text:
                                               dom
afsagt den 23. august 2017 af vestre landsrets 13. afdeling (dommerne henrik bjørnager
nielsen, elisabeth mejnertz og michael wennicke (kst.)) i nævningesag
v.l. s–2573–16
anklagemyndigheden
mod
t
født den … 1994
(advokat jesper storm thygesen, københavn)
retten i aarhus har den 20. december 2016 under medvirken af nævninger afsagt dom i 1.
instans (5-7618/2016).
påstande
tiltalte har påstået frifindelse i forhold 1-2 og 4-5 og formildelse.
anklagemyndigheden har påstået skærpelse.
f1 har gentaget sin påstand om erstatning og godtgørelse.
tiltalte har påstået frifindelse og har beløbsmæssigt anerkendt kravet, bortset fra kravet om
godtgørelse efter erstatningsansvarslovens § 26, stk. 3.
e1 har gentaget sin påstand om godtgørelse.
tiltalte har principalt påstået frifindelse, subsidiært at kravet ikke tages under påkendelse.
tiltalte har beløbsmæssigt anerkendt kravet.
                                                  - 2 -
e2 har påstået stadfæstelse af dommens afgørelse om erstatning.
tiltalte har påstået frifindelse, men har beløbsmæssigt anerkendt kravet.
e3 har gentaget sin påstand om erstatning og godtgørelse, dog at erstatningskravet er forhøjet
med 4.060 kr. med renter for udgifter til yderligere psykologbehandlinger til hans mor.
tiltalte har påstået frifindelse, men har beløbsmæssigt anerkendt kravet.
supplerende oplysninger
tiltalte har under hovedforhandlingen i landsretten nævnt n i forbindelse med sin forklaring
om gerningsmanden i forhold 4-5, hvilket har givet anledning til yderligere dokumentation.
der er forevist fotos af en maskinpistol mrk. scorpion og af maskinpistoler mrk. uzi.
endvidere er der forevist et foto af n optaget i 2011. om ham er det oplyst, at han er født i
1989, og at han blev dræbt den 18. januar 2017. under en ransagning den 21. februar 2017 af
et kælderrum i højbjerg fandt politiet en maskinpistol og 9 mm patroner. indehaveren af
kælderrummet blev tiltalt for besiddelse af våbnet, men blev frifundet ved byretsdom af 17.
maj 2017.
ifølge masteoplysninger om tiltaltes telefonnummer ... gik telefonen på en mast i hasselager
den 29. februar 2016 kl. 21.30 og 21.31, i viby kl. 21.45 og i brabrand kl. 21.54. hs telefon
gik på en mast på …vej kl. 21.27 og 21.32 og i brabrand kl. 21.55.
ifølge teleoplysninger om tiltaltes telefon nr. ... den 29. februar 2016 i tidsrummet fra kl.
21.48 til kl. 23.48 var der en opringning fra tiltaltes fars telefon kl. 21.54 på en mast-adresse i
brabrand, 3 sms’er fra bs telefon kl. 22.23 på en mastadresse i randers og et opkald fra
tiltaltes telefon til ...s (…) telefon kl. 23.05 på en mastadresse i sorring. der var ikke aktivitet
efter kl. 23.38.
                                                 - 3 -
det fremgår af en retskemisk erklæring vedrørende prøvemateriale udtaget den 27. april 2016
af a, at der fandtes thc i en koncentration, der svarer til, hvad der ses, når cannabis
anvendes som rusmiddel.
af as journal fra randers sygehus fremgår af et notat af 6. marts 2016, at a oplyste, at han
selvmedicinerede sig med hash dagligt.
forklaringer
tiltalte har vedstået sin forklaring i byretten og har afgivet supplerende forklaring vedrø-
rende forhold 1-2. endvidere har tiltalte afgivet forklaring vedrørende forhold 4-5.
vidnerne f1, e, g, d, …, e1, e2, ..., vicestatsobducent ole ingemann hansen,
kriminalassistent ..., l, c og h har afgivet supplerende forklaring for landsretten.
endvidere har m og kriminalassistent ... afgivet vidneforklaring.
tiltalte har supplerende forklaret vedrørende forhold 1-2, at det er korrekt, at han første gang
udtalte sig om disse forhold under hovedforhandlingen i byretten. det var efter rådgivning fra
sin forsvarer. han havde forinden sagt til politiet, at det ikke var ham. den 7. juni 2015
mødtes han med f1 for at ryge en joint sammen med ham. de havde intet udestående, og
sms’erne fra f1, som han modtog samme dag, var blot udtryk for f1s normale sprogbrug, f.
eks. når han ville have tiltalte til at skynde sig. de havde aftalt at mødes med e, men ikke med
g. de kørte til parkeringspladsen i f1s bil, og derfra ringede de til e og aftalte, at e skulle
komme dertil. de vidste ikke, at g ville komme med, men e og g kom kørende i es sorte
mercedes. tiltalte og f1 hoppede over i mercedes’en, og de skulle til at ryge endnu en joint.
de holdt med front ud mod vejen. der kom en mørk bil, som holdt lidt derfra med front eller
siden mod dem. tiltalte så en person hoppe ud af bilen med en pistol i hånden. han ved ikke,
om andre end e vidste, at de skulle mødes på parkeringspladsen. nævnte person løb hen imod
dem, og tiltalte sprang ud af bilen og løb for livet. e og f1 sprang også ud af bilen, men
tiltalte var den første, der kom ud af bilen, og han løb bare uden at se, hvor de andre løb hen.
han ved ikke, hvorfor f1 ikke har forklaret, at tiltalte var til stede i bilen. han så ikke, hvad
der skete med de andre, men han løb hen og gemte sig i et buskads. han havde sin
                                                - 4 -
mobiltelefon med, men han ringede ikke til politiet, idet man ikke ringer til politiet i hans
bekendtskabskreds. han var bange. han forlod buskadset, da han følte, at det var sikkert.
mens han var i buskadset, kørte nogle ukendte biler forbi. da han kom tilbage til
parkeringspladsen, var der ingen til stede, men es bil holdt der med tændingsnøglen i låsen.
han havde hørt to skud, mens han var i buskadset, og han hørte også, at f1 skreg, så han
havde på fornemmelsen, at f1 var blevet skudt. han holdt ikke ind, da han så f1s bil holde
ved ds bopæl, idet han blot tænkte på at komme væk. han ringende til e, som blot sagde, at
han skulle skynde sig væk. han var også bange for, at politiet ville konfiskere mercedes’en,
fordi han ikke havde kørekort. han kørte til sabro, hvor han holdt på en parkeringsplads et
stykke tid. han forsøgte ikke at ringe til de andre for at høre, hvad der var sket. e havde sagt
noget i telefonen, som indikerede, at der var sket noget med f1. han brugte ikke sin telefon
efter episoden, da han ikke ville have noget med efterforskningen at gøre. han smed telefonen
ud. han har talt med nogle personer om skudepisoden og set den video, e optog. han ved
ikke, hvem der har gjort det, og ved ikke, hvad rygterne går på. han har talt med f1, da denne
var blevet udskrevet fra hospitalet. tiltalte var ikke oppe på sygehuset, idet han ikke ville
have noget med det at gøre og ikke var medlem af ltf. han lod es bil holde i sabro, men tog
nøglen med og gav den til e et par dage senere.
tiltalte ved ikke af, at han skulle blive kaldt ... eller ..., men han kaldes t.
vedrørende forhold 4-5 har tiltalte tilkendegivet via sin forsvarer, at han nu ønsker at afgive
forklaring. han har ikke tidligere udtalt sig om disse forhold. den 29. februar 2016 ved 19-20
tiden sad han hjemme sammen med en kammerat, som hedder n og også kaldes t. de røg
noget hash. b var også til stede i lejligheden. ... (...) kontaktede ham, og ... kom ud til
digterparken og hentede dem. de tre, men ikke b, skulle være sammen, spise noget mad og
ryge noget hash. han medbragte sin mobiltelefon. de kørte rundt omkring i aarhus og omegn
og røg noget hash. de mødtes med c, der kaldes c, og h, som kaldes …, i hasselager efter 1-
2 timer. han kan ikke huske de nøjagtige tidspunkter. planen var, at de skulle mødes og
snakke om nogle ting, noget hash og sådan noget. han kan ikke huske, hvem der kontaktede
hvem. han og c havde mødtes tidligere på dagen, idet c skyldte tiltalte nogle penge, som c
betalte, da de mødtes i hasselager. tiltalte have lånt c 5.000 kr., og c havde disse penge til
ham. c og h snakkede om, at de skulle til randers, idet de havde en konflikt med en person
der. tiltalte vidste ikke på det tidspunkt, at denne person var a. tiltalte havde en
                                                  - 5 -
fornemmelse af, at det handlede om penge. tiltalte og n talte om, at de ville tage med. ...
skulle over til sin kæreste. ... sad i sin bil, mens tiltalte og n talte med c og h. n er død nu,
idet han for 5-6 måneder siden blev stukket ihjel. tiltalte fortalte ikke ... noget om, hvorfor
han skulle mødes med c og h i hasselager, og heller ikke om randers. c og h var kørende i
en passat stationcar. tiltalte ville med til randers for at støtte sine kammerater. han kendte
ikke a og havde aldrig mødt ham eller talt med ham, men har senere fundet ud af, at de havde
nogle fælles venner. han vidste, at de skulle til randers, og de skulle køre i passaten. h kørte
bilen, c sad ved siden af føreren, og tiltalte og n sad på bagsædet. tiltalte sad bag ved c. det
var, mens de var i hasselager. tiltalte vidste ikke, at ... havde fået sendt as adresse. tiltalte
var slet ikke med i randers. ... fik pludselig travlt, idet han skulle over til sin kæreste, og ...
kørte fra mødestedet i hasselager. ... fik ikke at vide, at de skulle til randers. tiltalte vidste
ikke, at ... kendte a. tiltalte og de tre andre kørte mod randers. så nævnte c eller h as navn.
de sagde, at de var utrygge ved at tage derop alene, og at de havde en konflikt med a. n blev
nu helt vild, idet han også havde en konflikt med a, og n ville have en pistol med. det ville
tiltalte ikke være med til, så han bad om at blive kørt hjem. h var med på, at de skulle have en
pistol med. de var i nærheden af motorvejsafkørslen ved hasselager, da as navn blev nævnt.
c syntes ikke, det var en god ide at tage en pistol med, og c ville faktisk slet ikke med.
tiltalte var stadig i besiddelse af sin telefon på det tidspunkt. han kan ikke huske, om han
havde lagt den fra sig. c bad ikke om at blive sat af. de andre ønskede ikke at køre tiltalte
hjem, men det endte med, at han blev kørt hjem. tiltalte kan ikke huske, hvornår han var
hjemme, men det tog ca. 10 minutter at køre ham hjem fra det sted, de befandt sig. b var
hjemme, da han kom hjem. han fortalte ikke b noget om, hvad der var sket. han var glad for
at være sluppet for at komme med til randers. han havde glemt sin telefon i bilen. han skrev
til c på facebook, da han fandt ud af det. det var samme aften. han skrev til c over
facebook fra bs profil både samme aften, efter han var kommet hjem, og dagen efter. han
skrev, at han gerne ville mødes med c, idet han regnede med, at c havde telefonen. c svarede
aldrig på facebookbeskederne. tiltalte skrev enten fra bs telefon eller fra deres computer, det
husker han ikke. n har fortalt tiltalte, at det var h, der skød a. det gjorde han ca. en uge efter,
at det var sket. de mødtes helt tilfældigt i grønnegade i aarhus, hvor n hang meget ud. der
var mange andre i grønnegade foran kiosken, men han kan ikke huske hvem. ... var der
måske. inden da vidste tiltalte ikke, hvem der havde skudt i randers. n havde en telefon, da
han var sammen med tiltalte den aften, a blev skudt. han mødtes først igen med c, efter at
han havde talt med n. han havde hørt, at der var en, der var blevet skudt, og han tænkte, at
                                                - 6 -
det havde noget med de andre at gøre. han forsøgte at få fat i sin telefon via nogle
kammerater, men han kan ikke oplyse specifikt, hvilke kammerater det var. da han mødte n i
grønnegade, fortalte denne, at h havde skudt a i benene. tiltalte spurgte ikke n, hvor de
havde pistolen fra, men n var bandetilknyttet, og de havde masser af våben. alle mulige folk
i byen gik og talte om episoden og om, at n var med. tiltalte kaldes ikke tykke, og det blev
n heller ikke kaldt. tiltalte havde aldrig regnet med, at han ville blive dømt for drabet. han
ville ikke stikke nogen og har derfor ikke tidligere villet forklare noget om forholdene, men
nu har han sagt sandheden.
adspurgt af forsvareren har tiltalte forklaret, at han ikke har villet tale med politiet, fordi han
har været i periferien af det kriminelle miljø, og fordi det medfører repressalier i miljøet, hvis
man stikker nogen. hans tidligere forsvarer havde den holdning, at tiltalte ikke skulle sige
noget. n kom i hells angels’ klub og ville gerne være medlem. ns storebror var medlem af
ak81, og storebroren kendte også a. n blev dræbt som led i konflikter i bandemiljøet.
tiltalte vidste ikke, om han troede på ns oplysning om, at det var h, der havde skudt.
på ny adspurgt af anklageren har tiltalte forklaret, at han ikke på forhånd havde aftalt med n,
at denne skulle komme forbi. de har en fælles kammerat, o, og de plejer at være sammen.
tiltalte ved ikke, om ns telefon har været i forbindelse med tiltaltes telefon. n havde sammen
med en kammerat lejet et rækkehus i brabrand ude ved motorvejen. c og h havde tidligere på
dagen været på parkeringspladsen ude foran tiltaltes bopæl for at fortælle, at c ville betale det
beløb, tiltalte havde til gode. det var vist nok om eftermiddagen, men tiltalte kan ikke huske
det nærmere. b var hjemme, og han sagde til hende, at han lige skulle ud at mødes med
nogen. c og tiltalte kommunikerede på facebook via bs profil. c og h kom kørende i
passaten. randerskonflikten blev ikke omtalt. de mødtes i hasselager på parkeringspladsen
ved et firma, fujitsu, tæt på motorvejen. de nåede at komme på motorvejen, inden tiltalte
overtalte de andre til at køre sig hjem, og de kørte af motorvejen for at komme hjem til tiltalte.
