text:
- nms
                                         udskrift
                                              af
                         sø- & handelsrettens dombog
                                        ____________
                                            dom
afsagt den 14. august 2018
v-65-17
                                   håndværkergruppen aps
                                   (selv v/direktør lisbeth pedersen)
                                   mod
                                   1) ssj entreprise aps (nu under konkurs
                                      v/ kurator advokat peter frandsen)
                                   2) nicolaj boe andersen
                                      (advokat kenneth berg)
sagens baggrund og parternes påstande
sagen angår krav i anledning af entreprisekontrakter og spørgsmål om overtrædelse af god
markedsføringsskik, loyalitet i ansættelsesforhold og tilbagelevering af arbejdsredskaber.
håndværkergruppen aps har nedlagt følgende påstande:
                                                 -2-
      1. sagsøgte nicolaj boe andersen tilpligtes at betale sagsøger kr. 140.000 med tillæg af
          rente 2% pr. lbm. fra 30/6 2016 til betaling sker; samt sagens omkostninger.
      2. de sagsøgte tilpligtes til at anerkende, at de sagsøgte forsætligt har handlet i strid
          med markedsføringslovens § 1, og at sagsøgte nicolaj boe andersen groft har til-
          sidesat sin loyalitetsforpligtigelse, og at de sagsøgtes handlinger er ansvarspådra-
          gende i forhold til sagsøger, hvorfor de sagsøgte over for sagsøger er pligtige at be-
          tale erstatning for sagsøgers tab vedrørende malerentreprisen på lærkevej 11, 2400
          københavn nv, på kr. 457.183, subsidiært et af retten mindre fastsat beløb, der for-
          rentes med 2% pr. lbm. fra 10/3 2017 til betaling sker, samt sagens omkostninger.
ssj entreprise aps (nu under konkurs v/kurator advokat peter frandsen) har i e-mail af 3.
maj 2018 meddelt, at konkursboet ikke ønsker at indtræde i sagen. det er oplyst, at der blev
afsagt konkursdekret over selskabet den 23. april 2018. før dette var selskabet repræsenteret
under sagen af samme advokat som nicolaj boe andersen og havde påstået frifindelse for
påstand 2 i fælles svarskrift og duplik indgivet før afsigelsen af konkursdekretet.
nicolaj boe andersen har over for påstand 1 og 2 påstået frifindelse, subsidiært frifindelse
mod betaling af et af retten fastsat mindre beløb end det påstævnte.
håndværkergruppen aps havde tillige nedlagt påstand 3 over for nicolaj boe andersen om
tilbagelevering af 1 stk. sa galaxy tab med tilhørende book cover og 1 stk. seagate backup.
nicolaj boe andersen anerkendte dette krav under hovedforhandlingen, og der blev indgået
forlig mellem parterne herom indeholdende en frist for tilbageleveringen. forliget er tilført
retsbogen af 16. maj 2018. påstand 3 behandles derfor ikke yderligere i nærværende dom.
oplysninger i sagen
nicolaj boe andersen blev den 7. marts 2016 tilbudt ansættelse med løntilskud i håndvær-
kergruppen aps via jobcenteret i vordingborg kommune. løntilskudsperioden var fra 15.
marts 2016 til 16. juni 2016.
                                               -3-
den 17. marts 2016 underskrev lisbeth pedersen på vegne af håndværkergruppen aps kon-
trakten vedrørende ansættelse med løntilskud.
håndværkergruppen aps bestilte den 15. marts 2016 et mastercard standard debit til nico-
laj boe andersen hos vestjysk bank, og han blev tildelt brugeradgang til selskabets netbank.
det er oplyst, at der i marts 2016 blev indgået entreprisekontrakt mellem selskabet celbo af
2012 aps (herefter celbo aps) og håndværkergruppen aps om malerarbejde på adressen
lærkevej 11, københavn n (herefter lærkevej) til en samlet entreprisesum af 650.000 kr. der
er fremlagt kopi af udkastet til denne kontrakt uden underskrifter og datering. nicolaj boe
andersen er anført som kontaktperson for håndværkergruppen aps.
der er fremlagt kopi af fakturaer af 24. maj, 27. maj, 1. juni, 2. juni, 3. juni og 8. juni 2016 om
indkøb af diverse materialer fra akzonobel stilet til ”hvr” på adressen kirke værløsevej 24,
3500 værløse. på fakturaer af 24. maj, 27. maj, 2. juni og 3. juni 2016 er anført ”lærkevej”.
af betalingsoversigt fra betalingsservice fremgår, at håndværkergruppen aps har betalt i alt
11 fakturaer til akzonobel i perioden 14. juni til 21. juli 2016 på i alt 50.798,09 kr.
der er fremlagt kopi af underskrevne ansættelseserklæringer, ifølge hvilke håndværker-
gruppen aps ansatte tre medarbejdere ved navn marius-catalin gabureac, andrei obreja og
mihaita obreja med tiltrædelse den 25. april 2016, alle som timelønnede arbejdsmænd.
der er endvidere fremlagt en kopi af faktura af 2. juli 2016 fra selskabet lipsen invest aps
stilet til håndværkergruppen aps for malerarbejder på lærkevej 11 udført af en person ved
navn hans erik jørgensen i perioden 2. juni til 2. juli 2016.
endvidere er fremlagt kopi af faktura fra håndværkergruppen aps, fakturanr. 221, til celbo
aps med krav om betaling af i alt 200.000 kr. til forfaldsdato den 29. juni 2016. der er med
håndskrift på fakturaen anført følgende: ”28/6 60.000 (-streg-) 140.000”.
                                                    -4-
videre er fremlagt kopi af ”stadeopgørelse” dateret 11. juni 2016, hvoraf fremgår, at faktu-
ranr. 221 ikke kunne godkendes i fuldt omfang. i opgørelsen anføres bl.a., at der var fakture-
ret for 240.000 kr. ekskl. moms, udført arbejde for 101.250 kr. ekskl. moms og overfaktureret
for 138.750 kr. opgørelsen er underskrevet af martin christensen og nicolaj boe andersen.
håndværkergruppen aps kontaktede celbo aps pr. mail den 5. juli 2016 om ”manglende
betaling kr. 140.000”. i mail af samme dag anførte martin christensen, indehaver af celbo:
       ”til rette vedkommende
       jeg kender intet til jeres omkostninger og dette vedr heller ikke mig.
       jeg har kun indbetalt 60.000 på den omtalte faktura da der desværre ikke er udført mere,
       så venligst fremsend en kreditnota på det resterende beløb.
       grundet en masse fejl på de udførte arbejder har jeg fået andre til at overtage sagen så
       vores samarbejde ophøre nu.
       nikolai er orienteret vedr dette og der er fuld enighed mellem parterne om at der ikke
       skal betales mere end de 60.000 som allerede er betalt.”
der er fremlagt kopi af en dagsdato nota, ifølge hvilken nicolaj andersen den 2. juli 2016 har
modtaget 15.000 kr. i tekstfeltet ”til dækning for” er anført ”støvsuger og stillads”. det er
oplyst og ubestridt mellem parterne, at underskriften på notaen er nicolaj boe andersens.
der er fremlagt udskrift af bankkontooplysninger, som viser, at celbo aps den 5. juli 2016
overførte 15.000 kr. til en person ved navn susanne juel andersen.
selskabet ssj byggeentreprise aps blev ifølge udskrift fra erhvervsstyrelsen af 24. september
2017 stiftet den 11. august 2016 af lis juel haugstrup. det fremgår, at nicolaj boe andersen
er anført som direktør, og at han den 6. september 2017 tillige blev registreret som legal ejer.
der er fremlagt kopi af fakturaer fra ssj byggeentreprise aps stilet til celbo aps vedrørende
malerarbejde dateret 25. august og 27. september 2016 på henholdsvis 36.875 kr. og 25.000 kr.
                                                 -5-
der er videre fremlagt kontokort for håndværkergruppen aps for 1. januar til 1. juli 2016,
hvoraf fremgår, at der blev udbetalt løn til nicolaj boe andersen i marts, april og maj 2016
og til marius-catalin gabureac, andrei obreja og mihaita obreja i april, maj og juni 2016.
ifølge fremlagte kopier af lønsedler fra ”danløn” har celbo aps i perioden 4. juli til 17. juli
2016 udbetalt løn til miloiti obrejo, marius gabureac og obreja andrei på henholdsvis
7.929,63 kr., 7.832,63 kr. og 7.958,63 kr.
det er oplyst, at det er ubestridt, at det er de samme tre personer, som tidligere var ansat af
håndværkergruppen aps, selv om navnene staves forskelligt i ansættelseserklæringerne fra
håndværkergruppen aps og lønsedlerne fra celbo aps.
for håndværkergruppen aps er det ved hovedforhandlingen oplyst, at selskabets direktør
lisbeth pedersen ved e-mail af 10. marts 2017 sendte en række af dokumenterne indsat i eks-
trakten i nærværende sag til retten i glostrup til brug for en sag, håndværkergruppen aps
har anlagt mod celbo aps ved retten i glostrup, og at nicolaj boe andersen skulle være
blevet orienteret herom pr. e-mail fra martin christensen fra celbo aps.
udvalgte af disse dokumenter blev gennemgået, og det blev oplyst, at sagen mod celbo aps
har nær sammenhæng med nærværende sag, idet den betalingspåstand, der er nedlagt over
for celbo aps angår præcis samme beløb, som påstand 1 mod nicolaj boe andersen.
det blev tillige oplyst, at sagen mod celbo aps ved retten i glostrup fortsat er under forbe-
redelse og først skal hovedforhandles ultimo 2018.
retsformanden vejledte ved hovedforhandlingen håndværkergruppen aps om muligheden
for at søge nærværende sag behandlet sammen med sagen ved retten i glostrup på grund af
kravenes nære sammenhæng. håndværkergruppen aps’ direktør lisbeth pedersen, der re-
præsenterede selskabet ved hovedforhandlingen, meddelte imidlertid, at selskabet ønskede
nærværende sag afgjort på det foreliggende grundlag.
                                                 -6-
forklaringer
der er under sagen afgivet forklaring af lisbeth pedersen og nicolaj boe andersen.
lisbeth pedersen forklarede blandt andet, at hun er direktør i håndværkergruppen aps og
den ultimative kapitalejer af selskabet, idet håndværkergruppen aps ejes af et selskab, som
hun er legal ejer af. hun er cand.jur. og har tidligere haft egen advokatpraksis.
nicolaj boe andersen blev ansat i håndværkergruppen aps den 15. marts 2016. der var lø-
bende drøftelser mellem hende og nicolaj boe andersen om malerprojekter. de kiggede
sammen på udkastet til kontrakten for malerarbejdet på lærkevej, der havde en samlet en-
treprisesum på 650.000 kr. ekskl. moms. nicolaj boe andersen påbegyndte arbejdet på lær-
kevej kort efter sin ansættelse. han var primært tilknyttet entreprisen på lærkevej, men han
udførte ind imellem andre maleropgaver.
der var en del ekstraarbejde på projektet på lærkevej, og nicolaj boe andersen fortalte, at
han kendte tre ufaglærte personer fra henholdsvis litauen og rumænien, som var dygtige til
at male. han foreslog, at de blev ansat for at hjælpe til med at færdiggøre entreprisen, og det
skete så. nicolaj boe andersen var månedslønnet, mens de tre andre var ansat som timeløn-
nede.
under udførelsen af entreprisen på lærkevej blev hun kontaktet af nicolaj boe andersen,
der meddelte, at de tre timelønnede udlændinge, marius-catalin gabureac, andrei obreja
og mihaita obreja, ikke ville møde på arbejde mere, hvis de ikke modtog deres optjente løn.
hun informerede ham om, at hun ikke havde modtaget timesedler, og at det var årsagen til,
at der ikke var blevet udbetalt løn til dem. nicolaj boe andersen var ansvarlig for, at der blev
afleveret timesedler.
der skulle løbende udformes stadeopgørelser og foretages kvalitetssikring, og bygherren
skulle også orienteres. den 9. juni 2018 oplyste nicolaj boe andersen, at der var udformet
                                                -7-
stadeopgørelse på lærkevej, og at der på baggrund heraf kunne udstedes en faktura på
160.000 kr. ekskl. moms.
selskabet modtog ved forfaldstid 60.000 kr. fra celbo aps. der var løbende drøftelser med
nikolaj boe andersen om årsagen til, at man ikke havde modtaget den resterende del af be-
løbet. nicolaj boe andersen anførte dog ikke, at der havde været mangler eller klager i for-
bindelse med projektet. han havde kun sagt, at han havde holdt møde med martin christen-
sen fra celbo aps, og at denne ville betale den resterende del af entreprisesummen, når han
kom retur fra ferie i frankrig.
det undrede hende, at martin christensen havde afholdt møder med nicolaj boe andersen.
hun sendte en rykker til martin christensen om betaling af de resterende 140.000 kr. den 5.
