text:
                             højesterets dom
                          afsagt onsdag den 8. oktober 2014
sag 311/2012
(1. afdeling)
foa – fag og arbejde som mandatar for a
(advokat jacob sand)
mod
y kommune
(advokat yvonne frederiksen)
i tidligere instans er afsagt dom af østre landsrets 3. afdeling den 12. september 2012.
i pådømmelsen har deltaget fem dommere: poul søgaard, lene pagter kristensen, marianne
højgaard pedersen, vibeke rønne og kurt rasmussen.
påstande mv.
appellanten, foa – fag og arbejde som mandatar for a, har nedlagt påstand om, at ind-
stævnte, y kommune, skal betale 339.516,15 kr., subsidiært et mindre beløb, med proces-
rente af 271.612,92 kr. fra den 31. december 2009, af 22.634,41 kr. fra den 31. januar 2010, af
22.634,41 kr. fra den 28. februar 2010 og af 22.634,41 kr. fra den 31. marts 2010, samt at y
kommune skal indbetale 7.866,34 kr. til feriekonto.
y kommune har påstået stadfæstelse.
foas påstand er opgjort således:
krav på løn for tiden 1. januar-31. marts 2010, 3 måneder af 22.634,41 kr.,      67.903,23 kr.
                                               - 2 -
krav på godtgørelse for krænkelse af forskelsbehandlingsloven som følge af ophævelserne
den 11. september og 9. december 2009, 12 måneder af 22.634,41 kr.,                 271.612,92 kr.
i alt                                                                                339.516,15 kr.
krav på feriegodtgørelse, 12,5 % af ovennævnte lønkrav,                                7.866,34 kr.
foa har frafaldet kravet om særskilt godtgørelse efter forskelsbehandlingsloven i anledning
af y kommunes ophævelse den 11. september 2009 af as ansættelsesforhold.
supplerende sagsfremstilling
i brevet af 18. februar 2010 fra foa y til x hedder det bl.a.:
      ”vedr. opsigelse af a
      a var indtil 31. december 2009 ansat som pædagogmedhjælper 20 timer pr uge på x. a
      har i hele 2009 haft orlov i henhold til kto-aftalen om ”fravær af familiemæssige år-
      sager”.
      x har desværre ikke kunne se sig i stand til at forlænge as tjenestefrihed ud over det
      ene år, selvom a har fået forlænget sin periode med tabt arbejdsfortjeneste fra kommu-
      nen til at passe sin datter. x betragtede derfor a, som om hun selv har opsagt sin stilling
      i henhold til brev fra x af 9. december 2009. as ansættelsesforhold ophørte derfor med
      udgangen af december 2009.
      foa y anmoder om en forhandling i denne forbindelse, da vi opfatter xs beslutning og
      afgørelse i denne situation, i strid med ”lov om lønmodtagers ret til fravær fra arbejde
      af særlige familiemæssige årsager” og derudover er afskedigelsen i strid med overens-
      komstens regler om opsigelse og opsigelsesvarsel.
      i henhold til denne lovs § 1, stk. 2 har en ansat ret til fravær fra arbejdet når lønmod-
      tageren er ansat af kommunen til at passe en nærtstående med betydelig nedsat fysisk
      eller psykisk funktionsevne eller indgribende kronisk eller langvarig lidelse.
      med henvisning til § 4 i samme lov, må en arbejdsgiver ikke afskedige en lønmodtager,
      fordi denne har fremsat krav om udnyttelse af retten til fravær eller har været fravæ-
      rende efter bestemmelserne i denne lov. § 4 stk 2: afskediges en lønmodtager i strid
      med stk 1, har lønmodtageren krav på en godtgørelse fra arbejdsgiveren.
      hertil kommer at a ikke på noget tidspunkt selv har opsagt sin stilling, hvorfor en op-
      hævelses af ansættelsesforholdet ikke anses for rimeligt begrundet i den ansattes eller
      institutionens forhold. foa fremsætter derfor krav om løn i opsigelsesperioden, samt en
      godtgørelse svarende til 3 måneders løn jf. reglerne i overenskomsten for pædagog-
      medhjælpere.
                                               - 3 -
     foa y mener derfor at afskedigelsen er usaglig og vil på grund af ovenstående derfor
     gerne have et møde, hvor der kan findes en løsning på denne sag, da vores opfattelse er
     at a er berettiget til løn i opsigelsesperioden samt en godtgørelse efter ovennævnte reg-
     ler.”
x besvarede henvendelsen i et brev af 24. februar 2010, hvori det bl.a. hedder:
     ”a var bevilliget tjenestefrihed i henhold til aftale om fravær af familiemæssige årsager
     § 36. ifølge denne bestemmelse har en medarbejder ret til orlov, såfremt medarbejderen
     er berettiget til tabt arbejdsfortjeneste i henhold til servicelovens § 42. arbejdsgiveren
     har dog mulighed for at begrænse retten til 1 år pr. barn.
     orloven startede den 1. januar 2009 og blev ved brev af 17. september 2009 forlænget
     til udgangen af december måned 2009. a har således holdt sin retmæssige orlov på 1 år.
     i brev af 17. september 2009 blev a bedt om at give besked så tidligt som muligt om
     forventet tilbagevenden og senest en måned før orlovens udløb.
     den 1. december 2009 modtog x en ansøgning fra a om forlængelse af orlovens fra
     den 1. januar til den 30. juni 2010.
     ved brev af 2. december 2009 blev der givet afslag på forlængelse med begrundelse i, at
     fortsat tjenestefrihed ville betyde en uholdbar situation i forhold til løsning af arbejds-
     opgaver. a fik samtidig oplyst, at såfremt hun ikke genindtrådte i sin stilling pr. 1. ja-
     nuar 2010 ville ansættelsen blive betragtet som ophørt ved udgangen af december må-
     ned 2009.
     a meddelte i brev modtaget den 7. december 2009, at hun ikke havde mulighed for at
     genoptage arbejdet den 1. januar 2010. hun skriver tillige, at hun forstår på brevet fra
     x, at skolen af den grund opsiger hende.
     der er imidlertid ikke tale om en opsigelse fra arbejdsgiverens side, idet a selv medde-
     ler, at hun ikke har mulighed for at vende tilbage til arbejdet efter ophøret af perioden
     med tjenestefrihed.
     med hensyn til lov om lønmodtageres ret til fravær fra arbejdet § 1, nr. 2, gælder denne
     bestemmelse alene i de tilfælde, hvor lønmodtageren er ansat af kommunen efter be-
     stemmelserne herom i serviceloven, hvilket vil sige lovens § 118. efter vores oplysnin-
     ger er a ikke ansat af kommunen i henhold til servicelovens § 118, men modtager tabt
     arbejdsfortjeneste efter servicelovens § 42.
     as orlov er således ikke omfattet af lov om lønmodtageres ret til fravær fra arbejde.
     sammenfattende må det konstateres, at a har afholdt sin retmæssige orlov på et år jf.
     aftale om fravær af familiemæssige årsager § 36 og at ansættelsen ophørte, idet a ikke
     havde mulighed for at genoptage arbejdet ved orlovens ophør.”
                                                - 4 -
foa y fastholdt i brev af 26. februar 2010 sin påstand om, at opsigelsen af a var usaglig.
foa anmodede derfor om et møde, der blev afholdt den 13. april 2010. i referatet af mødet
hedder det:
       ”forhandling vedrørende ophør af as ansættelse
       sagen blev drøftet.
       der blev på mødet ikke opnået enighed.”
højesterets begrundelse og resultat
spørgsmålet om, hvorvidt a i henhold til kto-aftalens § 36 havde krav på at få sin orlov
forlænget ud over den 31. december 2009, beror på en fortolkning af denne bestemmelse, som
det falder uden for de almindelige domstoles kompetence at tage stilling til, jf. arbejdsretslo-
vens § 22, stk. 1, sammenholdt med § 21, nr. 1.
det fremgår af skoleinspektør irene nielsens brev af 17. september 2009 til foa med kopi til
a, at det var skolens opfattelse, at as ret til tjenestefrihed i henhold til kto-aftalens § 36
udløb den 31. december 2009. der fremkom ingen indsigelser herimod, og det er i foas brev
af 18. februar 2010 til skolen anført, at a ”i hele 2009 [havde] haft orlov i henhold til kto-
aftalen om ”fravær af familiemæssige årsager”.” den forhandling, som foa anmodede om,
var således alene baseret på indsigelser om, at afskedigelsen var sket i strid med lov om løn-
modtageres ret til fravær fra arbejde af særlige familiemæssige årsager samt i strid med over-
enskomstens regler om opsigelse og opsigelsesvarsel. parternes uenighed om opsigelsens be-
rettigelse i henhold til overenskomsten blev drøftet på et forhandlingsmøde den 13. april
2010, uden at der blev opnået enighed. der har hverken forud for eller på forhandlingsmødet
været uenighed om, at a havde afholdt den orlov, som hun havde krav på efter kto-aftalens
§ 36. højesteret finder det derfor ikke godtgjort, at a havde krav på yderligere orlov.
herefter og af de grunde, som er anført af landsretten, tiltræder højesteret, at a ikke har krav
på løn for perioden 1. januar til 31. marts 2010.
der foreligger ikke oplysninger i sagen, der tyder på, at a på grund af sin datters helbreds-
mæssige situation blev udsat for forskelsbehandling eller chikane ved afslaget på yderligere
                                                 - 5 -
orlov. højesteret tiltræder derfor, at y kommune er frifundet for as godtgørelseskrav, uden at
der er anledning til at tage stilling til, om hendes datter i slutningen af 2009 var handicappet i
forskelsbehandlingslovens forstand.
højesteret stadfæster herefter dommen.
                                        thi kendes for ret:
landsrettens dom stadfæstes.
i sagsomkostninger for højesteret skal foa – fag og arbejde betale 60.000 kr. til y kom-
mune.
de idømte sagsomkostningsbeløb skal betales inden 14 dage efter denne højesteretsdoms af-
sigelse og forrentes efter rentelovens § 8 a.

source: retspraksis

LICENSE:
Creative Commons Legal Code

CC0 1.0 Universal

type: caselaw

jurisdiction: Denkmark


text:
dom
afsagt den 10. januar 2014 i sag nr. bs: 29c-4217/2012:
landsforeningen frie børnehaver og fritidshjem som mandatar for institutionsleder b
c/o børnehaven ø
...
x-by
mod
a
...
x-by
og
lfs, landsforeningen for socialpædagoger
rosenvænget allé 16
2100 københavn ø
sagens baggrund og parternes påstande
denne sag, der er anlagt den 18. september 2012, vedrører spørgsmålet om, hvorvidt de sag-
søgte har overtrådt straffelovens § 268, subsidiært § 267, ved at have fremsat eller udbredt de
i påstand 2 omhandlede udtalelser vedrørende sagsøger.
sagsøger har nedlagt følgende påstande:
1. sagsøgte straffes efter straffelovens § 268, subsidiært § 267, for at have fremsat fornærme-
lige ord og udbredt bevidst urigtige sigtelser, som citeret i påstand 2, i bevidst skadevoldende
øjemed.
