text:
h0040000 - asn
                                     udskrift
                                          af
                      sø- & handelsrettens dombog
                                    ____________
den 15. februar 2007 blev af retten i sagen
h-40-05
køkkenstudio v/
weber & hessellund i/s
(advokat niels rex)
  mod
multiform a/s
(advokat jens paulsen)
afsagt sålydende
                                        d o m:
indledning og påstande
sagen drejer sig om, hvorvidt en samarbejdsaftale indgået mellem sagsøgerne,
køkkenstudio v/weber & hessellund i/s (køkkenstudio) og sagsøgte multiform
a/s (multiform) berettiget er bragt til ophør af multiform.
køkkenstudio har nedlagt følgende påstande:
multiform tilpligtes principalt at betale 1.000.000 kr. til køkkenstudio med tillæg
af procesrente af 250.000 kr. fra sagens anlæg den 3. maj 2005 til den 14. no-
vember 2005 og af 1.000.000 kr. fra den 14. november 2005, subsidiært at be-
tale et af retten fastsat mindre beløb.
                                           - 2 -
multiform har påstået frifindelse.
sagens omstændigheder
steen weber og jesper hessellund begyndte den 1. oktober 2001 i interessent-
skabsform at drive forretning med salg af køkkener fra en butik i odense. i be-
gyndelsen forhandlede køkkenstudio sønderborg køkkenet. den 17. november
2002 blev virksomheden forhandler af det tyske køkkenmærke alno, og den 6.
maj 2003 indgik køkkenstudio en samarbejdsaftale med multiform. multiform
havde da allerede en forhandler i odense, schiang living.
af samarbejdsaftalen fremgår blandt andet:
”samarbejdsaftale
mellem køkkenstudio v/weber og hessellund i/s (fh)
…
og
multiform (mf)
…
er indgået samarbejdsaftale på følgende betingelser:
køb
hvert år i juli måned udarbejdes budget for det kommende år.
købsbudgettet baseres på foregående års køb samt forventninger til markedet.
…
for år 2003 er aftalt   kr. 0,5 mill.
for år 2004 -       -   kr. 1,5 mill.
for år 2005 -       -   kr. 2,5 mill.
…
udstilling
fh skal i samarbejde med mf udarbejde forslag for den del af forretningen, der vedrører
multiform a/s produkter. mf påtager sig at udarbejde indretningsforslag til udstillingen
samt omgivelserne.
det er målsætningen at etablere en indbydende og spændende udstilling efter ”shop-in-
shop” konceptet, således at multiform produkterne præsenteres eksklusivt og afgrænset
fra øvrige produkter.
såfremt udstillingen ikke vedligeholdes eller på anden vis ikke udstråler eksklusivitet, for-
beholder mf sig ret til at genforhandle kontrakten.
…
annoncering
                                             - 3 -
lokalannoncering: mf dækker op til 50 % af de dokumenterede udgifter ved indryk-
ning af annoncer. betingelsen for at få dækket 50 % er, at mf har godkendt annoncer og
indrykningsplan. for 2003 er dog aftalt 66 % i stedet for 50 %.
landsannoncering: fh er pligtig til at betale sin andel af den markedsføring mf fore-
tager på landsplan. fordelingen forhandlerne imellem beregnes ud fra antal husstande i
de enkelte områder.
…
forhandleravance
på den til enhver tid gældende prisliste excl. moms ydes fh en avance på 40 %.
på køkkener til udstilling ydes ekstra 20 % rabat mod betaling på normale betalingsbetin-
gelser.
…
opsigelse
begrundet skriftlig opsigelse gives med 6. mdrs. varsel fra fh og 12 mdr. fra mf.
begrundet opsigelse kan være væsentlig afgivelse af samarbejdsaftale – eksempelvis
manglende køb, mangler i udstilling, manglende service og engagement eller ikke til-
strækkelig bearbejdning af markedet.
såfremt samarbejdsaftalen ophæves af mf tilbydes supplerende levering i yderligere 6
mdr.
…
misligholdelse
begge parter er berettiget til – i tilfælde af den anden parts grove misligholdelse – at op-
hæve kontrakten med øjeblikkeligt varsel.
som grov misligholdelse betragtes bl.a.:
    -   grov eller gentagen tilsidesættelse af betingelser i nærværende aftale.
    -   såfremt den ene part kommer i betalingsstandsning, konkurs eller blot indleder
        forhandling af akkord.
tvist
aftalen og dennes betingelser vil være underlagt dansk lov. tvistigheder, som ikke løses
af parterne indbyrdes, skal indbringes for sø- og handelsretten i kbh.,hvis afgørelse er
endelig. ”
umiddelbart efter indgåelsen af samarbejdsaftalen etablerede køkkenstudio en
multiform-udstilling. udgifterne hertil udgjorde i alt 237.088,13 kr.
i august 2004 blev der afholdt møde mellem multiforms direktør leif glintborg
og steen weber og jesper hessellund. af et mødereferat dateret 9. august 2004
fremgår blandt andet:
   ”1.  multiform udgør i øjeblikket ca. 10 % af omsætning i butikken. det vil vi gerne i
        fællesskab øge.
        multiform udgør i dag mere end 10 % af udstillingen, så omsætningen skal øges,
        for at gøre det rentabelt for begge parter.
                                               - 4 -
         i giver udtryk for, at det er realistisk at nå køb på 1,0 mill. i 2004 og 1,5 mill. i
         2005.
         …
    3.   i har givet udtryk for, at det er svært med 2 forhandlere i odense og mener at
         schiang giver høj rabat til kunderne. endvidere har i opfattelse af, at schiang i
         øjeblikket fører en meget aggressiv politik mod jer. jeg har givet udtryk for, at
         det må være muligt på længere sigt, at få et samarbejde mellem de to butikker til
         at fungere. jeg lægger op til, at vi på et tidspunkt i efteråret arrangere et ”frede-
         ligt” møde. vi forsøger at lave et system, så i kan se hvor schiangs køkkener le-
         veres.
         …
    7.   i føler jer klar til, at åbne yderligere en butik – hvis der byder sig et godt område.
    8.   vi holder opfølgningsmøde medio oktober.
         …”
i løbet af sommeren og efteråret 2004 forhandlede køkkenstudio om at blive al-
nos danske importør. aftale herom blev indgået i midten af oktober 2004. af den
del af aftalen, der er fremlagt under sagen, fremgår følgende:
”§ 2             exklusivität
              (1) der importeur soll innerhalb des vertragesgebietes ab zeitpunkt
                  der vertragesunderzeichnung auf unbefristete (siehe § 10) als al-
                  leininger und exklusiver importeur des lieferanten auftreten. der
                  importeur darf keine zum produkt des lieferanten konkurrierende
                  produkte importieren oder im vertragsgebiet als vertreter vertrei-
                  ben.
              (2) dem importeur wird das recht zugestanden, in seinem eigenen
                  showroom küchen der firmen “multiform und sonderborg køkke-
                  net” an endkunden zu verkaufen.
                 …”
den 25. oktober 2004 holdt leif glintborg, steen weber og jesper hessellund på
ny et møde. på mødet meddelte leif glintborg, at parternes samarbejde måtte
ophøre. der er uenighed om, hvorvidt samarbejdsaftalen blev ophævet eller op-
sagt. i forlængelse af mødet sendte leif glintborg den 28. oktober 2004 følgende
e-mail til steen weber:
”hej begge.
…
det var et hurtigt møde og måske ikke helt med det indhold i havde forventet. jeg håber,
i har forståelse for mine argumenter for, at vi skal stoppe samarbejdet omkring multiform
i odense.
                                            - 5 -
som aftalt kan vi på mødet i november aftale, hvordan vi i praksis får afviklet samarbej-
det. det skal selvfølgelig foregå på en pæn og acceptabel måde for begge parter.
for god orden skal jeg bekræfte vort møde den 22. november ang. et evt. samarbejde
mellem multiform og alnos distribution i dk.
jeg går ud fra, at i har en plan med for hvordan i ønsker at udvikle alnos distribution i
dk.
…”
den 29. oktober 2004 skrev lars elbæk, multiform, i en e-mail til steen weber
og jesper hessellund, at de to sidstnævnte var taget af kurset ”chefens dag” den
9. december 2004. ”chefens dag” er et møde for cheferne blandt forhandlerne,
som arrangeres af multiform.
i e-mail af 5. november 2004 skrev leif glintborg til jesper hessellund, at han
blev nødt til at aflyse det møde, der var aftalt mellem parterne den 22. novem-
ber 2004, men at han i stedet kunne foreslå den 29. eller 30. november eller
den 1. eller 2. december 2004.
af ”forhandlerinformation nr. 9”, dateret 12. november 2004 og udsendt af mul-
tiform til blandt andet køkkenstudio fremgår:
”i forbindelse med steen weber og jesper hessellund eriksen, odense køkkenstudio
overtager agenturet for alno i danmark, har vi valgt at opsige vores forhandleraftale
med dem.
vi mener ikke det vil være foreneligt på samme tid at skulle varetage multiform´s interes-
se som detaillist, og alno´s interesse som agentur/importør.
i den forbindelse har vi så intensiveret vores samarbejde med bolighuset schiang living i
odense, idet søren hansen har lejet lokaler i naboejendommen. her vil der blive indrettet
helt nyt multiform køkkenstudio.”
den 23. december 2004 udkom boligmagasinet bo bedre, hvori var trykt en an-
nonce for multiform med en oversigt over multiforms danske forhandlere. af den-
ne oversigt fremgik køkkenstudio ikke. af bo bedres udgivelsesplan fremgår
det, at annoncemateriale til det pågældende blad skulle foreligge senest den 22.
november 2004.
