text:
- cri
                                      udskrift
                                          af
                         sø- & handelsrettens dombog
                                     ____________
                                        dom
afsagt den 30. august 2013
s-24-11                         1) chubb, filial af chubb insurance
                                    company of europe s.a.
                                2) lene bjerre design a/s
                                (for begge advokat jakob rosing
                                v/adv.fm. anne-sofie borella larsen (prøve))
                                mod
                                leman-international system transport a/s
                                (advokat henrik frandsen)
og
s-9-12                          leman-international system transport a/s
                                (advokat henrik frandsen)
                                mod
                                hapaq-lloyd aktiengesellschaft
                                (advokat henrik nissen)
                                                   -2-
sagens baggrund og parternes påstande
hovedsagen (s-24-11) er anlagt den 27. september 2011 og angår et parti varer bestående af
primært service og brugskunst indkøbt i indien, hvoraf en del ved ankomsten til danmark
var beskadiget. tvisten omfatter navnlig ansvar for skadens indtræden og opgørelsen af et
eventuelt erstatningskrav.
adcitationssagen (s-9-12) er anlagt den 21. marts 2012 og angår spørgsmålet, om det adcite-
rede selskab skal friholde det sagsøgte selskab i hovedsagen for eventuelle beløb, selskabet
måtte blive dømt til at betale til sagsøgerne i hovedsagen.
chubb, filial af chubb insurance company of europe s.a., og lene bjerre design a/s (heref-
ter chubb og lene bjerre) har i hovedsagen endeligt nedlagt følgende påstande:
1. sagsøgte tilpligtes at betale 90.894,57 kr. til sagsøger 1 med tillæg af sædvanlig procesrente
   fra den 15. december 2010, og indtil betaling sker.
2. sagsøgte tilpligtes at betale 5.000 kr. til sagsøger 2 med tillæg af sædvanlig procesrente fra
   sagens anlæg, og indtil betaling sker.
beløbet i påstand 2 svarer til selvrisikoen under lene bjerres forsikring hos chubb.
leman-international system transport a/s (herefter leman) har påstået frifindelse over
for påstandene i hovedsagen og har i adcitationssagen nedlagt påstand om, at adciterede
dømmes til at friholde leman for ethvert beløb, inklusive renter og sagsomkostninger, som
leman måtte blive pålagt at betale til chubb og lene bjerre i sag s-24-11 (hovedsagen).
hapag-lloyd aktiengesellschaft (herefter hapag-lloyd) har påstået frifindelse, subsidiært
frifindelse mod betaling af et mindre beløb efter rettens afgørelse.
                                               -3-
oplysningerne i sagen
sagens parter og øvrige aktører
chubb er forsikringsselskab for lene bjerre og har udbetalt erstatning for skaderne i sagen.
lene bjerre, der designer og sælger bolig- og livsstilsprodukter, købte i august 2010 et parti
varer af m/s bhatias silverwares (herefter bhatias), der har adresse i moradabad, indien.
leman var af lene bjerre antaget til at forestå hele transporten fra indien til lene bjerres
virksomhed i danmark, der er beliggende i nibe.
sikkas kwick handling services pvt. ltd. (herefter sikkas) er lemans agent i indien.
leman havde antaget hapag-lloyd til at forestå søtransporten fra mumbai i indien til
danmark (århus). hapag-lloyd leverede endvidere og er ejer af den container, der blev an-
vendt under hele transporten.
hændelsesforløbet
den 19. august 2010 købte lene bjerre et parti varer af bhatias bestående navnlig af service
og brugskunstgenstande, hvoraf nogle var beklædt med sølv og messing, mens andre var af
glas. den samlede købspris udgjorde 30.891,41 us $. det fremgår af pakkelisten fra bhatias,
at der blev pakket 265 kartoner, hvilket er det antal kartoner, der var omfattet af den aftale
om transport, som lene bjerre indgik med leman.
en medarbejder fra leman har, efter sagens anlæg, ved e-mail af 28. november 2010 udbedt
sig en redegørelse fra sikkas, lemans samarbejdspartner i indien, vedrørende proceduren i
forbindelse med fcl-forsendelser (full container load). af svarmailen fra sikkas, der lige-
ledes er dateret den 28. november 2008, fremgår følgende (contr = container):
                                                      -4-
       ”dear philip
       bhatia silverwares is in moradabad and we recvd the booking and after the approval we
       booked the contr.
       booking was forwarded to bhatia silverwares. contr. was picked by shipper’s broker and after
       costume clearance it was stuffed in the contr which was railed out to load port.
       then it was loaded on the planned vessel.
       sikkas was not present at any time physically at placing/stuffing the contr. when contr. was
       picked and transported to shipper’s works it was responsibility of shipper’s broker as they had
       seen the contr before picking up. in fact at all times when contr is picked it has to be checked
       before stuffing.
       carrier appoints surveyor to take care of the containers inventory/washing and repairing.
       when empty contrs placed in the yard surveyor provides the report to carrier and it’s their du-
       ty to deliver the contrs in sound condition.
       when shipper picks up the contr from the yard and no irregularity is informed, it means contr
       has been delivered to shipper in sound condition. therefore if damage is reported after picking
       up contr later becomes shipper’s responsibility. but in this case no irregularity was intimated
       at all times, therefore it was not noticed by surveyor even after the contr returned and handed
       over for railing and loading.
       if you need any more explanation, please advice.
       regds”
sikkas udstedte et konnossementet den 31. august 2010, hvori er angivet, at der var tale om
en ”shipper’s load, stowe and count” forsendelse. sikkas er angivet som ”shipper”, bhatias
er angivet i rubrikken ”consignor” og i feltet ”notify address” er lene bjerre angivet. der er
ikke i konnossementet taget forbehold for skader på godset.
konnossementet pkt. 18 har følgende ordlyd:
       ”freight shall be deemed fully earned on receipt of goods by multimodal transport operator
       and shall be paid for, in any event.”
og af konnossementet pkt. 19 fremgår blandt andet at:
       ”…
       (2) if a container has not been filled, packed or stowed by the multimodal transport operator,
       the multimodal transport operator shall not be liable for any loss of or damage to, its contents
                                                     -5-
       and the consigner shall cover any loss of expense incurred by the multimodal transport opera-
       tor, if such loss, damage or expense has been caused by:
       …
       (c) the unsuitability or defective condition of the container unless the container has been sup-
       plied by the multimodal transport operator and unsuitable or defective condition would not
       have apparent upon reasonable inspection at, or prior to, the time when the container was
       filled, packed or stowed.”
samme dag udstedte hapag-loyed et fragtbrev for transporten fra moradabad til århus,
hvor sikkas er angivet som ”shipper”, og leman som ”consignee”. det fremgår af fragt-
brevet, at der er tale om en ”slac = shipper’s load, stow, weight and count”
forsendelse. i rubrikken transportform er angivet fcl/fcl.
den 24. september 2010 kl. 13:46 blev containeren tjekket ud fra århus havn. af equipment
interchange report fra apb terminals cargo service er angivet, at der ikke var skader på
containeren.
den 27. september 2010 ankom containeren til lene bjerres virksomhed i nibe. ved ankom-
sten konstaterede lene bjerre, at en del af godset var vandskadet. lene bjerre kontaktede
samme dag leman og meddelte, at man ville holde leman ansvarlig for skaderne.
besigtigelsen
ligeledes den 27. september 2010 foretog surveyor søren h. pedersen fra aalborg besigtigel-
seskontor aps en besigtigelse af containeren og varepartiet. den 1. oktober 2010 blev der fo-
retaget opfølgende besigtigelse på lene bjerres fjernlager. til stede ved begge besigtigelser
var surveyor søren h. pedersen og heidi rønne madsen fra hos lene bjerre. hapag-lloyd
fik ikke underretning om, at besigtigelserne fandt sted. det er omtvistet, hvorvidt leman
fik underretning om besigtigelserne, inden de fandt sted.
af besigtigelsesrapporten fremgår det blandt andet, at da containeren var modtaget i nibe,
havde chaufføren åbnet containeren og fjernet plomberingen, inden containeren blev place-
ret på losserampen. ved besigtigelsen kunne der ikke konstateres synlige skader på top eller
sideplader. containerbunden var ikke synlig, da den fortsat var fastspændt på lastbilen.
