvangsauktion er udarbejdet på baggrund af nogle af de forslag, der
        er indeholdt i betænkning nr. 1201/1990 om modernisering og forenkling af tvangs-
        fuldbyrdelsen, som er afgivet af retsplejerådet i juni 1990. i denne betænkning har rå-
                                          - 5 -
det i øvrigt tiltrådt arbejdsgruppens forslag, der er indarbejdet i det lovudkast, som fin-
des i betænkningen.
i det følgende omtales hovedpunkterne i lovforslaget samt andre forslag, som er inde-
holdt i betænkning nr. 1201.
…
5. ventelistesystemet m.v.
er der indgivet flere anmodninger om tvangsauktion over samme faste ejendom, be-
handles de i den rækkefølge, de er modtaget. det betyder, at en senere indgivet anmod-
ning om tvangsauktion først vil danne grundlag for en tvangsauktionsbehandling, hvis
den tidligere indgivne anmodning falder bort, f.eks. fordi skyldneren har indfriet det
krav, der dannede grundlag for denne tvangsauktionsanmodning.
dette såkaldte ventelistesystem foreslås opretholdt, men de misbrugsmuligheder, der ef-
ter gældende ret har været forbundet med denne ordning, foreslås af retsplejerådet i be-
tænkning nr. 1201/1990 om modernisering og forenkling af tvangsfuldbyrdelsen be-
grænset betydeligt gennem forslag til ændring af betingelserne for at kunne afværge en
tvangsauktion.
efter gældende ret kan skyldneren forlange auktionsbegæringen tilbagekaldt, hvis
skyldneren betaler de påløbne omkostninger og det krav, som dannede grundlag for
tvangsauktionsanmodningen.
det indebærer, at skyldneren i visse tilfælde ved betaling af et forholdsvist beskedent
beløb sammenlignet med de samlede restancer i ejendommen kan få en tvangsauktions-
anmodning tilbagekaldt. da der typisk i et sådant tilfælde vil være indgivet flere tvangs-
auktionsanmodninger, vil skyldneren således alene opnå en udsættelse af en i øvrigt
uundgåelig tvangsauktion.
udsættelse af en tvangsauktion, der ikke tjener andet formål end at forlænge kreditperi-
oden og dermed forøge restancerne, bør så vidt muligt undgås, fordi kontantkravet ved
en tvangsauktion over ejendommen derved vil stige og således påvirke den pris, der kan
opnås på en tvangsauktion, i nedadgående retning. det er ikke kun til skade for kredito-
rerne, men også for skyldneren, som efter tvangsauktionen hæfter personligt for de krav,
der ikke er blevet dækket.
på denne baggrund foreslår retsplejerådet, at skyldneren for at kunne afværge en
tvangsauktion ikke blot skal betale rekvirentens omkostninger og det krav, der danner
grundlag for tvangsauktionsanmodningen, men tillige samtlige de forfaldne krav, som
den pågældende kreditor har sikkerhed for i ejendommen. betales disse krav, vil den
pågældende kreditor herefter ikke have noget tvangsauktionsgrundlag og vil derfor ikke
længere kunne optræde som rekvirent. samtidig opnås der en større sikkerhed for, at en
skyldner, som således afværger en truende tvangsauktion, også reelt har mulighed for at
bevare boligen.
…
justitsministeriet kan tilslutte sig de foreslåede ændringer, som vil betyde, at tvangs-
auktioner, der reelt ikke kan afværges, vil blive gennemført hurtigere og uden unødige
                                               - 6 -
      omkostninger og udsættelser, således at den gæld, som skyldneren hæfter for efter
      tvangsauktionen, bliver mindst mulig.”
af de specielle bemærkninger til bestemmelsen i lovforslaget (folketingstidende 1991-92,
tillæg a, lovforslag nr. 42, sp. 881 ff.) fremgår bl.a.:
      ”til nr. 12
      forslaget til § 563 a fastlægger, under hvilke omstændigheder skyldneren kan afværge
      ejendommens bortsalg på tvangsauktion.
      stk. 1 vedrører skyldnerens mulighed for at afværge auktionen i perioden, indtil ejen-
      dommen opråbes på første auktion. efter gældende ret kan skyldneren forlange auk-
      tionsbegæringen tilbagekaldt og dermed afværge auktionen, hvis skyldneren betaler
      auktions omkostninger og den fordring, som danner grundlag for tvangsauktionsbegæ-
      ringen. derimod kræves det ikke, at skyldneren betaler eventuelle andre forfaldne krav,
      som den pågældende kreditor også har sikkerhed for i ejendommen, hvis disse krav ikke
      danner grundlag for tvangsauktionsanmodningen.
      ønsker denne kreditor at få tvangsinddrevet sine øvrige krav mod skyldneren, som er
      sikret ved pant i ejendommen, vil den pågældende kreditor efter gældende ret være hen-
      vist til at starte en ny tvangsauktionssag vedrørende den samme ejendom og skyldner.
      skyldneren vil i sådanne tilfælde ved at afværge tvangsauktionen således blot have op-
      nået udsættelse med det endelige bortsalg af ejendommen.
      denne retstilstand foreslås ændret, således at skyldneren for at kunne afværge en
      tvangsauktion skal betale ikke blot det krav, der danner grundlag for tvangsauktions-
      anmodningen, men samtlige de forfaldne krav, som den pågældende kreditor (rekviren-
      ten) har pantesikkerhed for i ejendommen, dvs. f.eks. også de krav, der er forfaldet un-
      der auktionssagens behandling.
      efter forslaget vil rekvirenten som hidtil have krav på dækning af de omkostninger ved
      auktionssagen, som han hæfter for, herunder retsafgift, annonceudgifter, honorar til en
      særlig sagkyndig samt udgifter til rekvirentens egen og en for skyldner beskikket advo-
      kat. i de tilfælde, hvor skyldneren afværger tvangsauktionen så sent, at det ikke er mu-
      ligt at nå at aflyse tvangsauktionsmødet over for dem, som har modtaget særskilt ind-
      kaldelse, vil rekvirenten således også som hidtil være berettiget til at afkræve skyldne-
      ren omkostninger til bedre prioriterede panthavere som betingelse for auktions tilbage-
      kaldelse, jf. retsplejelovens § 565, stk.1”
lovforslaget byggede på retsplejerådets betænkning nr. 1201/1990 om modernisering og
forenkling af tvangsfuldbyrdelsen. af betænkningen fremgår s. 37 f.:
      ”8.4. ventelistesystemet
      arbejdsgruppen finder, at der som hidtil på vejledningsmødet bør kunne gives skyld-
      neren/ejeren af den tvangsauktionstruede ejendom en frist til at afværge auktionen, så-
                                         - 7 -
fremt fogedretten efter en konkret vurdering finder, at et sådant skridt kan medvirke til,
at auktionssagen afværges.
efter de gældende regler kan en skyldner opnå afværgefrist, hver gang en auktions-
begæring behandles i fogedretten, også selv om behandlingen af begæringen har været
sat på venteliste, dvs. at den har afventet behandlingen af en tidligere indgivet begæring.
arbejdsgruppen finder, at en rimelig afvejning af hensynet til skyldneren og hensynet til
kreditorerne gør det påkrævet at indrette auktionsreglerne således, at det allerede ved
behandlingen af den første auktionsbegæring sikres, at der tilvejebringes en samlet løs-
ning af de problemer, som har udløst auktionen, således at denne kan afværges mere en
blot midlertidigt. kan en sådan løsning ikke tilvejebringes ved behandlingen af den før-
ste auktionsbegæring, finder arbejdsgruppen, at det som hovedregel ikke tjener nogen
beskyttelsesværdig interesse at give skyldneren adgang til at få en ny afværgefrist ved
behandlingen af en senere begæring, idet sådanne afværgefrister sjældent vil gøre til en
endelig afklaring af skyldnerens økonomiske problemer.
enten vil en betaling af restancen på den første begæring i forbindelse med anmod-
ningen om en afværgefrist for så vidt angår den anden begæring være udtryk for et mis-
brug af de muligheder, skyldneren med det nuværende system har for at tiltage sig kre-
dit på kreditorernes bekostning, eller også vil auktionssagen alligevel blive gennemført
på et langt senere tidspunkt med en risiko for, at den forlængede frist har medført, at
ejendommen er misligholdt, og at restancerne er vokset i betydeligt omfang.
…
spørgsmålet om, hvornår en rekvirent har pligt eller ret til at tilbagekalde en anmodning
om auktion, har i såvel teori som retspraksis givet anledning til betydelige problemer,
navnlig for så vidt angår spørgsmålet om skyldnerens afværgemulighed, når første auk-
tion har været afholdt. efter de gældende regler kan skyldneren kræve, at en auktions-
anmodning tilbagekaldes inden auktionsmødet, såfremt skyldneren betaler det beløb, for
hvilket der er gjort udlæg, samt auktionens omkostninger til rekvirenten og foranstående
panthavere. som følge heraf forekommer det i praksis meget ofte, at en kreditor, som
har valgt at gøre udlæg for skyldige terminsydelser, tvinges til at tilbagekalde en auk-
tionsbegæring som følge af betaling af en enkelt terminsydelse samt omkostninger, uag-
tet den samme kreditor har flere auktionsbegæringer for senere terminsydelser hen-
stående på fogedrettens venteliste. dette system indeholder betydelige muligheder for,
at skyldneren igennem en meget lang periode kan forhindre auktionssalg ved blot at be-
tale en enkelt terminsydelse til en enkelt kreditor med tillæg af påløbne omkostninger
og herefter på ny gentage dette handlingsmønster gennem lang tid.
som nævnt finder arbejdsgruppen, at en auktionssag enten bør afværges ved en samlet
løsning af skyldnerens problemer i forbindelse med behandlingen af den første auk-
tionsbegæring, eller også bør ejendommen sælges på auktion så hurtigt som muligt. ar-
bejdsgruppen foreslår derfor, at de gældende regler ændres, således at en kreditor forud
for auktion kun skal kunne tvinges til at tilbagekalde sin auktionsbegæring, hvis skyld-
neren betaler alle forfaldne krav, som er sikret ved rekvirentens pant samt auktions-
sagens omkostninger.”