                                           - 6 -
den 1. december 2004 sendte køkkenstudio en mail til leif glintborg, hvori man
bad om, at den skriftlige opsigelse eller ophævelse af samarbejdsaftalen blev
sendt til deres advokat.
leif glintborg meddelte i brev af 10. december 2004, at han havde bedt deres
advokat om at lave en begrundet opsigelse af samarbejdet som en bekræftelse
på hans mundtlige opsigelse på mødet den 25. oktober 2004.
i brev af 16. december 2004 protesterede køkkenstudios advokat mod, at køk-
kenstudio ikke længere var anført som forhandler på multiforms hjemmeside.
i brev af 21. december 2004 skrev multiforms advokat til køkkenstudios advo-
kat:
”med bemærkninger om, at det for undertegnede står aldeles oplagt, at deres klients ind-
gåelse af udvidet samarbejdsaftale med alno af min klient kan betragtes som væsentlig
misligholdelse bemærkes, at min klient efter omstændighederne er indstillet på at accep-
tere et rimeligt opsigelsesvarsle under forudsætning af, at der i opsigelsesperioden præ-
steres et rimeligt salg, der som minimum matcher salgslimit anført i samarbejdsaftalen.
under forudsætning af, at salget matcher budgettet, er min klient endog villig til at give
helt op til 6 måneders opsigelsesvarsel. det forudsætter imidlertid, at omsætningen ikke
blot fordobles, men tilnærmelsesvis femdobles i 1. halvår 2005. uden dokumentati-
on/sandsynliggørelse herfor, vil samarbejdet ophøre med rimeligt varsel, der herved fast-
sættes til 31. januar 2005, idet det samtidig forudsættes, at der i opsigelsesperioden fo-
retages køb hos min klient. konstateres det, at der inden for 2-3 uger ikke foretages køb,
betragtes aftalen som ophørt.”
af en opgørelse foretaget af køkkenstudio, hvori er medtaget bordplader og hvi-
devarer, fremgår det, at køkkenstudios mistede fortjeneste i anledning af sam-
arbejdets ophør udgør 587.361 kr.
af en opgørelse pr. 20. december 2004 over køkkenstudios køb af køkkenele-
menter til kunder, ekskl. annoncering og fragt, hos multiform, fremgår det, at
det samlede køb i 2004 var i alt 520.374,80 kr., mens det forventede køb for
2005 var i alt 9.409 kr.
af en erklæring udfærdiget af køkkenstudios revisor, statsautoriseret revisor
knud-ove jeppesen, fremgår blandt andet, at køkkenstudios omsætning faldt
fra 8.019.000 kr. i 2004 til 6.619.000 kr. i 2005, mens dækningsbidraget de
samme år faldt fra 3.035.000 kr. til 2.311.000 kr. den realiserede indtjening
                                        - 7 -
faldt fra 964.000 kr. i 2004 til 50.000 kr. i 2005. dertil kom i 2005 en indtjening
på 253.000 kr. vedrørende køkkenstudios opgaver som alno-importør.
køkkenstudio har opgjort sit tab således:
1. udstillingskøkkenet                                                 66.007,13 kr.
2. markedsføringsomkostninger
     1/3 af markedsføringsomkostninger fra aftalens
     begyndelse til august 2004                                       118.443,84 kr.
3. mistet fortjeneste i en 12 måneders opsigelsesperiode samt
    yderligere supplerende leverance i 6 måneder
   18 måneder a 73.420,13 kr.                                       1.321.562.34 kr.
                                                                    1.844,450,97 kr.
forklaringer
steen weber har forklaret, at han og jesper hessellund begyndte at sælge
køkkener i 2001. det første køkken, de forhandlede, var sønderborg køkkenet,
som er et meget dyrt køkken i romantisk stil. i august 2002 kontaktede de alno
med henblik på at blive forhandlere. alno er billigere end sønderborg køkkenet
og har et større produktprogram med flere stilarter. ideen med at forhandle flere
køkkenmærker i samme forretning var at kunne tiltrække flere forskellige typer
kunder. alno introducerede dem for dorthe dietz, der solgte både alno og multi-
form. hun spurgte dem, om de kunne tænke sig også at forhandle multiform-
køkkener. multiform-køkkener er dyr og eksklusiv snedkerkunst. de blev heref-
ter kontaktet af leif glintborg i januar eller februar 2003, der gerne ville have
dem som forhandlere.
de drøftede med lars elbæk, der tog sig af multiforms salg i danmark, at de
skulle forhandle tre forskellige køkkener for at gøre forretningen mere interes-
sant. lars elbæk syntes, at det var en god strategi. der fandtes tilsvarende for-
retninger i aalborg, næstved og silkeborg, og det var på tale at åbne en butik i
horsens, der ligeledes skulle sælge alno og multiform.
de havde en tæt dialog med lars elbæk omkring etableringen af nye forretnings-
lokaler i odense, herunder selve indretningen af lokalet. multiform lavede selv
udstillingen i forretningen og bestemte, hvilke køkkener der skulle udstilles. de
købte udstillingskøkkener for næsten 250.000 kr. og indvendte overfor multi-
form, at det var en stor investering. de fik imidlertid at vide, at de skulle tage al-
le køkkenerne, ellers var der ingen aftale.
                                        - 8 -
de drøftede endvidere budgetter med multiform. indsalgsstiden er længere på
multiform-køkkener end på andre køkkener, da det er meget dyre køkkener.
man kan ikke sælge et alno-køkken i stedet for et multiform-køkken til den
samme kunde. folk har orienteret sig om de forskellige mærker, inden de hen-
vender sig i forretningen, og især multiform-kunder er godt forberedt.
forhandlingerne med alno om importøraftalen fandt sted omkring den 7. august
2004. kontrakten blev underskrevet og sendt fra tyskland den 15. oktober
2004. de bad om, at der i kontrakten blev medtaget et vilkår om, at de fortsat
kunne sælge multiform- og sønderborg-køkkener fra deres forretning.
grunden til, at de indgik denne aftale mindre end et halvt år efter indgåelsen af
aftalen med multiform, var, at de blev kontaktet af alno. alno havde tidligere
haft eget salgsselskab i danmark, som imidlertid blev nedlagt i 2003. i den for-
bindelse blev alle forhandlerne selvstændige importører. alno ønskede nu igen,
at alle ordrer blev samlet et sted. deres hovedopgave skulle således være at
håndtere alnos salg i danmark.
de har ikke i henhold til kontrakten pligt til at markedsføre alno i danmark, men
de skal selvfølgelig undersøge mulighederne for at skaffe flere forhandlere i dan-
mark for derigennem at øge omsætningen. de må søge forhandlere i hele dan-
mark og har annonceret efter forhandlere. af deres annoncer fremgår blandt an-
det, at alno er europas største køkkenproducent. ifølge deres aftale med alno
har de en målsætning om at opnå en omsætning på 2,5 mio. euro i 2007. alno
har en markedsandel i danmark på under 1 %.
det var tanken, at importen af alno-køkkener skulle ske i et selvstændigt sel-
skab, hvilket imidlertid ikke er blevet etableret. der udarbejdes i stedet selv-
stændigt regnskab for denne del af deres virksomhed, og de har en person ansat
til at varetage importopgaverne.
dorthe dietz importerede i 2004 50 % af alle alno-køkkener i danmark. hun fik,
fordi hun var så stor en forhandler, lov til at fortsætte som selvstændig importør.
alnos omsætning i tyskland er ca. 1 mia. kr. i 2003 var der 10-12 alno-forhand-
lere i danmark. i dag er der 12 samt dorthe dietz´ to butikker. der er ingen for-
skel mellem 2004 og 2005 på omsætningen i danmark på alno-køkkener.
                                        - 9 -
mødet i oktober med leif glintborg blev holdt hos dem i odense. mødet varede
12 minutter. de oplyste ikke selv, at de var blevet alno-importører, da det efter
aftale med alno først skulle offentliggøres i begyndelsen af november. de ville
herefter orientere multiform. mødet begyndte imidlertid med, at leif glintborg
sagde, at han gerne ville have afklaret, om de skulle være alno-importører, hvil-
ket de herefter bekræftede. leif glintborg meddelte, at de så ikke kunne være
multiform-forhandlere længere. de blev chokerede og bad om en uddybning,
men fik at vide, at der ikke var noget at diskutere. leif glintborg fortalte, at lars
elbæk havde forsøgt at blive importør. de gjorde leif glintborg opmærksom på,
at de ifølge kontrakten med alno havde lov til fortsat at sælge multiform og søn-
derborg køkkenet, men det gjorde ikke indtryk på leif glintborg. de spurgte
endvidere, hvordan de skulle forholde sig med udstillingskøkkenerne og fik at vi-
de, at det ikke kunne være et problem at sælge dem.
efter mødet med leif glintborg havde de forventet en skriftlig opsigelse med en
nærmere begrundelse, da de havde en skriftlig aftale med multiform. der blev
aftalt et møde i november, hvor de skulle tale om, hvad der skulle ske i forbin-
delse med ophøret af samarbejdet. de forsøgte forgæves at sælge udstillings-
køkkener til andre forhandlere med betragtelige rabatter, ligesom de annoncere-
de lokalt med, at de havde udstillingskøkkener til salg.
