text:
 - ana
                              udskrift
                                  af
                   sø- og handelsrettens dombog
                              ──────────
den 30. november 2000 blev af retten i sagen
p-0030-99
merkantildata danadata a/s
(advokat hans-jørn andersen)
   mod
fc gruppen a/s under konkurs
(advokat thor kjeld andersen)
afsagt sålydende
                                               - 2 -
                                      d o m:
under denne sag, der er anlagt den 1. september 1999, har anmelderen, merkantildata
danadata a/s, nedlagt påstand om, at fc gruppen a/s under konkurs "tilpligtes at anerkende
en af anmelderen anmeldt fordring på kr. 150.000 i henhold til konkurslovens ⌡ 93 tillagt pro-
cesrente fra 26. juni 1999 til betaling sker, subsidiært et af retten fastsat mindre beløb,
godkendt i henhold til konkurslovens ⌡ 93 tillige med procesrente fra 26. juni 1999 til betaling
sker."
konkursboet har nedlagt påstand om frifindelse mod at godkende et simpelt krav i henhold til
konkurslovens ⌡ 97 fra anmelderen på kr. 150.000 ud over det krav, anmelderen i øvrigt måtte
få godkendt i boet.
sagen drejer sig om, hvorvidt to indbetalinger på i alt 150.000 kr., som fc gruppen a/s (i det
følgende: fc gruppen) foretog til anmelderen, var omstødelige, og om anmelderen, der
indbetalte beløbet til konkursboet, kan rejse et tilbagesøgningskrav, såfremt betalingerne ikke
var omstødelige.
sagens omstændigheder:
i slutningen af november 1996 blev der etableret et samhandelsforhold mellem anmelderen og
fc gruppen, der bl.a. lejede lokaler hos anmelderen.
anmelderens økonomiafdeling førte løbende en logbog over forløbet af samhandelsforholdet
med fc gruppen, hvori blev angivet de sagsbehandlingsskridt, anmelderen foretog i forhold til
fc gruppen.
anmelderen har i logbogen under den 28. november 1996 bemærket, at fc gruppen var
registreret i rki. dagen efter blev fc gruppens konto åbnet, men kun for så vidt angår
fakturering af leje. den 30. november 1996 blev der faktureret for 192.097,50 kr. det anføres
herefter bl.a. i logbogen:
                                             - 3 -
"...
18-12-96bem.1. rykker 68540
  -01-97bem.2. rykker 68540
27-01-97bem.        ...
har rykket kunden telefonisk. først tilbød kunden at betale de 100.000,- og resten i næste
uge ... dette afslog jeg dog. kunden sender hele beløbet nu - vi skulle gerne have en check i
morgen.
...
28-01-97bem....jeg ringer og rykker kunden igen. de har sendt en check i dag. hvis vi ikke
har den i morgen - truer jeg med incasso.
29-01-97bem.modtaget check fra kunden - minus renter. rykket telefonisk for renterne.
30-01-97bem.rykket telefonisk igen for renterne
...
13-02-97bem.har rykket for renter endnu engang. ...
..."
det fremgår af anmelderens bogholderi, at fc gruppen den 12. marts 1997 foretog en a conto
indbetaling på 40.000 kr., hvorefter det skyldige beløb udgjorde 137.627,50 kr.
det hedder videre i logbogen:
"...
04-04-97bem.kunden har sendt kvittering på overførelse af forfaldent beløb til vores
bankkonto.
               ...
20-05-97bem.1. rykker 106688/106691
21-05-97bem. iflg. kim agertoft bliver beløbet betalt i dag.
13-06-97bem. 1. rykker 111427.
25-06-97bem. 2. rykker 111427
03-07-97bem. rykket telefonisk ...
24-07-97bem. rykket telefonisk ...
25-07-97bem.... det er min helt klare overbevisning at fc gruppen skal betale disse
                                                - 4 -
regninger. disse regninger har de haft liggende meget længe, uden at reagere på dem. de
reagerer først når vi rykker.
                 ...
15-08-97bem.ny på top/20 ...
28-08-97          bem.          rykket endnu en gang - de ringer
                                tilbage i morgen.
29-08-97bem.vi har en check på mandag.
03-11-97bem.1. rykker 141808
        rykket telefonisk for f 141808. ...
25-11-97bem.rykket igen for 141808 + rnt. samt yderligere forf. 147533
26-11-97bem.rykket telefonisk igen.
..."
det fremgår af anmelderens bogholderi, at fc gruppen den 30. november 1997 skyldte
379.411,06 kr., og at der senest havde fundet betaling sted den 8. september 1997 af
44.029,16 kr.
den 3. december 1997 noterede anmelderen i logbogen, at henning nørby fra fc gruppen
ringede og meddelte, at han ville sende en check a conto på 100.000 kr., hvilket var alt, hvad
selskabet var i stand til at betale på det tidspunkt. parterne enedes om, at endelig
afdragsordning skulle aftales, når henning nørby kom hjem fra spanien. samme dag meddelte
anmelderen, at fc gruppen var uønsket i de lejede lokaler.
i logbogen for den 8. december 1997 fremgår det, at henning nørby tilbød at betale 50.000 kr.
pr. uge, indtil saldoen var udlignet. anmelderen accepterede dette for så vidt angik de gamle
fakturaer, men nye fakturaer skulle betales til tiden. anmelderen noterede, at selskabet hver
fredag skulle modtage 50.000 kr., indtil nogle nærmere angivne fakturaer var udlignet.
den 12. december 1997 rykkede anmelderen henning nørby for betaling af de lovede 50.000
kr., og denne oplyste, at en check ville blive sendt samme dag. anmelderen gjorde
opmærksom på, at overholdelse af betalingsordningen var en absolut betingelse for, at
samarbejdet kunne fortsætte.
den 19. december 1997 noterede anmelderen, at der heller ikke denne fredag var modtaget
                                               - 5 -
nogen check, hvorefter fc gruppen forgæves blev rykket telefonisk.
det fremgår af anmelderens bogholderi, at der den 12. december 1997 blev bogført en check
på 50.000 kr. fra fc gruppen, og at der igen den 18. december 1997 blev bogført en check på
100.000 kr. fra samme.
pr. 19. december 1997 blev en væsentlig del af fc gruppens aktiver og passiver overdraget til
vich 5220 a/s under navneændring til fc data a/s. det fremgår af overdragelsesbalancen
udarbejdet pr. samme dato, at overdragelsessummen, der udgjorde 7.693.295 kr., blev
berigtiget ved overtagelse af den pantesikrede og den privilegerede gæld. selskabets likvide
beholdning androg 63.387 kr.