juli 2016 modtog hun en e-mail fra martin christensen, hvoraf fremgik, at celbo aps ikke
ville betale den resterende del af entreprisesummen på grund af fejl og mangler ved det ud-
førte malerarbejde, og at dette var meddelt nicolaj boe andersen. hun havde ikke forinden
e-mailen kendskab til, at der skulle være fejl og mangler ved malerarbejdet på lærkevej.
hun kunne ikke komme i kontakt med nicolaj boe andersen, der var som forsvundet på
dette tidspunkt. han returnerede ikke hendes opkald, og hun kunne heller ikke komme i
kontakt med de andre ansatte, der arbejde på malerentreprisen.
nicolaj boe andersen har tidligere i en telefonsamtale oplyst til hende, at martin christensen
ønskede at ansætte ham direkte i sit selskab, celbo aps, så de kunne dele dækningsbidraget
ved malerentreprisens afslutning. nicolaj boe andersen oplyste dengang, at han dog ikke
var interesseret i en ansættelse hos celbo aps.
nicolaj boe andersen har ikke afleveret kopier af stadeopgørelserne.
håndværkergruppen aps har anlagt sag mod celbo aps ved retten i glostrup om betaling
af de samme 140.000 kr. celbo aps har under denne retssag oplyst, at selskabet antog under-
leverandører og anvendte egne ansatte til at færdiggøre entreprisen på lærkevej. celbo aps
                                                -8-
har blandt andet dokumenteret dette ved fakturaer fra akzonobel til hvr, der vedrørte va-
rekøb til brug for entreprisen.
håndværkergruppen aps undersøgte dette nærmere og fandt ud af, at det af bogføringen
fremgik, at de havde modtaget de samme fakturaer fra nicolaj boe andersen. hvr er en en-
keltmandsvirksomhed, der er ejet af nicolai boe andersens bror.
hun har ikke i dag medtaget dokumentation for, at håndværkergruppen aps har betalt de
pågældende fakturaer, men det kan hun fremskaffe.
to dage efter, at nicolaj boe andersen havde meddelt, at der kunne udstedes en faktura på
160.000 kr. ekskl. moms, blev der udarbejdet en revideret stadeopgørelse. det fremgik af den
reviderede stadeopgørelse af 11. juni 2016, at celbo aps ikke skulle betale de resterende
140.000 kr. på grund af fejl ved det udførte arbejde.
nicolaj boe andersen underskrev dokumentet på vegne af håndværkergruppen aps. hun
anså ham for en ledende medarbejder hos håndværkergruppen aps, men han havde ikke
stillingsfuldmagt til at underskrive den reviderede stadeopgørelse. han havde bemyndigelse
til at indgå malerentrepriser, men ikke til selv at underskrive en revideret stadeopgørelse,
der medførte et tab på 140.000 kr. for selskabet.
hun har anmodet celbo aps om dokumentation for de anførte mangler, f.eks. resultatet af
syn og skøn. celbo aps har oplyst, at der ikke blev afholdt syn og skøn, og at selskabet selv
har udbedret manglerne på lærkevej.
celbo aps fremlagde lønsedler for miloiti obrejo, marius gabureac og obreja andrei, som
de antog til at udbedre manglerne. men disse tre medarbejdere var på det tidspunkt stadig
ansat i håndværkergruppen aps, eftersom de ikke havde sendt opsigelser til selskabet.
celbo aps har i august og september 2016 betalt to regninger til ssj byggeentreprise aps.
selskabet findes ikke i erhvervsstyrelsens elektroniske system, men det gør ssj entreprise
                                                -9-
aps. selskabet er stiftet af en kvinde ved navn lis, der er nicolaj boe andersens svigermor.
nicolaj boe andersen blev efterfølgende direktør og ejer af selskabet.
håndværkergruppen aps blev i september 2016 opmærksom på, at der var foretaget vare-
køb hos akzonobel for 50.798,09 kr. kun nicolaj boe andersen havde adgang til deres konto
i akzonobel og til at foretage varekøb her. han nåede at købe alle disse materialer, inden
håndværkergruppen aps fik spærret kontoen.
hun mener, at nikolaj boe andersen var aktiv i at omdirigere pengene fra entreprisen på
lærkevej, og at celbo aps antog nicolaj boe andersen og de tre ufaglærte til at færdiggøre
netop denne entreprise.
det kan godt være, at der ikke er fremlagt lønsedler for nicolaj boe andersen fra celbo aps,
men hun mener, at han var ansat af celbo aps, da der er fakturaer fra nicolaj boe andersens
selskab til celbo aps vedrørende malerarbejdet.
nicolaj boe andersen har forklaret blandt andet, at han i foråret 2016 var ansat i håndvær-
kergruppen aps på løntilskud. han havde ikke stilling som en ledende medarbejder og
havde ikke instruktionsbeføjelser over de andre ansatte. de var fem ansatte, der håndterede
entreprisen på lærkevej i fællesskab. ham selv, de tre udenlandske ufaglærte malere og en
anden dansk mand ved navn hans erik jørgensen, der også var ansat på løntilskud.
han har talt med martin christensen fra celbo aps og husker det sådan, at martin oplyste,
at han skulle på ferie. martin christensen sagde ikke samtidig, at han havde betalt 60.000 kr.,
og at den resterende del af entreprisen ville blive betalt, når han kom hjem.
han husker ikke, om han afleverede stadeopgørelsen af 9. juni 2016 personligt, eller om han
sendte den til håndværkergruppen aps, men han er sikker på, at den blev afleveret.
han vidste godt, at der var fejl og mangler ved malerarbejdet på lærkevej, for det fik han
fremvist af bygherrerne og martin christensen. fejlene var især ’helligdage’ i malerarbejdet,
                                                 - 10 -
vægge der skulle spartles op, samt hjørner og kanter der skulle males. han vurderede, at der
var grundlag for at udstede en faktura på 200.000 kr., men det var celbo aps ikke enig i.
han var i kontakt med lisbeth pedersen, inden han underskrev den reviderede stadeopgø-
relse af 11. juni 2016. lisbeth pedersen har aldrig selv været på lærkevej. den reviderede
stadeopgørelse blev ikke sendt til håndværkergruppen aps. han fik heller ikke selv en kopi.
han var ikke involveret i, at de tre udlændinge marius-catalin gabureac, andrei obreja og
mihaita obreja stoppede i håndværkergruppen aps og tog ansættelse hos celbo aps. det
var deres egen beslutning. de har kun fortalt ham, at håndværkergruppen aps ikke udbe-
talte deres optjente løn, og at det var årsagen til skiftet.
han har heller ikke selv modtaget sin optjente løn for de sidste 14 dage af sin ansættelse i
håndværkergruppen aps. han ophørte efter eget valg endeligt i selskabet omkring juli 2016.
hans ansættelse i løntilskudsjob ophørte allerede den 16. juni 2016, men han fortsatte med at
arbejde i selskabet umiddelbart efter, fordi lisbeth pedersen havde tilbudt ham en fast an-
sættelse i selskabet ud over de tre måneder. hun havde oplyst, at han kunne blive ansat på
standardvilkår, og han afventede derfor blot modtagelse af en ny kontrakt.
han modtog dog først en kontrakt fra lisbeth pedersen ca. 2 uger efter løntilskudsperiodens
ophør. det viste sig slet ikke at være en almindelig ansættelseskontrakt på standardvilkår, så
den kunne han ikke acceptere at skrive under på. for eksempel stod der i kontraktens § 8, at
selskabet havde ret til at foretage udlæg i hans private indbo uden om fogedretten, og at han
skulle hæfte for al gæld i selskabet og for underskuddet ved de enkelte opgaver. sådanne
urimelige ansættelsesvilkår kunne han naturligvis ikke acceptere.
der gik herefter i alt 2-3 uger, hvor kontraktteksten blev sendt og forhandlet mellem ham og
håndværkergruppen aps v/lisbeth pedersen. til sidst opgav han at nå til enighed og valgte
i stedet at stoppe i selskabet straks, da han ikke ønskede ansættelse på de tilbudte vilkår.
                                                 - 11 -
han modtog ikke løn for de sidste 14 dage af løntilskudsperioden, dvs. fra 1. til 14. juni 2016.
i realiteten mangler han også at få udbetalt yderligere løn for de 14 dage frem til primo juli
2016, hvor han endeligt afviste en ny ansættelseskontrakt. lisbeth pedersen har nægtet at
udbetale lønkravene, og han har nu opgivet at forfølge dem.
det er korrekt, at han købte varer hos akzonobel for håndværkergruppen aps. der var en
fast aftale om, at han kunne købe varer til brug for malerentrepriserne. han købte maling og
sandspartling til brug for entreprisen på lærkevej i juni 2016. han foretog købene fra 14. juni
til 30. juni 2016, der fremgår af betalingsoversigten af 1. september 2016. han har ikke kend-
skab til købene af 21. juli 2016. han var ikke med til at færdiggøre entreprisen på lærkevej.
det er korrekt, at han har udstedt og underskrevet en dags dato nota angående en støvsuger
og et stillads, som han personligt solgte til celbo aps. håndværkergruppen aps ejede ikke
støvsugeren eller stilladset.
det er også korrekt, at ssj entreprise aps blev stiftet af hans svigermor. han var oprindelig
ansat i selskabet, men overtog ledelsen og ejerskabet af selskabet i 2017. det er derimod ikke
korrekt, at selskabet hvr ejes af hans bror.
fakturanr. 114 til celbo aps angik en malerentreprise på hjulgårdsvej. ssj entreprise aps
færdiggjorde ikke entreprisen på lærkevej.
parternes synspunkter
for håndværkergruppen aps, er der i det væsentlige procederet i overensstemmelse med
påstandsdokumentet af 2. maj 2018, hvoraf fremgår bl.a.:
       ”… [om påstand 3] …
       ad malerentreprise på lærkevej 11 – omdirigering af kr. 140.000:
       som led i sin ansættelse var nicolaj boe andersen med til at indgå aftale med celbo af
       2012 aps i navn af sagsøger og med sagsøger som underleverandør om levering af ma-
                                             - 12 -
lerentreprise vedrørende lærkevej 11, 2400 københavn, til en samlet pris på kr. 650.000 +
moms eller kr. 812.500, bilag 4.
da den i bilag 4 værende aftale indeholder elementer fra ab92 uden at det kan lægges til
grund, at celbo af 2012 aps er bygherre og sagsøger var hovedentreprenør, så blev afta-
len ikke underskrevet, idet sagsøger ikke ville stille garanti over for celbo af 2012 aps,
idet de af sagsøger udførte arbejder er malerarbejder, der ikke kan tages tilbage så snart
arbejdet er udført ved at maling mv. er påført vægge.
der blev i stedet indgået aftale om udførelse af projektet som regningsarbejder, hvor be-
taling skulle ske 20 dage efter udstedelse af faktura iht. opgjort stadeopgørelse.
sagsøgte nicolaj boe andersen sørgede for, at 3 øvrige mand blev ansat af sagsøger for at
kunne sikre udførelse og rettidig aflevering af malerarbejdet på lærkevej 11. da der viste
sig at være flere ekstraarbejder som følge af vandindtrængning, var der brug for ekstra
hjælp, og sagsøger indgik med lipsen invest aps, der udlånte 1 medarbejder, hans erik
jørgensen i virksomhedspraktik, for hvilket sagsøger har modtaget faktura for udførte
arbejder på kr. 75.000 jf. bilag 17.
sagsøgte nicolaj boe andersen havde derved ledelsesansvaret over for 4 person ifm. ud-
førelse af maleropgaven på lærkevej 11.
efter oplysning om graden af færdiggørelse fra nicolaj andersen og iht. stadeopgørelse
for perioden 25/5-9/6 2016, udstedte sagsøger den 9/6 2016 faktura 221 kr. 200.000.
celbo af 2012 aps betale a conto kr. 60.000 den 28/6 2016, men ikke de sidste kr. 140.000,
bilag 5, hvorfor der den 15/6 2016 blev udtaget stævning mod celbo af 2012 aps.
den 5/7 2016 skrev celbo af 2012 aps at der ikke var udført arbejder for mere end kr.