2. følgende sigtelser og udbredelse af sigtelser, subsidiært udtalelser, kendes ubeføjede og en
bemærkning optages herom i domsslutningen, jfr. straffelovens § 273
alle sigtelser gengivet i nedennævnte bilag:
                                                - 2 -
bilag 1 (e-mail af 14. maj 2012 fra landsforeningen for socialpædagoger til x-by
kommune):
side 1: “pædagogmedhjælperen når hun åbner sammen med institutionslederen oplever at
lederen foretager flg. overgreb på børnene:
- tvangsfodrer børnene så de kaster op
- siger til børnene at de ikke får noget at drikke hvis ikke de spiser maden op
- lederen drikker sig beruset til personalemøderne (drikker en flaske vin alene)
- lederen har foretaget fysisk overgreb på en forælder
- lederen har skræmt en far der var til samtale på lederens kontor så denne far kom grædende
udfra lederens kontor”
bilag 2 (brev af 29. maj 2012 fra landsforeningen for socialpædagoger til x-by kommune
vedlagt redegørelse fra a):
side 1: “angående mobning / chikane /forskelbehandling og vanvittig situation på arbejds-
pladsen børnehaven ø, ..., x-by”.
side 2: “alle var behandlet dårligt som resulterede i at folk græd og situationen var anspændt
og yderst ubehagelig “.
“i den første tid gik det fint. sandsynligvis på grund af den medicinering, hun fik. desværre
gik det straks ned ad bakken igen. man kunne ikke se forskel mellem hendes opførsel før
indlægge/sen og nu.”
“ifølge min kollega blev far til en dreng skubbet ud af kontoret og sparket af b!”
“det gik altid voldsomt mod forældre med fremmed baggrund. hun blev ofte kaldt psykopat
og som jeg husker tydeligt en forældre sagde; “det kvindemenneske er syg i hovedet og burde
spærres inde.”
“jeg havde det endnu dårligere da det gik ud over de stakkels små børn. de kan jo ikke for-
svare sig selv. “
“det ligner gestapo-metoder og ikke en børnehave.
“jeg tror og ved, at alle er så utroligt bange for hende...
“en anden eksempel på hendes “pædagogiske metoder” kan nævnes hvor hun tvinger børn til
at tvangsspise indtil de kaster op af angst. hun råber ad dem næsten hver gang, hun har noget
med dem at gøre. hvis de ikke gør som hun siger så hiver hun i dem og ryster dem. en gang
da barnet var for længe om at tage tøjet på blev han smidt ud af bygningen uden sko og jakke
direkte i vinterkulden!”
“som om det ikke var nok ville b lave en falsk indberetning til kommunen med mistanke om
                                               - 3 -
mishandling af barnet på grund af de blå mærker.”
“på grund af de hændelser synes jeg, at hun stadigvæk har psykiske problemer og egner sig
ikke til at arbejde med børn.”
“løn. jeg har ikke få et den løn som jeg blev lovet ved ansættelsessamtalen.”
“personalemøde. b drikker en hel flaske vin alene. det gør hun altid.”
“det er kedeligt at blive chikaneret på den måde.
“jeg gider ikke lide så meget på grund af min psykisk syge arbejdsleder!”
3. sagsøgte tilpligtes in solidum (eller hver for sig efter rettens bestemmelse) til sagsøger at
betale godtgørelse for tort i medfør af erstatningsansvarslovens § 26 på kr. 50.000 med tillæg
af sædvanlig procesrente fra sagens anlæg til betaling sker.
de sagsøgte har nedlagt påstand om frifindelse.
dommen indeholder ikke en fuldstændig sagsfremstilling, jf. retsplejelovens § 218 a.
forklaringer
der er afgivet partsforklaring af sagsøger b, a og c og vidneforklaring af d.
sagsøger b har forklaret, at hun er uddannet pædagog. hun har været ansat i institutionen i
knap 25 år og siden 2000 som leder. hun har aldrig haft klager eller skærpet tilsyn. hun har
ikke fået klager fra forældrene, hverken mundtlige eller skriftlige. hun var sygemeldt fra
marts 2010. sagsøgte blev ansat 1. februar 2010. sagsøgte havde været der 1-2 måneder, da
sagsøger blev syg. sagsøger raskmeldte sig 1. august 2010. hun var sygemeldt på grund af
stress. hun fik i forbindelse hermed en diagnose om, at hun var psykisk syg. hun er nu ikke
længere psykisk syg. hvis der var klager over hende omkring marts 2010, var det jo sådan, at
hun led af stress. hun har ikke lidt af stress siden. hun anser sig selv for frisk i dag.
a blev opsagt på grund af for meget sygefravær. hun ville ikke anerkende dette sygefravær.
hun sagde, at når hun havde en lægeerklæring, skulle dette trækkes fra. det skulle det jo ikke.
de havde ikke bedt om en lægeerklæring. lfs blev inddraget, da sagsøger indkaldte hende til
en syge- og omsorgssamtale. lfs har ikke gjort indsigelse mod opsigelsen.
                                               - 4 -
foreholdt sagsøgers påstandsdokument udsagn 1, forklarede hun, at hun ikke har åbnet sam-
men med a. hun har gemt alle mødeplanerne. derfor kan hun sige det med sikkerhed.
foreholdt sagsøgers påstandsdokument udsagn 2, afviste hun at have tvangsfodret børn. det
kunne hun ikke drømme om. hun aner ikke, hvad sagsøgte hentyder til.
foreholdt sagsøgers påstandsdokument udsagn 3, forklarede hun, at de altid giver børnene
rigeligt at drikke. hun deltager ikke i spisningen.
foreholdt sagsøgers påstandsdokument udsagn 4, forklarede hun, at der er en flaske rødvin til
deling blandt op til 10 deltagere. hun har aldrig drukket en hel flaske vin alene. hun har ikke
noget alkoholmisbrug.
foreholdt sagsøgers påstandsdokument udsagn 5, forklarede hun, at hun har taget en forælder,
der var meget grænseoverskridende, i armen og ført ham ud af sit kontor. hun vil tro, at a har
hørt det, men ikke selv har overværet det. hun har ikke sparket en forælder.
foreholdt sagsøgers påstandsdokument udsagn 6, forklarede hun, at hun ikke har kendskab til,
at en forælder kom grædende ud af hendes kontor. ovennævnte forælder, som hun tog i ar-
men, var meget vred, men hun tror bestemt ikke, at han græd.
foreholdt sagsøgers påstandsdokument udsagn 7, forklarede hun, at hun bestemt mener, at
medarbejdere skal behandles godt og skal guides alt afhængig af deres funktion. mødeplaner
skal være retfærdige. der var en periode i småbørnsstuen (å-stuen), hvor der var nogle
medarbejdere, der havde det rigtig dårligt sammen. disse problemer blev løst. i 2012 var der
ikke problemer på å-stuen.
foreholdt sagsøgers påstandsdokument udsagn 8, forklarede hun vedrørende forældre med
fremmed baggrund, at børnehaven ø ofte bliver anbefalet mellem forældre med fremmed
baggrund indbyrdes. børn af de forældre, hun har haft, ønsker plads i institutionen. de har
tradition for børn med fremmed baggrund i børnehaven. antallet af disse er for nedadgående
efter privatiseringen. der er også personale fra forskellige lande. der er pt. 60 børn i institu-
tionen.
                                               - 5 -
foreholdt sagsøgers påstandsdokument udsagn 9, forklarede hun, at hun ikke kan genkende,
at hun skulle have rystet børn og tvunget dem til at spise.
foreholdt sagsøgers påstandsdokument udsagn 10, forklarede hun, at hun ikke har været med
ved ansættelsessamtalen med a. det er frie børnehaver, der fastsætter lønnen.
foreholdt sagsøgers påstandsdokument udsagn 11, forklarede hun, at det har været rigtig
svært for hende at blive kaldt psykisk syg. hun har måttet have krisehjælp. det har været "en
rimelig hård en" at komme igennem.
foreholdt bilag a, forklarede hun, at hun husker drengen e. han gik i børnehaven i 2009.
hun mener, at han gik ud i 2011. han var gået ud, da klagerne blev fremsat. de brugte megen
tid på denne dreng. det var lige så meget å-stuens personale, der brugte tid på e. forældrene
krævede meget tid. e var meget væk. på det sidste forældremøde ville forældrene tale om e.
hun afskar dette, da hun ikke ville tillade, at de brugte mødet til dette.
hun har ikke fået en klage over at have råbt højt ad en dreng. hun har heller ikke fået en
klage over, at ledergruppen hovedsagelig bestod af nære venner og bekendte.
foreholdt bilag b, forklarede hun, at hun husker familien og drengen f. hun mener, at han
var der i 2009 og gik ud i 2010. han var der flere år, før der blev klaget. kort før hun blev
syg, modtog hun en indkaldelse til et møde fra forældrene. det var i anledning af episoden
med a. moderen havde mange problemer og ville gerne tale med navnlig a, blandt andet om
private ting. a havde småbørn på legepladsen. fs mor ville den pågældende dag igen tale pri-
vat med a. dette sugede as opmærksomhed. derfor var sagsøger nødt til at sige til a, at hun
skulle stoppe med at tale med fs mor. hun nåede ikke at få samtalen med fs forældre, da de
flyttede til norge.
foreholdt bilag c, forklarede sagsøger, at hun husker drengen og forældrene. han gik i
børnehaven, fra han var 3 år. hun mener, at han forlod institutionen i 2011. det er korrekt, at
der var en medarbejder, som kunne have lugtet af spiritus. der blev talt med medarbejderen,
og det er ikke sket siden.
                                                - 6 -
hun har ikke hørt om, at der er blevet klaget over, at en to-årig er blevet rusket.
forældrene i børnehaven blev ikke informeret om sagsøgers sygdom. moderen kom i øvrigt
ikke ret meget i institutionen. det var mest hendes mand, der kom. hun skal ikke kunne sige,
hvorfor moderen anser det for bevist, at sagsøger var psykisk ustabil.
foreholdt bilag d, forklarer hun, at g skulle i skole og gik ud i 2012. han var der ikke på det
tidspunkt, hvor klagerne blev fremsat. han var meget ustabil og er nok sluttet før 2012. de
havde alle problemer med g, der var en stor 5-årig dreng. de kunne godt finde på at sætte
ham ud på trappen, så han selv kunne tage tøj på. det var koldt den dag.
foreholdt bilag e, forklarede hun, at ee var der i 2011 og ikke i 2012. hun har ikke talt med
h.
foreholdt bilag f, forklarede hun, at i skulle i skole i 2013 og har været i børnehaven indtil
da. forældrenes store søn har været i erhvervspraktik hos dem i børnehaven. han var bestemt
ikke bange for hende.
hun er som oftest med til at ansætte personale. hun var ikke med til at ansætte a. ansættel-
sessamtalerne blev forberedt med hendes deltagelse. hun husker ikke, hvilke ting de lagde
vægt på. de ville lægge vægt på erfaring og en vis alder. det handler meget om kemi. det
handler meget om, hvordan personen passer sammen med de andre på stuen og i huset i det
hele taget.
a blev ansat 1. februar 2010. sagsøger havde ikke ret meget med a at gøre, da hun blev
sygemeldt kort efter.
da sagsøger kom tilbage efter sin sygdom, samlede de personalet sammen med en psykolog.
personalet fik forklaret, at hun op til sin sygdom på grund af denne havde været mere irritabel
og "kortluntet". hun sagde undskyld for dette over for personalet. hun spurgte dem, om de
havde noget at sige til hende i den anledning. det var der ikke nogen, der havde.
