text:
                      højesterets kendelse
                        afsagt tirsdag den 9. december 2014
sag 199/2014
(2. afdeling)
tv 2 danmark a/s
og
monday production aps
(advokat asger bagge-jørgensen for begge)
mod
a
og
b a/s
(advokat asser rung-hansen for begge)
biintervenient til støtte for de kærende: dr (advokat peter lambert)
i tidligere instanser er afsagt kendelse af retten i odense den 7. marts 2014 og af østre
landsrets 2. afdeling den 30. juni 2014.
i påkendelsen har deltaget fem dommere: lene pagter kristensen, niels grubbe, thomas
rørdam, lars hjortnæs og jens kruse mikkelsen.
påstande
de kærende, tv 2 danmark a/s og monday production aps, har principalt nedlagt påstand
om, at landsrettens kendelse ændres, således at det ikke pålægges dem at udlevere de lyd- og
billedoptagelser, som er omtvistet i kæresagen.
                                              - 2 -
subsidiært har tv 2 og monday production nedlagt påstand om, at landsrettens kendelse æn-
dres, således at det ikke pålægges dem at udlevere optagelserne, at optagelserne udgår af sa-
gen, og at sagen hjemvises til landsretten med henblik på realitetsbehandling af den editions-
begæring, som er fremsat af de indkærede, a og b a/s.
mere subsidiært har tv 2 og monday production nedlagt påstand om, at landsrettens ken-
delse ændres, således at det ikke pålægges dem at udlevere optagelserne, at optagelserne ud-
går af sagen, og at editionsbegæringen ikke imødekommes.
a og b a/s har principalt nedlagt påstand om stadfæstelse af landsrettens kendelse.
subsidiært har a og b nedlagt påstand om, at landsrettens kendelse ændres, således at det i
medfør af retsplejelovens § 298 om partsedition pålægges tv 2 og monday production at
fremlægge optagelserne.
sagsfremstilling
kæresagen angår, om det skal pålægges tv 2 og monday production til a og b at udlevere
kopi af nogle lyd- og billedoptagelser, som har været forevist i byretten under behandlingen af
en forbudssag.
retten i odense modtog den 28. februar 2014 fra a og b en forbudsbegæring med følgende
påstande:
       ”der nedlægges forbud mod, at tv 2 danmark a/s viser eller på anden måde tilgænge-
       liggør en udsendelse af programmet ”...” om svindel med registreringsafgifter, produce-
       ret af monday production aps, hvori a eller b a/s omtales, vises eller på anden
       [måde] forbindes med svindel med registreringsafgifter eller anden kriminalitet…
       der nedlægges forbud mod, at monday production aps overdrager, viser eller på anden
       måde tilgængeliggør en udsendelse af programmet ”...” om svindel med registreringsaf-
       gifter, produceret af monday production aps, hvori a eller b a/s omtales, vises eller
       på anden [måde] forbindes med svindel med registreringsafgifter eller anden kriminali-
       tet.”
forbudsbegæringen blev behandlet i et retsmøde ved retten i odense den 7. marts 2014. i
byrettens retsbog for 7. marts 2014 er bl.a. anført følgende:
                                           - 3 -
”for rekvirenterne, a og b a/s, mødte advokat asser rung-hansen med a.
for rekvisiti, tv 2 danmark a/s og monday production aps, mødte advokat asger
bagge-jørgensen med redaktionschef kasper vilsmark.
…
advokat asser rung-hansen begærede dørlukning og anførte til støtte herfor, at der er
tale om en forbudssag vedrørende et tv-program, der omhand[ler] svindel med registre-
ringsafgifter. programmet søger at afdække personer, der står bag organiseret krimina-
litet, og både rekvirenten a og vidnet y har modtaget trusler på livet. det nævnte vidne
tør derfor ikke møde i retten i dag. programmet indeholder alvorlige sigtelser mod
blandt andre rekvirenten a for medvirken til svindel med regist[r]eringsafgifter, og der
vil under dette retsmøde fremkomme nærmere oplysninger om hans personlige og
økonomiske forhold, ligesom rekvirenten b a/s' økonomiske forhold vil blive blotlagt.
advokat asger bagge-jørgensen protesterede imod dørlukning og anførte til støtte her-
for, at retsmøder som udgangspunkt er offentlige, og at der ikke er hjemmel til dørluk-
ning for at beskytte et vidne. såfremt retten finder det nødvendigt, kan retten lukke dø-
rene under dele af retsmødet. …
retten afsagde
kendelse:
sagen omhandler et tv-program, hvori rekvirenterne forbindes med grov, organiseret
svindel med registreringsafgifter. da sagens behandling i et offentligt retsmøde vil ud-
sætte rekvirenterne for en unødvendig krænkelse, og da der skal afgives forklaring om
forretningsmæssige forhold, herunder af fortrolig art, tages begæringen om dørlukning
til følge, jf. retsplejelovens § 29, stk. 1, nr. 3.
…
derfor bestemmes:
dørene lukkes under dette retsmøde.
…
det omtvistede tv-program ”...” vedrørende svindel med registreringsafgifter blev fore-
vist.
på rekvirenternes anmodning blev dele af programmet forevist på ny.
advokat asser rung-hansen anmodede rekvisiti om at forevise den uredigerede ver-
sion af den tv-optagne telefonsamtale mellem journalist e og c, som i redigeret form
indgår i programmet.
advokat asger bagge-jørgensen var ikke umiddelbart indstillet herpå.
                                               - 4 -
     på rettens opfordring og efter drøftelse med partsrepræsentanten blev den omhandlede
     telefonsamtale forevist i den uredigerede version.
     advokat asser rung-hansen anmodede rekvisiti om at fremlægge telefonsamtalen i
     den uredigerede version, således at den også formelt indgår i sagen.
     …
     advokat asger bagge-jørgensen proteste[re]de imod begge begæringer og anførte ved-
     rørende telefonsamtalen, at der er tale om redaktionelt materiale, der er genstand for be-
     arbejdning. …
     retten afsagde
     kendelse:
     da den uredigerede version af den tv-optagne telefonsamtale mellem journalist e og c
     er forevist i retten og således indgår i sagens bevismateriale, tages rekvirenternes begæ-
     ring til følge.
     …
     derfor bestemmes:
     rekvisiti skal fremlægge den uredigerede version af den tv-optagne telefonsamtale
     mellem journalist e og c.