60.000, hvilket beløb var betalt, hvorfor der skulle udstedes en kreditnota for kr. 140.000.
yderligere anførte celbo af 2012 aps til sagsøger, at nicolaj boe andersen var orienteret
derom, bilag 7.
under forberedelsen af retssagen med celbo af 2012 aps gjorde celbo af 2012 aps gæl-
dende at der var mangler ved arbejderne og at selskabet med nicolaj boe andersen hav-
de indgået aftale om, at kravet derved var udlignet jf. bilag 6 stadeopgørelse af 11-6-2016.
celbo af 2012 aps under den mod selskabet værende retssag på forespørgsel oplyst, at
der aldrig er afviklet syn og skøn eller på anden måde er sket registrering af de af celbo
af 2012 aps påståede mangler, som selskabet har oplyst selv have udbedret manglerne
uden at lade sagsøger få indsigt i omfanget og karakteren af de påståede mangler.
celbo af 2012 af aps har endvidere oplyst, at selskabet ”i et par dage” efter den 11/6 2016
fortsat benyttede nicolaj boe andersen og de øvrige af sagsøgers ansatte, samt lipsen
invest aps ansatte medarbejder, hans erik jørgensen jf. bilag 17, der udførte arbejder
frem til den 2/7 2017. hans erik jørgensen har ifm. ophør af virksomhedspraktik oplyst,
at nicolaj boe andersen fortsat arbejdede og ledede arbejdet på lærkevej 11 frem til den
2/7 2016.
sagsøgte nicolaj boe andersen har aldrig oplyst sagsøger om indholdet af bilag 6, lige-
som han aldrig har oplyst sin arbejdsgiver om mangler eller andet, som ikke var udført
                                               - 13 -
korrekt. nicolaj boe andersen har derimod primo juni 2016 oplyst at arbejderne var for-
ud for tidsskema og at der også var udført betydelige ekstraarbejder, hvilket understøttes
af, at sagsøger leverede yderlige 1 mand på fuld tid, hans erik jørgrensen, til at forestå
malerarbejder på projektet – udover nicolaj boe andersen og selskabets øvrige 3 ansatte.
dermed var 5 personer fuldtidsbeskæftiget på projektet i maj og juni måned.
som det fremgår af bilag 6, er denne af nicolaj boe andersen underskrevet den 11/6 2016,
dvs. 3 dage før at nicolaj boe andersen uden yderligere varsel stoppede hos sagsøger.
foreholdt celbo af 2012 aps om hvordan malerprojektet var færdiggjort, når selskabet
ikke selv havde ansatte malere, oplyste celbo af 2012 aps, at der var ansat 3 personer og
under retssagen mod celbo af 2012 aps blev der fremlagt lønsedler for løn udbetalt i juli
2017 jf. bilag 8.
de 3 personer, som celbo af 2012 aps havde ansat, var alle ansat hos sagsøger jf. bilag 9,
og ingen af de ansatte havde opsagt deres stilling til fratræden pr. 1/7 2016. sagsøger har
udbetalt løn til samtlige 3 personer for hele juni 2016 jf. bilag 19, udskrift over bogførte
lønninger og feriepenge.
samtlige sagsøgers regninger er tilmeldt betalingsservice og ultimo august 2016 blev det
konstateret, at nicolaj boe andersen havde foretaget varekøb i perioden 14/6 til 21/7 2016
på sagsøger konto hos akzo-nobel for kr. 50.798,09, bilag 10.
sagsøger har ikke selv købt varer hos akzonobel og den eneste som havde kendskab til
varekøbskontoen var nicolaj boe andersen og det er sagsøgers opfattelse, at de pågæl-
dende varekøb er anvendt til færdiggørelse af malerentreprisen på lærkevej 11, hvor af-
levering skulle ske den 1/9 2016. i retssagen mod celbo af 2012 aps har bygherres rådgi-
ver oplyst, at projektet blev afleveret rettidigt.
forespurgt celbo af 2012 aps om de har udbetalt penge eller på anden måde havde an-
vendt nicolaj boe andersen til at færdiggøre malerprojektet på lærkevej 11, svarede sel-
skabet nej.
som led i forberedelse af sagen mod celbo af 2012 aps fremlagde selskabet kopi af en
kvittering, der skulle vise, at selskabet af nicolaj boe andersen havde køb driftsmidler, jf.
bilag 11. imidlertid er det nicolaj boe andersen der har kvitteret for modtagelse af pen-
ge, idet underskriver af kvitteringen rettelig skulle have været celbo af 2012 aps, hvis
der var tale om køb af materiale. hvis der er tale om køb af materiale, så gør sagsøger
gældende, at nicolaj boe andersen har solgt materiale tilhørende sagsøger og ikke nico-
laj boe andersen. dog er det sagsøgers opfattelse af kr. 15.000 udgør betaling for nettoløn
for juni 2016 jf. bilag 12.
sagsøger har fået indsigt i, at celbo af 2012 aps løbende har holdt nicolaj boe andersen
orienteret om forløbet i retssagen mellem selskabet og sagsøger, bilag 13, og hvis celbo af
2012 aps ikke har haft noget med nicolaj boe andersen at gøre i forhold til færdiggørel-
se af projektet, så udlevere celbo af 2012 aps uretmæssigt oplysninger om sagsøger.
dog har det vist sig, at formålet med orienteringen af nicolaj boe andersen var at kunne
fremdrive kvitteringer for varekøb mv., der kunne sandsynliggøre, at celbo af 2012 aps
selv havde afholdt udgifter til varekøb mv.
                                               - 14 -
som dokumentation for egne afholdte varekøb mv. og anvendelse af underleverandører
har celbo af 2012 aps bl.a. fremlagt fakturaer fra et selskab ved navn ssj byggeentrepri-
se aps, bilag 14, men som det fremgår af bilag 14, er der hverken cvr.nr. eller adresse der
viser, hvor ssj byggeentreprise aps har hjemsted. ved opslag i cvr.dk. er konstateret, at
ssj byggeentreprise aps ikke eksisterer, men det gør selskabet ssj entreprise aps jf.
nærmere nedenfor.
i retssagen mod celbo af 2012 aps fremlagde selskabet kopi af påståede varekøb foreta-
get hos akzo-nobel, men det har vist sig, at selv samme bilag er betalt af og bogført hos
sagsøger og tidsmæssigt er varekøb foretaget i juni 2016 mens nicolaj boe andersen var
ansat hos sagsøger jf. bilag 15, og på fakturaerne kan ses, at varekøb af leveret til lærke-
vej, at nicolaj boe andersen mobilnr. er anført.
sagsøger har efterfølgende konstateret, at selskabet ssj entreprise aps er 100% ejet af ni-
colaj boe andersen og er hjemmehørende på dennes adresse jf. bilag 16, og af udskrift fra
cvr.dk kan ses, at selskabet blev stiftet af nicolaj boe andersens svigermor og at selskabet
oprindeligt var hjemmehørende hos nicolaj boe andersen svigerforældre. der er altså ta-
le om oprettelse af et i starten værende stråmandsselskab, der havde til hensigt at sløre, at
nicolaj boe andersen reelt har færdiggjorde malerprojektet på lærkevej 11 og derved
har omdirigeret de pengestrømme, som skulle tilgå sagsøger som led i projektets udførel-
se.
ingen af de sagsøgte har under sagen fremlagt dokumentation for opsigelse af samarbej-
de med celbo af 2012 aps, hvorfor der er tale om en dirket og forsætlig handling fra sag-
søgte nicolaj boe andersen, der har beriget sig på sagsøgers bekostning.
det gøres gældende, at der er en klar tidsmæssig sammenhæng mellem sagsøgte nicolaj
boe andersens handlinger og manglende undladelser, som har ført til, at sagsøger ikke
har modtaget betaling for udstedt faktura kr. 140.000 og yderligere har fået et tab svaren-
de til den resterende del af malerprojektet på lærkevej 11, og sagsøger har løftet bevis-
byrden for, at nicolaj boe andersen sammen med sagsøger øvrige ansatte har udført ar-
bejder på lærkevej 11 efter den 14/6 2016, hvilket er bekræftet af celbo af 2012 aps.
det gøres gældende, at nicolaj boe andersen direkte og forsætligt har hindret sagsøger i
at modtage betaling iht. udstedt faktura kr. 140.000, og at dette beløb er omdirigeret til
nicolaj boe andersen som led i dennes indgåede samarbejde med celbo af 2012 aps,
hvorfor nicolaj boe andersen er erstatningsansvarlig herfor og skal tilpligtes at betale kr.
140.000 med tillæg af rente 2% pr. lbm. fra 30/6 2016 til betaling sker; samt sagens om-
kostninger.
ad omdirigering af restentreprisen og opgørelse af erstatningskravet:
som anført ovenfor er der en klar sammenhæng mellem sagsøgers tab og sagsøgte nico-
laj boe andersens illoyale adfærd, omdirigering af penge og udskydelse af fakturering,
hvilke dispositioner og manglende afståelse / undladelse fra at udvise en illoyal adfærd
har medført betydeligt økonomisk tab for sagsøger.
efter ophør af ansættelse og uden at give besked derom konstaterede sagsøger, at nicolaj
boe andersen havde foretaget varekøb på sagsøgers konto hos akzo nobel, hvortil der
flere gange via nette var forsøgt sendt besked om, at nicolaj boe andersen ikke måtte
købe varer på sagsøger regning, og senest pr. mail den 31/8 2017, bilag 18.
                                              - 15 -
det fastholdes, at sagsøger har løftet bevisbyrden for, at der er en klar sammenhæng mel-
lem adfærd og illoyalitet, som er ansvarspådragende i forhold til sagsøger, hvorfor de
sagsøgte er pligtige at betale erstatning for sagsøgers tab vedrørende malerentreprisen på
lærkevej 11, 2400 københavn nv, på kr. 457.183, subsidiært et af retten mindre fastsat
beløb, der forrentes med 2% pr. lbm. fra 10/3 2017 til betaling sker, samt sagens omkost-
ninger.
ad opgørelse af erstatningskravet:
dækningsbidraget i malerbranchen er ca. 90%, dvs. at materialeudgifter udgør 10% af en-
treprisesummen. der er jf. bilag 10 foretaget varekøb for kr. 50.798,09 incl. moms, hvor-
ved et dækningsbidrag på 90% udgør kr. 457.182,80.
det af sagsøger opgjort erstatningskrav er opgjort som følger:
malerentreprise excl. moms 650.000 - incl. moms              812.500,00
ekstraarbejder kr. 15.500 excl. moms - incl. moms              19.375,00
subtotal                                                     831.875,00
fradrag betalt jf. f213 incl. moms                          -100.000,00
fradrag betalt jf. bilag 5                                    -60.000,00
fradrag stævningsbeløb kr. 140.000 incl. moms               -140.000,00
subtotal                                                     531.875,00
skønnet fradrag til lønudgifter mv. færdiggørelse             -74.692,00
erstatningskrav skønnet 90% dækningsbidrag                   457.183,00
det kan oplyses, at celbo af 2012 aps ikke har gjort indsigelser mod den talmæssige op-
gørelse af erstatningskravet, hvorfor det må lægges til grund, at dette er retvisende.
nicolaj boe andersen har jf. bilag 13 fra celbo af 2012 aps modtaget kopi af det proces-
skrift, hvori erstatningskravet talmæssigt blev opgjort overfor celbo af 2012 aps, hvilket
som nævnt ikke medførte nogen indsigelse fra celbo af 2012 aps.
det fastholdes, at der ikke fra de sagsøgte er gjort indsigelser mod den talmæssige opgø-
relse, hvorfor opgørelse af sagsøger tab skal lægges til grund, idet sagsøger har afholdt
udgifter til materialer og lønninger, men som følge af sagsøgte nicolaj boe andersen il-
loyalitet og undladelser fra at udføre direkte konkurrerende virksomhed mod sagsøger
med samme kunde, blot ikke har fået betaling svarende til de arbejder, som sagsøger har
udbetalt løn for jf. bl.a. bilag 17 og 19.
ad modregning for manglende garantistillelse:
sagsøger bestrider at have eller at have skullet stille nogen garanti over for celbo af 2012
aps, idet der kun er tale om almindelige regningsarbejder. der er ikke indgået skriftlig
aftale omfattet af ab 92. det er muligt at celbo af 2012 aps med bygherre har indgået af-
tale efter ab92, men en sådan aftale kan ikke udstrækkes til at omfatte underleverandø-
rer. for at ab92 er gældende, skal der være indgået en skriftlig aftale.
det er af bygherres rådgiver oplyst, at celbo af 2012 aps ikke har meddelt bygherre, at
celbo af 2012 aps anvendte underleverandør, hvorfor celbo af 2012 aps reelt har mis-
ligholdt den med bygherre indgået aftale. allerede af denne årsag kan der ikke være ind-
                                              - 16 -
gået en aftale om garantistillelse efter ab92. derfor har er den af celbo af 2012 aps i bi-
lag 6 foretagne modregning af kr. kr. 25.000 uretmæssig. yderligere gøres gældende, at
nicolaj boe andersen ikke har haft stillingsfuldmagt til at underskrive aftaler om frem-
lagt som bilag 6, og yderligere har nicolaj boe andersen aldrig afleveret kopi af aftalen
endsige oplyst omkring manglerne og omfanget deraf, idet sagsøger da ville have begæ-
ret syn og skøn. det er sagsøgers opfattelse, at aftalen fremlagt som bilag 6 er for at kun-
ne omdirigere pengene til nicolaj boe andersen. hvis dette ikke var formålet, havde ni-
colaj boe andersen ikke interesse i at indgå en sådan aftale blot 2-3 dage før han valgte at
stoppe.