... var kørt fra stedet. der er ca. 1 km fra motorvejsafkørslen til tiltaltes daværende bopæl i
…parken. der var ikke en pistol med i bilen, da tiltalte blev sat af. det, han skrev til c samme
aften over facebook, var, at han gerne ville mødes med c. han skrev vist nok ikke om
telefonen. b havde en telefon. han ringede ikke til sin telefon. han skrev ikke til h og ikke til
n. nogle dage senere spurgte han ..., om denne havde tiltaltes telefon. tiltalte ved ikke,
hvorfor han ikke til politiet blot forklarede, at han opholdt sig hjemme hos sin kæreste.
                                                 - 7 -
adspurgt af forsvareren har tiltalte yderligere forklaret, at han forventede yderligere
spørgsmål fra politiet, herunder om sin telefon, og at han derved ville kunne komme til at
forklare om de andre med relation til randersforholdet.
f1 har vedrørende forhold 1-2 supplerende forklaret, at han ikke kan forholde sig til, om det,
der fremgår af referatet af hans forklaring i byretten, svarer til det, han har forklaret. han har
fortrængt hændelsesforløbet. der var ingen konflikt mellem ham og tiltalte. de har diskuteret
noget, men han kan ikke huske hvad, eller om det var ved brugsen eller et andet sted. han
tror, at han kørte til parkeringspladsen i tilst i sin egen bil, en rød golf. han ved ikke, hvad
formålet med kørslen var, eller om der var andre i bilen, men han tror, at han var alene i bilen.
han ved ikke, om der var andre personer til stede på grusparkeringspladsen, da han kom, men
der kom andre til stede. det var e og måske også g. han husker ikke andre, og han ved ikke,
hvordan de kom derned, eller om han havde aftalt med dem, at de skulle komme. tiltalte var
der ikke. der kom to hætteklædte mennesker fra en busk. han havde nok fortalt til nogle, at
han skulle derned, og det kan også være personer, han havde fortalt det til, der kom frem fra
busken. han blev skudt. han ved ikke, om han var i bilen eller uden for bilen, da han blev
skudt. hvis han tidligere har sagt, at han sad på førersædet, var det nok tilfældet. han ved
ikke, om de to personer var henne ved hans bil. han blev slået og nikket skaller. han ved
ikke, om e og ha-ben var til stede, da det skete. han ved ikke, hvem de to hætteklædte var.
foreholdt de aflytninger, der er afspillet i landsretten, har vidnet fastholdt dette. ”...” er
”fælles-mennesker”, hvilket også gælder ”...”. den ”...”, som er nævnt i aflytningen af
samtalen med d, har ikke noget med sagen at gøre.
adspurgt af forsvareren har vidnet forklaret, at han kender tiltalte rimeligt godt. det har han
også sagt under samtalen refereret i ekstrakten side 492. hvis han har sagt, at han måske
vidste, hvem det var, var denne udtalelse baseret på, hvad han rygtevis havde hørt. foreholdt
tiltaltes forklaring om, at tiltalte var med i bilen, da det skete, har vidnet forklaret, at småting
som at tiltalte har siddet i bilen og rullet en joint, ikke er noget, han husker. det kan godt
være, at der ringer en klokke, når det bliver nævnt. nu kan vidnet godt huske, at tiltalte sad i
bilen og rullede en joint. vidnet har ikke set en person med tatovering på halsen.
”fællesmennesker” kan være alle personer.
                                                - 8 -
adspurgt af bistandsadvokaten har vidnet forklaret, at han på nuværende tidspunkt har det
udmærket, men sagen påvirker han psykisk, og han kan ikke sove, når han skal møde som
vidne i retten. han har en indre frygt, når han skal mødes med en kammerat, selv når det er
hans bedste ven. han får smertestillende medicin mod smerter i benet og armen. han har nu
fået sine sko udleveret, men ingen andre effekter.
e har supplerende vedrørende forhold 1-2 forklaret, at han var til stede på grus-
parkeringspladsen. han kan ikke rigtig huske, hvorfor han ikke oplyste herom under politiets
afhøring dagen før vidneforklaringen i byretten. han ønskede ikke at blive blandet ind i
sagen. foreholdt politirapport af 1. december 2016, ekstrakten side 1854, 4. og 5. sidste
afsnit, har vidnet forklaret, at han ikke mener at have forklaret sådan til politiet. det var en
ganske kort afhøring. det er dog rigtigt, at han til politiet sagde, at tiltalte ikke var til stede på
grusparkeringspladsen. han og g kom til stedet i en sort mercedes, som vidnet kørte i. f1 og
tiltalte kom over i mercedes’en. der kom en bil med flere personer i. vidnet har ikke tidligere
forklaret, at der var flere personer i den bil, der kom. da vidnet så manden med pistolen,
hoppede vidnet ud af bilen og løb ind i et buskads. han kan ikke huske, hvor f1 løb hen. g
løb også ind i et buskads. de var alle sammen ude af bilen og løb, da de så manden med
pistolen. da vidnet kom ud fra buskadset, så han, at f1 var på vej væk i sin bil. vidnets sorte
mercedes var forsvundet. g var til stede. han har aldrig senere set sin bil. det var ikke tiltalte,
der kørte væk i mercedes’en, og vidnet har ikke senere fået bilnøglerne af tiltalte. vidnet tror,
at han ringede til tiltalte, men han kan ikke huske det. foreholdt tiltaltes forklaring herom har
vidnet forklaret, at det godt kan passe, men han kan ikke huske det. vidnet ved ikke, hvem
der kom med pistolen. vidnet kan ikke beskrive bilen, som måske holdt 70 m væk, og vidnet
kan heller ikke beskrive personen med pistolen. vidnet løb mod ds bopæl og mødte vist nok
g på vej op ad bakken, hvorefter de fulgtes ad op til d. vidnet var senere på dagen på
sygehuset sammen med d og en anden kammerat. vidnet mener ikke, at g var på hospitalet,
og han så heller ikke tiltalte der. vidnet blev anholdt på hospitalet, inden han nåede at komme
ind til f1. vidner mener ikke, at han på noget tidspunkt var i f1s bil, mens de var på
grusparkeringspladsen. foreholdt samme politirapport, ekstrakten side 1854, 3. afsnit, har
vidnet forklaret, at han ikke kan huske, om han forklarede til politiet, at han ikke havde set
tiltalte på stedet den dag, men han mener ikke, at han sagde sådan.
                                                 - 9 -
adspurgt af forsvareren har vidnet forklaret, at det var en ganske kort afhøring dagen før
vidneforklaringen i retten, og politimanden noterede forklaringen ned på et stykke papir.
vidnet troede i begyndelsen, at der var tale om en anden voldssag, i hvilken vidnet allerede
var indkaldt som vidne.
g har vedrørende forhold 1-2 supplerende forklaret, at han løj over for politiet dagen før
vidneforklaringen i byretten, idet han gerne ville have politiet ud af sit hjem hurtigst muligt.
han er ikke så gode venner med politiet og har før oplevet, at politiet har forvredet hans ord.
det er rigtigt, at han sagde til politiet, at han ikke var til stede under episoden. han tror ikke,
at han tidligere havde talt med politiet om episoden. politiet kom ud til ds bopæl og begyndte
at kropsvisitere dem. foreholdt politirapport af 7. juni 2015, ekstrakten side 1802 med referat
af vidnets udtalelser til politiet ved hospitalet har vidnet forklaret, at han ikke tror, at han
sagde til politiet, at han havde siddet oppe hos d. vidnet kan ikke huske præcist, om han på
grusparkeringspladsen var inde i f1s bil. i den bil, de sad i og røg joints, sad vidnet på sædet
ved siden af førersædet. de holdt ved togskinnerne, og den bil, manden kom kørende i, holdt
2-3-4-500 m borte. vidnet ved ikke, om det var f1s bil, de sad i. vidnet så ikke bilen komme
kørende. vidnet løb over i buskene mellem vejen og grusparkeringspladsen. vidnet reagerede
ved, at e hoppede ud af bilen. da vidnet kom ud af bilen, så han, at de andre var på vej væk
fra bilen. han hørte ikke skud. da han løb mod ds bopæl, blev han klar over, at der var blevet
skudt. foreholdt byrettens referat af vidnets forklaring, dommen side 56, midterste store
afsnit, har vidnet forklaret, at han så f1 i bilen oppe ved ds bopæl, og det var på det
tidspunkt, han blev klar over, at f1 var blevet skudt. der var ingen biler på
grusparkeringspladsen, da vidnet kom ud fra buskene. han ved ikke, hvor den sorte mercedes
var blevet af. vidnet så ikke tiltalte, efter de var løbet fra bilen, og han ringede ikke til tiltalte,
heller ikke senere på dagen. det er ikke tiltalte, der har overfaldet f1. de sad sammen med
tiltalte i bilen, og de stak af alle sammen. vidnet var oppe ved hospitalet, men han gik ikke
derind.
adspurgt af forsvareren har vidnet forklaret, at han løj for politiet for at få politiet ud fra sin
bopæl. han ville også undgå selv at blive sigtet for noget.
d har vedrørende forhold 1-2 supplerende forklaret, at e og g ikke var til stede, da f1 kom til
vidnets bopæl. foreholdt sin forklaring i byretten, dommens side 21 midten, har vidnet
                                                  - 10 -
forklaret, at han ikke kan huske det, men de to kom gående på et tidspunkt. vidnet kunne på
blodet i bilen se, at f1 nok var blevet skudt. han mødte e og g på skadestuen og hilste måske
på dem, men de talte ikke sammen om, hvad der var sket, men alene om vejret og fodbold.
han vidste ikke, at de to havde været til stede under episoden. han ved ikke og vil helst ikke
udtale sig om, hvem ”...” omtalt under telefonsamtalerne med f1 den 22. juni 2015 var. han
kan ikke huske det. vidnet er kun bange for sin gud. indskærpet vidnepligten og
sandhedspligten har vidnet fastholdt, at han ikke ved, hvem den pågældende er.
… har vedrørende forhold 1-2 supplerende forklaret, at f1 og en af f1s kammerater havde en
diskussion om nogle penge. hun ved ikke, hvem ”...” er. hun har ikke forklaret i byretten, at
hun ved, at ”...” er identisk med tiltalte. der er mange, der kaldes ”...”. hun havde ikke set
tiltalte forud for vidneforklaringen i byretten. på hospitalet omtalte f1 gerningsmanden som
”danskersvin”. der var politibetjente til stede på hospitalet, herunder en kvindelig betjent.
det er nok korrekt, at hun på hospitalet som anført i ekstrakten side 507, sidste afsnit, sagde
til politiet, at f1 havde sagt, at det var to danskere, der havde gjort det, men hun kan ikke
huske det. hun har ikke forklaret i byretten, at hun havde hørt om tiltalte, og at han blev kaldt
”...”. det siger hende ikke noget nu. at hun havde en dårlig mavefornemmelse den 7. juni
2015 er udtryk for, at hun frygtede, at der ville ske f1 noget. det er korrekt, at f1 var bange
og vred og ønskede at gøre gengæld, da f1 kom hjem fra hospitalet, men der var ikke snak
om, hvem der havde gjort f1 noget. hun kan ikke huske, om hun har hørt fra andre, hvem der
havde gjort det. foreholdt sin forklaring i byretten, dommen side 24, 1. linje, har hun
fastholdt, at hun ikke kan huske det. f1s omtale af ”danskersvin” har med skudepisoden at
gøre. de 200 lapper havde sikkert at gøre med skudepisoden. hun har ikke forklaret i
byretten, at hun vidste, hvem der havde gjort det, men hun har sikkert forklaret, at f1 kaldte
pågældende for ”..., danskersvin, blegfis, svin” og andre ting. hun er ikke på nuværende
tidspunkt bange for, at der skal ske hendes familie noget. tiden læger alle sår. foreholdt
dommen side 24, næstsidste afsnit, kan hun ikke huske, om hun har forklaret således i
byretten. foreholdt dommen side 24, sidste afsnit, har hun forklaret, at hun sikkert i byretten
har nævnt navne som og ... som de personer, der har fortalt, at tiltalte er identisk med ”...”.
foreholdt dommens side 25, 2. afsnit, har hun ikke forklaret, at hun ved, at tiltalte er identisk
med ”...”, eller at alle i tilst kalder tiltalte for ”...”. det er hendes opfattelse, at der var rigtig
mange misforståelser i byretten. det gjorde hun ikke opmærksom på, idet hun blot gerne ville
ud fra retslokalet, ligesom hun også gerne hurtigst muligt vil ud fra landsrettens retslokale.