     …
     på advokat asger bagge-jørgensens forespørgsel oplyste retten, at fremlæggelse af tele-
     fonsamtalen alene skal ske i samme form som det foreviste tv-program, dvs. at telefon-
     samtalen ikke skal kopieres og udleveres til rekvirenterne, men telefonsamtalen skal stå
     til rådighed for rekvirenterne og retten under sagens behandling i retten, ligesom den
     skal stå til rådighed for rettens efterfølgende koncipering af en afgørelse i sagen.”
ved kendelse af 7. marts 2014 traf byretten afgørelse vedrørende a og bs forbudsbegæring. i
kendelsen er bl.a. anført følgende:
     ”rettens begrundelse og afgørelse
     som anført af højesteret i kendelse trykt i ugeskrift for retsvæsen 2010, side 1859, er
     et forbud mod et nyhedsmedies offentliggørelse af optagelser et indgreb i ytrings- og in-
     formationsfriheden, som kun kan foretages, såfremt tungtvejende grunde taler herfor, jf.
     herved principperne bag grundlovens § 77 samt § 10 i den europæiske menneskeret-
     tighedskonvention, hvorefter begrænsninger i ytringsfriheden kun kan ske i det omfang,
     de ”er nødvendige i et demokratisk samfund” af hensyn bl.a. til beskyttelse af ”andres
     gode navn og rygte eller rettigheder”. som ligeledes anført af højesteret må det ved af-
     vejningen af hensynet til ytringsfriheden over for andre hensyn, herunder hensynet til
     privatlivets fred, særligt indgå, at der ikke opstilles begrænsninger, som hindrer medi-
     erne i på rimelig måde at udfylde rollen som offentlighedens kontrol- og informations-
                                         - 5 -
organ. det forhold, at en offentliggørelse kan medføre en krænkelse, er derfor ikke til-
strækkelig til, at et forbud kan nedlægges, medmindre krænkelsen er af en sådan grov-
hed, at hensynet til den krænkede overstiger hensynet til ytrings- og informationsfrihe-
den.
retten skal således foretage en afvejning af på den ene side den betydelige beskyttelse
af nyhedsmediernes ytrings- og informationsfrihed og på den anden side bl.a. hensynet
til privatlivets fred. spørgsmålet er derfor, om udsendelse af tv-programmet ”...” vedrø-
rende blandt andet svindel med registreringsafgifter på biler er krænkende for rekviren-
terne, og i givet fald om krænkelsen er af en sådan grovhed, at hensynet til de krænkede
overstiger hensynet til ytrings- og informationsfriheden.
retten finder, at tv-programmet fremstiller rekvirenterne som medvirkende til grov, or-
ganiseret svindel med bilregistreringsafgifter for flere mio. kr. der er tale om sigtelser
for strafbare forhold, der efter deres indhold er omfattet af straffelovens § 267.
sigtelserne hviler efter rettens opfattelse på et meget usikkert og fragmenteret grundlag.
rekvirenterne har taget til genmæle over for sigtelserne og er fremkommet med oplys-
ninger, der ikke umiddelbart kan tilbagevises, og som for tiden er genstand for undersø-
gelse af kurator i d a/s under konkurs.
a har gennem en længere årrække opbygget b a/s, der fremstår som et solidt og velre-
nommeret selskab. selskabet har en årlig omsætning på knap 100 mio. kr. og beskæfti-
ger for tiden 17 personer.
de sigtelser, som i tv-programmet fremsættes mod rekvirenterne, indebærer efter rettens
opfattelse en grov krænkelse af as gode navn og rygte og er potentielt særdeles skade-
lige for b a/s' forretning.
det emne, som tv-programmet omhandler, er et emne af offentlig interesse, men emnet
kan formidles til offentligheden uden at identificere a eller b a/s i programmet. de be-
gærede forbud vil således ikke hindre tv 2 danmark a/s og monday production aps i
på rimelig måde at udfylde rollen som offentlighedens kontrol- og informationsorgan.
da hensynet til de krænkede herefter overstiger hensynet til ytrings- og informationsfri-
heden, tager retten rekvirenternes påstande til følge.
da afvejningen af de nævnte hensyn er skønsmæssig, betinges forbuddene af en sikker-
hedsstillelse på 100.000 kr. som nærmere bestemt nedenfor. der er herved også lagt
vægt på, at tv-programmet kan redigeres i nødvendigt omfang og udsendes med et ind-
hold, der i det væsentlige er uændret.
…
derfor bestemmes:
der nedlægges forbud mod, at tv 2 danmark a/s viser eller på anden måde tilgænge-
liggør en udsendelse af programmet ”...” om svindel med registreringsafgifter, produce-
ret af monday production aps, hvori a eller b a/s omtales, vises eller på anden måde
forbindes med svindel med regist[r]eringsafgifter eller anden kriminalitet.
                                                - 6 -
       der nedlægges forbud mod, at monday production aps overdrager, viser eller på anden
       måde tilgængeliggør en udsendelse af programmet ”...” om svindel med registreringsaf-
       gifter, produceret af monday production aps, hvori a eller b a/s omtales, vises eller
       på anden måde forbindes med svindel med regist[r]eringsafgifter eller anden kriminali-
       tet.”
tv 2 og monday production kærede byrettens kendelse om nedlæggelse af forbud til østre
landsret. med kæreskriftet fremlagde de en afskrift af den påtænkte tv-udsendelse. afskriften
indeholder en fuldstændig gengivelse af lyd- og billedtekst og en beskrivelse af indholdet af
billedsiden.
i kæresvarskriftet af 19. maj 2014 anmodede a og b landsretten om at pålægge tv 2 og
monday production at fremlægge visse lyd- og billedoptagelser, herunder optagelser, der blev
fremvist under retsmødet i byretten.
i et brev af 4. juni 2014 til landsretten anførte tv 2 og monday productions advokat, at tv 2
i overensstemmelse med fremgangsmåden i byretten og i tråd med praksis fra andre sager
ville stille lyd- og billedoptagelserne vedrørende både den omtvistede udgave af tv-udsen-
delsen og det uredigerede telefoninterview til rådighed for modparterne og retten under ho-
vedforhandlingen samt forud og efter hovedforhandlingen og andre retsmøder, men uden ud-
levering af kopi til modparterrne. endvidere var tv 2 indforstået med at give modparterne og
deres advokat mulighed for at gennemse det på et af tv 2 valgt sted med rigelig tid afsat til
gennemsynet og i øvrigt efter udenretlig aftale mellem parterne.
i landsrettens retsbog for den 30. juni 2014 er anført følgende:
       ”de indkærede har anmodet landsretten om i henhold til retsplejelovens § 298 at på-
       lægge de kærende at fremlægge den påtænkte tv-udsendelse i den form, som den blev
       fremvist under hovedforhandlingen af sagen i retten i odense, samt de fulde optagelser
       af alle samtaler, som medarbejdere hos de kærende har ført med c.
       de kærende har påstået editionsbegæringen nægtet fremme.