yderligere fastholder sagsøger at det i bilag 6 foretagne fradrag for ikke-dækkende male-
de vægfalder beror alene på bygherres valg af materialer, hvilket sagsøger ved, at nicolaj
boe andersen har påpeget over for celbo af 2012 aps og bygherres rådgiver. sagsøger
hæfter som underleverandør ikke for nogle af bygherre foretagne forkerte valg af materi-
aler, og hvis nogen skulle hæfte, måtte det have været celbo af 2012 aps, der ikke kan
videreovervælte sådanne krav uden tilstrækkelig dokumentation, herunder i form af
byggemødereferater. derfor er den i bilag 6 foretagen modregning på kr. 50.000 uberetti-
get.
det gøres gældende, at nicolaj boe andersen forsætligt og uden bemyndigelse har un-
derskrevet den som bilag 6 værende dokumentation, som ikke – hverken af nicolaj boe
andersen som led i dennes fratræden eller af celbo af 2012 aps som grundlag for ophæ-
velse af samarbejde – som sagsøger først er gjort bekendt med, da bilaget blev frembragt i
en retssag anlagt mod celbo af 2012 aps.
det gøres gældende, at nicolaj boe andersens adfærd er ansvarspådragende og er et ud-
slag af forsætlig illoyalitet op til sin fratræden, hvilket i øvrigt skete uden yderligere
meddelelse til sagsøger. sagsøger konstaterede blot, at sagsøger ikke længere kunne få fat
i nicolaj boe andersen. selvom ansættelsen jf. bilag 1 og 1-1 skulle ophøre der, så var der
til nicolaj boe andersen fremsendt udkast til ansættelsesaftale for tiden efter den 14/6
2016.
det gøres gældende, at sagsøger er af den opfattelse, at sagsøgte nicolaj boe andersen
har været af den opfattelse, at malerentreprisen var ”hans egen” og at de op til den 14/6
2016 af nicolaj boe andersen foretagne dispositioner og manglende undladelse af at ud-
føre arbejde direkte i konkurrence med sagsøger udspringer heraf, hvorfor handlingerne
er ansvarspådragende for nicolaj boe andersen.
ad loyalitetsforpligtelsen:
det følger af et ansættelsesforhold, at medarbejderen har en loyalitetspligt over for den
virksomhed, som medarbejderen er ansat i. retspraksis viser, at loyalitetspligten er en
omfattende forpligtelse, som indebærer et forbud mod enhver handling, der indirekte el-
ler direkte medfører konkurrence eller giver risiko for konkurrence over for den virk-
somhed, som man er ansat i.
loyalitetspligten indebærer også, at navnlig medarbejdere placeret højere oppe i hierar-
kiet har en særlig rapporteringspligt, såfremt medarbejderen konstaterer, at andre med-
arbejdere er illoyale over for virksomheden. loyalitetspligten bevirker således, at en
medarbejder på ingen måde aktivt må udføre konkurrerende handlinger over for den
virksomhed, medarbejderen er ansat i. loyalitetspligten er gældende helt frem til ansæt-
                                              - 17 -
telsesforholdets ophør (sidste dag i opsigelsesperioden), uanset om medarbejderen er i
opsagt stilling, og uanset om medarbejderen er blevet suspenderet eller fritstillet i opsi-
gelsesperioden.
når medarbejderens loyalitetspligt først ophører ved opsigelsesperiodens udløb, dvs. det
tidspunkt, hvor ansættelsesforholdet er opsagt til, er det samtidig ensbetydende med, at
en medarbejder, der væsentligt misligholder et ansættelsesforhold – altså grov mislighol-
delse – er bundet af en loyalitetsforpligtelse helt frem til det tidspunkt, hvor medarbejde-
ren med det korteste varsel kunne have frigjort sig fra ansættelsesforholdet.
når ansættelsesforholdet er ophørt, ophører loyalitetsforpligtelsen baseret på ansættel-
sesforholdet. medarbejderen er således som udgangspunkt berettiget til at opstarte kon-
kurrerende virksomhed, tage ansættelse i konkurrerende virksomhed eller på anden må-
de drive en med den tidligere virksomhed konkurrerende virksomhed, men denne frihed
til konkurrence er dog ikke uden de begrænsninger, der følger af markedsføringsloven.
det gøres gældende, at ansættelsesforholdet alene er ophørt for at sagsøgte nicolaj boe
andersen kunne omdirigere penge og udskyde fakturering for allerede udførte arbejder,
som sagsøger har udbetalt løn for og afholdt udgifter til materiale, hvorved nicolaj boe
andersen på sagsøgers bekostning har opnået en uberettiget økonomisk berigelse.
det gøres gældende, at sagsøger har dokumenteret, at sagsøgte nicolaj boe andersen i
samarbejde med celbo af 2012 aps efter den 14/6 2016 ved brug af sagsøgers øvrige an-
satte og indlånte medarbejdere udførte arbejder på lærkevej 11 samt at nicolaj boe an-
dersen via sagsøgte ssj entreprise aps har faktureret celbo af 2012 aps vedrørende ud-
førte malerarbejder på lærkevej 11, og derfor gøres det gældende at loyalitetsforpligtel-
sen groft er tilsidesat af nicolaj boe andersen og at denne tilsidesættelse skete allerede
mens sagsøgte nicolaj boe andersen var ansat hos sagsøger og at den denne direkte
konkurrerende virksomhed med sagsøgers kunde, celbo af 2012 aps, er i strid med loya-
litetsforpligtelsen.
ad markedsføringslovens §§ 19 og 1 – nu §§ 3 og 23:
markedsføringslovens § 1 fastslår, at en virksomhed ikke må handle i strid med god
markedsføringsskik, heller ikke i forhold til konkurrenter, og det indebærer i relation til
medarbejdere, at en ny virksomhed ikke må ”stå på ryggen” af den tidligere medarbej-
ders virksomhed.
det kan være i relation til leverandører, kunder eller forretningskendetegn mv. højesteret
har i 2012 fastslået, at markedsføringslovens § 3 ikke kan anvendes over for en medarbej-
der, der selvstændigt foretager handlinger i strid med markedsføringslovens § 3, men
samtidig fastslår højesteret, at en medarbejder kan blive pålagt erstatning sammen med
den virksomhed, som medarbejderen har medvirket til at overtræde markedsføringslo-
vens § 3 med.
retspraksis viser, at såfremt der kan påvises overtrædelser af markedsføringslovens § 23
og/eller § 3, er der en betydelig risiko for, at en overtrædende virksomhed ofte sammen
med den ophørte medarbejder, der har medvirket til overtrædelsen, bliver pålagt ganske
betydelige erstatningsbeløb.
                                             - 18 -
i de senere år har der været særligt fokus på den situation, hvor en virksomhed medvir-
ker til, at en anden virksomheds medarbejdere i for eksempel en afdeling ”affolkes” med
det ene formål, at disse medarbejderetager ansættelse i den nye virksomhed og dermed
også medbringer kunder, dvs. forretning.
ovenstående er tilfældet i denne sag, idet det må lægges til grund, at sagsøgte nicolaj
boe andersen med celbo af 2012 aps uretmæssigt har ”kabret” sagsøgers ansatte til at
færdiggøre malerentreprisen i hvert fald primo juli 2016, muligt allerede fra den 11/6
2016.
sagsøger har afholdt udgifter til løn og materialer, der dækker perioden også efter 9/6
2016, hvorfor den manglende betaling af kr. 140.000 er et brud på ikke alene samarbejdet,
men også markedsføringsloven, da det må have stået sagsøgte nicolaj boe andersne
klart, at betaling af kr. 140.000 skulle dække lønudgifter, materialer mv., herunder for ik-
ke-afregnede, udførte ekstraarbejder.
højesteret har den 26/1 2012 i sagsnr. 18/2010 lagt til grund, at en tidligere ansat a groft
havde tilsidesat sine forpligtelser i et ansættelsesforhold, herunder forpligtelsen til at
undlade handlinger, der kunne påføre sin tidligere arbejdsgiver konkurrence og skade
den tidligere arbejdsgivers virksomhed, samt at den nye arbejdsgiver ved at gøre brug af
bistanden fra a havde handlet i strid med god markedsføringsskik jf. markedsføringslo-
vens § 1, hvorved den nye arbejdsgiver og a solidarisk skulle betale det tab, som den tid-
ligere arbejdsgiver havde lidt.
de sagsøgte har bevidst og forsætligt i strid med markedsføringslovens regler ikke alene
har iværksat konkurrerende virksomhed, men også konkret antaget de samme medar-
bejdere, som var ansat hos sagsøger, og yderligere uretmæssigt undladt at afregne det
igangværende projekter for hvilket, der var foretaget varekøb og udbetalt løn for sagsø-
gers regning.
at der er en klar sammenhæng følger også af bilag 8, der dokumentere overtrædelsen fra
celbo af 2012 aps, da selskabet har ansat sagsøgers medarbejdere. det må lægges til
grund, at celbo af 2012 aps også har haft antaget nicolaj boe andersen til at udføre ar-
bejder efter den 11/9 2016 og har udbetalt nettoløn på kr. 15.000 jf. bilag 12.
sø- og handelsretten fandt den 14/1 2003 i sagen v-52-00, at en tidligere ansat havde
handlet særdeles illoyalt over for sin tidligere arbejdsgiver og klart havde handlet i strid
med god markedsføringsskik, hvorved den tidligere ansattes adfærd var ansvarspådra-
gende og havde medført en omsætningsnedgang, ligesom en udskydelse af ordre og fak-
turering mv. havde medført en varig skade.
det gøres gældende, at sagsøger har dokumenteret, at sagsøgers tab tidsmæssigt ligger
direkte i forlængelse af de af sagsøgte nicolaj boe andersen i samarbejde med celbo af
2012 aps foretagne dispositioner, hvorved der klart er handlet i strid med god markeds-
føringsskik, og at sagsøgte nicolaj boe andersens adfærd er ansvarspådragende og har
medført en omsætningsnedgang, ligesom den foretagne udskydelse af ordre og fakture-
ring mv. har medført en varig skade for sagsøger.
det gøres tilsvarende gældende, at sagsøgte nicolaj boe andersen har handlet i strid med
markedsføringslovens § 3 og § 23 dels i samarbejde med celbo af 2012 aps men også
sagsøgte nicolaj boe andersens eget selskab, ssl entreprise aps.
                                             - 19 -
øvrige anbringender:
af arbejdsrettens praksis gælder, at der i ethvert ansættelsesforhold påhviler der den an-
satte i, under og efter af ansættelse en pligt at iagttage en loyalitetsforpligtelse, og det er
åbenlyst, at nicolaj boe andersen groft har tilsidesat sin loyalitetsforpligtelse ved at have
omdirigeret midler og færdiggørelse af malerentreprisen til sig selv via selskaberne ssj
entreprise aps og celbo af 2012 aps, hvorved sagsøger har lidt et permanent tab.
det er dokumenteret, at nicolaj boe andersen uretmæssigt har foretaget varekøb på sag-
søger konto hos akzonobels konto efter sin fratræden til brug for færdiggørelse af ma-
lerentreprisen og yderligere har ladet arbejdet færdiggøre af sig selv og selskabets andre
ansatte og indlånte medarbejdere, mens sagsøger udbetalte løn for det pågældende ar-
bejde.
det er dokumenteret, at sagsøgers tidligere ansatte alle overgik til at være ansat af celbo
af 2012 aps den 1/7 2016 samt at celbo af 2012 aps har anvendt nicolaj boe andersen
direkte eller via selskabet ssj entreprise aps jf. bilag 14 og 16, hvorved de sagsøgte har
groft og forsætligt handlet i strid med markedsføringslovens § 3 og § 23, idet de sagsøgte
ikke alene har kapret samtlige sagsøgers ansatte til brug for færdiggørelse af malerentre-
prisen på lærkevej 11, 2400 københavn nv, men også har omdirigeret værdien af resten-
treprisen kr. 457.182,80.
da celbo af 2012 aps havde indgået aftale med sagsøger og ikke nicolaj boe andersen
vedrørende malerentreprisen på lærkevej, må det lægges til grund, at betaling af kr.
15.000 udgør bestikkelse og/ eller vederlag til nicolaj boe andersen som led i kapring af
den restende del af malerentreprisen, som udestod fra og med den 9/6 2016 jf. bilag 14.
sagsøgte ssj entreprise aps og nicolaj boe andersens adfærd er ansvarspådragende og
har for sagsøger ikke alene medført en omsætningsnedgang, og den skete udskydelse af
ordre og fakturering mv. har medført en varig skade for sagsøger jf. hertil sø- og han-
delsretten dom af 14/1 2003 i sagen v-52-00.
det er åbenlyst, at nicolaj boe andersen ved anvendelsen af ssj entreprise aps og cel-
bo af 2012 aps har deltaget aktivt, hvorved nicolaj boe andersen groft har tilsidesat sin
loyalitetsforpligtelse og markedsføringslovens § 23, og højesteret den 26/1 2012 i sagsnr.