                                                 -6-
pakningerne på containerdørerne fremstod med midlertidig reparation ved tophjørne ved sb
dør samt lokal skade ved bundhjørne ved sb dør. masterkartoner i bundlaget langs contai-
nerens døre fremstod synligt våde og svært mærket som følge af vandindtrængning langs
bundlaget. containeren var håndstuvet, og kartonerne var placeret direkte på en krydsfiner-
bund. krydsfinerbunden i containeren fremstod våd på agterkanten og op langs ps side
frem til frontpladen. krydsfinerpladen fremstod delamineret i stød mod containerens
bundrail. der var udført en lokal reparation af den beskadigede krydsfinerplade sb agter.
samlingen mellem pladerne fremstod med direkte åbninger ud til det fri. ved gennemgang
af containerbunden blev der konstateret synlig skade ved agterkantens sb bundhjørne. det
var surveyorens vurdering, at årsagen til de synlige skader med overvejende sandsynlighed
kunne tilskrives vandindtrængning gennem defekt krydsfinerbund samt åbning ved defekt
pakning ved bundhjørne på sb dør.
der blev frasorteret i alt 41 kartonner med synlig skade som følge af vandindtrængen. alle
41 kartonner havde været placeret i bundlaget. ved udpakning af masterkartoner blev der
konstateret synlige skader på detailæsker og indhold. detailæskernes indersider fremstod
misfarvede med lokal mugdannelse, og endvidere var de hæfteklammer, æskerne var lukket
med, svært rustne, hvilket i det efter hele efter surveyorens opfattelse indikerede, at vand-
indtrængningen havde påvirket æskerne over en periode på 2-3 uger eller mere.
besigtigelsesrapporten indeholder desuden en opgørelse over varer, der var frasorteret fra
henholdsvis våde masterkartoner og masterkartoner uden synlig skade. det blev skønnet, at
det beskadigede gods kunne realiseres ved, at lene bjerre overtog partiet ”as is” til en rest-
værdi svarende til 10 % af den oprindelige indkøbsfakturapris.
erstatningskravet
chubb meddelte ved brev af 10. november 2010 lene bjerre, at man kunne godkende opgø-
relsen af erstatningskravet på 88.309,64 kr., dog med fradrag af 10 % af værdien af varerne
svarende til 4.202,57 kr. og med yderligere 5.000 kr. svarende til lene bjerres selvrisiko.
                                                  -7-
chubb underrettede ved brev af 15. november 2010 leman om, at man havde udbetalt
57.345,59 kr. til lene bjerre og anmodede samtidig leman om at indbetale et tilsvarende
beløb til chubb med den begrundelse, at skaden var sket, da godset var i lemans varetægt.
ved brev af 19. november 2010 bekræftede leman modtagelsen af brevet og oplyste, at sa-
gen var videregivet til deres forsikringsselskab.
chubb har i forbindelse med nærværende sag opgjort erstatningskravet på baggrund en op-
gørelse udarbejdet af lene bjerre. af opgørelsen fremgår det, at der var 209 stk. beskadigede
varer, der ikke var videresolgt, og som samlet havde en kostpris på 18.199,13 kr. endvidere
var der 226 stk. beskadigede varer, der allerede var videresolgt til detailhandlen, og hvor der
var et samlet avancetab på 54.485,51 kr. ved opgørelsen af erstatningskravet var bl.a. medta-
get varenummer 353603315, 14. stk. til en købspris på 23 us$. ved tabsopgørelsen er medta-
get en post, der dækker udgiften til fragt pr. vare svarende til i alt 2.066,84 kr. endvidere er
der medtaget en post på 15.625,00 kr., som dækker lene bjerres omkostninger ved at have
været nødsaget til at sortere varepartiet. lene bjerre har opgjort at have brugt 62,5 timer á
250 kr. til sortering. til besigtigelse har der været afholdt omkostninger på 11.787,50 kr.
ved mail af 2. december 2011 bestred lemans advokat kravet, men tilbød en forligsmæssig
løsning.
forklaringer
der er under sagen afgivet forklaring af heidi rønne madsen, surveyor søren h. pedersen
og yannick steinschek.
heidi rønne madsen har forklaret blandt andet, at hun blev udlært inden for spedition og
shipping i 1998. siden 2007 har hun været ansat hos lene bjerre, der er en design- og han-
delsvirksomhed. hun håndterer al ind- og udgående fragt, og det var hende, der håndterede
forløbet omkring det beskadigede vareparti, som denne sag angår. mange af de produkter,
som lene bjerre forhandler, fremstilles i indien og kina. der er normalt en produktionstid på
                                                 -8-
ca. 90 dage og en efterfølgende transporttid på 5-6 uger. de får 2-3 delvist fulde containere i
løbet af et år. 80 % af lene bjerres omsætning går til eksport.
det var lagerpersonalet, der modtog containeren med de beskadigede varer hos lene bjerre.
hun åbnede ikke selv dørene til containeren, men hun blev straks informeret om skaden, da
hun mødte på arbejdet. det var tydeligt at se, at kartonerne var våde. de stoppede med at
tømme containeren, da de konstaterede, at der var opstået skader. hun ringede straks til
leman og informerede dem om problemet og sendte efterfølgende en e-mail. hun oplyste,
at hun ville melde tilbage, hvornår der skulle være besigtigelse. de åbnede og sorterede alle
kartoner, herunder også de kartonner, der ikke var synligt våde, idet der kunne være skader
på selve varerne inde i kartonerne. der var risiko for, at emballagen, som den enkelte vare
var pakket ind i, var blevet fugtig, at varen lugtede muggen, eller at der var rust på varen.
de havde allerede mange ordrer inde, og langt de fleste varer er solgt, når de får dem hjem,
så der var mange kunder, der ventede på at få deres varer leveret. de bad alle medarbejdere
om at møde kl. 6 om morgenen og deltage i sorteringen af varerne, så det kunne gå stærkt.
de varer, der ikke var beskadiget, blev ompakket og sendt ud til kunderne i ny emballage, så
de kunne få ordrerne afsluttet.
det er hende, der har stået for opgørelsen af lene bjerres tab. hun opgjorde tabet til brug for
anmeldelsen til forsikringsselskabet. opgørelsen blev ikke sendt til leman. ved opgørelsen
har hun opgjort det antal varer, der var beskadiget. kostprisen har hun beregnet ved at tage
udgangspunkt i den købspris, der stod på leverandørfakturaen, og som var opgivet i us$.
hun har omregnet købsprisen til kroner ud fra den værdi, som de havde købt valutaen til.
til købsprisen er tillagt toldomkostning og fragtomkostninger. fragtomkostningerne er be-
regnet ved at dividere den totale fragtomkostning med det antal varer, de havde indkøbt.
det er købsfragten, der er opgjort. denne udgift dækkes ikke af lene bjerres kunder. disse
poster lagt sammen giver kostprisen. for så vidt angår opgørelsen af, hvor mange enheder,
de havde i ordre, da de modtog det beskadigede vareparti, har hun udtrukket varekort fra
deres økonomisystem. for disse varer har de krævet erstatning for tabt avance. avancen er
beregnet som salgsprisen for produkterne i danmark fratrukket kostprisen. i deres økonomi-
system kunne hun ikke se, om varen var solgt til en kunde i danmark eller i udlandet eller til
                                                    -9-
hvilken pris, men salgsprisen i danmark er den laveste. det var salgsprisen på tidspunktet
for opgørelsen af kravet, hun kunne se på varekortet. for varer, der fortsat var i salg, kunne
prisen være reguleret. for varer, der var udgået, var salgsprisen ikke ændret. de varer, de
kun har opgjort til kostprisen, er varer, der ikke var solgt, da de modtog containeren. det er
deres normale avance, der er opgjort. der er store omkostninger forbundet med deres varer,
herunder til udvikling af produkter og deltagelse på messer i bl.a. indien og kina flere gange
årligt samt udgifter til designere, showrooms og agenter.