                                               - 11 -
hun kan ikke huske at have forklaret i byretten, at diskussionen mellem f1 og ”...” fandt sted
en fredag uden for brugsen. hun kan ikke huske, hvem f1 skændtes med. der er rigtig
mange, der kalder hinanden for ”...” og andre ting, og hun kan ikke huske, hvad hun har
forklaret i byretten.
adspurgt af forsvareren og foreholdt ekstrakten side 507, sidste linje side 508, 1. og 2. afsnit
om sine oplysninger til politiet på hospitalet den 7. juni 2015 har vidnet forklaret, at hun
sikkert har oplyst det, der står i rapporten. f1 var i løbet af sin afsoning blevet medlem af
ltf. den 23. juni 2015 skulle hun aflevere nogle penge, 50.000 kr., så f1 kunne komme ud
af ltf. hun kan ikke huske, om f1 den 7. juni 2015 havde problemer med nogle fra ltf,
men f1 havde bedt hende om at finde de penge, så han kunne komme ud af det, så han må
have haft problemer. f1 fortalte om tatoveringer, der skulle slettes, og at han gerne ville ud af
ltf, og hun var lykkelig for, at f1 ville ud af ltf.
e1 har supplerende forklaret, at huset er i 3 plan med kælder, stue og 1. sal. hun gik i bad
ovenpå. a fortalte, at der kom nogle, som han skulle mødes med. a havde aldrig tidligere sagt
til hende, at han ikke var så glad for, at hun var hjemme. a bad hende om at holde øje ud ad
vinduet, men ikke hvad hun skulle holde øje med. da a viste pistolsymbol med fingrene,
kunne hun regne ud, hvad a mente, der kunne ske. da a kom op til hende, virkede det, som
om han havde travlt. den mørke bil holdt, så den kunne komme ud af området igen. den
person, hun så komme ud, kom ud fra førersædet og lukkede bildøren. derefter så hun a og l
komme ud fra huset. personerne gik mod hinanden. pistolen blev viftet mod as hoved og
bryst. a greb efter pistolen, og så blev a skudt og faldt. der blev skudt rigtig mange skud, da
a var faldet. hun tænker, at det var en maskinpistol, nok på grund af lyden, som hun måske
kan genkende fra film. det er korrekt, som hun har forklaret i byretten, refereret i dommen
side 31, 14 linjer fra neden. hun så, at a ved hjælp af sin arm ligesom prøvede at komme lidt
væk, og hun tror, at det var her, de mange skud kom. hun så ikke, hvor l var, mens skuddene
faldt. det så helt sikkert ud, som om gerningsmanden ville ramme a, idet gerningsmanden
pegede direkte mod a. gerningsmanden havde lyst hår og havde ikke maske på. hun så ikke
c, som hun ikke kendte, men tidligere havde set, i forbindelse med skudepisoden. hun så
heller ikke h, som hun havde set før sammen med c, det er hun 100 % sikker på.
gerningsmanden og a stod tæt på hinanden, nok et par meter. hun kan huske sin forklaring i
                                               - 12 -
byretten om, at det virkede, som om gerningsmanden ikke helt kunne styre det, idet der gik så
mange skud af. hun var på sygehuset senere på natten, og der mødte hun c og h.
under det efterfølgende behandlingsforløb af a hjalp hun ham med medicin, forbinding,
stomipose og mad på den måde, de havde fået besked på.
hun var nysgerrig over for a for at få at vide, hvad det gik ud på. i begyndelsen ville a ikke
sige noget, men senere sagde han, at det var t, der havde gjort det, og at det var på grund af
noget hash, t skulle hente. om t fik hun at vide, at han er fra aarhus, at han har en kæreste,
der hedder b, og at a og t har mødt hinanden før, vist nok i sabro. hun har også hørt om ....
hun forstod, at a tidligere havde givet t 80.000 kr., og at t, før han skød, sagde, at a ikke
fik en krone. a sagde også, at han ville sprænge a og sig selv i luften, hvis a ikke fik det
bedre. a fortalte vist nok også, at c og h var med i bilen, men a var ikke vred på disse to.
hendes viden om, hvem der har gjort det, og hvem der var med i bilen, har hun kun fra a.
hun talte derefter med den pige, der er mor til as barn, og de fandt i fællesskab frem til
billederne på facebook af t og dennes kæreste b. inden a døde, gav hun ikke mange
oplysninger til politiet, idet hun tænkte, at det var noget, a selv kunne klare, men efter as død
valgte hun at lægge kortene på bordet. hun har efterfølgende talt med c, som har fortalt om
de sms’er, han skrev til a. gjort bekendt med tiltaltes forklaring i landsretten om, at det skulle
være h, der har skudt, har vidnet fastholdt, at hun ikke så h. navnet n siger hende ikke
noget. hun er ikke blevet opsøgt af nogen om, at hun ikke skulle afgive forklaring i retten. i
fredags mødtes hun med c. mødet handlede om, hvordan det gik med sagen i landsretten. c
kunne fortælle, at han havde fået fortalt, at han og h skulle sige, at det var en anden n, der
havde kørt bilen. det var en person ved navn o, der havde sagt dette til c og h. der havde
vist været nogle stykker til stede. vidnet ved, at den anden n er død. c havde fået at vide, at
han ikke skulle vidne i landsretten, og c havde det rigtig dårligt. hun forstod det således, at
hvis ikke c og h forklarede, som de havde fået besked om, ville de komme efter dem, dvs.
ham og h. hun har hørt, vist nok allerede inden, hun var i byretten, at det vist er o, der havde
våbnet, der blev anvendt mod a. hun var i byretten alle de følgende dage efter sin
vidneforklaring. hun så tiltalte i retten de følgende dage. i går har hun talt med politiet og
oplyst, at hun fik et flash-back i byretten, idet hun så tiltalte rejse sig og gå i forbindelse med
en pause, og at hun da genkendte præcis den måde, hun så gerningsmanden gå hen imod a.
                                                - 13 -
adspurgt af forsvareren har vidnet forklaret, at hun i onsdags hørte om den forklaring, tiltalte
lige havde afgivet. det var en veninde, der fortalte det, idet veninden overværede forklaringen
i retten. hun og veninden havde aftalt, at veninden skulle overvære retsmødet og tage notater,
idet vidnet var nysgerrig. vidnet fik et kort referat af tiltaltes forklaring af veninden.
vedrørende det hashkøb, a har fortalt om, husker hun ikke den mængde hash, der skulle
købes. hun var ikke bekendt med, om a solgte hash. hun havde ikke i det år, de var kærester,
lagt mærke til, om a solgte hash.
foreholdt sin beskrivelse af gerningsmanden til politiet har vidnet forklaret, at hun husker sin
forklaring om gerningsmandens højde. hun husker stadig noget af det samme. hun stod oppe
på 1. sal og kiggede ned. da hun afgav forklaring i byretten, kendte hun ikke h, men hun
havde set ham forud for skudepisoden og nok lige hilst på h og c.
vedrørende referatet i byrettens dom side 31, 16 linjer fra neden, ”personen skød a i benene
et par gange” har hun forklaret, at det kan godt passe, at de første skud ramte i benene.
det er korrekt, at a, vist nok to gange, ”udskrev sig selv”. det skyldtes, at a blev behandlet
uretfærdigt af nogle af sygeplejerskerne. den anden gang, det skete, forlod a sygehuset uden
at have fortalt det til personalet. på et tidspunkt bad hun om genindlæggelse, hvilket blev
afslået, idet man på sygehuset mente, at a var rask nok. hun følte, at hun havde brug for
professionel hjælp til as stomi. a tog ikke stoffer efter skudepisoden og indtil sin død.
det er a, der har fortalt, at gerningsmanden sagde ”du får ikke en krone”.
vedrørende mødet med c i onsdags var hun og c alene. mødet varede ca. 10 minutter. hun
har ikke tidligere forklaret om o, men det er ikke noget bevidst fra hendes side, idet hun ikke
har tænkt, at o skulle være vigtig i sagen, der er rejst mod tiltalte.
på ny adspurgt af anklageren har vidnet forklaret, at c tidligere har bedt hende om at skaffe
kontakt til as mor, e2, idet c var meget berørt og havde brug for at tale med e2. hun var til
stede, da c besøgte e2 og m, der er e2s mand. endvidere var vidnets niece til stede. det var
                                                - 14 -
sidste sommer, og de sad udenfor. hun kan ikke huske noget fra samtalen, men de sad og talte
om, hvad der var sket. hun var meget ”on and off”.
adspurgt af sin bistandsadvokat har vidnet forklaret, at hun og a mødte hinanden på
efterskole. de var bedste venner og var sammen i perioder. de var meget sammen i det år, de
var kærester, og de flyttede sammen kort tid inden skudepisoden. på nuværende tidspunkt bor
hun i oslo, idet hun gerne ville væk fra ”alt det her”. hun husker ikke så meget fra den dag, a
døde, men a lå på intensiv og havde fået hjertestop dagen inden, og der var blevet ringet til
hende og e2 om, at de skulle komme.
e2 har supplerende forklaret vedrørende forhold 4-5, at hendes mand hedder m. e1 sad hos
a, da vidnet dagen efter skudepisoden kom op på sygehuset til a. a nikkede til hendes
spørgsmål, om a kendte vedkommende, der skød ham, og han nævnte navnet t. a fortalte
også, at han var blevet ringet op af en, der var med i bilen, og advaret, og om hvorledes
skudepisoden foregik, således som hun har forklaret i byretten, herunder at t sigtede på a
med pistolen og sagde ”du får ikke en krone”. senere i forløbet nævnte a, at det var c og h,
der var med i bilen, og at c havde ringet og advaret a. hun kendte c af udseende fra
gadebilledet, men kendte ikke h. … ringede til hende og sagde, at han havde det dårligt, fordi
... vidste, hvem der havde skudt a. ... nævnte navnet t, og hun bad ... fortælle til politiet, hvad
han vidste. mange ved det, men ingen vil sige det, og hun tror, at de er bange for at blive
skudt. e1 har formidlet, at c kom hjem til vidnet. m og vidnet var hjemme, og e1 havde sin
lille niece med. det var varmt, og de sad på terrassen. det var inden sagens behandling i
byretten. hun spurgte c, hvorfor han var med i bilen, og c sagde, at han og h var blevet truet
til at være med i bilen. herefter fortalte c, at t steg ud af bilen og skød a. c fortalte, at en,
der hedder o, havde et våbenlager og havde leveret våbenet. c nævnte, at o til efternavn
hedder et eller andet med ”o”. desuden fortalte c det samme om hændelsesforløbet, som a
havde fortalt. c forklarede videre, så vidt vidnet husker, at de efter episoden kørte tilbage til
o i låsby, men at de der blev afvist. c fortalte også, at t skyldte a penge, vistnok 80.000 kr.
a havde nævnt det samme beløb og fortalt, at t skulle køre til sydspanien og købe hash.
ifølge c sagde t, at han var blevet stoppet i tyskland, og stoffet var blevet konfiskeret. c
fortalte, at der var slået plat og krone eller anden slags lodtrækning mellem t, o og (...) om,
hvem der skulle køre op til a og skyde ham. hun havde set et billede af tiltalte på facebook,
som e1 havde fundet, og når der blev talt om t, var det helt sikkert vidnets opfattelse, at t er
                                                - 15 -
identisk med tiltalte. vidnet har enten under samme møde eller i en anden sammenhæng fået
noget at vide om tilstsagen, muligvis fra c. hun har om tilstsagen fået at vide, at det var o,
der skød, og t, der stak. vidnet har fra e1 hørt, at der er nogen, der er blevet truet i
forbindelse med hovedforhandlingen i landsretten.
adspurgt af forsvareren har vidnet forklaret, at langt henne i sygdomsforløbet gav a en
nærmere beskrivelse af t, som passede med fotoet på facebook. hun kontaktede politiet med
sin viden straks efter as død, det vil sige samme dag. ... ringede til hende om sin viden ret
kort tid efter as død, og vidnet ringede til politiet og fortalte om ...s telefoniske henvendelse
samme aften, som ... ringede til hende. hun blev afhørt af politiet den 10. maj 2016 på sin
bopæl. hun kan ikke svare på, hvorfor hun ikke i den forbindelse har fortalt om ...s
opringning. c ringede til vidnet efter, at hun var blevet afhørt af politiet, og hun ringede først
til politiet og fortalte om dette et par dage efter afhøringen i byretten, idet det da gik op for
hende, at c ikke i byretten havde fortalt det, han havde fortalt vidnet. det var vist
kriminalassistent …, vidnet talte med i telefonen.