                                                - 8 -
af betænkningens s. 78 f. fremgår bl.a.:
      ” til nr. 19. (§ 563) [§ 563 a]
      forslaget til § 563 tilsigter at fastlægge, under hvilke omstændigheder skyldneren kan
      afværge ejendommens bortsalg på auktion. dette spørgsmål har både i teori og praksis
      givet anledning til ganske betydelige problemer.
      stk. 1 omhandler perioden, indtil ejendommen opråbes på første auktion. i disse tilfælde
      foreslås det, at auktionen skal kunne afværges ved betaling af auktionssagens omkost-
      ninger og hele rekvirentens forfaldne fordring og ikke kun den fordring, som er søgt
      inddrevet ved påkrav eller udlæg. dette repræsenterer i forhold til gældende ret en
      skærpelse af betingelserne for at afværge auktionen, idet skyldneren efter gældende ret
      kan forlange auktionsbegæringen tilbagekaldt, såfremt rekvirentens omkostninger og
      den fordring, for hvilken udlæg er foretaget, betales. dette kan på grundlag af vente-
      listesystemet og den måde, hvorpå dette praktiseres, føre til ganske urimelige resultater
      for panthaverne og kan i visse tilfælde tvinge panthaverne til at opsige pantebreve – og
      dermed umuliggøre afværgelse af auktionen – med det ene formål at sikre, at skyldne-
      rens misligholdelse bringes til ophør snarest muligt.”
højesterets begrundelse og resultat
sagens problemstilling og spørgsmålet om retlig interesse
b og a har oprettet en samejeoverenskomst, der er tinglyst pantstiftende som første prioritet
for 40.000 kr. på hver parts anpart i den faste ejendom på x-vej 24 i helsingør til sikkerhed
for den enkelte anpartshavers forpligtelser for fællesudgifter.
b har begæret tvangsauktion over as anpart af ejendommen på grundlag af et udlæg af 28.
september 2015 for 41.740 kr. fundamentet for udlægget var samejeoverenskomsten, der som
nævnt er tinglyst pantstiftende for 40.000 kr.
kæremålet angår størrelsen af det afværgebeløb, som b inden afholdelse af første auktion
kunne forlange af a for at tilbagekalde auktionsbegæringen. fogedretten opgjorde
afværgebeløbet til 135.841,31 kr., hvoraf 129.476,31 kr. udgjorde forfaldne fællesudgifter,
mens resten udgjorde auktionssagens omkostninger.
bs advokat anførte i mailen af 6. februar 2017 om tilbagekaldelse af auktionen mod betaling
af 61.305,50 kr., som efter as opfattelse udgør afværgebeløbet, at den fulde restfordring blev
fastholdt, og at der kort efter tilbagekaldelsen ville blive indledt ny auktionssag, hvis det fulde
restbeløb ikke blev indbetalt. a er ikke enig i, at de fællesudgifter, der overstiger 40.000 kr.,
                                                - 9 -
er sikret ved pant i hans anpart af ejendommen, og han vil således ikke acceptere, at der efter
betaling af beløbet på 61.305,50 kr. vil blive indledt en ny auktionssag.
at a under de anførte omstændigheder ikke har betalt 61.305,50 kr. eller stillet sikkerhed for
dette beløb, indebærer efter højesterets opfattelse ikke, at han som anført af b savner retlig
interesse i dette kæremål. der er således ikke grundlag for at afvise kæremålet.
opgørelse af afværgebeløbet
ifølge retsplejelovens § 563 a, stk. 1, skal rekvirenten inden afholdelsen af første auktion til-
bagekalde sin anmodning, såfremt skyldneren betaler alle forfaldne krav, som er sikret ved
rekvirentens pant i ejendommen, samt auktionssagens omkostninger.
bestemmelsen i § 563 a, stk. 1 blev indsat i retsplejeloven ved en lovændring i 1991, der byg-
gede på forslagene i retsplejerådets betænkning nr. 1201/1990. det fremgår af forarbejderne
til bestemmelsen, at formålet med ændringen var at sikre, at tvangsauktioner, der reelt ikke
kan afværges, blev gennemført hurtigere. det fremgår endvidere både af betænkningen og
lovforslaget, at skyldneren for at afværge en tvangsauktion skal betale ikke blot det krav, der
danner grundlag for tvangsauktionsanmodningen, men samtlige de forfaldne krav, som den
pågældende kreditor (rekvirenten) har pantesikkerhed for i ejendommen.
ifølge samejeoverenskomsten er der sikkerhed i den anden anpartshavers andel af ejendom-
men for dennes forpligtelser for fællesudgifter. forpligtelserne er alene tinglyst pantstiftende
for 40.000 kr., men efter højesterets opfattelse indebærer as betaling af forfaldne
fællesudgifter for at afværge første auktion ikke, at sikkerhedsrammen på 40.000 kr. skal ned-
skrives, idet b ikke fyldestgøres gennem sikkerheden (anparten i den faste ejendom). betaler
a en del af de forfaldne fællesudgifter, nedskrives hans gæld til b med dette beløb, men
restgælden er fortsat sikret for 40.000 kr. i hans anpart af den faste ejendom. de forfaldne
fællesudgifter er som nævnt opgjort til 129.476,31 kr.
højesteret tiltræder på den anførte baggrund, at as afværgelse af auktionen efter
retsplejelovens § 563 a, stk. 1, forudsatte, at han betalte alle forfaldne fællesudgifter i henhold
til samejeoverenskomsten, selv om udgifterne oversteg det beløb på 40.000 kr., som sameje-
overenskomsten var tinglyst pantstiftende for, og i tillæg hertil auktionssagens omkostninger.
                                             - 10 -
højesteret stadfæster herefter landsrettens kendelse.
                                      thi bestemmes:
landsrettens kendelse stadfæstes.
i sagsomkostninger for højesteret skal a betale 5.000 kr. til b.
sagsomkostningerne skal betales inden 14 dage efter denne højesteretskendelses afsigelse og
forrentes efter rentelovens § 8 a.


text:
                                                    dom
afsagt den 24. november 2015 af østre landsrets 12. afdeling
(landsdommerne bloch andersen, birgitte grønborg juul og sune dalgaard-nielsen (kst.)
med domsmænd).
12. afd. nr. s-808-15:
anklagemyndigheden
mod
t
(cpr.nr. …60-…)
(advokat karoline døssing normann, besk.)
glostrup rets dom af 12. marts 2015 (15-12683/2014) er anket af t med påstand om
frifindelse.
anklagemyndigheden har påstået skærpelse. anklagemyndigheden har endvidere bemærket,
at henvisningen i forhold 1 til straffelovens § 225 og § 210, stk. 3, (tidligere § 224 og § 210,
stk. 3) bør udgå, således at de relevante straffebestemmelser i dette forhold er følgende:
straffelovens § 216, stk. 2, jf. § 210, stk. 1 og § 232 (tidligere § 222, stk. 2, jf. stk. 1, jf. stk. 3,
jf. § 210, stk. 1). i forhold 4 bør henvisningen til den tidligere § 223 udgå, ligesom forholdet i
det hele er delvis forsøg, jf. straffelovens § 21, således at de relevante straffebestemmelser er
følgende: straffelovens § 225, jf. § 216, stk. 2, og § 210, stk. 3, jf. stk. 1, jf. til dels § 21
(tidligere § 222, stk. 2, jf. stk. 1, jf. stk. 3, jf. § 224 og § 225 og § 210, stk. 3, jf. stk. 1, jf. til
dels § 21).
f1 har som for byretten nedlagt påstand om tortgodtgørelse på 100.000 kr., mens f2 og f3
ligeledes som for byretten har nedlagt påstand om tortgodtgørelse på hver 15.000 kr.
                                                 - 2 -
tiltalte har bestridt erstatningspligten. for så vidt angår f1 har tiltalte ikke haft bemærkninger
til kravets størrelse, mens tiltalte for så vidt angår f2 og f3 tillige har bestridt kravets
størrelse.
forklaringer
der er i landsretten afgivet supplerende forklaring af tiltalte, t2 og a, der har forklaret i det
væsentlige som i byretten. endvidere har l afgivet forklaring.
de i byretten af vidnerne e, f, g, h, j, c, d og k afgivne forklaringer er dokumenteret i
medfør af retsplejelovens § 923, ligesom de videoafhøringer af f1, f3 og f2, der blev
afspillet i byretten, er afspillet i retten.
endvidere er efterfølgende videoafhøringer af f1 af 2. juli 2015 og 6. juli 2015 afspillet i
retten, ligesom der er dokumenteret referat/afskrift af videoafhøring af f2 den 23. juli 2015.
f1 og f2 forklarer i disse afhøringer om yderligere seksuelle overgreb begået af andre
personer. anklagemyndigheden har oplyst, at sagerne vedrørende disse er sluttet uden
tiltalerejsning.
tiltalte har supplerende forklaret blandt andet, at han indimellem drak, når børnene var på
samvær, men han var dog aldrig fuld. han var kærlig, når han var fuld, men ikke seksuelt i
forhold til børnene. når han ikke var fuld, var han ganske normal. det kan godt passe, at han i
perioder har drukket i et omfang som angivet i den retspsykiatriske erklæring, hvilket er en
del mere end 6-8 genstande dagligt. han kan godt have slået børnene i afmagt, hvis de var
støjende. han har slået 1-2 gange med bæltet, men ikke med den ende af bæltet, hvor spændet
sad. han mener ikke, han i grundlovsforhøret blev spurgt, om han havde slået med bælte. han
har ingen forklaring på, hvorfor børnene har fortalt om de ting, som fremgår af
anklageskriftet. han har kun slået børnene med flad hånd, aldrig med knytnæve. det er
forkert, når det af afhøring ifølge politirapport af 24. juli 2014 fremgår, at han skulle have
forklaret, at det måske kunne være forekommet, at han kunne have slået børnene med knyttet
hånd, mens han havde været beruset.