       efter votering afsagdes
       kendelse:
                                               - 7 -
      det fremgår af odense rets retsbog for den 7. marts 2014, at den uredigerede udgave af
      den omtvistede tv-udsendelse samt den uredigerede version af den tv-optagne telefon-
      samtale mellem journalist e og c begge blev afspillet i byretten og dermed indgår som
      bilag i sagens bevismateriale.
      det følger allerede heraf, at de indkærede er berettiget til at få udleveret en kopi af dette
      bevismateriale.
      det, som de kærende har anført i den forbindelse, kan ikke føre til et andet resultat.
      da de indkærede ikke har antageliggjort, at de kærende er i besiddelse af yderligere op-
      tagelser af telefonsamtaler mellem medarbejdere hos de kærende og c, tages de indkæ-
      redes editionsbegæring herom ikke til følge.
      thi bestemmes:
      det pålægges tv 2 danmark a/s og monday production aps til b a/s og a at udle-
      vere kopier af den uredigerede udgave af tv-udsendelsen ”...” samt den uredigerede vi-
      deooptagelse af en telefonsamtale mellem journalist e og c i den form, optagelserne
      blev afspillet under hovedforhandlingen for byretten.
      de indkæredes anmodninger i øvrigt tages ikke til følge.”
anbringender
tv 2 og monday production har navnlig anført, at forevisning af materiale under et retsmøde
ikke i sig selv medfører en pligt til fysisk udlevering af det pågældende materiale til modpar-
ten.
tv 2 har ganske uproblematisk i en række sager ved retten i odense fremvist optagelser
uden samtidig at udlevere dem. samme fremgangsmåde blev tidligere anvendt ved retten i
gladsaxe, hvor dr før etableringen af dr byen havde værneting, og følges tillige ved kø-
benhavns byret, hvor dr i dag har værneting. i forhold til mediers bevisførelse i forbudssager
har der således over årene udviklet sig en sædvane præter legem (dvs. ved siden af loven).
der er næppe grundlag for en hovedregel om, at der skal ske udlevering, blot fordi en given
genstand har været forevist for retten. i denne sag er der udarbejdet en afskrift af den omtvi-
stede tv-udsendelse. afskriften kan sidestilles med en afbildning af en forevist, men ikke ud-
leveret genstand.
                                               - 8 -
den anvendte fremgangsmåde med forevisning uden udlevering indebærer ikke et brud på
kontradiktionsprincippet. dette princip er ikke absolut. aktindsigt for en part efter retsplejelo-
vens § 255 a kan nægtes, hvis der er grund til at befrygte retsstridig benyttelse. retten kan
imødekomme en aktindsigtsanmodning ved at tilbyde gennemsyn som alternativ til udleve-
ring, hvis det forekommer hensigtsmæssigt. fremgangsmåden med forevisning uden udleve-
ring er således ikke en ukendt retlig figur.
a og bs ønske om bedre mulighed for forberedelse kan ikke i sig selv danne grundlag for at
give dem mulighed for at råde over materiale, der tilhører tv 2 og monday production. a og
bs advokat har foreslået en form for klausulering af udleverede optagelser, hvilket næppe har
noget sikkert hjemmelsgrundlag, herunder angående sanktion ved en eventuel overtrædelse.
tv 2 og monday production har imidlertid tilbudt a og bs advokat mulighed for gennemsyn
af de omtvistede optagelser.
tv 2 og monday production har endvidere meddelt landsretten, at et eksemplar af den udsen-
delse, der blev afspillet for byretten, på anmodning vil blive stillet til rådighed for landsretten
både før og efter et retsmøde. tv 2 og monday production forudsætter herved, at materialet
ikke indgår i landsrettens arkiv. adgangen til aktindsigt gælder kun materiale, som retten har
arkiveret. retten i odense er ikke længere i besiddelse af de omtvistede optagelser.
kildebeskyttelse som værnet i retsplejelovens § 172 påberåbes ikke af tv 2 og monday pro-
duction. såfremt kildebeskyttelse ville blive kompromitteret ved en forevisning af optagel-
serne, havde en sådan selvsagt aldrig fundet sted.
domstolene har ved flere lejligheder anerkendt, at redaktionelt materiale indtager en særposi-
tion. dette værn har også støtte i praksis fra den europæiske menneskerettighedsdomstol.
redaktionelt materiale kan kun offentliggøres af den ansvarshavende redaktør og under an-
svar efter medieansvarsloven. tilblivelsen af en tv-udsendelse er en løbende proces. indtil
offentliggørelsen er udsendelsen alene et øjebliksbillede, der af redaktøren kan ændres helt
frem til offentliggørelsen. i en situation som den foreliggende må udlevering i princippet side-
stilles med offentliggørelse. det frygtes, at internt materiale, som udleveres, vil blive offent-
                                               - 9 -
liggjort af tredjemand på youtube eller andre platforme. det forhold, at det er strafbart at
viderebringe, hvad der er passeret på et lukket retsmøde, udgør ikke et tilstrækkeligt værn.
såfremt forevisning i forbindelse med en forbudssag indebærer en pligt til udlevering, må det
forventes, at medier vil udvise endnu større tilbageholdenhed med at delagtiggøre retten i re-
levant materiale. manglende forevisning vil kunne efterlade domstolene i en vanskelig situa-
tion, hvor medier ved en traditionel bevisbedømmelse kan lide bevisnød med den processuelle
skadevirkning, at der meddeles unødige forbud. den procesordning, som landsrettens ken-
delse lægger op til, indebærer med stor sandsynlighed et brud på artikel 10 i den europæiske
menneskerettighedskonvention.
den bevisusikkerhed, der kan følge af at undlade forevisning, kan ramme såvel mediet som
den, der anmoder om forbud. bevisusikkerheden kan tænkes at føre til, at en forbudsbegæring
ikke fremmes af frygt for at krænke artikel 10 i den europæiske menneskerettighedskonven-
tion. det kan medføre risiko for, at privatlivsbeskyttelse mv. ikke håndhæves med tilstrække-
lig styrke, hvorved der kan være risiko for, at der sker krænkelse af eksempelvis artikel 8 i
samme konvention.
landsrettens kendelse fremtræder som en omgørelse af byrettens anerkendelse af den forud-
sætning, som lå bag forevisningen. det må anses for tvivlsomt, om det er procesretligt muligt
og i overensstemmelse med artikel 6 i den europæiske menneskerettighedskonvention, at
byretten anerkender en forudsætning, der udløser en i øvrigt ikke pligtmæssig proceshandling,
hvorefter landsretten tillægger proceshandlingen retsvirkning i direkte modstrid med den an-
erkendte forudsætning.
tv 2 og monday production ville under ingen omstændigheder have afspillet de omtvistede
optagelser, såfremt det havde stået klart, at dette ville medføre en pligt til at udlevere materi-
alet til a og b. et af retten meddelt editionspålæg ville ikke være efterkommet, uanset de pro-
cessuelle skadevirkninger, som manglende efterkommelse måtte medføre.