multiforms betingelser om, at omsætningen skulle femdobles i en eventuel opsi-
gelsesperiode, var ikke mulige at opfylde, blandt andet fordi de ikke længere
fremgik som forhandlere af multiforms hjemmeside eller multiforms øvrige an-
noncering.
jesper hessellund har forklaret, at han kan bekræfte steen webers forklaring.
de var meget overraskede over mødet med leif glintborg. leif glintborg gav
ham telefonisk besked om, at de ikke skulle deltage i ”chefens dag”. i begyndel-
sen eller midten af december havde han en kunde, der under en lang præsenta-
tion spurgte ham, om køkkenstudio var multiform-forhandler. kunden fortalte,
at de ikke længere var på multiforms hjemmeside. kunden var bekymret for, om
eventuelle mangler ville kunne udbedres, hvis de ikke var forhandlere. en sådan
usikkerhed kan være afgørende for, om kunden køber et køkken.
lars elbæk har forklaret, at han kom i kontakt med multiform i 1998, hvor leif
glintborg bad ham træde ind i selskabets bestyrelse. han var da direktør i b & o
retail. han fortsatte som bestyrelsesmedlem indtil 2002, hvor multiform blev
solgt. han var først menigt medlem og siden formand for bestyrelsen. da han
                                        - 10 -
udtrådte af bestyrelsen, fik han en uformel aftale om løsning af ad hoc opgaver i
relation til opbygning af et dansk forhandlernetværk for multiform.
han var involveret i køkkenstudios etablering som forhandler i 2003. multiform
stillede detaljerede krav til forhandlerne med hensyn til annoncering, udstilling
og uddannelse. han vidste, at køkkenstudio forhandlede andre køkkener end
multiform, hvilket de accepterede, da det på grund af kundegrundlaget ikke var
muligt at drive solobutikker. multiform ville helst indgå sammen med et godt
mellemklassekøkken, og her passede alno godt ind.
han henvendte sig tidligt på sommeren 2004 til alno for at undersøge mulighe-
den for, at han kunne blive importør af alno-køkkener. de kom aldrig i realitets-
forhandlinger, og han fik senere et formelt afslag på sin anmodning. han havde
drøftet henvendelsen forinden med leif glintborg, da han stadig udførte opgaver
for multiform. leif glintborg mente, at der kunne opstå en synergieffekt ved for-
handling af alno sammen med multiformkøkkener, og da vidnet i øvrigt var ved
at trappe sine opgaver for multiform ned, havde leif glintborg ingen indvendin-
ger. han ophørte med at udføre opgaver for multiform den 31. december 2004.
gennem branchesnak fik han på et tidspunkt, der lå efter september 2004,
kendskab til, at en anden var blevet alno-importør. leif glintborg fortalte ham
om køkkenstudios aftale med alno i slutningen af oktober 2004. de var enige
om at bringe aftalen med køkkenstudio til ophør øjeblikkeligt. han mener ikke,
at han har haft kontakt med steen weber eller jesper hessellund efter mødet i
oktober.
han har flere gange arrangeret forhandlermødet ”chefens dag”. på mødet disku-
teres blandt andet markedsførings- og produktplaner, nøgletal for de enkelte
forhandlere, budgetter mv. der fremlægges således mange væsentlige oplysnin-
ger under mødet.
han kan ikke huske, hvem der var ansvarlig for multiforms hjemmeside. han var
ansvarlig for udsendelse af forhandlerinformation nr. 9, og formuleringen af in-
formationen kan være hans. med intensivering af samarbejdet med schiang li-
ving menes, at den mistede omsætning ved ophøret af samarbejdet med køk-
kenstudio skulle søges tilvejebragt af schiang living.
leif glintborg har forklaret, at han er direktør og tidligere ejer af multiform.
det var ham, der formentlig gennem en henvendelse fra dorthe dietz, kontakte-
de køkkenstudio og tilbød dem at blive forhandlere. han var meget tilfreds med
                                         - 11 -
samarbejdet med køkkenstudio, idet de to indehavere var dygtige og energiske,
men omsætningen var ikke som forventet.
det var ligeledes dorthe dietz, der i begyndelsen af oktober fortalte ham, at hun
havde erfaret, at køkkenstudio skulle være importør af alno-køkkener. hans
formål med mødet i odense den 25. oktober 2004 var herefter at få klarlagt, om
der var hold i rygterne. det var et kortvarigt møde, hvor han skulle hale oplys-
ningen ud af steen weber og jesper hessellund. han havde forventet, at de selv
ville have sagt det, da det var meget væsentligt for ham. da han fik bekræftet,
at de havde indgået en importøraftale, meddelte han, at samarbejdet skulle op-
høre, da det ikke var foreneligt, at de var multiform-forhandlere og importører af
europas største køkkenmærke. bølgerne gik højt på mødet, så han fortalte ikke,
hvornår og hvordan samarbejdet skulle ophøre. de talte heller ikke om, hvad der
umiddelbart skulle ske. steen weber og jesper hessellund udviste ingen forstå-
else, men mente, at det var uretfærdigt, at samarbejdet skulle ophøre. på mødet
aftaltes et nyt møde den 22. november 2004, hvor de skulle aftale afviklingen.
det var ikke meningen, at samarbejdet skulle ophøre øjeblikkeligt, og han har
ikke foretaget nogen handlinger, der indikerer dette. han ville gerne have med-
virket til en fornuftig afvikling. steen weber og jesper hessellund bad ikke på
mødet om at få en skriftlig opsigelse, og han tænkte ikke selv over at sende en,
da han havde oplyst baggrunden for ophøret, og da de havde aftalt et nyt møde,
hvor de skulle aftale nærmere omkring afviklingen. det er ikke rigtigt, at han og
lars elbæk var enige om, at samarbejdet skulle ophøre øjeblikkeligt.
han måtte aflyse mødet den 22. november 2004, men den 29. november 2004
gav han tilsagn om, at de skulle finde et andet mødetidspunkt, og meddelte, at
det var op til sagsøgerne at vende tilbage. herefter skete der ikke noget, før han
den 1. december 2004 fik en e-mail, hvori sagsøgerne bad ham sende en skrift-
lig opsigelse til deres advokat.
det er rigtigt, at køkkenstudio ikke blev eneimportør, da dorthe dietz også im-
porterer alno-køkkener. der var god synergieffekt ved at sælge alno-køkkener
sammen med multiform.
den ansvarlige for multiforms hjemmeside var dorthe sørensen. normalt ville
det være ham, der traf beslutning om at fjerne en forhandler fra deres oversigt,
men han kan ikke huske, om han har gjort det. han vil tro, at beslutningen er
truffet efter den 1. december 2004. e-mailen af 29. oktober 2004 og forhandler-
information nr. 9 er formuleret af lars elbæk efter aftale med ham. det kan kun
være ham, der har givet besked om den ændrede bo bedre-annonce, hvor køk-
                                       - 12 -
kenstudio er fjernet fra forhandleroversigten, men han kan ikke huske hvornår.
bo bedre er meget fleksible, så man kan uanset bo bedres vilkår godt få en uge
eller fjorten dage mere til at indsende annonceringsmateriale
det er korrekt som forklaret af lars elbæk, at ”chefens dag” er et åbent forum,
hvor der blandt andet diskuteres pris- og forhandlerpolitik. han kan ikke huske,
hvem der ringede til køkkenstudio og fortalte, at de ikke skulle deltage, men det
var ham, der traf afgørelsen. baggrunden herfor var blandt andet, at sagsøgerne
på mødet kunne jage nye alno-forhandlere. multiform var på samme tidspunkt
ude at finde nye forhandlere. han har ikke set køkkenstudio annoncere efter
forhandlere i 2004. køkkenstudio var ikke nogen stor multiform-forhandler.
der er en konkurrencesituation i de butikker, hvor flere mærker sælges. der er
et overlap, der bliver større og større, fordi de dyre mærker søger nedad, mens
alno gør det modsatte. i hillerød havde de en ren multiform-butik, men i 2005
kom alno ind. butikken i holte blev også forsøgt delt med alno, men det fik han
afværget.
multiform leverer køkkenelementer, men ikke bordplader og hvidevarer, ligesom
de ikke udfører montering. ca. 40 % af den samlede pris på et køkken udgøres
af elementer, resten er hvidevarer og bordplader.
køkkenstudio har ikke købt noget hos dem siden 25. oktober 2004, hvilket kan
undre, da der forud for denne dato må have været givet en masse tilbud til kun-
der, hvilket må have resulteret i nogle ordrer. der er både et tilbuds- og en or-
drebeholdning i en køkkenforretning. de bedste forhandlere kan sælge udstil-
lingskøkkener uden at tabe penge på det.
lars elbæk var en dygtig og central medarbejder, der varetog kontakten til de
fleste forhandlere. han gav tilladelse til, at lars elbæk kunne blive alno-impor-
tør, da han ikke kunne nægte ham det, og da elbæk havde været åben omkring
sine intentioner. de var da blevet enige om, at lars elbæk skulle nedtrappe sine
opgaver for multiform. hvis lars elbæk havde fået en aftale med alno, ville han
ikke kunne have haft mere med multiform at gøre. hvis det var kommet til reali-
tetsforhandlinger mellem alno og lars elbæk, ville han heller ikke have kunnet
deltage i ”chefens dag” i december.
dorthe dietz har forklaret, at hun har været multiform-forhandler i næsten 15
år. hun blev alno-forhandler i 1990 og blev for godt 5 år siden også importør.