m har forklaret, at han er gift med e2. han afgav forklaring til politiet i går og havde ikke
tidligere afgivet forklaring til sagen. han mødte sagens anklager uden for retten i går og
henvendte sig til politiet efter opfordring fra anklageren. ca. en måned efter as bisættelse
blev der arrangeret et møde mellem e2 og c, som gerne ville se as gravsted. e2 ville gerne
have en forklaring på, hvorfor c havde været med i bilen. vidnet var til stede hele tiden
sammen med e1 og e2. c sagde, at han under køreturen til randers sad på bagsædet og
sms’ede til a for at advare denne om, at der var en ”gølp” med. c fortalte videre, at de var tre
i bilen, tiltalte, h og c, at t først skød a, som kom ned på jorden at ligge, og at t gik lidt væk
og derefter vendte tilbage og skød en salve mod a. vidnet kendte ikke t, men har set et
billede af ham fra facebook, som a viste ham på sygehuset. a sagde, at det var den person,
som havde skudt ham, og at det var t. foreholdt ekstrakten side 1897, 1. afsnit,
politirapporten fra i går, har han forklaret, at det er korrekt, at han har forklaret, at det var t.
vidnet kendte ikke t og vidste ikke, hvad t hed til efternavn. c startede med at fortælle om
en episode i tilst og fortalte, at det var den samme t, der havde været med i tilst, som havde
skudt a. c fortalte også, at t, inden han affyrede det første skud, sagde til a, ”du får ikke en
krone”. c forklarede om baggrunden for skudepisoden, at t havde fået 80.000 kr. af a til køb
af hash i spanien, men at t i stedet for at købe hash til a havde givet de 80.000 kr. til o ”…”.
                                              - 16 -
endvidere fortalte c, at ”…”, (...) og t under et møde havde trukket lod om, hvem der skulle
skyde a, og at det blev t, der skulle gøre det. a havde på et tidspunkt bedt vidnet om at
opbevare 80.000 kr. i kontanter i en kort periode. vidnet mener, at det var en måned før, a
blev skudt. vidnet spurgte, om beløbet stammede fra handel med stoffer, idet vidnet så ikke
ville opbevare dem. hertil forklarede a, at pengene stammede fra hans nedbrydningsfirma, og
at det var sorte penge. vidnet indvilligede i at passe på pengene en kort periode, hvilket han
gjorde i ca. tre uger. da a hentede pengene igen, sagde a, at han skulle bruge pengene til
aflønning af medarbejdere. vidnet så pengene.
oplysningerne fra c om tilstsagen vedrørte ikke e2 og vidnet, og vidnet kan ikke give nogen
forklaring på, hvorfor c startede med at fortælle om tilstsagen, som vidnet og e2 ikke kendte
noget til. c sagde, at det var t, der havde stukket en person ved navn f1 adskillige gange, og
at det var o, der havde skudt på f1.
adspurgt af forsvareren har vidnet forklaret, at det måske var 14 dage efter skudepisoden, at
a på sygehuset viste vidnet billedet af t. vidnet overværede hele byretssagen og blev
herunder bekendt med tilstsagen. e2 gik igen til politiet med sin viden efter mødet med c,
idet hun ringede til den betjent, som havde skrevet i sagen, men der er åbenbart ikke blevet
skrevet noget om det.
... har supplerende forklaret, at a den dag, han skulle se sin søn, nævnte navnet t og spurgte,
om vidnet kendte ham, hvilket vidnet sagde, at han ikke gjorde. vidnet spurgte, om det var en
maskinpistol, fordi der var affyret så mange skud. a svarede, at det ikke var en uzi, men
måske noget lignende. vidnet har ikke talt med nogen om sagen siden forklaringen i byretten.
vidnet var tøvende med at komme med oplysninger om sagen, fordi det ikke var en del af
vidnets liv, men han besluttede dog senere, at det var det rigtige at gøre. ved begravelsen blev
vidnet kontaktet af en person, der spurgte, om vidnet ikke kunne lade sagen ligge. vidnet
sagde blot ”det skal jeg nok”, og vidnet har ikke set pågældende siden. a nævnte kun navnet
t.
adspurgt af forsvareren har vidnet forklaret, at han ikke kan svare på, hvorfor der gik så lang
tid, før han gik til politiet. da han henvendte sig til politiet, vidste han ikke, at e2 havde
afgivet vidneforklaring i byretten.
                                               - 17 -
vicestatsobducent ole ingemann hansen har supplerende forklaret, at det rettelig ikke er
ham, der har udfærdiget udtalelsen af 5. april 2016 fra institut for retsmedicin, men han har
kendskab til erklæringen og til de øvrige lægelige oplysninger i sagen, og han har deltaget i
obduktionen og udarbejdelsen af obduktionserklæringen. baggrunden for vurderingen af, at
der var tale om livsfarlige læsioner, var, at hullet i tarmen krævede lægelig behandling i form
af operation. operation udgjorde ikke en sikkerhed for at afværge dødens indtræden, idet der
var risiko for komplikationer i efterforløbet. a døde af hjertestop, som primært skyldtes
bughindebetændelse, som var en følge af skudlæsionen i bugen. skudlæsionen er således den
grundlæggende dødsårsag. ordvalget "antages" på side 2 i obduktionserklæringen er det
stærkeste begreb, instituttet anvender som udtryk for dødsårsagen. vidnet er derfor også enig
i konklusionen i retslægerådets erklæring.
adspurgt af forsvareren har vidnet forklaret, at lungebetændelse kan opstå som følge af
bughindebetændelse eller have andre årsager. vidnet kender begreberne manifest livsfare og
potentiel livsfare, men man er fra lægernes side ved at gå bort fra at anvende begrebet
manifest livsfare.
kriminalassistent og våbentekniker ... har supplerende forklaret vedrørende forhold 4-5, at
konklusionen om identifikationen på baggrund af hylstrene er baseret på sporafsætningerne på
hylstrene. det har ikke været muligt at give en sikker konklusion på baggrund af patronerne.
en scorpion maskinpistol kan både fungere med enkeltskud og fuldautomatisk. betegnelsen
halvautomatisk anvendes om enkeltskudsfunktionen. pistolen lader stadig automatisk med
enkeltskudsfunktionen. vidnet demonstrerede en scorpion for landsretten. han er sikker på,
at der er skudt med en scorpion maskinpistol. våbnet, der er kaliber 7.65, er ikke så kraftigt
som politiets tjenestevåben, der er kaliber 9. tidligere anvendte politiet walther kaliber 7.65.
vedrørende erklæringen af 17. juli 2015, ekstrakten side 212 er det konkluderet, at der er tale
om et hel- eller halvautomatisk våben.
l har supplerende forklaret, at han kendte a som sin kammerat. de havde kendt hinanden
nogle år i voksenalderen, de var gode venner og var i perioder sammen et par gange om ugen.
de røg fede og hyggesnakkede.
                                               - 18 -
han var den pågældende dag kommet kørende i sin hvide audi til as bopæl. han kan ikke
præcis huske, hvad de lavede inden skudepisoden. de talte ikke om, at der skulle ske noget
som helst. på et tidspunkt sagde a, at han lige skulle ned og snakke med en eller flere
personer, men ikke om hvad. vidnet sagde, at han lige ville gå med, hvilket han gjorde. der
kom en bil susende ude fra vejen, og vidnet blev nervøs og gemte sig bag sin bil. indtil da
havde han opfattet det som en helt normal situation. han gik i chok, og det må være derfor, at
han overhovedet ikke kan huske noget om det efterfølgende hændelsesforløb. det næste, han
kan huske, er, at han blev anholdt, hvilket var en voldsom oplevelse for ham. han kan ikke
huske sit alarmopkald til 112 ud over, at optagelsen af opkaldet netop er blevet afspillet for
ham. han talte med politiet, efter at han var blevet anholdt. han sagde til politiet, at han ikke
ville udtale sig, og at han ikke vidste noget om det. foreholdt politirapport af 1. marts 2016,
ekstraktens side 1254, har vidnet forklaret, at han ikke kan huske nøjagtigt, hvordan han
formulerede sig. han kan ikke huske, om han senere i forløbet er blevet kontaktet af politiet.
foreholdt politirapport af 5. april 2017, ekstrakten side 1257, om politiets telefoniske
henvendelse til vidnet, har vidnet forklaret, at han blot sagde, at han stadig ikke kunne huske
noget.
kriminalassistent ... har på forsvarerens foranledning vedrørende efterforskningen af forhold
4-5 forklaret, at de var 3 efterforskere på sagen. han vil tro, at det er ham, der har haft den
primære kontakt til vidnet e2. den dag, a var afgået ved døden, mødte han e2 på hospitalet,
og en sygeplejerske sagde, at e2 gerne ville tale med ham. samtalen var nærmest en form for
sjælesorg. e2 afgav forklaring til politirapport den 1o. maj 2016, og de havde en del
korrespondance i den mellemliggende tid, mest af praktisk karakter. den 3. maj 2016 sendte
e2 en mms med et sanghæfte, der skulle anvendes ved begravelsen, og bagpå havde hun
skrevet en opfordring til deltagerne i begravelsen om, at de skulle henvende sig til politiet og
afgive forklaring, ellers ville hun gøre det. fredag den 6. maj 2016 skrev e2 igen til vidnet og
oplyste, at hun ikke havde fået nogen henvendelser på baggrund af opfordringen, og at hun nu
gerne ville afhøres. da vidnet selv var forhindret, bad han kolleger om at foretage denne
afhøring. vidnet er bekendt med, hvem e2s mand, m, er. vidnet har en vis erindring om, at
han muligvis har hørt om et møde mellem c og e2 i forbindelse med, at enten e1 eller e2
havde givet udtryk for, at e2 håbede, at nogen ville afgive forklaring. han har ikke afhørt m
om mødet med c, idet han ikke vidste, at m havde deltaget.
                                              - 19 -
c har supplerende forklaret, at han den 29. februar 2016 mødtes med ”t, min kammerat, der
sidder derovre”, i aarhus syd. h var der også, men han sad i bilen, den brugsstjålne passat.
ellers var der ikke andre. han ved ikke, om ... måske var sammen med t (tiltalte) og sad og
ventede i en anden bil. de mødtes i aarhus syd, måske i højbjerg eller hasselager, og stod og
snakkede i ca. 10 minutter på en parkeringsplads. hans ben var brækket på det tidspunkt, så
han måtte hjælpes af h for at komme ud af bilen. der var mange andre biler på
parkeringspladsen. det var inden spisetid. forespurgt om han kender en, der hedder n, har
vidnet forklaret, at han kender flere, der hedder n. han kender ikke deres efternavne. han
kender en n, der er blevet dræbt. han ved ikke, om den n, der er blevet dræbt, var ude på
parkeringspladsen. han husker ikke, hvad de talte om på parkeringspladsen. de mødtes tit og
talte om alt muligt. det kan godt være, at vidnet gav tiltalte penge. det er rigtigt, at
stemningen var helt normal. det er rigtigt, at vidnet og h tidligere på dagen havde været hos
a i randers. senere kørte vidnet og h tiltalte til aarhus nord eller aarhus vest, tæt på hvor
tiltalte bor. de holdt på en parkeringsplads. tiltalte sad da på bagsædet og vidnet på
passagersædet ved siden af h, der kørte bilen. de satte tiltalte af, og vidnet ville gerne rokere
rundt i bilen fra forsæde til bagsæde for at kunne hvile sit ben. vidnet havde lige åbnet bilens
bagdør, da h pludselig blev overfaldet af ”en røver, der mener det” på parkeringspladsen. det
har vidnet muligvis ikke tidligere forklaret til politiet, da han har været så chokeret, fordi han
er blevet sigtet som morder. han har dog forklaret det flere gange. h blev slået og smidt ind
på passagersædet ved siden af førersædet. manden kom ind i bilen med et våben, eller rettere,
det kan vidnet ikke svare på, men senere på turen opdagede vidnet, at manden havde et våben.