retten kan pålægge en part at fremlægge dokumenter. parten kan undlade dette med den virk-
ning, at det kan tillægges processuel skadevirkning. i forhold til tredjemandsedition træffer
domstolene typisk afgørelse om udlevering. sondringen mellem fremlæggelse og udlevering
                                               - 10 -
er således ikke ukendt. ved tredjemandsedition kan der ved manglende udlevering iværksæt-
tes tvangsmæssige foranstaltninger. en sådan hjemmel synes ikke at foreligge i forhold til en
part, der måtte vægre sig ved at udlevere.
landsrettens kendelse kan opfattes som et pålæg om fysisk udlevering. det må antages, at
kendelsen også af andre, herunder af byretterne og landsretterne, vil blive læst således i frem-
tidige forbudssager. et udleveringspålæg vil i sig selv stride mod artikel 10 i den europæiske
menneskerettighedskonvention.
tre af hinanden uafhængige kilder knytter a til svindel i d. det er således disse kilder, og
ikke tv-optagelserne, der knytter a sammen med svindel i d. kildernes udsagn er understøttet
af øvrig research.
hvis højesteret ikke finder grundlag for at opretholde den gennem mange år faste praksis for
mediers bevisførelse i forbudssager, bør materialet som anført i den subsidiære påstand udgå
af sagen, og editionsspørgsmålet må hjemvises til landsretten med henblik på realitetsbehand-
ling. for det tilfælde, at højesteret ikke er enig med landsretten i, at forevisningen i sig selv
udløser udleveringspligt, men ikke finder grundlag for at hjemvise spørgsmålet, bemærkes i
relation til den mere subsidiære påstand, at der kan træffes bestemmelse om fremlæggelse af
en nærmere afgrænset del af det ønskede materiale.
a og b har nanvlig anført, at de i overensstemmelse med grundlæggende processuelle spille-
regler, herunder kontradiktionsprincippet og retsplejelovens aktindsigtsregler, skal have ad-
gang til det bevismateriale, som indgår i sagen.
de omtvistede optagelser udgør ikke blot genstanden for forbuddet i sagen. optagelserne er
også det eneste, som angiveligt kæder a og b sammen med den svindel, som angiveligt er
sket i virksomheden d. tv 2 har således ikke ført nogen vidner eller fremlagt nogen doku-
mentbeviser, som sammenkæder de indkærede med d. optagelserne er således helt centrale i
sagen både som bevis for karakteren af de ubeføjede udsagn og som bevis for det grundlag,
som de ubeføjede udsagn er baseret på.
                                               - 11 -
a og bs forbindelse til d bestod i en byttehandel, som er dokumenteret med fakturaer. a og b
er fortsat ikke blevet politianmeldt, sigtet eller mødt med omstødelseskrav i anledning af
samhandlen med d.
den fremlagte afskrift af tv-udsendelsen udgør ikke et tilstrækkeligt grundlag for vurderingen
af beskyldningerne mod de indkærede og den kontekst, hvori beskyldningerne indgår. af-
skriften omfatter i øvrigt ikke råbåndet med interviewet af c.
det er ikke tilstrækkeligt, at de omtvistede optagelser blot forevises under et retsmøde i lands-
retten, idet dette ikke vil give a og b tilstrækkelig mulighed for en kritisk gennemgang af
optagelserne, herunder mulighed for at sikre sig, at optagelserne er identiske med de optagel-
ser, som blev forevist under retsmødet i byretten.
der er ikke nogen rimelig begrundelse fra tv 2 eller monday productions side for at nægte at
fremlægge optagelserne, idet a og b naturligvis ikke har noget ønske om at offentliggøre
materiale med alvorlige beskyldninger mod dem selv.
der er ikke nogen praktiske eller fysiske forhold, som umuliggør eller vanskeliggør udleve-
ring af de omstridte optagelser. medieansvarsloven er heller ikke til hinder for, at der gives a
og b adgang til optagelserne.
tv 2 har ikke modtaget nogen form for forhåndstilsagn om, at de omtvistede optagelser ikke
ville indgå som bilag i sagen. afspilningen skete heller ikke under denne forudsætning. tv 2
tilkendegav allerede forud for retsmødet i byretten, at tv-udsendelsen i den påtænkte form
ville blive afspillet under retsmødet. tv 2 modsatte sig i øvrigt dørlukning, og dørlukningen
indgik således heller ikke som et element i tv 2’s overvejelser i forhold til afspilning af opta-
gelserne under retsmødet.
a og b er ikke indstillet på at acceptere at skulle gennemse de omtvistede optagelser på tv
2’s eller tv 2’s advokats kontor efter nærmere aftale. a og bs advokat har tilbudt at modtage
de pågældende optagelser og opbevare disse uden udlevering til sine klienter eller tredjemand,
men med mulighed for forberedelse på sædvanlig vis, herunder gennemsyn med klienterne.
                                               - 12 -
det er i overensstemmelse med den europæiske menneskerettighedskonventions artikel 6 om
retfærdig rettergang, at landsretten med sin kendelse har villet sikre a og b adgang til centralt
bevismateriale.
den beskyttelse af ytringsfriheden, som tv 2 og monday production påkalder sig i sagen, er
af helt teoretisk karakter. der er ikke fremført nogen argumentation for, hvordan udlevering af
en kopi af optagelserne til a og b på nogen væsentlig måde vil kunne påvirke nogens ønske
om eller mulighed for at ytre sig.
såfremt der ikke måtte være grundlag for et pålæg om udlevering, må der som det mindre
være grundlag for et editionspålæg i medfør af retsplejelovens § 298, og der er derfor nedlagt
subsidiær påstand herom.
dr har navnlig anført, at dr i det hele støtter tv 2 og monday productions påstande og an-
bringender. medierne udgør en central funktion i et demokratisk samfund, og mediernes in-
formations- og ytringsfrihed er en af de helt centrale forudsætninger for et demokratisk sam-
fund. for at medierne kan udøve funktionen som ”offentlighedens vagthund”, er det nødven-
digt, at de nyder en særlig beskyttelse, når de videreformidler emner af offentlig interesse.
den særlige beskyttelse, som medierne nyder ved behandlingen af emner af offentlig inte-
resse, omfatter ikke kun offentliggjort materiale, men også journalisters aktiviteter i perioden
forud for offentliggørelsen. beskyttelsen omfatter således også mediernes redaktionelle mate-
riale. beskyttelsen gælder alt materiale og ikke kun materiale, som er egnet til at røbe navnet
på en kilde, da en forpligtelse til at udlevere enhver form for materiale vil have en afskræk-
kende effekt på mediernes udøvelse af informations- og ytringsfriheden.
for et medie som dr er det helt afgørende, at man i videst muligt omfang har rådigheden
over redaktionelt materiale, og at en forpligtelse til i civil- eller strafferetlig sammenhæng at
udlevere sådant materiale kun kan pålægges i ekstraordinære tilfælde. dr’s udgangspunkt er,
at man ikke vil udlevere materiale, som ikke er færdigredigeret. i tilfælde, hvor byrettens ken-
delse i en forbudssag bliver kæret, er dr opmærksom på, at rekvirentens advokat skal have
rimelig mulighed for at forberede sig. dr sikrer sig derfor, at vedkommende får adgang til de
pågældende optagelser eller en afskrift heraf i forbindelse med sin forberedelse af kæremålet.