da f1 var 6 år, opdagede de, at hun var ”lidt tilbage”. de kunne ikke få øjenkontakt med
hende, og hun var meget indadvendt. de bad i 2008 kommunen om aflastning, men fik det
                                               - 3 -
ikke. f1 har fået mere skældud end de andre børn, fordi hun drillede sine søskende. f1 søgte
meget sin mor, fra hun var lille. f2 og f3 var utilfredse med dette.
tiltaltes mor var alkoholiker, og tiltalte begyndte selv at drikke i 16-17 årsalderen. den 23.
september 2013 fik han et blackout, og efterfølgende kom han i kontakt med ”glostrup
lænken”. han får ikke antabus i fængslet. tidligere kunne han drikke 6-8 genstande uden at
føle sig beruset. hans alkoholmisbrug har påvirket familielivet negativt, og han kan se, at det
var det rigtige, når børnene blev tvangsfjernet i 2011. bortset fra tilfældet i september 2013,
har han ikke haft blackout. det er forkert, når det fremgår af mentalerklæringen, at han har
haft blackout 3 gange. han er holdt op med at drikke, men har dog haft nogle tilbagefald, hvor
han har drukket, selv om han tog antabus.
han ophørte med at arbejde i 2009, fordi hans vikariat ophørte. det var t2, der afleverede
børnene i skole eller institution om morgenen, og som regel tiltalte, der hentede.
tiltalte har ikke haft samtaler om sex med f1. de opbevarede pornofilm i soveværelset. hvis
børnene har set pornofilm, skulle det være, fordi der var blevet glemt en film i dvd-
afspilleren. t2 og han brugte kondom, som blev opbevaret i hans skab i soveværelset. han
ved ikke, om børnene kan have overværet, at t2 og tiltalte havde sex. f1 fik menstruation i
11-årsalderen, og t2 vejledte hende.
hvis børnene havde lagt sig til at sove i forældrenes seng, havde de deres egen dyne, så de
kunne bæres ind i seng. det var kun, hvis børnene var syge, at de fik lov at blive liggende hele
natten i forældrenes seng. f1 har på et tidspunkt truet mormor og l med en kniv i køkkenet.
det var før, hun blev anbragt. han brugte morgenkåbe, når han skulle i bad, men han har ikke
gået nøgen rundt i huset med morgenkåbe. forespurgt af forsvareren forklarede tiltalte, at han
altid har haft morgenkåbe på, hvis han er gået rundt i huset.
anklageren foreholdt tiltalte, at han ifølge politirapport af 24. juli 2014 skulle have forklaret,
at han ikke kunne afvise, at de ting, som f1 havde forklaret i vidneafhøringen kunne være
sket, mens han har været beruset. tiltalte vedstod forklaringen, men forklarede forespurgt af
forsvareren, at det, han ikke kunne afvise, var, at han har givet f1 et drag over nakken, når
han har været fuld. han kan afvise, at han har voldtaget f1, også i 2014 og 2015.
                                                - 4 -
t2 har supplerende forklaret blandt andet, at årsagen til tvangsanbringelsen navnlig var
alkoholproblemer. der var ikke omsorgsproblemer. set i bakspejlet var det nok den rigtige
løsning, at børnene blev anbragt uden for hjemmet. c blev boende hjemme. børnene kom på
samvær, og d kom hjem fra efterskolen. l kom også hjem indimellem. vidnets mor døde i
2010, og tiltaltes mor døde i i 2008. vidnets mor havde været en stor støtte for vidnet og
aflastet familien. i 2008 gik det op for vidnet, at f1 havde særlige behov. de fik
indberetninger fra børnehaven om, at f1 ikke trivedes godt. fra f1 var helt lille, har hun dog
adskilt sig fra de andre børn. vidnet efterspurgte aflastning hos kommunen.
f1 har ikke talt om, at tiltalte har været ”for tæt” på hende. f1 har heller ikke nævnt, at tiltalte
skulle have sagt, at de skulle i seng sammen. vidnet er ikke vred på f1, men tænker, at f1
skal have hjælp. f1 har måske været mere morsyg end de andre, men hun var også glad for
sin far.
vidnet har ikke haft kontakt med børnene, siden sagen begyndte. vidnet vil muligvis prøve at
genoptage kontakten med børnene, når sagen er slut.
vidnet kan afvise, at det, tiltalte er anklaget for, er sket. hun ville have set det, eller børnene
ville have fortalt det. foreholdt af anklageren, at tiltalte har forklaret, at han har slået børnene,
herunder 1-2 gange med bælte, forklarede vidnet, at dette har hun ikke set.
a har forklaret blandt andet, at årsagen til anbringelsen af børnene var, at børnene ikke kom i
skole, og f1 måtte passe de små. de har talt med f1 om, at børn ikke må gå i seng med
nogen, i forbindelse med at f1 fortalte, at hun havde været i seng med sin far. f1 har under
afhøringerne i børnehuset fået at vide, hvad det er, når folk går i seng med hinanden.
f1 har fortalt vidnet, at hun har været i seng med sin far. for et halvt år siden har f1 fortalt, at
hun også havde været i seng med andre, herunder sin onkel. hun har også fortalt, at hun har
været i seng med en mand med en maske, og at hun fik penge for det. det var før, f1 fortalte,
at hun havde været i seng med sin far. vidnet kontaktede politiet. f1 er blevet roligere, efter
at hun har talt om disse ting, men hun formår kun at gå i skole 4 timer om dagen. hun har
ikke socialt samvær med andre børn. f1 har ikke talt om, at hun skulle have været i seng med
                                                - 5 -
jævnaldrende, men der har været en episode, hvor f1 har filmet sin krop med sin ipad og
sendt videoen til en dreng. f1 og drengen havde en seksualiseret samtale på nettet.
vidnet er ikke i tvivl om, at det er rigtigt, som f1 fortæller. det er rigtigt, at vidnet på et
tidspunkt har været i tvivl. vidnet tror også på f2s og f3’ forklaringer. det var svært for
børnene at få frem, indtil f3 brød sammen. f1 har boet hos dem i 4 år, og det er først nu, hun
begynder at nærme sig plejefar. hun er generelt bange for mænd.
l har forklaret blandt andet, at hun er tiltaltes og t2s ældste barn. hjemmet bar præg af de
mange søskende, og vidnet hjalp med at passe børnene. vidnet flyttede hjemmefra i 2007.
hun flyttede hen til sin mormor. efterfølgende er vidnet kommet på besøg. hendes far drak
meget øl. når hendes far havde fået lidt for meget, og der var problemer, eller børnene lavede
ballade, kunne børnene godt få én på hovedet, men han sagde undskyld bagefter. det var ikke
noget, de talte om. på et tidspunkt ringede f1 og fortalte, at far slog, og vidnet forklarede, at
det var på grund af fars alkoholproblem. f1 har ikke fortalt om seksuelle tilnærmelser fra sin
fars side, og vidnet har heller ikke selv oplevet noget. vidnet har passet de tre yngste. f1 var
indelukket og mørk og fik ofte vredesudbrud ud af den blå luft. omkring 2008 var der en
episode, hvor f1 truede sin mormor med en kniv. f1 har ikke talt om seksuelle ting med
vidnet. vidnet talte ikke så ofte med f1. vidnet er ikke overrasket over tiltalen for vold, men
vidnet kender kun til, at børnene har fået en knyttet hånd oven i hovedet. det var alle 6 børn,
der er blevet slået på den måde.
der er for landsretten vedrørende f1 dokumenteret statusattest af 13. marts 2015 fra
ungdomspsykiatrisk klinik, holbæk sygehus, og udtalelse fra dagbehandlingstilbuddet ... fra
juni 2015. endvidere er dokumenteret ankestyrelsens afgørelse af 27. juni 2011 om
anbringelse uden for hjemmet af f1, f2 og f3 uden forældrenes samtykke, jf. servicelovens §
58, stk. 1, nr. 1 og 4, samt uddrag af familieundersøgelse af 31. august 2011 fra psykolog
søren kronberg.
personlige oplysninger
tiltalte har om sine personlige forhold forklaret, at han ikke er i behandling for sit
alkoholmisbrug. han er i medicinsk behandling for ”sine stemmer”. han forventer at søge om
                                               - 6 -
pension, når han løslades. han er i kontakt med l, d og c, men ikke med f1, f2 og f3. hans
hustru varetager dialogen med plejefamilien, hvor de yngste børn er anbragt.
tiltalte har været fortsat frihedsberøvet under anken.
landsrettens begrundelse og resultat
forhold 1 og 2
samtlige voterende udtaler:
tiltalte er i forhold 1 i byretten domfældt for overtrædelse af straffelovens § 225 og § 210,
stk. 3. anklageskriftet indeholder imidlertid ikke er nærmere gerningsbeskrivelse af forhold
omfattet af disse bestemmelser. tiltalte frifindes derfor for overtrædelse af disse
bestemmelser i dette forhold.
fire voterende udtaler herefter:
f1, f2 og f3 har samstemmende forklaret om seksuelle overgreb mod dem begået af tiltalte.
det gælder for alle tre børn, at de – forståeligt – har svært ved at tale om overgrebene, men at
forklaringerne til trods herfor fremstår sikre og troværdige.
f1s har i videoafhøring af 17. juli 2014 forklaret om overgreb mod hende svarende til tiltalen
i forhold 1. vi finder forklaringen troværdig, sikker og passende detaljeret, selv om den er
præget af hendes alder og udviklingsniveau og af, at nogle af forholdene ligger flere år tilbage
i tiden. forklaringen understøttes af forklaringerne fra f2 og f3 og af oplysningerne fra
børnenes plejemor, herunder i brevet af 12. maj 2014, om f1s forklaring til hende.
af statusattest af 13. marts 2015 fra ungdomspsykiatrisk klinik, holbæk sygehus, fremgår
blandt andet, at f1 efter henvisning i oktober 2014, er diagnosticeret med mental retardering
af middelsvær grad og posttraumatisk belastningsreaktion som følge af overgreb fra sin far.