de har endvidere krævet erstatning for de 62,5 timer, som de anvendte til sortering af varer-
ne på deres lager. satsen på 250 kr. pr. time er den standardsats, som de fakturerer, når der
er anvendt ekstra tid på lageret. der findes ikke timesedler for de timer, der blev anvendt til
sortering. de er 35 medarbejdere på kontoret, og de deltog alle i sorteringen 2 morgener.
timetallet er lavt sat. for så vidt angår de varer, der blev frasorteret, så betød dette, at lene
bjerre ikke kunne opfylde de samlede ordrer, som varerne var en del af. disse ordrer måtte
derfor udsættes eller annulleres. hun erindrer ikke, hvor mange leveringer de måtte udsæt-
te. hun ved ikke om de kunder, der fik annulleret deres ordrer, bestilte de samme varer igen.
surveyor søren h. pedersens vurdering af, at restværdien udgjorde 10 % af den oprindelige
købspris, afspejler de beskadigedes varers reelle værdi. det var deres indkøbschef, der fore-
slog, at restværdien kunne fastsættes til 10 %. lene bjerre havde store omkostninger ved ikke
at kunne sælge varerne til normal pris. de har et brand, som forbindes med et produkt af høj
kvalitet, og den eneste måde, de kunne sælge varerne på, var ved et 2. sorteringssalg, som de
afholder 2 gange om året. der er en lang række omkostninger ved lagersalget. blandt andet
skulle de have varerne opbevaret på lager, og de skulle flytte varerne. de tabte penge ved at
sælge varer på 2. sorteringssalg, men alternativet havde været at skrotte varerne. det var vig-
tigt, at varerne blev solgt til så lav en pris, at der ikke kunne ske forveksling med 1. sortering.
derfor sælger de på 2. sorteringssalget varerne med op til 70 % rabat i forhold til normalpri-
sen. deres 2. sorteringssalg går ikke ud over salget af 1. sorteringsvarer, idet de kunder, der
køber på 2. sorteringssalget, tilhører et andet kundesegment. varerne kunne ikke have været
solgt til anden side med henblik på videresalg. sådan noget vil lene bjerre ikke lægge navn
til. i deres vareforsikring hos chubb insurance har de bevidst valgt at forsikre varerne til
salgsprisen i de tilfælde, hvor varerne allerede er solgt. hun ved ikke, om dette er normalt.
                                                - 10 -
surveyor søren h. pedersen har vedstået sin besigtigelsesrapport og har supplerende forkla-
ret blandt andet, at han ikke har fundet dokumentation for, at han informerede leman om
besigtigelsen og heller ikke erindrer at have gjort det. han blev kontaktet af chubb insurance
og anmodet om at tage kontakt til lene bjerre. han ankom til lene bjerres virksomhed lige
før eller efter frokost den 27. september 2010, som var en mandag. det var godt vejr. han ved
ikke, hvor containeren har stået i perioden den 24. – 27. september 2010. der var tale om en
15 år gammel slidt container, som var ganske rusten. han gik først på taget for at se, om det
havde regnet ind. han kunne se, at der havde været problemer tidligere, idet der var midler-
tidige løsninger i form af lapninger med gaffatape. han besigtigede det gods, der stod inden
for de åbne døre og så, at der var tydelige spor fra vandindtrængning. det var en kraftig
vandindtrængning, og han kunne tydeligt se en vandlinje i styrbords side. han kunne ikke
se, om det var kloak- eller saltvand, og han undersøgte det heller ikke. han kunne ikke se,
hvornår skaden måtte være sket, men han kan med sikkerhed sige, at den ikke kunne være
sket under landstransporten fra århus til nibe, idet kartonerne havde været påvirket af vand
i en periode på 1 til 3 uger. han har ikke erfaring med, at der er indtrådt skader allerede hos
afsenderen, men i tidsrummet efter indlevering til terminalen i afsenderlandet kan skader
opstå såvel på en oplagringsplads som under en søtransport. han kan garantere, at skaden
er sket efter, at godset er kommet ind i containeren. der er altid svampespor i gods, men de
udvikler sig kun, hvis der også er vand til stede. man kan normalt godt se, når en container
har stået i vand.
der var sat en ny plade ind i containerens bund, og der var en åbning direkte ud i det fri.
under normale omstændigheder ville man have indlagt 3 sektioner kort fra døren, der læg-
ges, så det kan tættes med en tætningsmasse. i nærværende container var der skåret et styk-
ke ud og sat et nyt stykke i. han husker ikke, om bunden gav sig. han kunne tydeligt se
skaden. en skruetrækker kunne gå ret ned langs samlingen. han ville have lavet en grov
bemærkning, hvis han som surveyor havde besigtiget containeren tidligere i forløbet. ved en
inspektion af containeren ville hullet kunne opdages, hvis man stod inde i containeren med
lukkede døre og så efter, om der kom lys ind, også kaldet lysindfaldsprøven. han ville ikke
selv have godkendt containeren til søtransport, blandt andet på grund af den defekte bund-
                                                 - 11 -
pakning. så man på dørene, når de var lukket, så det fint ud, men pakningerne skulle inspi-
ceres med åbne døre, og han så, at der var sat gaffatape på for at lukke dørene. han besigti-
gede ventilationshullerne, og så at de havde været åbne, og at ventilationen havde virket.
men eftersom containeren var blokstuvet og lavet af korrigerede plader, havde kartonerne i
midten ingen ventilation fået.
ved gennemgangen af godset frasorterede de alle kartoner med tydelig vandindtrængning.
kartonerne var placeret på krydsfiner. han ved ikke, om det kunne have været forhindret
skaden, hvis kartonerne havde stået på paller. normalt står kartoner ikke står på paller, når
en container er håndstuvet. han har set alle kartoner udvendigt. der var 41 kartoner, som
var våde, og som alle stod i bundlaget. i en våd karton kunne der godt være tørre detailæske.
nogle af kartonerne var kraftigt våde og ved at gå i stykker på grund af vand. de kartoner,
der har stået 3 meter fra frontpladen, har ikke nødvendigvis været beskadiget. hvis en kar-
ton har været våd, efterlader det sig spor på kartonen. der var nogle af kartonerne, der ikke
fremstod våde uden på, men inden i nogen af kartonerne var papiret vådt, og der var ir på
sølvoverfladen på selve varerne. han havde ellers først ikke troet, at varerne i disse kartoner
var beskadiget. der var altså ikke overensstemmelse mellem kartonens ydre og den skade,
der kunne være opstået på varerne inden i den. der blev også frasorteret varer, som ikke var
beskadiget fra våde kartoner, ligesom der blev frasorteret kartoner, som ikke havde udven-
dige skader, men hvor der indvendigt var begroning. der var skader på alle kartoner i bund-
laget. de kartoner, der var indsat allerførst i containeren, var også beskadigede. efterfølgen-
de viste det sig, at hele sendingen var påvirket i større eller mindre omfang.
hans vurdering af restværdien af varerne på 10 % er baseret på, at det var produkter, som
alene var egnet til salg på et smalt kundemarked. varerne kunne heller ikke smeltes om, da
det ikke var ægte sølv. alternativet til at lade lene bjerre overtage varerne til de 10 % havde
været at skrotte dem, men det ville medføre udgifter til transport m.v., så der var reelt ikke
noget alternativ, der var uden yderligere omkostninger. han har ikke kendskab til, hvilken
pris lene bjerre solgte varerne til ved 2. sorteringssalget.