                                              - 13 -
det er vanskeligt at forstå udskriften af byrettens retsbog på anden måde, end at tv 2 og
monday production afspillede den påtænkte udsendelse under den forudsætning, at udsendel-
sen ikke skulle kopieres og udleveres til a og b. på denne baggrund virker det uforståeligt, at
landsretten har fundet, at optagelserne skal udleveres, allerede fordi de er blevet afspillet i
byretten.
under alle omstændigheder vil en stadfæstelse af landsrettens kendelse føre til, at den praksis,
som hidtil er blevet fulgt af medierne i forbudssager, og som på rimelig vis afbalancerer de
involverede interesser, ikke kan opretholdes. det vil derfor være sandsynligt, at medierne i
fremtiden ikke vil forevise påtænkte udsendelser i retten. dette kan enten føre til, at retten
tillægger den manglende forevisning processuel skadevirkning, eller at en forbudsbegæring
ikke tages til følge, når rekvirenten ikke har kunnet påvise, hvori det krænkende består.
på baggrund af det væsentlige hensyn til mediernes informations- og ytringsfrihed kan rets-
stillingen herefter blive, at forbudsbegæringen kun tages til følge, hvis rekvirenten kan påpege
konkrete forhold, som udgør en krænkelse, og som overstiger det væsentlige hensyn til, at
medierne kan videreformidle oplysninger af offentlig interesse. herved stilles rekvirenter i
fremtidige sager i realiteten ringere end hidtil.
hvis domstolene derimod måtte tillægge det processuel skadevirkning, at mediet ikke forevi-
ser en ikke færdigredigeret udsendelse i retten, vil dette efter dr’s opfattelse alene kunne ske
i helt særlige tilfælde uden at komme i konflikt med den europæiske menneskerettigheds-
konventions artikel 10.
dansk retspraksis har i mere end 20 år sikret en stærk beskyttelse af mediernes informations-
og ytringsfrihed, som også omfatter formidlingsfrihed og arbejdsvilkår. landsrettens kendelse
afviger herfra og griber på en betænkelig og uhensigtsmæssig måde ind i en veletableret og
velfungerende praksis for gennemførelse af forbudssager mod medierne.
retsgrundlag mv.
retsplejeloven indeholder bl.a. følgende bestemmelser om arkivering og partsaktindsigt:
                                               - 14 -
       ”§ 39. i borgerlige sager forbliver stævningerne og parternes øvrige processkrifter i ret-
       tens arkiv. af dokumenter, der har været benyttet som bevis, skal, når de forlanges ud-
       leveret inden ankefristens udløb, og modpartens samtykke til udleveringen ikke forelig-
       ger, kopi, der bekræftes af retten, afgives til retten…
       stk. 2…
       …
       § 255 a. en part kan forlange at få udleveret kopi af dokumenter, der vedrører sagen,
       herunder indførsler i retsbøgerne, medmindre andet er bestemt.
       stk. 2…”
af forarbejderne til retsplejelovens § 39 og § 255 a fremgår bl.a. (jf. folketingstidende 2003-
04, tillæg a, l 23, s. 603-605, 624 og 648-650):
       ”almindelige bemærkninger
       …
       2.2. parters aktindsigt
       2.2.1. gældende ret
       2.2.1.1. i civile sager gælder med ganske få undtagelser et ubetinget princip om fuld
       kontradiktion. parterne har således under sagen adgang til at gøre sig bekendt med og
       kommentere alt materiale, der indgår i sagen, herunder domme og kendelser.
       den adgang til aktindsigt, der følger af kontradiktionsprincippet, gælder under sagens
       gang. når sagen er afsluttet, reguleres parters adgang til aktindsigt af retsplejelovens §
       41 [nu § 255 a].
       ifølge retsplejelovens § 41 har parter i civile sager som udgangspunkt uden videre krav
       på udskrift af retsbøgerne og fremlagte dokumenter. aktindsigt kan ifølge bestemmel-
       sens ordlyd helt eller delvis nægtes, såfremt hensynet til statens sikkerhed eller forhold
       til fremmede magter eller særlige hensyn til disse i øvrigt gør det betænkeligt at med-
       dele aktindsigt. det samme gælder, såfremt det må befrygtes, at en udskrift vil blive be-
       nyttet på retsstridig måde.
       de undtagelser fra aktindsigt, som er opregnet i § 41, gælder således ikke for den ad-
       gang til aktindsigt, der under sagens gang følger af kontradiktionsprincippet. undtagel-
       serne i § 41 er da også navnlig møntet på straffesager og ses i trykt retspraksis ikke at
       være anvendt i civile retssager.
       …
       2.2.2. lovforslagets udformning
       2.2.2.1. i civile sager gælder der som nævnt ovenfor med ganske få undtagelser et ube-
       tinget princip om fuld kontradiktion. parterne har således adgang til at gøre sig bekendt
       med og kommentere alt materiale, der indgår i sagen.
                                          - 15 -
retsplejerådet ser ingen grund til, at parters adgang til aktindsigt i civile sager skal være
mere begrænset, når sagen er afsluttet, end under sagens gang. retsplejerådet foreslår
derfor, at parters aktindsigt i civile sager alene skal begrænses af de eksisterende sær-
regler for visse indispositive sager, f.eks. om anonymitet mellem biologiske forældre og
adoptivforældre i adoptionssager.
…
2.2.2.5. justitsministeriet kan tilslutte sig retsplejerådets synspunkter, og lovforslaget er
udformet i overensstemmelse hermed, dog med de ændringer, der følger af lov nr. 436
af 10. juni 2003 (bekæmpelse af rockerkriminalitet og anden organiseret kriminalitet).
…
bemærkninger til lovforslagets enkelte bestemmelser
…
til nr. 12 og 13 (§ 38 og § 39, stk. 1)
der foreslås en sproglig ændring, således at ”dokumenter” benyttes som det generelle
udtryk for alle former for meddelelsesmidler, dvs. ud over egentlige skriftlige doku-
menter også bl.a. tegninger, kort, billeder og lyd- og billedoptagelser. bestemmelserne
bringes hermed på linje med de foreslåede nye regler om aktindsigt...
samtidig tydeliggøres det, at bestemmelsen i § 39 angår dokumenter, der har været be-
nyttet som bevis (frem for dokumenter, der benyttes som bevis).