vidnet ved ikke, hvem manden var. manden havde en røverhue og en stor jakke på. tiltalte
var blevet sat af 10 minutter før og var gået fra stedet, hvor de holdt. undervejs fandt vidnet
ud af, hvor de skulle hen. gerningsmanden kørte bilen. gerningsmanden sagde, at han skulle
snakke med a. de kørte direkte mod randers. han fandt ikke en telefon i bilen. vidnet kunne
regne ud, at det var ”den a”, de skulle op til. vidnet prøvede i sine sms’er til a at afværge
mødet. en ”gøp” er en pistol. vidnet så en pose med en pistol i. vidnet talte også i telefon
med a, men det har nok været inden ”det her”. han kan ikke vide, om han har forklaret, at
personen med telefonnummer ... har noget med skyderiet at gøre. han kender ”...”. han ved
ikke, hvem ”tykke” er. han ved ikke, hvem han mener, når han skriver i en sms, at han
kommer med ”tykke”. da de kom til as bopæl, var a nede foran sammen med en anden
mand. han har fundet ud af, at det var l. det er ham, der havde kidnappet dem, der steg ud og
                                                 - 20 -
skød mod a. de kørte tilbage mod aarhus igen, og gerningsmanden satte sig selv af nord for
aarhus, meget muligt i sabro/tilst. gerningsmanden havde maskeringen på, da han var på vej
ud af bilen, og da han kom tilbage til bilen efter episoden. han har nævnt navnene t og ... til
politiet, da han er mødtes med disse, og han blev nærmest hjernevasket af politiet. tiltalte er
ikke identisk med ”tykke”. ”tykke” er gerningsmanden.
efter a var død, har vidnet flere gange været i kontakt med e1 for at se as gravsted i viborg.
han har mødt as mor en gang på hendes bopæl i viborg. e1 var der også, og e2s mand var
der også noget af tiden. e2 har stillet mange spørgsmål om, hvad der er sket, men vidnet har
ikke fortalt hende, hvem gerningsmanden er, for han ved det ikke. han har ikke nævnt navnet
o over for e2 og m. foreholdt e2s og ms forklaringer herom i landsretten har vidnet
fastholdt dette. vidnet har ikke forklaret dem, hvordan det blev aftalt, hvem der skulle skyde
a. han har ikke fortalt e1, at han er blevet kontaktet op til hovedforhandlingen i landsretten.
e1 har kontaktet ham, og de er mødtes. e1 ville gerne vide lidt om retssagen, og han har
fortalt hende, at han har forsøgt at få en lægeerklæring for at undgå at skulle møde. han
kender ikke en o, og han er ikke blevet truet af o. han er ikke af nogen blevet bedt om
forklare, at gerningsmanden var en anden n end tiltalte. han har ikke sagt til e2 og m, at det
er o og n, der er gerningsmand til overfaldet i tilst.
adspurgt af forsvareren har vidnet forklaret, at e1 kontaktede ham, fordi m havde været hos
politiet og fortalt forskellige ting.
h har supplerende vedrørende 4-5 forklaret, at han og c den 29. februar 2016 kørte i den
mørke brugsstjålne passat. de mødtes efter aftale et sted i aarhus med en person. der var
ikke andre til stede end vidnet, c og den 3. person. der var et udestående, der blev betalt, og
så gik personen. det er tiltalte, der er den 3. person. vidnet kan ikke svare på, om det var
samme person, altså tiltalte, der senere skød a. foreholdt politirapport af 13. april 2016, side
2, 3. sidste, 2.sidste og sidste afsnit, ekstrakten side 1272, hvoraf det fremgår, at det var den
person, de mødtes med, som senere skød a, har vidnet forklaret, at han nok har forklaret
således til politiet. vidnet kan ikke svare på, om den person, de mødtes med, senere skød a.
han ved ikke på hvilket sted, han blev overfaldet af en person, men det var det samme sted,
som mødet med tiltalte fandt sted. tiltalte kørte bilen til randers. når vidnet forklarer, at det
var tiltalte, der kørte bilen, er det fordi, ”det jo er ham, der sidder der, i har anholdt”. vidnet
                                                  - 21 -
sad på det forreste passagersæde. vidnet så posen, men opfattede for sent, hvad der var i
posen. vidnet vidste ikke, hvad c skrev i sine sms’er. det var den person, der steg ud af bilen,
der skød a. ”det er højst sandsynligt den person, som i har anholdt”.
det er korrekt, at han og c var oppe på sygehuset i randers samme nat, men de fik ikke lov til
at se ham. han besøgte på et senere tidspunkt a i randers på det sted, hvor han blev skudt.
det er en svær sag at udtale sig i. han har talt med mange forskellige mennesker op til
hovedforhandlingen om, hvad han skulle forklare. han kender ikke navnet o. adspurgt om
han er blevet bedt om at forklare, at det var en anden … end tiltalte, der kørte bilen, har vidnet
forklaret, at der er blevet sagt så meget. vidnet synes ikke, at der er sagt noget om ”n”.
foreholdt tiltaltes forklaring om n har vidnet forklaret, at den ikke passer særlig godt med
det, vidnet lige har forklaret. adspurgt om, hvem der skød a, har vidnet udtalt, ”har a ikke
sagt dette”.
adspurgt af forsvareren har vidnet forklaret, foreholdt byrettens dom side 61, 4. afsnit, 1.-3.
linje, at hvis det står i dombogen, har han nok forklaret det. foreholdt samme sted, 4.-7. linje,
har vidnet forklaret, at det er rigtigt, at tiltalte gik fra stedet, men tiltalte kom tilbage.
foreholdt samme sted, 8.-12.linje, har vidnet forklaret, at han ikke ved, om han har forklaret
således. foreholdt dombogen side 62, 1. afsnit, linje 5-7, har vidnet nok forklaret således.
vidnet har forud for sit fremmøde i landsretten hørt noget om den forklaring, som tiltalte har
afgivet om n. han har ikke hørt det direkte, men han har talt med mange mennesker, og ”der
er nok mange flere mennesker, der hører ting herinde i retten, end i regner med”. vidnet er
utilfreds med, at det er antydet, at det var vidnet, der skød a.
landsrettens begrundelse og resultat
skyldspørgsmålet
landsretten afsagde den 22. august 2017 følgende kendelse om skyldspørgsmålet:
”k e n d e l s e:
forhold 1-2
                                                - 22 -
tiltalte har forklaret, at han på gerningstidspunktet befandt sig på gerningsstedet sammen
med forurettede f1 og vidnerne e og g, da maskerede overfaldsmænd pludselig dukkede op
med en pistol.
det fremgår af de sms-beskeder, f1 samme dag sendte til tiltalte på nr. ..., at f1 henvendte sig
til tiltalte i krævende og truende vendinger, og at han i sms kl. 14.14.15 forlangte, at tiltalte
skulle indfinde sig på en bestemt parkeringsplads. overfaldet på parkeringspladsen skete
herefter ca. kl. 14.55.
f1 har i byretten forklaret, at han ankom til parkeringspladsen i bil, at vidnerne e og g ankom
til parkeringspladsen i en sort bil, og at han, e og g sad i bilerne og talte sammen, da han blev
overfaldet af to personer iført elefanthuer. efter overfaldet kørte han til ds bopæl. vidnet
fastholdt, også efter at være foreholdt sms’erne til tiltalte, at tiltalte ikke var til stede på
parkeringspladsen. foreholdt sin forklaring til politirapport, hvorefter vidnet har forklaret, at
han mødtes med e, men ikke har nævnt g, forklarede vidnet, at han ikke mente, at g var på
parkeringspladsen.
for landsretten har f1 forklaret, at han tror, at han kørte til parkeringspladsen i sin røde golf,
og at e og måske også g kom til stede. han blev overfaldet af to hætteklædte personer, som
kom frem fra en busk. vidnet kender ikke gerningsmændenes identitet. efter at være
foreholdt tiltaltes forklaring i landsretten har vidnet sluttelig forklaret, at han nu kan huske, at
tiltalte sad i bilen og rullede en joint.
vidnet e, som først blev afhørt af politiet efter tiltaltes forklaring i byretten, forklarede i
byretten, at han og g efter aftale mødtes med f1 på parkeringspladsen, men at vidnet ikke så
tiltalte på gerningsstedet. tiltalte var ikke gerningsmand til overfaldet. vidnets sorte
mercedes var væk efter episoden, og vidnet har aldrig set bilen igen. for landsretten har
vidnet forklaret, at tiltalte var til stede, men har fastholdt forklaringen om den sorte mercedes.
vidnet g, som ligeledes først blev afhørt af politiet efter tiltaltes forklaring i byretten, har i
byretten forklaret, at tiltalte var på parkeringspladsen sammen med f1, da vidnet og e ankom
til parkeringspladsen, og at tiltalte var med til at ryge joints i bilen på parkeringspladsen.
                                              - 23 -
tiltalte var ikke gerningsmand til overfaldet. for landsretten har vidnet fastholdt denne
forklaring og har videre forklaret, at den sorte mercedes var forsvundet fra parkeringspladsen
efter episoden.
vidnerne e og g har for begge retter forklaret, at de løj over for politiet, herunder at
forklaringen om deres manglende tilstedeværelse på gerningsstedet var usand. tiltalte og de
to vidner har forklaret forskelligt om detaljerne i hændelsesforløbet og om den sorte
mercedes’ forsvinden, og vidnerne har ikke givet nogen rimelig forklaring på, at den sorte
mercedes forsvandt, og at e angiveligt intet har foretaget sig i anledning af, at han ikke har
fået bilen igen. vidnet d har forklaret, at e og g kom op til hans bopæl, efter at f1 var
kommet i sin bil, og at han mødte de to på skadestuen, men at de ikke talte om overfaldet på
f1. under disse omstændigheder tiltrædes det, at der ikke er grundlag for at lægge vægt på es
og gs vidneforklaringer om hændelsesforløbet.
det fremgår af den kriminaltekniske erklæring om undersøgelsen af f1s bil, at tiltaltes to
fingeraftryk fandtes på et hjørne ved øverste og bageste ruderamme udvendigt på højre fordør.
fingeraftrykkene var afsat i greb, hvilket betyder, at de var afsat med samme hånd, at fingrene
sad i rækkefølge, og at aftrykkene er afsat samtidig.
af rapport af 30. juni 2015 vedrørende masteplaceringer fremgår, at f1s og tiltaltes telefoner
kan have befundet sig samme sted på gerningstidspunktet. af aflytninger af f1s telefon den
10. juni 2015, hvor f1 og en person kaldet liban taler om overfaldet, fremgår, at f1 udtaler,
at han ikke var sammen med tilst-drengene, men var helt alene. under en samtale den 13.
juni 2015 med ”…” om, at f1 var blevet skudt, giver f1 udtryk for, at han ikke kendte ”ham
der”, men han tror godt, at han ved, hvem det er. under en telefonsamtale den 22. juni 2015
med d fremgår, at d har talt med ”...”, som vil slutte fred. i en telefonsamtale lidt senere
samme dag taler de igen om ”...”, at han og f1 måske skal mødes, og at f1 vil være sikker på,
at han ikke pludselig sidder med en ”gøp” og pløkker ham. herefter har f1 en telefonsamtale
med ”…”, hvorunder ham, f1 skal mødes med, omtales som ”...”. i en telefonsamtale
ligeledes samme dag mellem f1 og hans mor fortæller f1, at de der ”blegfise” vil slutte fred,
at de skal mødes foran ”bageren”, at han skal betale f1 ”200 lapper” for de skader, han har
lavet, og at … (d) skal komme med ham.
                                                 - 24 -
f1 har for byretten forklaret, at han ikke ved, hvem ”...” og ”…” er. f1s mor, ..., har i byretten
forklaret, at hun har hørt, at tiltalte bliver kaldt ”...”, og at hun ved, hvem der har skudt f1, og
hvem der har gjort hvad. hun har ligeledes forklaret, at hun har hørt gerningsmændene omtalt
med forskellige navne som ”blegfise, svin, danskersvin” og kødnavne. under vidnets
forklaring i landsretten har hun derimod forklaret, at hun ikke ved, hvem ”...” er, men at f1 på
hospitalet omtalte gerningsmændene som ”danskersvin”. hun har bestridt, at hun i byretten
skulle have forklaret, at hun ved, at tiltalte er identisk med ”...”, og hun har tydeligt givet
udtryk for, at hun ikke ønsker at afgive vidneforklaring.
på denne baggrund lægges det til grund, at f1 er bekendt med gerningsmændenes identitet,
men at han, som han har givet udtryk for, hvilket støttes af de aflyttede telefonsamtaler,
ønsker at klare sagen selv uden om retssystemet. f1 har under de aflyttede telefonsamtaler
omtalt den gerningsmand, han skulle slutte fred med, som ”...”, og f1s mor har i byretten
givet udtryk for, at ”...” er identisk med tiltalte.
tiltalte har forklaret, at han var til stede på gerningstidspunktet og kørte væk i den sorte
mercedes, som e ikke har forsøgt at få tilbage. f1s forklaring om episoden har været noget
usikker, men samlet set må forklaringen forstås således, at han sad på førersædet i sin egen
bil, den røde golf. sms’erne fra f1 til tiltalte den 7. juni 2015 forud for episoden bærer præg
af uoverensstemmelser mellem dem, og at f1 på en truende måde forlangte, at de skulle
mødes på parkeringspladsen.
17 voterende udtaler:
på den anførte baggrund og idet tiltaltes fingeraftryk var på bilens højre fordør samt under
hensyn til oplysningerne om identitet mellem ”...” og tiltalte kan vi herefter tiltræde, at det er
bevist, at tiltalte er en af gerningsmændene til overfaldet.
efter f1s forklaring om selve overfaldet sammenholdt med de lægelige oplysninger finder vi
det bevist, at overfaldet er sket som beskrevet i tiltalen, dog at det alene kan lægges til grund,
at f1 blev ramt af skud én gang i benet.
