text:
v0140000 - ols
                                     udskrift
                                          af
                      sø- & handelsrettens dombog
                                    ____________
den 9. januar 2004 blev af retten i sagen
v-140-01
fredericia furniture a/s
(advokat martin hjelm kristensen)
  mod
boliggården danfryd v/ole traberg-andersen
(advokat lars kopp)
afsagt sålydende
                                       d o m:
indledning og påstande
sagens hovedspørgsmål er om sagsøgte, boliggården danfryd v/ ole traberg-
andersen (danfryd), har overtrådt markedsføringslovens § 1, § 2 og § 2a ved sine
annoncer i morgenavisen jyllandsposten den 20. april 2001 (bilag 2) og den 3. maj
2001 (bilag 3). endvidere er der spørgsmål om danfryds erstatningsansvar for even-
tuelle overtrædelser.
annoncen af 20. april 2001 viser et billede af en 3-personers sofa og 2 stole. i teksten
anføres bl.a. ”eksklusiv dansk design”, og ”prisen er ca. kun ¼del af et originalt sæt”.
i en rubrik i annoncen anføres: ”for et originalt sæt børge mogensen er prisen ca.
                                          - 2 -
90.000,- vi sælger dansk design tæt på original modellen. kan du se forskel? ja - på
prisen”.
den 3. maj 2001 indrykkede danfryd en tilsvarende annonce i jyllandsposten, dog
var rubrikken med den deri anførte tekst ikke medtaget. i denne annonce blev sofaen
kaldt model mogens og en af stolene kaldt model børge.
fredericia furniture a/s (fredericia furniture) har eneret til produktion af møbler
tegnet af afdøde arkitekt børge mogensen.
fredericia furniture har nedlagt følgende påstande:
1. det forbydes danfryd at annoncere i den form som det er sket ved annonceringen i
morgenavisen jyllandsposten den 20. april 2001 (bilag 2) og den 3. maj 2001 (bilag
3).
2. det forbydes danfryd i sin markedsføring af de i bilag 1-3 afbildede polstermøbler
at anvende navnet børge mogensen eller andre ord eller betegnelser som kan inde-
holde referencer til børge mogensen eller de møbler som produceres af sagsøgeren.
3. danfryd tilpligtes at anerkende at virksomheden ved markedsføringen af de i bilag
1-3 afbildede polstermøbler har handlet i strid med god markedsføringsskik og har
handlet i strid med bestemmelserne i markedsføringslovens § 1, § 2 og § 2a.
4. danfryd tilpligtes til fredericia furniture at betale en erstatning på 300.000 kr.
med procesrente fra sagens anlæg til betaling sker.
sagsøgte har nedlagt påstand om frifindelse.
sagen er anlagt den 8. maj 2001 ved retten i skive og er ved kendelse af 17. decem-
ber 2001 henvist til behandling ved sø- og handelsretten, jf. markedsføringslovens §
14, stk. 1.
                                          - 3 -
sagens omstændigheder
fredericia furniture (tidl. fredericia stolefabrik a/s) påbegyndte for 40 år siden
produktion af en serie polstermøbler betrukket med skind. møblerne var tegnet af
arkitekt børge mogensen.
den 26. maj 1981 annoncerede danfryd i skive folkeblad med bl.a. en 3-personers
sofa monteret med ægte indisk vandbøffel. i annoncen var anført ”mogens børge
design”. den 17. juni 1981 indrykkede danfryd en tilsvarende annonce i skive fol-
keblad, men i stedet for ”mogens børge design” var der henvist til ”børge mogen-
sen design”.
fredericia furniture rettede henvendelse til forbrugerombudsmanden som den 14.
juli 1981 skrev til danfryd om henvisningen til ”børge mogensen design”. ved skri-
velse af 27. juli 1981 til forbrugerombudsmanden oplyste danfryd at det beroede på
en fejl at der i annoncen var sket henvisning til ”børge mogensen design”. forbru-
gerombudsmanden sluttede herefter sagen ved skrivelse af 28. august 1981 til dan-
fryd med oplysning om at han gik ud fra at danfryd fremover ikke ville benytte be-
tegnelsen i strid med markedsføringsloven.
danfryd har siden annonceret for møbler i et ikke nærmere oplyst omfang med be-
tegnelserne mogens og børge.
ved skrivelse af 25. april 2001 rettede fredericia furnitures advokat henvendelse til
danfryd i anledning af annonceringen af 20. april 2003. som følge heraf ændrede
danfryd teksten i sin annonce af 3. maj 2001.
fredericia furniture har ved skrivelse af 20. februar 2002 fra jyllandsposten fået op-
lyst, at danfryd i år 2000 har indrykket 16 annoncer på torsdage og 2 på søndage og i
2001 har indrykket 18 annoncer på torsdage og 1 annonce om søndagen. gennem-
snitsprisen for indrykningen har været henholdsvis 6.585 kr. om torsdagen og 11.160
kr. om søndagen.
der har i sagen været afholdt syn og skøn ved møbelarkitekt mdd ebbe gehl. af
syn og skønserklæringen af 14. marts 2003 fremgår bl.a.:
                                   - 4 -
”spørgsmål 1.
fremtræder de af sagsøgte forhandlede møbler som efterligninger el-
ler kopier af børge mogensens møbler med modelbetegnelsen
2212/2213 og 2202/2204?
syns og skønsmanden bedes begrunde svaret nærmere.
svar:
efter en grundig gennemgang af de bilag 1-3 omhandlede modeller (3-
plads sofa, 2-plads sofa, 1-plads stol samt højrygget stol) finder jeg at
svaret må deles i tre svar omhandlende hver af de viste modeltyper:
sofaer, stol og høj stol.
sofaer:
de to sofaer (bilag 1-3, 3-pl. samt 2-pl.) fremstår visuelt og i deres he-
le udformning som meget identisk med sagsøgers sofaer 2212/2213.
detalje for detalje er de i en sådan grad sammenfaldende med model-
lerne 2212/2213 at de må betegnes som kopier af disse.
...
lav stol:
...
sagsøgtes 1-plads model kan ikke betragtes som en kopi af model
2207 men som et produkt udformet på basis af sagsøgtes sofaer.
...
højrygget lænestol:
...
selv om hovedmål, overordnet udtryk i form og detaljer er ret identi-
ske med de i model 2204 anvendte, skønner jeg, at der er så væsentli-
ge afvigelser modellerne imellem at der ikke er tale om en direkte ko-
pi og at modellerne – også af ikke fagfolk – godt kan skelnes fra hin-
anden.
                                           - 5 -
        ...
        således finder jeg de besete modeller, bilag 1-3, er meget tæt på, eller
        lig modellerne tegnet af børge mogensen. dette gælder klart for sag-
        søgtes sofaer i forhold til sagsøgers model 2213/2214 og i nogen grad
        for den højryggede stol i forhold til model 2204.
        spørgsmål 2.
        er der forskel i kvalitet, materialevalg og finish mellem børge mogen-
        sens møbler (model 2212/2213 og 2202/2204) og de af sagsøgte for-
        handlede lædermøbler som gengivet i sagens bilag 1-3?
        svar: ja
        ...
        spørgsmål 3.
        er møblerne konstruktivt ens opbygget?
        svar:
        generelt ja
        ... [opremsning af div. forskelligheder]
        alle disse forskelligheder findes primært i den indre stelopbygning
        skjult af polstring og betræk og er derfor ikke umiddelbare forskellig-
        heder, som kan ses og opfattes af en ikke fagkyndig.”
forklaringer
thomas gravesen har forklaret at han er administrerende direktør i fredericia furni-
ture hvilket han har været siden 1995. han er uddannet akademiøkonom. virksom-
heden blev grundlagt i 1911, og i 1955 overtog hans familie den. han overtog selv
virksomheden i 1999. virksomhedens fundament er børge mogensen-polstermøbler-
ne. der forventes en omsætning i virksomheden i år på 62 mio. kr. møblerne mar-
kedsføres gennem forhandlernettet. i år forventer man at bruge ca. 4 mio. kr. på mar-
                                          - 6 -
kedsføring hvoraf 2 – 2 ½ mio. kr. vedrører børge mogensen-møbler. hans far og
børge mogensen lærte hinanden at kende før 1955 i fdb hvor de begge var ansat.
børge mogensen blev tilknyttet virksomheden da vidnets familie overtog den. fra
1955 til sin død i 1972 udviklede børge mogensen over 100 møbler. de to modeller
som sagen omhandler, blev første gang vist på en messe i bella centret i 1963. sal-
get af de to modeller er af afgørende betydning for fredericia furniture.
det er almindelige kvalitetsbevidste danske forbrugere samt virksomheder der køber
børge mogensen-møblerne. 3-personersofaen koster ca. 62.000 kr., mens 2-personer-
sofaen koster knap 50.000 kr.
ophavsretten til møbelmodellerne tilhører siden børge mogensens død dennes fami-
lie. fredericia furniture betaler ca. 1 mio. kr. om året i royalty.
han betragter de af danfryd udbudte møbler som billige efterligninger. fredericia
furniture bruger ca. 9.000 kr. alene i læder på en enkelt sofa hvilket er mere end
danfryd tager for en færdig sofa. han er ikke bekendt med den sag der var mellem
de samme parter i 1981. han reagerede på annoncerne i jyllandsposten. han er ikke
bekendt med danfryds annoncer i skive folkeblad, da han ikke holder dette blad.
han mener ikke at fredericia furniture har fået annoncerne fra skive folkeblad til-
sendt fra fx forhandlere i skive-området.
danfryds markedsføring har medført store markedsforstyrrelser, og man har fået
henvendelser fra forhandlere af fredericia furnitures produkter der har følt sig kræn-
ket over danfryds produkter. det er svært at afgøre om man direkte har lidt et tab,
men det kan afgjort mærkes at danfryds produkter er kommet på markedet. en aver-
tering som danfryds ”støjer voldsomt i vores verden”.
så vidt han ved, har fredericia furniture ikke ført retssager mod andre for at have
kopieret deres produkter. der har dog været tilfælde hvor deres produkter er blevet
kopieret, men sagerne er blevet løst uden retssag.
efter hans opfattelse sker det at nye kunder fravælger det originale møbel til fordel
for danfryds efterligning. det er vanskeligt at påvise om en sådan substitution fore-
kommer, for dialogen foregår jo ude hos forhandlerne. når danfryd kalder sine mo-
                                          - 7 -
deller for mogens og børge, kan forklaringen kun være ønsket om at gøre opmærk-
som på substitutionsmuligheden.
man var på tidspunktet for danfryds annoncering i jyllandsposten ikke klar over
hvem der producerer danfryds efterligninger. man gik ud fra at danfryd selv var
producent hvorfor sagen blev indledt med at man i stævningen nedlagde påstand om
at danfryd forbydes at markedsføre de omhandlede møbler.
ole traberg-andersen har forklaret at han er 64 år gammel og har drevet møbelfor-
retning i skive siden 1960. han er uddannet møbelpolstrer. han passer sin forretning
alene, dog har han indimellem nogle løsarbejdere til at hjælpe til. han har tidligere
produceret møbler samtidig med at han solgte møbler, men han stoppede med selv at
producere omkring 1964 da han ikke kunne overkomme det. han har selv forhandlet
børge mogensen-møbler engang. der er mange møbelfabrikker der laver efterlignin-
ger af børge mogensen-møbler, og det er forekommet i mange år. siden han åbnede
sin forretning har han solgt møbler der lignede børge mogensen-modeller. de møb-
ler som sagen vedrører, sælges fra ca. 40 forretninger i danmark.
det var en fejl på skive folkeblad der bevirkede at han i 1981 kom til at annoncere
nogle møbler som børge mogensen-modeller. han har gennem årene brugt mange
forskellige tekster i sine reklamer. han har ikke altid brugt navnene børge og mo-
gens til to af modellerne, men han har gjort det i mange år. siden sagen i 1981 har
han intet hørt fra fredericia furniture før denne sag opstod. han laver selv tekst og
layout mv. på sine reklamer. han er en lille møbelhandler der er nødt til at lave det
hele selv.
møblerne som sagen drejer sig om, er produceret på fabrikken n.j. design polster-
møbler i vemb. de er tegnet af en person ved navn niels. han erindrer ikke efter-
navnet. den kundegruppe han henvender sig til, er en helt anden end den fredericia
furniture henvender sig til. de kunder der vil have en børge mogensen-model og har
råd hertil, køber en sådan, men der er mange der ikke har råd til en original model,
og de kan så købe en af danfryds lignende møbler. mange af hans kunder skal i ban-
ken for at låne inden de køber hans møbler.
