text:
                        h øjestere ts d om
                       afsagt onsdag den 6. februar 2019
sag bs-14365/2018-hjr
(1. afdeling)
telenor a/s
(advokat søren stenderup jensen)
mod
tdc a/s
(advokat rené offersen)
i tidligere instanser er afsagt dom af retten på frederiksberg den 5. juli 2016 og
af østre landsrets 9. afdeling den 26. september 2017.
i pådømmelsen har deltaget fem dommere: marianne højgaard pedersen,
vibeke rønne, henrik waaben, kurt rasmussen og jens kruse mikkelsen.
påstande
appellanten, telenor a/s, har gentaget sin påstand om, at indstævnte, tdc
a/s, skal betale 2.781.551 kr., subsidiært 1.634.295 kr. med procesrente fra sa-
gens anlæg.
tdc a/s har påstået stadfæstelse.
supplerende sagsfremstilling
den 23. oktober 2017 indgav telenor til teleklagenævnet en klage over er-
hvervsstyrelsens brev til tdc af 20. december 2012. i klagen anførte telenor
bl.a., at erhvervsstyrelsen skal foranstalte, at teleudbydere, der som følge af
                                               2
tdc’s fejlindberetninger i forbindelse med lraic-prisfastsættelsen for 2010 og
2011 har betalt for meget for leje af tdc’s fastnet, skal have tilbagebetalt den for
meget indbetalte leje.
vedrørende iagttagelse af klagefristen anførte telenor bl.a., at erhvervsstyrel-
sens beslutning af 20. december 2012 ikke var udformet som en afgørelse, og at
brevet ikke indeholdt en klagevejledning.
den 11. december 2017 afviste teleklagenævnets formand telenors klage bl.a.
under henvisning til det meget lange tidsforløb, indrettelseshensyn og telenors
kendskab til teleklagenævnet og klagefristen.
retsgrundlag
på tidspunktet for it- og telestyrelsens afgørelser om tdc’s maksimale engros-
priser for 2010 og 2011 efter lraic-prisfastsættelsesmetoden (long run aver-
age incremental cost, dvs. langsigtede gennemsnitlige differensomkostningers
metode) havde §§ 51, 51 f, 101 og 102 i lov om konkurrence- og forbrugerfor-
hold på telemarkedet følgende ordlyd (lovbekendtgørelse nr. 780 af 28. juni
2007 som senest ændret ved lov nr. 1412 af 27. december 2008):
      ”§ 51. it- og telestyrelsen skal pålægge udbydere med en stærk markeds-
      position, jf. § 84 d, en eller flere forpligtelser som nævnt i stk. 3, jf. dog …
      …
      stk. 3. forpligtelser pålagt i medfør af stk. 1 og 2 kan vedrøre
      …
      5) priskontrol, jf. § 51 f,
      …
      § 51 f. ved forpligtelse vedrørende priskontrol, jf. § 51, stk. 3, nr. 5, forstås,
      at parter skal opfylde krav om omkostningsrelaterede priser i forbindelse
      med udbud af bestemte former for samtrafik.
      …
      stk. 5. it- og telestyrelsen vælger på baggrund af hensynene nævnt i
      stk. 4, hvilken prisfastsættelsesmetode der skal finde anvendelse på
      samtrafikprodukter omfattet af § 40, når parter pålægges en forpligtelse
      som nævnt i stk. 1. følgende prisfastsættelsesmetoder kan finde anven-
      delse:
      ...
      4) langsigtede gennemsnitlige differensomkostningers metode (lraic-
      metoden).
      …
      § 101. for teleklagenævnet kan indbringes klager over
                                             3
     …
     6) it- og telestyrelsens afgørelser efter § … 51 …,
     …
     stk. 4. klage efter stk. 1, nr. 6, kan indbringes af
     1) den, som it- og telestyrelsens afgørelse retter sig til, og
     2) de udbydere af offentlige elektroniske kommunikationsnet eller -tjene-
         ster, som på tidspunktet for it- og telestyrelsens afgørelse agerer på
         det relevante marked, som afgørelsen vedrører.
     § 102. teleklagenævnets afgørelser kan ikke indbringes for anden admini-
     strativ myndighed.
     stk. 2. teleklagenævnets afgørelse kan indbringes for domstolene senest 8
     uger efter, at afgørelsen er meddelt den pågældende.”
it- og telestyrelsens afgørelser af 30. oktober 2009 og 29. oktober 2010 om
tdc’s maksimale engrospriser for 2010 og 2011 efter lraic-prisfastsættelses-
metoden er truffet i medfør af henholdsvis bekendtgørelse nr. 1078 af 31. okto-
ber 2006 og bekendtgørelse nr. 496 af 29. april 2010 om lraic-prisfastsættel-
sesmetoden.
anbringender
telenor a/s har anført navnlig, at tdc’s indberetning til it- og telestyrelsen,
nu erhvervsstyrelsen, i 2010 og 2011 af et for lavt antal linjer uden sampro-
duktion til brug for lraic-prisfastsættelsen medførte, at maksimalpriserne
blev fastsat for højt, og at telenor led et tab. da telenor har betalt mere end de
omkostningsrelaterede udgifter, og idet tdc ellers ville oppebære en uberetti-
get berigelse, har telenor et tilbagesøgningskrav på grundlag af reglerne om
condictio indebiti.
telenor har herved henvist til, at tdc havde mulighed for at indberette de
korrekte tal, idet der netop ikke var tale om tal, som blev fastsat skønsmæssigt,
men derimod udgjorde en absolut procentvis værdi, og at tdc derfor har
handlet ansvarspådragende.
det er uden betydning for denne sag, at tdc har undladt at rejse efterbeta-
lingskrav mod andre teleoperatører, som måtte have betalt for lidt.
det har heller ikke betydning, at it- og telestyrelsens afgørelser kunne påkla-
ges til teleklagenævnet. det er ubestridt, at afgørelserne af 30. oktober 2009 og
29. oktober 2010 om maksimale engrospriser er truffet på grundlag af tdc’s
fejlagtige oplysninger, og at afgørelserne ville have haft et andet indhold, hvis
tdc havde indberettet korrekte oplysninger for disse år. der er derfor ikke
behov for en prøvelse af afgørelserne af 30. oktober 2009 og 29. oktober 2010,
                                             4
og afgørelserne kan af de nævnte grunde ikke anses for retligt bindende i for-
hold til det tilbagesøgningskrav, som telenor har rejst.
erhvervsstyrelsens opgave på dette område har karakter af egentlig tvistløs-
ning mellem private parter, og den udgør en smidig proces på et retsområde,
der er meget teknisk og kompliceret. teleoperatører, som er uenige i prisfast-
sættelsen, har derfor valgfrihed i forhold til, om de vil søge uenigheden afgjort
ved domstolene eller ved teleklagenævnet.
tdc har ingen beskyttelsesværdig interesse eller noget krav på at kunne ind-
rette sig i tillid til afgørelserne, da de er fejlbehæftede som følge af tdc’s egne
fejl.
afgørelserne er endvidere i strid med § 51 f i dagældende lov om konkur-
rence- og forbrugerforhold på telemarkedet samt intentionerne bag loven.
erhvervsstyrelsens brev af 20. december 2012 har ikke retskraft overfor tele-
nor, da der ikke er tale om en afgørelse i forvaltningsretlig forstand. telenor
har ikke haft reel mulighed for at påklage den manglende tilbagekaldelse og
ændring af lraic-prisfastsættelserne for 2010 og 2011 til teleklagenævnet.
telenor har ikke haft anden mulighed end at forfølge sit krav ved domstolene.
telenor har på baggrund af den indankede dom indleveret en klage til tele-
klagenævnet, som blev afvist som for sent indgivet. landsrettens grundlæg-
gende præmis for sit resultat i den indankede dom er derfor ikke længere til
stede, og telenor har ikke andre handlemuligheder end at rejse kravet civilret-
ligt over for tdc.
det bestrides, at tdc har et modkrav vedrørende kundernes forbrug af data
til vod (video on demand), da kravet er forældet eller bortfaldet ved passivi-
tet.
tdc a/s har anført navnlig, at it- og telestyrelsens afgørelser af 30. oktober
2009 og 29. oktober 2010 om maksimalpriser for 2010 og 2011 står ved magt og
skal lægges uprøvet til grund. tdc’s prissætning i 2010 og 2011 er sket i over-
ensstemmelse med maksimalprisafgørelserne. telemyndighedernes lraic-
afgørelser skal anfægtes over for myndighederne og kan ikke anfægtes under
søgsmål mellem de berørte teleoperatører.
erhvervsstyrelsens afgørelse af 20. december 2012 om ikke at tilbagekalde og
ændre maksimalprisafgørelserne hviler på en samlet skønsmæssig vurdering
af teknisk faglig art og skal også lægges uprøvet til grund.