                                        - 13 -
det forhold, at hun blev importør, medførte ikke betydelig ændringer i hendes
forretning.
forskellen på alno- og multiformkøkkener er, at multiform er et ordreproduceret
designkøkken med individuelle løsninger, mens alno er serieproduceret. der er
en vis prisdifference mellem mærkerne, men det er især designet, der er forskel-
ligt og appellerer til forskellige kundegrupper.
fra den 8. til den 10. oktober 2004 var hun til messe i tyskland, hvor alno orien-
terede om, at køkkenstudio ville få ansvaret for alt salg i danmark, herunder
etablering af danske forhandlere.
der er i dag i alt ca. 15 alno-forhandlere. alnos markedsandel er meget beske-
den, og der er næppe flyttet markedsandele, mens køkkenstudio har været im-
portør.
parternes argumenter
køkkenstudio har anført, at multiform uberettiget har ophævet parternes sam-
arbejdsaftale. det må lægges til grund, at der ingen interessekonflikt består mel-
lem køkkenstudio og multiform uanset køkkenstudios indgåelse af importørafta-
len med alno. de to køkkenmærker er ikke i direkte konkurrence med hinanden,
men skaber tværtimod en synergieffekt, når de forhandles sammen. dette frem-
går af de afgivne forklaringer og understøttes af den omstændighed, at lars el-
bæk med multiforms tilladelse forsøgte at blive importør af alno-køkkener, mens
han indtog en central placering hos multiform. videre har multiform tilsyneladen-
de ikke set det som et problem, at dorthe dietz, der havde en markedsandel på
alno-køkkener i danmark på over 50 %, ligeledes havde status som importør.
multiform kunne således ikke have saglige indvendinger mod køkkenstudios ind-
gåelsen af importøraftalen.
det må lægges til grund, at multiform ophævede samarbejdsaftalen og ikke op-
sagde den. på mødet den 25. oktober 2004 meddelte leif glintborg, at samar-
bejdet mellem multiform og køkkenstudio var slut, hvilket må forstås som en
ophævelse af aftalen. denne forståelse stemmer med lars elbæks forklaring om,
at han og leif glintborg var enige om, at samarbejdet skulle ophøre øjeblikke-
ligt. at samarbejdet var ophævet, fremgår endvidere af den forhandlerinformati-
on, multiform udsendte den 12. november 2004, hvoraf fremgik, at multiform
havde intensiveret sit samarbejde med schiang living. tilsvarende er nægtelsen
af at lade køkkenstudio deltage i ”chefens dag” og fjernelsen af køkkenstudio
                                        - 14 -
fra forhandleroversigten på henholdsvis multiforms hjemmeside og i annoncen i
bo bedre klare udtryk for, at samarbejdet var ophævet og ikke blot opsagt.
med hensyn til multiforms tilbud om afvikling af 21. december 2004 indikerer
dette ligeledes, at samarbejdsaftalen var ophævet, da det i tilbudet fremsatte
opsigelsesvarsel var på 6 måneder, hvilket er kortere end det, der fremgår af
samarbejdsaftalen. det må endvidere have stået multiform helt klart, at køk-
kenstudio, navnlig under henvisning til, at køkkenstudio ikke længere figurerede
noget sted som officiel multiform-forhandler, ikke kunne opfylde betingelserne
om femdobling af omsætningen og køb af varer hos multiform inden for 2-3
uger.
at køkkenstudio først havde tænkt sig at informere multiform om importørafta-
len i november, udgør endvidere ikke i sig selv en hævebegrundende mislighol-
delse, da multiform ikke havde noget at bruge oplysningerne til tidligere. køk-
kenstudio havde i aftalen med alno sikret sig, at man fortsat kunne sælge multi-
form og havde dermed varetaget multiforms interesser tilstrækkeligt. multiforms
andel af køkkenstudios omsætning var endvidere så forsvindende lille, at æn-
dringen i køkkenstudios status ikke indebar en tilsidesættelse af hensynet til
multiform i en sådan grad, at multiform berettiget kunne gøre misligholdelsesbe-
føjelser gældende. køkkenstudio har derfor ikke handlet illoyalt eller i øvrigt
gjort sig skyldig i grov misligholdelse af aftalen.
multiform har således uberettiget ophævet parternes samarbejde. det må i den
forbindelse anses for godtgjort, at ophævelsen af samarbejdsaftalen har bevir-
ket, at køkkenstudio har lidt et tab. dorthe dietz har således forklaret, at det ik-
ke er muligt at ”flytte” kunden. man mister derfor de kunder, der ikke kan købe
multiform-køkkener, og det kan ses af omsætningen. revisorerklæringen godt-
gør, at der ikke i 2005 er solgt flere alno-køkkener, og at omsætningen er faldet,
da man ikke længere har kunnet sælge multiform-køkkener. leif glintborg har
endvidere forklaret, at man skal være meget dygtig, hvis man skal sælge udstil-
lingskøkkener uden tab.
med hensyn til tabsopgørelsen har køkkenstudio beregnet den samlede fortjene-
ste ved salg af multiform-køkkener fra marts 2004 til oktober 2004. i avancen er
medtaget fortjenesten ved slag af bordplader og hvidevarer, da det hænger
sammen med salg af køkkenelementer. beregningen viser en gennemsnitlig må-
nedlig fortjeneste på 73.420 kr. revisors erklæring viser endvidere en alvorlig
nedgang i omsætningen og resultatet. samlet set er det derfor ubetænkeligt at
lægge til grund, at køkkenstudio har lidt et tab på mindst 1 mio. kr.
                                        - 15 -
multiform har anført, at køkkenstudio har misligholdt parternes samarbejdsaf-
tale ved at have påbegyndt illoyal konkurrence og ved ikke at have orienteret
multiform om aftalen med alno. at køkkenstudio har påført multiform konkur-
rence, kan blandt ses af, at parterne konkurrerer om forhandlerne, hvilket er
kommet til udtryk ved, at multiform efter importøraftalen trådte i kraft har mi-
stet forretningen i hillerød som ren multiform-butik og var tæt på at miste for-
retningen i holte. videre er den illoyale konkurrence kommet til udtryk ved, at
køkkenstudios salg af multiform-køkkener fuldstændigt ophørte efter meddelel-
sen om, at køkkenstudio var blevet alno-importør. dette kan kun ses som et ud-
tryk for, at køkkenstudio valgte at koncentrere sig om salget af alno-køkkener
på multiforms bekostning. det har ved vurderingen af den illoyale konkurrence
ingen betydning, at alnos markedsandel er uændret, da det er tilstrækkeligt, at
køkkenstudio har forsøgt at øge alnos omsætning. det har ved vurderingen hel-
ler ingen betydning, at køkkenstudio i henhold til aftalen med alno fortsat kunne
forhandle multiform-køkkener, da køkkenstudio med importøraftalen gik fra at
være almindelig forhandler til at være alnos repræsentant i danmark.
køkkenstudio har endvidere tilsidesat sin loyalitetspligt ved at undlade at infor-
mere om importøraftalen, hvilket i sig selv udgør en væsentlig misligholdelse af
samarbejdsaftalen. ifølge steen webers forklaring blev importørkontrakten sendt
fra tyskland den 15. oktober 2004. den 25. oktober havde man derfor kendt til
den endelige aftale i mindst en uge. det er erkendt, at det var modvilligt, at
køkkenstudio bekræftede den nye status, hvilket begrundes med, at alno havde
bedt om det.
multiform har ikke ophævet aftalen, men alene opsagt den. i den fremlagte kor-
respondance bruges ordet ophævelse ikke. lars elbæk har ganske vist sagt, at
det skulle ske øjeblikkeligt, men lars elbæk var ikke en betroet medarbejder. af
leif glintborgs e-mail af 28. oktober 2004 fremgår således tværtimod, at samar-
bejdet skulle afvikles. det ville ikke være nødvendigt, hvis samarbejdsaftalen var
ophævet. forhandlerinformationen er dateret 12. november 2004 og er således
sendt lang tid efter mødet. hvis multiform havde ophævet samarbejdet, var det
sket omgående, da det er en pligt, man har overfor forhandlerne. det måtte væ-
re klart, at køkkenstudio ikke kunne deltage i chefens dag, hvor der drøftes
strategier, når køkkenstudio samtidig var en konkurrent. med hensyn til annon-
cen i bo bedre er det uvist, hvornår annoncen blev sendt til trykning, da de af bo
bedre fastsatte frister ikke altid overholdes. fjernelsen fra forhandleroversigten
på multiforms hjemmeside er sket mellem den 1. december og den 16. decem-
ber 2004. der reklameres først den 16. december, og det er nærliggende at an-
                                        - 16 -
tage, at ændringen er sket efter den 1. december 2004. indtil den 16. december
havde leif glintborg stadig den opfattelse, at en forhandling var mulig.
med hensyn til tilbudet af 21. december 2004 viser dette, at der var indrømmet
køkkenstudio en opsigelsesperiode. den påkrævede femdobling af omsætningen
svarer alene til det, der fremgår af samarbejdsaftalen. da multiform kunne kon-
statere, at køkkenstudio ikke havde solgt multiform-køkkener siden den 25. ok-
tober 2004, blev aftalen ophævet. samlet set er parternes samarbejdsforhold
bragt til ophør på en berettiget måde.