                                               - 7 -
hun fik i forbindelse med sin stress stillet diagnosen hypermani. det betød, at hun var "lige
lovligt hurtigt kørende". hendes hypermani havde ikke indflydelse på hendes samarbejde med
personalet. hun var rask og velfungerende, da hun kom tilbage.
i februar 2010 har det formentlig påvirket personalet, at deres leder var "kortluntet" og irri-
tabel.
hun har drøftet injuriesagen med frie børnehaver. hun har holdt dem underrettet om, hvad
der skete i sagen.
hun ved ikke noget om, hvorvidt der er tale om en faglig kamp mellem frie børnehaver og
lfs. det er ikke noget, hun har talt med dem om.
børnehaven ø er en spydspids for frie børnehaver. man kan ikke have en leder, som der er
rettet sådanne beskyldninger mod.
hun er indforstået med, at frie børnehaver har anlagt en injuriesag på hendes vegne.
hun synes også, at forældreklagerne er injurierende, men hun har ikke overvejet at anlægge
injuriesag mod dem, da det er meget omstændeligt.
foreholdt bilag 5, forklarede hun, at hun den 17. november 2011 havde en forhandling med
vedrørende k. hun ville gerne klage over c, da hun fandt, at han optrådte ubehøvlet. derfor
lavede hun det referat, der er fremlagt som bilag 5. hans adfærd "gik rimeligt præcist på den
omhandlede sag".
sagen vedrørende afskedigelsen af a er ikke gået videre. lfs havde ingen indvendinger mod
afskedigelsen, der var begrundet i for stort sygefravær.
foreholdt bilag 6, sætningen:"til andre forhold kom hun med forklaringer på situationer fra 2
år siden", forklarede hun, at hun fik præsenteret klagerne en tidlig morgenstund. hun var
fuldstændig målløs. hun spurgte: "er det mig, der skulle have gjort disse ting ?" hun tænkte,
                                               - 8 -
at det var en hævn fra cs side. han havde ikke ønsket, at der skulle laves referat af mødet den
17. november 2011.
hun bekræftede, at hun lige har forklaret om en forælder, som var helt kørt op, og som hun
måtte tage fat i armen på. det er også rigtigt, at der har været en dreng, som er blevet sat ud
på trappen, men det gjorde de alle sammen.
hun tager klart afstand fra, at børn blev rystet, tvangsfodret eller nægtet noget at drikke. der
er ikke foregået mishandling. hun mener, at det er mishandling, hvis børn bliver tvunget til at
spise. hvis man insisterer på, at et barn skal spise mod dets vilje, er det tvangsfodring.
sagsøgte a har forklaret, at hun er født og opvokset i polen. hun kom til danmark i 1989.
hun var da 23 år. det var svært at lære dansk. det kan godt være, at hun kommer til at over-
drive, når hun er følelsesmæssigt påvirket. hun blev ansat i børnehaven ø fra 1. januar 2010.
hun startede først 4. januar 2010. hun blev ansat som vikar. hun blev fast ansat, meget mu-
ligt fra 1. februar 2010. mellem personalet var samarbejdet fint. b var meget optaget af sit
arbejde på kontoret og var ikke meget ude på stuerne. folk smågræd i hjørnerne. man fik at
vide, at sagsøger havde sagt et eller andet, fordi den pågældende havde gjort noget forkert.
det var ikke rart at være der.
hun blev sygemeldt fra 11. maj 2012. årsagen var stress på grund af dårligt arbejdsmiljø.
hun gik til sin praktiserende læge. hun fik hjælp af en psykolog. lægen anmeldte hendes
sygdom som formodet arbejdsskade. hun henvendte sig også med samme problemstilling til
sin fagforening. hun havde ikke nogen at gå til på arbejdspladsen. hun kom aldrig mere til-
bage til sin arbejdsplads. mens hun var sygemeldt, mødte hun i ... en af forældrene. det var
es mor, l. det var vist i juni 2012. sagsøgte græd og fortalte, at hun var blevet behandlet så
dårligt. hun fortalte at hun var sygemeldt og på vej til lægen. l sagde, at hun godt kunne
forstå det. hun sagde, at hvis sagsøgte fik brug for hjælp, kunne hun altid henvende sig til
hende. l sagde, at hun på et tidspunkt ville klage over institutionen, men at hun havde
opgivet, da det var meget tidskrævende. hun sagde, at hun godt ville gøre det for sagsøgtes
skyld. sagsøgte har spurgt nogle forældre om grunden til, at de trak deres børn ud af institu-
tionen. l har været i kontakt med nogle forældre. sagsøgte har ikke opfordret til, at der blev
                                              - 9 -
klaget. hun har heller ikke sagt, hvad der skulle stå i klagen. hun vil tro, at hendes samtale
med l har ført til, at nogle forældre klagede.
foreholdt bilag 2, forklarede sagsøgte, at hun ikke blev opfordret til at skrive denne mail af q.
sagsøgte havde det så dårligt. hendes krop reagerede voldsomt. hun kastede op og kunne
ikke spise. derfor satte hun sig ned og skrev mailen. redegørelsen blev lang, for hun havde
meget at sige.
foreholdt formuleringen :"alle var behandlet dårligt som resulterede i at folk græd og situa-
tionen var anspændt og yderst ubehagelig", forklarede hun, at formuleringen er udtryk for at
hun var følelsesmæssigt påvirket. der var 12 ansatte. nu, da det er kommet lidt på afstand,
ville hun nok have overvejet at bruge en anden formulering.
vedrørende formuleringen: "jeg havde det endnu dårligere da det gik ud over de stakkels små
børn. de kan jo ikke forsvare sig selv", forklarede hun, at hun 2 gange havde set sagsøger,
hvor der var konflikt mellem 2 drenge på æ-stuen, hvor sagsøger meget hårdt satte 2 drenge
på plads. også i garderoben blev børnene ydmyget, hvis de ikke ville tage tøj på.
vedrørende formuleringen: "en anden eksempel på hendes “pædagogiske metoder” kan næv-
nes hvor hun tvinger børn til at tvangsspise indtil de kaster op af angst. hun råber ad dem
næsten hver gang, hun har noget med dem at gøre. hvis de ikke gør som hun siger så hiver
hun i dem og ryster dem. en gang da barnet var for længe om at tage tøjet på blev han smidt
ud af bygningen uden sko og jakke direkte i vinterkulden!”, forklarede sagsøgte, at hun 2
gange har åbnet sammen med sagsøger.
vedrørende morgenmaden forklarede sagsøgte, at der står forskellige ting på bordet. ifølge
sagsøger skulle børnene først spise sund mad. derefter kunne de få et stykke brød eller knæk-
brød med marmelade. den sunde mad var cornflakes og havregryn
en dreng havde spist sundt og fik derefter et stykke knækbrød. han fik et stykke til, men
kunne alligevel ikke spise det, da han hellere ville lege. han fik ikke lov til at lege. han skulle
spise sit knækbrød op.
                                             - 10 -
sagsøgte forklarede, at hun en dag var alene på stuen. sagsøger kom som afløser, da de tog
børnene op fra middagssøvnen. børnene fik brød, frugt eller vand. en lille pakistansk pige
kunne absolut ikke spise rugbrød, da hun ikke var vant til det. sagsøger sagde, at pigen ikke
måtte få frugt eller vand, før hun havde spist rugbrød. de vidste godt, at pigen var meget kræ-
sen. pædagogerne gemte en banan til hende, så hun kunne få noget mad, da hun var der hele
dagen. sagsøger sagde, at hun ikke måtte få bananen, før hun havde spist rugbrød.
sagsøger råbte ofte højt. sagsøger kunne komme styrtende ud af kontoret og ind på stuen og
råbe: "kan i så holde op. jeg kan ikke koncentrere mig."
når hun har forklaret, at sagsøger "hiver i dem og ryster dem", forklarede sagsøgte, at det nok
var i forbindelse med de to episoder, som hun har nævnt ovenfor.
vedrørende drengen, der let faldt og meget let fik blå mærker, forklarede hun, at det var e.
det blev undersøgt, om han fejlede noget.
2 gange sagde sagsøger, at der måtte foregå noget i hjemmet. sagsøger sagde til sagsøgte, at
es mor var mærkelig.. hun gik for meget op i nogle ting og for lidt i andre. sagsøger sagde, at
hun ville anmelde det til kommunen. sagsøger troede, at det var moderens skyld, at e fik blå
mærker. dette kom helt bag på sagsøgte. sagsøger sagde pludselig: "jeg synes, at vi skal an-
melde det." en af pædagogerne, m, tilsluttede sig dette. sagsøgte ved ikke, om der skete an-
meldelse.
sagsøgte har ofte set sagsøger drikke en hel flaske vin alene. ihvertfald skete det på sidste
personalemøde. der var altid en flaske hvidvin og en flaske rødvin. der skulle måske have
stået, at sagsøger drikker "næsten altid" en hel flaske vin. der var personalemøde en gang om
måneden. sagsøgte mener, at det kunne forstyrre personalet, at sagsøger drak en hel flaske
vin.
sagsøgte blev ked af, at hun ikke som sine kolleger fik blomster ved sin langtidssygemelding.
det passer ikke, at hun har været meget syg. hun følte sig forskelsbehandlet. hun opfatter
denne forskelsbehandling som chikane, hvis man gør det med vilje.
                                              - 11 -
hun har drøftet sagen med repræsentanter fra lfs. alle har behandlet det som en personsag.
der er ingen, der har behandlet det som en sag om mellem frie børnehaver og lfs.
hun er nu ansat i institutionen på ...
foreholdt bilag a-f, forklarede sagsøgte, at hun har fået klagerne udleveret af forældrene.
sagsøgte har sendt dem til lfs, der har sendt dem videre til x-by kommune.
hun undrer sig ikke over, at forældrene først klagede halvandet år senere. hun tænkte, at de
endelig fik mulighed for at klage. måske havde de været bange for at klage. hun drøftede
ikke indholdet med forældrene. hun mødte l, som havde kontakt med nogle af forældrene.
sagsøgte havde kontakt til n og gs mor.
foreholdt bilag 2, forklarede sagsøgte, at chikanen for eksempel var, at da sagsøgte var til-
bage efter 3 dage, sagde sagsøger til sagsøgte, at hun havde "været syg samtidig med sin stue-
kollega i juni 2011". sagsøgte tog det til sig og lukkede det inde i sig selv. hun klagede sig
ikke til fagforeningen.
hun har set alle medarbejdere græde. hun er helt overbevist om, at de græd på grund af sag-
søger. det undrer hende ikke, at medarbejderne ikke har klaget over sagsøger. de tør ikke at
sige noget, når der kommer tilsyn det er, fordi sagsøger har så megen magt.
hun har ikke selv set, at sagsøger har sparket en forælder. k har fortalt, at sagsøger har spar-
ket en forælder.
der har altid været en skarp tone over for forældre med fremmed baggrund. hun ved ikke, om
man kan sige, at sagsøger er racistisk. hun behandlede generelt ikke-etniske danskere dårligt.
nogen blev bedre behandlet end andre. etniske danskere blev bedre behandlet end de øvrige.
tidligere og nuværende medarbejdere kan bevidne det. en rengøringsassistent, der har været
på ø i 11 år, kan måske sige noget om det. sagsøgte har hørt, hvordan sagsøger har behandlet
rengøringsassistenten.