18/2010 lagt fast, at en som den af celbo af 2012 aps, sjj entrepriseaps og nicolaj boe
andersen udviste adfærd medførte ikke alene konkurrence, men også skade på den tidli-
gere arbejdsgivers virksomhed, hvorved den nye arbejdsgiver ved at gøre brug af bistan-
den fra den tidligere arbejdsgivers ansatte havde handlet i strid med god markedsfø-
ringsskik jf. markedsføringslovens § 3, hvorved den nye arbejdsgiver og a blev pålagt so-
lidarisk betale det tab, som den tidligere arbejdsgiver havde lidt. da ssj entreprise aps
er ny arbejdsgiver for nicolaj boe andersen, hæfter ssj entreprise aps og nicolaj boe
andersen solidarisk for sagsøgers tab.
de sagsøgte har bevidst og forsætligt i strid med markedsføringslovens regler og loyali-
tetsforpligtelsen ikke alene iværksat konkurrerende virksomhed, men også konkret
kabret de samme medarbejdere, som var ansat hos sagsøger, og yderligere uretmæssigt
undladt at afregne igangværende projekter for hvilket, der var foretaget varekøb og ud-
betalt løn for sagsøgers regning.
                                                    - 20 -
      som følge af de af de sagsøgte forsætlige og grove og dermed bevidste handlinger hand-
      let ansvarspådragende, hvorfor de sagsøgte er erstatningsansvarlige over for sagsøger for
      sagsøgers tab, og nicolaj boe andersen har i sammen med celbo af 2012 aps planlagt og
      udført det skete, hvorved markedsføringslovens og loyalitetsforpligtelsen er groft tilside-
      sat, og det gøres gældende, at de sagsøgte må have indset, at sagsøger ville lide et betyde-
      ligt tab ved at lade sagsøger afholde løn og udgifter til varekøb samtidig med omdirige-
      ring af fakturabeløb og værdien af restentreprisen, herunder ved udskydelse af fakture-
      ring mv.”
for nicolaj boe andersen, er der i det væsentlige procederet i overensstemmelse med på-
standsdokumentet af 2. maj 2018, hvoraf fremgår bl.a.:
      ”det gøres til støtte for de nedlagte påstande gældende,
      at     sagsøger har bevisbyrden for de nedlagte påstande,
      at     den bevisbyrde ikke er løftet og
      at     de sagsøgte derfor skal frifindes.
      det bestrides,
      at     nicolaj boe andersen var ansat som ledende medarbejder hos sagsøger,
      at     nicolaj boe andersen har et selvstændigt ansvar i forhold til mellemværendet med
             celbo af 2012 aps,
      at     de sagsøgte har tilsidesat loyalitetsforpligtelsen som påstået af sagsøger og
      at     ssj entreprise aps har færdiggjort malerentreprisen hos celbo aps.
      såfremt sagsøger skulle få medhold i, at de sagsøgte har overtrådt markedsføringslovens
      regler, bestrides det,
      at     et dækningsbidrag i malerbranchen på 90% er sædvanligt og
      at     sagsøger skulle være berettiget til at kræve en rente på 2% pr. lbm.
      [… om påstand 3]
      det bemærkes, at sagsøger ikke har opfyldt de af sagsøgte fremsatte provokationer vedr.
      opgørelsen af det påstævnte beløb samt rentepåstanden, hvorfor dette skal tillægges pro-
      cessuel skadevirkning.”
konkursboet efter ssj entreprise aps v/kurator advokat peter frandsen har som anført ikke
ønsket at indtræde i sagen og har ikke indleveret selvstændigt påstandsdokument.
ssj entreprise aps var før konkursdekretet af 23. april 2018 repræsenteret af samme advokat
som nicolaj boe andersen og havde også påstået frifindelse for påstand 2 i fælles svarskrift
                                                 - 21 -
og duplik, indgivet før afsigelsen af konkursdekretet. til støtte herfor var anført de samme
synspunkter, som anføres i påstandsdokumentet for nicolaj boe andersen.
sø- og handelsrettens begrundelse og resultat
ssj entreprise aps (nu under konkurs v/kurator advokat peter frandsen) gav ikke møde ved
hovedforhandlingen. ssj entreprise aps havde i svarskrift og duplik påstået frifindelse for
påstanden over for selskabet, påstand 2. retten skal derfor tage stilling til, om betingelserne i
retsplejelovens § 362, jf. § 360, for at afsige dom i overensstemmelse med denne påstand er
opfyldt (udeblivelsesdom).
håndværkergruppen aps har nedlagt påstand 2 over for ssj entreprise aps og nicolaj boe
andersen in solidum. nicolaj boe andersen mødte til hovedforhandlingen sammen med sin
advokat, der før konkursen også repræsenterede ssj entreprise aps.
rettens afgørelse af, om betingelserne for at afsige udeblivelsesdom, jf. retsplejelovens § 362,
jf. § 360, er opfyldt, har derfor kunnet ske på grundlag af de oplysninger, der er fremkommet
under hovedforhandlingen, og ikke blot på det foreliggende skriftlige grundlag.
som følge heraf behandles nedenfor først påstandene imod nicolaj boe andersen.
påstand 1
efter oplysningerne i sagen kan det lægges til grund, at håndværkergruppen aps har anlagt
sag mod selskabet celbo aps ved retten i glostrup om præcis det samme pengebeløb og
retsforhold som omfattet af påstand 1 i nærværende sag (restbetaling for malerentreprise på
lærkevej). det er oplyst, at sagen ved retten i glostrup fortsat er under forberedelse, og at
hovedforhandling er berammet til ultimo 2018.
der kan ikke opnås dom til betaling af identiske pengekrav i to forskellige retssager, og da
det kan lægges til grund, at kravet imod nicolaj boe andersen er sekundært til samme krav i
                                                - 22 -
retssagen mod celbo aps, der er håndværkergruppen aps’ kontraktpart, har retten ikke nu
grundlag for at tage stilling til håndværkergruppen aps’ krav mod nicolaj boe andersen.
nicolaj bo andersen frifindes derfor for påstand 1.
påstand 2
det kan lægges til grund, at nicolaj boe andersen blev ansat i håndværkergruppen aps
med løntilskud via jobcentret i vordingborg kommune for en tidsbegrænset periode fra den
15. marts 2016 til den 14. juni 2016, hvor hans ansættelse ophørte uden varsel.
det kan videre lægges til grund, at nicolaj boe andersen efter den 14. juni 2016 fortsatte med
at udføre nogle opgaver for håndværkergruppen aps, idet der var drøftelser om en mulig
ansættelse uden løntilskud, men at der dog aldrig blev indgået en ny ansættelseskontrakt,
fordi parterne ikke kunne opnå enighed om vilkårene herfor. det kan desuden lægges til
grund, at nicolaj boe andersen ikke har modtaget løn for arbejde udført i tiden efter den 14.
juni 2016 og i øvrigt heller ikke for perioden fra 1. til 14. juni 2016.
som følge heraf var nicolaj boe andersen ikke at anse som ansat i håndværkergruppen aps
på det omtvistede tidspunkt i juli 2016, hvor celbo aps udførte malerarbejde på lærkevej.
allerede herefter, og da der endvidere ikke er dokumentation for, at nicolaj bo andersen
har udvist illoyal adfærd under ansættelsen eller handlet i strid med markedsføringsloven,
frifindes han ligeledes for påstand 2.
på denne baggrund og efter sagens oplysninger i øvrigt findes håndværkergruppen aps’
påstand 2 ikke tilstrækkeligt begrundet i sagsfremstillingen og det i øvrigt fremkomne til at
kunne danne grundlag for afsigelse af udeblivelsesdom over for ssj entreprise aps (nu un-
der konkurs v/kurator advokat peter frandsen), jf. retsplejelovens § 362, jf. § 360, stk. 3.
ssj entreprise aps (nu under konkurs v/kurator advokat peter frandsen) frifindes derfor
også for påstand 2.
                                               - 23 -
sagsomkostninger
efter sagens udfald skal håndværkergruppen aps betale sagens omkostninger.
henset til indholdet af påstandene, og at ssj entreprise aps (nu under konkurs v/kurator
advokat peter frandsen) tidligere var repræsenteret af den samme advokat som nicolaj boe
andersen, og at selskabet efter afsigelsen af konkursdekretet den 23. april 2018 ikke har ind-
leveret påstandsdokument og ikke mødte ved hovedforhandlingen, skal hele beløbet betales
til nicolaj boe andersen.
der er ikke oplyst om andre udgifter end til advokatbistand. beløbet til dækning heraf fast-
sættes efter sagens økonomiske værdi samt sagens karakter, omfang og forløb til 40.000 kr.
                                     thi kendes for ret:
ssj entreprise aps (nu under konkurs v/kurator advokat peter frandsen) frifindes for på-
stand 2.
nicolaj boe andersen frifindes for påstand 1 og 2.
håndværkergruppen aps skal inden 14 dage betale 40.000 kr. i sagsomkostninger til nicolaj
boe andersen.
sagsomkostningsbeløbet forrentes efter rentelovens § 8 a.
lars almblom jørgensen                lotte wetterling          jeanette robetjé hahnemann
                                             (sign.)
              - 24 -
         ___ ___ ___
udskriftens rigtighed bekræftes
  sø- og handelsretten, den


text:
                             højesterets dom
                       afsagt onsdag den 26. september 2018
sag 254/2017
(2. afdeling)
skatteministeriet
(advokat bodil søes petersen)
mod
a og b
(advokat christian dahlager for begge)
biintervenient til støtte for a og b:
danmarks skatteadvokater (advokat michael amstrup)
i tidligere instanser er afsagt dom af retten i lyngby den 8. januar 2016 og af østre landsrets
18. afdeling den 25. april 2017.
i pådømmelsen har deltaget fem dommere: marianne højgaard pedersen, jon stokholm,
vibeke rønne, jan schans christensen og kristian korfits nielsen.
procesbevillingsnævnet har den 23. november 2017 meddelt begrænset tilladelse til anke til
højesteret, således at tilladelsen alene omfatter spørgsmålet om skattemyndighedernes adgang
til at foretage ekstraordinær genoptagelse af skatteansættelserne for 2003-2006.
påstande
appellanten, skatteministeriet, har nedlagt påstand om stadfæstelse af byrettens dom.
de indstævnte, a og b, har påstået stadfæstelse af landsrettens dom.
                                                 - 2 -
anbringender
skatteministeriet har anført navnlig, at det ved landsrettens dom er fastslået, at a og b var
fuldt skattepligtige til danmark i indkomstårene 2003-2006. de havde dermed pligt til at
selvangive alle deres indtægter i den nævnte periode. de har været fuldt ud bekendt med de
faktiske forhold, som har ført til, at de var fuldt skattepligtige til danmark. det forhold, at de
oplyste at være fraflyttet og selvangav i overensstemmelse hermed, selv om det i realiteten
ikke var tilfældet, er i sig selv tilstrækkeligt til, at de har handlet groft uagtsomt. det må
skærpe kravene til deres agtpågivenhed, at de hverken betalte skat til danmark eller schweiz
af pensionsudbetalingerne eller af avancen ved salget af aktierne i f a/s for 40 mio. kr. at de
forud for den anmeldte flytning til schweiz havde modtaget advokatrådgivning og i den
forbindelse fik udarbejdet en redegørelse ændrer ikke ved, at de har handlet groft uagtsomt.
advokatredegørelsen, der er et udkast, er mangelfuld, og de har i øvrigt ikke handlet i
overensstemmelse hermed, idet de, som fastslået ved landsrettens dom, bl.a. har benyttet
sommerhuset i danmark i et langt større omfang end beskrevet i advokatredegørelsen.