                                           - 8 -
han sælger mange typer møbler, også møbler der er produceret i udlandet. han vil
ikke oplyse sin omsætning, men den er ikke stor, og forretningen er ikke nogen guld-
grube. forretningen er nærmest en hobby for ham. han har altid drevet sin forretning
på en forsigtig måde. de møbler sagen vedrører, udgør kun nogle få procent af hans
omsætning. han erindrer ikke hvor mange han har solgt af dem.
danfryds møbler er ikke kopier af børge mogensen-modeller. han har aldrig haft en
kunde der troede at det var børge mogensen-modeller. navnene børge og mogens
kan godt være tilfældige – det kan være fra en fætter der hedder børge, og en anden
fætter der hedder mogens.
han ønsker ikke at svare på hvad der ligger i annonceteksten ”... et originalt sæt”.
baggrunden for at han ændrede annonceteksten var at han ikke ønsker at træde på
nogen, heller ikke på fredericia furniture. henvisningen til børge mogensen i den
første af annoncerne var en ren forbrugeroplysning.
foreholdt oplysninger om at han har annonceret i jyllandsposten for i alt ca. 260.000
kr. for 2000 og 2001 har han forklaret at det ikke er rigtigt. han får store rabatter hos
jyllandsposten. de priser der er anført i jyllandspostens skrivelse af 20. februar
2002, er listepriser. det er heller ikke nødvendigvis kun modellerne børge og mo-
gens han har annonceret med. han kan ikke sige det nøjagtige beløb han har annon-
ceret for, men det er nok i størrelsesordenen 40-50.000 kr. han har også annonceret i
andre dagblade end jyllandsposten, bl.a. i skive folkeblad samt i dagblade i viborg
og holstebro. han erindrer ikke om han har annonceret med modellerne børge og
mogens efter sagens opstart, men det er højst sandsynligt tilfældet. efter at frederi-
cia furniture rettede henvendelse til ham, er henvisningen til børge mogensen og
”1/4 af et originalt sæt” taget ud af hans annoncer.
syn og skønsmand ebbe gehl har vedstået den til sagen afgivne erklæring og har
yderligere forklaret at der især omkring sofaerne er stor identitet når man ser dem
udefra. går man derimod mere ind i detaljerne er der forskelle, navnlig er stelopbyg-
ningen forskellig. en forbruger vil kunne forveksle dem. for så vidt angår stolene, er
der knap så meget lighed, men generelt kan de af danfryd markedsførte produkter
ikke antages at være udviklet uden kendskab til børge mogensens design. han er
                                            - 9 -
bekendt med at der er flere producenter der har lavet produkter der er sammenligne-
lige med børge mogensens.
parternes anbringender
fredericia furniture:
fredericia furniture har til støtte for sine påstande gjort gældende at det er dokumen-
teret, at danfryd har annonceret 37 gange for i alt ca. 260.000 kr. i jyllandsposten
vedrørende møblerne som sagen vedrører. det er ikke dokumenteret, og det er heller
ikke sandsynligt at danfryd får så store rabatter hos jyllandsposten at annonceudgif-
terne udgør et væsentligt lavere beløb.
danfryd refererer i annoncen af 20. april 2001 direkte til ”et originalt sæt børge mo-
gensen”. da fredericia furniture protesterede herimod, gik danfryd over til at an-
noncere møblerne med betegnelserne børge og mogens. uagtet ole traberg-ander-
sens familierelationer må det opfattes som en angivelse af at møblerne er imitationer
af børge mogensens møbler
danfryds møbler er tilstræbte efterligninger eller direkte plagiater. det er ikke synligt
for ikke-fagkyndige at der er forskel hvorfor der er risiko for at forbrugerne forveks-
ler danfryds og fredericia furnitures produkter. efter skønserklæringen må det læg-
ges til grund at det er tilstræbte efterligninger.
danfryds intensive markedsføring i jyllandsposten har været vildledende. henvis-
ningen til børge mogensens navn og til ”eksklusiv dansk design” når møblerne ikke
er tegnet af børge mogensen, er vildledende.
danfryd har søgt at udnytte fredericia furnitures position på markedet hvilken posi-
tion er opnået som følge af en mangeårig indsats fra fredericia furnitures side. dan-
fryd udnytter den goodwill fredericia furniture har oparbejdet gennem 40 år. det er
et klart tilfælde af renommé-snyltning. hertil kommer at danfryd miskrediterer og
latterliggør fredericia furnitures produkter ved som sket at anvende navnene børge
og mogens i sine annoncer.
                                         - 10 -
danfryd har ikke overholdt reglerne i markedsføringslovens § 2 a om sammenlig-
nende reklame idet der ved annonceringen er risiko for forveksling, annonceringen er
vildledende, fredericia furniture miskrediteres, og danfryd søger at drage en utilbør-
lig fordel af fredericias furniture markedsposition.
danfryd har handlet i strid med god markedsføringsskik, og der er ikke sikkerhed for
at danfryd ikke vil gøre det i fremtiden. der bør derfor nedlægges forbud som påstå-
et.
det er vanskeligt for fredericia furniture at godtgøre et direkte tab, men det er oplagt
at der er sket en betydelig markedsforstyrrelse. en erstatning i størrelsesordenen
300.000 kr. er passende set i lyset af danfryds annonceudgifter og under hensyn til
fredericia furnitures udgifter til markedsføring og til licens til ophavsmandens efter-
kommere. ved udmålingen af erstatningen må der også lægges vægt på sagens grov-
hed. forbrugerombudsmanden udtalte allerede i 1981 at danfryd ikke måtte benytte
børge mogensens navn. danfryd vedblev at annoncere også efter fredericia furnitu-
res henvendelse den 25. april 2001. danfryd har aldrig rettet ind og er vedblevet med
at snylte.
danfryd:
sagen startede på et andet grundlag idet fredericia furniture var af den opfattelse, at
danfryd selv producerede de omhandlede møbler. danfryd har ikke andel i møbler-
nes design, og sagen drejer sig nu alene om annonceringen. fredericia furniture har
ikke ønsket at gå til hovedkilden, nemlig producenten. det skal ikke komme danfryd
til skade. danfryd har villet træde nogen over tæerne, og man rettede ind da man blev
kontaktet af fredericia furniture idet rubrikken med tekst blev fjernet i annoncerne.
annoncen fra 3. maj 2001 henviser ikke til børge mogensen, men nævner alene nav-
nene børge og mogens. det er almindelige danske drengenavne, og det er sædvanligt
at man giver møbler personnavne. navnene har været brugt af danfryd siden 1981.
der er ikke noget forkert eller vildledende i at der i annoncerne står at prisen er ca. ¼
af et originalt sæt. dette er en almindelig talemåde. danfryd har forsøgt at varetage
forbrugersynspunkter ud fra den betragtning at man sælger noget der ikke er origi-
                                          - 11 -
nalt, men det ligner det originale, og prisen er en helt anden. syn og skønserklærin-
gen viser at der ikke er tale om plagiater.
fredericia furniture må have været klar over eller burde have været klar over at der
igennem årene har været en forhandler så relativt tæt på der brugte navnene børge og
mogens til sine møbler. der foreligger således retsfortabende passivitet.
der er mange der gennem tiden har ladet sig inspirere af børge mogensen eller pla-
giater af denne. danfryd har ikke produceret møblerne, men alene stået for salget.
man søger ikke at sælge møblerne som originale, og det er en cadeau til fredericia
furniture at man priser deres produkter.
der er ikke tale om renommé-snyltning idet parterne ikke henvender sig til samme
købergruppe. danfryds kunder er almindelige mennesker med meget begrænsede
midler. fredericia furnitures kundegruppe er en helt anden, og det anføres da også i
processkrifterne at kundegruppen er ambassader, regeringskontorer, firmaer o. lign.
danfryd forsøger ikke at bilde forbrugerne ind at der er tale om ægte børge mogen-
sen modeller. om det er eksklusive møbler danfryd sælger, må være op til den en-
kelte forbruger at afgøre.
danfryd anfører ikke i annoncen af 20. april 2001 at der ikke er andre forskelle end
prisen, men man fortæller at der i hvert fald er forskel på prisen. at der er forskel på
prisen, udelukker ikke andre forskelle, men man kan ikke anføre alt i en annonce.
fredericia furnitures påstand 1 kan i øvrigt ikke tages til følge, idet den er alt for
upræcis ved alene at henvise til den måde der er annonceret på.
fredericia furniture har ikke dokumenteret noget tab, og der er ikke konkretiseret
eller sandsynliggjort et tab. da der er tale om så forskellige kundegrupper, kan det
ikke antages at der er lidt noget tab – tværtimod har fredericia furniture fået lidt
gratis reklame. da danfryd har brugt navnene børge og mogens i 20 år, er det uklart
hvornår tabet angiveligt skulle være opstået. erstatningspåstanden på 300.000 kr.
tager sit udgangspunkt i den oprindelige fejlagtige opfattelse at danfryd var produ-
cent. oplysningerne fra jyllandsposten om annoncepriser kan ikke bruges til noget
                                         - 12 -
idet der er tale om listepriser. danfryd får store rabatter hos jyllandsposten, og an-
noncerne har også vedrørt andre møbler end børge og mogens.
rettens begrundelse og resultat.
ved at annoncere som sket med et billede af de af danfryd markedsførte møbler der
fremtræder som meget lignende tilsvarende møbler tegnet af børge mogensen og
markedsført af fredericia furniture i forening med en eller flere af tekstangivelserne:
”eksklusivt dansk design”, ”børge og mogens” eller ”1/4 af prisen for et originalt
sæt” har danfryd handlet i strid med god markedsføringsskik, anvendt vildledende
angivelser og overtrådt reglerne for sammenlignende reklame, jf. markedsføringslo-
vens §§ 1, 2 og 2a.
retten lægger efter indholdet af annoncerne og den af ole traberg-andersen afgivne
forklaring til grund at der er tale om en forsætlig overtrædelse.
det må efter bevisførelsen endvidere antages at danfryd har foretaget en omfattende
annoncering i bl.a. jyllandsposten. danfryd har ikke fremlagt annoncer, fakturaer el.
lign. der kan godtgøre at annoncerne også vedrører andre møbler, og at man får så
store rabatter som forklaret ved annoncering i jyllandsposten. det må herefter lægges
til grund at danfryd har brugt et betydeligt beløb på annoncering af de møbler sagen
drejer sig om, og at man som følge af averteringen har haft en betydelig omsætning
af disse møbler. endelig må det antages at danfryds annoncering som forklaret af
thomas gravesen har medført en betydelig skadevirkning for virksomheden i form
af markedsforstyrrelse.
uanset om danfryd har kaldt de omhandlede møbler for børge og mogens og har
annonceret hermed igennem en længere årrække, finder retten ikke at fredericia fur-
niture har udvist passivitet der kan få betydning for sagen, idet det må lægges til
grund at fredericia furniture ikke har eller burde have været bekendt med danfryds
annoncering i skive folkeblad eller andre lokale blade, og fredericia furniture rea-
gerede prompte da man blev bekendt med annoncen i jyllandsposten den 20. april
2001. det forhold at tilsvarende annoncer eventuelt har været indrykket i jyllandspo-
sten flere gange tidligere i 2001 og i 2000, ændrer ikke herved.