fc gruppen indgav den 21. januar 1998 anmeldelse om betalingsstandsning og blev
efterfølgende ved dekret af 17. februar 1998 taget under konkursbehandling.
den daværende kurator, advokat martin hector, som senere afløstes af advokat thor
andersen, anførte i sin redegørelse om fc gruppens økonomiske forhold, at selskabet siden
udløbet af sidste regnskabsår den 1. juli 1997 havde realiseret et underskud på 4.039.994,39
kr., hvorved egenkapitalen blev negativ med 3.140.000 kr.
i kurators cirkulæreskrivelse af 23. juli 1998 blev de simple krav efter konkurslovens ⌡ 97
opgjort til 4.078.539,46 kr.
ejeren af fc gruppen, flemming christensen, har på et møde i skifteretten forklaret, at
anmelderen på et tidspunkt var inde blandt flere som en potentiel køber.
fc gruppens revisor frank poulsen har ligeledes på et møde i skifteretten forklaret, at
betalingen den 12. december 1997 til anmelderen skete under pres, og at anmelderen vidste,
at fc gruppen havde problemer.
ved skrivelse af 8. december 1998 blev anmelderen af kurator afkrævet de indbetalte beløb på
henholdsvis 100.000 og 50.000 kr. kurator anfører bl.a.:
"...
ovennævnte betalinger på 150.000,00 kr. er - således som sagen foreløbig foreligger oplyst -
                                               - 6 -
omstødelige.
..."
da anmelderen ikke indbetalte beløbet, fremsendte kurator den 22. december 1998 en
incassoskrivelse.
kurator drøftede herefter sagen telefonisk med tove hadberg fra anmelderens
økonomiafdeling.
den 28. januar 1999 fremsendte kurator til anmelderen udkast til stævning med bemærkning
om, at denne ville blive indgivet, hvis ikke anmelderen havde betalt beløbet inden den 17.
februar 1998.
kurator indleverede derpå en stævning dateret 15. februar 1998 til retten i århus, hvori
kurator påstod anmelderen dømt til at betale boet kr. 150.000 kr. genpart af stævningen blev
ved et brev af samme dato fremsendt til anmelderen.
ved skrivelse af 16. februar 1998 fremsendte anmelderen til kurator en check på 150.000 kr.
det hedder bl.a. i skrivelsen, der er underskrevet af tove hadberg:
"...
beløbet fremsendes dog under protest, idet vi ikke er af den opfattelse, at indbetaling fra fc
gruppen til os er omstødelig.
imidlertid ønsker vi ikke, at denne sag udvikler sig til en stævningssag.
kontoudtog og sagsforløb vil blive dem fremsendt i denne uge.
..."
efterfølgende korresponderede kurator med anmelderens advokat, der gjorde gældende, at
anmelderens betaling var sket med forbehold om tilbagesøgning, hvilket imidlertid blev afvist
af kurator.
ved skrivelse af 25. maj 1998 blev tilbagesøgningskravet anmeldt som et ⌡ 93 krav i
konkursboet. der blev samtidig afgivet et rentepåkrav.
                                                - 7 -
på et møde til fordringsprøvelse hos kurator den 21. juli 1998 blev kravet nægtet anerkendelse
både som massekrav og som simpelt krav.
forklaringer:
tove hadberg har forklaret, at hendes ansættelse hos anmelderen ophørte den 31. august
2000. da hun arbejdede for anmelderen, var hun leder af økonomiafdelingen, hvor hun
beskæftigede sig med debitorer og kreditorer og havde et antal medarbejdere under sig. i
november 1996 oprettede anmelderen et nyt kundeforhold til fc gruppen. det var sædvanlig
procedure, at nye kunder blev checket i rki, og hun konstaterede, at fc gruppen var registre-
ret dér. hun anbefalede derfor, at man afslog at handle med fc gruppen, men fik ordre fra
anmelderens direktør om, at kundeforholdet skulle oprettes, da der var indgået et lejemål med
fc gruppen. hun åbnede en konto, men satte en stopkode på, således at kontoen kun var
åben for så vidt angik lejeforholdet, men ikke for andre ydelser, der kun blev solgt til fc
gruppen kontant eller mod forudbetaling. anmelderens normale betalingsfrist var 30 dage. det
var nødvendigt at rykke fc gruppen allerede for den første betaling. fc gruppen var en
permanent dårlig betaler og en belastning for debitorgruppen, da kunden skulle rykkes
konstant, hvilket var sejt til tider, men så kom betalingen også. der blev ført en logbog over
kunderne, hvor der blev gjort anmærkninger, når der var problemer med betalingen. der blev
ikke rykket hver dag, men der blev jævnligt kørt en restanceliste ud, som man fulgte op på.
den 15. august 1997 røg fc gruppen ind på "top 20", hvilket var betegnelsen for listen over
de 20 største restancer blandt anmelderens kunder. kunder på "top 20" fik særlig
opmærksomhed, og hun sad selv med listen og fulgte de enkelte medarbejdere tæt i deres
arbejde med disse kunder. det var sædvanlig procedure, når en kunde røg ind på "top 20", at
bede kunden om at foretage a conto betalinger for at nedbringe mellemværendet. hun vidste
ikke, om fc gruppens økonomiske problemer på det tidspunkt var større eller mindre end før.
der blev ikke talt om det i branchen, og der var heller ingen ændringer i fc gruppens
betalingsmønster i forhold til tidligere, da selskabets betalinger hele tiden var sket under pres.
hun havde en telefonsamtale med advokat thor andersen, der sagde, at fc gruppens
betalinger var omstødelige, og at pengene skulle betales tilbage. det var hendes opfattelse, at
betalingen ikke kunne omstødes, da anmelderen ikke havde været i ond tro. hun drøftede
spørgsmålet med økonomidirektøren og argumenterede for, at anmelderen alligevel betalte.
denne tilbagebetaling skete alene for at stoppe retssagen, da man af hensyn til anmelderens
gode navn og rygte ikke ønskede at optræde på retslisten, og hun forventede, at thor
                                                - 8 -
andersen ville undersøge sagen og give hende ret, og at han ville tilbagebetale beløbet. hun
har aldrig accepteret thor andersens synspunkter omkring omstødelse.
procedure:
anmelderen har gjort gældende, at indbetalingerne ikke kan omstødes, hverken efter
konkurslovens ⌡ 67 eller ⌡ 74 som hævdet af konkursboet, der har bevisbyrden for, at
omstødelsesbetingelserne er opfyldt.