ægtefællerne har på baggrund af advokatredegørelsen haft særlig anledning til at sikre sig, at
de ikke ved at selvangive sig som begrænset skattepligtige for indkomstårene 2003-2006
bevirkede, at deres skatteansættelser blev foretaget på et fejlagtigt grundlag. de har således
under alle omstændigheder handlet groft uagtsomt ved, især henset til at flytningen primært
var skattemæssigt begrundet, ikke at have søgt spørgsmålet om deres skattepligt afklaret hos
skattemyndighederne. ægtefællerne må have indset – eller i hvert fald burde de have indset –
at de ved deres tilrettelæggelse og handlemåde reelt ikke opgav deres bopæl i danmark, og de
har derfor handlet i hvert fald groft uagtsomt ved alligevel alene at indgive selvangivelser som
begrænset skattepligtige for 2003-2006.
i øvrigt har advokaten ved sin rådgivning på deres vegne groft uagtsomt bevirket, at skat
har foretaget en ansættelse på et urigtigt eller ufuldstændigt grundlag.
varslingsfristen på 6 måneder i skatteforvaltningslovens § 27, stk. 2, er overholdt. der har
ikke på noget tidligere tidspunkt, end da skat den 31. august 2010 anmodede ægtefællerne
om at indsende yderligere materiale, været oplysninger i deres selvangivelser mv., som burde
have givet skat anledning til at foretage en nærmere undersøgelse af, om de reelt havde
opgivet deres skattemæssige bopæl i danmark på tidspunktet for den anmeldte fraflytning den
12. januar 2003. på dette tidspunkt var det ikke praksis at anse den skattemæssige bopæl for
                                                - 3 -
bevaret, alene fordi et sommerhus i medfør af planlovens § 41 kunne anvendes som helårsbo-
lig.
a og b har anført navnlig, at de ikke har handlet groft uagtsomt, jf. skatteforvaltningslovens §
27, stk. 1, nr. 5, ved ikke at have selvangivet deres indtægter i årene 2003-2006. som anført af
landsrettens flertal kan det forhold, at de for årene 2003-2006 indgav selvangivelse som
begrænset skattepligtige, uanset de havde bevaret fuld skattepligt til danmark, ikke i sig selv
føre til, at betingelserne for ekstraordinær ansættelse kan anses for opfyldt. skatteministeriets
synspunkt er, at en skatteyder skal anses for at have handlet mindst groft uagtsomt, hvis der
ikke er selvangivet i overensstemmelse med de faktiske forhold, og disse forhold var
skatteyder bekendt. synspunktet vil medføre, at enhver positiv fejl fra skatteyderens side må
tilregnes skatteyderen som mindst groft uagtsomt. afgørelsen om, at de er fuldt skattepligtige
til danmark må antages hovedsageligt at være begrundet i, at deres sommerhus lovligt kunne
anvendes hele året, jf. planlovens § 41. skat havde på baggrund af de oplysninger, som
skat var i besiddelse af, grundlag for at fastslå, at de reelt havde bopæl i danmark som
følge af praksis vedrørende planlovens § 41. det forhold, at de og deres rådgivere ved
fraflytningen ikke tog højde herfor kan alene anses for simpelt uagtsomt. det må, som anført
af landsrettens flertal, tillægges vægt, at de har forholdt sig i overensstemmelse med advokat
...s rådgivning, som var i overensstemmelse med den tilgængelige skatteretlige praksis på
området. det bestrides, at advokaten har handlet på deres vegne i skatteforvaltningslovens §
27, stk. 1, nr. 5’s forstand. advokaten har begrænset sig til at udarbejde en redegørelse, og
rådgivningen ophørte i november 2002. advokaten deltog ikke i sagsbehandlingen i forhold
til skat, herunder opgørelsen af den skattepligtige indkomst og indlevering af
selvangivelser.
det er efter skatteforvaltningslovens § 27, stk. 2, en betingelse for, at der kan ske ekstraordi-
nær ansættelse, at skats agterskrivelse er udsendt senest 6 måneder efter, at skat kom til
kundskab om de forhold, der begrunder de ekstraordinære ansættelser. hvis skat allerede
inden for den ordinære frist havde relevante og tilstrækkelige oplysninger, er der ikke grund-
lag for en ekstraordinær genoptagelse efter § 27, stk. 2. der blev i forbindelse med indgivel-
sen af deres selvangivelser om begrænset skattepligt oplyst om deres pensionsudbetalinger, og
den fremgangsmåde, som blev anvendt, var aftalt med søllerød skatteforvaltning. i selvangi-
velserne blev der også oplyst om ejerskabet af sommerhuset og lejligheden i københavn. da
                                               - 4 -
landsskatterettens praksis vedrørende planlovens § 41 blev offentliggjort i lignings-
vejledningen for 2005, gav det ikke skat anledning til at statuere skattepligt i det følgende
indkomstår. det har i hvert fald efter offentliggørelsen af landsskatterettens kendelse ikke
nogen betydning, at skat eventuelt ikke har været i besiddelse af visse andre oplysninger,
eksempelvis sommerhusets stand, opholdsdage eller bopælsforholdene i schweiz. da alle
relevante oplysninger vedrørende indkomstårene 2003-2006 var tilgængelige for skat inden
for de ordinære frister, er betingelserne for ekstraordinær genoptagelse efter § 27, stk. 2, ikke
opfyldt.
biintervenienten, danmarks skatteadvokater, har skriftligt tilsluttet sig, at a og b ikke kan
anses for at have handlet groft uagtsomt. advokaten har ydet dem rådgivning, men har ikke
handlet på deres vegne i skatteforvaltningslovens § 27, stk. 1, nr. 5’s forstand.
højesterets begrundelse og resultat
for højesteret angår sagen, om skat kan foretage ekstraordinær ansættelse vedrørende ind-
komstårene 2003-2006, jf. skatteforvaltningslovens § 27, stk. 1, nr. 5, og stk. 2, 1. pkt.
landsretten har ved den indankede dom endeligt fastslået, at a og b i indkomstårene 2003-
2007 ikke havde opgivet deres bopæl i danmark, og at de i denne periode fortsat reelt var
bosiddende her i landet og dermed var fuldt skattepligtige til danmark, jf. kildeskattelovens §
1, stk. 1, nr. 1. landsretten har herved foretaget en samlet vurdering af sagens faktiske
omstændigheder og har lagt vægt på bl.a., at ægtefællerne efter det anmeldte
fraflytningstidspunkt den 12. januar 2003 fortsat ejede sommerhuset i græsted, som i medfør
af planlovens § 41 lovligt kunne anvendes til helårsbolig, at der i hele perioden frem til den 1.
april 2007 var et betydeligt elforbrug i sommerhuset, som var egnet til helårsbeboelse, at æg-
tefællerne forud for den 12. januar 2003 havde indgået aftale om køb af en lejlighed i køben-
havn, som de overtog ca. syv uger efter, at de havde meldt flytning til schweiz, at de i de-
cember 2004 købte et hus i vedbæk med overtagelse den 1. august 2005, at de i schweiz var
tilmeldt og opholdt sig i en lejlighed, der hidtil havde været benyttet som feriebolig, at deres
løbende indtægter i den relevante periode bestod af pensionsudbetalinger fra danmark, mens
b alene havde erhvervsmæssig tilknytning til danmark, og at to af deres tre børn med familie
var bosat i danmark.
                                                  - 5 -
der er således efter landsrettens dom ikke grundlag for at antage, som anført af a og b, at
afgørelsen om fuld skattepligt hovedsageligt er begrundet i, at ægtefællernes sommerhus
lovligt kunne anvendes hele året, jf. planlovens § 41.
højesteret finder, at a og b ved at have indrettet sig som fastslået af landsretten og ved at
have indgivet selvangivelse som begrænset skattepligtige for indkomstårene 2003-2006 groft
uagtsomt har bevirket, at skat har foretaget ansættelserne for de pågældende skatteår på et
urigtigt eller ufuldstændigt grundlag. den omstændighed, at a og b forud for anmeldelsen om
fraflytning har søgt rådgivning hos advokat ..., kan ikke føre til, at ægtefællerne ikke anses for
at have udvist grov uagtsomhed. betingelserne i skatteforvaltningslovens § 27, stk. 1, nr. 5,
for ekstraordinær ansættelse vedrørende indkomstårene 2003-2006 er således opfyldt.
det følger af skatteforvaltningslovens § 27, stk. 2, 1. pkt., jf. stk. 1, nr. 5, at varslingsfristen på
6 måneder begynder at løbe fra det tidspunkt, hvor skat er kommet til kundskab om, at en
skatteansættelse er urigtig eller ufuldstændig, og at dette skyldes groft uagtsomt eller forsæt-
ligt forhold hos den skattepligtige eller dennes repræsentant. som fastslået ved højesterets
dom af 30. august 2018 (sag 163/2017) må kundskabstidspunktet anses for at være det tids-
punkt, hvor skat er kommet i besiddelse af tilstrækkelige oplysninger til, at der forelå
grundlag for ekstraordinær ansættelse efter § 27, stk. 1, nr. 5. højesteret finder af de grunde,
der er anført af landsrettens mindretal, at varslingsfristen i skatteforvaltningslovens § 27, stk.
2, 1. pkt., jf. stk. 1, nr. 5, ikke var overskredet, da skat sendte sine agterskrivelser af 22.
marts 2011 til a og b.
højesteret tager herefter skatteministeriets påstand om stadfæstelse af byrettens dom til følge.
a og b skal betale sagsomkostninger for byret, landsret og højesteret med i alt 1.506.000 kr.
heraf er 1.500.000 kr. til dækning af udgift til advokat og 6.000 kr. til dækning af retsafgift
for højesteret. der er ved fastsættelsen af udgift til advokat taget hensyn til sagens værdi og
karakter samt arbejdets omfang.
                                         thi kendes for ret:
byrettens dom stadfæstes.
                                              - 6 -
i sagsomkostninger for byret, landsret og højesteret skal a og b solidarisk betale i alt
1.506.000 kr. til skatteministeriet.
det idømte sagsomkostningsbeløb skal betales inden 14 dage efter denne højesteretsdoms
afsigelse og forrentes efter rentelovens § 8 a.

source: retspraksis

LICENSE:
Creative Commons Legal Code

CC0 1.0 Universal

type: caselaw

jurisdiction: Denkmark


text:
                                             dom
afsagt den 28. april 2015 af østre landsrets 18. afdeling
(landsdommerne finn morten andersen, ulla staal og jakob groth-christensen (kst.)).
18. afd. nr. s-2043-14:
anklagemyndigheden
mod
t
(advokat anders skaaning mathiesen, besk.)
næstved rets dom af 18. juni 2014 (2183/2014) er anket af t med påstand om frifindelse i
forhold 1 og 3 og i øvrigt formildelse.
anklagemyndigheden har påstået skærpelse.
forklaringer
der er i landsretten afgivet supplerende forklaring af tiltalte og vidnet politiassistent a, der
begge har forklaret i det væsentlige som i byretten.
tiltalte har supplerende forklaret blandt andet, at han senest havde røget hash, flere dage
inden han blev anholdt.
personlige oplysninger
der er til brug for ankesagen foretaget personundersøgelse i henhold til retsplejelovens § 808.
tiltalte har oplyst, at hans indkomstforhold er uændrede i forhold til skats oplysning herom
for 2013 på 74.661 kr.
                                               - 2 -
retsgrundlaget
ved lov nr. 184 af 8. marts 2011 om ændring af færdselsloven (bødeforhøjelser, obligatorisk
konfiskation af køretøjer ved kørsel uden førerret, skærpelse af sanktionerne for kørsel under
påvirkning af bevidsthedspåvirkende stoffer m.v.) ændredes blandt andet lovens § 54, stk. 1,
om kørsel under påvirkning af bevidsthedspåvirkende stoffer m.v. af bemærkningerne til
lovforslaget fremgår blandt andet (lff 2010-2011.1.101):
                                   ”almindelige bemærkninger
      …
      5. kørsel under påvirkning af euforiserende stoffer m.v.
      …
      5.2. justitsministeriets overvejelser
      5.2.1. straf og førerretsfrakendelse for overtrædelse af nulgrænsen
         …
         i forbindelse med indførelsen af nulgrænsen i 2007 blev det overvejet, om det
      var muligt at indføre en ordning med kvantitative grænser for indholdet af stoffer i
      blodet svarende til den kvantitative grænse for indhold af alkohol i blodet. som
      det fremgår af bemærkningerne i det pågældende lovforslag, findes der imidlertid
      ikke tilstrækkeligt medicinsk videnskabeligt grundlag for at sammenkæde en
      bestemt koncentration af et stof i blodet med en forringelse af evnen til at føre
      motordrevet køretøj på fuldt betryggende måde. ikke desto mindre har en række
      euforiserende stoffer mv. en bevidsthedspåvirkende virkning af en sådan art, at
      indtagelse af stofferne i almindelighed vil medføre betydelig risiko for, at den
      pågældende bliver ude af stand til at føre motordrevet køretøj på betryggende vis.
      hertil kommer, at euforiserende stoffer - i modsætning til alkohol - i sig selv som
      udgangspunkt er ulovlige at besidde mv.
         disse forhold finder justitsministeriet i højere grad bør afspejles i strafud-
      målingen, uanset om føreevnen i det konkrete tilfælde beviseligt har været på-
      virket. herunder finder justitsministeriet, at kørsel under påvirkning af eufori-
      serende stoffer, som øger risikoen for trafikulykker, i sig selv er udtryk for en
      sådan risikoadfærd, at reaktionen bør være en ubetinget frakendelse af førerretten.
      på den baggrund foreslås det, at overtrædelse af nulgrænsen, der begås med andre
      motordrevne køretøjer end lille knallert, som udgangspunkt bør sidestilles med de
      grader af spirituskørsel, som medfører ubetinget frakendelse af førerretten, dvs.
      spirituskørsel med en promille på over 1,20.
         …
         i overensstemmelse med forslaget om at sidestille overtrædelse af nulgrænsen -
      bortset fra såkaldte »receptoverskridelser« - med spirituskørsel med en
      alkoholpromille på 1,21 i relation til spørgsmålet om førerretsfrakendelse, foreslår
      justitsministeriet færdselslovens § 128, stk. 2, ændret således, at frakendelsestiden
                                         - 3 -
for sådanne overtrædelser - ligesom ved spirituskørsel - skal ske for et tidsrum af
mindst 3 år.