                                        - 13 -
retten tager herefter fredericia furnitures påstande 1-3 til følge, for påstand 1’s ved-
kommende med den præcisering at annonceringen ikke må indeholde billede af de
pågældende møbler sammen med en henvisning til et eller flere af følgende elemen-
ter: ”eksklusiv dansk design”, ”1/4 af prisen for et originalt sæt”, børge mogensen
samt mogens og/eller børge. påstand 4 tages til følge for så vidt angår 200.000 kr.
ved fastsættelse af sagens omkostninger er der taget hensyn til fredericia furnitures
udgifter til syn og skøn, 27.995 kr.
                                  thi kendes for ret:
1. det forbydes boliggården danfryd v/ ole traberg-andersen at annoncere i den
form som det er sket ved annonceringen i morgenavisen jyllandsposten den 20. april
2001 og den 3. maj 2001, for så vidt annonceringen indeholder billede eller billeder
af de pågældende møbler sammen med en henvisning til et eller flere af følgende
elementer: ”eksklusiv dansk design”, ”1/4 af prisen for et originalt sæt”, ”børge mo-
gensen” samt ”mogens” og/eller ”børge”.
2. det forbydes boliggården danfryd v/ ole traberg-andersen i sin markedsføring
af de i bilag 1-3 afbildede polstermøbler at anvende navnet børge mogensen eller
andre ord eller betegnelser som kan indeholde referencer til børge mogensen eller de
møbler som produceres af fredericia furniture a/s.
3. boliggården danfryd v/ ole traberg-andersen skal anerkende at virksomheden
ved markedsføringen af de i bilag 1-3 afbildede polstermøbler har handlet i strid med
bestemmelserne i markedsføringslovens § 1, § 2 og § 2a.
4. boliggården danfryd v/ ole traberg-andersen skal til fredericia furniture a/s i
erstatning betale 200.000 kr. med procesrente fra den 8. maj 2001.
5. boliggården danfryd v/ ole traberg-andersen skal inden 14 dage betale 62.995
kr. i sagsomkostninger til fredericia furniture a/s.
rolf malling petersen              jens feilberg                carsten vagn jacobsen
              - 14 -
              (sign.)
           ___ ___ ___
udskriftens rigtighed bekræftes
p.j.v. sø- og handelsretten, den


text:
den 16. april 2002 blev af retten i sagen
v 43/99
ole bødtcher-hansen a/s
(advokat christian akhøj)
mod
carmen limited
(advokat jens jakob bugge)
afsagt sålydende
                                       d o m:
indledning og påstande
sagens hovedspørgsmål er om der foreligger reel brug efter varemærkelovens § 25,
stk. 1, ved salg af små mængder af de pågældende varer i en del af riget.
ole bødtcher-hansen a/s (i det følgende kaldet obh) er en dansk virksomhed der
sælger små elektriske apparater. carmen limited der er en del af pifco koncernen, er
en tilsvarende engelsk virksomhed.
carmen limited er indehaver af varemærket carmen der i perioden 1924 til 1991
er registeret i patent- og varemærkestyrelsen i klasserne 1-14, 16-22, 24-28 og 34-
42.
                                           - 2 -
obh indgav den 23. marts 1998 ansøgning til patentdirektoratet om registrering af
varemærket carmen i klasserne 8, 9, 10, 11 og 21 (va 1998 01416) i hvilke klas-
ser carmen limited også har registreret varemærket carmen. obh har endvidere
den 23. marts 1998 og den 7. juli 1998 indgivet anmodninger om ophævelse af regi-
streringerne af carmen limited’s varemærke carmen.
patentdirektoratets behandling af obh’s ansøgning og anmodninger er sat i bero på
udfaldet af denne sag, hvor der skal tages stilling til om carmen limited har opfyldt
brugspligten efter varemærkelovens § 25. såfremt dette ikke er tilfældet, skal der
tages stilling til om carmen limited skal lade varemærket carmen slette af vare-
mærkeregisteret, og om obh er berettiget til at få registreret carmen i varemær-
keregisteret som ansøgt.
obh har nedlagt påstand om at carmen limited tilpligtes at lade de danske vare-
mærkeregistreringer vr 1974 02559, vr 1930 00535, vr 1924 00720 og vr 1991
02880 slette af varemærkeregisteret, jf. varemærkelovens § 25, jf. § 28, og at carmen
limited tilpligtes at anerkende at obh er berettiget til at få varemærket carmen
registreret i patent- og varemærkestyrelsen som ansøgt ved va 1998 01416.
carmen limited har taget bekræftende til genmæle med hensyn til at lade vr 1974
02559 slette i klasserne 1-6, 10, 12-14, 17, 19-20, 22, 24-25, 27-28, 34-41, og med
hensyn til at lade vr 1930 00535 slette i klasse 3. carmen limited har overfor
obh’s øvrige påstande påstået frifindelse.
carmen limited har nedlagt påstand om at obh tilpligtes at anerkende at obh er
uberettiget til erhvervsmæssigt at gøre brug af og/eller få registreret betegnelsen
carmen eller dermed forvekslelige betegnelser for varer og tjenesteydelser omfat-
tet af klasserne 8, 9, 11 og 21, således som disse klasser er afgrænset i henhold til
den internationale klassifikation af varer og tjenesteydelser.
obh har heroverfor principalt påstået afvisning, subsidiært frifindelse.
obh har ved et forberedende retsmøde i sø- og handelsretten den 6. juni 2001 afgi-
vet følgende proceserklæring:
                                           - 3 -
”sagsøger erklærer, at såfremt sagsøgtes varemærkeregistrering, jf. bilag 1-4, op-
retholdes helt eller delvist, vil sagsøger tage bekræftende til genmæle over for sag-
søgtes påstand om, at sagsøgte tilpligtes at anerkende at være uberettiget til at gøre
brug af eller få registreret kendetegnet carmen for klasserne 8, 9, 10, 11 og 21
eller dermed ligeartede varer eller tjenesteydelser.”
sagens omstændigheder
varemærket carmen er i 1924 registreret i patent- og varemærkestyrelsen i klasse
21, i 1930 i klasserne 3, 8, 14, 16, 21 og 26, i 1974 i klasserne 1-14, 16-22, 24-28 og
34-42 og i 1991 i klasse 9. carmen limited har i en årrække været indehaver af regi-
streringerne.
den 23. marts 1998 indgav obh ansøgning til patentdirektoratet om registrering af
varemærket carmen i klasserne 8, 9, 10, 11 og 21.
det er ubestridt at carmen limited udelukkende har brugt varemærket carmen
her i landet i forbindelse med salg af varer til den færøske virksomhed elding. ved to
fakturaer af 23. juli 1996 købte elding seks stk. whirlbath og seks stk. infra red mas-
sager af carmen limited for i alt 147,60 pund. ved faktura af 24. september 1997
købte elding yderligere en række produkter af carmen limited – heraf 48 stk. toning
massager – body images, 12 stk. elite 1600 w dryer, 12 stk. whirlbath – body images
og 12 stk. profiles hot tong til en pris af i alt 632,40 pund. ved faktura af 14. novem-
ber 1997 købte elding 24 stk. toning massager – body images til 160,80 pund, og ved
faktura af 28. november 1997 købte elding blandt andet 12 stk. elite 1600 w dryer til
en pris af 102,00 pund. elding købte ved de nævnte fakturaer flere end de ovenfor
anførte varer, men carmen limited har oplyst at alene de nævnte varer har båret va-
remærket carmen.
feha (foreningen af fabrikanter og importører af små elektriske husholdningsappa-
rater) har den 22. juni 2001 besvaret nogle spørgsmål vedrørende forretningspraksis.
af besvarelsen fremgår at det efter foreningens opfattelse vil være helt unormalt eller
urealistisk at en leverandør over en femårig periode kun skulle levere til en enkelt
eller to kunder i danmark med en omsætning til kunden på ca. 10.000 kr. foreningen
mener ikke at nogen detailhandler ville finde på at købe varer uden at der foretages
                                           - 4 -
reklamering for produkterne udover varens fremvisning i detailleddet, dvs. uden en
kraftig opbakning fra leverandørens side. det forekommer efter foreningens opfattel-
se helt utænkeligt at det vil blive betragtet som et reelt forsøg på at komme ind på det
danske marked hvis der kun gennemføres aktiviteter som beskrevet. introduktion un-
der eget mærke vil normalt skulle ske med egen agent eller selskab og salgsstyrker
samt en ikke ubetydelig salgs- og markedsføringsindsats. på baggrund af detailkæ-
dernes stærke position vil det være afgørende for en aktør af omtalte karakter at kom-
me med i kædernes sortimenter og markedsføring, og det forekommer foreningen u-
tænkeligt at processen skulle forsøges gennemført via enkelte detaillister.
feha har ud fra indberetninger fra foreningens medlemmer beregnet at reklamekro-
ner i procent af omsætningen for små el-apparater i 1997 udgjorde 9,8%. forhandler-
tilskud udgjorde i 1997 for små el-apparater 47,2% af reklamebudgettet. feha har
endvidere beregnet medlemmernes totale reklamebudget i procent af den samlede
omsætning til 6,3% i 1996 og 6,1% i 1997. forhandlertilskuddet i procent af det tota-
le reklamebudget udgjorde 47,4% i 1996 og 48,7% i 1997.
ac nielsen aim a/s har på foranledning af obh foretaget tre kendskabsundersø-
gelser.
i alle tre undersøgelser er personer på 15 år eller derover stillet spørgsmålet: ”hvilke
producenter af el-apparater til personlig brug eller til køkkenet kender de, eller har
de hørt om?”
i kendskabsundersøgelsen foretaget i perioden 13.-19. december 1997 blev der ikke
spurgt om kendskabet til carmen.
i kendskabsundersøgelsen foretaget i perioden 12.-18. december 1998 svarede 4% af
de adspurgte mænd at de havde hørt om carmen, og 1% af de adspurgte kvinder sva-
rede at de kendte eller havde hørt om carmen. 4% af de adspurgte i aldersgruppen
35-44 år kendte eller havde hørt om carmen, mens 6% i aldersgruppen 45-54 år
kendte eller havde hørt om carmen.