i forhold til konkurslovens ⌡ 67 bestrides det, at betaling er sket før normal betalingstid. såvel
logbogen som tove hadbergs forklaring dokumenterer, at fc gruppen lige fra begyndelsen
konsekvent betalte for sent, og at betaling kun skete efter gentagne rykkere fra anmelderens
side. det bestrides, at der var tale om en stiltiende henstand, der blev ændret ved kravet om a
conto indbetalinger i december 1997. tværtimod var anmelderens adfærd udtryk for et meget
effektivt debitorbogholderi. det bestrides endvidere, at betalingerne afgørende forringede fc
gruppens betalingsevne. det er muligt, at checken på 100.000 kr. blev bogført den 18.
december 1997, men det må antages, at den blev afsendt den 4. december 1997 og modtaget
af anmelderen umiddelbart derefter - ellers ville det være omtalt i logbogen, jf. tove hadbergs
forklaring om, at problemer altid blev noteret heri. selvom det derfor fremgår af
overdragelsesbalancen pr. 19. december 1997, at fc gruppens likvide beholdning udgjorde ca.
63.000 kr., beviser det ikke, at netop de to indbetalinger på i alt 150.000 kr. var likviditets-
forringende, da der kan være foretaget mange andre dispositioner i selskabet i perioden 4. -
19. december 1997, som kunne være årsag dertil. endelig bestrides det, at betalingerne ikke
fremstod som ordinære. det var sædvanlig praksis hos anmelderen at forlange a conto betaling
fra kunder på "top 20", og desuden havde fc gruppen tidligere foretaget a conto betaling i
marts 1997. konkursboet har således ikke bevist, at indbetalingerne var omstødelige efter
konkurslovens ⌡ 67.
i forhold til konkurslovens ⌡ 74 gøres det gældende, at anmelderen ikke var i ond tro om fc
gruppens insolvens. noget kunne tyde på, at fc gruppen var insolvent, men ifølge nyere
retspraksis er en formodning om insolvens ikke tilstrækkelig til at kunne medføre omstødelse.
begrebet "ond tro" i denne relation skal i dag fortolkes som noget nær kendskab til skyldnerens
økonomi. konkursboet har ikke bevist, at anmelderen havde sådanne konkrete oplysninger om
fc gruppens økonomiske forhold, der medførte, at anmelderen var i ond tro. det bestrides de-
suden, at betalingerne i sig selv var utilbørlige, idet der var tale om betaling af en forfalden
                                               - 9 -
gældspost. betingelserne for omstødelse efter ⌡ 74 er derfor ikke opfyldt.
det gøres gældende, at anmelderen i forbindelse med indbetalingen til konkursboet har taget
et gyldigt tilbagesøgningsforbehold. ud fra den formulering, som anmelderen anvender i
skrivelsen af 16. februar 1998, må man konkludere, at anmelderen forventede at få beløbet til-
bage, og den omstændighed, at anmelderen samtidig ville fremsende kontoudtog og
sagsforløb, viser, at man ville forfægte, at betalingerne ikke var omstødelige. dette
understøttes også af tove hadbergs forklaring. kurators skrivelse af 8. december 1998 gav
endvidere anmelderen grund til at tro, at omstødelsesspørgsmålet ville blive undersøgt
nærmere. kurator havde derfor ikke grund til at tro, at konkursboet kunne beholde pengene.
anmelderen har betalt i urigtig formening om sin skyld og har derfor et tilbagesøgningskrav, jf.
reglerne om condictio in debiti. dette krav har status som et § 93 krav, jf. princippet i
konkurslovens § 60, idet beløbet er kommet konkursboet uretmæssigt i hænde efter
konkursens begyndelse. det bestrides, at anmelderen har udvist passivitet i forbindelse med
tilbagesøgningen, da anmelderen har afventet udfaldet af kurators prøvelse af kravet.
såfremt retten finder, at betalingerne var omstødelige, gøres det gældende, at der ikke kan
ske omstødelse for det fulde beløb, da anmelderen kun er forpligtet til at fralægge sig den
vundne berigelse, jf. konkurslovens § 75.
konkursboet har anført, at betalingerne kan omstødes efter konkurslovens § 67 eller § 74.
for så vidt angår omstødelse efter konkurslovens § 67 gøres det gældende, at betaling er sket
før normal betalingstid. det må lægges til grund, at anmelderen ved igennem lang tid at have
affundet sig med, at fordringerne først blev betalt længe efter forfaldstid, havde givet henstand
med betalingen. dette betalingsmønster blev pludselig brudt, da anmelderen i december 1997
ændrede politik og nu krævede betaling fra uge til uge samt truede med ophævelse af
samarbejdet, hvis ikke denne betalingsordning blev overholdt. dette medførte, at betalingerne
heller ikke længere fremstod som ordinære. det gøres endvidere gældende, at betalingerne
afgørende forringede fc gruppens betalingsevne. ifølge overdragelsesbalancen pr. 19.
december 1997 var der likvide midler for ca. 63.000 kr, mens der var usikrede kreditorer for
ca. 4 mio. kr., jf. kurators cirkulæreskrivelse. de to betalinger indgik hos anmelderen den 12.
og den 19. december 1997, og det må derfor lægges til grund, at den ringe likviditet skyldtes
disse to betalinger. betingelserne for omstødelse efter ⌡ 67 er derfor til stede.
                                                - 10 -
det gøres gældende, at betalingerne også er omstødelige efter konkurslovens ⌡ 74.
redegørelsen fra advokat hector viser, at fc gruppen i efteråret 1997 var insolvent med en
underbalance på ca. 4 mio. kr., hvilket også stemmer med opgørelsen af de simple krav. det
må lægges til grund, at anmelderen var i ond tro om denne insolvens. anmelderen var allerede
fra samarbejdets begyndelse bekendt med, at fc gruppen var registreret i rki, og de af
flemming christensen og revisor frank poulsen afgivne forklaringer i skifteretten viser, at
anmelderen som potentiel køber kendte til fc gruppens økonomiske problemer. at anmelderen
var i ond tro understreges af, at der blev taget nye midler i brug over for fc gruppen i
december 1997. det kan ikke afsvække anmelderens onde tro, at fc gruppen var en kronisk
dårlig betaler. de to betalinger, der skete under trussel om leveringsstop, må under disse
omstændigheder betegnes som utilbørlige, hvilket må have stået anmelderen klart.
betalingerne kan derfor tillige omstødes efter konkurslovens ⌡ 74.