                                                 - 12 -
han har tidligere set en equipment interchange report fra apm terminals/container ser-
vice. kontrollen af containere foregår her ved, at containeren kører ind og ud af en portal,
hvor der tages et billede og ses på containeren. men containeren gennemgås ikke i detaljer,
så bemærkningen ”none” vedrørende skader på kvitteringen herfra betyder ikke, at der ikke
kan have været mindre skader.
yannick steinschek har forklaret blandt andet, at han blev ansat hos hapag-lloyd i 2007,
hvor han er leder af afdelingen for klager og reklamationer. hapag-lloyd har ikke modtaget
reklamationer fra andre, som havde varer og containere på samme skib. hvis containeren
havde stået i vand, ville flere andre containere på skibet også være blevet våde. det bliver
normalt registreret, hvis der opstår skader under en sejlads. hvis en karton har været våd,
vil det kunne ses på kartonen.
parternes synspunkter
chubb og lene bjerre har gjort gældende, at leman som kontraherende transportør blev
givet i opdrag at forestå en international søtransport fra moradabad i indien til nibe i dan-
mark, og at lemans ansvar skal bedømmes i henhold til sølovens § 252, stk. 2, nr. 1 og 2.
leman har ikke løftet bevisbyrden for, at skaden ikke er sket under transporten, mens god-
set var i lemans kontraktuelle varetægt, hvorfor leman er ansvarlig for den skete skade,
jf. sølovens § 275, jf. § 274. det er almindeligt anerkendt, at der er en streng bevisbyrde efter
sølovens § 275, grænsende til et objektivt ansvar. der blev ikke i forbindelse med overtagelse
af godset til transport i konnossementet taget forbehold for skader på godset. da godset blev
modtaget i nibe var det svært vandskadet, og surveyoren søren h. pedersen har forklaret, at
det er usandsynligt, at skaden er opstået hos afsender. godset var under transport i 1 måned,
og vandindtrængningen havde påvirket detailæskerne i 2-3 uger. skaden kan derfor ikke
være sket forud for transporten, mens varerne var i bhatias varetægt. bhatias er professionel
inden for produktion af interiør og ikke inden for transport. bhatias var derfor udelukkende
forpligtet til at foretage en overfladisk gennemgang af containeren. der er endvidere ikke
fremlagt bevis for containerens tilstand, da den blev overgivet til bhatias. der er derfor ikke
grundlag for at fastslå, at afsender burde have opdaget defekterne ved containeren. defek-
                                                 - 13 -
terne blev end ikke opdaget af den professionelle surveyor, og hapag-lloyd indsatte efter-
følgende containeren i almindelig drift uden at foretage reparationer på den. surveyoren har
endvidere afvist, at skaden kunne være forårsaget af kondens. containeren var synligt våd,
og det var alene kartonerne i bundlaget af containeren, der var blevet vandskadet. hvis år-
sagen til skaden havde været kondens, ville skaden have været jævnt fordelt. bevisførelsen
har vist, at containeren var defekt. det er overvejende sandsynligt, at årsagen til vandind-
trængningen i containeren skyldtes såvel en defekt pakning i containerens bagerste højre
bundhjørne samt et hul i containerens bund. som transportør var leman forpligtet til at
stille en for transporten egnet container til rådighed. leman er underlagt et professionsan-
svar, og leman har ikke opfyldt sin forpligtigelse efter sølovens § 262, stk. 2, hvorefter
leman var forpligtet til at varetage lene bjerres interesser. forpligtigelsen gælder også ved
en flc- transport. det forhold, at sikkas har udstedt et rent konnossement, kan ikke ændre
herved. det påhviler leman at løfte bevisbyrden for, at containeren ikke var defekt på
tidspunktet for levering af denne til afsender (bhatias). denne bevisbyrde har leman ikke
løftet. leman er erstatningsansvarlig også selv om skaden eventuelt indtraf, da containeren
ikke var i lemans varetægt. der er almindeligt kendt, at transportøren er ansvarlig for ska-
den i tilfælde, hvor årsagen til skaden ikke kan fastlægges. det kan udelukkende tillægges
begrænset bevismæssigværdi, at det fremgår af equipment interchange report fra apm
terminals/container services, at der ikke var skader på containeren, idet der alene er foreta-
get et udvendigt tjek af containeren, da den var på vej ud ad terminalen. det bestrides, at
leman kan påberåbe sig konnossementsbetingelsernes pkt. 18, idet konnossementet ikke
regulerer forholdet mellem leman og lene bjerre. imellem leman og lene bjerre er det
sølovens bestemmelser, der er gældende. leman er derfor ikke berettiget til at opkræve
fragt for gods, der ikke er i behold ved transportens afslutning, jf. sølovens § 160, stk. 2.
vedrørende erstatningskravet kan det oplyses, at chubbs krav er det oprindeligt opgjorte tab
på 88.309,64 kr. tillagt de omkostninger på 11.787,50 ved besigtigelsen og fratrukket 10 % af
restværdien samt lene bjerres selvrisiko på 5.000 kr. på forsikringen hos chubb. lene bjerres
krav på 5.000 kr. udgør selvrisikoen. uanset om det må lægges til grund, om leman var
blevet underrettet om besigtigelsen eller ej, må besigtigelsesrapporten tillægges afgørende
vægt. at lene bjerre købte det beskadigede gods ”as is”, er ikke ensbetydende med, at lene
                                                 - 14 -
bjerre ikke har lidt et tab. lene bjerre opnåede ingen gevinst ved at sælge varerne på deres
2. sorteringssalg. avancetabet kan kræves erstattet efter sølovens § 279, som ikke alene om-
fatter godsets fakturaværdi. den avance, der kræves erstattet, er den almindelige avance.
opgørelsen af avancen er ikke under sagens forberedelse bestridt. dette er først sket i for-
bindelse med påstandsdokumentet. besigtigelsesomkostninger og omkostninger til tømning
af container kan ligeledes kræves erstattet i medfør af sølovens jf. § 279. for så vidt angår be-
løbet til dækning af udgifter ved sortering, har heidi rønne madsen forklaret, at samtlige
medarbejder hos lene bjerre deltog heri, så dette kunne ske hurtigst muligt. varerne blev
sorteret for at begrænse tabet. omkostningerne var en nødvendig følge af skaden. der er på-
stået renter fra den 15. december 2010 vedrørende chubb’s krav (påstand 1), idet kravet blev
fremsat skriftligt over for leman denne dato.
leman har i hovedsagen gjort gældende, at leman ikke er ansvarlig for den opståede
skade, fordi den ikke er opstået under transporten. det er ikke bevist, hvor skaden er sket, og
der er derfor ikke grundlag for at fastslå, at den er indtrådt mens varepartiet var i lemans
varetægt. bhatias protesterede ikke mod containerens tilstand. det er afsenders problem, at
godset led vandskade. ansvaret er reguleret ved konnossementsbetingelsernes punkt 19,
som er en almindelig klausul. skaden på containeren var synlig ved almindelig inspektion
og derfor gælder hovedreglen om, at ansvaret for skaden er hos afsender. der er tale om en
såkaldt fcl-forsendelse, hvor afsenderen selv har læsset og stuvet godset i containeren og
lukket og plomberet containeren, hvorfor rederiets forbehold i konnossementet ”shipper’s
load, stow and count” er gyldigt. det forhold, at der er udstedt et ”rent konnossement” in-
debærer således ikke, at det kan lægges til grund, at godset var intakt ved transportens be-
gyndelse. det følger af sølovens § 288, at det er sagsøgerne, der har bevisbyrden for, at ska-
den er opstået, mens godset var i lemans eller i dennes undertransportørs varetægt. denne
bevisbyrde er ikke løftet. besigtigelsen af godset er foretaget uden lemans medvirken eller
viden, hvorfor besigtigelsesrapporten ikke kan anvendes i forhold til leman. rapporten
kan udelukkende have begrænset bevisværdi. endvidere giver besigtigelsesrapporten ikke et
entydigt billede af skaderne og slet ikke af skadesårsagen. det er således ikke ved besigtigel-
sesrapporten dokumentet, at beskadigelsen skete under transporten. besigtigelsesrapporten
kan heller ikke tages til indtægt for, at skaderne ikke kan henføres til afsenders forhold inden
                                                  - 15 -
transportens påbegyndelse. afsender (bhatias) eller dennes agent har kontrolleret containe-
ren ved afhentning på container-depotet i indien. afsender har ikke gjort indsigelser mod
containeren eller reklameret over skader, og har således accepteret containerens tilstand. det
må derfor lægges til grund, at containeren var intakt ved afhentning på container-depotet, og
at skaderne i containerens bund er tilføjet i afsenders varetægt.