                                              - 12 -
hun ved, hvad gestapo er. hun synes ikke, at det er ok at bruge dette ord. sagsøgte er opvok-
set i polen. der var meget fokus på krig. man forbinder gestapo med noget grusomt. da sag-
søger klemte den lille dreng, kom der et glimt til hende, hvor hun tænkte på gestapo. hun
undskylder for dette ord. sagsøger burde heller ikke have behandlet den lille dreng, som hun
gjorde.
rengøringsassistenten er meget bange for sagsøger. rengøringsassistenten har fortalt, at sag-
søger har råbt ad hende mange gange og at hun ikke kan lide det. der er også en tidligere
medarbejder ved navn o, der var bange for sagsøger.
der var 3 ansatte på hver stue. herudover var der sagsøger, en køkkenassistent og rengørings-
assistenten.
sagsøgte antager, at alle medarbejderne var bange for sagsøger, når de ikke turde sige noget.
der var sandsynligvis også andre end de 2, som hun har talt med.
vedrørende drengen med de blå mærker forklarede sagsøgte, at anmeldelsen ville være falsk,
da man vidste, at det skyldtes sygdom. man var i gang med at undersøge drengens sygdom.
det, hun tænkte, var, at sagsøger ikke havde de helt store beviser for, at det skulle være for-
ældrenes skyld. drengen fik meget let mærker. hun kan godt forstå en leders bekymring, men
i dette tilfælde mener sagsøgte, at det var en hævn over barnets forældre.
sagsøgte mener stadig, at sagsøger ikke er egnet til at have med børn at gøre. dette skyldes
det, som sagsøgte har set.
sagsøgte var blevet lovet en højere løn ved ansættelsessamtalen. sagsøger var ikke med ved
samtalen. hun gik til sagsøger, der var hendes leder, for at drøfte det, men hun blev afvist.
c har forklaret, at han er næstformand i lfs. han har ansvaret for at formulere de vedtagne
politikker. han har institutionssager, dvs. hvor der er samarbejdsvanskeligheder. han er næst-
formand for hovedsamarbejdsudvalget. han har faglige sekretærer og tillidsrepræsentanter,
der bistår ham. hovedvægten i hans arbejde er politikformulering og forhandlinger med poli-
tikere og embedsmænd. en meget sjælden gang har han selv en personsag.
                                              - 13 -
foa og fls har i mange år været modstandere af privat udlicitering. det samme er det poli-
tiske flertal i x-by. frie børnehaver er en samarbejdspartner. han kan godt skille
personsagsbehandling og overordnede politikker. han kan godt genkende, at han har en
kontrovers med p fra frie børnehaver. det har været et længe kendt krav fra fls, at man
herfra mener, at alle institutioner bør være kommunale. bupl har en anden holdning. denne
generelle politiske holdning har intet med konkrete sager at gøre.
foreholdt bilag 5, forklarede han, at han sagtens kan huske sagen. den vedrørte en medarbej-
der ved navn k, der havde bedt om en uges ferie til at køre sin datter ind i institution efter
endt barsel. der havde været et langt tovtrækkeri. sagsøger havde været meget ufleksibel med
hensyn til at imødekomme ks rimelige ønske. han blev meget stødt på manchetterne over
sagsøgers holdning. han mener, at sagsøgers holdning var i strid med samarbejdsaftalen med
kto §§15-17. medarbejderen havde bedt om ferie i en uge nærmest et år fremme i tiden. han
fandt, at sagsøgers holdning var anstødelig. han kendte ikke ø i detaljer. han havde ikke no-
gen klager fra forældre i baghovedet. han forholdt sig udelukkende til den konkrete sag.
q er fællestillidsrepræsentant. hun er ansat hans afdeling, og han har dagligt ansvar for
hende. udgangspunktet er, at de kvalitetssikrer det materiale, de sender videre til kommunen.
de har en skærpet indberetningspligt. breve bliver læst igennem. der bliver afholdt et møde
med det medlem, der klager. medlemmet skal kunne "stå på mål" for det, der bliver sagt.
det pågældende medlem har forklaret, hvad der var problemet. medlemmet har i dag und-
skyldt brugen af ordet gestapo. han mener, at ordet gestapo er skudt over målet. fls har
ment, at medlemmet havde så mange kritikpunkter, at brevet burde sendes til kommunen.
udgangspunktet er, at der tidligere havde været en sag. tilsyn vil aldrig afsløre ting, som a
har forklaret om. folk er bange for at miste deres stilling, og forældrene er bange for, at en
klage skal gå ud over deres børn.
vedrørende tvangsfodring forklarede han, at der i dag er afgivet forklaring om, at børn er ble-
vet krænket i spisesituationen. der er andre medarbejdere, som har forklaret lfs om dette,
der er en konkret medarbejder, som ikke har ønsket at stå frem. dette viser, at der foregår
                                             - 14 -
pædagogisk uhensigtsmæssige handlinger og situationer. det at tvinge et barn i spisesituatio-
nen er pædagogisk uhensigtsmæssigt. det er et led i en magtrelation. det kan diskuteres, om
man burde bruge udtrykket "tvangsfodring". der er ingen grund for sagsøgte til at tro, at
medlemmet skulle lyve. der er sket kvalitetssikring
foreholdt bilag 8, forklarede han, at han har været og er en inkarneret kritiker af x-by
kommunes pædagogiske tilsyn. det er rigtig svært at opfange noget på et sådan tilsyn. hvis
en medarbejder bliver spurgt om pågældende har noget at udsætte på lederen, vil den pågæl-
dende næppe svare, at den er helt gal. der er rigtig store problemer med tilsynet. derfor er der
indført klynge-institutioner på det kommunale område. dette har hævet kvaliteten. han vil
ikke bruge ordet gestapo. hvis man reagerer, som det er fremgået i dag, på medarbejderes og
forældres henvendelser og kritik, mener han ikke, at det lever op til kravene til en leder.
det pædagogiske tilsyn af ø og andre private institutioner har ikke været tilstrækkeligt og
ikke levet op til kravene til et pædagogisk tilsyn. institutionen brude have været gennemgået
med en tættekam.
kvalitetssikring er, at medarbejderen skal "stå på mål". kritikken skal også have "en vis gang
på jorden". fagforeningen har ret til at fremføre medlemmers kritik.
d har forklaret, at hun er ansat i x-by kommunes afdeling for privat børnepasning og
kommunal dagpleje. hun er souschef og har 7 tilsynsførende med privatinstitutioner, private
børnepassere, storordninger og puljeinstitutioner. de udøver det pædagogiske tilsyn med de
nævnte. privatinstitutioner skal lave pædagogisk læreplan. der udøves tilsyn 4 gange om året.
tilsynet vedrører en række bestemte forhold. det er en kontrolforanstaltning. de søger via
dialog at finde ud af, hvad det handler om. de kan give påbud, der skal opfyldes, for at ville
give tilskud. de behandler også klager/indberetninger. det er lidt i bølger. der kan komme 5
"i rap". i nogle måneder er der ingen klager. reaktionen på en klage er at læse den og tage ud
og tale med institutionen. alt afhængig af, hvad de ser, laver de en handleplan. de taler med
personale og forældrebestyrelse. de har ikke indkaldt forældre til en uddybende samtale eller
ringet til dem. det kunne de godt gøre. forældre har ringet og fulgt op på klager.
                                              - 15 -
i sommeren 2012 modtog hun klager over ø. hun ringede til den tilsynsførende og sagde, at
det var alvorligt, og at de skulle derud med det samme. de tog derud dagen efter. lederen var
meget forbavset over, at de kom. de lod lederen, nu sagsøger, læse henvendelsen. de sagde,
at det var alvorligt. sagsøger fik lov at kommentere klagerne. vidnet fik bilag 1 fra r, der er
vidnets leder. de vil altid reagere meget hurtigt på en sådan henvendelse.
der var stort set ikke noget at bemærke ved tilsynene.
der var meget modstand mod at samarbejde de første 2 måneder. men da de fik et møde i
stand i juli 2012, begyndte det at gå godt.
de har gået rundt og spurgt personalet. de har ikke gjort andet for at efterprøve indholdet af
klagerne. de har ikke ringet til forældrene. det var gamle klager. derfor var de mere interes-
serede i at høre, hvordan det gik nu. de talte med forældrene.
foreholdt bilag 8, forklarede vidnet, at det er sædvanligt at opfordre til at sende skriftligt ma-
teriale, hvis det skønnes at være nødvendigt. henset til sagens alvor ville r formentlig komme
med en sådan anmodning.
foreholdt bilag 6, formuleringen: "til andre forhold kom hun med forklaringer på situationer
fra 2 år siden" forklarede vidnet, at hun ikke husker, hvad dette relaterer sig til.
man har pligt til at videregive oplysninger til kommunen, hvis man bliver bekendt med for-
hold, der relaterer sig til børns forhold. det følger af serviceloven, der også gælder for almin-
delige borgere. det er meget præcise oplevelser, borgerne normalt kommer med. man kan
aldrig vide, hvad der er i det. man har en indberetningspligt.
når hun tænkte, at det var meget alvorligt, var det, fordi der var en person, der mente, at lede-
ren tvangsfodrede et barn. hun tænkte, at der var tale om at tvinge et barn til at spise, måske
proppe maden ind i munden på barnet. endvidere syntes hun, at det lød alvorligt, hvis lederen
havde et alkoholproblem.
parternes synspunkter
                                              - 16 -
sagsøger har i påstandsdokument af 12. november 2013 anført følgende:
"...til støtte for den nedlagte påstand 1 og 2, gøres det gældende
at de sagsøgtes udtalelser og/eller medvirken til at udbrede udtalelserne citeret i påstand 2, er
sigtelser fremsat mod bedre vidende og egnet til at nedsætte sagsøgers agtelse i offentlig-
heden,
at det er en skærpende omstændighed, at sigtelserne er udbredt af en faglig organisation med
den autoritet, som sigtelserne herved forlenes,
til støtte for påstand 3 gøres det gældende,
at sagsøgers krav på erstatning følger af erstatningsansvarslovens § 26, og
at sagsøgers erstatning skal fastsættes højest muligt, idet sagsøgers fortsatte erhvervsudøvelse
blev bragt i overhængende fare som følge af de fremsatte sigtelser..."
sagsøger har under hovedforhandlingen anført, at sagsøger ikke ville kræve, at erstatningen
blev fastsat højest muligt.
de sagsøgte har i påstandsdokument af 12. november 2013 anført følgende:
"...sagsøger har, som den anden af tre, nedlagt påstand om, at ikke færre end seksten udtalel-
ser kendes ubeføjede.
de sagsøgte agter at gøre gældende, at alle de pågældende udtalelser er straffri og ikke er an-
svarspådragende. dette skyldes for det første, at deres sandhed for en dels vedkommende kan
bevises, og for det andet, at de sagsøgte har været forpligtede til at fremsætte eller videre-
bringe de pågældende udtalelser til de rette myndigheder. de sagsøgte gør herved gældende,
at de pågældende udtalelser må ses i hele sagens sammenhæng, og at de kun giver mening i
den helhed, hvori de er fremsat.
endelig gøres det gældende, at de sagsøgte har handlet til berettiget varetagelse af åbenbar
almen interesse og af andres - børnenes - tarv. .."
parterne har i det væsentligste procederet i overensstemmelse hermed.
rettens begrundelse og afgørelse
                                              - 17 -
retten finder, at følgende udtalelser, der efter bevisførelsen vedrører sagsøger, og som er
fremsat af sagsøgte a i udateret mail (bilag 1) og udbredt af sagsøgte lfs i mail af 29. maj
2012 til x-by kommune, efter en almindelig forståelse i det danske samfund helt eller delvist
må karakteriseres som sigtelser for forhold, der er egnet til at nedsætte sagsøger i
medborgeres agtelse, jf. straffelovens § 267:
" ifølge min kollega blev far til en dreng skubbet ud af kontoret og sparket af b! "
"det gik altid voldsomt mod forældre med fremmed baggrund. hun blev ofte kaldt psykopat
og som jeg husker tydeligt en forældre sagde; “det kvindemenneske er syg i hovedet og burde
spærres inde.."
"jeg havde det endnu dårligere da det gik ud over de stakkels små børn. de kan jo ikke for-
svare sig selv. "
"det ligner gestapo-metoder og ikke en børnehave."