                                           - 5 -
i kendskabsundersøgelsen foretaget i perioden den 13-19. december 1999svarede 1%
i aldersgrupperne 45-54 og 55-64 år svarede bekræftende på at de havde hørt om
carmen.
der er under sagen fremlagt et produktkatalog fra carmen limited. det fremgår af
kataloget der på forsiden kaldes carmen, at carmen limited blandt andet sælger for-
skellige hårtørrere, curlers, krøllejern og lignende produkter der alle er påført blandt
andet navnet carmen. nogle af produkterne kaldes carmen elite, andre carmen
classic, og andre carmen body images.
det fremgår af pifco holdings årberetning og årsregnskab for 1998 at ”the pifco
group with six international brands [pifco, salton, tower, mountain breeze, russell
hobbs, carmen] specialises in the manufacture and marketing of small electrical ap-
pliances and cookware. it aims to become a significant force in europe by organic
growth and by acquisition”.
der er under sagen fremlagt dokumentation for at carmen er registreret som va-
remærke blandt andet i sverige, frankrig, holland og tyskland. varemærkeindeha-
verne i disse lande er forskellige fra sagens parter. obh samarbejder med nogle af
disse varemærkeindehavere.
det fremgår af et katalog for en messe i köln i februar 1999 at pifco limited deltog
under navnet carmen, og at selskabet carmen nederland b.v. også var blandt delta-
gerne.
af serviceringens julekatalog for 2000 fremgår at serviceringen solgte remmington
carmen curlers.
der er fremlagt artikler fra blandt andet magasinerne elle, vouge, hairdressers jour-
nal international og good housekeeping hvor carmen rollers i perioden 1996 til
1999 er omtalt. der er endvidere fremlagt en artikel i politiken af 28. november 2001
om den tidligere produktion i danmark af carmen curlers.
                                         - 6 -
forklaringer
ole bødtcher-hansen har forklaret at han er direktør for og medejer af obh. da
obh indgav ansøgning om registrering af varemærket carmen, var vidnet be-
kendt med at mærket carmen allerede var registreret i danmark, men han troede
ikke at mærket blev brugt her i landet.
ved valget af carmen for obh’s produkter spillede det ind at obh’s samarbejds-
partnere i udlandet bruger navnet. obh’s samarbejdspartnere i norge, sverige og
tyskland har retten til at bruge og bruger navnet carmen i disse lande uafhængigt af
carmen limited.
 vidnet er bekendt med at carmen limited er varemærkeindehaver af carmen i
england, og at carmen limited bruger sit mærke i england. der er mange forskellige
indehavere af navnet carmen i de europæiske lande. navnet bruges forskelligt i de
enkelte lande.
der er få, relativt store udbydere inden for markedet for små elektriske el-apparater.
marketingsomkostningerne er forholdsvis store hvilket er nødvendigt for at få og
fastholde kunder. man kan kun gøre sig gældende inden for branchen hvis man af-
holder betydelige marketingsomkostninger.
andrew streets har forklaret at han er ansat som company secretary i carmen limi-
ted. han varetager blandt andet den overordnede administration og tager stilling til
juridiske spørgsmål. carmen limited er en del af pifco koncernen der er varemærke-
indehaver af carmen i 40 lande. langt hovedparten af varemærkeregistreringerne
er sket i europæiske lande. carmen limited producerer og sælger elektriske produk-
ter over hele verden, men fortrinsvis i europa.
carmen limited’s salg af carmen produkter til danmark startede i 1996, da el-
ding på færøerne købte nogle produkter. kontakten mellem carmen limited og el-
ding kom i stand ved en messe hvor elding viste interesse for flere af carmen limi-
ted’s produkter. man kan godt kalde salget til elding for et passivt salg for så vidt
                                         - 7 -
som carmen limited ikke gjorde andet for at opnå salget end at have en stand på en
messe.
elding har fortalt vidnet at elding jævnligt har annonceret for carmen-produkter-
ne både i radio og i brochurer. som eksempel henviser vidnet til en fremlagt annonce
fra 1998.
carmen limited har forsøgt at finde en distributør i danmark ud over elding med
henblik på at sælge carmen-produkter i hele danmark. carmen limited havde i
1998 kontakt med en distributør i århus, men kontakten førte på grund af den verse-
rende retssag ikke til en aftale.
der er lande hvor det ikke er muligt for carmen limited at sælge carmen-pro-
dukter fordi varemærket carmen indehaves og benyttes af andre.
det svinger hvor meget de enkelte kunder køber hos carmen limited. elding er en
lille kunde, men der er andre kunder der ikke køber mere end elding har gjort. det er
således ikke usædvanligt at der sælges et mindre antal produkter til en kunde. i be-
gyndelsen af et kundeforhold er det tværtimod sædvanligt at kunden alene køber et
mindre antal produkter.
normalt anmoder carmen limited den enkelte distributør om at anvende mellem 3
og 5 % af købesummen til at markedsføre produkterne.
vidnet vil tro at carmen er ”well known” i danmark fordi begrebet carmen cur-
lers oprindelig stammer herfra.
procedure
obh har gjort gældende at varemærket carmen skal slettes af varemærkeregiste-
ret fordi carmen limited ikke har gjort reel brug af varemærket her i landet i fem år.
betingelserne for varemærkets fortsatte registrering efter varemærkelovens § 25 er
således ikke opfyldt, og carmen limited’s varemærkeregistreringer af carmen
skal derfor slettes, jf. varemærkelovens § 28, stk. 2, nr. 1.
                                            - 8 -
varemærkelovens krav om reel brug er ensbetydende med at der skal foreligge seriøs
brug. symbolsk brug og proforma brug er ikke reel brug. obh har i den forbindelse
bl.a. henvist til retsafgørelser fra tyskland (bundesgerichtshof) og ohim’s klage-
nævn hvoraf fremgår at reel brug i disse instanser er ensbetydende med en brug der
er ”wirtschaftlich sinnvoll”, ”ernsthaft” eller ”genuine” (i modsætning til ”token
use”).
ved vurderingen af om der foreligger reel brug, indgår en række faktorer. der skal
lægges afgørende vægt på karakteren af den pågældende branche, produkternes art,
det relevante marked, den aktive indsats for at gøre sig gældende på markedet, bru-
gens varighed samt omfanget og værdien af det solgte.
det danske marked for små el-apparater er stærkt konkurrencepræget og kendetegnet
ved få udbydere, store ordrer til få kunder og betydelige markedsføringsomkostnin-
ger. carmen limited og den koncern carmen limited er en del af, er en virksomhed
af en sådan størrelse og har en sådan betydning i branchen at carmen limited uden
problemer kunne have været en aktiv deltager på det danske marked hvis carmen li-
mited havde ønsket det. carmen limited har ikke haft nogen markedsføringsmæssige
aktiviteter her i landet og har intet aktivt gjort for at komme ind på det danske mar-
ked. der har alene været tale om en kort, usammenhængende og volumenmæssigt
meget begrænset brug.
hertil kommer at det skete salg til elding er et passivt salg. carmen limited har intet
gjort for at markedsføre sig i danmark. der har ikke været indrykket reklamer eller
foretaget anden markedsføring her i landet.
den skete brug af varemærket carmen er ikke en reel brug, og carmen skal som
følge heraf slette sine varemærker.
carmen limited har ikke påvist noget til hinder for at obh’s varemærkeansøgning
va 1998 01416 gennemføres til endelig registrering. det bestrides at obh har været
i ond tro på tidspunktet for ansøgningen. obh var naturligvis bekendt med erhvervs-
historien bag carmen curlers og med brug af carmen som varemærke for forskel-
lige produkter i visse lande, men en sådan viden er ikke ensbetydende med at obh
varemærkeretligt var i ond tro.
                                            - 9 -
der er som nævnt i forskellige lande adskillige forskellige indehavere af mærket
carmen. det er ikke på nogen måde dokumenteret at carmen er velkendt –
endsige vitterlig kendt. de af obh foretagne kendskabsanalyser viser med al tyde-
lighed at carmen ikke er vitterlig kendt i danmark.
carmen limited skal derfor anerkende at obh er berettiget til at få registreret
carmen i overensstemmelse med obh’s varemærkeansøgning.
carmen limited’s selvstændige påstand skal afvises fordi påstanden er for upræcis.
der er ikke forelagt konkrete eksempler på erhvervsmæssig brug, herunder at der er
foretaget markedsføring. de nævnte vareklasser ligger endvidere langt ud over dæk-
ningsområdet i obh’s varemærkeansøgning. påstanden skal derfor afvises. såfremt
påstanden ikke afvises, skal obh frifindes for påstanden fordi carmen ikke er vit-
terlig kendt, og betingelserne i varemærkelovens § 15, stk. 2, nr. 4 og § 15, stk. 3, nr.
2 således ikke er opfyldt.
carmen limited har gjort gældende at selskabet har gjort reel brug af varemærket
carmen her i landet inden for den relevante fem års periode. carmen limited’s
brug er udtryk for reelle markedsføringsmæssige aktiviteter.
der foreligger et reelt salg til elding der på vegne carmen limited har markedsført
produkterne på færøerne. der er foretaget såvel markedsføring i aviser og i radioen.
salget til elding er hverken proforma eller symbolsk. det bestrides at et beskedent
salg ikke kan udgøre reel brug. det er alene proforma brug, eller brug der ikke har
andet formål end at opretholde varemærket, der ikke kan udgøre reel brug efter va-
remærkeloven. der foreligger fem fakturaer fra carmen limited til elding over et
tidsrum på 1½ år. salget er reelt, og det er uden betydning at salget alene er sket til
færøerne. der kan ikke stilles krav om at der skal ske markedsføring eller salg til
hele landet. en del af landet er fuldt tilstrækkeligt.
såfremt retten lægger til grund at der ikke foreligger reel brug af varemærket car-
men, må obh’s ansøgning om varemærkeregistrering af ordmærket nægtes. det
skyldes at carmen er et vitterligt kendt mærke som obh er forpligtet til at respek-
tere. carmen har en særlig historie og er kendt af mange som følge af carmen
curlers og historien der ligger bag. de fremlagte magasiner og artiklen i politiken
                                          - 10 -
viser at carmen ikke kun er velkendt, men vitterlig kendt. da carmen således
er et vitterlig kendt mærke skal obh’s varemærkeansøgning afvises.
obh var i ond tro på tidspunktet for indgivelsen af varemærkeansøgningen va 1998
01416, idet obh var eller burde have været bekendt med at carmen limited brugte
varemærket carmen i såvel danmark som udlandet for varer og tjenesteydelser af
samme eller lignende art som obh’s varemærkeansøgning angår, jf. varemærkelo-
vens § 15, stk. 3, nr. 3.
der er derfor intet grundlag for at carmen limited skal lade sine varemærkeregistre-
ringer slette helt eller delvis.
carmen limited kan forbyde obh’s registrering eller erhvervsmæssige brug af va-
remærket i relation til varer eller tjenesteydelser af samme eller lignende art og tillige
anden art, jf. varemærkelovens § 15, stk. 2, nr. 4 og § 15, stk. 3, nr. 2.
carmen limited’s selvstændige påstand er tilstrækkelig præcis. der er tale om et
anerkendelsessøgsmål, og kravet om retlig interesse er utvivlsomt opfyldt, da obh
har indgivet en ansøgning om registrering af ordmærket carmen for klasserne 8,
9, 11 og 21. carmen limited er indehaver af gyldige registreringer af disse klasser.
rettens begrundelse og resultat
carmen limited har i perioden fra den 23. juli 1996 til den 28. november 1997 i fem
tilfælde solgt forskellige produkter til elding på færøerne. det lægges til grund at de
solgte varer, hvis samlede pris var 1.042,80 pund, var påført varemærket carmen
som carmen limited er indehaver af her i landet.
efter ordlyden af varemærkelovens § 25, stk. 1, og formålet med bestemmelsen, jf.
herved 6. betragtning til varemærkedirektivet, kan der ikke stilles krav om at den
brug der er gjort af varemærket, skal være af betydeligt omfang, hverken i henseende
til volumen eller geografisk område. carmen limited’s salg til elding er udtryk for
et reelt, om end begrænset samhandelsforhold, og carmen limited har således gjort
reel brug af varemærket carmen inden for den i varemærkeloven krævede fem-
årige periode.