                                           5
det er uden betydning for tdc, at telenor ikke påklagede erhvervsstyrelsens
afgørelse rettidigt, og at telenor derved fortabte rekursmuligheden. berettigel-
sen af tdc’s prissætning for 2010 og 2011 skal afgøres efter maksimalprisafgø-
relserne, uanset om erhvervsstyrelsens brev af 20. december 2012 indeholder
en forvaltningsretlig afgørelse eller ej.
tdc hverken vidste eller burde vide, at der var fejl i data, der blev indberettet
til telemyndighederne, og som lå til grund for tdc’s prissætning ifølge maksi-
malprisafgørelserne.
tdc og andre teleoperatører har indrettet sig i tillid til maksimalprisafgørel-
serne, og telenor vil som den eneste teleoperatør samlet set have et tilbagebe-
talingskrav, såfremt der foretages en lraic-genberegning for 2010 og 2011.
tdc vil som følge af forældelse have fortabt muligheden for at gøre efterbeta-
lingskrav gældende over for alle andre operatører i anledning af korrektionen.
tdc skal ved opgørelsen af telenors krav godskrives 1.147.256 kr. som følge
af korrektion for fejl i vod-forbruget for 2010 og 2011. korrektionen skal ske
ved eventuel genberegning af maksimalpriserne, fordi telemyndigheden efter
sin praksis ved genoptagelse af lraic-prisafgørelser korrigerer for alle rele-
vante forhold, hvor der efter den oprindelige afgørelse er konstateret ændrin-
ger af betydning for genberegningen. det bestrides, at vod-kravet er fortabt
ved forældelse eller passivitet.
højesterets begrundelse og resultat
telenor a/s har betalt tdc a/s for anvendelse af tdc’s fastnet (kobbernettet)
for bl.a. 2010 og 2011. det er ubestridt, at tdc’s prissætning for disse år er
sket i overensstemmelse med de afgørelser om maksimale priser, som it- og
telestyrelsen, nu erhvervsstyrelsen, har truffet henholdsvis den 30. oktober
2009 og den 29. oktober 2010. det kan imidlertid lægges til grund, at der var
fejl i data, som tdc indberettede til styrelsen, og som lå til grund for styrel-
sens beregning af maksimalpriserne for 2010 og 2011. fejlene medførte, at de
maksimale priser for brug af fastnettet for 2010 og 2011 blev fastsat højere, end
tilfældet ville have været, hvis tdc’s indberetninger havde været korrekte.
sagen angår, om telenor har et tilbagebetalingskrav over for tdc vedrørende
betalinger for 2010 og 2011 ud fra princippet om condictio indebiti. sagen rej-
ser i første række spørgsmål, om erhvervsstyrelsens afgørelser kan anfægtes
under en retssag mellem tdc og telenor.
erhvervsstyrelsen har på en række engrosmarkeder udpeget tdc som udby-
der med stærk markedsposition, og tdc må højst opkræve de priser, som er-
hvervsstyrelsen har fastsat efter lraic-prisfastsættelsesmetoden, jf. lov om
                                        6
konkurrence- og forbrugerforhold på telemarkedet § 51, stk. 1 og stk. 3, nr. 5,
jf. § 51 f.
den 12. oktober 2012 anmodede erhvervsstyrelsen tdc om supplerende op-
lysninger vedrørende tdc’s indberetninger for 2009 og 2010 med henblik på
at vurdere, om der var grundlag for at tilbagekalde eller ændre lraic-afgø-
relserne for 2010 og 2011.
ved brev af 20. december 2012 til tdc, som telenor modtog til orientering,
meddelte erhvervsstyrelsen, at der ikke var grundlag for at tilbagekalde eller
ændre lraic-afgørelserne vedrørende maksimale engrospriser for 2010 og
2011.
højesteret tiltræder af de grunde, som landsretten har anført, at brevet af 20.
december 2012 indeholder en forvaltningsretlig afgørelse, og at afgørelserne af
30. oktober 2009 og 29. oktober 2010 vedrørende tdc’s maksimale engrospri-
ser for årene 2010 og 2011 står ved magt.
som anført har it- og telestyrelsen ved afgørelserne fra 2009 og 2010 fastsat
de maksimale engrospriser, som tdc kunne opkræve hos sine engroskunder
for brug af tdc’s fastnet. afgørelserne har ikke karakter af afgørelse af en
tvist mellem private parter. det følger heraf, at telenor ikke under et søgsmål
mod tdc kan anfægte styrelsens afgørelser om maksimale priser.
under henvisning hertil har telenor ikke et tilbagebetalingskrav, og højesteret
stadfæster derfor landsrettens dom.
                         thi kendes for ret:
landsrettens dom stadfæstes.
i sagsomkostninger for højesteret skal telenor a/s inden 14 dage efter denne
højesteretsdoms afsigelse betale 100.000 kr. til tdc a/s.
sagsomkostningsbeløbene forrentes efter rentelovens § 8 a.


text:
‐ jf
                                          udskrift
                                              af
                           sø- & handelsrettens dombog
                                         ____________
den 30. januar 2008 blev af retten i sagen
h‐64‐03
danish energy systems a/s
(advokat claus berg)
mod
sia orions
(advokat kjeld skov)
afsagt følgende
                                            d o m:
indledning og påstande
sagens hovedspørgsmål er om sia orions har handlet i strid med en aftale med danish
energy systems a/s om samarbejde om opførelse af fyringsanlæg ved at indgå en særskilt
aftale med en køber af et anlæg om betaling med videre, og om sia orions er
erstatningspligtig for så vidt angår beløb som køberen i henhold til den særlige aftale betalte
til selskabet.
                                                        ‐2‐
danish energy systems har nedlagt følgende påstande:
1. orions tilpligtes til danish energy systems at betale principalt lvl [lettiske lats]
41.583,39, subsidiært et mindre beløb efter rettens skøn med procesrente fra sagens anlæg
den 16. juni 2003.
2. orions tilpligtes yderligere til danish energy systems at betale principalt € 12.843,96,
subsidiært et mindre beløb, med procesrente fra afgivelsen af danish energy systems’
processkrift i den 19. april 2005.
3. orions tilpligtes til danish energy systems at udlevere samtlige tegninger, beskrivelser
og andet materiale udleveret af danish energy systems til orions i forbindelse med aftale
af 28. juli 1999 mellem danish energy systems og orions samt ducons, liepaja, letland,
om levering og montering af et komplet 2x2,5 mw træfyringskedelanlæg mv.
orions har påstået frifindelse.
sagsfremstilling
danish energy systems der udvikler og designer forbrændingsanlæg, og orions der
beskæftiger sig med opførelse af bl.a. fyringsanlæg, indgik den 18. januar 1997 følgende
”letter of agreement”(oversat; danish energy systems: ”ife”, orions: ”so”):
              ”... aftale om,
                   •    at parterne indgår samarbejde om fremstilling og salg af færdige energianlæg
                        (ʺenergianlæggeneʺ) i letland, estland og litauen;
                   •    at ife forsyner so med komponenter samt den know‐how, det design og de
                        tegninger vedrørende komponenterne og energianlæggene, som er nødvendige
                        for so´s fremstilling af energianlæggene;
                   •    at ife fører tilsyn med fremstillingen af energianlæggene;
                   •    at so fremstiller, markedsfører og sælger energianlæggene; og
                   •    at parterne aktivt og loyalt informerer hinanden om ethvert problem, der måtte
                        opstå af betydning for fremstilling og salg af energianlæggene.
              parterne har nærmere aftalt følgende:
                                                             1.
                                        ‐3‐
genstand for kontrakten
1.1     denne aftale udgør grundlaget for et samarbejde mellem parterne.
...
1.3.1   so er det producerende og sælgende organ og entreprenøren ved leverancer af
        energianlæggene inden for territoriet. so indgår således kontrakter og handler i
        eget navn og for egen risiko og er helt uafhængig af ife i sit samarbejde med
        kunder og tredjemand. denne uafhængighed omfatter også ethvert krav fra
        kunder eller tredjemand.
1.4     ife leverer know‐how, design, tegninger, tilsyn og komponenter.
1.5      ife leverer tilsyn i det mellem parterne aftalte omfang.
    ...
                                               5.
rettigheder
5.1     med nærværende aftale giver ife so eneret til at opstille, distribuere og sælge
        energianlæggene i territoriet.
...
                                               6.
so’s status
6.1     so skal indenfor sin organisation oprette et organ, som loyalt varetager ife’s
        interesser og maksimerer købet af komponenter fra ife specificeret i forunder‐
        søgelserne.
6.2     uagtet pkt. 6.1 har so ikke ret til at opkræve beløb fra tredjemand, der tilfalder
        ife, eller til at indgå bindende aftaler på vegne ife.
...