"en anden eksempel på hendes "pædagogiske metoder" kan nævnes hvor hun tvinger børn til
at tvangsspise indtil de kaster op af angst. hun råber ad dem næsten hver gang, hun har noget
med dem at gøre. hvis de ikke gør som hun siger så hiver hun i dem og ryster dem. en gang
da barnet var for længe om at tage tøjet på blev han smidt ud af bygningen uden sko og jakke
direkte i vinterkulden!"
"som om det ikke var nok ville b lave en falsk indberetning til kommunen med mistanke om
mishandling af barnet på grund af de blå mærker."
"på grund af de hændelser synes jeg, at hun stadigvæk har psykiske problemer og egner sig
ikke til at arbejde med børn."
"jeg gider ikke lide så meget på grund af min psykisk syge arbejdsleder!"
                                              - 18 -
retten har lagt vægt på, at der var tale om udtalelser, der alle relaterede sig til sagsøgers em-
bedsførelse.
retten finder endvidere, at følgende udtalelser, der efter bevisførelsen vedrører sagsøger, og
som er fremsat af sagsøgte lfs i mail af 29. maj 2012 til x-by kommune, efter en almindelig
forståelse i det danske samfund må karakteriseres som sigtelser for forhold, der er egnet til at
nedsætte sagsøger i medborgeres agtelse, jf. straffelovens § 267:
"pædagogmedhjælperen når hun åbner sammen med institutionslederen oplever at lederen
foretager flg. overgreb på børnene:
- tvangsfodrer børnene så de kaster op
- siger til børnene at de ikke får noget at drikke hvis ikke de spiser maden op
- lederen har foretaget fysisk overgreb på en forælder
- lederen har skræmt en far der var til samtale på lederens kontor så denne far kom grædende
ud fra lederens kontor"
retten har lagt vægt på, at der var tale om udtalelser, der alle relaterede sig til sagsøgers em-
bedsførelse.
retten finder ikke, at sagsøger har godtgjort, at sigtelserne er fremsat eller udbredt mod bedre
vidende, eller at de sagsøgte har savnet rimelig grund til at anse dem for sande. straffelovens
§ 268 finder derfor ikke anvendelse, og de sagsøgte frifindes for sagsøgers principale påstand.
retten finder, at de sagsøgte har bevist, at følgende sigtelse: "...en gang da barnet var for
længe om at tage tøjet på blev han smidt ud af bygningen uden sko og jakke direkte i vinter-
kulden!...", i hvert fald for så vidt angår manglende jakke, er sand, idet sagsøger har forklaret
følgende herom: "...de havde alle problemer med g, der var en stor 5-årig dreng. de kunne
godt finde på at sætte ham ud på trappen, så han selv kunne tage tøj på. det var koldt den
dag..."
de sagsøgte frifindes derfor for at have fremsat denne sigtelse.
                                                - 19 -
retten finder ikke, at de sagsøgte a og lfs ved den stedfundne bevisførelse har bevist, at de
omhandlede sigtelser i øvrigt er sande. sigtelserne er derfor af denne grund ikke straffrie, jf.
straffelovens § 269, stk. 1, 1. led.
det følger af straffelovens § § 269, stk. 1, 2. led, at en sigtelse er straffri, "når den, der i god
tro fremsætter sigtelsen, har været forpligtet til at udtale sig eller har handlet til berettiget va-
retagelse af åbenbar almeninteresse eller af eget eller andres tarv."
det følger af servicelovens § 153, at offentligt ansatte har pligt til at underrette kommunen,
såfremt den pågældende får kendskab til, at et barn eller ung under 18 år har været udsat for
overgreb. retten finder, at sagsøgte a har været omfattet af denne forpligtelse. retten finder
endvidere, at sagsøgte a har handlet til berettiget varetagelse af børnehavebørnenes tarv.
retten finder i relation hertil, at der på tidspunktet for sagsøgte as fremsættelse af sigtelserne
var en vis objektiv bestyrkelse af disse gennem hendes egne iagttagelser, udtalelser fra for-
ældre samt de i øvrigt foreliggende oplysninger. endvidere har sagsøger i relation til følgen-
de sigtelse: "en gang da barnet var for længe om at tage tøjet på blev han smidt ud af bygnin-
gen uden sko og jakke direkte i vinterkulden!" ved sin forklaring under hovedforhandlingen
bekræftet, at en dreng blev udsat for en sådan behandling, men at alle gjorde det. retten fin-
der på denne baggrund ikke at burde stille høje krav til sagsøgte as gode tro.
retten lægger derfor til grund, at sagsøgte a har handlet i god tro i forhold til følgende sigtel-
ser:
"jeg havde det endnu dårligere da det gik ud over de stakkels små børn. de kan jo ikke for-
svare sig selv. "
"det ligner gestapo-metoder og ikke en børnehave."
"en anden eksempel på hendes "pædagogiske metoder" kan nævnes hvor hun tvinger børn til
at tvangsspise indtil de kaster op af angst. hun råber ad dem næsten hver gang, hun har noget
med dem at gøre. hvis de ikke gør som hun siger så hiver hun i dem og ryster dem..."
                                              - 20 -
"på grund af de hændelser synes jeg, at hun stadigvæk har psykiske problemer og egner sig
ikke til at arbejde med børn."
det samme gælder følgende sigtelser:
"ifølge min kollega blev far til en dreng skubbet ud af kontoret og sparket af b! "
"det gik altid voldsomt mod forældre med fremmed baggrund. hun blev ofte kaldt psykopat
og som jeg husker tydeligt en forældre sagde; “det kvindemenneske er syg i hovedet og burde
spærres inde.."
"som om det ikke var nok ville b lave en falsk indberetning til kommunen med mistanke om
mishandling af barnet på grund af de blå mærker."
retten finder også vedrørende disse sigtelser, at sagsøgte a har handlet til berettiget vare-
tagelse af såvel børnehavebørnenes, som deres forældres tarv. retten finder i relation hertil, at
der på tidspunktet for sagsøgte as fremsættelse af sigtelserne også vedrørende disse var en vis
objektiv bestyrkelse af disse gennem hendes egne iagttagelser, udtalelser fra forældre og de i
øvrigt foreliggende oplysninger. retten finder på denne baggrund ikke at burde stille høje
krav til sagsøgte as gode tro.
det forhold, at sagsøgte a har valgt at gå gennem sin faglige organisation, findes ikke at æn-
dre herved.
retten finder derfor, at de ovennævnte sigtelser er straffri, jf. straffelovens § 269, stk. 1, 2.
led.
vedrørende sagsøgte lfs finder retten, at denne sagsøgte har handlet har handlet til berettiget
varetagelse af børnehavebørnenes og deres forældres tarv. retten finder i relation hertil ikke
at kunne stille høje krav til sagsøgte lfs' gode tro. retten finder således ikke, at sagsøgte
lfs har haft særlig anledning til at betvivle de oplysninger, som sagsøgte a fremkom med.
                                              - 21 -
retten lægger derfor til grund, at sagsøgte lfs har handlet i god tro i forhold til følgende
sigtelser:
"jeg havde det endnu dårligere da det gik ud over de stakkels små børn. de kan jo ikke for-
svare sig selv. "
"det ligner gestapo-metoder og ikke en børnehave."
"en anden eksempel på hendes "pædagogiske metoder" kan nævnes hvor hun tvinger børn til
at tvangsspise indtil de kaster op af angst. hun råber ad dem næsten hver gang, hun har noget
med dem at gøre. hvis de ikke gør som hun siger så hiver hun i dem og ryster dem..."
"på grund af de hændelser synes jeg, at hun stadigvæk har psykiske problemer og egner sig
ikke til at arbejde med børn."
"pædagogmedhjælperen når hun åbner sammen med institutionslederen oplever at lederen
foretager flg. overgreb på børnene:
- tvangsfodrer børnene så de kaster op
- siger til børnene at de ikke får noget at drikke hvis ikke de spiser maden op..."
retten finder derfor, at de ovennævnte sigtelser er straffri, jf. straffelovens § 269, stk. 1, 2.
led.
retten finder ikke, at sigtelserne har haft en karakter, som indebærer, at straffelovens § 270
finder anvendelse.
retten finder ikke, at følgende udtalelser, der er fremsat af sagsøgte a og viderebragt af sag-
søgte lfs til x-by kommune, har karakter af sigtelser omfattet af straffelovens § 267:
"alle var behandlet dårligt som resulterede i at folk græd og situationen var anspændt og
yderst ubehagelig ".
"i den første tid gik det fint. sandsynligvis på grund af den medicinering, hun fik. desværre
                                               - 22 -
gik det straks ned ad bakken igen. man kunne ikke se forskel mellem hendes opførsel før
indlæggelsen og nu."
"jeg tror og ved, at alle er så utroligt bange for hende..."
"løn. jeg har ikke få et den løn som jeg blev lovet ved ansættelsessamtalen."
"personalemøde. b drikker en hel flaske vin alene. det gør hun altid."
"det er kedeligt at blive chikaneret på den måde."
retten finder endvidere ikke, at følgende udtalelse, der er fremsat af sagsøgte lfs til x-by
kommune, har karakter af en sigtelse omhandlet i straffelovens § 267:
"- lederen drikker sig beruset til personalemøderne (drikker en flaske vin alene) "
de sagsøgte a og lfs frifindes derfor for denne del af påstanden.
retten har som følge af sagens udfald ikke fundet grundlag for at pålægge de sagsøgte at be-
tale sagsøger godtgørelse for tort i medfør af erstatningsansvarslovens § 26. de sagsøgte fri-
findes derfor for sagsøgers påstand 3.
retten har, henset til omstændighederne i sagen, herunder at de sagsøgte er straffri efter
straffelovens § 269, stk. 1, ikke fundet grundlag for at imødekomme sagsøgers påstand om, at
der i domsslutningen optages en bemærkning om, at de ovennævnte sigtelser er ubeføjede, jf.
straffelovens § 273
vedrørende sagens omkostninger forholdes som nedenfor bestemt, idet retten kan oplyse, at
hver part afholder egne sagsomkostninger. retten har herved navnlig lagt vægt på sagens ud-
fald.
thi kendes for ret:
                                              - 23 -
sagsøgte a straffes ikke for at have fremsat følgende sigtelser:
"jeg havde det endnu dårligere da det gik ud over de stakkels små børn. de kan jo ikke for-
svare sig selv. "
"det ligner gestapo-metoder og ikke en børnehave."
"en anden eksempel på hendes "pædagogiske metoder" kan nævnes hvor hun tvinger børn til
at tvangsspise indtil de kaster op af angst. hun råber ad dem næsten hver gang, hun har noget
med dem at gøre. hvis de ikke gør som hun siger så hiver hun i dem og ryster dem..."
"på grund af de hændelser synes jeg, at hun stadigvæk har psykiske problemer og egner sig
ikke til at arbejde med børn."
" ifølge min kollega blev far til en dreng skubbet ud af kontoret og sparket af b! "
"det gik altid voldsomt mod forældre med fremmed baggrund. hun blev ofte kaldt psykopat
og som jeg husker tydeligt en forældre sagde; “det kvindemenneske er syg i hovedet og burde
spærres inde.."
"som om det ikke var nok ville b lave en falsk indberetning til kommunen med mistanke om
mishandling af barnet på grund af de blå mærker."
sagsøgte lfs, landsforeningen for socialpædagoger, straffes ikke for at have fremsat føl-
gende sigtelser:
"pædagogmedhjælperen når hun åbner sammen med institutionslederen oplever at lederen
foretager flg. overgreb på børnene:
- tvangsfodrer børnene så de kaster op
- siger til børnene at de ikke får noget at drikke hvis ikke de spiser maden op...", og
for at have viderebragt følgende sigtelser:
                                              - 24 -
"jeg havde det endnu dårligere da det gik ud over de stakkels små børn. de kan jo ikke for-
svare sig selv. "
"det ligner gestapo-metoder og ikke en børnehave."