                                         - 11 -
herefter dømmes carmen limited alene til at lade sine varemæker slette i det om-
fang hvori der er taget bekræftende til genmæle.
den af carmen limited nedlagte selvstændige påstand om at obh skal anerkende at
være uberettiget til erhvervsmæssigt at gøre brug af og/eller få registreret betegnelsen
carmen eller dermed forvekslelige betegnelser for varer og tjenesteydelser således
som disse klasser er afgrænset i henhold til den internationale klassifikation af varer
og tjenesteydelser, er ikke tilstrækkelig afgrænset, og påstanden er uegnet til at kun-
ne tages under pådømmelse. obh frifindes derfor for denne påstand.
                                   thi kendes for ret
carmen limited tilpligtes at slette vr 1974 02559 i klasserne 1-6, 10, 12-14, 17, 19-
20, 22, 24-25, 27-28, 34-41 og vr 1930 00535 i klasse 3.
carmen limited frifindes for de øvrige af ole bødtcher-hansen a/s nedlagte påstan-
de.
ole bødtcher-hansen a/s frifindes for den af carmen limited nedlagte påstand.
ole bødtcher-hansen a/s skal inden 14 dage betale 25.000 kr. i sagsomkostninger
til carmen limited.
                                      jens feilberg
willy goldby                                                         torben svanberg

source: retspraksis

LICENSE:
Creative Commons Legal Code

CC0 1.0 Universal

type: caselaw

jurisdiction: Denkmark


text:
- evh
                                         udskrift
                                             af
                           sø- & handelsrettens dombog
                                        ____________
                                            dom
afsagt den 30. oktober 2012
v-81-11
                                    linatex a/s
                                    (advokat birgitte stenbjerre)
                                    mod
                                    linatech a/s
                                    (advokat søren wolder knudsen)
indledning
sagen vedrører spørgsmålet om, hvorvidt linatech a/s´(herefter linatech) benyttelse af
navnet ”linatech” som selskabsbetegnelse og som varemærke krænker linatex a/s´(herefter
linatex) ret til selskabsnavnet ”linatex”.
påstande
linatex har nedlagt påstand om, at linatech skal ophøre med at benytte navnet ”linatech”
og skal foranledige navnet slettet hos erhvervs- og selskabsstyrelsen.
linatech har nedlagt påstand om frifindelse.
                                                -2-
sagen blev anlagt ved retten i holstebro den 12. april 2011 og i medfør af retsplejelovens §
225, stk.3 henvist til sø- og handelsretten.
oplysningerne i sagen
linatex blev stiftet den 12. november 1951 og blev registreret i erhvervs- og selskabsregistre-
ret den 22. januar 1952 med navnet ”linatex a/s”. linatex har gennem alle årene leveret tek-
nisk plast og gummi i halvfabrikata og som færdigt produkt til industrien.
       af en udskrift fra erhvervs- og selskabsstyrelsen fremgår, at branchen for linatex er
fremstilling af andre plastprodukter.
       den 23. januar 2006 tilbagekaldte linatex deres ansøgning om registrering af vare-
mærket ”linatex” fra patent- og varemærkestyrelsen, idet det ikke havde været muligt at få
accept hos linatex limited til at registrere det.
       af linatex´ vision fremgår, at de vil være kundernes foretrukne samarbejdspartner på
teknisk plast og gummi, fra idé til løsning og implementering. de vil teknologisk være i front
og vil erstatte metal med plast for et bedre miljø.
       af undervisningsmateriale om plast som substitution til metal fremgår, at man ved at
substituere metal med plast kan reducere vægten med op til 50 %, ligesom man kan opnå en
prisreduktion på 7-42 %.
       virksomheden linatech blev startet i 1956 af villy jensen som en smedevirksomhed. i
1978 blev der stiftet et anpartsselskab med navnet smedemester villy jensen vium aps, der
fortsatte driften af den hidtil drevne smedevirksomhed. i 1989 blev navnet ændret til vium
smede- og maskinværksted a/s og den 6. december 2010 linatech a/s. af en pressemedde-
lelse fremgår, at navneskiftet var et signal om, at linatech ikke længere var en traditionel
smedevirksomhed, men en moderne, innovativ virksomhed med udvikling og fremstilling af
proces- og maskinteknologi som en kernekompetence. linatechs ”leverandør-kompetencer”
er beskrevet som bl.a. boring, bukning, cnc fræsning, maskiner, pladebearbejdning, spånløs
bearbejdning, specialmaskiner, svejsning og underleverandør.
       af en udskrift fra erhvervs- og selskabsstyrelsen fremgår, at branchen for linatech er
fremstilling af maskiner til produktion af plast og gummi.
       den 16. december 2010 gjorde linatex indsigelse mod linatechs navneændring og an-
førte, at det var i strid med selskabsloven og markedsføringsloven.
                                                 -3-
       af en udskrift fra websiden www.metal-supply.dk ses, at både linatech og linatex
fremkommer som resultat på en søgning.
       begge virksomheder henvender sig til industrien i bred almindelighed. af kundelister
for linatex og linatech fremgår, at der er 3 kundesammenfald, siemens windpower a/s,
postdanmark og has meincke a/s/2 ellgard equipment a/s.
       ved mails af 28. marts 2011, 4. april 2011, 8. april 2011 og 24. maj 2011 skrev siemens til
linatex, selvom disse rettelig skulle have været sendt til linatech.
       den 4. januar 2012 modtog linatex en faktura fra scandiloc a/s, som skulle have været
sendt til linatech.
       linatex modtog brev af 27. marts 2012 fra duroc machine tool a/s, som rettelig skulle
have været sendt til linatech.
       linatechs kunde pamutec foretog en indbetaling af 10.876,66 kr. til linatex, selvom
pengene skulle have været overført til linatech.
forklaringer
ole klauman har forklaret, at han har været i plastbranchen i 17 år og har været administre-
rende direktør i linatex de sidste 3 år.
       linatex leverer produkter i teknisk plast og gummi, som de producerer ved drejning,
fræsning m.v. og bruger cnc styrede maskiner.
       produktionen af plast oversteg produktionen af stål i 1989, og denne udvikling er fort-
sat lige siden. plast kan endvidere erstatte metaller, træ og glas.
       linatech definerer sig selv som underleverandør til industrien, og de kan i princippet
lave de samme ting som linatex.
       www.metal-supply.dk er en web portal, hvor man kan tegne abonnement og bruge
den til bl.a. opslag af stillinger. dernæst kan kunder søge på et bestemt produkt, og ved en
sådan søgning kan både linatex og linatech fremkomme som mulig producent.
       visionen for linatex er lavet 2005 af hans forgænger. linatex´ brochure er dækkende
for deres virksomhed, men den ville se anderledes ud i dag.
       linatex modtog en række mails fra deres fælles kunde siemens, som skulle have været
sendt til linatech. der blev heller ikke rettet på det efter linatechs henvendelse til siemens.
                                                 -4-
        de har derudover modtaget forskellige fakturaer, som skulle være sendt til linatech,
og en enkelt gang har de modtaget en elektronisk indbetaling, som skulle have været indbe-
talt til linatech.
flemming søeborg sørensen har forklaret, at han er bestyrelsesformand i linatex. han købte
selskabet i 2001 af et svensk firma. da han overtog virksomheden, arbejdede de både i plast
og metal - særligt bløde metaller, som kobber og messing.
        han har været i plastbranchen i 50 år, og branchen har udviklet sig markant. efter kri-
gen regnede man med, at plast ville udgøre max. 5 % i forhold til metallerne, men i dag har
plast overgået metallerne.
        linatex bevægede sig gradvist fra metal til plast, og de tog en beslutning om, at plast
var fremtiden. de havde en medarbejder, som havde en unik viden om plastbranchen, og i
dag arbejder linatex ikke længere med metaller, men er dog stadig i samme branche. der
har været en konstant udvikling af deres produkter, som er tekniske produkter. alle produk-
ter er specialdesignet, på nær et produkt.
        navnet linatex stammer fra starten af 1900 tallet, hvor et engelsk selskab, linatex li-
mited, der havde nogle plantager i malaysia, lavede gummi med en stor slidstyrke.
        i 1952 blev det danske aktieselskab linatex a/s stiftet, og de fik tilladelse til at bruge
firmanavnet linatex, som bruges i resten af verden. navnet, som også i danmark udtales på
engelsk, er således blevet brugt i 60 år i danmark. linatex repræsenterer linatex limited på
det danske marked.
        de forsøgte at få registreret navnet som varemærke hos patent-og varemærkestyrelsen,
men kunne ikke få accept fra linatex limited, som har en international registrering.
        linatex er en del af en industrigruppe, der ejes af ham. gruppen har 10. - 12.000 kun-
der, hvoraf 2.-3.000 kunder er ”gruppe a-kunder”. linatex har ca. 700 kunder om året, hvor-
af 300 er væsentlige kunder. linatex har på et tidspunkt haft over 100 ansatte.
        de har brugt 10-12 år på at markedsføre navnet, og det er meget kendt inden for den
tekniske branche. han er blevet spurgt af flere, hvad han har startet op i jylland, og nogle af
deres kunder er nervøse.
                                                -5-
henrik b. jeppesen har forklaret, at han har været administrerende direktør i linatech siden
den 1. juli 2010.
      linatech er en ”kompetencevirksomhed” omkring produktionsoptimering. de lægger
vægt på at definere kundernes behov, herunder hvilke maskiner der skal bruges. de laver
hele layoutet til en specialmaskine, og de producerer både maskinen, transportbåndet og
selve elstyringen af maskinen. de arbejder udelukkende i metaller, særligt i stål. de køber
plastkomponenter. selvom de kan arbejde med plast, ønsker de det ikke.
      de producerer ikke komponenter, men udelukkende maskiner.
      deres målgruppe er industrien generelt, idet de leverer produktionsenheder, procesop-
timering m.v. de har 50 medarbejdere.
      da han tiltrådte, var det allerede besluttet, at virksomheden skulle have nyt navn. det
tidligere navn var en hæmsko henset til deres udvikling af virksomheden.
      han ved ikke, hvilke undersøgelser der blev foretaget i forbindelse med navneskiftet,
men han spurgte dahl advokatfirma, som efter en undersøgelse fandt, at linatex og linatex
limited var registrerede. han kendte ikke linatex, før han begyndte hos linatech.
      han kontaktede siemens efter de fejlleverede mails til linatex og forklarede, at de
skulle rette mailadressen.
      derudover modtog han en forespørgsel fra en kunde, som ikke lå indenfor linatechs
kompetenceområde. henvendelse var ikke adresseret til hverken linatex eller linatech, og
han sendte den derfor ikke videre til linatex.
hanne l. espersen har forklaret, at hun er medejer af linatech. hun har siddet i bestyrelsen
siden 1999, men hun arbejder ikke i virksomheden.
      hun deltog i ansættelsen af henrik b. jeppesen. den tidligere direktør havde været syg
siden 2008, og han døde i 2010.