…
til nr. 24 (§ 255 a)
bestemmelsen angår parters aktindsigt i civile sager. bestemmelsen fastslår i overens-
stemmelse med det kontradiktionsprincip, der gælder inden for den civile retspleje, at
parterne som altovervejende hovedregel har adgang til aktindsigt i sagens samlede ma-
teriale.
…
den foreslåede § 255 a kan ikke forventes at blive anvendt særligt hyppigt, da parterne i
civile sager normalt som led i den almindelige sagsbehandling modtager alle dokumen-
ter, der vedrører sagen. bestemmelsen giver imidlertid en part mulighed for at få aktind-
sigt i afsluttede sager, hvor parten måske ikke længere er i besiddelse af akterne. be-
stemmelsen sikrer endvidere, at en part, der af den ene eller anden grund mener at
mangle et dokument i en verserende sag, altid har mulighed for hos retten at få kopi af
det pågældende dokument, uanset om parten allerede burde have modtaget et eksemplar
fra retten eller modparten.
i forhold til den gældende § 41 udgår undtagelserne vedrørende statens sikkerhed mv.
og risiko for retsstridig anvendelse af udskrifter, idet disse undtagelser i praksis ikke
anvendes i forhold til parter i civile sager.
…
retten til aktindsigt gælder, medmindre andet er bestemt. dette forbehold svarer til de
indledende ord i den gældende § 41 ”uden for de tilfælde, for hvilke der i denne lov er
truffet særlig bestemmelse”.
                                                - 16 -
       som eksempler på, at andet er bestemt, kan navnlig henvises til retsplejelovens § 169,
       stk. 2, 1. pkt., om en myndigheds redegørelse for grundene til at nægte samtykke til af-
       givelse af vidneforklaring om forhold belagt med tavshedspligt, retsplejelovens § 450 a
       om indholdet af en samtale med et barn efter lov om forældremyndighed og samvær §
       29 og retsplejelovens § 456 m, stk. 4, og § 475 g, stk. 3, om anonymitet også i domsud-
       skrifter mv. i forholdet mellem adoptivforældre og biologiske forældre.
       …
       et dokument vedrører sagen, når dokumentet har betydning for sagens behandling. som
       eksempler kan nævnes stævning og øvrige processkrifter, brevveksling med retten ved-
       rørende sagen og dokumenter, der benyttes som bevis.
       udtrykket ”dokumenter” skal forstås lige så bredt som dokumentbegrebet efter offent-
       lighedsloven. ud over egentlige skriftlige dokumenter, hvad enten de foreligger som
       papirdokumenter eller elektroniske dokumenter, er således også tegninger, kort, billeder
       og lyd- og billedoptagelser omfattet.
       …
       der er adgang til aktindsigt, både mens sagen verserer, og når sagen er afsluttet. aktind-
       sigt i afsluttede sager forudsætter, at dokumentet er bevaret i rettens arkiv. retsplejelo-
       vens § 39, stk. 1, foreskriver i den forbindelse, at processkrifter forbliver i rettens arkiv,
       hvorimod bevisdokumenter kan udleveres, når ankefristen er udløbet, uden at anke er
       iværksat. retsplejeloven indeholder ikke andre regler om opbevaring af dokumenter i
       civile sager.
       aktindsigt efter den foreslåede § 255 a omfatter de dokumenter, der rent faktisk er be-
       varet i rettens arkiv, uanset om der er bevaret dokumenter i videre omfang end foreskre-
       vet ved retsplejelovens § 39, stk. 1.
       at dokumenter er bevaret i rettens arkiv, betyder i denne sammenhæng, at de er bevaret
       som led i et formaliseret opbevarings- og arkiveringssystem. er et dokument ikke beva-
       ret i et sådant formaliseret opbevarings- og arkiveringssystem, bliver dokumentet ikke
       omfattet af aktindsigt, blot fordi en dommer i retten stadig er i besiddelse af et eksem-
       plar, eksempelvis i form af en ekstrakt eller materialesamling udarbejdet til brug for
       domsforhandlingen i sagen.
       …
       den foreslåede § 255 a regulerer aktindsigt i form af udlevering af kopi, og der foreslås
       ikke lovregler om aktindsigt i form af gennemsyn på stedet. der er imidlertid naturligvis
       ikke noget til hinder for efter anmodning at give aktindsigt i form af gennemsyn som
       alternativ til udlevering af kopi, hvis det forekommer hensigtsmæssigt.”
i retsplejeloven fra 1916 havde § 39, 1. pkt., følgende ordlyd:
                                                - 17 -
       ”§ 39. stævningerne og parternes øvrige processkrifter forbliver i rettens arkiv. af
       dokumenter og andre aktstykker, der benyttes som bevis, skal, naar de forlanges tilba-
       geleverede, genpart, der bekræftes af retsskriveren, eller, hvor saadan ikke er ansat, af
       dommeren, afgives til retten; dog undtages herfra dokumenter, der er udskrift af em-
       bedsbøger.”
af forarbejderne til bestemmelsen fremgår (udkast til lov om den borgerlige retspleje, udar-
bejdet af proceskommission af 1892 (1899), bemærkningerne til udkastets § 66):
       ”sigter særlig til at bevirke, at retsskriveren altid kan være i besiddelse af det materi-
       ale, der udkræves for at tilvejebringe en saa fuldstændig udskrift, som behøves til
       anke.”
ved lov nr. 209 af 23. juli 1932 fik § 39, 1. pkt., følgende ordlyd:
       ”§ 39. i borgerlige sager forbliver stævningerne og parternes øvrige processkrifter i
       rettens arkiv. af dokumenter og andre aktstykker, der benyttes som bevis, skal, naar
       de forlanges udleveret inden ankefristens udløb, og modpartens samtykke til udleve-
       ringen ikke foreligger, genpart, der bekræftes af retsskriveren eller, hvor saadan ikke
       er ansat, af dommeren, afgives til retten; dog undtages herfra dokumenter, der er ud-
       skrift af embedsbøger.”
om baggrunden for ændringen anføres i lovforslaget bl.a. (jf. rigsdagstidende 1930-31, tillæg
a, sp. 4885):
       ”forslaget er fremsat af det staaende retsplejeudvalg, idet de nugældende regler for
       borgerlige sagers vedkommende maa anses for unødigt strenge og medfører betydelig
       bekostning, medens de for straffesagers vedkommende har vist sig praktisk uigennem-
       førlige og bør erstattes af administrativt fastsatte bestemmelser.”