tabsopgørelsen bestrides og er i øvrigt udokumenteret. reklamationen over for leman
vedrørte alene 57.345,59 kr., hvorimod chubb insurances krav under retssagen er opgjort til
95.894,57 kr. der er endvidere beregnet en avance på 300 %, hvilket er langt højere, end hvad
der normalt beregnes. der er ikke hjemmel til positiv opfyldelsesinteresse. det følger af sølo-
vens § 279, at besigtigelsesomkostninger samt lene bjerres fortjeneste og interne omkostnin-
ger til sortering ikke omfattes af ansvaret. der kan alene kræves et tab svarende til godsets
fakturaværdi. det fremgår af konnossements bestemmelser pkt. 18, at fragten er optjent ved
indlevering af godset til transportørerne i indien, hvorfor der ikke kan gøres krav gældende
på refusion af fragten. lene bjerre modtog kopi af konnossementet og er anført som ”notify”,
hvorfor pkt. 18 i betingelserne er bindende for lene bjerre. leman kan på dette grundlag
under alle omstændigheder alene være ansvarlig for et beløb, svarende kostprisen plus eks-
terne udgifter til besigtigelse. altså et beløb, der er væsentligt lavere, end det der er påstået.
leman er under alle omstændigheder berettiget til sagsomkostninger.
leman har i adcitationssagen gjort gældende, at det var hapag-lloyds container, der blev
anvendt til søtransporten. det var ikke sikkas, der fik udleveret den pågældende container,
eller som har læsset/stuvet containeren, men derimod bhatias eller dennes agent. ansvaret
for pakningen og stuvningen kan derfor ikke være lemans eller sikkas. hapag-lloyd var
klar over, at sikkas ikke var afsender, selv om sikkas er anført som ”shipper” i konnosse-
mentet. hvis beskadigelsen af godset kan henføres til den container, som rederiet leverede,
er dette hapag-lloyds ansvar. den omstændighed, at der ikke er fremsat bemærkninger
vedrørende containerens stand, eller at der ikke er bemærket skader på containeren i århus,
er ikke ensbetydende med, at containeren ikke var skadet, og at beskadigelsen af godset ikke
er opstået i hapag-lloyds varetægt. indpakningen af det beskadigede gods indikerede ifølge
surveyor søren h. petersen en vandpåvirkning gennem minimum 2-3 uger. skaderne kan
                                                - 16 -
dermed kun være opstået under søtransporten. hapag-lloyd blev holdt ansvarlig for ska-
derne straks, da leman blev bekendt med skaderne, og hapag-lloyd har dermed haft
samme muligheder for at varetage sine interesser som leman. hapag-lloyd er derfor an-
svarlig over for leman og forpligtet til at friholde leman for ethvert beløb, som leman
måtte blive tilpligtet at betale chubb insurance og lene bjerre. hapag-lloyd bør betale sæd-
vanlige omkostninger til leman.
hapag-lloyd har til støtte for den principale påstand gjort gældende, at containeren er mod-
taget til lastning uden bemærkninger. hapag-lloyd modtog herefter en pakket, lukket og
forseglet container som en fcl forsendelse og havde derfor intet kendskab til godsets til-
stand før og under pakningen, eller til hvordan containeren var stuvet. det er leman, der
skal dokumentere, at skaden er sket i varetægtsperioden, som påbegyndelse af containeren i
lukket og forseglet tilstand. skaden kan være sket både før eller efter transporten. der har
ikke været rapporteret om tilsvarende fejl/reklamationer på andre containere på samme rej-
se. ved den uafhængige inspektion på terminalen i århus blev der ikke fundet fejl ved con-
taineren, og den blev derfor uden reparationer indsat i normal drift. der er konstateret ensar-
tede skader på gods fra såvel våde som ikke våde kartonner. skaden kan således være opstå-
et før og/eller under lastningen. der er efter det oplyste ikke mærker på containerne, der in-
dikerer, at den har stået i vand. det er ikke oplyst om, containeren har stået i salt- eller fersk-
vand. til støtte for den subsidiære påstand er det gjort gældende, at hapag-lloyd alene er
ansvarlig i henhold til søloven, og alene for det antal kartonner, der er anført i konnossemen-
tet, 265 stk., og udelukkende for gods, der har været i kartonner, der har været beskadiget, 41
stk. det er svært at få klarlagt, hvor de enkelte beskadigede kartonner har stået.
med hensyn til tabet giver sølovens § 279 alene mulighed for erstatning for værdien af tilsva-
rende varer ved ankomst. søloven begrænser erstatningen til varens værdi. hapag-lloyd er
ikke forpligtet til at erstatte omkostninger og mistet fortjeneste. der er ikke grundlag i rets-
praksis for at yde erstatning for mistet videresalgsavance. besigtigelsesomkostningerne kan
heller ikke søges dækket efter reglerne i søloven. det er endvidere ikke dokumenteret, at der
er lidt et tab, men alene at der har været udgifter. erstatningen efter sølovens regler kan kun
opgøres til 18.000 kr.
                                                  - 17 -
sø- og handelsrettens afgørelse
efter indholdet af surveyor søren h. pedersens besigtigelsesrapport og forklaring samt de
øvrige foreliggende oplysninger, særligt mailen af 28. november 2011 fra sikkas, lemans
indiske samarbejdspartner, kan det lægges til grund, at skaderne på godset er opstået, efter
at godset var stuvet i containeren, og at skaderne var forårsaget af vandindtrængning på
grund af defekter ved containerens bundlag og pakninger ved døråbningen, som må anses
for at have været til stede, allerede da containeren blev leveret fra hapag-lloyd.
efter omfanget af defekterne ved containeren samt oplysningerne om forløbet vedrørende
overdragelsen af containeren til lene bjerres indiske handelspartner bhatia, som skulle pak-
ke og stuve godset, er der ikke tilstrækkeligt grundlag for at pålægge lene bjerre ansvaret
for, at containeren blev anvendt til transporten af godset trods defekterne. det var således
sikkas, der havde stået for bookingen af containeren, og der er ikke fremlagt oplysninger om,
hvor synlige defekterne i containeren måtte have været for en ikke-professionel før den efter-
følgende vandindtrængning.
som følge af det anførte er leman ansvarlig for vandskaderne i forhold til lene bjerre,
henholdsvis lene bjerres forsikringsselskab chubb.
det erstatningsberettigede tab omfatter alene varernes kostpris, 18.199,13 kr., og udgifter til
besigtigelse, 11.787,50 kr., svarende til i alt 30.000 kr. (afrundet beløb). der er ikke grundlag
for at tage erstatningskrav herudover til følge. erstatningsbeløbet fordeles med 25.000 kr. til
chubb og 5.000 kr. til lene bjerre, svarende til selvrisikoen på forsikringen hos chubb, jf. og-
så de nedlagte påstande 1 og 2. rentekravet vedrørende chubbs påstand er ikke bestridt og
tages til følge som påstået, jf. nedenfor.
om retsforholdet mellem leman og hapag-lloyd bemærkes, at det efter det foreliggende
ikke med sikkerhed kan fastslås, hvornår der er trængt vand ind i containeren. men efter
forklaringen fra vidnet yannick steinschek om, at der ikke har været vandskader på andre
                                                  - 18 -
containere med samme søtransport, er det i hvert fald ikke bevist, at vandskaden er opstået
under søtransporten. leman må således bære ansvaret for skaden, da det ikke er godtgjort,
at skaden ikke er sket, mens godset var i lemans varetægt.