                                               14.
dokumentation
…
14.2    alt ifeʹs materiale, som so er i besiddelse af ved udløbet eller afbrydelse af
        begrænset til, design, tegninger, optegnelser og andet materiale med teknisk
        indhold af enhver art.
...
                                               20.
20.1    begge parter er på ethvert tidspunkt og med omgående virkning berettige til at
        ophæve aftalen, såfremt
                                                        ‐4‐
              20.1.1    den anden part gør sig skyldig i væsentlig misligholdelse af aftalen, som dog
                        ikke afhjælpes inden 14 dage fra modtagelsen af skriftlig meddelelse om
                        misligholdelsens art og anmodning om dets afhjælpning;
              20.1.2    den anden part gentagne gange gør sig skyldig i misligholdelse af aftalen, der
                        ikke er omfattet af pkt. 20.1.1, og som ikke afhjælpes eller stoppes inden 30 dage
                        fra modtagelsen af skriftlig meddelelse om misligholdelsens art og anmodning
                        om dets afhjælpning;
              …
                                                              23.
              lovvalg og værneting
              23.1      nærværende aftale og alle andre kommercielle kontrakter indgået mellem
                        parterne reguleres af og fortolkes i overensstemmelse med både dansk og lettisk
                        lov.
              23.2      uoverensstemmelser, tvister eller krav, der udspringer af eller er relateret til
                        nærværende aftale eller enhver salgsaftale mellem parterne skal afgøres ved sø‐
                        og handelsretten i københavn som 1. instans eller ved enhver anden dansk
                        domstol, som sø‐ og handelsretten måtte henvise sagen til.
              ...
              28.1      nærværende aftale kan alene modificeres, når dette sker skriftligt, i enighed og
                        underskrevet af begge parter.
              ...”
det er danish energy systems’ opfattelse at orions har tilsidesat bestemmelserne i aftalens
pkt. 6.1 og pkt. 14.2.
       i forbindelse med levering og montering af et komplet træfyringskedelanlæg til en
lettisk kunde, ducons, indgik sagens parter på den ene side (i aftalen betegnet
”leverandøren” – et enkelt sted ”entreprenør”) og ducons på den anden side (i aftalen
betegnet ”køberen”) ”leveringsaftale nr. 16” dateret 28. juli 1999. anlægget skulle af
”leverandøren” være færdiginstalleret og igangsat senest den 24. januar 2000.
       aftalens pkt. 1 og 2 var sålydende (oversat):
              ”1. aftalens genstand
                  1.1   leverandøren forpligter sig til:
                  1.1.1 at levere og montere et komplet 2 x 2,5 mw træfyrings kedelanlæg fra kælder til
                  skorsten i henhold til tilbud og den tekniske tegning nr. 1297145‐30 (med undtagelse af
                  gasfyringskedel).
                  1.1.2 at leverancen skal leveres komplet, dvs. omfatte montage, færdiggørelse,
                  igangsættelse, oplæring samt komplet dokumentation for anlægget.
                                                       ‐5‐
                  1.1.3 if energy systems a/s påtager sig ansvaret for det af if energy leverede udstyr
                  og fører tilsyn med projektet ifølge aftalen.
              ...
                 5. leveringsbetingelser
                 5.1. leverandøren forpligter sig til at færdiggøre installeringsarbejde og
                 igangsætte træfyringskedelanlægget i liepaja senest den 24. januar 2000. køberen
                 godkender plan over anlægget i henhold til teknisk tegning 1297145‐30”
kontraktsummen var 359.000 lvl inkl. moms som køberen efter aftalens pkt. 4 skulle betale
i 4 rater: en forudbetalingsrate (47%), en rate efter levering af anlægget (28%), en rate under
installering af anlægget (20%) og en rate 5 dage efter igangsætning af anlægget (5%).
       aftalen der ifølge pkt. 8 ”træder i kraft efter den første betalingsrate er modtaget af
leverandøren på anviste konti”, var underskrevet af ducons som køber og af begge
nærværende sags parter som leverandør.
       i et bilag til aftalen, ”betalingsbetingelser i henhold til aftalens p. 4”, var bl.a. angivet
at køberen til orions skulle betale 165.140 lvl samt moms 54.900 lvl og til danish
energy systems 139.860 lvl ”ex moms”.
       den 22. februar 2000 indgik orions repræsenteret af k. zarins og ducons
repræsenteret af r. freimanis en aftale der i den engelsksprogede oversættelse blev betegnet
som appendix til contractor agreement no 16. i aftalen betegnedes orions som ”supplier”
og ducons som ”customer”. i aftalen fastsattes:
             ”…
              1.    the contractual parties have evaluated the fulfillment of the provisions of the present
                    agreement, and determined, that the supplier has not carried out the works
                    envisaged in clause 5.1. within the specified time periods.
              2.    the supplier hereby claims that the works have not been carried out due to the
                    delivery delays of the other contractor of the agreement no 16, i.e. i.f. energy
                    systems.
              3.    the parties hereby agree to sign the present agreement on the fulfillment of the
                    remaining works solely with the supplier. the other contractor i.f. energy systems
                    shall not perform any works and will bear no responsibility.
              4.    the customer hereby confirms that the remaining payments according to the
                    agreement no 16, shall be paid solely against the invoices duly submitted by the
                    supplier (ʺorions, ltd.).
                                                    ‐6‐
             5.  all issues concerning the payments to i.f. energy systems shall be solved by the
                 supplier and shall be fully responsible for the execution of such payments.
             6.  all invoices submitted by i.f. energy systems shall be forwarded to the supplier.
             7.  the supplier hereby confirms that he is duly authorized in respect of i.f. energy
                 systems to sign such an agreement.
             8.  shall the supplier exceed his authority or fail to execute any payments to i.f. energy
                 systems, he shall bear due responsibility against i.f. energy systems. the customer
                 shall undertake no responsibility for it.
             9.  the supplier hereby undertakes all such rights and obligations of i.f. energy systems
                 envisaged by the agreement no 16 and its appendices. it shall be solely the supplier
                 who bears the responsibility for the fulfillment of the agreement.
           ….
             15. the customer hereby undertakes to pay lvl 13 000 (thirteen thousand) to the
                  supplier within 3 daysʹ time from the moment the present agreement is signed
                  within the framework of the agreement no 16 and the submitted invoice.
           …”
den engelske oversættelse af kontrakttillægget blev faxet til danish energy systems den 5.
maj 2000. efter modtagelse af den lettisksprogede original meddelte danish energy systems
i brev af 11. maj 2000 til ducons under henvisning til aftalen mellem orions og danish
energy systems pkt. 6.2 og 28.1 at tillægget ikke var gyldigt. ducons svarede den 12. maj
2000 at selskabet ikke var forpligtet af den nævnte aftale mellem orions og danish energy
systems og fortsatte:
      ”please, about all your claims you can apply til orions ltd.
      ducons ltd has made all payments to orions ltd. … “
danish energy systems’ advokat gjorde i brev af 29. maj 2000 til orions gældende at
orions ikke var berettiget til at indgå tillægsaftalen. advokaten meddelte at han havde
anmodet ducons om betaling af skyldige beløb, og anførte at hvis betaling ikke skete, ville
danish energy systems gøre orions ansvarlig.
      endvidere meddelte advokaten at danish energy systems med øjeblikkelig virkning
ophævede letter of agreement med orions.
                                                      ‐7‐
        der er fremlagt fakturaer vedrørende danish energy systems’ udgifter til advokat i
forbindelse med retssagen mellem danish energy systems og ducons. det samlede beløb er
12.843,66 €.
        danish energy systems har endvidere fremlagt en liste dateret 14. marts 2005 over de
til orions udleverede tegninger sagens bilag 18 og 19.
        danish energy systems har oplyst at den lettiske køber, ducons betalte de to sidste
rater direkte til orions, der ikke har videreafregnet overfor danish energy systems.
danish energy systems anlagde sag mod ducons ved retten i kurzeme i letland og gjorde
gældende at ducons ikke med frigørende virkning kunne betale til orions. af rettens dom
af 5. november 2001 fremgår bl.a. (i oversættelse):
        kravets størrelse er også berettiget, grundgælden på 20% af beløbet fra kontrakt nr. 16 er 27.972
lvl, renten af forsinkelsen har sagsøgeren beregnet fra den 6. april til den 31. marts … derfor kan det
vedtages, at forsinkelsen skal beregnes som i kravets opgørelse – 394 dage x 27,97 lvl (0,1% af 27.972
lvl) pr. dag = 11.o2o,69 lvl
        i henhold til civillovbogens paragraf 8, 41, 44, 97, 193 og 195
                                                  har jeg besluttet:
        at erklære aftalen mellem … ducons og orions indgået den 22. februar 2000 for ugyldig.
        at erklære kontrakt nr. 16 mellem i.f. energy systems a/s, a/s orions og a/s ducons
indgået den 28. juli 1999 for afsluttet.
        at opkræve fra … ducons … til fordel for danish energy systems a/s … en grundgæld
på 27.972 lvl … og en bod som følge af forsinkelsen på 11.020,69 lvl …, i alt 38.992,69 lvl.