hun oplever påtrængende erindringer om overgrebene og føler stærk ubehag ved at tale om
dem. det fremgår endvidere, at hun har haft mikropsykotiske oplevelser, idet hun oplever
                                                  - 7 -
hørehallucinationer i form af stemmer, der opfordrer til selvskade, selvmord eller trusler mod
andre, og synshallucinationer, i form af sine afdøde bedsteforældre, som taler beroligende til
hende, og at disse hallucinationer bør ses som reaktioner på belastninger, hun har svært ved at
bearbejde.
f1 har i efterfølgende videoafhøringer den 2. juli 2015 og 6. juli 2015 fastholdt sin forklaring
om, at tiltalte har begået overgreb mod hende. hun har herudover forklaret fragmenteret og
uden detaljer om yderligere overgreb, som skulle være begået mod hende af andre personer.
hun fremtræder under disse afhøringer modvillig og forpint. herudover har f2 i en
videoafhøring den 23. juli 2015 troværdigt forklaret om seksuelle overgreb begået mod f1 og
hende selv, som ikke er omfattet af tiltalen i denne sag. der er ikke rejst tiltale i anledning af
disse forklaringer.
vi finder ikke, at oplysningerne om f1s mentale tilstand og det forhold, at der ikke er rejst
tiltale i anledning af hendes seneste forklaringer, må føre til, at hendes generelle troværdighed
anses for svækket i en sådan grad, at forklaringen vedrørende forhold 1 ikke kan lægges til
grund. da forklaringen er understøttet navnlig af forklaringerne fra f2 og f3, finder vi det
bevist, at tiltalte er skyldig i forhold 1. straffebestemmelserne er straffelovens § 216, stk. 2, jf.
§ 210, stk. 1, og § 232 (tidligere § 222, stk. 2, jf. stk. 1, jf. stk. 3, jf. § 210, stk. 1).
af de grunde, byretten har anført, tiltræder vi endvidere, at tiltalte er skyldig i
overensstemmelse med tiltalen i forhold 2.
to voterende udtaler:
en domfældelse af tiltalte i hovedforholdet hviler i realiteten udelukkende på
vidneforklaringen fra f1, der nu er 14 år gammel, men efter det oplyste er kognitivt udviklet
som en 6-årig og med en iq på 44. f1 må endvidere antages at være psykisk syg eller i det
mindste psykisk påfaldende, idet hun efter det oplyste har syns- og hørelseshallucinationer.
i familieundersøgelsen fra 31. august 2011 beskrives, at f1s fortælleverden har en ekstra
fantasidimension, og det beskrives, at forældrene synes skræmte af hendes mange ”historier”
                                                - 8 -
og sladren. i indledningen af videoafhøringen den 17. juli 2014 forklarer f1, at hun løj rigtig
meget, når hun var derhjemme, og når hun lyver, så smiler hun meget.
i de efterfølgende videoafhøringer af f1 fra 2. og 6. juli 2015 har f1 forklaret, at hun har
været udsat for omfattende seksuelle overgreb fra flere familiemedlemmer og deres venner
m.fl. forklaringen herom stemmer mindre godt med resultatet af lægeundersøgelsen af f1, og
politiet har efter efterforskning af forholdene sluttet sagen, idet det skønnedes, at det
nødvendige bevis ikke kan føres.
bedømmelsen af troværdigheden af f1s vidneudsagn må ses på denne baggrund.
f1s forklaring om tiltaltes overgreb mod hende kan, når forklaringen i sig selv skal vurderes,
ikke anses for konsistent og bærer præg af usikkerhed, manglende spontanitet og
detaljeringsgrad, der almindeligvis er til stede. de få elementer i forklaringen, der eventuelt
kunne efterprøves, f.eks. om tiltaltes åbenlyse udsagn om at ville gå i seng med hende, og om
situationen, hvor c og måske moderen kom ind på værelset, er blevet afvist af moderen og c.
på denne baggrund må beviset anses for så svagt, at det ikke kan føre til domfældelse.
vi stemmer derfor for, at tiltalte frifindes i disse forhold.
der gives dom efter stemmeflertallet.
vedrørende forhold 3 tiltræder samtlige voterende, at det efter de forurettedes forklaring og
tiltaltes delvise erkendelse må anses for bevist, at tiltalte har udøvet vold som angivet i
anklageskriftet. da volden blandt andet har omfattet gentagne slag med et bælte med
metalspænde mod mindreårige børn tiltræder landsretten, at volden delvis er henført under
straffelovens § 245. ingen del af denne vold er forældet.
for så vidt angår den øvrige del af volden, der er omfattet af straffelovens § 244, bemærkes,
at det ikke er godtgjort gennem bevisførelsen, at volden har haft en så kontinuerlig karakter,
at der har været tale om en fortsat forbrydelse. den voldsudøvelse efter straffelovens § 244,
der er begået mere end 5 år, før tiltalte den 24. juli 2014 blev gjort bekendt med sigtelsen, må
                                                    - 9 -
derfor anses for forældet. tiltalte findes herefter alene skyldig i vold, jf. § 244, begået fra den
24. juli 2014 og herefter.
vedrørende forhold 4 har anklagemyndigheden påstået domfældelse i overensstemmelse
med byrettens bevisresultat. samtlige voterende tiltræder efter forklaringerne fra f2 og f3, at
tiltalte må anses for skyldig i at have forsøgt at få f2 og f3 til at beføle sit blottede erigerede
lem, men at dette mislykkedes i forhold til f2, der løb sin vej. imidlertid findes forholdet
rettelig i medfør af retsplejelovens § 883, stk. 4, at burde henføres under straffelovens § 232
om blufærdighedskrænkelse, hvorfor tiltalte dømmes efter denne bestemmelse og frifindes for
tiltalen om overtrædelse af straffelovens § 225, jf. § 216, stk. 2, jf. til dels § 21, og § 210, stk.
3, jf. stk. 1, (tidligere § 222, stk. 2, jf. stk. 1, jf. stk. 3, jf. § 223 og § 225, til dels jf. § 21 og §
20, stk. 3, jf. stk. 1).
vedrørende straffastsættelsen finder 4 voterende den af byretten udmålte straf af fængsel i 5
år for passende, mens 2 voterende stemmer for, at straffen bør fastsættes til fængsel i 6 år.
der gives dom efter stemmeflertallet.
de juridiske dommere tiltræder, at tortgodtgørelsen til f1, der størrelsesmæssigt ikke er
bestridt, fastsættes til 100.000 kr., mens tortgodtgørelsen til f2 nedsættes til 5.000 kr., og
tortgodtgørelsen til f3 nedsættes til 10.000 kr. godtgørelsen forrentes som fastsat i byrettens
dom.
                                      thi kendes for ret:
byrettens dom i sagen mod t stadfæstes med den ændring, at tortgodtgørelsen til f2
fastsættes til 5.000 kr., og tortgodtgørelsen til f3 fastsættes til 10.000 kr. med procesrente
som fastsat af byretten.
tiltalte skal betale sagens omkostninger for landsretten.

source: retspraksis

LICENSE:
Creative Commons Legal Code

CC0 1.0 Universal

type: caselaw

jurisdiction: Denkmark


text:
‐ jf
                                           udskrift
                                               af
                           sø- & handelsrettens dombog
                                          ____________
                                             dom
afsagt den 30. oktober 2009
f‐5‐08
                                     finansforbundet som mandatar for
                                     1. a
                                     2. b
                                     3. c
                                     4. d
                                     (advokat jacob goldschmidt)
                                     mod
                                     danske bank a/s
                                     (advokat mariann norrbom)
indledning og påstande
sagen vedrører spørgsmålet om danske bank a/s’ udlodninger af medarbejderaktier (gratis‐
aktier) i 2005 og 2006 er omfattet af bestemmelsen i funktionærlovens § 17 a således at fra‐
trådte medarbejdere har krav på aktier svarende til den tid de har været ansat i 2004 og 2005.
                                              ‐2‐
finansforbundet har nedlagt følgende påstande:
sagsøger 1, a:
1.1   danske bank a/s skal på anfordring til a udlodde 27 aktier i danske bank a/s.
1.2   danske bank a/s skal vedrørende de i medfør af påstand 1.1 tildelte aktier betale fuldt
      udbytte for 2005 og fremover foreløbig opgjort til 479,25 kr.
sagsøger 2, b:
2.1   danske bank a/s skal på anfordring til b udlodde 10 aktier i danske bank a/s.
2.2   danske bank a/s skal vedrørende de i medfør af påstand 2.1 tildelte aktier betale fuldt
      udbytte for 2004 og fremover foreløbig opgjort til 256,00 kr.
sagsøger 3, c:
3.1   danske bank a/s skal på anfordring til c udlodde 57 aktier i danske bank a/s.
3.2   danske bank a/s skal vedrørende de i medfør af påstand 3.1 tildelte aktier betale fuldt
      udbytte af 42 aktier for 2004 og fremover og af 15 aktier for 2005 og fremover foreløbig
      opgjort til 1.341,45 kr.
sagsøger 4, d:
4.1   danske bank a/s skal på anfordring til d udlodde 27 aktier i danske bank a/s.
4.2   danske bank a/s skal vedrørende de i medfør af påstand 4.1 tildelte aktier betale fuldt
      udbytte for 2005 og fremover foreløbig opgjort til 479,25 kr.
alle sagsøgere:
danske bank a/s skal anerkende at aktierne overdrages principalt uden båndlæggelse, sub‐
sidiært båndlagt i samme periode som medarbejdere i ikke opsagt stilling måtte tåle.
danske bank a/s har nedlagt påstand om frifindelse.
parterne har indgået procesaftale vedrørende feriepenge.