med hensyn til tabsopgørelsen bestrides denne. vedrørende udstillingskøkkener-
ne har leif glintborg forklaret, at disse kunne sælges uden tab, og der skal der-
for ikke ydes erstatning herfor. med hensyn til markedsføringsomkostningerne
fremgår det, at køkkenstudio gennem 8 måneder har købt annoncer for godt
500.000 kr. da multiforms omsætning udgjorde 10 % af køkkenstudios samlede
omsætning, skal multiform kun betale 10 % af det samlede beløb. beløbet er
endvidere en driftsudgift, der skal passiveres i regnskabet. ved beregningen af
den samlede mistede fortjeneste er det endvidere forkert, at udgifterne vedrø-
rende udstillingskøkkenerne ikke indgår.
endvidere skal erstatningen nedsættes som følge af, at køkkenstudio ikke har
iagttaget sin tabsbegrænsningspligt. køkkenstudio skal endvidere ikke have
dækket sit følgetab for manglende salg af bordplader og hårde hvidevarer, der
udgør 60 % af den samlede fortjeneste på et køkken.
rettens begrundelse og resultat
køkkenstudio var, inden samarbejdsaftalen med multiform blev indgået, for-
handler af alno- og sønderborg-køkkenet. ved indgåelsen af samarbejdsaftalen
med multiform var det således forudsat, at køkkenstudio skulle vedblive med at
forhandle tre forskellige køkkenmærker fra sin forretning i odense.
ved indgåelsen af importøraftalen med alno ændrede køkkenstudio status fra at
være almindelig forhandler til at blive importør med de rettigheder og pligter,
der følger heraf. efter steen webers forklaring kan det lægges til grund, at im-
portøraftalen i hvert fald medførte pligt for køkkenstudio til at søge nye alno-
forhandlere og til at arbejde for at øge alnos omsætning i danmark. disse pligter
indebærer, at der opstår konkurrence mellem parterne om hvervning af køkken-
forhandlere, uanset at køkkenerne ikke i forhold til slutkunderne er i umiddelbar
konkurrence med hinanden. indgåelsen af importøraftalen har derfor påført mul-
                                         - 17 -
tiform en konkurrence, der i forhold til parternes samarbejdsaftale må betegnes
som illoyal og som en grov misligholdelse af samarbejdsaftalen. det er i den
sammenhæng uden betydning, at aftalen med alno sikrede, at køkkenstudio
kunne fortsætte som multiform-forhandler. som følge heraf var multiform beret-
tiget til at ophæve samarbejdsaftalen.
retten finder endvidere, at køkkenstudio har handlet illoyalt ved at undlade at
orientere multiform, enten forud for aftalens indgåelse eller umiddelbart herefter,
om et så væsentligt forhold som indgåelse af en importøraftale med en anden
køkkenproducent. også dette forhold findes at være en hævebegrundende mis-
ligholdelse af samarbejdsaftalen.
multiforms de facto ophævelse af samarbejdsaftalen, der skete ved selskabets
beslutninger om at fjerne køkkenstudio fra forhandleroversigten på multiforms
hjemmeside og i annoncen i bo bedre samt ved udsendelsen af forhandlerinfor-
mation af 12. november 2004, er derfor skete med rette. som følge heraf skal
multiform frifindes.
efter sagens udfald skal køkkenstudio til multiform betale sagsomkostninger, der
fastsættes til 70.000 kr.
                                thi kendes for ret:
multiform a/s frifindes.
inden 14 dage betaler køkkenstudio v/weber & hessellund i/s 70.000 kr. i
sagsomkostninger til multiform a/s.
thorkild juul jensen            mette christensen            carsten vagn jacobsen
                                          (sign.)
                                       ___ ___ ___
                           udskriftens rigtighed bekræftes
                            p.j.v. sø- og handelsretten, den
 - 18 -


text:
                                             dom
afsagt den 8. juni 2015 af vestre landsrets 11. afdeling (dommerne poul hansen, linda
hangaard og helle krogager rasmussen (kst.)) i 1. instanssag
v.l. b–2669–12
a
(advokat jesper håkonsson, horsens)
mod
ankenævnet for patienterstatningen
(tidl. patientskadeankenævnet)
(kammeradvokaten ved advokat henrik nedergaard thomsen, københavn)
sagen drejer sig om, hvorvidt sagsøgte, ankenævnet for patienterstatningen (tidl. patient-
skadeankenævnet), var berettiget til at ændre patientforsikringens afgørelse af 11. marts 2009
om erstatningspligt og erstatningsfastsættelse og ophæve patientforsikringens efterfølgende
afgørelser om erstatningsfastsættelse til skade for sagsøgeren, a, i forbindelse med, at a kla-
gede over patientforsikringens afslag af 7. marts 2011 på at yde yderligere erstatning.
sagen er anlagt ved retten i århus den 8. marts 2012. ved kendelse af 13. juli 2012 har
vestre landsret bestemt, at sagen skal henvises til fortsat behandling ved landsretten, jf. rets-
plejelovens § 226, stk. 1.
påstande
a, har nedlagt følgende påstande:
1. ankenævnet for patienterstatningen dømmes til at anerkende, at nævnets afgørelse af 30.
januar 2012 skal ophæves, og at sagen herefter hjemvises til fornyet behandling i ankenævnet
for patienterstatningen.
2. ankenævnet for patienterstatningen dømmes til at anerkende, at patientforsikringens afgø-
relser af 11. marts 2009 og 19. juli 2010 er endelige.
                                              - 2 -
ankenævnet for patienterstatningen har overfor påstand 1 nedlagt påstand om frifindelse og
overfor påstand 2 nedlagt påstand om afvisning, subsidiært frifindelse.
a har fri proces og retshjælpsdækning.
sagsfremstilling
den 21. juni 2007 blev a opereret på regionshospitalet x-by for højresidige knæsmerter.
ved operationen blev en løs del af knæskallen (patella bipartita) delvist fjernet. på grund af
forsatte gener blev a opereret igen den 17. september 2007. ved denne operation blev den
resterende løse del af knæskallen fjernet.
den 28. december 2007 underskrev overlæge … på vegne af regionshospitalet x-by en an-
meldelse til patientforsikringen. i anmeldelsen var anført, at a var blevet påført en skade ved
operationen den 21. juni 2007.
ved afgørelse af 11. marts 2009 fandt patientforsikringen a berettiget til erstatning efter lov
om klage- og erstatningsadgang inden for sundhedsvæsenet og tilkendte hende erstatning for
varigt mén med 50.321 kr., svarende til en méngrad på 8 %. i afgørelsen var anført:
                ”…
                                                   afgørelse
               patientforsikringen har fundet, at deres skade i form af øgede gener i højre
               knæ efter operation er omfattet af loven. der henvises til vedlagte hændelses-
               forløb og begrundelse.
               patientforsikringen har endvidere fundet dem berettiget til 50.321 kr. i erstat-
               ning.
               afgørelserne er truffet i henhold til kel § 20, stk. 1, nr. 1, og § 24, stk. 1.
               …
                                             sagens videre forløb
               de har oplyst, at de har mistet deres arbejde som følge af skaden. de bedes
               derfor udfylde og returnere vedlagte oplysningsskema og erhvervsevne-
                                              - 3 -
              tabsskema.
              de bedes vedlægge dokumentation for deres indtægt i form af lønsedler fra
              2006 og frem til tidspunktet, hvor de blev opsagt. endvidere bedes de frem-
              sende dokumentation for deres indtægt fra tidspunktet, hvor de blev opsagt
              frem til i dag.
              de bedes desuden indsende skatteoplysninger fra årene 2005, 2006 og 2007.
              endelig bedes de foranledige, at den arbejdsgiver de havde på skadestids-
              punktet udfylder vedlagte arbejdsgivererklæring.
              når patientforsikringen har haft lejlighed til at vurdere de indkomne oplysnin-
              ger, vil vi vende tilbage til deres sag.
                                                 ankevejledning
              hvis de ikke har fået fuldt medhold, kan de anke afgørelsen.
              afgørelsen kan også ankes af sygehusmyndighederne eller regionen.
              anken skal inden 3 måneder efter modtagelsen af afgørelsen sendes til:
                        patientskadeankenævnet
                        vimmelskaftet 43, 2. sal
                        1161 københavn k
              patientskadeankenævnet kan stadfæste eller ændre afgørelsen. hvis ankenæv-
              net beslutter at ændre afgørelsen, kan det ske til fordel for dem, således at de
              får yderligere erstatning. ankenævnet kan også træffe afgørelse til skade for
              dem og nedsætte erstatningen eller ændre selve afgørelsen om at tilkende dem
              erstatning med den virkning, at de ikke er berettiget til erstatning.
              …
                                                  begrundelse
              …
              patientforsikringen har vurderet, at behandlingen på regionshospitalet silke-
              borg har afveget fra, hvad der efter lægevidenskab og erfaring havde været det
              bedst mulige i den givne situation.
              der er i den forbindelse lagt vægt på, at optimal behandling havde tilsagt, at
              man ved første operation den 21. juni 2007 havde fjernet hele den løse patella
              bipartitia. hvis dette var sket, finder patientforsikringen det overvejende sand-
              synligt, at man havde opnået et bedre behandlingsresultat.
              de er derfor berettiget til erstatning efter reglerne i kel.