        …
        at opkræve fra a/s ducons til fordel for danish energy systems a/s den betalte udgift
til rettens udgifter på 639,92 lvl … og de med sagen forbundne udgifter til betaling for advokathjælp
på 1.949,63 lvl … og til fordel for staten udgifter til forsendelse af indkaldelser til retten på 1,20 lvl
…”
ducons betalte ikke de anførte beløb til danish energy systems. dommen blev anket. det er
oplyst at ducons blev taget under insolvensbehandling ved konkursdekret af 26. februar
2002. konkursbehandlingen blev afsluttet den 14. juni 2006 uden udlodning til kreditorerne.
                                                      ‐8‐
boopgørelsen er ikke anket. da anke af dommen afsagt af retten i kurzeme den 5. november
2001 herefter ikke kan gennemføres, må dommen anses for endelig.
       der er fremlagt anvisninger vedrørende ducons’s betalinger til orions vedrørende
varmeværket på i alt 46.957 lvl og en faktura vedrørende samme på 13.000 lvl.
       orions har gjort indsigelse mod rettens kompetence og påstået sagen afvist. ved
kendelse af 14. januar 2005 bestemte retten at sagen skulle fremmes ved sø‐ og
handelsretten. begrundelsen herfor var følgende:
       ”danish energy systems, der ikke gør gældende, at sia orions i forhold til danish energy
       systems har misligholdt den med køberen af fyringsanlægget, ducons, indgåede
       ”leveringsaftale nr. 16”, støtter sine to påstande i stævningen på henholdsvis pkt. 6.2 og pkt.
       14.2 i parternes aftale ”letter of agreement”, som af danish energy systems anføres at være
       misligholdt af sia orions. under disse omstændigheder findes tvisten at relatere sig til
       ”letter of agreement” og følgelig være omfattet af denne aftales pkt. 23.2 om værneting.
       tvisten skal herefter afgøres ved sø‐ og handelsretten, og sagen fremmes derfor ved denne
       ret.”
forklaringer
arvid overgaard har forklaret at han siden 1996 har været administrerende direktør i danish
energy systems der sælger fyringsanlæg til træ, halm, risskaller, kokosnøddeskaller osv.
rundt omkring i verden. selskabet indgår i den forbindelse aftaler med lokale kedelprodu‐
center.
       samarbejdet med orions kom i stand via konsulent niels hother sørensen fra
konsulentfirmaet interpartners som formidler kontakt mellem virksomheder i de baltiske
lande og danmark.
       efter at orions’ medarbejdere havde fået den nødvendige oplæring, kom der gang i
forretningen. den første aftale om levering af et anlæg blev indgået med en lettisk sav‐
værksvirksomhed. det blev nøje specificeret hvad henholdsvis orions og danish energy
systems skulle levere, jf. letter of agreement pkt. 1.4 og 1.5. danish energy systems skulle
bl.a. levere design, engineering, elevator og kontrolpanel samt hjælp til at starte op. kunden
skulle betale til orions der skulle videreafregne overfor danish energy systems der
imidlertid først modtog sit tilgodehavende med betydelige forsinkelser. dette var
                                                 ‐9‐
baggrunden for at der blev lavet et særligt bilag vedrørende anlæg nr. 2 ”leveringsaftale nr.
16” hvoraf det fremgik hvor meget køberen skulle betale direkte til hver af parterne.
      danish energy systems leverede tegninger til orions til brug for dette selskabs
produktion. disse tegninger er forskellige fra de tegninger som kunden, ducons, skal have,
som er oversigtstegninger og tegninger til brug ved vedligeholdelse etc. de tegninger der er
angivet på listerne bilag 18 og 19 er produktionstegninger. de er ikke kommet tilbage fra
orions.
      der var betydelige forsinkelser på liepaja‐projektet. der var forsinkelser med
produktionen som orions var ansvarlig for, og med en enkelt leverance. danish energy
systems har ikke misligholdt overfor kunden, ducons. danish energy systems rykkede flere
gange orions. der skulle i januar 2000 have været supervisering af anlægget, men en del
var endnu ikke blevet monteret, derunder elevatoren, en skifter og en blæser, alle dele som
skulle monteres af orions. supervisionen skulle foretages efter aftale med ducons og
orions. vidnet kan ikke erindre tidsplanen for leveringerne fra orions.
      han blev opmærksom på aftalen af 22. februar 2000 i forbindelse med at ducons,
under henvisning til denne aftale, ikke betalte 3. rate der var forfalden den 6. marts 2000.
karlis zarins har forklaret at han er direktør i og eneejer af orions siden 1992. orions
beskæftiger sig med fremstilling af metalvarer og fyringsanlæg.
      til brug for anlægget i liepaja skulle danish energy systems levere tegninger, teknisk
viden, montering og automatik. de tegninger som danish energy systems leverede, er
videregivet til kunden. kunden har krav på at få tegningerne. orions leverede hvad man
skulle i slutningen af december 1999, i god tid inden man skulle levere, den 24. januar 2000.
danish energy systems leverede ikke hvad de skulle hvorfor montering ikke som det skulle
ske efter tidsplanen, skete i januar 2000. der kom ingen repræsentanter for danish energy
systems i januar 2000. forsinkelserne var årsagen til at vidnet måtte indgå aftalen af 22.
februar 2000 med ducons. parterne havde i slutningen af januar 2000 aftalt at leverancer fra
danish energy systems skulle komme inden tre uger. da det ikke skete, indgik han aftalen af
22. februar. aftalen af 22. februar 2000 blev til efter opfordring fra ducons der truede med at
bringe sagen for retten, og det ville skade orions’ gode omdømme. danish energy systems
var informeret om mødet hos ducons der førte til aftalen. det var ducons der indkaldte til
mødet. på mødet var vidnet repræsentant for orions og danish energy systems.
                                                 ‐ 10 ‐
      leverancerne fra danish energy systems kom først i februar og marts 2000, efter
gentagne rykkere fra orions’ og ducons’ side. der manglede dog fortsat noget som
orions måtte levere. danish energy systems skrev selv i et brev, som dog ikke er fremlagt,
at der ville komme en repræsentant fra dem i marts 2000. danish energy systems har også
oplyst at forsinkelserne skyldtes et projekt i afrika.
      orions havde leveret alt hvad de skulle i januar og februar 2000. arvid overgaards
forklaring om forsinkelser fra orions’ side er usand.
      orions har fra ducons modtaget i alt 187.854 lvl (ekskl. moms). ducons skyldte
fortsat orions 12.250 lvl.
      der foreligger dokument vedrørende afleveringen af anlægget i maj 2000. dette er ikke
fremlagt. anlægget fungerede som det skulle, i maj 2000.
      som forklaret af vidnet under forhandlingen om værnetingsspørgsmålet, kendelsen
side 10, 5. afsnit, findes der et aktstykke der dokumenterer at alle tekniske tegninger er
overdraget til køberen, ducons. dette aktstykke findes ikke i sagen.
parternes argumenter
danish energy systems har til støtte for påstand 1 gjort gældende at orions har
misligholdt parternes aftale, ʺ letter of agreementʺ idet orions uden danish energy
systems’ samtykke med urette aftalte med parternes fælles kunde, ducons, at danish
energy systems’ andel af kontraktsummen i henhold til den fælles aftale med ducons skulle
betales til orions. aftalen var i strid med pkt. 6.2 i letter of agreement. orions havde
ikke ret til at opkræve beløb fra tredjemand som tilkom danish energy systems eller til at
indgå bindende aftaler på danish energy systems’ vegne.
      der forelå ikke forhold der kunne legitimere aftalen. orions har ikke godtgjort at der
forelå forsinkelse fra danish energy systems’ side, eller at der i øvrigt forelå forhold der
kunne legitimere aftalen som indebar at beløb der tilkom danish energy systems, blev betalt
til orions, således som det fremgår af retten i kurzemes dom af 5. november 2001. aftalen
om betaling af restkontraktsummen til orions er udtryk for en så kvalificeret retsstridig og
illoyal handlemåde over for danish energy systems at orions og ducons ved denne aftale
pådrog sig et direkte og solidarisk erstatningsansvar over for danish energy systems for
selskabets tab som følge af aftalens virkninger.