det bestrides, at anmelderen har taget et gyldigt tilbagesøgningsforbehold. anmelderen har
betalt under protest, hvilket sprogligt set ikke kan opfattes som et sådant forbehold. betalingen
skete hverken ved en fejl eller i urigtig formening om skylden. betalingen skete efter tove
hadbergs forklaring for at stoppe retssagen, hvilken forudsætning kurator opfyldte ved at
hæve sagen. betalingen skete, selvom anmelderen vidste, at der var et uafklaret
omstødelsesspørgsmål. anmelderen burde i stedet have foretaget deponering eller tilbudt
konkursboet en forlængelse af fristen efter konkurslovens § 81 for anlæggelse af omstø-
delsessag. det bestrides derfor, at beløbet er kommet konkursboet i hænde uretmæssigt.
konkurslovens ⌡ 60 kan ikke finde anvendelse, da der ikke er tale om et gensidigt bebyrdende
kontraktsforhold, og et eventuelt tilbagesøgningskrav kan derfor alene have status efter
konkurslovens ⌡ 97. det gøres endvidere gældende, at anmelderen har fortabt et eventuelt
tilbagesøgningskrav som følge af passivitet, idet anmelderen først anlagde sag et halvt år efter
tilbagebetalingen.
skifterettens bemærkninger:
efter tove hadbergs forklaring sammenholdt med bemærkningerne i logbogen kan det lægges
det til grund, at den aftalte betalingsfrist var 30 dage; men at denne frist på intet tidspunkt
blev overholdt af fc gruppen, der udelukkende betalte efter vedholdende rykkere fra anmel-
deren. der er således ingen holdepunkter for at antage, at anmelderen skulle have indrømmet
fc gruppen henstand med betalingen. omstændighederne ved de to indbetalinger i december
                                              - 11 -
1997 adskilte sig ikke fra det hidtidige betalingsmønster, og der er derfor ikke grundlag for at
fastslå, at betaling skete før normal betalingstid.
fc gruppen var efter de foreliggende oplysninger en virksomhed med en betydelig omsætning,
og når henses til virksomhedens størrelse forekommer de to betalinger på henholdsvis 50.000
kr. og 100.000 kr. ikke at være usædvanlig store. det må derfor antages at bero på en til-
fældighed, at der ved opgørelsen af overdragelsesbalancen den 19. december 1997 alene var
ca. 63.000 kr. i likvide midler. det er således ikke bevist, at det var de to betalinger i december
1997, der i øvrigt fremtrådte som helt ordinære, som afgørende forringede fc gruppens
betalingsevne. betingelserne for omstødelse efter konkurslovens § 67 er dermed ikke opfyldt.
det fremgår af sagen, at anmelderen på et tidspunkt var interesseret i at købe fc gruppen;
men der foreligger ingen oplysninger om karakteren af disse forhandlinger, eller om hvor langt
de var kommet. der er derfor ikke grund til at tro, at anmelderen havde noget indgående
kendskab til fc gruppens økonomi. ifølge tove hadbergs forklaring blev der ikke inden for
branchen talt om, at fc gruppen havde økonomiske problemer. endelig var fc gruppens
betalingsmønster ikke påfaldende i en sådan grad, at anmelderen af den grund alene kan anses
for at have været i ond tro om fc gruppens insolvens som krævet efter konkurslovens § 74. i
mangel af yderligere oplysninger om anmelderens eventuelle nærmere kendskab til fc
gruppens økonomiske forhold er der derfor ikke grundlag for at fastslå den fornødne onde tro
hos anmelderen med hensyn til fc gruppens solvens. allerede derfor er betingelserne for om-
stødelse efter konkurslovens § 74 heller ikke til stede.
efter tove hadbergs forklaring sammenholdt med indholdet af det brev, anmelderen sendte i
forbindelse med indbetalingen af beløbet til kurator, er det efter skifterettens opfattelse klart,
at betalingen på kendelig måde skete i den forventning, at kurator ville undersøge om-
stødelsesspørgsmålet nærmere med henblik på at returnere beløbet, såfremt
omstødelsesbetingelserne ikke var opfyldt. at dette var tilfældet, og at kurator i øvrigt burde
have indset dette, bestyrkes af bemærkningen i kurators skrivelse af 8. december 1998 om, at
kurator anså betalingerne for omstødelige "således som sagen foreløbig foreligger oplyst".
betalingen af beløbet kan derfor ikke tages som udtryk for, at anmelderen accepterede, at
beløbet tilkom konkursboet. anmelderen har således taget det fornødne forbehold om
tilbagesøgning af beløbet. herefter og idet anmelderen ikke har udvist passivitet, må
konkursboet fralægge sig beløbet.
                                               - 12 -
tilbagesøgningskravet er gæld, der er pådraget konkursboet under dets behandling som anført
i konkurslovens ⌡ 93, nr. 3, hvorfor kravet har status i konkursordenen i henhold til denne
bestemmelse, jf. herved tillige princippet i konkurslovens ⌡ 60.
                                 thi kendes for ret:
sagsøgte, fc gruppen a/s under konkurs, tilpligtes at anerkende en af anmelderen,
merkantildata danadata a/s, anmeldt fordring på 150.000 kr. i henhold til konkurslovens ⌡ 93
tillagt procesrente fra 26. juni 1999 til betaling sker.
fc gruppen a/s under konkurs betaler 17.200 kr. i sagsomkostninger til merkantildata
danadata a/s.
                                 jørgen als andersen
                                       (sign.)
                          udskriftens rigtighed bekræftes
                         p. j. v. sø- og handelsretten, den


text:
                       højesterets kendelse
                          afsagt mandag den 9. januar 2017
sag 201/2016
jeppe funk kirkegaard,
karen kirkegaard,
charlotte askjær sand,
ingvard sand,
søren vassard,
malene slot,
hans henrik okstrøm,
birthe bach jensen,
bent jensen,
gitte bjerg sørensen,
lasse sand-jensen,
bent jensen,
hanne-mette christensen,
brian poulsen,
sigrid plagborg
og
jørgen dahl kristensen
 (advokat jeppe svenning for alle)
mod
laban arkitekter a/s
(advokat michael s. wiisbye)
og
sunds murerfirma a/s
(advokat niels henrik wulff)
i tidligere instans er afsagt kendelse af vestre landsrets 14. afdeling den 25. april 2016.