              …”
ved afgørelse af 19. juli 2010 tilkendte patientforsikringen a erstatning for udgifter til medi-
                                                 - 4 -
cin, gaze/knæbind og transport med 6.325 kr., erstatning for tabt arbejdsfortjeneste for perio-
den 21. august 2007 til 31. maj 2009 med 239.500 kr. og godtgørelse for svie og smerte med
63.000 kr., i alt 308.825 kr. godtgørelsen for svie og smerte var fastsat til den maksimale
godtgørelse, der kunne tilkendes på det omhandlede tidspunkt. om sagens videre forløb var
anført, at patientforsikringen havde anmodet århus kommune om at fremsende yderligere
akter til brug for den videre behandling af sagen. a blev samtidig bedt om at fremsende do-
kumentation for de medicinudgifter, hun havde afholdt siden maj 2009. hvis udgifterne var
livsvarige, skulle hun endvidere fremsende en lægeerklæring med oplysning om det nuvæ-
rende og fremtidige medicinbehov. endelig skulle hun fremsende dokumentation for sin ind-
komst i perioden 1. juni 2009 til dato. når patientforsikringen havde modtaget det udbedte
materiale, ville der blive taget stilling til, om a var berettiget til yderligere erstatning for ud-
gifter og tabt arbejdsfortjeneste samt erstatning for erhvervsevnetab. ankevejledningen havde
samme indhold som vejledningen i afgørelsen af 11. marts 2009.
i januar 2010 fik a indsat en knæprotese.
ved afgørelse af 8. december 2010 tilkendte patientforsikringen a erstatning for midlertidige
og fremtidige medicinudgifter med i alt 4.850 kr. patientforsikringen afslog samtidig at til-
kende yderligere erstatning for tabt arbejdsfortjeneste. begrundelsen for afslaget var, at det
ikke med overvejede sandsynlighed var patientskadens følger, der var årsag til, at a havde
fået indsat en knæprotese, og at hun fortsat var i behandling. forløbet fra juni 2009, hvor a
var blevet skrevet op til proteseoperationen, skulle derimod tilskrives den oprindelige knæli-
delse. i afsnittet om sagens videre forløb var anført, at a efter det oplyste fortsat gik til gen-
optræning efter operationen i 2010, og at hun var indstillet til fleksjob og skulle i virksom-
hedspraktik, når hun var færdigbehandlet. patientforsikringen kunne ikke tage stilling til en
eventuel erstatning for erhvervsevnetab, før hendes forhold var endeligt afklaret, og der ville
derfor blive indhentet yderligere materiale i sagen i begyndelsen af marts 2011. ankevejled-
ning havde samme indhold som de tidligere vejledninger.
ved afgørelse af 7. marts 2011 meddelte patientforsikringen, at a ikke på nuværende tids-
punkt var berettiget til yderligere erstatning. om baggrunden for afgørelsen var anført, at a
den 10. januar 2011 telefonisk havde oplyst til patientforsikringen, at hun ikke var tilfreds
med, at patientforsikringen havde afslået at yde erstatning for forløbet i forbindelse med pro-
                                                 - 5 -
teseoperationen. patientforsikringen havde indhentet det seneste journalmateriale og fastholdt
på baggrund heraf, at det ikke med overvejende sandsynlighed var patientskadens følger, der
var årsag til, at a havde fået indsat en knæprotese. a var derfor ikke berettiget til erstatning
for tabt arbejdsfortjeneste for perioden juni 2009 og i hvert fald frem til den seneste kontrol
den 21. januar 2011. der kunne endnu ikke tages stilling til, om hun var berettiget til erstat-
ning for tabt arbejdsfortjeneste for tiden efter den 21. januar 2011. af samme grund fandt
patientforsikringen heller ikke, at a var berettiget til yderligere godtgørelse for varigt mén.
om sagens videre forløb var anført, at patientforsikringen ville indhente yderligere materiale
fra kommunen i maj 2011 til brug for vurderingen af, om a var berettiget til yderligere erstat-
ning for tabt arbejdsfortjeneste og eventuel erstatning for erhvervsevnetab. når materialet var
indhentet, ville patientforsikringen vende tilbage til sagen. ankevejledningen havde samme
indhold som de tidligere vejledninger.
ved brev af 10. maj 2011 klagede as advokat over patientforsikringens afgørelse af 7. marts
2011. i klagen var anført, at patientskaden var den mest tungtvejende grund til, at a havde
fået indsat en knæprotese og været sygemeldt med tabt arbejdsfortjeneste til følge i perioden
fra juni 2009 og frem til dato. a havde frem til den første operation varetaget sit arbejde som
cyklende postbud, og det måtte derfor antages, at hun ikke havde forudbestående gener i
knæet, som kunne begrunde et fradrag i erstatningen.
den 30. januar 2012 traf patientskadeankenævnet afgørelse i sagen. af afgørelsen fremgår:
                 ”…
                 patientskadeankenævnet har behandlet sagen på møde den 16. december 2011.
                 patientskadeankenævnet har ved skrivelse af 19. december 2011 fremsendt ud-
                 kast til afgørelse, hvor det fremgik, at nævnet havde til sinde at ændre patient-
                 forsikringens afgørelse af 11. marts 2009 således, at a ikke findes at være på-
                 ført en efter klage- og erstatningsloven erstatningsberettigende skade, samt at
                 de efterfølgende afgørelser truffet af patientforsikringen ville blive ophævet.
                 de har ved skrivelse af 22. december 2011 anført, at patientforsikringens afgø-
                 relse af 11. marts 2009 ikke er påklaget til patientskadeankenævnet, og at det
                 udelukkende er afgørelsen af 7. marts 2011, som vedrører erstatning for tabt
                 arbejdsfortjeneste i perioden den 21. januar 2011 og fortløbende, som er ind-
                 bragt for patientskadeankenævnet. endvidere har de anført, at anerkendelsen
                 er sket for næsten 3 år siden, og at det vil være særdeles indgribende for a, så-
                 fremt patientskadeankenævnet træffer afgørelse om, at der ikke er indtruffet en
                 erstatningsberettigende patientskade efter klage- og erstatningslovens § 20, stk.
                 1, nr. 1.
                                             - 6 -
             …
             region midtjylland har ved skrivelse af 22. december 2012 meddelt, at regio-
             nen ikke har nogen indsigelse mod udkastet til afgørelsen.
             patientskadeankenævnet har på møde den 27. januar 2012 truffet følgende
                                                   afgørelse:
             patientforsikringens afgørelse af 11. marts 2009 ændres, således at a ikke fin-
             des at være påført en efter klage- og erstatningsloven erstatningsberettigende
             skade.
             patientforsikringens efterfølgende afgørelser ophæves hermed.
             patientskadeankenævnets afgørelse kan indbringes for domstolene inden 6 må-
             neder efter, at afgørelsen er meddelt. retten kan stadfæste, ophæve eller ændre
             afgørelsen.
             …
                                          begrundelse og resultat
             det er patientskadeankenævnets vurdering, at a ikke med overvejende sand-
             synlighed er påført en erstatningsberettigende skade, jf. klage- og erstatnings-
             lovens § 19, stk. 1, og § 20, stk. 1.
             …
             i tilknytning til deres bemærkning om, at patientforsikringens afgørelse af 11.
             marts 2009 ikke er påklaget til patientskadeankenævnet, og at det udelukkende
             er afgørelsen af 7. marts 2011, som vedrører erstatning for tabt arbejdsfortjene-
             ste, som er påklaget, skal nævnet afslutningsvist bemærke, at højesteret ved
             dommen u2005.1520 h har fastslået, at nævnet er berettiget til at træffe den
             afgørelse, som nævnet anser for at være materiel rigtig, uanset at de tidligere
             afgørelser ikke har været påklaget til nævnet.
             …”
a har under sagen oprindeligt nedlagt en principal påstand om, at ankenævnet for patienter-
statningen skulle dømmes til at anerkende, at hun var påført en erstatningsberettigende
skade. sagen har derfor været forelagt to gange for retslægerådet. på grundlag af retslæge-
rådets erklæringer har a frafaldet den oprindeligt nedlagte principale påstand og anerkendt,
at hun ikke med overvejende sandsynlighed er påført en skade, som kan berettige til erstat-
ning.
de tilkendte erstatninger på i alt 363.996 kr. er efter det oplyste blevet udbetalt til a.
forklaringer
                                              - 7 -
a har afgivet forklaring for landsretten.
a har forklaret, at hun er 60 år. hun har tidligere arbejdet som cyklende postbud i 27 år.
cyklen var ofte læsset med 300 kg post. indtil den første operation arbejdede hun 8 timer
om dagen. efter operationen blev hun opsagt. efterfølgende fik hun tilkendt førtidspension.
erstatningerne er brugt til dækning af leveomkostninger og behandlinger af knæet. hvis hun
taber sagen, kan hun ikke betale pengene tilbage.
procedure
a har til støtte for sine påstande gjort gældende, at patientforsikringens afgørelser af 11.
marts 2009, 19. juli 2010 og 8. december 2010 er endelige. ved afgørelsen af 11. marts 2009
er det varige mén endeligt opgjort. de lønsedler og øvrige oplysninger, der ifølge afgørelsen
skulle indhentes, skulle derfor ikke anvendes til brug for vurderingen af det varige mén. ved
afgørelsen af 19. juli 2010 og 8. december 2010 er erstatningsposterne for svie og smerte,
tabt arbejdsfortjeneste for den pågældende periode og medicinudgifter også endeligt opgjort.