vedrørende lemans anbringende om, at hapag-lloyd skal bære ansvaret for skaden, fordi
de leverede en defekt container, bemærkes, at leman var antaget af lene bjerre til at stå for
hele transporten, herunder booking af en container. herefter og efter indholdet af parternes
aftaler påhviler ansvaret for, om den leverede container faktisk blev anvendt til transporten,
således som udgangspunkt leman, herunder i form af foranstaltning af en forudgående
besigtigelse. der er ikke under sagen fremkommet sådanne oplysninger om leveringen og
besigtigelsen af containeren, at der er tilstrækkeligt grundlag for at fastslå, at ansvaret for
containerens anvendelse i denne konkrete sag i stedet bør påhvile hapag-lloyd.
som følge af det anførte frifindes hapag-lloyd for lemans friholdelsespåstand.
efter udfaldet og forløbet af hovedsagen findes hver af parterne at skulle bære egne udgifter
til advokatbistand, mens leman skal dække sagsøgernes udgifter til retsafgift på 1.000 kr.
og anslåede udgifter til vidnet surveyor søren h. pedersen på 9.000 kr., i alt 10.000 kr. den
omstændighed, at leman før retssagens anlæg har tilbudt at forlige sagen mod betaling af
30.000 kr., kan ikke føre til et andet resultat, idet leman under hele retssagen har påstået
frifindelse.
efter udfaldet, værdien og omfanget af adcitationssagen skal leman betale 20.000 kr. i
sagsomkostninger til hapag-lloyd til dækning af udgifter til advokatbistand.
                                        thi kendes for ret:
leman-international system transport a/s, skal betale 25.000 kr. til chubb, filial af chubb
insurance company of europe s.a., og 5.000 kr. til lene bjerre design a/s.
                                              - 19 -
beløbet til chubb, filial af chubb insurance company of europe s.a., forrentes fra den 15.
november 2010, og beløbet til lene bjerre design a/s forrentes fra den 27. september 2011.
adciterede, hapaq-lloyd aktiengesellschaft, frifindes.
leman-international system transport a/s skal i sagsomkostninger betale 10.000 kr. til
chubb, filial af chubb insurance company of europe s.a., og lene bjerre design a/s samt
20.000 kr. til hapaq-lloyd aktiengesellschaft.
de idømte beløb skal betales inden 14 dage.
sagsomkostningsbeløbene forrentes i medfør af rentelovens § 8a.
helle lehmann                       lotte wetterling                  jens fehrn-christensen
                                            (sign.)
                                         ___ ___ ___
                                udskriftens rigtighed bekræftes
                                   sø- og handelsretten, den

source: retspraksis

LICENSE:
Creative Commons Legal Code

CC0 1.0 Universal

type: caselaw

jurisdiction: Denkmark


text:
                      højesterets kendelse
                            afsagt onsdag den 16. maj 2018
sag 213/2017
b
(advokat stefan reinel)
mod
rigspolitiet
(advokat karsten hagel-sørensen)
i tidligere instanser er afsagt kendelse af københavns byret den 17. juni 2017 og af østre
landsrets 18. afdeling den 23. juni 2017.
i påkendelsen har deltaget tre dommere: lene pagter kristensen, thomas rørdam og lars
hjortnæs.
påstande
kærende, b, har nedlagt påstand om, at frihedsberøvelsen af ham ikke burde have været kendt
lovlig og opretholdt ved københavns byrets kendelse af 17. juni 2017, stadfæstet af østre
landsret den 23. juni 2017.
indkærede, rigspolitiet, har påstået stadfæstelse.
sagsfremstilling
af politirapport af 16. juni 2017 fremgår, at politiet samme dag kl. 5.35 ankom til nikolaj
plads, der er beliggende inden for tættere bebygget område i københavn. ved ankomsten til
stedet observerede politiet to rumænere, der havde etableret lejr. de havde indrettet sig i et
indhak bag et gitter i nikolaj kirke, hvor de havde hængt et tæppe for. b lå på to skumgummi
madrasser med dyne, hovedpude og en tynd rullemadras.
                                                 - 2 -
af afhøringsrapport af 16. juni 2017 fremgår, at b vedtog en bøde på 500 kr. for overtrædelse
af ordensbekendtgørelsens § 18, stk. 1, jf. § 3, stk. 4, ved i en port til nikolaj kirke på nikolaj
plads, hvortil der er almindelig adgang, at have etableret og opholdt sig i lejr, som var
indrettet med tæpper, madrasser og soveposer, hvilket var egnet til at skabe utryghed i
nærområdet. han forklarede under afhøringen, at han kom til danmark for tre til fire dage
siden. hans plan var at ernære sig ved flaskesamling. ud over flaskesamling og betleri havde
han ingen indtægt. i nat og de kommende dage havde han tænkt sig at overnatte på gaden.
selvom det var ulovligt, ville han fortsætte med det. alternativet var at stjæle for at få råd til
et hotel.
af politirapport af 16. juni 2017 fremgår om bs tidligere kontakt med politiet i danmark de
seneste 3 måneder, at han den 21. marts 2017 blev bortvist, idet han sammen med to andre
havde taget ophold uden for magasin. den 2. april 2017 blev han bortvist af politiet, da han
sammen med fire andre blev fundet sovende foran guinness world record museum. den 8.
april 2017 blev han bortvist af politiet sammen med fem andre, da de havde taget ophold i en
privat baggård, hvor de sov. den 13. april 2017 blev han bortvist af politiet for at sove ved
mcdonalds, nørre voldgade. den 2. maj 2017 blev han sigtet og fik en bøde for at overnatte
og indrettet soveplads i buegangen ved rundetårn. den 4. juni 2017 blev han bortvist af poli-
tiet, idet han blev antruffet sovende sammen med fem andre i dronningens tværgade.
ved udlændingestyrelsens afgørelse af 16. juni 2017 blev b udvist af danmark med
indrejseforbud i 2 år, jf. udlændingelovens § 25 a, stk. 2, nr. 3, og § 32, stk. 4, 5. pkt.
københavns byret afsagde den 17. juni 2017 kendelse om frihedsberøvelsens lovlighed og
opretholdelse, jf. udlændingelovens § 36, stk. 1. i begrundelsen for kendelsen er anført bl.a.:
        ” retten finder, at der i udlændingestyrelsens afgørelser foreligger en rimelig sandsyn-
        liggørelse af, at det grundlæggende faktum er fastslået med rette efter de foreliggende
        oplysninger. retten har herved navnlig lagt vægt på fotomaterialet og udlændingens er-
        kendelse af overtrædelse af ordensbekendtgørelsen. retten har således lagt til grund, at
        udlændingen ved nikolaj kirke sammen med en anden lå og sov, og at de havde indret-
        tet sig i indhakket foran en port. dette var egnet til at skabe utryghed i nærområdet. ret-
        ten lægger derfor efter de foreliggende oplysninger til grund, at udlændingen, der er
                                          - 3 -
statsborger i rumænien, under sit ophold i danmark, har overtrådt ordensbekendt-
gørelsens § 18, stk. 1, jf. § 3, stk. 4.
udlændingen har som følge heraf over for politiet erkendt sig skyldig og har vedtaget
en bøde på 500 kr. for overtrædelse af ordensbekendtgørelsens § 18, stk. 1, jf. § 3, stk.