                                               - 2 -
i påkendelsen har deltaget tre dommere: marianne højgaard pedersen, hanne schmidt og
lars hjortnæs.
påstande
de kærende, jeppe funk kirkegaard, karen kirkegaard, charlotte askjær sand, ingvard
sand, søren vassard, malene slot, hans henrik okstrøm, birthe bach jensen, bent jensen,
gitte bjerg sørensen, lasse sand-jensen, bent jensen, hanne-mette christensen, brian poul-
sen, sigrid plagborg og jørgen dahl kristensen, har påstået bilag 20-22 tilladt fremlagt.
de indkærede, laban arkitekter a/s og sunds murerfirma a/s, har påstået stadfæstelse.
supplerende sagsfremstilling
hovedsagen omhandler mangler ved en række nyopførte ejendomme. køberne af ejendom-
mene, jeppe funk kirkegaard m.fl., har anlagt sag mod laban arkitekter og sunds murerfir-
ma om erstatning for mangler ved ejendommene. der er ved isoleret bevisoptagelse gennem-
ført syn og skøn over omfanget af og omkostningerne til udbedring af manglerne.
omkostningerne for udbedring af manglerne blev i skønserklæring af 6. august 2013 opgjort
til i alt 976.250,00 kr. der er efterfølgende og under retssagen blevet udarbejdet fire supple-
rende skønserklæringer af henholdsvis 4. november 2013, 16. januar 2014, 6. april 2014 og
29. maj 2015. retten i herning bestemte ved dom af 6. januar 2015, at sunds murerfirma og
laban arkitekter in solidum skulle betale 750.000 kr. til jeppe funk kirkegaard m.fl.
sagen er anket til vestre landsret af sunds murerfirma og laban arkitekter. jeppe funk kir-
kegaard m.fl. har anmodet om, at der indhentes en supplerende skønserklæring, hvilket lands-
retten har godkendt ved kendelse af 25. april 2016.
under sagens behandling i landsretten har jeppe funk kirkegaard m.fl. besluttet at påbegynde
udbedring af mangler ved ejendommene med henvisning til, at der var risiko for følgeskader.
til brug herfor kontaktede jeppe funk kirkegaard m.fl. et rådgivende ingeniørfirma, midt-
consult, der har udarbejdet udbudsmateriale og gennemført et udbud af opgaven med at ud-
bedre mangler ved ejendommene (bilag 20 og 21). jeppe funk kirkegaard m.fl. har på den
baggrund modtaget et tilbud (bilag 22).
                                              - 3 -
anbringender
jeppe funk kirkegaard m.fl. har navnlig gjort gældende, at bilag 22 ikke er en ensidigt ind-
hentet erklæring til brug for den verserende retssag. tilbuddet er indhentet af en bygherreråd-
giver til brug for udbedring af manglerne. tilbuddet er ikke en tredjeparts sagkyndige erklæ-
ring, men er alene et bindende tilbud på udbedring af manglerne. tilbuddet er ikke indhentet
med det formål at tjene til bevis i den verserende retssag. derfor har det heller ikke været re-
levant at indhente modparternes eller rettens samtykke.
tilbuddet ønskes fremlagt til støtte for den påstand, som de kærende nedlægger under anke-
sagen. det vil være betænkeligt, hvis de afskæres muligheden for at dokumentere det beløb,
som udbedring af manglerne koster, da det er disse faktiske omkostninger, bygherren skal
have dækket. i denne sag er det indhentede tilbud mere end 100 procent dyrere end det i
skønserklæringen opgjorte. det er derfor nødvendigt, at de kærende får mulighed for at vise
denne markante forskel gennem fremlæggelse af bilagene. grundprincippet om den frie be-
visbedømmelse medfører, at retten efter et konkret skøn kan tage hensyn til tilbuddet.
sunds murerfirma og laban arkitekter har navnlig gjort gældende, at tilbuddet er en ensidigt
indhentet erklæring indhentet efter sagens anlæg. der henvises til ufr 1979.121 h, ufr
1998.625/2 h, ufr 2007.2040 h, ufr 2007.2329/1h og ufr 2014b.355. tilbuddet er ind-
hentet hos sagkyndige (rådgivere) og indebærer efter de indkæredes opfattelse en teknisk vur-
dering af ejendommens mangler, mulighederne for udbedring af manglerne samt et økono-
misk skøn over, hvad dette udbedringsarbejde skal koste. ingen reelle hensyn taler for at fra-
vige fast praksis, hvorefter sagkyndige erklæringer, der er ensidigt indhentet efter sagens an-
læg, ikke tillades fremlagt. de kærende ønsker ved fremlæggelsen af bilagene at vise, at der er
forskel på skønsmandens opgørelse af udbedringsomkostningerne og det indhentede tilbud.
tilbuddet omfatter i øvrigt mere end det, retssagen omhandler, og tidspunktet for prisfastsæt-
telsen er forskelligt. bilagene indeholder således oplysninger, der har til formål at få skøns-
manden til at ændre sit skøn på utilbørlig måde.
de kærende kan varetage deres interesser fuldt ud ved enten at stille skønsmanden suppleren-
de spørgsmål til værdiansættelsen eller anmode om en ny skønsmand, hvis de kærende måtte
mene, at skønsmanden ikke har de fornødne kompetencer til at vurdere størrelsen af udbed-
ringsomkostningerne.
                                               - 4 -
hvis man tillod udbedringstilbuddet fremlagt, måtte man tillige tillade sagens øvrige parter at
indhente og fremlægge tilbud på udbedringerne af manglerne, idet de indkærede ville have en
berettiget interesse i at søge sandsynliggjort, at udbedringsomkostningerne kunne fastsættes
til et andet og lavere beløb.
højesterets begrundelse og resultat
sagen angår, hvorvidt de kærende, jeppe funk kirkegaard m.fl., i en sag om mangler ved
deres faste ejendomme kan tillades at fremlægge et tilbud og det tilhørende tilbudsmateriale
på udbedring af manglerne.
de omtvistede bilag indeholder et tilbud fra en entreprenør på facaderenovering af de kæren-
des faste ejendomme (bilag 22) og tilhørende udbudsmateriale (bilag 20 og 21). tilbuddet er
indhentet af de kærende under anke af byrettens dom til landsretten. forud for sagens behand-
ling ved byretten blev der gennemført et syn og skøn efter reglerne om isoleret bevisoptagelse
over omfanget af mangler ved de kærendes faste ejendomme og omkostningerne til udbedring
heraf. under retssagen blev der indhentet supplerende skønserklæringer herom. formålet med
fremlæggelsen af bilagene må antages at være at påvise en markant forskel på skønmandens
økonomiske opgørelse af udbedringsomkostningerne i forhold til det indhentede tilbud.
på denne baggrund, og da det indhentede tilbud efter det oplyste ikke er accepteret, tiltræder
højesteret, at tilbuddet under de ovennævnte omstændigheder ikke kan tillades fremlagt, og at
udbudsmaterialet har en sådan sammenhæng med tilbuddet, at disse bilag bør afskæres efter
retsplejelovens § 341.
højesteret stadfæster herefter landsrettens kendelse.