      der var finanskrise i danmark, og der skulle lægges en ny strategi. de var nødt til at
have en kompetent direktør, da de gerne ville ekspandere og have en bedre virksomhed.
      tanken om et navneskift opstod på et møde i februar 2009, som en del af strategiæn-
dringen. på mødet stillede direktøren og hendes bror spørgsmålstegn ved navnet, da det ik-
ke passede til virksomheden. da de gerne ville ind på det tyske marked, kunne det ikke be-
gynde med bogstavet ”v”. hun kom til at tænke på børnebørnenes navne og nåede frem til,
                                               -6-
at de kunne benytte forbogstaverne i alle børnebørnenes navne. dernæst skulle det indehol-
de ”tech”, da det skulle signalere teknik. de var blevet en teknisk virksomhed og dermed en
helt anden virksomhed end den, hendes far startede.
       hun ved ikke, hvilke undersøgelser der blev foretaget om evt. navnekollision.
parternes synspunkter
linatex har gjort gældende, at linatechs anvendelse af navnet linatech er i strid med sel-
skabslovens § 2, idet navnet ikke tydeligt adskiller sig fra navnet ”linatex”.
       det påhviler anmelderen før registrering eller anmeldelse til erhvervs- og selskabssty-
relsen at foretage omhyggelige undersøgelser af, om navnet tydeligt adskiller sig fra bestå-
ende navne, mærker m.v.
       det må efter hanne espersens forklaring lægges til grund, at der ikke er foretaget un-
dersøgelser, da der ikke foreligger oplysninger herom.
       dernæst er det i strid med varemærkelovens § 4, idet varemærket ”linatex” er beskyt-
tet som varemærke efter 60 års brug, og idet ”linatech” er forveksleligt med ”linatex”.
       ved vurderingen af forvekslelighed skal der foretages en helhedsbedømmelse. de før-
ste 6 bogstaver i navnene er identiske, og der foreligger lyd- og synsmæssig lighed mellem
de to navne. der kan ikke alene ses på endelserne ”tex” og tech”.
       dernæst er der de facto sket forveksling mellem de to virksomheder, herunder bl.a.
ved, at siemens flere gange har sendt mails til linatex, som skulle have været sendt til lina-
tech.
       der er branchesammenfald mellem linatex og linatech, idet begge parter arbejder
med cnc fræsning, spånløs bearbejdning, svejsning m.v. dernæst har linatech selv angivet
sin branche som fremstilling af maskiner til produktion af plast og gummi og maskinindu-
stri. da der er en væsentlig substituerbarhed mellem parternes produkter, har linatech en
meget væsentlig interesse i at lægge sig tæt op af linatex.
       anvendelsen af navnet ”linatech” er som følge heraf også i strid med markedsførings-
lovens § 18, jf. § 1.
linatech har gjort gældende, at linatechs benyttelse af navnet ”linatech” ikke er i strid med
selskabslovens § 2, varemærkelovens § 4 og markedsføringslovens § 18.
                                                -7-
       selskabsloven opstiller et krav om, at selskabers navne skal adskille sig fra navnet på
andre virksomheder, der er registreret i erhvervs- og selskabsstyrelsen.
       ved forvekslelighedsvurderingen efter selskabsloven og varemærkeloven skal der fo-
retages en helhedsvurdering, som også inkluderer særprægsgraden af navnene og branche-
sammenfald.
       selskabsnavnene er såvel begrebsmæssigt som udtalemæssigt forskellige, idet det sær-
ligt bemærkes, at linatex udtales på engelsk. forstavelsen ”lina” har ringe særpræg og fin-
des i mange selskabsnavne. der må derfor ved forvekslelighedsbedømmelsen lægges vægt
på endelserne ”tech” og ”tex”. der foreligger ikke forvekslelighed mellem disse, hverken fo-
netisk, visuelt eller ud fra en helhedsvurdering. ordene er anerkendte forkortelser, som har
hver sin betydning, idet ”tech” kommer fra ”technology” og ”tex” kommer fra ”textile”.
       hertil kommer, at linatex ikke har en varemærkebeskyttelse, idet navnet ikke er regi-
streret, og der ikke er dokumenteret en brug. linatex har endvidere ikke kunnet opnå tilla-
delse fra linatex limited til at lade navnet registrere.
       der er alene konstateret ganske få tilfælde af forveksling fra samme virksomhed, mod-
sat afgørelserne u.1999.1406h og sø- og handelsrettens afgørelse af 25. september 2002
(aston), hvor der var tale om betydelige tilfælde af forveksling.
       der er endvidere ikke konstateret en forveksling mellem parternes produkter.
       der er ikke branchesammenfald, og parterne er ikke i direkte konkurrence med hinan-
den, uanset der måtte være et vist sammenfald i parternes kundesegment og – kredse. lina-
tex arbejder alene i plast og fremstiller primært komponenter, hvorimod linatech fremstiller
hele maskiner og beskæftiger sig med procesoptimering. parternes forretningsområde ligger
derfor meget langt fra hinanden.
       det må herefter lægges til grund, at der ikke foreligger risiko for forveksling mellem de
to navne.
       markedsføringslovens § 18 er ikke relevant for sagen, idet spørgsmålet er reguleret af
selskabslovens § 2.
sø- og handelsrettens afgørelse
                                                  -8-
begge virksomheder henvender sig til industrien generelt. linatex producerer og leverer en-
keltelementer i teknisk plast og gummi, hvorimod linatech laver processtyring og maskiner
til industrien. der foreligger dermed ikke branchesammenfald eller varesammenfald.
       linatex har været brugt i 60 år i danmark, men der er ikke ført bevis for, at det som va-
remærke er velkendt her i landet.
       herefter er anvendelsen af navnet ”linatech” ikke i strid med varemærkelovens § 4.
       ved forvekslelighedsvurderingen efter selskabslovens § 2 lægger retten til grund, at
navnet ”linatech” synsmæssigt ligger meget tæt op af navnet ”linatex”, idet de første 6 bog-
staver er ens. navnene har imidlertid forskellig udtale på den første del, idet ”linatex”, efter
det oplyste udtales på engelsk.
       hertil kommer, at ”lina” er en meget svag bestanddel af navnet, hvorfor det må anta-
ges, at gennemsnitsforbrugeren vil hæfte sig mest ved den sidste stavelse, henholdsvis ”tex”
og ”tech”, som signalerer henholdsvis tekstil og teknologi.
       herefter, og da der alene har foreligget ganske få tilfælde af faktisk forveksling, finder
retten, at der ikke foreligger risiko for forveksling af virksomhederne.
       linatechs anvendelse af selskabsnavnet ”linatech” er derfor ikke i strid med selskabs-
lovens § 2. endvidere findes det heller ikke i strid med markedsføringslovens § 18, hvorfor
linatech frifindes for linatex´ påstande.
                                        thi kendes for ret:
linatech a/s frifindes.
linatex a/s skal inden 14 dage betale sagsomkostninger til linatech a/s med 25.000 kr.
sagsomkostningsbeløbet forrentes efter rentelovens § 8a.
torben svanberg                            mette christensen                     jørgen andersen
                                               (sign.)
                                            ___ ___ ___
                                  udskriftens rigtighed bekræftes
                         p.j.v. sø- og handelsretten, den 30. oktober 2012


text:
f001200d - kj
                         udskrift
                             af
              sø- & handelsrettens dombog
                        ____________
den 28. januar 2003 blev af retten i sagen
f-12-01
finansforbundet som mandatar for
ff
(advokat annette b. elmer
 v/fm. jakob karlsen)
   mod
amagerbanken a/s
(advokat steen jensen)
afsagt sålydende
                          d o m:
denne sag angår spørgsmålet om, hvorvidt tegningstids-
punktet var det tidspunkt, hvor medarbejderen underskrev
tegningsblanketten for køb af medarbejderaktier, eller om
tegningen først skete ved bestyrelsens accept af den øn-
skede tegning. medarbejderen opfyldte tegningsbetingel-
serne på underskriftstidspunktet, men han opfyldte dem
ikke på tidspunktet for bestyrelsens accept.
                           - 2 -
påstande
sagsøger, finansforbundet som mandatar for ff, har
nedlagt påstand om, at sagsøgte tilpligtes mod sagsø-
gerens samtidige betaling af kr. 13.650 kr. at overdrage
til sagsøgeren 130 stk. aktier à kr. 100,00 i det sag-
søgte selskab på vilkår som fastsat for tegning af medar-
bejderaktier i februar/marts 2001.
sagsøgte, amagerbanken a/s, har nedlagt påstand om fri-
findelse, subsidiært overdragelse til sagsøger af 130 ak-
tier a kr. 100 mod sagsøgers samtidige betaling af kr.
105 pr. aktie til sagsøgte, således at aktierne båndlæg-
ges i overensstemmelse med det i tegningsvilkårene an-
førte.
sagsfremstilling
sagsøgte udsendte den 7. februar 2001 en fondsbørsmed-
delelse vedrørende årsregnskabsmeddelelsen for 2000. af
meddelelsen fremgik blandt andet, at ”bestyrelsen har
samtidig – på baggrund af årets gode resultat – besluttet
at tilbyde medarbejderne at tegne aktier for maksimalt
nominelt 4,7 mio. kr. til kurs 105.”
bestyrelsen havde hjemmel i § 5 i sagsøgtes vedtægter til
udstedelse af medarbejderaktier. af bestemmelsen fremgår
blandt andet:
    ”nye aktier, som udstedes i henhold til denne be-
    myndigelse, kan omfatte:
    … nye aktier udbudt til kurs 105 til medarbej-
    derne i banken eller dens datterselskaber, dog
    maximalt kr. 5.300.000 (53.000 stk.), efter nær-
    mere af bestyrelsen fastsatte regler, og således
    at aktierne skal være omfattet af de af skatte-
    og afgiftsministeren fastsatte regler for medar-
    bejderaktier…”
                           - 3 -
ved skrivelse af 26. februar 2001 fik de ansatte, herun-
der sagsøger, tilbud om at tegne medarbejderaktier. af
skrivelsen fremgår blandt andet:
    ”… alle koncernens medarbejdere, som var ansat
    den 31. december 2000, og som den 7. februar 2001
    og på tegningstidspunktet fortsat er ansat i uop-
    sagt stilling med en arbejdstid på mindst 15 ti-
    mer ugentligt eller 65 timer månedligt, tilbydes
    medarbejderaktier. …
    du tilbydes på den baggrund at tegne:
    130 stk. aktier á 100 kr. i amagerbanken til kurs
    105
    svarende til en købspris på 13.650 kr. med det
    nuværende kursniveau har aktierne en værdi på ca.
    47.450 kr.
    du bedes venligst udfylde vedlagte tegningsblan-
    ket og indsende den til personaleafdelingen sna-
    rest muligt og senest den 6. marts 2001.
    såfremt de tilbudte 47.000 stk. aktier á 100 kr.
    ikke tegnes fuldt ud, vil der blive mulighed for
    yderligere forholdsmæssig tegning, og vi beder
    dig derfor også markere, om du i givet fald er
    interesseret heri. for god ordens skyld henvises
    til vilkårene om minimumstegning, overtegning og
    yderligere tegning, som fremgår af tegningsvilkå-
    rene, der kan ses i sin helhed på intranettet.