afgørelserne er derfor ikke delafgørelser, og sagen adskiller sig på dette punkt markant fra
højesterets dom af 10. februar 2005 (ugeskrift for retsvæsen 2005, side 1520). sagen ad-
skiller sig endvidere ved, at der i den sag, højesteret behandlede, alene var taget stilling til
erstatningsgrundlaget i den første upåklagede afgørelse, ligesom sagen ikke vedrørte en
klage over et afslag på genoptagelse. det er udelukkende patientforsikringens afgørelse af 7.
marts 2011, der er påklaget til ankenævnet for patienterstatningen. en anmodning om gen-
optagelse og en klage over en sådan afgørelse kan ikke berettige ankenævnet for patienter-
statningen til at omgøre 3 tidligere afgørelser i sagen. ændringen af afgørelsen næsten 3 år
efter den indledningsvise afgørelse er endvidere urimelig byrdefuld for a og gør klagefristen
illusorisk, ligesom udbetaling af erstatning for tabt arbejdsfortjeneste skal ligestilles med
udbetaling af løn, hvorfor der ikke er tilbagesøgningsret. sagen skal derfor hjemvises til an-
kenævnet for patienterstatningen til fornyet behandling af klagen over patientforsikringens
afgørelse af 7. marts 2011. a har en retlig interesse i, at det ved en hjemvisning af sagen kan
lægges til grund, at afgørelserne af 11. marts 2009 og 19. juli 2010 er endelige. påstand 2
skal derfor ikke afvises.
ankenævnet for patienterstatningen har til støtte for sine påstande gjort gældende, at der
                                              - 8 -
ikke er grundlag for at tilsidesætte ankenævnets afgørelse af 30. januar 2012. ankenævnet
skal træffe en materielt korrekt afgørelse, jf. f.eks. højesterets dom af 10. februar 2005. pa-
tientforsikringens afgørelser er delafgørelser, og denne sag adskiller sig ikke afgørende fra
den sag, højesteret behandlede. ankenævnet var derfor berettiget til at se på hele sagen og
ikke kun på det påklagede spørgsmål og var tillige berettiget til at ændre afgørelsen om an-
erkendelse til det materielt korrekte resultat, nemlig afslag på anerkendelse. i ankevejlednin-
gen var også anført, at ankenævnet for patienterstatningen kunne ændre afgørelsen til skade
for a. baggrunden for afgørelsen af 7. marts 2011 var ikke en genoptagelsesanmodning.
konsekvensen af ankenævnets ændring af patientforsikringens afgørelse af 11. marts 2009
om anerkendelse er, at patientforsikringens afgørelser af 19. juli 2010, 8. december 2010 og
7. marts 2011 om udmåling af erstatning er uden retsvirkning. hvis a får medhold i, at afgø-
relsen af 30. januar 2012 skal ophæves, og at sagen skal hjemvises til ankenævnet for pati-
enterstatningen, skal ankenævnet ikke bare se på den påklagede afgørelse af 7. marts 2011.
ankenævnet er tillige berettiget til at tage stilling til, om de øvrige udmålingsafgørelser er
korrekte, jf. højesterets dom af 10. februar 2005. as påstand 2 er et anbringende til støtte for
påstand 1. denne påstand skal derfor afvises, jf. f.eks. højesterets dom af 19. april 2005
(ugeskrift for retsvæsen 2005, side 2151), og a må i stedet for begrænse sig til at gøre ind-
holdet af påstand 2 gældende som et anbringende til støtte for påstand 1. subsidiært er der
på grundlag af de i forhold til påstand 1 anførte anbringender ikke grundlag for at tage på-
stand 2 til følge.
landsrettens begrundelse og resultat
efter den dagældende § 35 i lov om klage- og erstatningsadgang inden for sundhedsvæsenet
skulle klage til patientskadeankenævnet indgives inden 3 måneder efter, at klageren havde
fået meddelelse om patientforsikringens afgørelse.
patientforsikringens afgørelse af 11. marts 2009, der vedrørte erstatningspligten og tilken-
delse af godtgørelse for varigt mén, blev ikke påklaget til ankenævnet. afgørelserne af 19.
juli 2010 og 8. december 2012, hvorved a fik tilkendt erstatning for udgifter og andet tab
samt tabt arbejdsfortjeneste og godtgørelse for svie og smerte, blev heller ikke påklaget.
i afgørelserne var redegjort for sagens videre forløb og anført, hvilke oplysninger patient-
                                             - 9 -
forsikringen ville indhente, og hvilke oplysninger a skulle fremsende til brug for vurderin-
gen af, om a var berettiget til yderligere erstatning. når oplysningerne forelå, ville patient-
forsikringen vende tilbage til sagen.
landsretten finder, at afgørelserne efter deres indhold er delafgørelser, der er truffet løbende
som led i den samlede afgørelse af as erstatningssag. ved behandlingen af as klage over
patientforsikringens afgørelse af 7. marts 2011 var ankenævnet derfor ikke forpligtet til at
lægge patientforsikringens afgørelse af 11. marts 2009 uprøvet til grund, selvom ingen af
patientforsikringens tidligere afgørelser var påklaget til ankenævnet. ankenævnet kunne
derimod, som også antaget i højesterets dom af 10. februar 2005 (ugeskrift for retsvæsen
2005, side 1520), træffe den afgørelse, som nævnet anså for materielt rigtig, også selvom
dette indebar, at ankenævnet ændrede afgørelsen af 11. marts 2009 om bl.a. erstatningsplig-
ten til skade for a.
henset til den sammenhæng as påstand 2 er fremsat i, er der ikke grundlag for at afvise
denne.
ankenævnet for patienterstatningens påstande om frifindelse overfor as påstand 1 såvel
som påstand 2 tages herefter til følge.
der er ikke herved taget stilling til, om de udbetalte erstatninger kan kræves tilbagebetalt.
efter sagens udfald sammenholdt med parternes påstande skal a betale sagsomkostninger
for landsretten til ankenævnet for patienterstatningen med 80.000 kr. da a har fri proces og
retshjælpsdækning til sagen, betales sagsomkostningerne af statskassen i det omfang, as
retshjælpsforsikring ikke dækker. beløbet omfatter udgifter til advokatbistand.
beløbet til dækning af udgifter til advokatbistand er inkl. moms, da ankenævnet for patient-
erstatningen ikke er momsregistreret. landsretten har ved fastsættelsen af beløbet lagt vægt
på sagens økonomiske værdi og dens karakter, omfang og forløb, herunder at sagen, har væ-
ret forelagt to gange for retslægerådet.
                                 t h i k e n d e s f o r r e t:
                                         - 10 -
sagsøgte, ankenævnet for patienterstatningen, frifindes.
a skal betale sagens omkostninger til ankenævnet for patienterstatningen med 80.000 kr. i
det omfang der ikke er retshjælpsdækning, betales beløbet af statskassen.
de idømte sagsomkostninger skal betales inden 14 dage og forrentes efter rentelovens § 8 a.

source: retspraksis

LICENSE:
Creative Commons Legal Code

CC0 1.0 Universal

type: caselaw

jurisdiction: Denkmark


text:
                             højesterets dom
                          afsagt fredag den 21. januar 2011
sag 145/2008
(1. afdeling)
foreningen roskilde festival
(advokat bruno månsson)
mod
skatteministeriet
(kammeradvokaten ved advokat kim lundgaard hansen)
i tidligere instans er afsagt dom af østre landsrets 17. afdeling den 18. februar 2008.
i pådømmelsen har deltaget fem dommere: per walsøe, poul søgaard, jens peter christensen,
henrik waaben og lars hjortnæs.
påstande
appellanten, foreningen roskilde festival, har gentaget sin påstand.
indstævnte, skatteministeriet, har påstået stadfæstelse.
anbringender
foreningen roskilde festival har gentaget sine anbringender og har subsidiært gjort gælden-
de, at skatteministeriet efter forvaltningsretlige principper for administrative praksisændrin-
ger vedrørende fortolkningsspørgsmål er afskåret fra en så væsentlig skærpelse af administra-
tiv praksis, som ministeriets fortolkning af begrebet almennyttig i momslovens § 13, stk. 1,
nr. 18, indebærer. under alle omstændigheder kan skærpelsen i givet fald kun ske med virk-
ning fra det tidspunkt, hvor den offentliggøres behørigt.
                                               - 2 -
skatteministeriet har gentaget sine anbringender og har bestridt, at der er tale om en praksis-
ændring.
retsgrundlag
i den dagældende lovbekendtgørelse nr. 703 af 8. august 2003 om merværdiafgift (momslo-
ven) § 4, stk. 1, hedder det således:
      ”§ 4. der betales afgift af varer og ydelser, der leveres mod vederlag her i landet. ved
      levering af en vare forstås overdragelse af retten til som ejer at råde over et materielt
      gode. levering af en ydelse omfatter enhver anden levering.”
momslovens § 13, stk. 1, nr. 2, 6, 18 og 22, lyder således:
       ”§ 13. følgende varer og ydelser er fritaget for afgift:
      …
      2) social forsorg og bistand, herunder sådan, som præsteres af børne- og ungdoms-
      institutioner og institutioner inden for ældreområdet, samt levering af varer og ydelser
      med nær tilknytning hertil.