                                        thi bestemmes:
landsrettens kendelse stadfæstes.
i sagsomkostninger for højesteret skal jeppe funk kirkegaard m.fl. betale 2.000 kr. til laban
arkitekter a/s og 2.000 kr. til sunds murerfirma a/s. beløbet skal betales inden 14 dage
efter denne kendelses afsigelse og forrentes efter rentelovens § 8 a.

source: retspraksis

LICENSE:
Creative Commons Legal Code

CC0 1.0 Universal

type: caselaw

jurisdiction: Denkmark


text:
                             højesterets dom
                          afsagt tirsdag den 24. januar 2012
sag 227/2009
(1. afdeling)
hermès international s.a.
(advokat jeppe brogaard clausen)
mod
handelsselskabet rudi og harald nielsen a/s
(advokat frank bøggild)
og
sag 228/2009
hermès international s.a.
(advokat jeppe brogaard clausen)
mod
in-hatex ved carl aage andersen
(advokat frank bøggild)
i tidligere instans er afsagt domme af sø- og handelsretten den 7. juli 2009.
i pådømmelsen har deltaget fem dommere: jytte scharling, thomas rørdam, jon stokholm,
jens peter christensen og lars hjortnæs.
påstande
sag 227/2009
appellanten, hermès international s.a. (hermès), har nedlagt følgende påstande:
                                               - 2 -
1. indstævnte, handelsselskabet rudi og harald nielsen a/s (handelsselskabet), forbydes at
importere, sælge, markedsføre og/eller på anden måde overdrage eller disponere over tasker
som afbildet i bilag 8.
2. handelsselskabet skal anerkende, at import, markedsføring og salg af den i bilag 8 afbil-
dede taske indebærer en krænkelse af hermès’ ophavsrettigheder.
3. handelsselskabet skal anerkende, at import, markedsføring og salg af den i bilag 8 afbil-
dede taske indebærer en krænkelse af hermès’ varemærke- og markedsføringsrettigheder.
4. handelsselskabet skal betale 500.000 kr. i erstatning, vederlag og godtgørelse til hermès
med procesrente fra stævningens indgivelse.
5. handelsselskabet skal anerkende, at varemærket med reg. nr. ctm 004467247 er velkendt
efter varemærkeloven.
6. handelsselskabet skal anerkende, at det i bilag 43 anvendte varemærke er forveksleligt med
varemærket med reg. nr. ctm 004467247 og indebærer en krænkelse af hermès’ varemærke-
og markedsføringsrettigheder.
7. handelsselskabet skal anerkende, at det i bilag 44 illustrerede varemærke er forveksleligt
med varemærket med reg. nr. mp 798099d og indebærer en krænkelse af hermès’ vare-
mærke- og markedsføringsrettigheder.
8. handelsselskabet skal anerkende, at det i bilag 45 illustrerede varemærke er forveksleligt
med varemærket med reg. nr. mp806207e og indebærer en krænkelse af hermès’ vare-
mærke- og markedsføringsrettigheder.
9. handelsselskabet skal anerkende, at hermès’ lukkeanordning uden hængelås er et vare-
mærke som illustreret i bilag 46 stiftet ved ibrugtagning og indarbejdelse efter varemærkelo-
ven.
10. handelsselskabet skal anerkende, at det i bilag 45 illustrerede varemærke er forveksleligt
med varemærket som illustreret i bilag 46 og indebærer en krænkelse af hermès’ varemærke-
og markedsføringsrettigheder.
                                              - 3 -
indstævnte, handelsselskabet, har nedlagt påstand om afvisning af påstandene 1-3 og 5-10,
subsidiært stadfæstelse. over for påstand 4 påstås stadfæstelse.
sag 228/2009
appellanten, hermès international s.a. (hermès), har nedlagt følgende påstande:
1. indstævnte, in-hatex ved carl aage andersen (in-hatex), forbydes at importere, sælge,
markedsføre og/eller på anden måde overdrage eller disponere over tasker som afbildet i bilag
10.
2. in-hatex skal anerkende, at import, markedsføring og salg af den i bilag 10 afbildede taske
indebærer en krænkelse af hermès’ ophavsrettigheder.
3. in-hatex skal anerkende, at import, markedsføring og salg af den i bilag 10 afbildede taske
indebærer en krænkelse af hermès’ varemærke- og markedsføringsrettigheder.
4. in-hatex skal betale 500.000 kr. i erstatning, vederlag og godtgørelse til hermès med pro-
cesrente fra stævningens indgivelse.
11. in-hatex skal anerkende, at hermès’ varemærke med reg. nr. ctm 004467247 er vel-
kendt efter varemærkeloven.
12. in-hatex skal anerkende, at det i bilag 47 anvendte varemærke er forveksleligt med her-
mès’ varemærke med reg. nr. ctm 004467247 og indebærer en krænkelse af hermès’ vare-
mærke- og markedsføringsrettigheder.
13. in-hatex skal anerkende, at det i bilag 48 anvendte varemærke er forveksleligt med her-
mès’ varemærke reg. nr. mp 798099d og indebærer en krænkelse af hermès’ varemærke- og
markedsføringsrettigheder.
14. in-hatex skal anerkende, at det i bilag 49 anvendte varemærke er forveksleligt med her-
mès’ varemærke med reg. nr. mp806207e og indebærer en krænkelse af hermès’ varemærke-
og markedsføringsrettigheder.
                                                - 4 -
15. in-hatex skal anerkende, at hermès’ lukkeanordning uden hængelås er et varemærke som
illustreret i bilag 46 stiftet ved ibrugtagning og indarbejdelse efter varemærkeloven.