"en anden eksempel på hendes "pædagogiske metoder" kan nævnes hvor hun tvinger børn til
at tvangsspise indtil de kaster op af angst. hun råber ad dem næsten hver gang, hun har noget
med dem at gøre. hvis de ikke gør som hun siger så hiver hun i dem og ryster dem..."
"på grund af de hændelser synes jeg, at hun stadigvæk har psykiske problemer og egner sig
ikke til at arbejde med børn."
de sagsøgte frifindes i øvrigt.
de sagsøgte frifindes for sagsøgers påstand 3 om betaling af godtgørelse for tort.
hver part bærer egne sagsomkostninger.


text:
                             højesterets dom
                       afsagt fredag den 11. november 2011
sag 349/2008
(2. afdeling)
shape intercoiffure ved lene hansen
(advokat yvonne frederiksen)
mod
dansk frisør & kosmetiker forbund som mandatar for a
(advokat peter breum)
i tidligere instanser er afsagt dom af retten i slagelse den 13. december 2006 og af østre
landsrets 22. afdeling den 27. juni 2008.
i pådømmelsen har deltaget fem dommere: peter blok, asbjørn jensen, lene pagter
kristensen, niels grubbe og poul dahl jensen.
påstande
appellanten, shape intercoiffure ved lene hansen, har påstået frifindelse, subsidiært betaling
af et mindre beløb end fastsat af landsretten.
indstævnte, dansk frisør & kosmetiker forbund som mandatar for a, har påstået stadfæstel-
se, subsidiært betaling af et efter rettens skøn fastsat mindre beløb med procesrente fra den 4.
juni 2006.
anbringender
dansk frisør & kosmetiker forbund som mandatar for a har ligesom for landsretten anført,
at forholdet er omfattet af ligebehandlingslovens § 9, subsidiært lovens § 2.
                                                - 2 -
forklaringer
til brug for højesteret er der afgivet supplerende forklaring af lene hansen, a, b og c.
lene hansen har supplerende forklaret bl.a., at hun havde haft en samtale med b i juni må-
ned. b erklærede, at hun var utryg ved at være alene med a i salonen. a overlod ansvaret til
b, og a kunne finde på at forlade salonen. a købte endvidere smørrebrød til sin kæreste mi-
chael, selv om det ikke var aftalt. lene hansen var glad for at have b som elev.
hun modtog cs ansøgning i slutningen af juni. c afleverede den personligt. c havde været i
lære i en anden salon i slagelse. f og d havde arbejdet sammen med c i denne anden salon,
og de sagde god for c. hun blev positivt overrasket, da c kom i juni, men på det tidspunkt
havde hun ingen ledige stillinger.
senere fik hun jobbet som timelærer i odense, og nu var der opstået en ny situation. hun
havde nu brug for en, der kunne afløse hende. hun havde herefter en samtale med c i august.
de talte blandt andet om, at c havde en kundekreds i sorø, og det tillagde lene hansen stor
betydning. afstanden mellem sorø og slagelse er ca. 15 km. der kom i forvejen kunder fra
sorø til slagelse.
hun talte med c om, at ca. 70 % af cs kunder måtte antages at følge med, og det viste sig
senere, at det kom til at holde stik. det er almindelig kendt i frisørkredse, at 70 % af kunderne
flytter med, når frisøren flytter i en afstand inden for 15-30 km. dette støtter hun på samtaler
med andre frisørmestre og sin egen erfaring.
hun har talt med c om, hvor mange af cs nuværende ca. 700 kunder der stammer fra cs
gamle kundekreds i sorø. på grundlag af en gennemgang af kundekartoteket er hun og c
kommet frem til, at 235 af de 700 kunder er cs tidligere kunder fra sorø, og måske udgør cs
tidligere kunder fra sorø en større andel af de 700 end 235. 235 kunder vil medføre en mer-
indtjening på ca. 250.000 kr. pr. år. en fuldtidsbeskæftiget frisør har normalt mellem 500 og
700 kunder. da a blev ansat i januar 2005, kom der ikke i den anledning nye kunder til salo-
nen.
                                              - 3 -
i september 2005, efter at c var tiltrådt og a fratrådt, var bemandingen i salonen på 5 perso-
ner. nemlig lene hansen selv, c, d, e og b. der er kun 4 spejlpladser i salonen, og hun
havde således kun plads til 4 assistenter. de var i september 2005 ganske vist 5, men de var
aldrig alle 5 tilstede på en gang. i september 2005 var der ikke plads til ansættelse af yderli-
gere en assistent.
da a blev ansat i januar 2005, havde lene hansen ikke brug for yderligere kunder. hun
havde kun brug for yderligere arbejdskraft, fordi hun var alene i forretningen på det tidspunkt.
en af frisørassistenterne var på barsel og to var langtidssygemeldte.
i juli 2005 fik hun at vide, at hun kunne blive ansat som fagskolelærer. på dette tidspunkt var
de fire i forretningen, nemlig d, b, a og lene hansen selv. på dette tidspunkt var e ikke
kommet tilbage fra barsel. bemandingen var på dette tidspunkt således, at hun ønskede yder-
ligere kunder. b var nu også så langt fremme i sin uddannelse, at hun kunne klare at have
flere kunder.
c har også gennemført en test vedrørende personlighedsprofil, men det skete først efter, at
hun var blevet ansat.
hun har ikke som forklaret af a for byretten sagt til a, at hvis hun ikke havde været gravid,
så ville hun have satset 100 % på hende. hun har ikke diskuteret med a, hvorfor hun ikke fik
den stilling, c fik.
a har supplerende forklaret bl.a., at hun i perioden 1998-2002 var i lære som frisør hos x i
holte, og det sidste år fungerede hun samtidig som frisør i hillerød og glostrup. det er ikke
normalt i læretiden at være fungerende frisør. en af de andre ansatte, som hun havde hjulpet i
en weekend, ville imidlertid gerne have hende som frisør.
vedrørende perioden maj 2002 til januar 2003, hvor hun var bestyrer af salonen y i slagelse,
mens indehaveren var på barsel, har hun forklaret, at hun er født og opvokset i slagelse.
i perioden januar 2003 til marts 2004 var hun væk fra frisørfaget og arbejdede på forskellige
restauranter og caféer. det skyldtes, at hun trængte til at beskæftige sig med noget andet.
                                                 - 4 -
hun kom til at savne frisørfaget, og fra marts 2004 til november 2004 havde hun egen frisør-
salon på gammel kongevej. den gik godt. hun holdt op med at arbejde, fordi hun havde for
meget arbejde. hun var den 13. november udsat for en trafikulykke og fik en depression.
hun er nu tilbage i frisørbranchen. hun startede september 2009 i z i v-gade i slagelse.
da hun blev ansat hos shape intercoiffure, medbragte hun ikke kunder.
når der kommer nye kunder til en salon, vil det afgørende for, hvilken frisør der får registreret
den pågældende kunde, normalt være, hvilken frisør der har tid. det er hendes opfattelse, at
hvis kunden herefter bliver behandlet af en ny frisør i salonen, vil systemet automatisk regi-
strere dette. hun kan ikke tilslutte sig lene hansens udtalelse om, at det er almindeligt kendt,
at 70 % af en frisørs kunder følger med, hvis frisøren flytter inden for en afstand af 15-30 km.
mens hun var ansat hos lene hansen, kom der antageligt nogle enkelte kunder fra sorø.
det smørrebrød hendes kæreste spiste, har kæresten selv betalt. hun har ikke efterladt b alene
i salonen halve eller hele dage.
b har supplerende forklaret bl.a., at hun var på skole i august 2005 og kom tilbage i september
2005. hun var endnu ikke kommet tilbage den dag, c startede i forretningen.
der kom mange nye kunder, da c startede i salonen. størstedelen var cs tidligere kunder fra
sorø. det var nogen, hun ikke før havde set.
da hun kom tilbage til salonen i september, var d og e der. hun sås privat med e. e sagde til
hende, at hun var ked af, at hun ikke havde fået stillingen. e var derimod ikke utilfreds med,
at det var c, der havde fået stillingen.
hun ved ikke, om d var skuffet over, at c fik stillingen. e har ikke sagt noget til hende om, at
grunden til, at a ikke fik stillingen, var, at hun var gravid.
hun er ikke i frisørbranchen længere. hun er i gang med en uddannelse.
                                              - 5 -
c har supplerende forklaret bl.a., at hun var ansat uafbrudt hos lene hansen indtil januar
2009.
hun ansøgte uopfordret hos lene hansen vist nok juni/juli 2005. hun husker ikke det nøjag-
tige tidspunkt for afleveringen af ansøgningen. hun havde ikke forinden talt med lene han-
sen. hun havde tidligere arbejdet sammen med d og f og havde hørt godt fra disse personer
om lene hansen. hun afleverede ansøgningen til lene hansen personligt lige før lukketid.
hun talte ikke med hende herom, og der var således ingen samtale på dette tidspunkt om,
hvorvidt lene hansen søgte personale.
hun talte med lene hansen om stillingen, da hun kom tilbage fra ferie. hun mener, at lene
hansen kontaktede hende ultimo juli/primo august. umiddelbart efter havde hun en samtale
med lene hansen. hun var ret sikker på, at mange af hendes sorø-kunder ville følge med,
hvis hun blev ansat hos lene hansen. det gav hun udtryk for under deres samtale. hun havde
på dette tidspunkt haft en fast kundekreds i lang tid. hun regnede ikke med, at alle hendes
kunder ville følge med, hvis hun blev ansat hos lene hansen. hendes antagelse om, at mange
af hendes gamle sorø-kunder ville følge med, kom til at holde stik.
ved en gennemgang af sine kunder pr. december 2008 er hun kommet frem til, at ca. en tred-
jedel eller ca. 230 var hendes gamle sorø-kunder.
under ansættelsen hos lene hansen var der fire betjeningspladser. da hun startede i septem-
ber 2005, var de i alt fem personer, nemlig hende selv, lene hansen, d, e og b. lene hansen
havde udfærdiget en arbejdsplan, så de kun var 3-4 personer på arbejde ad gangen.
højesterets begrundelse og resultat
a var ansat tidsbegrænset som frisørassistent i et barselsvikariat fra den 7. februar 2005 til
den 3. september samme år. højesteret tiltræder, at hendes fratræden efter udløbet af den tids-
begrænsede ansættelse uden tilbud om fortsat ansættelse ikke kan sidestilles med en afskedi-
gelse. forholdet skal derfor ikke bedømmes efter ligebehandlingslovens § 9, jf. § 16, stk. 4.
                                                - 6 -
spørgsmålet om, hvorvidt as ret til ligebehandling er blevet krænket i forbindelse med be-
sættelsen af den stilling som frisørassistent og stedfortræder, som c blev ansat i, skal herefter
bedømmes efter ligebehandlingslovens § 2 og § 16 a.
tre dommere – peter blok, asbjørn jensen og niels grubbe – udtaler herefter:
navnlig efter de forklaringer, som er afgivet af d og e, og som vi ikke finder grundlag for at
tilsidesætte, finder vi ligesom landsretten, at det må anses for godtgjort, at lene hansen om-
kring tidspunktet for ansættelsen af c gav udtryk for, at hun ikke ønskede at fastansætte a på
grund af hendes graviditet.
som anført af landsretten er der herved påvist faktiske omstændigheder, der giver anledning
til at formode, at lene hansen ved besættelsen af stillingen som frisørassistent og stedfortræ-
der har lagt vægt på as graviditet og derved har handlet i strid med ligebehandlingslovens §
2, jf. herved lovens § 16 a. efter karakteren af disse omstændigheder – lene hansens egne
udtalelser om, at hun ikke ønskede at fastansætte a på grund af hendes graviditet – må der
påhvile lene hansen en streng bevisbyrde for, at hun desuagtet ikke har lagt vægt på as gra-
viditet ved besættelsen af stillingen.
vi tiltræder, at denne bevisbyrde ikke kan anses for løftet ved det af lene hansen anførte om
cs og as kvalifikationer og personlige forhold samt om cs tilførsel af nye kunder.
da det således må lægges til grund, at lene hansen har gjort sig skyldig i en krænkelse af
ligebehandlingslovens § 2, skal hun betale godtgørelse til a efter lovens § 14.
den foreliggende situation kan heller ikke ved udmålingen af godtgørelsen sidestilles med
afskedigelse som følge af graviditet. ved højesterets dom i ugeskrift for retsvæsen 2008 s.