    …
    i forlængelse af forslaget om som udgangspunkt at sidestille overtrædelse af
nulgrænsen med spirituskørsel med en alkoholpromille på 1,21 i relation til
spørgsmålet om føreretsfrakendelse, foreslår justitsministeriet endvidere, at der
sker en tilsvarende tilnærmelse af sanktionerne for sådanne overtrædelser i re-
lation til selve strafudmålingen, jf. dog nedenfor om stofindtagelse i henhold til
lovlig recept.
    bødestraffen for spirituskørsel i andre motordrevne køretøjer end lille knallert
fastsættes i praksis i førstegangstilfælde til en måneds nettoløn ganget med
alkoholpromillens størrelse, hvorfor bøden ved en alkoholpromille på 1,21
normalt fastsættes til en måneds nettoløn ganget med 1,21. ved overtrædelse af
nulgrænsen er det ikke på samme måde muligt at fastsætte en ensartet promil-
legrænse for alle stoffer, og det foreslås, at bødestraffen for sådanne overtrædelser
i førstegangstilfælde fremover normalt fastsættes til en hel måneds nettoløn (mod
en halv måneds nettoløn i dag), når overtrædelsen er begået i andre motordrevne
køretøjer end lille knallert.
    overtrædelse af nulgrænsen i gentagelsestilfælde straffes allerede i dag efter
samme retningslinjer, som gælder for spirituskørsel med en alkoholpromille på
1,21, hvorfor der ikke tilsigtes nogen ændringer i strafudmålingen i gentagel-
sestilfælde i disse sager.
    …
    de nævnte forslag om som udgangspunkt at sidestille overtrædelse af
nulgrænsen i færdselslovens § 54, stk. 1, der begås med andre motordrevne køre-
tøjer end lille knallert, med spirituskørsel med en promille på 1,21, indebærer
endvidere, at sanktionen for overtrædelse af nulgrænsen som udgangspunkt
kommer til at svare til sanktionen for overtrædelse af føreevnekriteriet i § 54, stk.
2, under skærpende omstændigheder. …
    …
                 bemærkninger til lovforslagets enkelte bestemmelser
                                         til § 1
til nr. 1 (færdselslovens § 54, stk. 1)
    …
    formålet med den foreslåede nyaffattelse af § 54, stk. 1, er at skærpe sank-
tionerne for så vidt angår de tilfælde af overtrædelse af nulgrænsen, hvor den
pågældende har indtaget stoffet uden at have en lovlig recept, jf. 1. pkt., hvorimod
der ikke tilsigtes nogen skærpelser med hensyn til tilfælde, hvor den pågældende
har en lovlig recept, men har overskredet den foreskrevne dosis, jf. 2. pkt.
    med forslaget forudsættes det således, at der for overtrædelser af nulgrænsen,
der begås med andre motordrevne køretøjer end lille knallert, og hvor den
pågældende har indtaget stoffet uden at have en lovlig recept, i retspraksis sker en
sådan forhøjelse af strafudmålingsniveauet, at der i førstegangstilfælde fremover
idømmes en bøde på en hel måneds nettoløn (i stedet for en halv måneds
nettoløn). der tilsigtes ingen ændringer i strafudmålingsniveauet i genta-
gelsestilfælde, herunder i forhold til spørgsmålet om udmåling af en betinget
frihedsstraf. …
                                                  - 4 -
           …
           med de foreslåede ændringer af færdselslovens § 54, stk. 1, § 125, stk. 1, nr. 9,
       § 126, stk. 1, nr. 2, og § 133 a, stk. 3, nr. 1 (lovforslagets § 1, nr. 1, 12, 13 og 16)
       vil overtrædelse af nulgrænsen i relation til både straf, førerretsfrakendelse og
       konfiskation blive sidestillet med spirituskørsel med en alkoholpromille på 1,21.
       dette gælder dog ikke såkaldte »recept-overskridelser«, der som hidtil vil være
       sidestillet med spirituskørsel med en alkoholpromille på 0,51.
           …”
landsrettens begrundelse og resultat
ad forhold 1 og 3
også efter bevisførelsen for landsretten findes tiltalte af de grunde, der er anført i dommen,
skyldig efter anklageskriftet.
ad straf og førerretsfrakendelse
det fremgår af forarbejderne til færdselslovens § 54, stk. 1, som affattet ved lov nr. 184 af 8.
marts 2011, at kørsel under overtrædelse af nulgrænsen for euforiserende stoffer som
udgangspunkt bør sidestilles med spirituskørsel med en alkoholpromille på 1,21 både i re-
lation til straf og førerretsfrakendelse. landsretten finder derfor, at to førstegangsovertræ-
delser af § 54, stk. 1, til samtidig påkendelse som udgangspunkt bør sidestilles med to spi-
rituskørsler til samtidig påkendelse med en samlet alkoholpromille på 2,42.
straffen fastsættes derfor til fængsel i 20 dage.
da det findes ufornødent, at frihedsstraffen fuldbyrdes, gøres denne betinget på vilkår som
nedenfor bestemt, herunder om udførelse af samfundstjeneste i 30 timer.
der fastsættes en tillægsbøde på 4.500 kr., subsidiært fængsel i 8 dage.
frakendelsestiden fastsættes efter princippet om modereret kumulation, jf. straffelovens § 88,
til 5 år fra den 14. februar 2014.
i øvrigt stadfæstes dommen.
                                     thi kendes for ret:
                                                 - 5 -
byrettens dom ændres, således at t straffes med fængsel i 20 dage.
fuldbyrdelsen af straffen udsættes og bortfalder efter en prøvetid på 2 år på betingelse af,
at     tiltalte ikke begår strafbart forhold i prøvetiden,
at     tiltalte i prøvetiden udfører ulønnet samfundstjeneste i 30 timer inden for en længstetid
       på 4 måneder, og
at     tiltalte i prøvetiden undergiver sig afvænningsbehandling for misbrug af narkotika efter
       kriminalforsorgens nærmere bestemmelse.
tiltalte idømmes en tillægsbøde på 4.500 kr. forvandlingsstraffen er fængsel i 8 dage.
retten til at føre motordrevet køretøj, hvortil der kræves kørekort, bortset fra lille knallert,
frakendes tiltalte i 5 år fra den 14. februar 2014.
tiltalte skal betale sagens omkostninger for landsretten.


text:
                             højesterets dom
                          afsagt onsdag den 16. august 2017
sag 273/2016
(1. afdeling)
fgnt af 30.10.2012 aps
og
fg af 30.10.2012 a/s
(advokat eigil lego andersen for begge)
mod
skatteministeriet
(kammeradvokaten ved advokat steffen sværke)
i tidligere instans er afsagt dom af østre landsrets 23. afdeling den 20. oktober 2016.
i pådømmelsen har deltaget fem dommere: marianne højgaard pedersen, poul dahl jensen,
henrik waaben, lars hjortnæs og jan schans christensen.
påstande
parterne har gentaget deres påstande.
anbringender
fgnt af 30.10.2012 aps og fg af 30.10.2012 a/s har gentaget deres anbringender og har
om beskatningen af den del af erstatningen, der kan henføres til ejendommene i norge, sup-
plerende anført bl.a., at selskabsskattelovens § 8, stk. 2, 1. pkt., hvorefter indtægter vedrøren-
de en fast ejendom beliggende i en fremmed stat ikke indgår i den skattepligtige indkomst,
finder anvendelse i denne sag. efter bestemmelsen i § 8, stk. 2, 3. pkt., beskattes sådanne ind-
tægter alligevel, hvis kildelandet frafalder beskatningsretten i henhold til en dobbeltbeskat-
ningsoverenskomst. denne undtagelse angår dog alene tilfælde, hvor kildelandet i en dobbelt-
                                                  - 2 -
beskatningsoverenskomst eller anden international aftale med danmark har frafaldet beskat-
ningsretten.
norge har ikke frafaldet retten til at beskatte afståelsesavancer vedrørende fast ejendom i
norge, men anvender blot et snævrere afståelsesbegreb end det, skatteministeriet gør gælden-
de.
den subsidiære beskatningsret i henhold til den nordiske dobbeltbeskatningsoverenskomst
artikel 26 indebærer alene, at danmark uden at krænke sine traktatmæssige forpligtelser over
for de andre nordiske lande kan gennemføre en i øvrigt hjemlet beskatning overalt, hvor kil-
delandet ikke beskatter ”på grund af sin lovgivning”. bestemmelsen er ikke en hjemmel til
beskatning. dansk skattepligt vil stadig kræve en dansk skattehjemmel. denne foreligger ik-
ke, da det kun er tilfælde, hvor kildelandet i aftalen med danmark har frafaldet beskatnings-
retten, der efter § 8, stk. 2, 3. pkt., er undtaget fra hovedreglen om skattefrihed i selskabsskat-
telovens § 8, stk. 2, 1. pkt.
skatteministeriet har gentaget sine anbringender og har om beskatningen af den del af erstat-
ningen, der kan henføres til ejendommene i norge, supplerende anført bl.a., at selskabsskatte-
lovens § 8, stk. 2, 3. pkt., finder anvendelse, hvor kildelandet på grund af sine egne interne
regler ikke beskatter. i sådanne tilfælde vender beskatningsretten tilbage til danmark.
det følger af dobbeltbeskatningsoverenskomstens artikel 13, stk. 1, at fortjeneste, som en per-
son, der er hjemmehørende i en kontraherende stat, erhverver ved afhændelse af fast ejendom,
som er beliggende i en anden kontraherende stat, kan beskattes i denne anden stat (kildelan-
det). efter overenskomstens artikel 26, stk. 2, har danmark en subsidiær beskatningsret, hvis
kildelandet på grund af sin lovgivning ikke medtager indkomsten ved beskatningen.
efter svarene fra skattedirektoratet i norge er der ikke intern hjemmel i norge til at beskatte
erstatningen vedrørende de norske ejendomme, og norge har dermed frafaldet retten til at
beskatte beløbet. erstatningen er således ikke undtaget fra dansk beskatning efter selskabs-
skattelovens § 8, stk. 2, 1. pkt.
                                               - 3 -
supplerende sagsfremstilling
for højesteret er der fremlagt oplysninger fra skattedirektoratet i norge om, at der ikke i
norsk ret er hjemmel til at beskatte den del af erstatningen, der kan henføres til ejendommene
i norge.
forklaringer
til brug for højesteret er der afgivet supplerende forklaring af henrik duhn og jesper tullin.
supplerende retsgrundlag
selskabsskattelovens § 8, stk. 2, blev oprindelig indført ved lov nr. 426 af 6. juni 2005. i for-
arbejderne til denne lov hedder det bl.a. (folketingstidende 2004-05, tillæg a, lovforslag nr. l
121):
      ”almindelige bemærkninger
      1. indledning
      …
      lovforslaget har samme formål som l 153 – et hul i sambeskatningsreglerne skal luk-
      kes. der skabes samtidigt en mere sammenhængende koncernbeskatningsordning og
      selskabsskattesatsen samt den foreløbige virksomhedsskattesats nedsættes fra 30 pct. til
      28 pct.
      regeringen vil fortsat arbejde på at lukke skattehuller. regeringen vil uden tøven slå
      ned på eventuelle skattehuller, så snart myndighederne bliver opmærksomme på dem.