16. in-hatex skal anerkende, at det i bilag 49 anvendte varemærke er forveksleligt med her-
mès’ varemærke som illustreret i bilag 46 og indebærer en krænkelse af hermès’ varemærke-
og markedsføringsrettigheder.
indstævnte, in-hatex, har nedlagt påstand om afvisning af påstandene 1-3 og 11-16, subsidi-
ært stadfæstelse. over for påstand 4 påstås stadfæstelse.
de nævnte bilag 43-49 er medtaget som bilag til dommen.
anbringender
hermès international s.a. har gentaget sine anbringender og har supplerende anført, at der
ved vurderingen af, om de indstævnte har krænket hermès’ ophavsret til birkin-taskerne, må
lægges vægt på de indstævntes krænkelser af hvert enkelt af de varemærker, som hermès på-
beråber sig, idet de har central betydning for denne vurdering. det er baggrunden for, at her-
mès har opdelt påstandene om varemærkekrænkelsen i 6 uddybende påstande i hver af de to
sager.
designerne af de to birkin-tasker har overdraget ophavsretten til taskerne til hermès i kraft af
deres ansættelse hos hermès, og hermès er derfor påtaleberettiget.
skønsmændene har i deres besvarelse også taget stilling til muligheden for, at der kan være
hentet inspiration til birkin-taskerne i hermès’ taske ”haute à courroies” fra 1894, idet der i
givet fald er tale om en selvstændig og original tilvækst.
figurmærkerne ctm 004467247 (3d-registrering af birkin-taskens form i sin helhed) og mp
798099d (lukkeanordningen på forsiden af taskerne) er registreret før krænkelserne og om-
fatter tasker. figurmærket mp 806207e (lukkemekanisme med hængelås) er ikke registreret
for tasker, men varemærket var i 2006, hvor krænkelserne fandt sted, så velkendt, at det også
omfattede tasker. alle tre varemærker er indarbejdet i danmark. retten til varemærket vedrø-
rende låseanordningen uden hængelås er stiftet ved kontinuerlig brug. hermès-taskerne var
velkendte i danmark i 2006 på grund af deres globale velkendthed samt den jævnlige omtale
                                               - 5 -
af dem i modeblade m.v. en markedsundersøgelse udført i japan med 200 respondenter viste
også en stor velkendthed, og særligt i 2006 blev kendskabet til taskerne understøttet af den
kendte person victoria beckhams eksponering med birkin-tasker i forbindelse med afholdel-
sen af vm i fodbold i tyskland.
der foreligger en krænkelse af varemærkerettighederne på grund af forvekslelighed, jf. vare-
mærkelovens § 4, stk. 1 og 2.
handelsselskabet rudi og harald nielsen a/s og in-hatex ved carl aage andersen har gen-
taget deres anbringender til støtte for afvisningspåstandene og har supplerende anført, at på-
standene 5-16 er anbringender til støtte for påstandene 1-4.
handelsselskabet rudi og harald nielsen a/s har i øvrigt gentaget sine anbringender og har
supplerende anført, at appellantens påtaleret trods opfordringer ikke er blevet dokumenteret
ved fremlæggelse af en overdragelsesaftale. skønsmændene har ikke ved deres vurdering af
ophavsretsspørgsmålet været bekendt med – og har derfor heller ikke forholdt sig til – at
hermès-tasken fra 1894 også havde en overfaldsklap med tre tunger og en lignende lukkean-
ordning, og at birkin-taskerne blot er tilpassede versioner af denne gamle taske. figurmærket
mp 806207e (lukkemekanisme med hængelås) har et andet selskab som påtaleberettiget. va-
remærket mp 798099d (lukkeanordningen på forsiden af taskerne) er registreret med på-
monteret hængelås, som ikke findes på handelsselskabets taske. der er i øvrigt mange for-
skelle i taskernes detaljer, og der foreligger ingen risiko for forveksling for den relevante
kundekreds. handelsselskabets taske er ikke en nærgående efterligning, endsige en meget
nærgående efterligning, idet der må lægges vægt på de mange forskelle i taskernes nærmere
udførelse og detaljer, som netop er det, som efter skønsmændenes vurdering giver birkin-ta-
skerne særpræg.
in-hatex ved carl aage andersen har i øvrigt gentaget sine anbringender og har henvist til de
supplerende synspunkter, der er gjort gældende af handelsselskabet. in-hatex har endvidere
supplerende anført, at man allerede i 2003, dvs. før varemærkeregistreringerne, indkøbte ta-
sker, der havde samme ligheder med hermès’ tasker. lars raftesgaards forklaring bestyrker,
at carl aage andersen ved indkøbet af taskerne ikke lagde vægt på, om de kunne tænkes at
ligne hermès’ tasker.
                                              - 6 -
supplerende sagsfremstilling
i syn- og skønsrapporten i sag 227/2009 hedder det bl.a.:
      ”spm 7               er der mellem birkin bag og shoulder birkin bag og sagsøgtes ta-
                           ske, jf bilag 1 og 8, ud fra en helhedsvurdering en sådan ydre lig-
                           hed, at der er nærliggende risiko for at den almindelige forbruger
                           kan forveksle taskerne, når disse ikke betragtes af forbrugeren
                           samtidig?
      svar                 skønsmændene finder, at måtte besvare spørgsmålet med en vis
                           (kvalificeret) usikkerhed, men lighederne er dog så markante, at
                           den almindelige forbruger meget vel kan være bibragt den opfat-
                           telse, at sagsøgtes taske ved en første betragtning (altså ikke en li-
                           gefrem scrutinøs undersøgelse af produktet) er produceret og mar-
                           kedsført af sagsøger.
                           skønsmændene kan således ikke udelukke, at den sædvanlige kø-
                           ber af en hermès taske kunne opfatte sagsøgers taske som en vari-
                           ant af hermès taskerne til ”strandbrug” (tåler måske bedre sand og
                           havvand).
                           generelt finder skønsmændene dog, at hermès’ sædvanlige publi-
                           kum næppe vil tage fejl, medens købere med et mere beskedent
                           indkøbsbudget til gengæld meget vel kan antage sagsøgtes taske
                           for at være en original ”hermès” – eller i hvert fald en fuldt ac-
                           ceptabel substitut.
                           …
      spm e                er det praktisk tænkeligt, at en mulig køber af en birkin taske vil
                           købe sagsøgtes taske og omvendt?
      svar                 se svar ad spm 7
      spm f                er pris og hermès-navnet væsentlige forhold for en køber af bir-
                           kin taskerne?
      svar                 ja!
      spm g                vil en gennemsnitsoplyst forbruger forvente at kunne købe en her-
                           mès taske for kr 129,95 hos danske læderhandlere og i supermar-
                           keder?
      svar                 næppe! – se dog også svar ad spm 7.
      …
      spm i                såfremt spørgsmål 7 besvares bekræftende, bedes skønsmanden
                           oplyse, om der i praksis er en nærliggende risiko for, at potentielle
                           købere af birkin taskerne vil tro, at sagsøgtes taske er en hermès
                           taske, uanset om taskerne ses sammen eller hver for sig.