    …”
af vilkårene for tegning af medarbejderaktier fremgår
blandt andet:
    ”… tegningsbeløbet
    aktiekapitalen forhøjes med minimum nominelt
    4.000.000 kr. og maksimum nominelt 4.700.000 kr.
    svarende til minimum 40.000 stk. aktier og maksi-
    mum 47.000 stk. aktier a 100 kr. ved tilbud til
    medarbejdere i koncernen om tegning af medarbej-
    deraktier efter gældende regler i skattelovgiv-
    ningen.
    tegningsberettigede
    - medarbejderen skal have været ansat i koncernen
      på funktionærlignende vilkår den 31. december
                       - 4 -
  2000.
- medarbejderen skal den 7. februar 2001 have ud-
  stået sin prøvetid.
- medarbejderen skal være ansat i uopsagt stil-
  ling den 7. februar 2001 og skal tillige være
  ansat i uopsagt stilling på tegningstidspunk-
  tet.
…
reduktion ved overtegning
såfremt der tegnes mere end 47.000 stk. aktier a
100 kr., svarende til nominelt 4.700.000 kr., re-
duceres alle tegningsønsker forholdsmæssigt med
op til 2 stk. aktier a 100 kr. startende med de
medarbejdere, som har tegnet flest aktier.
ved reduktion af tegningsønskerne kan direktionen
dog fravige en forholdsmæssig fordeling for at
sikre en praktisk gennemførlig løsning.
yderligere tegning
hvis maksimumbeløbet på 47.000 stk. aktier a 100
kr., svarende til nominelt 4.700.000 kr., ikke
tegnes kan der gives alle tegningsberettigede mu-
lighed for at tegne yderligere aktier forholds-
mæssigt baseret på antallet af aktier, tegnet ved
den oprindelige tegning. tilbud om yderligere
tegning kan gentages indtil maksimum beløbet er
tegnet.
ved sådanne yderligere tegninger kan direktionen
dog fravige en forholdsmæssig fordeling for at
sikre en praktisk gennemførlig løsning.
der skal tegnes for minimum nominelt 4.000.000
kr. aktier svarende til 40.000 stk. aktier a 100
kr. for at kapitalforhøjelsen gennemføres.
…
tegningsperiode
tegning af medarbejderaktier finder sted fra 27.
februar til 6. marts 2001, begge dage incl.
yderligere reduktion efter tegning
yderligere tegning eller eventuelt reduktion vil
finde sted hurtigst muligt efter 6. marts 2001 og
inden 13. marts 2001.
betaling og registrering i værdipapircentralen
                           - 5 -
    betaling for de nye aktier erlægges kontant ved
    tegningen og sker mod registrering af de nye ak-
    tier på aktionærens konto i værdipapircentralen.
    …
    skatteforhold
    medarbejderaktierne tilbydes i henhold til lig-
    ningslovens § 7 a, stk. 1, hvilket bl.a. indebæ-
    rer, at værdien af tegningsretten ikke skal med-
    regnes i medarbejderens skattepligtige indkomst.
    …”
med tilbudet fulgte en tegningsblanket, der blandet andet
angav mulighed for at afkrydse en rubrik ud for:
    ”såfremt der bliver mulighed for yderligere teg-
    ning, er jeg interesseret i at tegne flest muligt
    yderligere aktier á 100 kr. til kurs 105.”
sagsøger krydsede ikke af i denne rubrik, men alene i ru-
brikken med følgende angivelse:
    ”jeg tegner herved 130 stk. medarbejderaktier i
    amagerbanken á 100 kr. til en samlet pris af
    13.650 kr.”
efter denne sætning tilføjede sagsøger selv følgende med
skrivemaskine:
    ”tegningsbeløb bedes hævet på 5201 350375-3.”
blanketten underskrev han den 27. februar 2001 og sendte
den straks efter til personaleafdelingen.
sagsøger opsagde sin stilling den 28. februar 2001.
ved mail af 12. marts 2001 meddelte kirsten håkan fra
personaleafdelingen sagsøger følgende:
    ”i forbindelse med din bestilling af medarbejder-
    aktier, må jeg desværre meddele dig, at ordren
    ikke vil blive effektueret, idet det fremgår i
    vilkårene for tegning af medarbejderaktier, at:
                           - 6 -
 -   medarbejderen skal være ansat i uopsagt stilling
    den 7. februar 2001 og skal tillige være ansat i
    uopsagt stilling på tegningstidspunktet.”
under sagen er der fremlagt en endelig fordelingsliste,
hvoraf fremgår, hvorledes de 47.000 medarbejderaktier
blev fordelt.
forklaringer
ff har forklaret, at han arbejdede i amagerbanken i 18 år
hovedsageligt med långivning, inden han blev ansat i et
tysk pengeinstitut.
to gange tidligere har han tegnet medarbejderaktier. en
gang i 80´erne og en gang omkring 1996/97. den sidste af
de to gange skete det efter samme princip som denne gang.
da han tegnede medarbejderaktierne i 2001, var han klar
over, at han ville sige op næste dag. han havde ingen be-
tænkeligheder herved, da aktierne var belønning for et
godt årsresultat i 2000, og han opfyldte i øvrigt betin-
gelserne i tilbuddet. han så således ikke begunstigelsen
af fortsat ansatte medarbejdere som det afgørende ele-
ment. det var et godt tilbud, uanset hvad de skattemæssi-
ge konsekvenser måtte blive, da aktien lå over kurs 300
på dette tidspunkt. han valgte ikke at skrive sig op til
tegning af flere aktier, da han var tilfreds med 130. det
var ikke en risikoafvejning. da han læste vilkårene i
tilbuddet, forstod han det sådan, at tegningstidspunktet
var, når han skrev under. han ved ikke præcis, hvor han
fik det indtryk fra. han mente, at der skete kontant be-
taling fra hans side, når han henviste til betaling fra
en konto, der stod penge på ved tegningen. han sendte ku-
verten retur med intern post til personaleafdelingen. han
ved ikke, om posten kom frem samme dag, da han ikke sad i
samme hus som personaleafdelingen. han var godt klar
                           - 7 -
over, at han ikke fik aktierne den 27. februar, da der
var en tegningsperiode, som skulle forløbe.
han afleverede sin opsigelse den 28. februar til sin
chef. han sagde op, da han havde fået tilbudt bedre vil-
kår i et tysk pengeinstitut. han havde været til jobsam-
tale den 7. februar efter, at han en uge tidligere var
blevet opfordret til at søge. han fik den 26. februar at
vide, at han havde fået stillingen.
han har talt med bente skjødt om tilbuddet. hun var den
eneste, han kendte, der var i samme situation som han.
hendes køb af medarbejderaktier blev også afvist.
susanne kure har forklaret, at hun er koncernøkonomichef
hos sagsøgte. hun havde en tilsvarende stilling i foråret
2001. hendes ansvarsområder er økonomi og fondsbørsmed-
delelser samt ad hoc opgaver for direktionen.
administrerende direktør knud christensen bad hende i
forbindelse med årsregnskabet om at lave et oplæg til
tegning af medarbejderaktier til et møde i februar 2001.
på mødet drøftedes hun fordelingen, hvorefter de, der var
i banken og i fremtiden løftede mest, skulle have mest.
efter mødet rettede hun notatet til i overensstemmelse
med det, man havde drøftet på mødet. hun sendte oplægget
til deres skatterådgiver, kpmg, og fik bekræftet, at
skattemyndighederne ville godkende ordningen som med-
arbejderaktier.
der var en del medarbejdere, som rettede henvendelse ef-
ter årsregnskabsmeddelelsen, og de sendte derfor yder-
ligere oplysninger ud om fordelingsnøglen. medarbejderne
fik oplysningerne omkring den 26./27. februar. materialet
blev sendt fra personaleafdelingen, der også skulle mod-
                           - 8 -
tage svar. det var vigtigt, at man også fik svar fra dem,
der ikke ønskede at tegne medarbejderaktier.
den 1. marts hørte hun, at der var tre medarbejdere, som
havde sagt op i tegningsperioden. hun drøftede konsekven-
serne med administrerende direktør knud christensen, der
sagde, at de pågældende selvfølgelig ikke var omfattet af
tilbuddet om medarbejderaktier. det er dog rigtigt, at
aktierne også blev tildelt som følge af et godt regnskab
i 2000.
de modtog svar fra medarbejdere efter den 6. marts. de
sidste svar modtog de den 8. marts. svarene kom meget
spredt i tegningsperioden. de fleste svar kom de sidste
2-3 dage.
det er hende, der har udarbejdet oversigten over den en-
delige fordeling af medarbejderaktierne. ved angivelsen
af ”0” i bilaget betyder det, at vedkommende ikke har øn-
sket at tegne medarbejderaktier. hun var med til bereg-
ningen af fordelingen den 9. marts. de overskydende ak-
tier blev fordelt til dem, der havde fremsat ønske om at
tegne yderligere aktier. det viste sig, at det var nød-
vendigt at foretage en afrunding. de tre aktier, der her-
efter ikke kunne fordeles, blev tildelt de tre topchefer.
det var knud christensens beslutning efter hendes oplæg.
beslutningen blev truffet omkring den 12./13. marts. det
kunne ikke ske før, da det var nødvendigt at have de nøj-
agtige beregninger først.
kpmg stod for anmeldelsen af aktieforhøjelsen til skatte-
myndighederne. kpmg sendte papirerne til skattemyndighe-
derne i efteråret 2001, og svar fra skattemyndighederne
forelå i begyndelsen af 2002. det var i de indsendte
papirer oplyst fordelingen af aktierne, og i hvilket
båndlagt depot de var indlagt.
                           - 9 -
betalingen for aktierne blev taget fra de bankkonti, med-
arbejderne havde henvist til. det skete den dag, der blev
givet fondsbørsmeddelelse om, at der var sket fuld teg-
ning.
sagsøgte har formentlig en beholdning af egne aktier, der
kan opfylde sagsøgers krav.
hun ved, at ingen ansatte aflønnes med aktier.
procedure
sagsøger har anført, at sagens tvist alene har aftaleret-
lig karakter, hvorfor det er uden betydning for sagens
afgørelse, hvordan forholdene i øvrigt er reguleret i ak-
tieselskabs- og skattelovgivningen.
set fra en aftaleretlig synsvinkel var forløbet, at sag-
søgte ved skrivelse af 26. februar 2001 tilbød sagsøger
at købe medarbejderaktier. tilbudet indeholdt en række
betingelser for, at man kunne tegne medarbejderaktier.
sagsøger accepterede tilbudet den 27. februar ved sin un-
derskrift på blanketten. på det tidspunkt opfyldte han
alle betingelserne, herunder at man på tegningstidspunk-
tet skulle være ansat i en uopsagt stilling, da tegnings-
tidspunktet må forstås som tidspunktet for sagsøgers un-
derskrift af blanketten. der var således tale om en over-
ensstemmende accept, og dermed forelå der en endelig
bindende aftale, da accepten kom til sagsøgtes kundskab,
hvilket det må lægges til grund, at den kom samme dag.
sagsøgte har under henvisning til aktieselskabsloven an-
ført, at tegningstidspunktet først var ved bestyrelsens
accept af sagsøgers tegningstilbud. det ville være rig-
tigt, hvis tilbuddet var udformet som et prospekt eller
                           - 10 -
på anden måde fremstod som en opfordring til at gøre til-
bud. da det udtrykkeligt fremgår af vilkårene, at der ik-
ke er udarbejdet et prospekt, er det afgørende for vurde-
ringen heraf, hvorvidt sagsøgers skrivelse af 26. februar
2001 til sagsøgte, kan opfattes som et tilbud eller en
opfordring til at give tilbud. i øvrigt er ”tegning” ikke
defineret præcist i lovgivningen. det bemærkes, at det må
lægges til grund, at sagsøger ikke arbejdede med aktier
til daglig, hvorfor han ikke skal vurderes som professio-
nel i denne sammenhæng. fortolkningen af skrivelsen af
26. februar 2001 må ske efter de sædvanlige fortolknings-
principper. skrivelsen anvender ordene tilbud og tilbyde,
mens intet i teksten indikerer, at den skulle være en
opfordring til at gøre tilbud. hvis der alene var tale om
en opfordring til at gøre tilbud, er det almindeligt an-
taget i relation til aftalelovens § 9, at det skal fremgå
klart. efter en ordlydsfortolkning er skrivelsen at op-
fatte som et tilbud. da skrivelsen er udfærdiget af sag-
søgte, må eventuel tvivl om fortolkningen komme banken
til skade. at der er taget forbehold vedrørende den ende-
lige fordeling, er uden betydning for denne fortolkning.
såfremt skrivelsen af 26. februar 2001 alene er en opfor-
dring til at gøre tilbud, må sagsøgte ved at fremsende
tilbudet have givet en forhånds-accept af et tilbud fra
sagsøger.
at de skatteretlige forhold er til hinder for, at der kan
gives sagsøger medhold i den nedlagte påstand, er ukor-
rekt, idet sagsøgers skatteligning for 2001 kan genopta-
ges. desuden ligger sagsøgte inde med egne aktier, der
kan opfylde påstanden. endelig kan bestyrelsen tegne ak-
tier helt op til 5,3 millioner kr. efter vedtægterne. der
foreligger således ikke umulighed for opfyldelse af sag-
søgers påstand.