                                                ‐ 11 ‐
       endvidere gøres gældende at orions som følge af aftalen har pådraget sig et
erstatningsansvar over for danish energy systems for selskabets tab som følge af at danish
energy systems ikke har kunnet inddrive de skyldige restbeløb hos ducons.
       det kan lægges til grund at ducons som det fremgår af selskabets brev af 12. maj 2000
har foretaget alle betalinger i henhold til kontrakten om træfyringsanlægget. orions har,
dog først under selskabets direktørs forklaring under hovedforhandlingen, erkendt at have
fået 187.854 lvl ekskl. moms, og det er ca. godt 22.000 lvl mere end selskabet var
berettiget til; endvidere hævder selskabet at have eller have haft 12.000 lvl til gode. på
grund af retsbruddets grovhed og orions undladelse af at fremlægge dokumentation for
alle modtagne betalinger bør der slækkes på kravene til beviserne for den beløbsmæssige
opgørelse af danish energy systems’ krav. det bør lægges til grund at orions hos ducons
har oppebåret – og under alle omstændigheder hæfter for – det påståede beløb som det er
opgjort ved retten i kurzemes dom som er endelig, og det kan også lægges til grund at
mulighederne for at få penge fra ducons er udtømte.
       danish energy systems reagerede straks efter at man i maj blev bekendt med aftalen af
22. februar 2000 og rejste krav over for ducons og orions i foråret 2000 om betaling af
restkontraktsummen mv.
       de af orions anførte berigelsessynspunkter er ganske ubegrundede og i øvrigt først
ført frem under hovedforhandlingen. det samme gælder orions’ anbringende om at
adgangen til at kræve rente skulle være tabt ved passivitet.
       til støtte for påstand 2 gøres gældende at danish energy systems skal have erstattet
disse udgifter der er en påregnelig følge af det retsbrud som ligger i og fulgte efter aftalen af
22. februar 2000. udgifterne er afholdt med rette for at konstatere kravet og søge at få det
inddrevet. orions er ikke fremkommet med indsigelser mod opgørelsen af beløbet.
        til støtte for påstand 3 gøres gældende at danish energy systems’ ophævelse af letter
of agreement var berettiget. danish energy systems kan derfor efter pkt. 14.2 i letter of
agreement kræve tegninger tilbageleveret.
       orions har trods opfordringer hertil ikke dokumenteret at tekniske tegninger er
overdraget til ducons, men orions’ forpligtelse til at returnere tegninger er gældende
under alle omstændigheder.
       danish energy systems har betalt retsafgift, 14.020 kr., udgifter til oversættelse af
stævning til engelsk, 5.390 kr. og til oversættelse af fakturaer og kvitteringer 2.125 kr., i alt
                                                  ‐ 12 ‐
21.535 kr. ved omkostningsfastsættelsen bør tages hensyn til skriftvekslingen og den
omfattende formalitetsprocedure om sø‐ og handelsrettens kompetence.
orions har over for påstand 1 gjort gældende at selskabet ikke har misligholdt letter of
agreement. det er ikke dokumenteret at orions uberettiget har modtaget betaling fra
ducons. ducons fandt, formentlig med rette, at der forelå misligholdelse fra
leverandørernes side, og fik orions til at indgå på aftalen af 22. februar 2000. i perioden efter
aftalen foretog orions de nødvendige leverancer som førte til at aftalen om levering af
fyringsanlægget blev opfyldt. det er på grund af disse leverancer berettiget at orions har
oppebåret de beløb som karlis zarins har forklaret om. de anførte 22.000 lvl er altså
oppebåret for leverede ydelser ud over hvad orions var forpligtet til. orions er således
ikke blevet beriget i kraft af aftalen af 22. februar 2000, men har sat penge til. hvis retten
følger påstand 1 helt eller delvist, medfører det en uberettiget berigelse for danish energy
systems. kravet mod ducons består stadig, og det er danish energy systems’ risiko at
inddrivelse ikke kan ske.
        det forhold at ducons ikke har kunnet betale danish energy systems’ tilgodehavende,
medfører ikke at orions hæfter herfor. orions har ikke påtaget sig at indestå for ducons’
betalingsevne. der mangler årsagsforbindelse mellem aftalen af 22. februar 2000 og det krav
som danish energy systems gør gældende.
        vedrørende rentebeløbene gøres gældende at disse er afkrævet orions ved brevet af
29. maj 2000, men kravet er først fremsat indenretligt ved sagens anlæg den 16. juni 2003. der
må derfor foreligge retsfortabende passivitet
        over for påstand 2 gøres de samme anbringender gældende som over for påstand 1.
herudover gøres det gældende at orions under ingen omstændigheder kan tilpligtes at
betale de sagsomkostninger danish energy systems har haft i forsøget på at få ducons til at
betale. ducons manglende betalingsevne medfører ikke at orions hæfter.
        vedrørende påstand 3 gøres gældende at orions ikke er i besiddelse af de
pågældende tegninger. kravet er også uberettiget fordi køberen, ducons, har en naturlig ret
til at få tegninger til brug for driften af anlægget.
rettens begrundelse og resultat
                                                 ‐ 13 ‐
orions har ikke sandsynliggjort at der forelå misligholdelse i form af forsinkelse der
berettigede orions til at indgå aftalen af 22. februar 2000 med ducons, og heller ikke at der
forelå væsentlig misligholdelse der berettigede orions til at tilsidesætte parternes aftale,
letter of agreement, særligt pkt. 6.2 i denne aftale. ved at handle i overensstemmelse med
den retsstridige aftale af 22. februar 2000 unddrog orions danish energy systems for beløb
som dette selskab var berettiget til at oppebære i henhold til aftalen om levering af
fyringsanlægget. der opstod derved en risiko for formuetab for danish energy systems, et
tab der blev en realitet ved ducons’ senere konkurs. i mangel af modstående oplysninger fra
orions’ side må tabet opgøres således som det er sket ved dommen af 5. november 2001
afsagt af retten i kurzeme.
      danish energy systems’ påstand 1 tages derfor til følge.
      det var velbegrundet at danish energy systems søgte at gennemføre kravet mod
ducons for om muligt at afværge følgerne af orions’ retsstridige adfærd, og der er fra
orions’ side ikke fremkommet oplysninger der giver anledning til korrigere opgørelsen over
advokatomkostninger.
      påstand 2 tages derfor også til følge.
      orions’ adfærd indebar en væsentlig tilsidesættelse af danish energy systems’
interesser og var i strid med bestemmelsen af letter of agreement pkt. 6.2. det var derfor
berettiget således som det skete ved brevet af 29. maj 2000, at ophæve aftalen, jf. dennes pkt.
20.1.1, og herefter var orions forpligtet til at tilbagelevere tegningerne anført i sagens bilag
18 og 19. orions har ikke tilvejebragt nogen sandsynlighed for at tegningerne er
overdraget, eller at selskabet havde pligt til at udlevere nogle af tegningerne.
      påstand 3 tages derfor også til følge.
      sagsomkostningerne fastsættes efter sagens forløb herunder delforhandlingen om
værneting, til 50.000 kr., hvortil skal lægges de af danish energy systems anførte positive
omkostninger.
                                         thi kendes for ret:
    1. sia orions skal inden 14 dage til danish energy systems a/s betale lvl 41.583,39,
        med procesrente fra den 16. juni 2003.
                                             ‐ 14 ‐
  2. sia orions skal inden samme frist til danish energy systems a/s betale € 12.843,96
     med procesrente den 19. april 2005.
  3. sia orions skal inden samme frist til danish energy systems a/s udlevere
     samtlige tegninger, beskrivelser og andet materiale udleveret af danish energy
     systems til orions i forbindelse med aftale af 28. juli 1999 mellem danish energy
     systems og orions samt ducons, liepaja, letland om levering og montering af et
     komplet 2 x 2,5 mw træfyringskedelanlæg mv.
  4. sia orions skal inden samme frist til danish energy systems a/s i sagsomkostninger
     betale 71.535 kr. sagsomkostningsbeløbet forrentes efter rentelovens § 8 a.
søren rathmann                          jens feilberg                        allan suhrke
                                          (sign.)