højesterets begrundelse og resultat
under hovedforhandlingen af forbudssagen i retten i odense blev der afspillet lyd- og billed-
optagelser, nærmere bestemt den omtvistede ikke færdigredigerede udgave af tv-udsendelsen
og en uredigeret tv-optagelse af journalist es telefonsamtale med c, der i redigeret form ind-
går i den omtvistede udgave af tv-udsendelsen. kæresagen for højesteret angår, om det under
landsrettens behandling af kæren af byrettens forbud mod bl.a. visning af tv-udsendelsen skal
pålægges tv 2 danmark a/s og monday production aps at fremlægge den omtvistede ud-
                                                - 18 -
gave af tv-udseendelsen og tv-optagelsen af telefonsamtalen samt udlevere kopier deraf til a
og b a/s.
i civile sager gælder der med få undtagelser et ubetinget princip om fuld kontradiktion. par-
terne har således under sagen som udgangspunkt adgang til at gøre sig bekendt med og kom-
mentere alt materiale, der indgår i sagen, jf. herved folketingstidende 2003-04, tillæg a, s.
603. dette almindelige kontradiktionsprincip indebærer ikke nødvendigvis en adgang til at få
en kopi af alt bevismateriale, der indgår i sagen.
tre dommere – lene pagter kristensen, niels grubbe og lars hjortnæs – udtaler herefter:
det fremgår af byrettens retsbog, at fremlæggelsen af den ikke færdigredigerede udgave af tv-
udsendelsen og af den uredigerede tv-optagelse af telefonsamtalen skete på vilkår, at optagel-
serne ikke skulle kopieres og udleveres til rekvirenterne (a og b), men at optagelserne skulle
stå til rådighed for rekvirenterne og retten under sagens behandling og ved rettens efterføl-
gende koncipering af en afgørelse i sagen. det fremgår ikke af retsbogen, at der var indsigel-
ser herimod fra sagens parter. vi finder, at parterne ved en sådan ordning har haft adgang til at
gøre sig bekendt med og kommentere de pågældende lyd- og billedoptagelser, som indgik i
sagen for byretten, og at ordningen derfor ikke kan anses for at stride mod det kontradiktions-
princip, som gælder inden for den civile retspleje.
det er endvidere vores opfattelse, at retsplejelovens § 39 – i hvert fald i sager, der som den
foreliggende er undergivet parternes råden (en dispositiv sag) – ikke kan anses for at være til
hinder for, at et dokument, herunder lyd- og billedoptagelser, med begge parters indforståelse
ikke forbliver i rettens arkiv.
parters ret til aktindsigt omfatter efter forarbejderne til retsplejelovens § 255 a dokumenter,
herunder også lyd- og billedoptagelser, som rent faktisk findes i rettens arkiv. da a og b an-
modede landsretten om at pålægge tv 2 og monday production at udlevere de lyd- og billed-
optagelser, der var afspillet i byretten, befandt optagelserne sig som følge af den ovenfor be-
skrevne ordning ikke i rettens arkiv.
                                              - 19 -
vi finder på den anførte baggrund, at reglerne om aktindsigt i sammenhæng med kontradik-
tionsprincippet ikke under de foreliggende omstændigheder giver hjemmel til at pålægge tv
2 og monday production at fremlægge og udlevere en kopi af de pågældende lyd- og billed-
optagelser.
spørgsmålet er dernæst, om det i medfør af retsplejelovens § 298 skal pålægges tv 2 og
monday production at fremlægge det omstridte materiale for landsretten.
samtidig med kæren til landsretten har tv 2 og monday production fremlagt en afskrift af
den omtvistede udgave af tv-udsendelsen, der indeholder fuldstændig udskrift af al lyd- og
billedtekst og beskrivelse af indholdet af billedsiden. de har endvidere stillet lyd- og billed-
optagelserne vedrørende både den omtvistede udgave af tv-udsendelsen og det uredigerede
telefoninterview til rådighed for modparterne og retten under, forud og efter hovedforhandlin-
gen og andre retsmøder samt givet modparterne mulighed for at gennemse optagelserne uden-
retligt med henblik bl.a. på kontrol af afskriftens rigtighed. herefter finder vi ikke grundlag
for i medfør af retsplejelovens § 298 at pålægge edition af den omtvistede udgave af tv-ud-
sendelsen.
på trods af, at der ikke er fremlagt afskrift af det uredigerede telefoninterview, hvilket der
heller ikke er fremsat begæring om at få fremlagt, finder vi endvidere, at der under de forelig-
gende omstændigheder ikke er fuldt tilstrækkelig grundlag for at pålægge edition af det uredi-
gerede telefoninterview som lyd- og billedoptagelse.
vi stemmer herefter for at tage tv 2 og mondays productions principale påstand til følge og
for ikke at imødekomme a og bs anmodning om edition.
dommerne thomas rørdam og jens kruse mikkelsen udtaler:
vi er enige med landsretten i, at lyd- og billedoptagelserne i den form, hvori de blev afspillet
under retsmødet i byretten, indgår i sagens bevismateriale. byretten burde derfor have beholdt
en kopi af optagelserne efter retsmødet og afsigelsen af kendelse den 7. marts 2014, jf. rets-
plejelovens § 39, stk. 1.
                                              - 20 -
adgangen til efter denne bestemmelse med modpartens samtykke at udlevere bevisdokumen-
ter før appelfristens udløb kan alene antages at omfatte originale dokumenter. det er efter
vores opfattelse ikke i overensstemmelse med forarbejderne til § 39 og forudsætningerne i
forarbejderne til ændringen af retsplejelovens regler om aktindsigt i 2004 at fortolke § 39 så-
ledes, at den giver parterne mulighed for i enighed at råde over, hvilke bevisdokumenter (her-
under lyd- og billedoptagelser) der forbliver i rettens arkiv, når der ikke er tale om originale
dokumenter. ændringen af § 39 i 1932 må således ses i lyset af, at der dengang ikke var ad-
gang til fotokopiering mv., således at en genpart dengang skulle fremstilles ved afskrift af
dokumentet, hvorimod bevisdokumenter (herunder lyd- og billedoptagelser) i dag som alt-
overvejende hovedregel fremlægges i kopi for retten.
spørgsmålet er herefter, hvilken betydning det skal tillægges, at domstolene ikke længere er i
besiddelse af optagelserne.
hvis domstolene fortsat var i besiddelse af en kopi af optagelserne, ville a og b kunne have
forlangt at få udleveret en kopi af optagelserne fra domstolene, jf. retsplejelovens § 255 a, stk.