4.
udlændingen har oplyst, at han senest indrejste i danmark den 14. juni 2017, og at han
samler flasker og betler.
retten finder herefter, at betingelserne i udlændingelovens § 25 a, stk. 2, nr. 3, for at
udvise udlændingen på dette grundlag har været opfyldt. retten finder ikke, at udlæn-
dingen er omfattet af undtagelsen i § 25 a, stk. 2, nr. 3, 2. pkt.
det følger af udlændingelovens § 2, stk. 3, at de begrænsninger, der følger af udlændin-
geloven, kun finder anvendelse på udlændinge, der er omfattet af eu-reglerne, i det om-
fang det er foreneligt med disse regler. det følger endvidere af udlændingelovens § 26
b, at for udlændinge, som er omfattet af eu-reglerne, kan udvisning kun ske i over-
ensstemmelse med de principper, der efter eu-reglerne gælder for begrænsning af retten
til fri bevægelighed.
det fremgår af europaparlamentets og rådets direktiv af 29. april 2004 om unionsborge-
res og deres familiemedlemmers ret til at færdes og opholde sig på medlemsstaternes
område mv. (opholdsdirektivet), artikel 27, blandt andet, at medlemsstaterne kan be-
grænse den frie bevægelighed for en unionsborger af hensyn til blandt andet den offent-
lige orden eller sundhed, og at foranstaltninger truffet af hensyn til den offentlige orden
eller sundhed skal være i overensstemmelse med proportionalitetsprincippet og udeluk-
kende kan begrundes i vedkommendes personlige adfærd. den personlige adfærd skal
udgøre en reel, umiddelbar og tilstrækkelig alvorlig trussel, der berører en grund-
læggende samfundsinteresse.
retten finder, at udlændingens adfærd må anses for at udgøre en sådan reel, umiddelbar
og tilstrækkelig alvorlig trussel, der berører en grundlæggende samfundsinteresse, jf. di-
rektiv 2004/38/ef af 29. april 2004 (opholdsdirektivet) artikel 27, stk. 2, 2. led. retten
har herved lagt vægt på den aktuelle overtrædelse af ordensbekendtgørelsen og karak-
teren heraf, og på, at udlændingen forud for denne sag, den 2. maj 2017 fik en bøde for
at have overnattet og indrettet sig på offentligt tilgængeligt sted.
retten finder derfor ikke, at udlændingens aktuelle overtrædelse af ordensbekendtgø-
relsen har en tilfældig karakter med begrænset skadevirkning, idet retten finder, at der er
tale om en systematisk adfærd som led i udlændingens ophold i danmark som flaske-
samler.
da udlændingen ikke har nogen tilknytning til danmark, kan udvisning af ham endvide-
re ikke anses for stridende mod proportionalitetsprincippet i direktivets artikel 27, stk.,
2, 1. led, sammenholdt med artikel 28, stk. 1. opholdsdirektivet er således ikke til hin-
der for udvisning, jf. udlændingelovens § 2, stk. 3, og § 26 b.
                                               - 4 -
      retten finder ikke efter de foreliggende oplysninger holdepunkter for at antage, at ud-
      lændingen er handlet, jf. udlændingelovens § 26 a.
      retten finder herefter, at frihedsberøvelse af udlændingen har været og fortsat er nød-
      vendig for at sikre muligheden for udvisning, jf. udlændingelovens § 36, stk. 1. retten
      finder efter de foreliggende oplysninger om udlændingens personlige forhold ikke, at
      mindre indgribende foranstaltninger efter udlændingelovens § 34 er tilstrækkelige,
      hvorfor
      bestemmes:
      frihedsberøvelsen af udlændingen b findes lovlig, og den pågældende kan fortsat tilba-
      geholdes indtil den 10. juli 2017.”
østre landsret stadfæstede den 23. juni 2017 byrettens kendelse. i landsrettens begrundelse er
anført:
      ”det fremgår af bemærkningerne til udlændingelovens § 25 a, stk. 2, nr. 3, som affattet
      ved lov nr. 516 af 26. maj 2014, at adgangen til udvisning udvides, således at en udlæn-
      ding, der ikke har haft lovligt ophold her i landet i længere tid end de sidste 6 måneder,
      fremover også kan udvises, blandt andet hvis hensynet til den offentlige orden i ”andre
      schengenlande” tilsiger, at udlændingen ikke bør have ophold her i landet, dog kan ud-
      lændinge, der er omfattet af udlændingelovens § 2, stk. 1 og 2, ikke udvises af hensyn
      til den offentlige orden i ”andre schengenlande”.
      en udlænding, der er omfattet af udlændingelovens § 2, stk. 1 og 2, og som ikke har haft
      lovligt ophold her i landet i længere tid end de sidste 6 måneder, kan således udvises,
      hvis hensynet til den offentlige orden i danmark tilsiger, at udlændingen ikke bør have
      ophold her i landet.
      med denne bemærkning og af de grunde, der i øvrigt er anført af byretten, stadfæster
      landsretten byrettens kendelse, idet det for landsretten fremførte ikke kan føre til et an-
      det resultat.
                                            thi bestemmes:
      byrettens kendelse stadfæstes.”
b blev den 7. juni 2017 udsendt til rumænien.
                                              - 5 -
anbringender
b har anført navnlig, at ordensbekendtgørelsens § 3, stk. 4, ikke objektivt er overtrådt. skulle
det imidlertid være en lejr, som han befandt sig i, så er dette ikke tilstrækkeligt til at have
overtrådt bestemmelsen. lejren skal også være ”egnet til at skabe utryghed i nærområdet”.
uanset at der ikke skal være påvist en konkret utryghed efter ordensbekendtgørelsen, så skal
det dog indgå som moment, at han og de andre rumænere bare lå og sov. de havde ikke
henvendt sig til andre mennesker ved truende eller chikanøs adfærd eller udøvet kriminalitet i
form af tyverier, og ingen i nærområdet havde klaget over dem. den vedtagne ændring af
ordensbekendtgørelsen har et diskriminatorisk sigte, som først og fremmest er mod ud-
lændinge.
måtte højesteret finde, at ordensbekendtgørelsens § 3, stk. 4, er overtrådt, gøres det gælden-
de, at udvisning efter udlændingelovens § 25 a, stk. 2, nr. 3, ikke kan finde sted, da kærende
er eu-borger, og udvisningen er i strid med opholdsdirektivets artikel 27, stk. 2. bøder for
overtrædelse af ordensbekendtgørelsen er ikke et led i et adfærdsmønster, der har så stor ska-
devirkning, at adfærden udgør en reel, umiddelbar og tilstrækkelig alvorlig trussel, der berører
en grundlæggende samfundsinteresse. b har ikke under sit ophold i danmark begået tyveri
eller andre lovovertrædelser, og han har ikke i forbindelse med overnatningen givet anledning
til politianmeldelse for en aggressiv adfærd eller forulempning af nogen. det er helt
uproportionalt at udvise ham.
når et spørgsmål om fortolkning af eu-retten rejses for en national ret, hvis afgørelser er en-
delige, er den nationale ret som udgangspunkt forpligtet til at anmode eu-domstolen om be-
svarelse af præjudicielle spørgsmål. i nærværende sag anmodes højesteret om, at eu-
domstolen forelægges følgende spørgsmål om fortolkning af eu-retten: ” udgør en overtræ-
delse af ordensbekendtgørelsen § 18, stk. 1, jf. § 3, stk. 4, hvorefter det med bødestraf er for-
budt på steder, hvortil der er almindelig adgang, at etablere og opholde sig i lejre, som er eg-
nede til at skabe utryghed i nærområdet en ”reel, umiddelbar og tilstrækkelig alvorlig trussel,
der berører en grundlæggende samfundsinteresse”, jf. opholdsdirektivet artikel 27, stk. 2?”
rigspolitiet har anført navnlig, at b sammen med en anden rumæner havde etableret en lejr
ved nikolaj kirke. lejrens tilstedeværelse ved nikolaj kirke var utryghedsskabende, og der
foreligger derfor en overtrædelse af ordensbekendtgørelsens § 3, stk. 4. det bestrides, at
                                                 - 6 -
ordensbekendtgørelsens § 3, stk. 4, indeholder en diskriminerende kriminalisering af
udlændinge.
b har forud for denne sag vedtaget en bøde for overtrædelse af ordensbekendtgørelsens § 18,
stk. 1, jf. § 3, stk. 4, og er adskillige gange bortvist som overnatter på gaden. bs aktuelle
overtrædelse af ordensbekendtgørelsen har derfor ikke en tilfældig karakter med en begrænset
skadevirkning. der er tale om en systematisk adfærd som led i hans ophold i danmark som
flaskesamler.