                                       ___ ___ ___
                            udskriftens rigtighed bekræftes
                            p.j.v. sø- og handelsretten, den

source: retspraksis

LICENSE:
Creative Commons Legal Code

CC0 1.0 Universal

type: caselaw

jurisdiction: Denkmark


text:
                        sø- og h and elsretten
                                             d om
                                afsagt den 22. oktober 2018
sag bs-10110/2018-shr
ledernes hovedorganisation
som mandatar for f
(advokat ulrik sahl (prøve))
mod
a
(advokat jacob berner rue)
sagens baggrund og parternes påstande
sagen er anlagt den 28. februar 2018 og angår, om sagsøgtes bortvisning af sagsøger var
berettiget, samt sagsøgers mulige krav om efterbetaling af løn mv.
sagen er ved kendelse af 22. marts 2018 fra retten i herning henvist til behandling i sø- og
handelsretten i medfør af retsplejelovens § 225, stk. 2, nr. 1.
sagsøger, ledernes hovedorganisation som mandatar for f har nedlagt følgende påstand:
a tilpligtes til sagsøger at betale kr. 216.125,00 med tillæg af procesrenter fra sagens anlæg
og til betaling sker.
sagsøgte, a, har påstået frifindelse.
 a har under hovedforhandlingen oplyst, at frifindelsespåstanden ikke samtidig
indeholder en subsidiær påstand om betaling af et mindre beløb, og at selskabets omtalte
erstatningskrav over for f alene gøres gældende til modregning i hans krav, men ikke til
selvstændig dom.
oplysninger i sagen
sagsøgers betalingskrav er opgjort således:
      ”erstatning for løn, svarende til opsigelsesvarslet dvs. løbende måned plus 3 måneders
      løn (november 2017- januar 2018):
      sagsøgers månedsløn udgjorde 45.500 kr. …
      løn i 3 måneders opsigelsesvarsel:
      3 x 45.500                                                     kr. 136.500,00
      feriepenge heraf, 12,5%                                        kr. 17.062,50
      tab i alt                                                      kr. 153.562,50
      det kan oplyses at sagsøger ikke (januar 2018) har fået nyt job.
      feriegodtgørelse
      sagsøgte har ikke afregnet feriegodtgørelse optjent i 2016-2017 til sagsøger.
      samlet indtjening 2016 …
      45.500 kr.
      feriepenge heraf, 12,5%                                        kr.    5.687,50
      samlet indtjening 2017 …
      455.000 kr.
      feriepenge heraf, 12,5%                                        kr. 56.875,00
      feriepenge til gode, i alt                                     kr. 62.562,50
      krav i alt (153.562,50 + 62.562,50)                            kr. 216.125,00”
a har oplyst, at kravets beløbsmæssige opgørelse ikke bestrides.
det fremgår, at fs ansættelseskontrakt blev underskrevet af begge parter den 13.
september 2016. af kontrakten fremgår blandt andet:
 ”…
du er med virkning fra 1. december 2016 ansat i selskabet. din første arbejdsdag i
selskabet er 1. december 2016.
stillingsbetegnelse
du er ansat som indkøber/sælger, og jobbet er betinget af at du har et gyldigt kørekort.
dit arbejds- og ansvarsområde vil fremgå af stillingsbeskrivelsen, som du har
udarbejdet i samråd med b:
stillingen består i at udvikle a til at være et stærkt pakkeri, hvor der bliver tænkt nye
tanker, så vi er klar til fremtiden.
vi vil gerne kunne fortsætte den samme succes fremadrettet, som vi har haft fra
selskabets start i 2012. vi skulle gerne kunne styrke vores omsætning og
overskudsgrad ved at styrke vores forretning med de arbejdsopgaver, som din stilling
indeholder.
du skal varetage følgende:
•    al import af udenlandske kartofler / grøntsager.
•    al eksport af økologiske kartofler til hovedsagligt sverige, norge, finland og
     måske andre lande.
•    varetage planlægning og opsyn i marken, markplan, gødnings- og sprøjteplan, eu-
     støtte ansøgning, opsyn med marker og markfolk, og drift af vores planteavl.
•    ansvar og opsyn med fremavl og forspiring af vores kartofler samt lagring af disse.
•    igangsætte et projekt med økologiske spande- og skrællekartofler. anslået 1000 kg
     pr dag. dette vil blive hovedsaligt en salgsopgave.
•    have den overordnede kontakt til coop dk, dansk supermarked samt super gros.
stillingen vil blive en selvstændig stilling, hvor en del af tiden kan foregå fra
hjemmearbejdsplads.
…
opsigelse og fratrædelse
ansættelsesforholdet kan opsiges af begge parter med det gældende varsel i henhold
til funktionærloven.
…
øvrige bestemmelser
funktionærloven og ferieloven er gældende for ansættelsesforholdet.
       …”
det er oplyst, at f startede i jobbet som planlagt den 1. december 2016.
det fremgår af fremlagt e-mailkorrespondance, at samarbejdet mellem parterne blev
dårligere fra sommeren 2017.
den 18. oktober 2017 skrev f en e-mail til sin leder i a, b, hvor han blandt andet gav
udtryk for skuffelse over bs behandling af ham og oplyste, at hans skulder havde svært
ved at holde til det fysiske arbejde, han var blevet pålagt.
den 19. oktober svarede b pr. e-mail, at også han var frustreret over samarbejdet, og at f
måtte fratræde stillingen den 30. november 2017, som det tidligere var blevet aftalt.
f svarede pr. e-mail senere samme dag, at han ikke var enig i, at der skulle være indgået
en aftale om fratræden med virkning fra den 30. november 2017. han skrev samtidig, at
han i henhold til funktionærloven havde tre måneders opsigelse, og at han forventede at få
en egentlig opsigelse.
b fastholdt i en efterfølgende e-mail, at f mundtligt var blevet opsagt til den 30. november
2017.
under hovedforhandlingen er det oplyst, at f sygemeldte sig den 24. oktober 2017.
ved brev af 24. oktober 2017 skrev advokat jacob berner rue for a til f, at selskabet
bortviste ham med omgående virkning. brevet havde følgende ordlyd:
      ”som advokat for a har jeg nøje gennemgået indholdet af deres ansættelseskontrakt af
      den 13.september 2016 hos min klient og jeg har hæftet mig ved, at de blandt andet er
      ansat til at varetage planlægning og opsyn i marken, markplan, gødnings- og
      sprøjteplan og eu-støtte-ansøgning.
      jeg kan oplyse, at min klient netop er ikendt en eksorbitant bøde fra eu, hvoraf kr.
      l13.601,60 vedrører manglende såning af efterafgrøde, som de både juridisk og
      praktisk har haft eneansvaret for.
      på den baggrund er det efter indgående drøftelse med selskabets ledelse anset for
      nødvendigt at hæve den med dem indgåede ansættelsesaftale med omgående
      virkning.
      samtidig skal jeg informere dem om, at min klient agter at indlede en sag om
      erstatning mod dem med påstand om deres betaling af kr. l13.60l,60.
       …”
ved brev af 27. oktober 2017 gjorde ledernes hovedorganisation på vegne af f indsigelse
imod bortvisningen.
i brev af 31. oktober 2017 fastholdt advokat jacob berner rue bortvisningen over for
ledernes hovedorganisation. brevet havde følgende ordlyd:
      ”under henvisning til deres skrivelse af den 27.ds. kan jeg meddele, at den skete
      bortvisning af deres medlem, f, uafkortet fastholdes tillige med det erstatningskrav
      overfor deres medlem på kr. 106.000, som er rejst over for medlemmet.
      jeg kan til sagens faktum oplyse, at min klient mister et beløb kongruent med
      erstatningskravet i ikke-betalt eu støtte, som netop nu ville være kommet til
      udbetaling, såfremt deres medlem havde varetaget sit arbejde i henhold til sin
      kontrakt.
      deres medlem havde ansvaret for driftsplanlægning og kontrol og eu-støtte ansøgning
      og han vidste bedre en nogen, at der skulle været sået ikke en men to efterafgrøder på
      en mark på 70 hektar for at udløse det ansøgte grønne krav på kr. 106.000.
      …”
den 28. februar 2018 blev nærværende sag anlagt ved retten i herning.
forklaringer
der er afgivet forklaringer af f, b og svend erik pindstrup.
f har forklaret blandt andet, at han er uddannet agronom fra landbohøjskolen. han har
ikke beskæftiget sig med eu-landbrugsstøtte siden 1997. herefter har han beskæftiget sig
med hjælp til landmænd til at dyrke kartofler samt import og salg af kartofler.
kontakten til b blev etableret, mens f arbejdede for x og handlede med læggekartofler. b
var kunde der og købte læggekartofler til sin ejendom på samsø. b spurgte flere gange, om
han ville arbejde for ham. han afslog dette flere gange, men sagde senere ja.
han gik ca. 20.000 kr. ned i løn om måneden i jobbet hos a, men valgte alligevel at takke
ja, da b har en interessant virksomhed, og da hans egen daværende arbejdsplads var ved
at fusionere, og han i denne forbindelse ville få en anden stilling med opgaver, han ikke
var så interesseret i.
 det var dog ikke uden betænkeligheder, at han tog imod ansættelsestilbuddet, da b er
kendt som ”klassens frække dreng”, og han var i tvivl om, hvordan han selv ville kunne
komme videre derfra, hvis han måtte ønske dette senere. han ville helst kun arbejde i a
på halv tid, så han kunne have selvstændigt konsulentarbejde ved siden, men det ønskede
b ikke.
han modtog udkastet til ansættelseskontrakt fra b og gennemgik indholdet. de talte også
om kontrakten på et møde, og her gjorde han tydeligt indsigelse over for det punkt i
kontrakten om, at han skulle have ansvar for eu-støtteansøgninger. han sagde til b, at
han ikke havde kompetence hertil, og det accepterede b, men de rettede ikke den skriftlige
kontrakt efterfølgende. baggrunden var, at han ikke har beskæftiget sig med eu-
støtteordninger siden 1997, og at a’ drift og arealer havde en kompliceret sammensætning
med del lejet jord, dels pasningsaftaler og både økologisk og konventionel drift.