                                                - 25 -
efter de våbentekniske oplysninger lægger vi til grund, at der blev anvendt et hel- eller
halvautomatisk skydevåben.
vi kan endvidere tiltræde, at forholdene er begået i forening med den anden person, og vi kan
således tiltræde, at tiltalte er fundet skyldig som sket i forhold 1 og 2. vi stemmer derfor for at
stadfæste byrettens afgørelse af skyldspørgsmålet.
1 voterende udtaler:
de afgivne forklaringer peger ikke entydigt på tiltalte som gerningsmand til overfaldet, og
motivet til overfaldet er heller ikke klarlagt. jeg finder derfor, at det ikke er tilstrækkeligt
bevist, at tiltalte er en af gerningsmændene til overfaldet, og jeg stemmer derfor for at for at
frifinde tiltalte i forhold 1 og 2.
efter stemmeflertallet stadfæster landsretten byrettens afgørelse af skyldspørgsmålet, dog med
den begrænsning, at det alene er lagt til grund, at f1 blev ramt af skud én gang i benet.
forhold 4-5
skudepisoden fandt sted den 29. februar 2016 ca. kl. 22.30, og a afgik ved døden den 25.
april 2016 på sygehuset efter et kontinuerligt behandlingsforløb. efter skadestuenotatet blev a
ramt af 5 skud i benene og 1 skud i balden. af de grunde, byretten i øvrigt har anført, tiltrædes
det også efter bevisførelsen fra landsretten, at skud-læsionerne er årsag til as død.
tiltalte blev anholdt den 29. marts 2016 i forbindelse med indbrudstyveriet i forhold 6.
tiltalte blev sigtet for forhold 1 og 2 og blev varetægtsfængslet. den 14. april 2016 blev c og
h fremstillet i grundlovsforhør og sigtet for forhold 4-5. de blev varetægtsfængslet af
byretten, men påkærede kendelsen og blev løsladt af landsretten den 16. april 2016. i et
retsmøde i byretten den 27. april 2016 blev tiltalte, der fortsat var varetægtsfængslet
vedrørende forhold 1-2, sigtet i forhold 4-5. tiltalte nægtede sig skyldig og ønskede ikke at
afgive forklaring. tiltalte har herefter ikke ønsket at udtale sig om forhold 4-5, før han afgav
forklaring under hovedforhandlingen i landsretten.
                                                - 26 -
tiltalte har forklaret, at han den 29. februar 2016 på sin bopæl var sammen med n, som er
afgået ved døden efter byrettens dom. den pågældende kaldtes også t. de blev afhentet i bil
af ... (...) og mødtes i hasselager med c og h, som ville til randers. ... kørte hjem, og de
øvrige 4 kørte mod randers i en passat stationcar, som c og h var kørende i. da de øvrige
ville medtage et skydevåben, forlangte tiltalte at blive sat af og blev kørt hjem til sin bopæl.
forud for tiltaltes forklaring i landsretten har ingen under sagens behandling i byretten og
landsretten nævnt eller forklaret noget om n.
masteoplysningerne støtter tiltaltes, hs og cs forklaringer om, at de var i hasselager den 29.
februar 2016 omkring kl. 21.30 og i brabrand lidt senere. ifølge teleoplysningerne var tiltaltes
telefon i randers kl. 22.23, det vil sige kort før gerningstidspunktet. tiltaltes forklaring om, at
han havde glemt sin telefon i den mørke passat og forsøgte at kontakte c over facebook for at
få telefonen tilbage, støttes ikke af cs forklaring, hvorefter han ikke fandt en telefon i bilen.
forklaringen modsiges endvidere af, at tiltaltes kæreste sendte sms-beskeder til tiltaltes
telefon kl. 22.23, på hvilket tidspunkt tiltalte har forklaret, at han var hjemme.
tiltaltes forklaring om, at han kørte med i bilen, som blev ført af n, et stykke på motorvejen,
hvorefter han på forlangende blev kørt til sin bopæl, støttes ikke af masteoplysningerne.
forklaringen stemmer heller ikke med cs og hs forklaringer om en episode med en mand, der
overfaldt dem på en parkeringsplads, efter at de havde sat tiltalte af på samme
parkeringsplads. under hovedforhandlingen i landsretten har h forklaret, at tiltalte vendte
tilbage til bilen, og hans forklaring må endvidere forstås således, at den omtalte mand, der
kørte bilen til randers, var tiltalte. dette støttes af indholdet af de sms-beskeder, c sendte til
a under køreturen til randers for at advare ham, herunder teksten ”kommer nu ned tykke og
a” og ”kommer ned tykke kvn”. dette støttes videre af, at c ifølge politirapporten til politiet
efter sin anholdelse har nævnt ”t” og ”...” i forbindelse med, at han blev afhørt om sms-
beskederne. h er i landsretten blevet foreholdt tiltaltes forklaring om, at det var n, der kørte
bilen til randers, hvortil han forklarede, at den forklaring ikke passer særlig godt med det,
vidnet lige havde forklaret. på denne baggrund finder landsretten, at tiltaltes forklaring må
tilsidesættes, og landsretten lægger til grund, at det var tiltalte, der kørte bilen til randers.
as kæreste e1, hans mor e2 og hans stedfar m har detaljeret, samstemmende og troværdigt
forklaret om as betroelser til dem under sygeforløbet og om deres møde med c på e2s og ms
                                                - 27 -
bopæl og de oplysninger, c gav i den forbindelse. oplysningerne til vidnerne fra a og c gik
ifølge vidnerne ud på, at det var tiltalte, der var gerningsmand til skudepisoden, at han i den
forbindelse udtalte ”du får ikke en krone”, og at baggrunden var, at tiltalte skyldte a 80.000
kr., som han havde forudbetalt for et kvantum hash, han ikke havde fået leveret. vidnerne har
endvidere forklaret, at c har oplyst til dem, at han – senest i løbet af hovedforhandlingen i
landsretten - er blevet truet til at undlade at afgive vidneforklaring.
h har under hovedforhandlingen ved afslutningen af anklagerens afhøring på spørgsmålet om,
hvem der skød a, udtalt, ”har a ikke sagt det?”. på baggrund af udviklingen i vidnets
forklaring og vidnets udtalelser om, at mange mennesker hører ting i retten, og at han er
utilfreds med, at det er antydet, at det var ham, der skød a, lægger landsretten til grund, at
vidnet har været tilbageholdende med oplysninger som følge af pres fra andre personer, men
at vidnets forklaring må forstås således, at forklaringen går ud på, at det er tiltalte, der er
gerningsmand til skudepisoden mod a.
landsretten tiltræder på denne baggrund og efter en samlet vurdering, at det er bevist, at
tiltalte er gerningsmand til skudepisoden i forhold 4.
som anført indledningsvist tiltrædes det endvidere, at skuddene er årsag til, at a afgik ved
døden.
a er ifølge de lægelige undersøgelser ramt af 6 skud, hvoraf de 5 ramte benene. et af
skuddene ramte venstre balde og gik igennem venstre hofte og bækkenknogle med læsion af
blære, tyndtarm, endetarm og ud til underhuden på højre balde, hvor der sad et projektil. efter
forklaringerne om selve skudepisoden lægges det til grund, at tiltalte først affyrede 1-2 skud,
der ramte benene, hvorefter a faldt om. tiltalte gik mod bilen, men gik tilbage og skød igen.
e1 har i byretten nærmere forklaret, at personen stod tæt på a, at det lød, som om pistolen gik
af, og at det virkede, som om personen ikke rigtigt kunne styre skuddene, da der kom mange
skud. i landsretten har vidnet vedstået denne forklaring og har videre forklaret, at der kom
mange skud, mens a lå ned, og at hun kan huske sin forklaring i byretten om, at det virkede,
som om gerningsmanden ikke helt kunne styre det, idet der gik så mange skud af. tiltalte har
– i konsekvens af sin forklaring om, at han ikke var gerningsmand til skudepisoden – ikke
afgivet forklaring om denne.
                                                 - 28 -
landsretten lægger på den anførte baggrund til grund, at tiltalte, da han med en maskinpistol
på kort afstand affyrede adskillige skud, mens a lå ned, og hvoraf et af skuddene medførte
læsioner i underlivet, ikke sigtede specifikt mod as ben, og at det således var et tilfælde, at
skuddene ramte, hvor de gjorde, på as legeme.
2 dommere og 5 nævninger udtaler:
vi finder, at det under disse omstændigheder er bevist, at tiltalte, da han vendte tilbage og
skød på ny, har indset det som overvejende sandsynligt, at a ville afgå ved døden som følge
af skuddene, og at tiltalte derfor havde forsæt til drab.
1 dommer og 4 nævninger udtaler:
vi finder, at det på samme baggrund er bevist, at tiltalte i situationen i hvert fald har indset
muligheden for, at tiltalte ville afgå ved døden, og at han ved sin handlemåde har accepteret
denne mulighed. vi er med denne begrundelse enige med flertallet i, at tiltalte havde forsæt til
drab.
landsretten tiltræder herefter, at tiltalte er fundet skyldig i forhold 4.
efter de kriminaltekniske oplysninger om gerningsvåbnet tiltrædes det endvidere, at tiltalte er
skyldig i forhold 5.
med den begrænsning i forhold 1, at det er lagt til grund, at f1 alene er ramt af skud én gang i
benet, tiltrædes det, at tiltalte er fundet skyldig som sket.
landsretten stadfæster herefter med den begrænsning i forhold 1, at det er lagt til grund, at f1
alene blev ramt af skud én gang i benet, byrettens afgørelse af skyldspørgsmålet.
                               t h i b e s t e m m e s:
byrettens afgørelse af skyldspørgsmålet stadfæstes.”
                                               - 29 -
straffastsættelse
der er afgivet 13 stemmer for at fastsætte straffen til fængsel i 15 år, 1 stemme for at fast-
sætte straffen til fængsel i 14 år og 4 stemmer for at fastsætte straffen til fængsel i 13 år.
efter udfaldet af stemmeafgivningen forhøjes straffen til fængsel i 15 år.
ved fastsættelsen af straffen har flertallet navnlig lagt vægt på, at der er tale om to selv-
stændige episoder med alvorlig personfarlig kriminalitet. ved både forhold 1 og forhold 4 er
der anvendt farlige skydevåben, som er transporteret til gerningsstederne, herunder har tiltalte
transporteret maskinpistolen, der blev anvendt i forhold 4, fra aarhusområdet til randers. der
er endvidere lagt vægt på, at forholdene er begået i et kriminelt miljø, forhold 1-2 er begået i
forening med en anden person, og der har været flere personer involveret i begge
hændelsesforløb.
mindretallet har lagt vægt på tiltaltes unge alder, at resocialiseringshensyn taler imod en
streng straf, og at det i forhold 4 ikke er lagt til grund, at tiltalte havde planlagt at dræbe
offeret.
de juridiske dommeres afgørelse af kravene om erstatning og godtgørelse
f1
da der ikke er tilstrækkelig dokumentation og oplysninger vedrørende kravene om godtgø-
relse for svie og smerte og godtgørelse i medfør af erstatningsansvarslovens § 26, stk. 3, tages
disse krav ikke under påkendelse, jf. retsplejelovens jf. § 992, stk. 1.
byrettens afgørelse om erstatning for beklædning mv. stadfæstes.
e1
                                                 - 30 -
da det lægges til grund, at der har været tale om et fast samlivsforhold, og under hensyn til
krænkelsens karakter, tages kravet om godtgørelse til følge, jf. erstatningsansvarslovens § 26
a.
e2
byrettens afgørelse om erstatning stadfæstes.
e3
kravet om erstatning for psykologbehandlinger til e3s mor tages ikke under påkendelse, jf.
retsplejelovens § 992, stk. 1.
godtgørelsen i medfør af erstatningsansvarslovens § 26 a fastsættes til 100.000 kr. herefter
tages påstanden til følge med samlet 351.801 kr.
tiltalte har fortsat været frihedsberøvet under anken.
t h i k e n d e s f o r r e t:
straffen til tiltalte, t, forhøjes til fængsel i 15 år.
afgørelserne om erstatning til f1 og e2 stadfæstes. beløbene skal betales inden 14 dage.
erstatningen og godtgørelsen til e3 nedsættes til 351.801 kr., der forrentes som anført i
byrettens dom. beløbet skal betales inden 14 dage.
tiltalte skal inden 14 dage til e1 betale 100.000 kr. med renter efter erstatningsansvarslovens
§ 16, stk. 2, fra den 25. november 2016.
tiltalte skal betale sagens omkostninger for landsretten.