                           - 11 -
i øvrigt havde alle selskabs- og skatteretlige regler væ-
ret opfyldt, såfremt sagsøgte havde tildelt sagsøgte ak-
tier ved fordelingen. sagsøgtes bemærkninger om, at be-
styrelsen var pligtig at afvise sagsøgers tegning, er
derfor ukorrekt.
det gøres endvidere gældende, at da det af årsregnskabs-
meddelelsen blandt andet fremgår, at tilbuddet om aktie-
tegning var en anerkendelse for allerede udført arbejde,
har de tilbudte medarbejderaktier karakter af et lønac-
cessorium. efter princippet i funktionærlovens § 17 a kan
man ikke fratage en medarbejder et lønaccessorium som
følge af, at denne opsiger sin stilling.
overfor sagsøgtes anbringende om bristende forudsætnin-
ger, gøres gældende, at sagsøgte burde have taget stil-
ling til den situation, at en ansat opsiger sin stilling
i tegningsperioden, og have angivet konsekvensen heraf.
da situationen var forudseelig, kan forudsætningslæren
ikke anvendes til at frigøre sagsøgte fra sit tilbud. der
er heller ikke i tilbuddet fra sagsøgte taget forbehold
om, at man skulle kunne annullere en tegning. at sagsøger
vidste, at han ville opsige sin stilling, kan heller ikke
sidestilles med uoverensstemmende accept.
sagsøgte har anført, at der ved sagens vurdering må ses
på de aktieselskabsretlige, de aftaleretlige og de skat-
teretlige forhold samt, om der er konkrete forhold, som
medfører ugyldighed af en eventuel aftale og endelig,
hvorvidt der foreligger umulighed for opfyldelse af
sagsøgers påstand, såfremt han skulle få medhold.
af aktieselskabslovens § 36 fremgår, at såfremt det fast-
satte mindstebeløb for kapitalforhøjelsen ikke er tegnet
inden for den i tegningslisten fastsatte frist, er be-
slutningen om kapitalforhøjelsen og om vedtægtsændringer,
                           - 12 -
som forudsætter denne forhøjelse, bortfaldet. det vil si-
ge, at først ved modtagelse af tilbagemelding om tegning
af 40.000 aktier, vidste sagsøgte, om kapitalforhøjelsen
ville blive gennemført. derfor kan der umuligt være sket
tegning, før end det var sikkert, at der var tegnet
mindst 40.000 aktier. det følger dernæst af aktiesel-
skabslovens § 8, at bestyrelsen først kan modtage tilbud-
det om tegning, når tegningsperioden er udløbet, idet det
først på dette tidspunkt er klart, om der skal udøves et
skøn med hensyn til fordelingen. i den foreliggende si-
tuation var det nødvendigt med udøvelsen af et skøn for
at fordele de tre resterende aktier, der ikke kunne for-
deles i henhold til de opstillede principper. princip-
perne i aktieselskabslovens regler om aktietegning må
derfor finde anvendelse.
vedrørende den aftaleretlige problemstilling er det afgø-
rende, om sagsøgtes tilbud til de ansatte om at tegne
medarbejderaktier alene kan forstås som en opfordring til
medarbejderne om at gøre tilbud eller, om der er tale om
et tilbud. af forarbejderne til aktieselskabslovens § 8
fremgår blandt andet, at bestemmelsen ”bygger på den op-
fattelse, at fremlæggelsen af en tegningsliste alene er
en opfordring til at gøre tilbud om aktietegning, og at
aktietegneren derfor ikke bliver aktionær i selskabet
alene ved at skrive sig på tegningslisten, men først når
stifterne accepterer hans tegningstilbud.” udgangspunktet
er således, at der alene er tale om opfordring til at gø-
re tilbud. det bestrides, at der er grundlag for at fra-
vige dette udgangspunkt ved tegning af medarbejderaktier.
sagsøgtes tilbud til medarbejderne indeholder en udtryk-
kelig henvisning til vilkårene, hvoraf betingelser for
tegning fremgår. af vilkårene fremgår, at tegning først
sker ved registreringen i værdipapircentralen, som i sa-
gens natur først kan ske efter den endelige fordeling af
aktierne. dette fremgår også af, at der er en tegnings-
                           - 13 -
periode, og det er først, når denne er udløbet, at man
kan konstatere, om der er tegnet tilstrækkeligt med akti-
er til gennemførelse af aktieemissionen. tegningen sker
således først ved bestyrelsens beslutning om fordelingen
af aktierne, og denne beslutning kan først træffes, når
man har modtaget blanketterne retur fra medarbejderne. at
sagsøger ved anførelse af et kontonummer har ønsket at
fremrykke tegningstidspunktet, ændrer ikke ved disse
grundlæggende betragtninger om tegningstidspunktet. løf-
tegiver kan ikke fremrykke tegningstidspunktet. sagsøgte
er enig i, at det ville have været hensigtsmæssigt, hvis
der i vilkårene var taget stilling til den foreliggende
situation. det er dog ikke et krav, at der står, at teg-
ning er betinget af bestyrelsens accept, da det følger af
principperne i de selskabsretlige regler og er en logisk
nødvendighed.
endvidere indebærer vedtægternes § 5, at de aktier, der
eventuelt tildeles sagsøger, ”skal være omfattet af de af
skatte- og afgiftsministeren fastsatte regler for medar-
bejderaktier”. at dette er opfyldt, skal bestyrelsen på-
se, jf. aktieselskabslovens § 38 jf. §§ 7, 32, 34 og 35.
der er således ikke hjemmel til at sælge aktierne til
sagsøger, såfremt de ikke opnår skattemæssig status som
medarbejderaktier. af ligningslovens § 7 a, stk. 2, frem-
går, at det blandt andet er en betingelse for skattefri-
tagelse efter stk. 1, at den ansatte på erhvervelsestids-
punktet er ansat i uopsagt stilling. det er ikke sandsyn-
ligt, at medarbejderen over for skattemyndighederne kan
anvende underskrivelsestidspunktet. det afgørende i rela-
tion til ”erhvervelsestidspunktet” må i sagens natur være
det tidspunkt, det bliver registreret, hvor mange aktier
sagsøger har fået adgang til at tegne. tegningstids-
punktet og erhvervelsestidspunktet må derfor være det
samme tidspunkt. tildeling af aktier til sagsøger ville
således have været i strid med sagsøgtes vedtægter. der
                           - 14 -
er derfor ikke grundlag for at fravige udgangspunktet i
aktieselskabslovens § 8, og skrivelsen af 26. februar
2001 kan således alene opfattes som en opfordring til at
gøre tilbud.
såfremt skrivelsen af 26. februar 2001 anses som et til-
bud og ikke en opfordring til at gøre tilbud, gøres det
gældende, at aftalen er bortfaldet som følge af bristende
forudsætninger, idet det har formodningen imod sig, at
sagsøgte havde til hensigt at tilgodese medarbejdere, som
havde opsagt deres stilling, og dette må have været ken-
deligt for sagsøgte. det bør således tillægges betydning,
at sagsøgte på underskriftstidspunktet var bekendt med,
at han ville sige sin stilling op. på den baggrund ville
det være i strid med den almindelige retsopfattelse og
eventuelt aftalelovens § 33, såfremt sagsøger får med-
hold. sagsøger må selv have været klar over, at der fore-
lå et problem, idet han ikke ønskede at tegne flere akti-
er, såfremt der skulle være mulighed for det. en eventuel
aftale må derfor tilsidesættes som ugyldig.
over for sagsøgers anbringende om, at medarbejderaktierne
skulle være et lønaccessorium i funktionærlovens for-
stand, bemærkes det, at der ikke er nogen medarbejder hos
sagsøgte, som aflønnes med aktier. i det konkrete tilfæl-
de var tildelingen bestyrelsens beslutning og kan ikke
efter sin natur karakteriseres som løn.
endelig gøres det gældende, at det er umuligt for sag-
søgte at opfylde sagsøgers påstand. påstanden kan ikke
opfyldes ved overdragelse af andre aktier til sagsøger,
idet det som påstanden er formuleret kræves fra sagsøgers
side, at aktierne skal være omfattet af medarbejderord-
ningen i henhold til ligningsloven. aktierne omfattet af
denne ordning er på nuværende tidspunkt uddelt til andre
og navnenoteret hos disse. der er således ikke mulighed
                            - 15 -
for naturalopfyldelse. det bemærkes endvidere, at såfremt
sagsøgte tilpligtes at give sagsøger aktier, der ikke er
båndlagte, da vil han blive bedre stillet end de øvrige
medarbejdere.
rettens afgørelse
af vilkårene for tegning af medarbejderaktier fremgår
blandt andet, at der skulle tegnes aktier for minimum
4.000.000 kr. svarende til 40.000 stk. a 100 kr. for, at
kapitalforhøjelsen kunne gennemføres. det var således
først efter tegningsperiodens udløb, at bestyrelsen kunne
konstatere, om betingelserne for tegning af aktier var
opfyldt. endvidere er det anført i vilkårene, at betaling
for de nye aktier erlægges kontant ved tegningen og sker
mod registrering af de nye aktier på aktionærens konto i
værdipapircentralen. retten finder, at det heraf fremgår,
at tegningen først ville ske ved bestyrelsens accept af
tegningstilbuddet i overensstemmelse med aktieselskabslo-
vens regler om tegning af aktier. der er enighed om, at
sagsøger ikke opfyldte betingelserne for aktietegning på
dette tidspunkt, idet han havde opsagt sin stilling. sag-
søgte har således med rette nægtet at lade sagsøger tegne
medarbejderaktier, og sagsøgte må derfor frifindes.
                    thi kendes for ret:
sagsøgte frifindes.
hver part bærer egne omkostninger.
                     mette christensen
  torkild justesen                        preben kendal
              - 16 -
              (sign.)
           ___ ___ ___
udskriftens rigtighed bekræftes
p.j.v. sø- og handelsretten, den