de aftalte på mødet, at landbo limfjord skulle stå for eu-støtteansøgninger. han bad ikke
om at få punktet fjernet fra kontrakten, da han har kendt b i mange år, og de var enige om,
at han ikke skulle stå for dette.
i starten skulle han fokusere på handel og salg af kartofler til flere detailhandler og
caterings, og det lykkedes ham hurtigt at få leveringsaftaler med coop. han stod også for
kartoffelimport.
med hensyn til markplaner skulle han og b planlægge på hvilke marker, der skulle være
spisekartofler henholdsvis læggekartofler. han ved som sagt ikke så meget om eu-støtte,
men mener, at man for at modtage støtte skal så efterafgrøder, så der altid er et grønt
plantedække. med kornafgrøder vil man normalt så græs samtidig, men det kan man ikke
med kartofler, så der er man nødt til at så efterafgrøder efter høsten. han mener ikke, at
han skulle tage sig af efterafgrøder, da det ikke har noget med selve kartoffelproduktionen
at gøre, og han som sagt havde frabedt sig ansvaret for eu-støtteansøgninger.
landbo limfjord stod for eu-støtteansøgninger for de marker, hvor der var krav om
eftersåning. han og b holdt et møde med deres kontaktperson i landbo limfjord i
forbindelse med udformning af markplanen. her drøftede de ikke såning af efterafgrøder,
men alene markplanen og hvilke nye marker, der skulle registreres i systemet hos landbo
limfjord mv. markplanen bliver brugt som datagrundlag for eu-støtteansøgninger. han
har kun lavet planen for, hvor der skulle være henholdsvis lægge- og spisekartofler, og det
er ikke relevant for eu-støtten.
han havde et godt samarbejde med b frem til sommerferien 2017. på dette tidspunkt
meddelte coop, at de alligevel ikke ville købe kartofler af a, og herefter var det som om,
alt hvad han gjorde ikke var godt nok. han vurderede selv, at nok skyldtes, at økonomien
i selskabet var presset på grund af det meget dårlig vejr. efter sommerferien blev hans
 arbejdsopgaver ændret, og han blev blandt andet bedt om at lave praktisk, manuelt
markarbejde. han valgte at gøre dette, selv om det ikke var en del af hans
ansættelseskontrakt, fordi b og selskabet var meget presset, og han gerne ville hjælpe til
med at redde så meget af høsten som muligt. han blev også nogen gange bedt om at
komme på markarbejde i weekender.
hans skulder kunne ikke holde til det manuelle markarbejde, da han som ung har haft en
skulderskade, og den 24. oktober 2017 måtte han derfor melde sig syg. b kontaktede ham
da og spurgte, om de ikke skulle ”lukke det her”. b foreslog, at han fik en måneds løn, og
at a så ville undlade at lægge sag an mod ham. hans syntes, at dette var et underligt
udspil og svarede derfor b, at han ikke var interesseret i en sådan aftale.
han er bekendt med, at a ikke har opfyldt eu-kravene om at så efterafgrøder, og derfor
ved en eu-kontrol er fundet uberettiget til støtte. han vil tro, at kontrollen sker inden for 2
- 4 uger efter, at der skulle være eftersået. b udførte dagligt inspektioner af driften.
adspurgt af advokaten for a forklarede han yderligere, at det er korrekt, at han i 2014
blev ansat hos y. han opsagde selv sin stilling her og blev herefter ansat i
rådgivningsvirksomheden z, hvor han var fra 2015 til 2016 og var leder for ca. 28 ansatte i
plante- og miljøafdelingen. z har samme arbejdsområder som a, og det var i denne
periode b henvendte sig til ham angående jobsamarbejde.
han havde fra 1. april til ca. 1. august 2018 beskæftigelse som selvstændig
landbrugskonsulent, men er nu ophørt med dette.
b har forklaret blandt andet, at a blev startet i 2012 og primært producerer kartofler. de er
… producent af spisekartofler og har ca. 30 ansatte. hans kone ejer selskabet, og han står
for al den daglige drift og administration samt forhandling af kontrakter mv.
han har ikke selv en baggrund som kartoffelproducent, og derfor valgte de at ansætte f,
som han kender fra tidligere samarbejde. f er en dygtig fagmand inden for
kartoffelproduktion, og han skulle primært tage sig af markbruget. forud for ansættelsen
havde de en samtale med f, hvor de blev enige om strategierne og en lønramme for jobbet.
de aftalte, at f skulle sende et par ansættelseskontrakter fra tidligere jobs som oplæg, og
ud fra dette skrev han selv tidligere en kontrakt mellem f og a, som f så underskrev. han
vurderede, at han og f ville blive et rigtig godt team med deres meget forskellige
kompetencer.
de var inden ansættelsen blevet enige om fs arbejdsopgaver, herunder at f ikke skulle stå
for selve det at udarbejde eu-ansøgningerne, men at han var ansvarlig for markdriften og
 markplanerne. det er en del af dette ansvar at sikre sig, at markplanerne udformes sådan,
at der opnås mest mulig eu-støtte, herunder at krav om at så efterafgrøder opfyldes.
han er enig i, at samarbejdet mellem ham og f blev dårligere i løbet af sommeren 2017. de
talte om det og gav hinanden hånd på at forsøge at få det til at lykkes og aftalte bl.a. faste
arbejdstider. han måtte f.eks. tit rykke f for at få gødningsplaner mv.
han mener, at fristen for såning af efterafgrøder er den 1. august. han rykkede ikke f for
dette, da han fandt det helt naturligt, at dette var fs ansvar.
med hensyn til mødet med svend erik pindstrup fra landbo limfjord var det sådan, at f
selv havde lavet oplægget til markplanerne, og at svend erik pindstrup lavede eu-
ansøgningerne. kommunikationen foregik mellem f og svend erik pindstrup, og han
mener, at svend erik pindstrup flere gange skrev til f med information om, hvor mange
efterafgrøder der skulle sås. a har i alle tidligere år opfyldt eu-kravene om eftersåning.
sommeren 2017 var særdeles våd og regnfuld, og det er rigtigt, at alle kartofler ikke var
taget op endnu i september/oktober. men der var taget tilstrækkeligt op til, at man godt
kunne så efterafgrøder. han fører ikke selv opsyn med selve driften, men af nysgerrighed
holder han da øje med aktiviteterne på markerne, når han alligevel kører rundt i området.
han holder dog ikke øje med det hele.
omkring 1. september 2017 vurderede han, at f ikke havde evner til at køre driften. han
tog derfor en snak med f, og de aftalte, at ansættelsesforholdet skulle stoppe med tre
måneders varsel.
han husker ikke den præcise dato for eu-kontrolbesøget hos a, men det var engang midt
eller slut september 2017. det var først i forbindelse med dette besøg, at han blev
opmærksom på den manglende eftersåning, og han kontaktede straks landbo limfjord
for at høre om konsekvenserne af dette. han besluttede at bortvise f få dage efter, at han
fik oplysning fra eu om den endelige eu-sanktion.
svend erik pindstrup har forklaret blandt andet, at han er ansat som rådgiver hos landbo
limfjord. han er uddannet agronom fra landbohøjskolen og har arbejdet med
planlovrådgivning i over 25 år. han rådgav første gang a i foråret 2015. han har primært
haft kontakt med b, men også med bs hustru og i 2017 et par gange med f. han har
rådgivet om mark- og gødningsplaner og anden planlovgivning. det skete fra hans
kontor, og han har ikke selv været i marken og bese arealerne.
han blev orienteret om, at b havde ansat f engang i efteråret 2016. han mødte f den 29.
marts 2017 i forbindelse med et møde om markplaner på kontoret i landbo limfjord. f
 har også været til møde på hans kontor en gang senere, men ellers har de kommunikeret
pr. e-mail. det angik mest gødningsplaner.
han kan ikke svare på, om såning af efterafgrøder er fs ansvar, da han ikke kender fs
ansættelseskontrakt eller ansvarsfordelingen internt i a. han ved heller ikke, hvorfor der
ikke blev eftersået på nogle af markerne hos a.
landbrugsstøtten består af to dele, som betegnes henholdsvis grundstøtte og grøn støtte.
den grønne støtte fra eu udgør en tredjedel af støtten, og det er denne del af støtten, der
nu er skåret i. a har ikke fået en bøde, men har blot ikke fået udbetalt den forventede
støtte til såning og eftersåning på grund af den manglende eftersåning. a’ ejendom er
kompleks, da der bl.a. både er lejede arealer og pasningsarealer. han har i e-mails og
breve til a angivet, hvor der skulle sås efterafgrøder. disse er sendt til både f og b.