text:
                      højesterets kendelse
                         afsagt fredag den 15. februar 2019
sag 173/2018
anklagemyndigheden
mod
t
(advokat erbil gökhan edge kaya)
i tidligere instanser er afsagt kendelse af københavns byret den 13. juni 2018 og af østre
landsrets 11. afdeling den 20. juni 2018.
i påkendelsen har deltaget tre dommere: thomas rørdam, poul dahl jensen og lars
hjortnæs.
påstande
t har nedlagt påstand om, at anklagemyndighedens påstand om varetægtsfængsling frem til
dom efter udlændingelovens § 35, stk. 1, nr. 1, ikke burde være taget til følge som sket ved
byrettens kendelse af 13. juni 2018, der blev stadfæstet af østre landsret ved kendelse af 20.
juni 2018.
anklagemyndigheden har påstået stadfæstelse af landsrettens kendelse.
sagsfremstilling
t blev den 17. maj 2018 anholdt og sigtet for overtrædelse af straffelovens § 244 og § 266 b
ved at have sagt til forurettede, f, ”i don’t like homos” og samtidig med knyttet hånd at have
slået forurettede i hovedet.
t er slovakisk statsborger, men har fast bopæl i polen, hvor han bor med sin dengang gravide
hustru og to børn. han er medejer af et advokatfirma.
                                               - 2 -
han var på tidspunktet for anholdelsen på turistophold i danmark i forbindelse med vm i is-
hockey. han blev samme dag fremstillet i grundlovsforhør, hvor han blev varetægtsfængslet i
medfør af udlændingelovens § 35, stk. 1, nr. 1. i byrettens afgørelse hedder det bl.a.:
      ”efter de foreliggende oplysninger er der begrundet mistanke om, at anholdte har gjort
      sig skyldig i den rejste sigtelse.
      da det må anses for tvivlsomt om lovovertrædelsen kan medføre straf af fængsel i over
      30 dage, findes betingelserne for varetægtsfængsling efter retsplejelovens regler ikke at
      være opfyldt, jf. § 762, stk. 3.
      under hensyn til, at anholdte ikke har fast bopæl her i landet, og da der er begrundet
      mistanke om, at han har begået en lovovertrædelse, der kan medføre udvisning efter ud-
      lændingelovens §§ 22-24, findes betingelserne i udlændingelovens § 35, stk. 1, nr. 1,
      opfyldt.”
afgørelsen blev kæret til østre landsret, der den 29. maj 2018 stadfæstede afgørelsen. i
afgørelsen hedder det:
      ”da fængsling ikke strider mod eu-opholdsbekendtgørelsens § 38, jf. opholds-
      direktivets artikel 27, og da landsretten i øvrigt er enig i byrettens begrundelse og
      resultat [stadfæstes byrettens afgørelse].”
den 29. maj 2018 frafaldt rigsadvokaten sigtelsen for overtrædelse af straffelovens § 266 b.
varetægtsfængslingen blev den 30. maj 2018 forlænget i 14 dage. i byrettens afgørelse hedder
det bl.a.:
      ”grundlaget for rettens kendelse af 17. maj 2018 som blev stadfæstet af østre landsret
      den 29. maj 2018 findes fortsat at foreligge, jf. udlændingelovens § 35, stk. 1, nr. 1.”
afgørelsen blev kæret til landsretten, der den 7. juni 2018 stadfæstede byrettens afgørelse. i
landsrettens afgørelse hedder det bl.a.:
                                                - 3 -
     ”efter de foreliggende oplysninger, herunder fs og as forklaringer til politirapport samt
     politiets beskrivelse af optagelser fra videoovervågning, finder landsretten, at der er be-
     grundet mistanke om, at tiltalte, der ikke har fast bopæl her i landet, har gjort sig skyldig
     i den rejste tiltale og dermed i en lovovertrædelse, som kan medføre udvisning efter ud-
     lændingelovens §§ 22-24.
     tiltalte er slovakisk statsborger uden tilknytning til danmark, og der er derfor bestemte
     grunde til at anse varetægtsfængsling for nødvendig for at sikre hans tilstedeværelse un-
     der sagen og under eventuel appel, indtil en eventuel bestemmelse om udvisning kan
     fuldbyrdes. det tiltrædes derfor, at betingelserne for fortsat varetægtsfængsling i medfør
     af udlændingelovens § 35, stk. 1, nr. 1, er opfyldt, idet bemærkes, at varetægtsfængsling
     ikke på nuværende tidspunkt er i strid med bestemmelserne i retsplejelovens § 762, stk.
     3.”
ved kendelse af 13. juni 2018 forlængede byretten varetægtsfængslingen frem til den 6. juli
2018, hvor der var berammet hovedforhandling. i byrettens kendelse hedder det:
     ”grundlaget for rettens kendelse af 17. maj 2018 som blev stadfæstet af østre landsret
     den 29. maj 2018 findes fortsat at foreligge, jf. udlændingelovens § 35, stk. 1, nr. 1.”
landsretten stadfæstede den 20. juni 2018 byrettens kendelse om fortsat varetægtsfængsling i
medfør af udlændingelovens § 35. i kendelsen hedder det bl.a.:
     ”den adfærd, som t er tiltalt for, må anses for at udgøre en reel, umiddelbar og
     tilstrækkelig alvorlig trussel, der berører en grundlæggende samfundsinteresse, jf.
     artikel 27, stk. 2, 2. led, i direktiv 2004/38/ef af 29. april 2004 (opholds-direktivet).
     da t ikke har nogen tilknytning til danmark, finder landsretten efter de foreliggende
     oplysninger om ts forhold, at udvisning af ham ikke kan anses for stridende mod
     proportionalitetsprincippet i direktivets artikel 27, stk. 2, 1. led, sammenholdt med
     artikel 28, stk. 1. opholdsdirektivet kan derfor ikke antages at være til hinder for, at der
     sker udvisning, jf. herved udlændingelovens § 2, stk. 3.
     herefter og i øvrigt af de grunde, der er anført af byretten, tiltræder landsretten, at
     betingelserne for fortsat varetægtsfængsling i medfør af udlændingelovens § 35, stk. 1,
     nr. 1, er opfyldt. da fortsat varetægtsfængsling ikke kan anses for at være i strid med
     retsplejelovens § 762, stk. 3, og idet mindre indgribende foranstaltninger efter det
     oplyste om ts forhold ikke skønnes tilstrækkelige, stadfæstes byrettens kendelse. det
     bemærkes, at det, som forsvareren har anført, ikke kan føre til andet resultat.”
                                               - 4 -
byretten afsagde dom i sagen den 6. juli 2018. t blev idømt fængsel i 40 dage og udvist af
danmark med et indrejseforbud i 6 år. han blev løsladt ved domsafsigelsen og rejste herefter
tilbage til polen.
t ankede dommen til landsretten med påstand om formildelse. anklagemyndigheden påstod
stadfæstelse. ved dom af 18. december 2018 nedsatte landsretten straffen til fængsel i 30 dage
og stadfæstede bestemmelsen om udvisning. i landsrettens begrundelse om strafudmålingen
hedder det:
       ”tiltalte har udøvet volden foran la bar, efter at tiltalte og forurettede har været i kon-
       takt på baren. volden må antages at have sit udspring i hændelser kort forinden på baren
       eller uden for denne. landsretten finder herefter, at straffen skal udmåles i overens-
       stemmelse med praksis vedrørende restaurationsvold. der er tale om et knytnæveslag i
       ansigtet på forurettede, der ikke havde givet anledning hertil. der skete ikke skade af
       betydning ved slaget.
       straffen findes under de foreliggende omstændigheder herefter i overensstemmelse med
       fast praksis at skulle udmåles til fængsel i 30 dage.
       efter karakteren af den udøvede vold og henset til tiltaltes alder er der ikke grundlag for
       at gøre straffen betinget uden vilkår om samfundstjeneste, jf. u2016.2484h.”
t har med procesbevillingsnævnets tilladelse af 14. september 2018 kæret landsrettens
kendelse af 20. juni 2018 til højesteret.
anbringender
t har gjort gældende navnlig, at der ikke forelå bestemte grunde til at anse en varetægts-
fængsling for nødvendig for at sikre hans tilstedeværelse under sagens behandling.
østre landsret har alene lagt vægt på, at han er slovakisk statsborger uden tilknytning til
danmark. disse to forhold er efter højesterets praksis ikke tilstrækkelige til varetægts-
fængsling efter udlændingelovens § 35, stk. 1, nr. 1. højesteret har i u 2015.3263 fastslået, at
den tiltaltes personlige forhold skal inddrages i vurderingen, hvilket østre landsret ikke har
gjort. hans personlige forhold medfører, at der ikke er bestemte grunde til at anse varetægts-
fængsling som en nødvendig foranstaltning.
                                                - 5 -
østre landsrets afgørelse er også i strid med proportionalitetsprincippet, idet afgørelsen ikke
tager længden af den forventede straf i betragtning. han havde på tidspunktet for landsrettens
afgørelse været varetægtsfængslet i 34 dage, og afgørelsen betød, at han skulle være vare-
tægtsfængslet i samlet 50 dage til trods for, at fængslingsgrundlaget ikke kunne forventes at
medføre en fængselsstraf på over 30 dages fængsel. efter højesterets dom i u 2015.3263 skal
den forventede straf indgå i vurderingen af, hvorvidt varetægtsfængsling er nødvendig.
efter en samlet vurdering – herunder henset til at 1) han er eu-borger, 2) han har fast bopæl i
polen, 3) han bor sammen med sin gravide kone og to børn, 4) han har fast arbejde som ad-
vokat, 5) den forventede fængselsstraf var ikke på over 30 dage, 6) han er ikke tidligere straf-
fet og 7) i tilfælde af udeblivelse ville han kunne blive udleveret efter reglerne i den europæ-
iske arrestordre – var der ikke grundlag for fortsat varetægtsfængsling efter udlændingelovens
§ 35, stk. 1, nr. 1.
anklagemyndigheden har gjort gældende navnlig, at varetægtsfængslingen var nødvendig for
at sikre ts tilstedeværelse under sagen og frem til hovedforhandlingen den 6. juli 2018, jf.
udlændingelovens § 35.
det fremgår af forarbejderne til udlændingelovens § 35, at der med bestemmelsen blev skabt
en særskilt fængslingshjemmel, der angår udlændinge, som supplement til retsplejeloven. det
fremgår også af forarbejderne, at der for personer uden fast bopæl i danmark typisk vil være
risiko for, at disse vil unddrage sig forfølgningen og fuldbyrdelsen.
ved vurderingen af, om der foreligger bestemte grunde til at anse varetægtsfængsling for
nødvendig, skal der lægges afgørende vægt på sigtedes forhold, herunder dennes tilknytning
til danmark, bopælsforhold, beskæftigelse eller lignende, jf. betænkning 968/1982, s. 189, jf.
betænkning 728/1974, s. 72.
ts nære tilknytning til polen samt den kriminalitet, som han var tiltalt for at have begået, som
måtte forventes at medføre en fængselsstraf, gjorde hans incitament til at komme til danmark
med henblik på strafforfølgning beskedent.
varigheden af den forventede straf kan alene indgå som et moment i vurderingen af, om be-
tingelserne for varetægtsfængsling er opfyldt, og højesterets afgørelse i u 2015.3263 betyder
                                               - 6 -
ikke, at fængslingsperioden ikke må overstige den forventede straf. da landsretten traf
afgørelse den 20. juni 2018, var hovedforhandlingen berammet til den 6. juli 2018. for at
sikre sagens hurtige fremme skulle ts tilstedeværelse sikres frem til hovedforhandlingen.
det kan ikke føre til en anden vurdering, at t eventuelt ville kunne udleveres efter den euro-
pæiske arrestordre.
retsgrundlag
udlændingelovens § 35, stk. 1, lyder således:
      ”en udlænding kan varetægtsfængsles, når der er bestemte grunde til at anse varetægts-
      fængsling for nødvendig for at sikre udlændingens tilstedeværelse under sagen og under
      eventuel appel, indtil en eventuel bestemmelse om udvisning kan fuldbyrdes, og når:
      1) udlændingen ikke har fast bopæl her i landet, og der er begrundet mistanke om, at
      udlændingen har begået en lovovertrædelse, der kan medføre udvisning efter §§ 22-24.
      2) udlændingen er indrejst i strid med et indrejseforbud.”
højesterets begrundelse og resultat
sagen angår for højesteret, om der den 13. juni 2018 var grundlag for fortsat at varetægts-
fængsle t, der var sigtet for vold, i medfør af udlændingelovens § 35, stk. 1, nr. 1.
efter udlændingelovens § 35, stk. 1, nr. 1, kan en udlænding varetægtsfængsles, når der er
bestemte grunde til at anse varetægtsfængsling for nødvendig for at sikre udlændingens til-
stedeværelse under sagen og under eventuel appel, indtil en eventuel bestemmelse om udvis-
ning kan fuldbyrdes, og når udlændingen ikke har fast bopæl her i landet, og der er begrundet
mistanke om, at udlændingen har begået en lovovertrædelse, der kan medføre udvisning efter
§§ 22-24. afgørelsen af, om betingelserne for varetægtsfængsling var opfyldt, skal træffes på
baggrund af de oplysninger, som forelå på tidspunktet for afgørelsen om varetægtsfængsling.
højesteret tiltræder, at der på tidspunktet for afgørelsen om fortsat varetægtsfængsling var
begrundet mistanke om, at t, der ikke havde fast bopæl her i landet, havde gjort sig skyldig i
en lovovertrædelse, som kunne medføre udvisning efter udlændingelovens §§ 22-24.