                                                       ‐3‐
der er enighed mellem parterne om at sagsøgerne skal have medhold i påstand 1.2, 2.2, 3.2,
og 4.2 i det omfang sagsøgerne får medhold i påstand 1.1, 2.1, 3.1 og 4.1.
sagsfremstilling
i bankens årsrapport for 2001 (februar 2002) anføres om bankens incitamentsprogrammer:
       ”incitamentsprogrammer
       i maj 2001 lancerede danske bank et nyt incitamentsprogram for ledere og øvrige medarbejde‐
       re. programmet tager udgangspunkt i koncernens værdiskabelse og består af fire elementer: ak‐
       tieoptioner, betingede aktier, medarbejderaktieordning og kontant bonus. udmålingen baseres
       på en vurdering af den enkelte medarbejders indsats og afhænger desuden af områdernes fi‐
       nansielle resultat og andre mål for værdiskabelsen.
       aktieoptionsprogrammet og det betingede aktieprogram blev foreløbigt indført for en tre‐årig
       periode, ligesom medarbejderaktieprogrammet løber over en tre‐årig periode.
       …
       medarbejderaktieprogrammet er etableret således, at koncernen henlægger 5 pct. af den ubrud‐
       te fremgang i basisindtjeningen ud over 10 pct. og tilbyder medarbejderne køb af aktier med en
       rabat på 50 pct. den årlige henlæggelse er maksimeret til 100 mio. kr. … der blev på den bag‐
       grund i 2001 udgiftsført et beløb på 12 mio. kr. til brug for medarbejderaktieordningen.
       det er besluttet at justere kriteriet for koncernens henlæggelse til medarbejderaktieprogrammet,
       således at der for 2002 og 2003 vil blive henlagt 5 pct. af den ubrudte fremgang i basisindtjenin‐
       gen, maksimalt 100 mio. kr. årligt.”
af bankens intranyt arkiv fremgår af en artikel fra den 21. februar 2002 at banken har beslut‐
tet at kriterierne skal lempes for 2002 og 2003, jf. ovenfor. det hedder videre:
       ”‐ en fremgang i basisindtjeningen på 12 procent er tilfredsstillende. desværre er den ikke så
       stor, som vi håbede på, da vi i maj 2001 lancerede formlen til beregning af puljen til medarbej‐
       deraktier, siger peter straarup. …
                                                        ‐4‐
       beløb overføres
       puljen for medarbejderaktier for 2001 er 12 mio. kroner. …
       ‐ puljen er forholdsvis lille i forhold til antallet af medarbejdere. handel og administration af så
       få aktier vil kræve uforholdsmæssigt store omkostninger, siger peter straarup. – med en pulje
       på 12 mio. kroner kan hver medarbejder i gennemsnit kun købe 10 aktier med en rabat på 50
       procent, så derfor har vi valgt at overføre beløbet til næste år, hvor vi håber, at den samlede pul‐
       je bliver større.”
af referat af samarbejdsudvalgsmøde (su‐møde) den 22. august 2002 fremgår at b‐gruppen
gav udtryk for vigtigheden af at der kom et indskud i puljen til medarbejderaktier.
i årsrapporten for 2002 (februar 2003) hedder det:
       ”medarbejderaktier
       medarbejderaktieprogrammet indebærer, at koncernen henlægger 5 pct. af den ubrudte frem‐
       gang i basisindtjeningen og tilbyder medarbejderne køb af aktier med en rabat på 50 pct. …
       der blev på den baggrund ikke udgiftsført beløb til brug for medarbejderaktieprogrammet i
       2002.”
af referat af su‐møde den 20. februar 2003 fremgår at man har måttet konstatere at der ikke
blev udløst et beløb til henlæggelse til køb af medarbejderaktier. det beklagede b‐gruppen
der også anførte at det efterhånden var svært at få øje på incitamentet.
af en artikel i bankens blad koncernnyt fra december 2003 fremgår under overskriften ”nu
skal kagen skæres anderledes” bl.a. at program d (medarbejderaktieprogrammet) vil blive
justeret:
       ”»så nu ændrer vi kriterierne for tildeling«, oplyser lars mørch [underdirektør, personaleud‐
       vikling]. »hvor det eneste kriterium i det nuværende program er kravet til en stigende basis‐
       indtjening, bliver kriterierne fra regnskabsåret 2004 lidt mere bløde – forventeligt en kombinati‐
       on af udvikling i basisindtjening, kundetilfredshed og kundeudvikling. den konkrete vægtning
       af de tre parametre er ikke endeligt fastlagt, men det er klart at vi vil skrue programmet sam‐
       men, så vi mener, det er realistisk, at der bliver udløst aktier«, understreger lars mørch.”
                                                      ‐5‐
af årsrapporten for 2003 (februar 2004)fremgår:
      ”medarbejderaktieprogrammet indebar i 2003, at koncernen henlægger 5 pct. af den udbrudte
      fremgang i basisindtjeningen og tilbyder medarbejderne køb af aktier med en rabat på 50 pct.
      den årlige henlæggelse er maksimeret til 100 mio. kr. … der blev på den baggrund udgiftsført
      et beløb på 16 mio. kr., der sammen med henlæggelse fra regnskabsåret 2001 på 12 mio. kr. vi‐
      dereføres til medarbejderaktieprogrammet i 2004.”
i en artikel i intranyt dateret den 6. februar 2004 hedder det:
      ”peter straarup: nu er der både hårde og bløde kriterier for medarbejderaktier
      »jeg tror vi alle har været lidt kede af, at de hidtidige kriterier – i lyset af de lidt matte konjunk‐
      turer – har vist sig at være så krævende, at der kun er henlagt et mindre beløb i puljen i løbet af
      de tre år, programmet har kørt«, siger ordførende direktør peter straarup.
      …
      én model for hele organisationen …
      optjeningen baseres på en kombination (50/50) af et finansielt mål for hele koncernen (ubrudt
      fremgang i basisindtjeningen) og brandspecifikke kundemål. målenes indflydelse på den sam‐
      lede optjening vægtes med medarbejderantallet – det vil sige, at hvert brand optjener til hele
      koncernen. den samlede pulje er på maksimalt 100 mio. kr. årligt. hvis puljen er stor nok til at
      den kommer til udløsning, vil koncernen tildele hver medarbejder en rabat på 50 procent til køb
      af aktier. den maksimale optjening til puljen vil være 100 mio. kr. pr. år svarende til en rabat på
      6.250 kr. pr. år pr. medarbejder.
      …
      beskatning af aktier
      aktierne båndlægges i 5 år. …”
på et su‐møde den 5. februar 2004 blev det meddelt at resultatet for 2003 ikke gav anledning
til udbetaling til medarbejderaktier. det beløb der var optjent til medarbejderaktier, blev
                                                      ‐6‐
overført til 2004. det blev videre oplyst at der var opstillet nogle nye kriterier der ud over de
indtjeningsmæssige mål også indeholdt en række kundemål.
       på su‐mødet den 17. august 2004 blev på spørgsmål om udsigt til medarbejderaktier
for regnskabsåret 2004 oplyst at det indtil videre så positivt ud. på su‐mødet den 26. oktober
2004 blev på forespørgsel oplyst at der hvis trenden fastholdtes, ville være en pulje til udde‐
ling. på et medarbejdermøde i ålborg den 8. december 2004 var der mange spørgsmål om
medarbejderaktier. peter straarup oplyste at han håbede på at medarbejderaktier i en nær
fremtid ville blive en realitet, og at han også mente at der var stor sandsynlighed for det.
       på et spørgsmål fra en medarbejder om medarbejderaktier blev der efter hvad der
fremgår af et ”internt notat”, den 2. november 2004 oplyst at koncernen lagde ”vægt på at
kunne tilbyde medarbejdere en attraktiv og performanceafhængig lønpakke. incitaments‐
programmet er en overbygning på den faste løn. koncernens incitamentsprogram omfatter
bl.a. medarbejderaktier og kontant bonus”. i et ”internt notat” fra den 15. november 2004
blev på spørgsmål om tildeling af medarbejderaktier til personer der outsources, oplyst:
       ”der tildeles ikke medarbejderaktier til personer, der outsources. det skyldes at skattelovgiv‐
       ningen kræver, at man er ansat i selskabet (eller et koncernselskab) på tildelingstidspunktet.”
i en meddelelse af 10. februar 2005 om bankens årsrapport 2004 blev oplyst:
       ”den samlede pulje til medarbejderaktier udgør 110 mio. kr. og vil i foråret blive udbetalt til
       medarbejderne i form af gratisaktier.”
af bankens årsregnskabsmeddelelse vedrørende 2004 fremgår at der i 2004 blev udgiftsført
82 mio. kr. til brug for medarbejderaktieprogrammet:
       ”… den samlede pulje udgjorde 110 mio. kr. ultimo året. puljen vil blive udbetalt til medarbej‐
       derne i form af gratisaktier i foråret 2005. gratisaktierne båndlægges i syv år. koncernen vil
       fremover på baggrund af en flerårig udvikling diskretionært tage stilling til eventuel ny tilde‐
       ling af medarbejderaktier.”
på su‐mødet den 10. februar 2005 blev givet følgende orientering om medarbejderaktier:
                                                    ‐7‐
      ”som det fremgik af pressemeddelelsen, men også af en separat information på portalen, vil
      puljen for medarbejdere være på 110 mio. kr., og derfor uddeles der nu 42 stk. aktier til hver
      medarbejder, som er berettiget til at deltage i udlodningen.
      det er besluttet, at tildelingen sker som gratisaktier i modsætning til en tidligere melding om, at
      aktierne ville blive givet med en rabat på 50 procent. baggrunden herfor er ønsket om en mere
      positiv modtagelse, men også en erkendelse af, at der undgås en del administrativt arbejde i
      forbindelse med tildelingen. de skattemæssige forhold er generelt også bedre ved gratisaktier,
      hvor langt hovedparten af medarbejderne kan modtage aktierne uden beskatning. gratisaktier
      er dog af hensyn til gældende skatteregler båndlagt i syv år mod de fem år, aktierne ellers ville
      have været bundet. …
      fremover vil der ikke være et egentligt optjeningsprogram for medarbejderaktier, men bestyrel‐
      sen vil, på baggrund af en vurdering af den forretningsmæssige og den regnskabsmæssige ud‐
      vikling over en flerårig periode, på diskretionær basis vurdere fremtidige tildelinger.”
i en artikel i intranyt den 10. februar 2005 gennemgås tildelingen af gratisaktier i foråret
2005. under overskriften ”hvem modtager gratisaktier?” står:
      ”alle ansatte i danske bank‐koncernen pr. 27. januar 2005 er omfattet af aktieprogrammet.
      undtaget er dog:
          • …
          • medarbejdere i opsagt stilling.