normalt sår man ikke efterafgrøder efter kartofler, hvis man kan undgå det, da det er
enklere at opfylde det grønne krav ved eftersåning efter kornafgrøder. det skyldes, at man
ikke kan så i en kartoffelmark, før kartoflerne er taget op. 2017 var et vanskeligt år, hvor
alle afgrøder var udfordret på grund af regn.
parternes synspunkter
for f er der i det væsentlige procederet som i påstandsdokument af 10. juli 2018, hvoraf
fremgår:
      ”nærværende sag omhandler hovedsageligt spørgsmålet om, hvorvidt sagsøger i sin
      ansættelse ved handling eller undladelse væsentligt har misligholdt sin ansættelse eller
      ej, og således hvorvidt sagsøgtes ophævelse (bortvisning) af sagsøger skete berettiget
      eller ej.
      sø- & handelsretten skal i sagen tage stilling, hvorvidt sagsøger i medfør af sagsøgtes
      bortvisning er berettiget til erstatning svarende til sit løntab i en opsigelsesperiode, jf.
      funktionærlovens § 3.
      sø- & handelsretten skal endelig tage stilling til, hvorvidt sagsøgte har et
      erstatningskrav imod sagsøger, og i så fald om sagsøger i sin ansættelse har handlet
      ansvarspådragende ved enten handling eller undladelse, og endelig om et eventuelt
      erstatningskrav imod sagsøger efter bestemmelserne i erstatningsansvarslovens § 23
      kan kræves betalt af sagsøger, samt om et eventuelt erstatningskrav imod sagsøger
      efter bestemmelsen i erstatningsansvarslovens § 24 skal bortfalde eller nedsættes.
      anbringender:
      til støtte for sagsøgers påstand gøres det gældende, at sagsøger ikke har udvist
      forhold, der berettiger sagsøgte til at bortvise ham.
      sagsøger var ikke i praksis ansvarlig for ansøgning om eu-støtte eller overholdelse af
     vilkår i forbindelse hermed, ligesom han ikke var involveret i sagsøgtes planlægning
     og tilrettelæggelse af vinterafgrøde.
     sagsøgte havde rig mulighed for at iagttage og om nødvendigt føre tilsyn med, at
     sagsøger udførte opgaver med planlægning af efterafgrøde.
     sagsøgte påtalte på intet tidspunkt, at sagsøger efter sagsøgtes opfattelse skulle
     varetage denne opgave, hvilket ellers ville være naturligt fra sensommeren. derimod
     varetog sagsøgte selv – sagsøger bekendt – al planlægning af efterafgrøde m.v.
     sagsøgte har endvidere ikke – trods sagsøgers opfordring hertil i stævningen –
     nærmere redegjort for eller dokumenteret, hvilke forhold, der efter sagsøgtes opfattelse
     begrundede bortvisningen.
     sagsøger gør derfor gældende, at sagsøgtes manglende redegørelse om eller
     dokumentation for, hvilke forhold, der efter sagsøgtes opfattelse kunne begrunde
     bortvisningen, efter bestemmelsen i retsplejelovens § 344, stk. 3 i sagen skal tillægges
     sagsøgte den processuelle skadesvirkning, at der ikke foreligger forhold, som retligt
     kan begrunde en berettiget bortvisning.
     det bestrides, at sagsøger har handlet ansvarspådragende ved varetagelse af stillingen
     på en måde, der berettiger sagsøgte til at rejse erstatningskrav.
     sagsøgtes påberåbte erstatningskrav er i øvrigt fortsat udokumenteret, og
     erstatningskravet bestrides, ligesom det bestrides, at sagsøgte kan bringe et eventuelt
     erstatningskrav i modregning over for sagsøges forfaldne krav på feriegodtgørelse.
     på denne baggrund gøres det endeligt gældende, at sagsøger er berettiget til erstatning
     svarende til løntabet i opsigelsesperioden, jf. funktionærlovens § 3”
for a er der i det væsentlige procederet som i påstandsdokument af 11. juli 2018, hvoraf
fremgår:
     ”anbringender:
     det gøres gældende,
     at sagsøger specifikt var ansat til at varetage sagsøgtes landbrugsfaglige opfyldelse af
     ethvert krav som eu stiller som conditio sine qua non for udbetaling af eu-støtte til
     landsbruget.
     at sagsøgte som en del af sine handlepligter i henseende til oppebørsel af
     landbrugsstøtte fik særlig vejledning ved en daglang faglig instruktion hos sagsøgtes
     eu-kyndige landbrugskonsulent,
     at sagsøger var helt fortrolig med de potentielt dybt alvorlige økonomiske
     skadevirkninger af ikke punktligt at efterleve samtlige landbrugsfaglige fordringer
     som eu stiller for udbetaling af støtte
       at sagsøger var velbekendt med, at eu gennem satellitfotografering af enhver mark,
      der måtte ønske støtte, er i stand til at påvise alle uregelmæssigheder som støtte-
      søgende landbrugere måtte gøre sig skyldige i,
      at sagsøger ved klar slendrian undlod at sørge for at sagsøgtes mandskab foretog en
      pligtmæssig såning af efterafgrøde på de marker, der var høstede for kartoffelafgrøder,
      at sagsøger derved er direkte ansvarlig for, at sagsøgte er blevet pålagt en bøde til eu
      på kr.105.649 som konsekvens af de landbrugsfaglige forseelser, som sagsøgers
      slendrian indebar,
      at sagsøger illoyalt undlod at orientere sagsøgtes ledelse om sin slendrian i henseende
      til såning af efterafgrøder,
      at sagsøgtes reaktion over for sagsøgte i form af bortvisning var en nødvendig og
      retligt adækvat følge af sagsøgers passivitet i og med sagsøgte ikke havde praktisk
      indsigt i om sagsøgers passivitet på andre marker ville kunne medføre yderligere
      bøder fra eu”
rettens begrundelse og resultat
retten skal i denne sag alene tage stilling til, om as bortvisning af f den 24. oktober 2017
var berettiget.
der er ikke rejst krav om godtgørelse for usaglig afskedigelse, og den beløbsmæssige
opgørelse af betalingskravet er ikke bestridt.
hvis bortvisningen findes uberettiget, skal retten tillige tage stilling til, om der skal
foretages fradrag i betalingskravet ved modregning med et påstået erstatningskrav fra a.
efter de oplysninger, der er fremkommet for retten, kan det lægges til grund, at der har
været uklarhed, om - og i givet fald i hvilket nærmere omfang - f havde driftsansvar for,
at a’ markbeplantninger mv. stedse opfyldt krav for at kunne opnå eu-støtte, herunder
ved eftersåning. uklarheden er opstået som følge af parternes til dels modstridende
skriftlige og mundtlige aftaler om fs arbejdsopgaver og den faktiske arbejdspraksis og
ansvarsfordeling, der har været mellem ham og driftslederen b i den relativt korte tid fra
1. december 2016, hvor f tiltrådte, og frem til parternes uoverensstemmelser i efteråret
2017.
det kan videre lægges til grund, at a allerede inden bortvisningen den 24. oktober 2017
havde meddelt f, at man ønskede at opsige ham med almindeligt varsel, og at a og b var
blevet bekendt med oplysningerne om en kommende økonomisk sanktion fra eu som
følge af manglende eftersåning allerede medio/ultimo september 2017.
 herefter, og da a ikke har fremlagt oplysninger om de nærmere omstændigheder om den
omtalte sanktion fra eu om fratagelse af et tilskud på ca. 106.000 kr., er der ikke grundlag
for at anse a’ bortvisning af f for berettiget.
som følge heraf, og da a ikke har bestridt den beløbsmæssige opgørelse af kravet, tages
betalingskravet i det hele til følge som nedenfor bestemt.
det påståede erstatningskrav fra a er ikke dokumenteret i retten og kan allerede derfor
ikke danne grundlag for modregning i betalingskravet.
retten har ikke herved taget stilling til, om kravet i øvrigt ville kunne gøres gældende
over for f og eventuelt ville kunne modregnes helt eller delvist i hans betalingskrav.
efter sagens udfald, økonomiske værdi og forløb skal a betale sagsomkostninger til
ledernes hovedorganisation som mandatar for f med i alt 30.500 kr., heraf 5.500 kr. i
retsafgifter og 25.000 kr. til dækning af udgifter til mandatarens ansatte advokat.
                                       thi kendes for ret
a skal inden 14 dage betale 216.125,00 kr. til ledernes hovedorganisation som mandatar
for f med tillæg af procesrenter fra den 28. februar 2018 samt 30.500 kr. i
sagsomkostninger.
sagsomkostningsbeløbet forrentes efter rentelovens § 8 a.
kim nielsen                    lotte wetterling        anders søndergaard larsen