                                                - 7 -
da formålet med fængsling efter udlændingelovens § 35, stk. 1, nr. 1, er at sikre udlænding-
ens tilstedeværelse under sagen indtil fuldbyrdelse af en eventuel bestemmelse om udvisning,
kan der ske fængsling efter denne bestemmelse, selv om frihedsberøvelsen vil overstige den
forventede straf, såfremt udlændingen findes skyldig, jf. ufr 2014.1565 h.
der skal imidlertid også ved fængsling efter § 35, stk. 1, nr. 1, foretages en proportionali-
tetsvurdering, således at det sikres, at frihedsberøvelsen ikke udstrækkes i længere tid end
nødvendigt for at opfylde formålet med frihedsberøvelsen, og således at efterforskning, tiltale-
rejsning og berammelse så vidt muligt fremmes med henblik på at undgå, at frihedsberøvel-
sen kommer til at overstige den forventede straf.
den foreliggende sag angik et ret ukompliceret hændelsesforløb. t havde den 13. juni 2018,
hvor den fængsling, der blev iværksat den 30. maj 2018, udløb, været varetægtsfængslet i 4
uger, og der er ikke oplyst omstændigheder, der kan begrunde, at hovedforhandling i byretten
ikke blev gennemført til dom senest den 13. juni 2018.
på den anførte baggrund finder højesteret, at betingelserne for varetægtsfængsling af t efter
udlændingelovens § 35, stk. 1, nr. 1, ud over den 13. juni 2018 ikke var opfyldt.
det bemærkes, at byrettens og landsrettens begrundelser ikke opfylder kravet i retsplejelovens
§ 764, stk. 4, 2. pkt., idet de pågældende kendelser mangler en angivelse af, hvilke bestemte
grunde der gjorde varetægtsfængsling nødvendig.
efter det anførte tager højesteret ts påstand til følge.
                                        thi bestemmes:
påstanden om fortsat varetægtsfængsling af t burde ikke være taget til følge.
statskassen skal betale kæremålsomkostningerne for landsretten og højesteret.

source: retspraksis

LICENSE:
Creative Commons Legal Code

CC0 1.0 Universal

type: caselaw

jurisdiction: Denkmark


text:
- pej
                                        udskrift
                                             af
                         sø- & handelsrettens dombog
                                       ____________
                                          dom
afsagt den 13. november 2018
u-4-15
                                   ernst & young p/s
                                   (advokat jens munk plum og
                                   advokat gitte holtsø)
                                   mod
                                   konkurrencerådet
                                   (advokat jacob pinborg)
sagens baggrund og parternes påstande
denne sag, som blev anlagt den 1. juni 2015, angår prøvelse af konkurrencerådets afgørelse
af 17. december 2014, hvorved konkurrencerådet fandt, at ernst & young p/s havde over-
trådt forbuddet mod at gennemføre en fusion, før den er godkendt af konkurrencerådet, jf.
konkurrencelovens § 12 c, stk. 5.
ernst & young p/s har nedlagt påstand om, at konkurrencerådets afgørelse af 17. december
2014 i sag 14/07180 ophæves.
                                                  -2-
konkurrencerådet har oprindeligt påstået frifindelse, men efter eu-domstolens dom af 31.
maj 2018 taget bekræftende til genmæle over for sagsøgerens påstand.
oplysningerne i sagen
ved kendelse af 25. november 2016 anmodede sø- og handelsretten, oprindeligt på foran-
ledning af ernst & young, eu-domstolen om en præjudiciel afgørelse i sagen.
ved dom af 31. maj 2018 (sag c-633/16) meddelte eu-domstolen følgende konklusion:
       ”artikel 7, stk. 1, i rådets forordning (ef) nr. 139/2004 af 20. januar 2004 om kontrol
       med fusioner og virksomhedsovertagelser (»ef-fusionsforordningen«) skal fortolkes
       således, at en fusion alene gennemføres ved en transaktion, som helt eller delvist, fak-
       tisk eller juridisk, bidrager til en ændring i kontrollen med målvirksomheden. opsigel-
       sen af en samarbejdsaftale under omstændigheder som de i hovedsagen foreliggende –
       som det tilkommer den forelæggende ret at efterprøve – kan ikke anses for at medføre
       en gennemførelse af en fusion, og det uafhængigt af, hvorvidt denne opsigelse har haft
       markedsmæssige virkninger.”
herefter har konkurrencerådet taget bekræftende til genmæle over for ernst & youngs på-
stand om ophævelse af konkurrencerådets afgørelse.
sø- og handelsrettens begrundelse og resultat
det fremgår af eu-domstolens dom af 31. maj 2018, at opsigelse af en samarbejdsaftale un-
der omstændigheder som i denne sag – som det tilkommer sø- og handelsretten at efterprø-
ve – ikke kan anses for at medføre en gennemførelse af en fusion, og det uafhængigt af,
hvorvidt denne opsigelse har haft markedsmæssige virkninger. konkurrencerådet har heref-
ter taget bekræftende til genmæle over for ernst & youngs påstand.
                                                 -3-
sø- og handelsretten tager derfor ernst & youngs påstand til følge.
parterne har afgivet skriftlige indlæg om sagsomkostninger, hvor ernst & young navnlig har
henvist til sagens principielle karakter, forelæggelsen for eu-domstolen og det omfattende
arbejde, som på sagsøgerens side har været på ca. 979 timer, herunder ca. 5 % til håndtering
af den parallelle straffesag. konkurrencerådet har navnlig henvist til, at sagsøgeren har ind-
givet stævning på 23 sider og replik på 14 sider samt indlæg for eu-domstolen. endvidere,
at sagsøgerens timeantal ikke er nærmere specificeret, og ikke kan tillægges vægt; sagsøgte
har på sin side anvendt et godt stykke under den halve tid af den af sagsøgeren oplyste.
sø- og handelsretten finder på baggrund af sagens principielle karakter og betydning med
forelæggelse for eu-domstolen samt sagens omfang og med nogen hensyntagen til det af
sagsøgeren oplyste timeantal, at konkurrencerådet skal betale sagsomkostninger til ernst &
young med 1.500.000 kr.
                                      thi kendes for ret:
konkurrencerådets afgørelse af 17. december 2014 i sag 14/07180 ophæves.
konkurrencerådet skal inden 14 dage betale sagsomkostninger til ernst & young p/s med
1.500.000 kr. sagsomkostningsbeløbet forrentes efter rentelovens § 8 a.
                                           henrik rothe
                                              (sign.)
                                           ___ ___ ___
                                udskriftens rigtighed bekræftes
                             sø- og handelsretten, den 13-11-2018
        -4-
josephine hansen
 teamsekretær


text:
                             højesterets dom
                          afsagt fredag den 7. februar 2014
sag 183/2013
(2. afdeling)
boligselskabernes landsforening som mandatar for
arbejdernes andels boligforening og aarhusbolig
(advokat eigil lego andersen)
mod
a
og
b
(advokat camilla ernst, beskikket for begge)
i tidligere instanser er afsagt dom af retten i århus den 5. juli 2012 og af vestre landsrets 8.
afdeling den 19. april 2013.
i pådømmelsen har deltaget fem dommere: poul søgaard, niels grubbe, thomas rørdam,
lars hjortnæs og kurt rasmussen.
sagen er behandlet skriftligt, jf. retsplejelovens § 387.
påstande
parterne har gentaget deres påstande.
supplerende om retsgrundlaget
bekendtgørelse nr. 1303 af 15. december 2009 om udlejning af almene boliger mv., § 3, stk.
3, er ved bekendtgørelse nr. 26 af 18. januar 2013 ændret, således at der med virkning fra den
23. januar 2013 gælder nye regler om bl.a. sletninger fra ventelisten. det hedder i den nye
bestemmelse:
                                              - 2 -
     ”stk. 3. boligorganisationen opkræver ved optagelse på ventelisten et gebyr (opnote-
     ringsgebyr), der ikke i væsentligt omfang må overstige boligorganisationens udgifter
     ved administrationen. ved opnoteringen skal boligorganisationen skriftligt oplyse den
     boligsøgende om reglerne i 3., 5. og 7. pkt. yderligere administrationsgebyrer opkræves
     1 gang årligt ved ajourføring af ventelisten (ajourføringsgebyrer). boligorganisationen
     kan dog efter forudgående aftale med den boligsøgende opkræve ajourføringsgebyret
     for en længere periode, dog højst for en periode på 5 år. betaler den boligsøgende ikke
     gebyret, skal boligorganisationen sende en påmindelse om den manglende betaling til
     den boligsøgende. påmindelsen skal indeholde oplysning om reglen i 7. pkt. betaler den
     boligsøgende ikke trods påmindelsen, slettes den boligsøgende fra ventelisten.”
højesterets begrundelse og resultat
som anført af landsretten er parterne enige om, at giroopkrævning med orientering om slet-
ningsreglerne blev sendt til a og b i december 2010 med korrekt adressering, men at op-
krævningerne ikke kom frem til dem.
det fremgår af § 3, stk. 3, i den dagældende bekendtgørelse om udlejning af almene boliger
mv., at den boligsøgende slettes fra ventelisten, hvis ajourføringsgebyret ikke betales senest
6 uger efter, at boligorganisationen har sendt opkrævning. højesteret finder, at der ikke ved
bestemmelsen er taget stilling til, hvem der har forsendelsesrisikoen.
giroopkrævningen, der blev sendt i december 2010, indeholder en meddelelse, der dels er et
påbud om betaling, dels er en orientering om retsvirkningerne af manglende rettidig beta-
ling. højesteret finder, at forsendelsesrisikoen for en sådan meddelelse – der ikke har ka-
rakter af en pligtmæssig reklamation som omhandlet i aftalelovens § 40 – efter almindelige
regler påhviler afsenderen. det betyder, at fristen for betaling efter § 3, stk. 3, udløber 6 uger
efter afsendelsen, dog under forudsætning af at giroopkrævningen er kommet frem.
herefter, og da det, boligselskabernes landsforening i øvrigt har gjort gældende, ikke kan
føre til et andet resultat, stadfæster højesteret landsrettens dom.
i sagsomkostninger for højesteret skal boligselskabernes landsforening som mandatar for
arbejdernes andels boligforening og aarhusbolig betale 17.500 kr. til a og 17.500 kr. til b.
sagsomkostningsbeløbene skal indbetales til højesteret, der efter dækning af udgifterne til
fri proces afregner med retshjælpsforsikringen.
                                             - 3 -
                                    thi kendes for ret:
landsrettens dom stadfæstes.
i sagsomkostninger for højesteret skal boligselskabernes landsforening som mandatar for
arbejdernes andels boligforening og aarhusbolig betale 17.500 kr. til a og 17.500 kr. til b.
beløbene indbetales til højesteret.
de idømte sagsomkostningsbeløb skal betales inden 14 dage efter denne højesteretsdoms af-
sigelse og forrentes efter rentelovens § 8 a.


text:
dom
afsagt den 1. februar 2017
rettens nr. 1-5397/2016
politiets nr. 1900-70345-00022-16
anklagemyndigheden mod
t cpr-nummer …
der har medvirket domsmænd ved behandlingen af denne sag.
anklageskrift er modtaget den 19. oktober 2016. t er tiltalt
for overtrædelse af
                                              1.
udlændingelovens § 59, stk. 8,
ved den 21. august 2016 cirka klokken 02.40 i indrejsefeltet, rødby færgehavn, i
rødby, forsætligt at have bistået den syriske statsborger f, som ikke var i besiddelse
af gyldig rejselegitimation, med ulovligt at indrejse i danmark, idet han i personbil
med registreringsnummer af… kørte ind i danmark med den pågældende som
passager.
påstande
anklagemyndigheden har nedlagt påstand om fængselsstraf.
tiltalte har nægtet sig skyldig.
sagens oplysninger
der er afgivet forklaring af tiltalte og af vidnet f.
forklaringerne er lydoptaget og gengives ikke i dommen.
tiltalte er ikke tidligere straffet.
tiltalte har forklaret om sine personlige forhold.
rettens begrundelse og afgørelse
efter tiltaltes forklaring om at han aftalte at mødes med f, der er tiltaltes fætter, på
færgen til danmark, og at f skulle køre med tiltalte fra borde, sammenholdt med at
tiltalte ikke sikrede sig, at f havde gyldig rejsehjemmel, findes tiltalte skyldig i
overtrædelse af udlændingelovens § 59, stk. 8. at tiltalte havde fået oplyst, at f
tidligere uden problemer havde rejst til danmark ændre ikke herpå.
                                                - 2 -
straffen fastsættes til fængsel i 30 dage, jf. straffelovens /*udlændingelovens § 59, stk. 8.
thi kendes for ret:
tiltalte t skal straffes med fængsel i 30 dage.
tiltalte skal betale sagens omkostninger.
berigtiget i medfør af retsplejelovens § 221.
retten i nykøbing falster, den 21. marts 2017.