          • …”
i en udskrift fra ”danskenet” udprintet 20. april 2005 er der en beskrivelse af regler for bo‐
nus. der anføres her at udbetaling af evt. bonus til medarbejdere der er fratrådt et område,
finder sted samtidig med at øvrig bonus udbetales, og ”i forbindelse med længere fravær i
form af orlov, længere tids sygdom, længere tids udlån etc., vil bonus ikke blive tildelt for
den fraværende periode”
af en artikel at 14. marts 2005 i intranyt vedrørende medarbejderaktier fremgår bl.a.:
                                                    ‐8‐
      ”hvilke kriterier lå til grund for den valgte ordning?
            »allerede ved de første drøftelser om medarbejderaktier for 3‐4 år siden lagde koncernen
            vægt på at kunne tilbyde en medarbejderaktiemodel med skattefrihed for medarbejderne.
            for at opnå det kræver skattereglerne, at medarbejderne er ansat i uopsagt stilling på til‐
            delingstidspunktet. …«
      hvad med de medarbejdere, der har været ansat til kort tid før skæringsdagen?
            »det, at nogle har været ansat i dele af eller hele optjeningsperioden, og alligevel ikke får
            del i medarbejderaktierne, kan opfattes som lidt uforståeligt. skattelovgivningen define‐
            rer imidlertid klart, hvem der kan være omfattet af skattebegunstigede medarbejderakti‐
            er. da der tages udgangspunkt i tildelingstidspunktet, kan selv medarbejdere med kort
            anciennitet få glæde af medarbejderaktier, mens medarbejdere, der har været i koncernen
            i adskillige år ‐ men er opsagt dagen før – ikke får glæde af tilbuddet.«
            lars mørch slutter med at konstatere, at det på én og samme tid er nødvendigt og ærger‐
            ligt med firkantede regler. nødvendigt for skattemyndighedernes og virksomhedernes
            administration. og ærgerligt i forhold til, at snittet altid har grader af logik og hensigts‐
            mæssighed.”
det fremgår af en meddelelse af 17. marts 2005 i intranyt at de tildelte aktier gav ret til ud‐
bytte for 2004.
      i en artikel i koncernnyt, marts 2005, redegøres for hvorfor banken ikke længere vil
anvende objektive kriterier for tildeling af medarbejderaktier, men tildele efter ”en skøns‐
mæssig vurdering af, om årets resultat – eller de seneste års resultater – berettiger til en ud‐
lodning af aktier”.
      vedrørende tildeling for regnskabsåret 2005 fremgår det af en artikel i intranyt den 9.
februar 2006:
      ”bestyrelsen har besluttet at tildele medarbejderaktier for 2005. medarbejderne, der er omfattet
      af programmet, får 27 aktier til en værdi af cirka 6.000 kr. …
      hvem modtager gratisaktier?
                                                   ‐9‐
      med enkelte undtagelser er alle ansatte i danske bank‐koncernen pr. 26. januar 2006 omfattet af
      aktieprogrammet. undtaget er:
          • …
          • medarbejdere i opsagt stilling
          • …”
tildelingerne er også omtalt på su‐mødet den 24. februar 2006:
      ”bestyrelsen har på baggrund af tilfredshed med resultatet diskretionært besluttet, at hver
      medarbejder i år skal have gratis medarbejderaktier for cirka 6.000 kr.
      b‐gruppen noterede sig bemærkninger til resultatgennemgangen og udtrykte stor tilfredshed
      med beslutningen om tildeling af medarbejderaktier. det blev fremført, at forståelsen og gen‐
      nemskueligheden af kollektive elementer er langt mere tilfredsstillende end individuelle tilde‐
      linger af bonus.”
på et organisationsmøde den 2. oktober 2006 mellem finansforbundet og finanssektorens
arbejdsgiverforening (fa) afviste fa at danske banks udlodning af medarbejderaktier i
2005 og 2006 var omfattet af funktionærlovens § 17 a. banken udloddede aktier for første
gang i 2005, og der var derfor efter fa’s opfattelse ikke tale om vederlag efter aftale eller
sædvane.
***
bankens incitamentsprogrammer er nærmere beskrevet i en ”information om koncernens in‐
citamentsprogrammer” der er hentet fra ”danskenet”:
      ”formålet med at medarbejdere kan erhverve aktier på favorable vilkår er,
        •    at skabe sammenhæng mellem den enkelte medarbejders honorering og virksomhedens
             indtjening. jo bedre det går virksomheden, jo større bliver medarbejderens honorering.
        •    at skabe et langsigtet, økonomisk interessefællesskab mellem den enkelte medarbejder og
             virksomheden.
      formålet med kontant bonus er,
                                                  ‐ 10 ‐
        •    at det er muligt at koble medarbejderens honorering til andre faktorer end udviklingen i
             danske bank‐aktien. dermed kan der sættes fokus på andre økonomiske mål i forskellige
             dele af koncernen og ikke‐finansielle mål som f.eks. kundemål, hr‐resultater eller pro‐
             cesmål.
      fire programmer
      …
      program a er det mest omfattende program og består af kontant bonus, betingede aktier og ak‐
      tieoptioner. program b omfatter kontant bonus og betingede aktier. program c omfatter kon‐
      tant bonus. endelig omfatter program d medarbejderaktier.
      …
      hvem er omfattet?
      de fire forskellige programmer omfatter forskellige medarbejdergrupper.
      program a
        •    omfatter den øverste ledelse i danske bank‐koncernen.
        •    deltagerne udvælges af direktionen og bestyrelsen
      program b
        •    omfatter udvalgte mellemledere og specialister i danske bank‐koncernen
      program c
        •    alle medarbejdere kan komme i betragtning
        •    maksimalt 25 pct. af alle medarbejderne pr. forretningsområde kan få kontant bonus
      program d
      •      omfatter alle medarbejdere i danske bank‐koncernen”
                                                   ***
der er ikke uenighed mellem parterne om opgørelsen af sagsøgernes krav. sagsøgernes fra‐
trædelsesdatoer er som følger: a fratrådte danske bank 30. april 2006, b fratrådte 31. marts
2004, c fratrådte 31. juli 2005 og d 31. december 2005.
                                                  ‐ 11 ‐
forklaring
bent jespersen har forklaret at han er underdirektør og arbejder i danske bank‐koncernens
hr‐afdeling med ansvar for industrial relations og personalepolitik mv. han har været ansat
i danske bank siden 1967. banken har i dag ca. 25.000 ansatte. i årene 2004 og 2005 havde
banken ca. 17.000 ansatte, heraf 15.000 i danmark. incitamentsprogrammerne hører under
hr‐afdelingen. beslutning om sådanne programmer træffes af bestyrelsen hvorefter direkti‐
onen giver opgaven til hr‐afdelingen. angivelsen af de fire incitamentsprogrammer, a, b, c
og d, er udtømmende. d er for alle, c‐gruppen omfatter 25‐40 pct. af de ansatte. der er 200
personer omfattet af b mens der er 50 personer under a‐programmet. for a‐, b‐ og c‐
ordningerne indgås individuelle aftaler.
       det er tilfældigt at udtrykket ”honorering” er anvendt både ved omtale af favøraktier
og af kontantbonus. ”honorering” betyder blot at man giver noget til nogen.
       formålet med d‐programmet er at fremme alle medarbejderes loyalitet over for ban‐
ken og styrke deres ansvarsfølelse. der var principielt ikke sammenhæng mellem hvad der
henlagdes til medarbejderaktiepuljen, og hvad der blev udloddet, dvs. henlæggelse skete i
henhold til det faste program, mens udlodning og formen for udlodning (favør‐ eller gratis‐
aktier) var noget der blev besluttet af bestyrelsen. det blev klart meldt ud at udlodning af‐
hang af en bestyrelsesbeslutning. der var teoretisk ikke noget i vejen for at man i 2005 havde
besluttet ikke at udlodde fra medarbejderaktiepuljen, men så var medarbejderne nok blevet
skuffede. det blev ikke drøftet med medarbejderne om der skulle tildeles favør‐ eller gratis‐
aktier.
       kriterierne for henlæggelse blev ændret undervejs. efter tre år vurderede man ordnin‐
gen og besluttede at forlænge den med justering af kriterierne, herunder med den radikale
ændring at det udelukkende afhang af bestyrelsens diskretionære vurdering om der skulle
uddeles medarbejderaktier.
       det var bestyrelsen der besluttede tildeling af gratisaktier i 2005 og 2006 i stedet for fa‐
vøraktier som indstillet af hr‐afdelingen. beslutningen blev truffet på et bestyrelsesmøde
sidst i januar de pågældende år. man havde ikke overvejelser i hr‐afdelingen om hvorvidt
gratis‐ eller favøraktier kunne falde ind under funktionærlovens § 17 a. det var skatteregler‐
ne der førte til at det var en betingelse for tildeling at den ansatte var i en uopsagt stilling.