957 er det fastslået, at godtgørelsen efter ligebehandlingslovens § 14, jf. § 2, som udgangs-
punkt fastsættes til 25.000 kr. i tilfælde, hvor krænkelsen af ligebehandlingsprincippet sker i
forbindelse med afslag på ansættelse. as ansættelse i et tidsbegrænset vikariat for e ophørte i
overensstemmelse med aftalen i forbindelse med, at e genoptog sit arbejde efter endt barsels-
orlov, og krænkelsen af ligebehandlingslovens § 2 skete i forbindelse med besættelsen af en
                                                - 7 -
ny stilling som frisørassistent og stedfortræder. under disse omstændigheder finder vi ikke
grundlag for at fravige udgangspunktet.
vi stemmer derfor for at tage as subsidiære påstand til følge med 25.000 kr.
dommerne lene pagter kristensen og poul dahl jensen udtaler:
a, e og d har forklaret, at lene hansen på tomandshånd over for hver enkelt af dem har
fremsat udtalelser om, at undladelsen af at tilbyde a fastansættelse var begrundet i hendes
graviditet. lene hansen har bestridt, at hun har udtalt sig på den måde.
vi finder under de foreliggende omstændigheder, at det ikke med den fornødne sikkerhed kan
lægges til grund, at lene hansen har udtalt sig præcis på den måde, som a, e og d har forkla-
ret. de tre kender hinanden og kan løbende have talt sammen om sagen, og der kan efter vores
opfattelse ikke bortses fra risikoen for, at deres gengivelse af lene hansens udtalelser ikke
helt svarer til, hvad lene hansen rent faktisk har sagt. det bemærkes i den forbindelse også,
at deres forklaringer i byretten blev afgivet ca. 1½ år efter, at begivenhedsforløbet havde fun-
det sted, jf. herved også byrettens bevisbedømmelse.
den formodning, der er skabt ved de tre forklaringer, for, at lene hansens beslutning om ikke
at ansætte a var begrundet i hendes graviditet, kan derfor efter vores opfattelse ikke anses for
særlig stærk.
vi finder det af de grunde, der er anført af landsrettens mindretal, godtgjort, at c ud fra en
objektiv målestok var klart den bedst kvalificerede til stillingen, og at det forhold, at a var
gravid, ikke har haft betydning for lene hansens beslutning om at foretrække c.
vi stemmer derfor for at tage lene hansens frifindelsespåstand til følge.
afgørelsen træffes efter stemmeflertallet.
efter udfaldet af sagen skal shape intercoiffure ved lene hansen betale sagsomkostninger for
byret, landsret og højesteret til dansk frisør & kosmetiker forbund som mandatar for a. det
                                                 - 8 -
samlede sagsomkostningsbeløb fastsættes til 63.680,83 kr., hvoraf 1.250 kr. er til dækning af
retsaftgift for byret og landsret i forhold til det vundne beløb, 2.430,83 kr. er til dækning af
udgifter til vidne- og transportgodtgørelse, mens det resterende beløb på 60.000 kr. er til dæk-
ning af advokatudgift.
                                       thi kendes for ret:
shape intercoiffure ved lene hansen skal til a betale 25.000 kr. med procesrente fra den 4.
juni 2006.
i sagsomkostninger for byret, landsret og højesteret skal shape intercoiffure ved lene han-
sen betale 63.680,83 kr. til dansk frisør & kosmetiker forbund som mandatar for a.
de idømte beløb skal betales inden 14 dage efter denne højesteretsdoms afsigelse. sagsom-
kostningsbeløbet forrentes efter rentelovens § 8 a.


text:
                                               dom
afsagt den 1. september 2015 af østre landsrets 18. afdeling
(landsdommerne ulla staal, nikolaj aarø-hansen og lars-christian sinkbæk (kst.) med
domsmænd).
18. afd. nr. s-3619-14:
anklagemyndigheden
mod
1) t2
(advokat esben roslev, besk.)
2) t1
(advokat kaj høj, besk.)
holbæk rets dom af 8. december 2014 (60-1188/2014) er anket af t2 og t1 med påstand om
frifindelse i forhold 1 og 2 samt i øvrigt formildelse, herunder således at straffene gøres
betinget med vilkår om samfundstjeneste.
anklagemyndigheden har nedlagt endelig påstand om skærpelse.
anklagemyndigheden har endvidere nedlagt påstand om, at tiltalte t1 i medfør af
færdselslovens § 126, stk. 1, nr. 1 og 10, frakendes førerretten i et af retten fastsat tidsrum.
tiltalte t1 har heroverfor påstået frifindelse.
tiltalte t1 er tidligere straffet
ved     kalundborg rets dom af 18. august 2004 for overtrædelse af færdselslovens § 53, stk.
        1, og § 56, stk. 1, med en bøde på 8.000 kr., subsidiært fængsel i 10 dage, samt
        frakendelse af førerretten i 1 år fra den 18. august 2004,
ved     holbæk rets dom af 7. september 2010 for overtrædelse af blandt andet færdselslo-
        vens § 53, stk. 1, og § 56, stk. 1, med fængsel i 30 dage, betinget, prøvetid 2 år, ud-
                                                  - 2 -
         førelse af 30 timers samfundstjeneste og en bøde på 18.000 kr., subsidiært fængsel i 10
         dage, samt frakendelse af førerretten i 6 år fra den 13. februar 2009,
ved      næstved rets dom af 16. januar 2012 for overtrædelse af færdselslovens § 117 a, stk.
         1, med en bøde på 9.000 kr., subsidiært fængsel i 10 dage, og
ved      roskilde rets dom af 16. januar 2013 for overtrædelse af færdselslovens § 117 a, stk.
         2, nr. 2, med fængsel i 10 dage, betinget, prøvetid 2 år, udførelse af 30 timers
         samfundstjeneste og en tillægsbøde på 11.500 kr., subsidiært fængsel i 10 dage.
forklaringer
der er i landsretten afgivet supplerende forklaring af de tiltalte samt vidnerne a, b, f, ..., …,
…, kriminalassistent c og d, der alle har forklaret i det væsentlige som i byretten.
de forklaringer, der i byretten blev afgivet af vidnerne e og g, er dokumenteret i medfør af
retsplejelovens § 923.
tiltalte t2 har supplerende forklaret blandt andet, at t1 skulle til gørlev for at se på en
forstærker til et musikanlæg, og i den forbindelse kørte de forbi fs lejlighed, fordi f skyldte
ham penge. han var iført en t-shirt og et par grå arbejdsbukser, mens t1 havde et par orange
arbejdsbukser på. de medbragte ikke et koben, og da de talte med fs naboer, undskyldte de,
at de var gået forkert. grunden til, at de første gang gik ind i fs lejlighed, var, at de i
lejligheden kunne se en hund, der tydeligvis var misrøgtet. det var ikke planen, at f skulle
have en ”røvfuld” eller lignende.
han var ikke irriteret på f, men der var en dårlig stemning, da f tilbagebetalte de penge, han
skyldte ham. t1 og han ville gerne have ryddet den dårlige stemning af vejen ved at få talt ud
med f, og det var grunden til, at de anden gang tog til fs lejlighed. han kan ikke huske, om
de talte nærmere herom, men de tog ikke til f for at ”tage pis” på ham. da de anden gang kom
til fs lejlighed, var der lys et sted i lejligheden, og døren stod på klem, og de gik derfor ud fra,
at f var kommet hjem, og gik ind i lejligheden. der var tusmørke i lejligheden, og da han i et
askebæger lagde en cigaret, som han havde i hånden, opstod ild i noget papir, således som han
har forklaret i byretten. det er derfor ikke rigtigt, at han tændte ild i papiret med en lighter,
således som t1 først forklarede i byretten. han tog papiret op og holdt det instinktivt væk fra
                                                - 3 -
sig, måske i retning mod t1, der stod med ryggen til bordet og med siden til ham. det
brændende papir faldt herefter ned på gulvet, hvor ilden hurtigt fik fat i noget skummateriale,
der lå på gulvet. som forklaret i byretten forsøgte de at slukke ilden med vand ved brug af en
hundeskål, men de havde ikke tid til at tale sammen i andet end korte kommandoer. da de
forlod lejligheden, kunne han ikke se, at der stadig var ild i lejligheden, men han var i tvivl.
han ved ikke, hvor længe de var i lejligheden.
under den første politiafhøring af ham blev branden kun nævnt en passant, idet politiet stort
set kun talte om at ransage hans lejlighed for at lede efter en bærbar computer og en hund.
foreholdt sin underskrevne forklaring til politirapport af 12. september 2013 ifølge hvilken
han skulle have forklaret, at han ikke havde kendskab til branden, udover at han havde hørt, at
fs lejlighed var brændt, er det rigtigt, at han har forklaret således. det er også rigtigt, at han i
samme forbindelse fortalte politiet, at t1 og han kun havde taget hunden, men ikke
computeren, med fra lejligheden. t1 og han havde ikke aftalt, hvad de skulle sige til politiet.
om sine personlige forhold har han supplerende forklaret blandt andet, at han pr. 1. april 2015
har fået fastansættelse i en kommunes borgerservice, hvor han besvarer henvendelser fra
borgerne og implementerer nye systemer, der skal lette borgernes adgang til kommunen. han
har fået mere samvær med sine børn, end han havde under byrettens behandling af sagen. han
har aldrig haft kontakt til det psykiatriske sundhedssystem.
tiltalte t1 har supplerende forklaret blandt andet, at efter at t1 og han havde hentet
forstærkeren i gørlev, kørte de til fs bopæl. de medbragte ikke et koben, men han havde en
spartel i sine orange arbejdsbukser. de gik kun ind i fs lejlighed, fordi de kunne se, at der i
denne var en hund, som ikke havde det godt.
han er ikke klar over, hvorfor de anden gang tog til fs lejlighed, udover at de, således som t2
har forklaret i landsretten, ville ”rense luften”. selv havde han ikke noget at være sur over, og
t2 var ikke åbenlyst irriteret. i lejligheden opstod ilden for enden af bordet, og de forsøgte at
trampe den ud, men det resulterede blot i, at ilden spredte sig til andre ting, der lå på gulvet.
det hele gik meget stærkt, uden at han kan sige hvor hurtigt, men der gik ikke ild i madrassen,
der stod op ad vinduet, og der gik heller ikke ild i klædeskabet, men alene i det, der lå på
gulvet. på grund af røgen var det svært at se, hvor meget ilden havde bredt sig. han så ikke
                                               - 4 -
ild, men røg da de forlod lejligheden. han ved ikke, hvorfor de ikke gik til politiet – det var
ikke noget, de talte om, men der var nok en stiltiende forståelse mellem dem om ikke at
fortælle om branden. de talte ikke om, at t2 havde taget en computer fra lejligheden, og han
så heller ikke en computer, da han dagen efter var med t2 på genbrugsstationen.