                                                 - 7 -
      svar                    se svar ad spm 7”
i syn- og skønsrapporten i sag 228/2009 hedder det bl.a.:
      ”spm 5                  er der mellem shoulder birkin bag og sagsøgtes taske, jf bilag 10,
                              ud fra en helhedsvurdering en sådan ydre lighed, at der er nærlig-
                              gende risiko for, at den almindelige forbruger kan forveksle ta-
                              skerne, når disse ikke betragtes af forbrugeren samtidig?
      svar                    skønsmændene finder at måtte besvare spørgsmålet med en vis
                              (kvalificeret) usikkerhed, men lighederne er dog så markante, at
                              den almindelige forbruger meget vel kan være bibragt den opfat-
                              telse, at sagsøgtes taske ved en første betragtning (altså ikke en li-
                              gefrem scrutinøs undersøgelse af produktet) er produceret og mar-
                              kedsført af sagsøger.
                              generelt finder skønsmændene dog, at hermès’ sædvanlige publi-
                              kum næppe vil tage fejl, medens købere med et mere beskedent
                              indkøbsbudget til gengæld meget vel kan antage sagsøgtes taske
                              for at være en original ”hermès” – eller i hvert fald en fuldt ac-
                              ceptabel substitut.
                              …
      spm e                   er det praktisk tænkeligt, at en mulig køber af en birkin taske vil
                              købe sagsøgtes taske og omvendt?
      svar                    se svar ad spm 5
      spm f                   er pris og hermès-navnet væsentlige forhold for en køber af bir-
                              kin tasken?
      svar                    ja!
      spm g                   vil en gennemsnitsoplyst forbruger forvente at kunne købe en her-
                              mès taske for kr. 349,95 hos danske læderhandlere og i supermar-
                              keder?
      svar                    næppe!
      …
      spm i                   såfremt spørgsmål 5 besvares bekræftende, bedes skønsmanden
                              oplyse, om der i praksis er en nærliggende risiko for, at potentielle
                              købere af birkin tasken vil tro, at sagsøgtes taske er en hermès ta-
                              ske, uanset om taskerne ses sammen eller hver for sig.
      svar                    nej!”
der er for højesteret fremlagt yderligere eksempler på omtaler af birkin-taskerne i tv, på in-
ternettet, i blade, avisartikler og kataloger m.v. der er endvidere forevist et tv-indslag bragt i
                                               - 8 -
2009 på dr2 om hermès’ virksomhed og birkin-taskerne. der er desuden fremlagt en mar-
kedsundersøgelse fra japan med 200 respondenter, kvinder i alderen 20-40 år. det fremgår af
undersøgelsen bl.a., at 81 % af de adspurgte svarede ja til, at de havde kendskab til birkin-
tasken.
der er for højesteret fremlagt fotografier af den taske, som er omtalt i mie hyllings forkla-
ring for sø- og handelsretten. tasken, der er betegnet hermès haute à courroies (hac), er
lanceret af hermès i begyndelsen af 1890’erne. fotografi af tasken er medtaget som bilag til
dommen (bilag 62).
der er til brug for højesteret afgivet forklaring af lars raftesgaard, der som produktchef hos
coop deltog sammen med carl aage andersen ved indkøb af lædervarer i italien, herunder
indkøb af in-hatex tasken.
højesterets begrundelse og resultat
det er et hovedspørgsmål i sagerne, om handelsselskabet rudi og harald nielsen a/s’ og in-
hatex ved carl aage andersens tasker ligner henholdsvis tasken hermès birkin bag og ta-
sken hermès shoulder birkin bag på en sådan måde, at der kan foreligge ophavsretskræn-
kelse, varemærkeretskrænkelse eller overtrædelse af markedsføringsloven.
som fastslået i retspraksis er brugskunst alene ophavsretligt beskyttet mod meget nærgående
efterligninger. af de grunde, der er anført af sø- og handelsretten vedrørende handelsselska-
bets taske og af sø- og handelsrettens flertal vedrørende in-hatex’ taske, tiltræder højesteret,
at taskerne ikke er så nærgående efterligninger af hermès’ tasker, at det kan indebære ophavs-
retskrænkelser.
der er herefter ikke anledning for højesteret til at tage stilling til, om hermès’ tasker er op-
havsretligt beskyttet som brugskunst. det bemærkes herved, at der for højesteret er fremlagt
billeder af hermès’ taske ”haute à courroies” fra begyndelsen af 1890’erne, som fremstår
med en lignende lukkeanordning over en overfaldsklap med tre tunger. der har ikke været
stillet spørgsmål til syn- og skønsmændene om ligheden mellem denne taske og birkin-ta-
skerne.
af de grunde, der er anført af sø- og handelsretten, og på baggrund af skønsmændenes be-
svarelse af spørgsmålene 7, e, f, g og i vedrørende handelsselskabets taske samt spørgsmå-
                                               - 9 -
lene 5, e, f, g og i vedrørende in-hatex’ taske tiltræder højesteret, at der ikke er risiko for, at
købere af tasker vil forveksle handelsselskabets taske med hermès birkin bag eller in-hatex’
taske med hermès shoulder birkin bag, herunder at de vil opfatte taskerne som hidrørende
fra hermès.
højesteret tiltræder derfor, at markedsføringen af handelsselskabets taske og in-hatex’ taske
ikke kan indebære krænkelse af de påberåbte varemærker. højesteret tiltræder endvidere, at
de indstævnte ikke har overtrådt markedsføringslovens § 1.
højesteret finder det herefter ufornødent at tage stilling til afvisningspåstandene.
højesteret stadfæster herefter sø- og handelsrettens domme i sagerne 227/2009 og 228/2009.
                                     thi kendes for ret:
sag 227/2009
sø- og handelsrettens dom stadfæstes.
i sagsomkostninger for højesteret skal hermès international s.a. betale 50.000 kr. til han-
delsselskabet rudi og harald nielsen a/s.
de idømte sagsomkostningsbeløb skal betales inden 14 dage efter denne højesteretsdoms af-
sigelse og forrentes efter rentelovens § 8 a.
sag 228/2009
sø- og handelsrettens dom stadfæstes.
i sagsomkostninger for højesteret skal hermès international s.a. betale 50.000 kr. til in-ha-
tex ved carl aage andersen.
de idømte sagsomkostningsbeløb skal betales inden 14 dage efter denne højesteretsdoms af-
sigelse og forrentes efter rentelovens § 8 a.
 - 10 - - 11 - - 12 - - 13 - - 14 - - 15 - - 16 - - 17 -