                                                 ‐ 12 ‐
det har været meldt ud på et tidligt tidspunkt, men det kan ikke ses af det fremlagte materia‐
le.
       beslutningen om tildeling blev kommunikeret ud med det samme, bl.a. på su‐møde.
baggrunden for at det blev til gratisaktier, var nok at der var nogle medarbejdere der syntes
at det var for dyrt at skulle medfinansiere.
       der har ikke været uddelt medarbejderaktier siden beslutningen i januar 2006. incita‐
mentsprogrammerne er for tiden hvilende, men altså ikke ophørt.
       de medarbejdere der er omfattet af sagen, havde følgende årslønninger: a: 321.000 kr.,
b: 472.000 kr., c: 365.000 kr. og d: 429.000 kr.
argumenter
finansforbundet har bl.a. anført at præmisserne i novo nordisk‐sagen, u 2004.1480 h,
støtter opfattelsen af at medarbejderaktier også måtte være omfattet af funktionærlovens § 17
a. medarbejderaktier er undtaget fra reguleringen i aktieoptionsloven og reguleres derfor af
bestemmelsen i funktionærlovens § 17 a. i jyske bank‐sagen, u 2006.901 s, fastslog retten at
gratisaktier var omfattet af funktionærlovens § 17 a, mens favørkursaktier ikke var omfattet.
det samme fremgår af sø‐ og handelsrettens domme af 19. juni 2008 og af sø‐ og
handelsrettens dom af 2. juni 2009 i trygvesta‐sagen (med dissens for at favøraktier var
omfattet af funktionærlovens § 17 a). den foreliggende sag hører til denne gruppe af sager.
       medarbejderaktier og ‐obligationer der omfattes af ligningslovens § 7 a, skal ikke
medregnes til den skattepligtige indkomst, hvis en række betingelser er opfyldt. det fremgår
af bestemmelsen at den omfatter ydelser i et ansættelsesforhold, og såvel favøraktier som
gratisaktier er efter bestemmelsen ydelser i et ansættelsesforhold. skattefritagelse er betinget
af at adgangen til at erhverve aktier eller obligationer står åben for alle ansatte i virksom‐
heden, om end der kan differentieres efter objektive kriterier. endelig skal ydelserne bånd‐
lægges i 5 år (favørkursaktier) eller 7 år (gratisaktier) for at være skattefri.
       danske bank gør gældende at de skattemæssige betingelser viser at der ansættel‐
sesretligt ikke er tale om tildelinger omfattet af funktionærlovens § 17 a, men det er ikke
rigtigt. hvis betingelserne for skattefritagelse ikke er opfyldt, fx fordi modtageren ikke er i
uopsagt stilling, bliver ydelserne skattepligtige for modtageren, men det er principielt uden
betydning for spørgsmålet om ydelserne er omfattet af funktionærlovens § 17 a.
                                                  ‐ 13 ‐
       formålet med denne bestemmelse er at sikre lønmodtagere ret til en for udført arbejde
svarende forholdsmæssig andel af den ydelse som lønmodtageren ville have fået udbetalt
hvis han havde været ansat på et tidspunkt efter ansættelsesforholdets ophør. det er uden
betydning hvem der har bragt ansættelsesforholdet til ophør.
       det kan lægges til grund, for det er ubestridt, at ydelserne i 2005 og 2006 ville være
blevet udbetalt til sagsøgerne hvis de fortsat havde været ansat på det tidspunkt hvor
ydelserne i øvrigt blev udbetalt.
       der er to betingelser for krav efter funktionærlovens § 17 a. tildelingen skal ske efter
aftale eller sædvane og skal være vederlæggelse med tantieme, gratiale eller lignende ydelse.
       med hensyn til om der foreligger aftale eller sædvane anføres det at medarbejderaktie‐
programmet blev indledt i 2001, og at der var en årlig afgørelse af om der skulle tildeles
medarbejderaktier. programmet er der fortsat, dog for tiden hvilende.
       alle medarbejdere var og er omfattet af medarbejderaktieprogrammet. der blev for
årene 2001, 2002 og 2003 foretaget den vurdering at der ikke skulle tildeles
medarbejderaktier. det blev meddelt de ansatte. dermed er der bibragt alle medarbejdere en
berettiget forventning om at medarbejderne i år med tildeling af medarbejderaktier vil
modtage medarbejderaktier hvilket atter betyder at der foreligger en aftale efter
funktionærlovens § 17 a. det forhold at programmet blev meldt ud som et
favøraktieprogram, men at der, da der skulle deles ud, blev uddelt gratisaktier, ændrer ikke
ved det forhold at der foreligger en ydelse omfattet af § 17 a. medarbejderprogrammet er
meldt klart ud, og et skift fra favøraktier til gratisaktier har ikke betydning for anvendelsen
af § 17 a.
       afgørende er at der med udmeldingerne er etableret en typeforudsætning for den
enkelte medarbejder, nemlig den at han modtager den samme ydelse som andre ansatte eller
en forholdsmæssig andel heraf. medarbejderens forventning er medarbejderaktier.
forventningen blev bekræftet ved tildelingen i 2005, men aftalen blev etableret ved bankens
gentagne udmeldinger; den første uddeling vedrører derfor også en ydelse omfattet af § 17 a.
da der foreligger en aftale, får spørgsmålet om sædvanemæssig berettigelse ikke betydning.
       hvis man måtte komme til at den første uddeling ikke er omfattet af bestemmelsen, må
i hvert fald uddelingen det følgende år være omfattet.
       for en ordens skyld anføres at den berettigede forventning eller påregnelighed ikke
                                                 ‐ 14 ‐
betyder at de ansatte fremadrettet har krav på at få tilbud på medarbejderaktier, men blot at
det er påregneligt at medarbejderen får tilbudt aktier i de år der tildeles medarbejderaktier til
ikke opsagte medarbejdere. ved vurdering heraf er lighedsbetragtninger centrale.
       med hensyn til ydelsen gøres gældende at såvel gratisaktier som favøraktier er ydelser
omfattet af funktionærlovens § 17 a. det væsentlige er at der ved ydelsen overføres en fordel
eller værdi fra arbejdsgiveren til lønmodtageren. når der overføres værdier, er der en
formodning for at ydelsen er vederlag for udført arbejde. det er uden betydning om ydelsen
tildeles bagudrettet for en allerede udført præstation, eller fremadrettet for at fastholde de
ansatte, eller om tildelingen er begrundet i en kombination af disse hensyn, jf. intel‐dommen,
u 2005.671 h, og novo‐dommen, u 2004.1480 h.
       medarbejderaktier købt til favørkurs har en tabsrisiko, hvis der sker båndlæggelse,
men arbejdsgiveren udlodder favøraktien ud fra den forudsætning at det er en fordel for den
ansatte; den ansatte kan vurdere den risiko det indebærer.
       ydelserne er i de foreliggende tilfælde klart over en bagatelgrænse.
       med hensyn til båndlæggelse henvises til skatteministeriets bemærkninger til jyske
bank‐sagen hvorefter den eneste konsekvens af dommen var at aktierne ikke er skattefri. det
er bekræftet af skatterådet i et bindende svar af 19. februar 2008 vedrørende den skatte‐
mæssige behandling af de krav medarbejderne fik ved jyske bank‐dommen.
       vilkåret om båndlæggelse er alene indsat for at opnå skattefrihed. spørgsmålet om
skattefrihed er et mellemværende mellem medarbejderen og skattemyndighederne, og vilkå‐
ret kan ikke særskilt påberåbes af arbejdsgiveren over for medarbejderen. selv hvor bånd‐
læggelse fremgår af tildelingen, kan denne ikke anses for en del af retsforholdet mellem par‐
terne.
       måtte retten komme til at der mellem parterne er indgået en aftale om båndlæggelse,
gøres subsidiært gældende at det vil være urimeligt og stride mod redelig handlemåde at
opretholde denne aftale eller vilkåret, jf. aftalelovens § 36.
danske bank har som hovedanbringender anført at bankens tildeling af medarbejderaktier i
henholdsvis 2005 og 2006 hverken har beroet på aftale, sædvane eller andet for
medarbejderne retsskabende grundlag. det bestrides at der som hævdet har bestået en fast
etableret ordning eller et fast program, således som det fx var tilfældet i jyske bank der
                                                      ‐ 15 ‐
havde en flerårig ordning med faste kriterier for tildeling. i modsætning hertil var
situationen i danske bank blot den at der var stillet medarbejderaktier i udsigt hvis banken
fandt at der var grundlag herfor. bankens udmeldinger vedrørte senere eventuelle
tildelinger af medarbejderaktier i form af favøraktier. den diskretionære tildeling af
gratisaktier ændrer ikke ved at bankens udmeldinger vedrørte favørkursaktier. tildelingerne
i 2005 og 2006 falder dermed uden for området for funktionærlovens § 17 a.
       subsidiært gør banken gældende at de tildelte gratisaktier i 2005 og 2006 falder uden
for lønbegrebet i funktionærlovens § 17 a. tildelingerne i 2005 og 2006 medfører hverken i
sig selv eller sammen med andet at der foreligger en aftale eller sædvane.
        om retspraksis på området for medarbejderaktier henvises til jyske bank‐dommen, u
2006.901 s, hvor sø‐ og handelsretten fastslog at favøraktieordningen ikke var omfattet af
funktionærlovens § 17 a, mens gratisaktier fandtes omfattet. senere fulgte en række domme
afsagt den 19. juni 2008 af sø‐ og handelsretten der med hensyn til favøraktier fandt:
       ʺtildeling af favøraktierne i [årstal] var betinget af en vis egenbetaling. tildeling af favøraktier
       kan ikke betragtes som en (pligtig) ydelse i arbejdsforholdet, men som et køb med et fa‐
       vørelement. der må lægges vægt på, at modtageren — køberen — skal betale beløb, der typisk
       ikke er uvæsentlige efter købets størrelse, køberens forhold og den kursrisiko, som købet
       indebærer. dette må gælde selv om favørelementet isoleret bedømt efter kursen på
       tildelingsdagen er af en betydelig størrelse. undtagelse kan forekomme, hvis egenbetaling er
       ganske uvæsentlig; dette er ikke tilfældet i denne eller de øvrige sager. tilbud om favøraktier
       falder derfor uden for området for funktionærlovens § 17 a, og det indebærer, at en betingelse
       om, at køberen skal være i uopsagt stilling, kan gøres gældende.”
også i trygvesta‐sagen fastslog sø‐ og handelsrettens flertal at favøraktier ikke omfattes af
funktionærlovens § 17 a.