han ved ikke, hvorfor han til politiet har sagt, at de ville ”tage pis” på f – det hele står lidt
tåget for ham, da han har været alkoholiker i mange år. når han har forklaret, at f skulle have
en ”lærestreg”, må det være udtryk for, at han selv ville have skældt f ud, fordi f ikke
passede hunden.
om sine personlige forhold har han supplerende forklaret blandt andet, at han siden byrettens
dom har ændret navn, idet hans efternavn ikke længere er ”t1”, men ”t1a”. han blev i juli
gift med moderen til sin yngste søn, og han bor nu sammen med sin kone, der er ved at
uddanne sig til chauffør, og deres fælles søn samt konens særbarn. siden byrettens dom har
han gennemført 10. klasse, og han agter at læse hf med henblik på at uddanne sig til
misbrugskonsulent. for tiden arbejder han på en ornestation.
a har supplerende forklaret blandt andet, at hans daværende kone b hørte, at deres terrassedør
blev forsøgt opbrudt, og hun kaldte derfor på ham, hvorefter han hørte det samme. han er helt
sikker på, at de to personer, der forsøgte at bryde døren op, havde et halvt meter langt blåt
koben i hænderne, og han kan huske, at b og han talte med de pågældende om, at fs hund
havde det dårligt. der var meget uhumsk i fs lejlighed, og han mener, at det var fs hund, der i
et forsøg på at komme ud af lejligheden havde smadret et vindue, som der herefter var
opstillet en madras foran. b og hans soveværelse lå på første sal, og de blev vækket af, at
tagplader sprang som følge af branden, der også skadede deres lejlighed.
b har supplerende forklaret blandt andet, at de to personer, der var ved at bryde terrassedøren
op hos hende og a, stod med et blåt koben i hænderne og spurgte efter f, der skyldte dem
penge. a og hun kunne ikke i deres soveværelse mærke varmen fra branden, men de vågnede
ved lyden fra tagplader, der sprang, og de så herefter det hele stå i flammer. efter branden
blev de genhuset, men flyttede siden et andet sted hen.
                                                - 5 -
f har supplerende forklaret blandt andet, at han studsede over, at de tiltalte kunne finde ham i
reersø. hans computer lå i klædeskabet i soveværelset. de motorcykeldele, som han i
byretten fortalte stod på gulvet, var blandt andet et topstykke og en motorblok. på spisebordet
lå reklamer m.m. og muligt også et par kuverter. hvis hunden havde bidt i et vattæppe eller i
en pude, kunne der godt ligge mindre stykker heraf på gulvet. det var ikke hunden, der havde
lavet hul, hverken i vinduet eller i døren.
... har supplerende forklaret blandt andet, at de to personer, han så om eftermiddagen, virkede
søgende, men han kan ikke i dag huske, om en af dem bar på en computer. om aftenen blev
han vækket ved banken på døren.
… har supplerende forklaret blandt andet, at hun og hendes mand var gået i seng, da de blev
vækket af et brag. hendes mand kunne lugte røg, og da de kom udenfor, så hun flammer, der
lyste op. deres bopæl blev ikke berørt af branden.
… har supplerende forklaret blandt andet, at de to personer, der spurgte efter f, talte om, at
han skyldte dem penge, men ikke decideret om, hvorvidt han skyldte dem begge penge. hun
kan ikke i dag huske, hvornår de to personer kom igen.
kriminalassistent c har supplerende forklaret blandt andet, at hvis der kun var ét arnested, vil
han mene, at dette må have været inde i klædeskabet, idet branden i tilfælde af arnested ved
madrassen ved vinduet ville være trukket ud gennem vinduet, hvilket ikke er foreneligt med
de meget store brandskader i klædeskabet. de store brandskader i klædeskabet kan dog også
skyldes dettes indhold, som han ikke er bekendt med, hvad var. han har heller ikke kendskab
til, hvilken type skumgummi madrassen var lavet af, men umiddelbart vil han ikke mene, at
det er sandsynligt, at en ild antændt i madrassen ville kunne udvikle sig så hurtigt, at den ikke
kunne slukkes.
d har supplerende forklaret blandt andet, at når han i sammenfatningen i sin erklæring af 14.
oktober 2013 har anført, at der ved branden var fare for personers liv, er dette alene en brand-
og bygningsteknisk vurdering, og således uden at han herved har forholdt sig til, om der rent
faktisk var personer til stede i lejligheden over den udbrændte. hvis der ikke var mennesker
til stede i denne lejlighed, er det svært at argumentere for, at der konkret var fare for personers
                                                - 6 -
liv. som han husker det, var lejligheden udbrændt. når han i samme erklæring har anført, at
hele lejligheden sås nogenlunde ensartet brandskadet, og at det ikke var muligt at fastlægge
arnestedet nærmere, udover at det var i lejligheden, skyldes det, at han i erklæringen skulle
forholde sig til lejlighedens installationer og derfor ikke brugte megen energi på at finde
arnestedet, som han i stedet lod stå mere åbent.
også for landsretten har der været afspillet optagelser fra politiets aflytning af telefonsamtaler
mellem de tiltalte.
retsgrundlag
ved lov nr. 152 af 18. februar 2015 om ændring af straffeloven og lov om fuldbyrdelse af
straf m.v. (samfundstjeneste m.v.), der trådte i kraft den 1. maj 2015, blev adgangen til
anvendelse af samfundstjeneste som alternativ til ubetinget fængsel udvidet. af de almin-
delige bemærkninger til lovforslaget (l 50) fremgår under punkt ”4.2. lovforslagets ud-
formning” blandt andet:
      ”4.2.5.4. samlet set er det straffelovrådets opfattelse, at udgangspunktet bør være,
      at samfundstjeneste kan anvendes over for et bredt felt af kriminalitetsformer, og
      at der ikke er grundlag for fortsat at tale om et ”kerneområde” for anvendelsen af
      samfundstjeneste. straffelovrådet lægger i den forbindelse også vægt på, at de to
      hovedanvendelsesområder for samfundstjeneste allerede i en årrække har været
      dels færdselssager, dels voldssager, mens det traditionelle ”kerneområde” –
      berigelsesforbrydelser – først kommer på tredjepladsen.
      det er straffelovrådets opfattelse, at en udvidet brug af samfundstjeneste på
      straffelovens område navnlig bør komme på tale ved førstegangsovertrædelser,
      der ikke har karakter af organiseret eller banderelateret kriminalitet, og at der ved
      de lidt længere straffe bør indføres en ordning, hvorefter ny kriminalitet i den
      fastsatte prøvetid udløser en reststraf svarende til en tredjedel af den betingede
      fængselsstraf ifølge dommen til samfundstjeneste, når samfundstjenesten er
      udført. en sådan udvidelse af brugen af samfundstjeneste vil på den ene side åbne
      mulighed for at idømme flere førstegangskriminelle samfundstjeneste, men på den
      anden side samtidig indebære, at ny kriminalitet i prøvetiden straffes hårdere end i
      dag, …
      valget mellem samfundstjeneste og ubetinget fængsel (når tiltalte findes egnet til
      samfundstjeneste) bør efter straffelovrådets opfattelse fremover først og fremmest
      afgøres ud fra en samlet vurdering af dels grovheden af den nu foreliggende
      kriminalitet som udtrykt ved længden af fængselsstraffen, dels omfanget og
      alvoren af eventuel tidligere kriminalitet. når bortses fra røveri, voldtægt, grov
      vold, grove våbenlovsovertrædelser, grove narkotikaforbrydelser og vidnetrusler
                                                 - 7 -
       mv., bør kriminalitetens art derimod som udgangspunkt ikke som sådan tillægges
       væsentlig betydning, men der bør fortsat udvises tilbageholdenhed med at
       anvende samfundstjeneste i tilfælde, hvor der er tale om mere organiseret
       kriminalitet, eller hvor forurettede er påført betydelige fysiske eller psykiske
       skader. det samme gælder som udgangspunkt, hvis kriminaliteten er udøvet over
       for et særligt værgeløst offer.
       …
       4.2.6. justitsministeriet er enig i straffelovrådets overvejelser og forslag, og
       lovforslaget er udformet i overensstemmelse med rådets lovudkast.
       for så vidt angår færdselssager fremsætter straffelovrådet ikke noget forslag
       vedrørende anvendelsen af samfundstjeneste, …
       efter en samlet vurdering finder justitsministeriet ikke grundlag for at foreslå
       ændringer i den ordning vedrørende anvendelse af samfundstjeneste som alter-
       nativ til ubetinget fængsel i færdselssager, som blev indført i 2005.”
landsrettens begrundelse og resultat
også efter bevisførelsen for landsretten findes de tiltalte af de grunde, der er anført af by-
retten, skyldige i forhold 1 og 2 i overensstemmelse med byrettens bevisresultat.
straffen for tiltalte t2 findes passende udmålt.
under hensyn til tiltalte t1s tidligere straffe for spirituskørsel og kørsel i frakendelstiden
forhøjes strafudmålingen for hans vedkommende til fængsel i 1 år og 2 måneder.
henset til den ved lov nr. 152 af 18. februar 2015 om ændring af straffeloven og lov om
fuldbyrdelse af straf m.v. (samfundstjeneste m.v.) skete udvidelse af adgangen til anvendelse
af samfundstjeneste som alternativ til ubetinget fængsel findes straffen for tiltalte t2 og 1 år
af straffen for tiltalte t1 at kunne gøres betinget med vilkår om udførelse af samfundstjeneste
i 200 timer inden for en længstetid på 1 år og i øvrigt som nedenfor bestemt, jf. straffelovens
§§ 62 og 63, mens de resterende 2 måneder af straffen for t1 under hensyn til hans tidligere
straffe for spirituskørsel og kørsel i frakendelsestiden skal fuldbyrdes.
tiltalte t1 er fundet skyldig i spirituskørsel med en alkoholpromille på 2,06. da han to gange
tidligere er frakendt førerretten ubetinget, og da kørslen fandt sted i frakendelsestiden,
                                                - 8 -
frakendes han førerretten i 10 år fra landsrettens dom, jf. færdselslovens § 126, stk. 1, nr. 1 og
10, jf. § 128.
i øvrigt stadfæstes dommen.
                                     thi kendes for ret:
tiltalte t2 straffes med fængsel i 1 år.
fuldbyrdelsen af straffen udsættes og bortfalder efter en prøvetid på 2 år på betingelse af,
at   tiltalte ikke begår strafbart forhold i prøvetiden,
at   tiltalte i prøvetiden undergiver sig tilsyn af kriminalforsorgen, og
at   tiltalte efter kriminalforsorgens nærmere bestemmelse udfører samfundstjeneste i 200
     timer inden for en længstetid på 1 år.
tiltalte t1 straffes med fængsel i 1 år og 2 måneder.
2 måneder af straffen skal fuldbyrdes, mens fuldbyrdelsen af den resterende del af straffen
udsættes og bortfalder efter en prøvetid på 2 år på betingelse af,
at   tiltalte ikke begår strafbart forhold i prøvetiden,
at   tiltalte i prøvetiden undergiver sig tilsyn af kriminalforsorgen samt behandling mod
     misbrug af alkohol og euforiserende stoffer efter kriminalforsorgens bestemmelse, og
at   tiltalte efter kriminalforsorgens nærmere bestemmelse udfører samfundstjeneste i 200
     timer inden for en længstetid på 1 år.
tiltalte t1 frakendes førerretten i 10 år fra landsrettens dom.
byrettens afgørelser om sagsomkostninger og konfiskation stadfæstes.
statskassen skal betale sagens omkostninger for landsretten.