      …
      bemærkninger til forslagets enkelte bestemmelser
      …
      til nr. 5
      det foreslås, at indtægter og udgifter hos et fast driftssted eller en fast ejendom i en
      fremmed stat, færøerne eller grønland ikke medregnes ved opgørelsen af selskabers
      danske indkomstopgørelse, medmindre selskabet (og den koncern, som selskabet måtte
      være en del af) vælger international sambeskatning efter selskabsskattelovens § 31 a.
      afgrænsningen af indkomst fra fast driftssted og fast ejendom følger de tilsvarende af-
      grænsninger i selskabsskattelovens § 2, stk. 1, litra a og b, for udenlandske selskabers
      faste driftssteder og faste ejendomme i danmark.
      denne afgrænsning fraviges dog, hvis dobbeltbeskatningsoverenskomsten med den stat,
      hvor det faste driftssted eller den faste ejendom er beliggende, tildeler danmark beskat-
      ningsretten til indkomsten i det faste driftssted eller den faste ejendom – i givet fald føl-
      ges afgrænsningen i dobbeltbeskatningsoverenskomsten. det betyder, at såfremt dan-
      mark i en dobbeltbeskatningsoverenskomst har aftalt, at danmark har beskatningsretten
                                              - 4 -
      til indkomst fra en byggeplads i udlandet, når arbejdet på byggepladsen varer 12 måne-
      der eller mindre, vil en byggeplads ikke udgøre et fast driftssted, førend arbejdet varer
      mere end 12 måneder.
      den foreslåede bestemmelse skal ikke finde anvendelse, hvis anden international aftale
      end en dobbeltbeskatningsoverenskomst har tildelt beskatningsretten til danmark. der
      kan eksempelvis være tale om en u-landsbistandsaftale, hvor det pågældende udvik-
      lingsland som led i bistandsaftalen har indgået en aftale om at undlade at beskatte de
      danske virksomheder, som udfører bistandsarbejdet.
      den foreslåede bestemmelse omfatter ikke indkomst ved skibs- og luftfartvirksomhed,
      som defineret i den særlige artikel i oecd-modeloverenskomsten (artikel 8) og i dan-
      marks dobbeltbeskatningsoverenskomster. det er danmark – og kun danmark – der vil
      kunne beskatte indkomsten ved skibs- og luftfartsvirksomhed efter dobbeltbeskatnings-
      overenskomsterne, når virksomheden er hjemmehørende i danmark. indkomst ved
      skibs- og luftfartsvirksomhed i international trafik vil således fortsat være omfattet af
      danske selskabers skattepligt.”
højesterets begrundelse og resultat
af de grunde, som landsretten har anført, tiltræder højesteret, at der ikke er grundlag for at
afskære skatteministeriets anbringende om, at erstatningen skal beskattes efter ejendoms-
avancebeskatningsloven.
højesteret tiltræder endvidere af de grunde, som landsretten har anført, at erstatningsbeløbet
på 187.334.500 kr. skattemæssigt må sidestilles med en fortjeneste ved afståelse af fast ejen-
dom og derfor som udgangspunkt skal medregnes til den skattepligtige indkomst for fgnt af
30.10.2012 aps, jf. ejendomsavancebeskatningslovens § 2, stk. 1, jf. § 1, stk. 1.
spørgsmålet er herefter, om den del af erstatningen, som angår ejendommene i norge
(84.213.754 kr.), er undtaget fra beskatning i danmark.
efter selskabsskattelovens § 8, stk. 1, opgøres selskabers skattepligtige indkomst som ud-
gangspunkt efter skattelovgivningens almindelige regler. efter stk. 2, 1. pkt., omfatter den
skattepligtige indkomst dog bl.a. ikke indtægter vedrørende fast ejendom beliggende i en
fremmed stat. undtagelsen fra beskatning efter stk. 2, 1. pkt., gælder ikke i tilfælde, hvor kil-
delandet frafalder beskatningsretten i henhold til en dobbeltbeskatningsoverenskomst eller
anden international aftale med danmark, jf. stk. 2, 3. pkt.
                                                 - 5 -
højesteret finder, at selskabsskattelovens § 8, stk. 2, 3. pkt., ud fra ordlyden, formålet og
sammenhængen må forstås således, at bestemmelsen omfatter alle situationer, hvor kildelan-
det har frafaldet den beskatningsret, som landet har i medfør af en dobbeltbeskatningsover-
enskomst eller anden international aftale, og at det ikke er et krav, at beskatningsretten er fra-
faldet i selve overenskomsten eller aftalen.
det følger af den nordiske dobbeltbeskatningsoverenskomst, at fortjeneste ved afhændelse af
fast ejendom i norge, som tilhører en person, der er hjemmehørende her i landet, kan be-
skattes i norge, som dermed har beskatningsretten, jf. artikel 13, stk. 1. af artikel 26, stk. 2,
følger bl.a., at i tilfælde, hvor beskatningsretten til en indkomst, der tilkommer en person, som
er hjemmehørende her i landet, er tillagt norge, og norge på grund af sin lovgivning ikke
medtager indkomsten ved beskatningen, kan indkomsten kun beskattes i danmark, som der-
med har en subsidiær beskatningsret.
disse bestemmelser fører til, at danmark i den foreliggende sag har beskatningsretten til er-
statningen, hvis norge ikke udnytter sin beskatningsret.
efter det, der er oplyst for højesteret, lægges det til grund, at der ikke i norsk ret er hjemmel
til at beskatte den del af erstatningen, der kan henføres til ejendommene i norge. danmark har
derfor beskatningsretten efter dobbeltbeskatningsoverenskomsten.
højesteret finder, at norge, som er kildelandet, under de nævnte omstændigheder må anses
for at have frafaldet den ret til at beskatte erstatningen, som norge har efter dobbeltbeskat-
ningsoverenskomstens artikel 13, stk. 1, og at erstatningen vedrørende de norske ejendomme
derfor ikke er undtaget fra beskatning efter selskabsskattelovens § 8, stk. 2, 1. pkt. erstatnin-
gen er således skattepligtig, jf. selskabsskattelovens § 8, stk. 2, 3. pkt., jf. stk. 1, jf. ejendoms-
avancebeskatningslovens § 2, stk. 1, jf. § 1, stk. 1.
højesteret tager på denne baggrund skatteministeriets principale påstand til følge.
sagsomkostningerne er fastsat til dækning af advokatudgift for begge retter med 2 mio. kr. og
retsafgift for landsret og højesteret med 10.000 kr., i alt 2.010.000 kr. ved omkostningsfast-
                                                - 6 -
sættelsen er der taget udgangspunkt i en sagsværdi på 46.833.625 kr., svarende til skattevær-
dien efter den dagældende selskabsskatteprocent på 25 % af indkomstforhøjelsen.
                                      thi kendes for ret:
fgnt af 30.10.2012 aps skal anerkende, at selskabets skattepligtige indkomst i indkomståret
2010 forhøjes med 187.334.500 kr., og fg af 30.10.2012 a/s skal anerkende, at selskabets
sambeskatningsindkomst i indkomståret 2010 forhøjes med samme beløb.
i sagsomkostninger for landsret og højesteret skal fgnt af 30.10.2012 aps og fg af
30.10.2012 a/s solidarisk inden 14 dage efter denne højesteretsdoms afsigelse til skattemini-
steriet betale i alt 2.010.000 kr. beløbet forrentes efter rentelovens § 8 a.


text:
                             højesterets dom
                       afsagt fredag den 27. september 2013
sag 185/2011
(1. afdeling)
a
og
b
(advokat tyge trier, beskikket for begge)
mod
justitsministeriet (tidligere ministeriet for flygtninge, indvandrere og integration)
(kammeradvokaten ved advokat benedicte galbo)
i tidligere instans er afsagt dom af østre landsrets 3. afdeling den 29. april 2011.
i pådømmelsen har deltaget fem dommere: poul søgaard, niels grubbe, marianne højgaard
pedersen, henrik waaben og kurt rasmussen.
påstande
appellanterne, a og b, har påstået indstævnte justitsministeriet, dømt til
1) at betale 1.450 kr. med tillæg af rente,
2) at friholde dem for betaling af dokumenterede udgifter i forbindelse med fødslen af c, der
      er født den 27. februar 2004, og
3) at betale 120.000 kr. eller et efter rettens skøn mindre beløb for tort og/eller lignende
      skade.
justitsministeriet har påstået stadfæstelse.
justitsministeriet har i oktober 2011 overtaget ressortområdet.
                                               - 2 -
anbringender
a og b har navnlig anført, at de havde et retskrav på familiesammenføring, og at det skyldes
klare myndighedsfejl, at b fik afslag på opholdstilladelse den 14. juni 2004 og først fik op-
holdstilladelse i danmark den 6. juli 2005. den tidligere praksis var i strid med artikel 8 i den
europæiske menneskerettighedskonvention, og justitsministeriet er som følge heraf ansvarlig
for den krænkelse, som de er blevet udsat for. krænkelsen går nærmere ud på, at de som følge
af afslaget den 14. juni 2004 blev bragt i en situation, hvor de følte usikkerhed, ængstelse og
uretfærdighed mv. justitsministeriet skal derfor betale erstatning og godtgørelse som anført
under påstand 1-3. deres krav er ikke forældede, da forældelsesfristen tidligst kan regnes fra
udlændingestyrelsens afgørelse af 6. juli 2005, hvor de fik viden om krænkelsen.
justitsministeriet har navnlig anført, at da ministeriet traf afgørelse den 14. juni 2004, var mi-
nisteriet ikke bekendt med, at b allerede opholdt sig i danmark, og at hun her i landet i fe-
bruar 2004 havde født sit og as første barn. det skyldes ikke fejl hos ministeriet, at afgørelsen
blev truffet på forkert faktuelt grundlag. den afgørelse, som ministeriet traf, var på det fore-
liggende grundlag i overensstemmelse med praksis på området, og denne praksis var ikke i
strid med artikel 8 i den europæiske menneskerettighedskonvention. hertil kommer, at kra-
vene under påstand 2 og 3 er forældede, da fristen skal regnes fra den 14. juni 2004, hvor mi-
nisteriet traf afgørelse i sagen.
højesterets begrundelse og resultat
sagens baggrund
a flygtede i 1995 fra sri lanka, og i 1997 fik han opholdstilladelse som flygtning i danmark.
den 15. januar 2003 blev han gift i thailand med b, der ligeledes er født og opvokset i sri
lanka, og den 28. januar 2003 søgte b om at blive familiesammenført med a. udlændinge-
styrelsen gav den 19. marts 2003 afslag på ansøgningen om opholdstilladelse, og den 14. juni
2004 stadfæstede ministeriet for flygtninge, indvandrere og integration denne afgørelse. in-
tegrationsministeriet genoptog sagen den 17. august 2004 og tilbagesendte den 23. maj 2005
sagen til udlændingestyrelsen med henblik på, at styrelsen skulle udstede opholdstilladelse i
danmark til b, hvilket styrelsen gjorde den 6. juli 2005. ressortområdet er i oktober 2011
overført til justitsministeriet.
                                                   - 3 -
a og b anlagde den 24. august 2009 sag med påstand om erstatning og godtgørelse som følge
af, at b i juni 2004 havde fået endeligt afslag på ansøgningen om opholdstilladelse. påstand 1
angår et erstatningskrav til dækning af udgifter til lægeundersøgelser i november 2004 og se-
nere. påstand 2 angår et muligt krav på betaling af hospitalsudgifter i forbindelse med det før-
ste barns fødsel i februar 2004. påstand 3 angår et krav om godtgørelse på 120.000 kr. for tort
mv. begrundet i usikkerhed, ængstelse og følelse af uretfærdighed, som sagsforløbet har på-
ført dem.
forældelse (påstand 2 og 3)
justitsministeriet har gjort gældende, at erstatnings- og godtgørelseskravene i påstand 2 og 3
er forældede.
a og bs krav er undergivet forældelsesfristen på 5 år i forældelsesloven af 1908, jf. lovens §
1, stk. 1, nr. 5, jf. § 30, stk. 1, i forældelsesloven af 2007. medmindre der er grundlag for su-
spension af forældelsesfristens begyndelsestidspunkt efter § 3 i forældelsesloven af 1908, lø-
ber forældelsesfristen fra skadens indtræden, jf. denne lovs § 2, 1. pkt.
højesteret finder, at skaden indtrådte den 14. juni 2004, da integrationsministeriet som kla-
geinstans stadfæstede udlændingestyrelsens afslag på opholdstilladelse til b. fra dette tids-
punkt var a og b bekendt med de forhold, som de nu begrunder kravene i påstand 2 og 3 om
økonomisk kompensation med. den omstændighed, at ministeriet genoptog sagen i august
2004, og at b fik opholdstilladelse i juli 2005, kan ikke medføre, at fristen for kravene blev
suspenderet eller først skal regnes fra juli 2005.
da der først blev anlagt sag den 24. august 2009, er kravene i påstand 2 og 3 forældede. ju-
stitsministeriet frifindes derfor for disse påstande.
erstatning (påstand 1)
justitsministeriet har for højesteret frafaldet indsigelsen om forældelse af kravet i påstand 1
om erstatning for udgifter i forbindelse med lægeundersøgelser i november 2004 og senere.
ved afgørelsen om familiesammenføring af 23. maj 2005 lagde integrationsministeriet til
grund, at a fortsat risikerede asylrelevant forfølgelse i sit hjemland, sri lanka, samt at han og
                                                - 4 -
b havde etableret et familieliv med tilknytning til danmark. ministeriet lagde bl.a. vægt på, at
ægtefællerne boede sammen i danmark og havde to fællesbørn født i danmark. grundlaget
for afslaget af 14. juni 2004 var anderledes, idet der ikke indgik oplysninger om fælles bopæl
og om fødslen af det dengang ene fællesbarn, ligesom det da blev lagt til grund, at der ikke
var forhold, der bevirkede, at a ikke ville kunne tage ophold i sri lanka.
højesteret finder, at et erstatningsansvar for justitsministeriet må forudsætte, at der i forbin-
delse med afgørelsen af 14. juni 2004 blev handlet ansvarspådragende. efter en samlet vurde-
ring finder højesteret ikke tilstrækkeligt grundlag for at fastslå, at integrationsministeriet ved
denne afgørelse begik sådanne fejl, at ministeriet har pådraget sig erstatningsansvar. højeste-
ret frifinder derfor justitsministeriet for påstand 1.
højesteret stadfæster herefter dommen.
                                      thi kendes for ret:
landsrettens dom stadfæstes.
i sagsomkostninger for højesteret skal statskassen betale 100.000 kr. til justitsministeriet.
de idømte sagsomkostningsbeløb skal betales inden 14 dage efter denne højesteretsdoms af-
sigelse og forrentes efter rentelovens § 8 a.