       med gensyn til gratisaktier henvises til sø‐ og handelsrettens domme af 19. juni 2008 i
sagerne f 2‐07, f 3‐07, f 5‐07, f 8‐07, f 9‐07, f 13‐07 samt f 17‐07. efter denne praksis
omfatter funktionærlovens § 17 a kun tildeling af gratisaktier i tilfælde hvor der er en fast
etableret medarbejderaktieordning som nærmere beskrevet i dommene. derfor bør danske
bank frifindes.
       efter funktionærlovens § 17 a er det en betingelse at ydelsen beror på aftale eller
                                                 ‐ 16 ‐
sædvane. afgørende for om der foreligger en ydelse omfattet af bestemmelsen, er om
udbetalingerne kan karakteriseres som lønandele der udbetales med regelmæssighed og
efter faste eller skønsmæssige kriterier hvorved der skabes en berettiget forventning hos
funktionæren om fortsat udbetaling.
       danske banks ordning indebar nærmere fastlagte henlæggelser med mulighed for
tildeling, men beslutning om tildeling var en diskretionær afgørelse truffet af bestyrelsen.
der kan derfor ikke være skabt berettiget forventning om tildeling. beslutningen om at
tildele gratisaktier blev truffet af bestyrelsen i begyndelsen af 2005, uanset tidligere
udmeldinger om at eventuel tildeling af medarbejderaktier ville blive givet som favøraktier.
muligheden for at tildele gratisaktier havde ikke tidligere været berørt under processen om
incitamenter; der havde kun været nævnt favøraktier. danske bank havde således ikke givet
medarbejderne en forventning om gratisaktier.
       tildelingen i 2005 bør vurderes ud fra det der blev meldt ud fra banken. ved
afgørelsen af om der forelå en aftale eller sædvane, må det tillægges væsentlig betydning at
der forud for 2005 ikke var tildelt medarbejderaktier; der kan tidligst være etableret et retligt
grundlag for tildeling af medarbejderaktier i 2005, og dermed først fra dette tidspunkt skabt
en berettiget forventning hos medarbejderne om fortsat tildeling. den skønsmæssige
tildeling i 2005 kan derfor ikke falde ind under kravet om aftale eller sædvane.
       kriterierne for medarbejderaktier blev ændret i 2005. ændringen indebar at den
matematiske model med opsparing til en pulje blev afskaffet. fremtidige tildelinger ville ske
på baggrund af en diskretionær bedømmelse foretaget af bestyrelsen baseret på en flerårig
udvikling. der blev fra medarbejderside ikke gjort indvendinger mod ændringerne i
tildelingskriterierne.
       tildelingen i 2006 var helt uafhængig af tildelingen i 2005 og baseret på andre
principper og hensyn. denne tildeling beror heller ikke på aftale eller sædvane.
       for anvendelsen af funktionærlovens § 17 a er det også en betingelse at der skal ske
vederlæggelse med en ydelse der må anses for en påregnelig del af lønnen.
       som fastslået flere gange falder favøraktier uden for funktionærlovens § 17 a. det
særlige for favøraktier er at erhvervelse forudsætter en egen investering for medarbejderne
på tildelingstidspunktet. erhvervelse af favøraktier er ikke erhvervelse af løn i
funktionærlovens forstand, men er et køb med et favørelement, og med en kursrisiko.
                                                  ‐ 17 ‐
betingelsen at medarbejderen skal være i uopsagt stilling, kan derfor gøres gældende.
       hvis retten finder at udlodningen i 2005 ikke skal bedømmes ud fra en
favøraktiemodel, gør danske bank subsidiært gældende at der tidligst i kraft af tildelingen
2005 blev etableret et retligt grundlag for sagsøgerne til gratisaktierne.
       det er i øvrigt bankens opfattelse at gratisaktier heller ikke er løn i funktionærlovens
forstand. at gratisaktier ikke er løn i funktionærlovens forstand underbygges af at det er
tildelingsåret — og ikke optjeningsåret — der har betydning for berettigelsen til at modtage
medarbejderaktier. der er således ikke en optjent ydelse. løn er en ydelse som
medarbejderne får for udført arbejde, mens medarbejderaktier tildeles for at medarbejderne
— alle medarbejdere uanset performance — skal få del i virksomhedens kapital på lige fod
med aktionærerne og tænke sig som en del af virksomheden.
       subsidiært gøres gældende at gratisaktierne tildelt i henholdsvis 2005 og 2006 allerede
af den grund ikke konstituerede løn i funktionærlovens § 17 aʹs forstand. en diskretionær
beslutning om tildeling af gratisaktier kan ikke betegnes som en pligtig ydelse i
arbejdsforholdet.
       det fremgår af danske banks årsregnskabsmeddelelse at medarbejderaktierne tildelt i
2005 skulle båndlægges i 7 år. det samme var tilfældet for tildelingen i 2006, og det blev
ligeledes meldt klart ud. vilkåret om båndlæggelse gælder for alle medarbejdere, og der er
ikke hjemmel til at tilsidesætte dette vilkår.
       udlodning uden båndlæggelse til fratrådte medarbejdere vil stride mod formålet med
medarbejderaktieordninger som netop er at knytte medarbejderne tættere til virksomheden.
hertil kommer at fratrådte medarbejdere ikke bør stilles bedre end de medarbejdere der
forblev i banken, jf. i øvrigt jyske bank‐dommen, u 2006.901 s.
       tildelingsårene er 2005 og 2006, og disse år må være afgørende for en eventuel
berettigelse til at modtage medarbejderaktier. det gøres gældende at medarbejderen skal
være ansat i hele eller en del af tildelingsåret for at være berettiget til medarbejderaktier. i
det tilfælde at retten når frem til at tildelingerne falder ind under funktionærlovens § 17 a,
skal b og d ikke have medarbejderaktier, mens a og c vil være berettiget til en
forholdsmæssig tildeling i forhold til ansættelsesperioden i tildelingsåret.
       efter forhistorien til bestemmelsen i ligningslovens § 7 a og efter formålet med den er
bestemmelsen et vægtigt moment til fordel for det synspunkt at medarbejderaktier ikke er
                                                  ‐ 18 ‐
tildelinger omfattet af funktionærlovens § 17 a.
sø‐ og handelsrettens afgørelse
i maj 2001 blev der i danske bank etableret en ordning der medførte at der fra 2002 gennem
flere år skulle foretages henlæggelser til en medarbejderaktiepulje hvis nærmere, vekslende
betingelser blev opfyldt, og der blev i overensstemmelse hermed foretaget henlæggelser der
førte til at der ved udløbet af regnskabsåret 2004 var henlagt 110 mio. kr. beslutning om
hvor‐når der skulle ske uddeling blev truffet af bestyrelsen. der forelå således ikke faste kri‐
terier for hvornår uddeling skulle ske, men ordningen må alligevel karakteriseres som så fast
at den i forhold til medarbejderne skabte en berettiget forventning om at de var omfattet af
uddelingen, eventuelt således at de fik en forholdsmæssig andel, når de øvrige, ikke fratråd‐
te medarbejdere fik tildelt medarbejderaktier. de medarbejdere som sagen vedrører, er såle‐
des omfattet af en aftale der falder ind under reglerne i funktionærlovens § 17 a. det er i
denne forbindelse ikke afgørende at bankens ledelse traf beslutning om gratisaktier i stedet
for favøraktier som hidtil var stillet i udsigt; det må nemlig for ordningens karakter af en af‐
tale som er omfattet af funktionærlovens § 17 a, være uden betydning om ledelsen ensidigt
besluttede sig for at gøre ordningen mere favorabel for medarbejderne.
       da medarbejderaktierne tildelt i 2005 og 2006 ikke var betinget af vederlag fra medar‐
bejdernes side, men alene var betinget af en arbejdsindsats i året inden uddelingen, forelig‐
ger der en ydelse der efter sin karakter er omfattet af bestemmelsen i funktionærlovens § 17
a.
       det forhold at medarbejdere, der efter det anførte var berettiget til gratisaktier, ikke
som fastsat i skattelovgivningen var ansat på uddelingstidspunktet, og at aktierne ikke kan
blive båndlagt, har konsekvens for den skattemæssige behandling af de aktier de pågælden‐
de er berettiget til, men de skatteretlige regler, der medfører skattefrihed i visse tilfælde og
på visse betingelser, kan ikke føre til at ydelsen af gratisaktier falder uden for området for
funktionærlovens § 17 a.
       finansforbundet skal derfor have medhold.
       sagsomkostningerne er under hensyn til at sagen har betydning for et større antal
medarbejdere i danske bank, fastsat til 40.000 kr. + moms, hvortil kommer godtgørelse for
udlæg med 11.240 + moms og godtgørelse for retsafgift, 500 kr., eller i alt 64.550 kr.
                                              ‐ 19 ‐
                                    thi kendes for ret:
1.1   danske bank a/s skal på anfordring til a udlodde 27 aktier i danske bank a/s.
1.2   danske bank a/s skal vedrørende de tildelte aktier betale fuldt udbytte for 2005 og
      fremover.
2.1   danske bank a/s skal på anfordring til b udlodde 10 aktier i danske bank a/s.
2.2   danske bank a/s skal vedrørende de tildelte aktier betale fuldt udbytte for 2004 og
      fremover.
3.1   danske bank a/s skal på anfordring til c udlodde 57 aktier i danske bank a/s.
3.2   danske bank a/s skal vedrørende tildelte aktier betale fuldt udbytte af 42 aktier for
      2004 og fremover og af 15 aktier for 2005 og fremover.
4.1   danske bank a/s skal på anfordring til d udlodde 27 aktier i danske bank a/s.
4.2   danske bank a/s skal vedrørende de tildelte aktier betale fuldt udbytte for 2005 og
      fremover.
danske bank a/s skal anerkende at de ovennævnte aktier overdrages uden båndlæggelse.
i sagsomkostninger skal danske bank a/s inden 14 dage betale 64.550 kr. til finansforbun‐
det. sagsomkostningsbeløbet forrentes efter rentelovens § 8 a.
aksel gybel                               jens feilberg                        kim nielsen
                                            (sign.)
                ‐ 20 ‐
           ___ ___ ___
udskriftens rigtighed bekræftes
p.j.v. sø- og handelsretten, den