      …
      6) kulturelle aktiviteter, herunder biblioteker, museer, zoologiske haver og lign., samt
      levering af varer og ydelser med nær tilknytning hertil. fritagelsen omfatter dog ikke
      radio- og fjernsynsudsendelser, biograf- og teaterforestillinger, koncerter og lign.
      …
      18) varer og ydelser, der leveres i forbindelse med afholdelsen af velgørende arrange-
      menter. afgiftsfritagelse meddeles efter forudgående ansøgning til de statslige told- og
      skattemyndigheder. som velgørende arrangementer anses arrangementer af kortere
      varighed, hvis overskud fuldt ud anvendes til velgørende eller på anden måde almen-
      nyttige formål. det er en betingelse for meddelelse af afgiftsfritagelse, at leveringen
      sker for arrangørens regning og risiko, og at arrangøren ikke i øvrigt driver virksomhed
      med levering af tilsvarende varer og ydelser. indsamling og salg af brugte varer af ringe
      værdi, der foretages af velgørende foreninger m.fl., fritages ligeledes for afgiften efter
      forudgående ansøgning til de statslige told- og skattemyndigheder. det er en betingelse
      for meddelelse af afgiftsfritagelse, at den velgørende forening m.fl. ikke i øvrigt driver
      registreringspligtig virksomhed, og at salget udelukkende sker til registrerede virksom-
      heder. skatteministeren kan fastsætte nærmere regler for meddelelse af fritagelse.
      …
      22) varer og ydelser, der leveres af almenvelgørende eller på anden måde almennyttige
      foreninger m.fl. i forbindelse med afholdelsen af aktiviteter, under forudsætning af, at
      fritagelsen ikke vil kunne fremkalde konkurrencefordrejning. det er en betingelse, at
      overskuddet fuldt ud anvendes til foreningens eget formål, samt at overskuddets anven-
      delse på anmodning af de statslige told- og skattemyndigheder kan dokumenteres. leve-
      ring af varer og ydelser af forretningsmæssig karakter er ikke omfattet af fritagelsen.”
                                                 - 3 -
momslovens § 13, stk. 1, nr. 2, 6 og 18, fik i det væsentlige deres nugældende udformning
ved lov nr. 375 af 18. maj 1994 om ændring af lov om merværdiafgift (momsloven). i lov-
forslagets almindelige bemærkninger hedder det bl.a. (folketingstidende 1993-94, tillæg a,
sp. 4363):
       ”der foreslås en generel revision af merværdiafgiftsloven (momsloven). lovrevisionen
       er forberedt af en arbejdsgruppe under skatteministeriet med deltagelse af repræsen-
       tanter for advokat- og revisororganisationerne m.fl.
       arbejdsgruppen har efter sit kommisorium haft til opgave at overveje en generel teknisk
       revision af merværdiafgiftsloven. arbejdsgruppen har herunder skullet sammenholde
       loven med ef’s momsdirektiver for at revurdere direktivernes gennemførelse i loven.
       gruppen har endvidere skullet vurdere den gældende lovs struktur og udformning med
       henblik på ændringer, som kunne gøre loven mere overskuelig og enkel at arbejde
       med.”
i det nævnte lovforslags specielle bemærkninger til den foreslåede § 13 hedder det bl.a. (fol-
ketingstidende 1993-94, tillæg a, sp. 4388):
       ”fritagelserne er fastsat i overensstemmelse med 6. momsdirektiv og svarer til direkti-
       vets artikel 13 om afgiftsfritagelser i indlandet.”
momslovens § 13, stk. 1, nr. 22, blev indføjet i loven ved lov nr. 291 af 15. maj 2002. i lov-
forslagets almindelige bemærkninger hedder det bl.a. (folketingstidende 2001-02, tillæg a, s.
3276):
       ”den nye bestemmelse om momsfritagelse for almenvelgørende foreninger, som rege-
       ringen nu foreslår, har baggrund i bestemmelsen om momsfritagelse i 6. momsdirektivs
       art. 13 (a)(1)(o) (rådets direktiv nr. 77/388/eøf (ef-tidende 1977, l 145, side 1) som
       senest ændret ved rådsdirektiv 2001/4/ef) om fritagelser til fordel for visse former for
       virksomhed af almen interesse. ifølge art. 13 (a)(1)(o) er det en udtrykkelig betingelse,
       at fritagelsen ikke må kunne fremkalde konkurrencefordrejning. betingelserne for an-
       vendelse af de gældende regler i momslovens § 13, stk. 1, nr. 18 om momsfritagelse for
       velgørende arrangementer er fastsat for at hindre, at fritagelsen vil kunne fremkalde
       konkurrencefordrejning, idet § 13, stk. 1, nr. 18 ligeledes har baggrund i 6. momsdirek-
       tivs art. 13 (a)(1)(o).”
i det nævnte lovforslags specielle bemærkninger til den foreslåede § 13, stk. 1, nr. 22, hedder
det bl.a. (folketingstidende 2001-02, tillæg a, s. 3283):
       ”som eksempler på almenvelgørende eller på anden måde almennyttige formål kan
       nævnes amatøridrætsarbejde, sygdomsbekæmpelse, forebyggende børne- og ungdoms-
                                                - 4 -
       forsorg, u-landshjælp samt kirkeligt arbejde. det er bredden i overskuddets anvendelse,
       der er afgørende for, om overskuddet kan anses for at blive anvendt til almennyttige
       formål. overskuddet skal med andre ord komme en videre kreds af personer til gode.”
6. momsdirektiv (77/388/eøf) artikel 13, a, stk. 1, litra h), n) og o), lyder således:
       ”a. fritagelser til fordel for visse former for virksomhed af almen interesse
       1.    med forbehold af andre fællesskabsbestemmelser fritager medlemsstaterne på
             betingelser, som de fastsætter for at sikre en korrekt og enkel anvendelse af
             nedennævnte fritagelser, og med henblik på at forhindre enhver mulig form for
             svig, unddragelse og misbrug:
             ...
       h)    tjenesteydelser og levering af goder med nær tilknytning til beskyttelse af børn og
             unge, som præsteres af offentligretlige organer eller andre organer, der er aner-
             kendt af den pågældende medlemsstat som foretagender af almennyttig karakter.
             …
       n)    visse kulturelle tjenesteydelser og levering af goder i nær tilknytning hertil, der
             præsteres af offentligretlige organer eller af andre kulturelle organer, som er aner-
             kendt af den pågældende medlemsstat;
       o)    tjenesteydelser og levering af goder, der præsteres af organer, hvis transaktioner
             er fritaget i overensstemmelse med litra b), g), h), i), l), m) og n), i forbindelse
             med indsamlingsarrangementer, der foretages til egen fordel, under forudsætning
             af at denne fritagelse ikke vil kunne fremkalde konkurrencefordrejning. medlems-
             staterne kan indføre enhver nødvendig begrænsning navnlig med hensyn til antal-
             let af de arrangementer eller størrelsen af de indkomne beløb, for hvilke der kan
             meddeles fritagelse.”
de pågældende litra er nu med visse ændringer erstattet af tilsvarende litra i artikel 132 i di-
rektiv 2006/112/ef om det fælles merværdiafgiftssystem.
højesterets begrundelse og resultat
momslovens § 13, stk. 1, nr. 18, giver mulighed for momsfritagelse for ellers momspligtig
levering af varer og ydelser i forbindelse med et arrangement på betingelse af bl.a., at over-
skuddet fra arrangementet fuldt ud anvendes til velgørende eller på anden måde almennyttige
formål.
etableringen af projektet ”ungdoms- og kulturhuset vandværket” i roskilde (gimle) indebar
bl.a. en fortsættelse af den løbende drift af gimle som regionalt spillested med en forøget
publikumskapacitet efter flytningen af det hidtidige regionale spillested gimle i roskilde til
den ombyggede vandværksbygning. projektet indebar endvidere etablering af en natklub og af
                                              - 5 -
en café i en selvstændig bygning med åbent for alle dagligt og med almindeligt café-sorti-
ment. anvendelse af en del af overskuddet fra roskilde festival 2003 til etableringen af det
nævnte projekt ville således bl.a. indebære økonomisk støtte til gimles momsbelagte løbende
koncertvirksomhed, café- og bardrift mv.
højesteret finder, at de nævnte erhvervsmæssige aktiviteter indebærer, at betingelserne for
momsfritagelse efter momslovens § 13, stk. 1, nr. 18, ikke er opfyldt, idet overskuddet ikke
fuldt ud ville blive anvendt til velgørende eller på anden måde almennyttige formål, jf. herved
også § 13, stk. 1, nr. 22.
højesteret tiltræder derfor, at foreningen roskilde festival ikke kan anvende en del af de
momsfritagne midler fra roskilde festival 2003 til etablering af projektet ”ungdoms- og
kulturhuset vandværket” i roskilde.
højesteret finder, at den af foreningen roskilde festival påberåbte direkte anvendelse af 6.
momsdirektivs bestemmelser ikke kan føre til et andet resultat.
det er ikke godtgjort, at skattemyndighedernes afgørelse i sagen er udtryk for en praksisæn-
dring.
højesteret stadfæster herefter dommen.
                                      thi kendes for ret:
landsrettens dom stadfæstes.
i sagsomkostninger for højesteret skal foreningen roskilde festival betale 50.000 kr. til
skatteministeriet.
sagsomkostningsbeløbene skal betales inden 14 dage efter denne højesteretsdoms afsigelse og
forrentes efter rentelovens § 8 a.