1, og forarbejderne til denne bestemmelse. det bemærkes, at der med udtrykket ”medmindre
andet er bestemt” må antages udtømmende at være gjort op med, hvornår aktindsigt kan
nægtes, og at der ikke findes lovbestemte undtagelser af relevans for denne sag. det bemær-
kes endvidere, at angivelsen i lovforarbejderne af, at der ikke er noget til hinder for, at aktind-
sigt gives i form af gennemsyn som alternativ til udlevering af kopi, må antages at forudsætte,
at den part, der anmoder om aktindsigt, anmoder herom.
på den baggrund finder vi, at kontradiktionsprincippet i den foreliggende sag fører til, at a og
b har krav på at få udleveret kopi af de optagelser, der har været benyttet som bevis i byret-
ten. vi tiltræder derfor, at det pålægges tv 2 og monday production at udlevere kopi af opta-
gelserne til a og b.
vi bemærker, at hvis tv 2 og monday production ikke udleverer kopi af optagelserne, kan
dette alene sanktioneres, ved at retten ved bevisbedømmelsen kan tillægge den manglende
udlevering virkning til fordel for a og b, jf. princippet i retsplejelovens § 344, idet optagel-
serne i så fald ikke kan indgå i bevisførelsen for landsretten.
                                             - 21 -
vi finder, at pålægget om udlevering ikke indebærer en krænkelse af artikel 10 i den euro-
pæiske menneskerettighedskonvention. vi lægger herved vægt på, at kildebeskyttelse ifølge
tv 2 og monday production ikke blev kompromitteret ved forevisning af optagelserne, at a
allerede har set optagelserne ved retsmødet i byretten, at a og b ikke kan antages at have no-
gen interesse i at offentliggøre optagelserne, at manglende udlevering alene kan sanktioneres
gennem processuel skadevirkning, og at hensynet til a og bs ret til en retfærdig rettergang,
herunder adgang til bevismateriale i sagen, under disse omstændigheder må anses for at veje
tungere end hensynet til tv 2 og monday production.
vi stemmer derfor for at stadfæste landsrettens kendelse.
der træffes afgørelse efter stemmeflertallet.
under hensyn til sagens principielle karakter skal ingen part betale sagsomkostninger for hø-
jesteret til nogen anden part.
                                       thi bestemmes:
landsrettens kendelse om udlevering af den ikke færdigredigerede udgave af tv-udsendelsen
og en uredigeret tv-optagelse af journalist es telefonsamtale med c ophæves. a og b a/s’
anmodning om edition imødekommes ikke.
ingen part skal betale sagsomkostninger for højesteret til nogen anden part.


text:
retten på frederiksberg
udskrift af dombogen
dom
afsagt den 26. august 2014
rettens nr. 1186/2014
politiets nr. søk-76402-00001-12
anklagemyndigheden mod
t
der har medvirket domsmænd ved behandlingen af denne sag.
anklageskrift er modtaget den 31. januar 2014. berigtiget anklageskrift er modtaget den 14.
marts 2014.
t er tiltalt for overtrædelse af
                                       1
straffelovens § 289, jf. momslovens § 81, stk. 3, jf. stk. 1, nr. 2, jf. §
57, stk. 1, 1. pkt.,
ved for i perioden fra den 1. april 2011 til den 31. september 2011, som di-
rektør i den momsregistreringspligtige virksomhed x aps, cvr-nr. …,
2400 københavn nv, med forsæt til at unddrage statskassen afgift, at
have undladt at angive størrelsen af selskabets udgående og indgående
afgift, hvorved statskassen blev unddraget moms for 2.499.390 kr.
                                       2
straffelovens § 289, jf. momslovens § 81, stk. 3, jf. stk. 1, nr. 1,
ved for perioden fra den 1. oktober 2011 til den 31. december 2011, som
direktør i den momsregistreringspligtige virksomhed x aps, cvr-nr.
…, 2400 københavn nv, med forsæt til at unddrage statskassen afgift,
at have afgivet urigtige oplysninger til brug for afgiftskontrollen, idet
han angav et momstilsvar på 8.553 kr. selv om momstilsvaret rettelig
var 2.017.165 kr., hvorved statskassen blev unddraget moms for
2.008.612 kr.
                                                - 2 -
                                        3
straffelovens § 289, jf. momslovens § 81, stk. 3, jf. stk. 1, nr. 2, jf. § 57,
stk. 1, 1.pkt.,
ved for perioden fra den 1. januar 2012 til den 31. marts 2012, som direktør
i den momsregistreringspligtige virksomhed x aps, cvr-nr. …, 2400
københavn nv, med forsæt til at unddrage statskassen afgift, at have undladt
at angive størrelsen af selskabets udgående og indgående afgift, hvorved
statskassen blev unddraget moms for
925.063 kr.
anklagemyndigheden har nedlagt påstand om frihedsstraf og tillægsbøde på
5.425.000 kr., jf. straffelovens § 50, stk. 2.
tiltalte har nægtet sig skyldig og nedlagt påstand om frifindelse, subsidiært
om rettens mildeste dom.
skat har påstået, at tiltalte skal betale 5.433.065 kr. i erstatning. beløbet er
opgjort således:
tiltalte har påstået frifindelse.
forklaringer.
der er under hovedforhandlingen i sagen afgivet forklaring af tiltalte og af
vidnet a. forklaringerne gengives ikke, jf. retsplejelovens § 218 a, stk. 4, jf. §
712, stk. 1.
oplysningerne i sagen.
parterne er enige om, at x aps har handlet elektronisk udstyr, blandt andet
således at der er købt udstyr i udlandet uden moms og videresolgt udstyr i
danmark med tillæg af moms, og at momsen ikke er afregnet til skat,
hvorved der i alt er unddraget moms for 5.441.618 kr. i perioden omfattet af
anklageskriftet, jf. sagens bilag 26-05-01, side 0.
personlige oplysninger.
tiltalte har om sine personlige forhold blandt andet forklaret, at han er ale-
nefar til en dreng på 13 år, og at han lever af bistandshjælp.
rettens begrundelse og afgørelse.
forhold 1 til 3
efter bevisførelsen lægger retten til grund, at tiltalte blev registreret som di-
rektør i selskabet x aps, men at han ikke stod for driften, som hovedsagelig
                                                 - 3 -
blev varetaget af b. tiltalte havde således intet at gøre med selskabets
handler, og det er heller ikke ham, der har foretaget momsangivelserne.
uanset at tiltalte var direktør i selskabet x aps, finder retten det her-
efter ikke bevist, at tiltalte vidste eller bestemt måtte formode, at selskabets
momsangivelser ikke var korrekte. herefter frifindes tiltalte.
den nedlagte erstatningspåstand tages efter retsformandens bestemmelse ikke
til følge.
                                  thi kendes for ret:
tiltalte t frifindes.
statskassen skal betale sagens omkostninger.

source: retspraksis

LICENSE:
Creative Commons Legal Code

CC0 1.0 Universal

type: caselaw

jurisdiction: Denkmark