efter rigspolitiets opfattelse er en forelæggelse af det anførte spørgsmål om opholdsdirek-
tivets artikel 27, stk. 2, ikke nødvendig for at tilvejebringe klarhed over det, som må anses
som tvistens genstand. problemstillingen angår spørgsmålet om anvendelsen af eu’s op-
holdsdirektiv i dansk kontekst. den ledende dom på området er fortsat eu-domstolens dom
af 4. december 1974 i sag c-41/74 (van duyn). eu-domstolen fastslog i præmis 18, at de
omstændigheder, der kan berettige anvendelsen af begrebet ”den offentlige orden”, kan være
forskellige fra land til land og fra periode til periode. dommen er et meget klart eksempel på,
at det er hver enkelt medlemsstats kompetente myndighed, der må afgøre, om en bestemt
virksomhed er i strid med den offentlige orden. i danmark har de kompetente myndigheder
forbudt både danske og udenlandske statsborgere at slå lejr i park mv., og forbuddet er straf-
sanktioneret. de nu foreliggende fire sager bør afgøres på samme måde som de fire sager,
højesteret traf kendelse i den 19. december 2017, således at de påkærede kendelser fra østre
landsret stadfæstes.
retsgrundlaget
ordensbekendtgørelsen er udstedt i medfør af § 23 i lov nr. 444 af 9. juni 2004 om politiets
virksomhed. bestemmelsen i ordensbekendtgørelsens § 3, stk. 4, blev indført ved bekendtgø-
relse nr. 305 af 31. marts 2017. bestemmelsen, der trådte i kraft den 1. april 2017, er sålyden-
de:
       ”stk. 4. på steder, hvortil der er almindelig adgang, er det forbudt at etablere og opholde
       sig i lejre, som er egnede til at skabe utryghed i nærområdet.”
sanktionen fremgår af ordensbekendtgørelsens § 18, stk. 1, hvoraf bl.a. fremgår:
                                                 - 7 -
      ”§ 18. overtrædelse af §§ 3-13 og § 15, stk. 2, overtrædelse af de i medfør af § 14 og
      § 15, stk. 1, og § 16 udstedte regler og bestemmelser eller overtrædelse samt manglende
      efterkommelse af påbud eller forbud udstedt i medfør af § 3, stk. 5, § 4, stk. 2, § 6, stk.
      1-4, § 8, stk. 1, § 13, stk. 4, og § 17 straffes med bøde. ved fastsættelse af straffen skal
      der lægges betydelig vægt på hensynet til sikring af den offentlige orden og beskyttelse
      af enkeltpersoners og den offentlige sikkerhed…”
forud for indsættelse af ordensbekendtgørelsens § 3, stk. 4, besvarede justitsministeriet en
række spørgsmål fra folketingets retsudvalg. i besvarelse af spørgsmål nr. 858 stillet den 31.
august 2016 er bl.a. anført:
      ”det er afgørende for regeringen, at borgerne kan færdes trygt i det offentlige rum. op-
      hold i lejre, på veje og andre steder i det offentlige rum skal derfor kriminaliseres, og re-
      geringen foreslår endvidere, at der skal kunne meddeles zoneforbud ved gentagne over-
      trædelser heraf.”
i besvarelse af spørgsmål nr. 213 stillet den 3. februar 2017 redegjorde justitsministeriet for
ændringen, og hvad der forstås ved en lejr:
      ”den foreslåede ændring af ordensbekendtgørelsen indeholder et forbud mod at etablere
      og opholde sig i lejre, som skaber utryghed på steder, hvortil der er almindelig adgang.
      det foreslåede forbud indgår som en del af finanslovsaftalen for 2017.
      baggrunden for den foreslåede ændring er, at det i sommer blev konstateret, at der blev
      etableret lejrlignende ophold i det offentlige rum, f.eks. i offentlige parker og på offent-
      lige gader og veje, hvor de pågældende personer sov og opholdt sig – ofte i længere tid
      ad gangen. sådanne forhold kan indebære gener for omgivelserne i form af f.eks. støj,
      uro og uhumske sanitære forhold og kan give anledning til utryghed hos omkringboende
      og forbipasserende.
      den foreslåede ændring af ordensbekendtgørelsen indebærer ikke en kriminalisering af
      overnatning på steder, hvor der er almindelig adgang. formålet med ændringen er der-
      imod at kriminalisere utryghedsskabende lejre i det offentlige rum.
      ved en lejr forstås i overensstemmelse med almindelig sproglig forståelse, jf. eksem-
      pelvis ordbog over det danske sprog, bl.a. et sted under åben himmel, hvor
      (om)rejsende, omflakkende personer indretter sove- eller hvilepladser. der skal således
      være tale om en vis grad af etablering af soveplads eller lignende. opstilling af en enkelt
      madras eller sovepose vil i almindelighed ikke i sig selv være tilstrækkelig til at udgøre
      en lejr i bekendtgørelseændringens forstand, men hvis sovestedet efter sin indretning
      bærer præg af at have en mere varig karakter, f.eks. ved opstilling af telt eller hvis der er
      sat presenning op, kan det efter omstændighederne få karakter af en lejr.”
                                                  - 8 -
justitsministeriet har i besvarelsen ligeledes redegjort for, hvad der skal forstås ved begrebet
utryghedsskabende:
        ”ved vurderingen af om en lejr er egnet til at skabe utryghed, kan der bl.a. lægges vægt
        på antallet af personer i lejren, om lejren er placeret et befærdet sted, og om lejren fører
        til støjgener, trafikale gener eller andre gener i lokalområdet. der vil endvidere kunne
        lægges vægt på de tilstedeværende personers generelle adfærd, herunder om de pågæl-
        dende begår strafbare forhold i området omkring lejren, f.eks. henkastning af affald, el-
        ler udviser chikanøs eller truende adfærd.
        det er ikke efter den foreslåede bestemmelse et krav, at der konkret skal være givet ud-
        tryk for en følelse af utryghed i forhold til en lejr, idet den pågældende lejr alene skal
        være egnet til at skabe utryghed, men henvendelser eller lignede fra personer, der ople-
        ver, at en lejr skaber utryghed, vil dog kunne indgå i den samlede vurdering af, om en
        lejr er omfattet af bestemmelsen.
        det er i sagens natur ikke muligt udtømmende at opliste, hvornår der er tale om en lejr,
        som er egnet til at skabe utryghed. det må imidlertid antages, at en kø foran en butik,
        ved indgangen til en koncert, festival eller lignende, hvor folk – afhængig af vejret –
        ligger med soveposer, formentlig sjældent vil have et mere varigt præg og være egnet til
        at virke utryghedsskabende i nærområdet.”
højesterets begrundelse og resultat
efter udlændingelovens § 25 a, stk. 2, nr. 3, kan en udlænding, som ikke har haft lovligt op-
hold her i landet i længere tid end de sidste 6 måneder, udvises, hvis hensyn til den offentlige
orden tilsiger, at udlændingen ikke bør have ophold her i landet. udvisning af udlændinge,
der er omfattet af eu-reglerne, kan dog kun ske, i det omfang det er foreneligt med disse reg-
ler, jf. udlændingelovens § 2, stk. 3.
hvis det er nødvendigt for at sikre, at udvisning af en udlænding i medfør af udlændingelo-
vens § 25 a, stk. 2, nr. 3, kan gennemføres, kan politiet i medfør af § 36, stk. 1, frihedsberøve
udlændingen. i tilfælde af frihedsberøvelse skal udlændingen fremstilles for retten, der tager
stilling til frihedsberøvelsens lovlighed og fortsatte opretholdelse, jf. udlændingelovens § 37.
som anført i højesterets kendelser af 31. marts 2011 (ufr 2011.1788, ufr 2011.1794, ufr
2011.1799 og ufr 2011.1800) og af 19. december 2017 (sagerne 167-170/2017) skal prøvel-
sen efter § 37 omfatte en rimelig sandsynliggørelse af, at det grundliggende faktum er fast-
slået med rette efter de foreliggende oplysninger. endvidere indebærer prøvelsen, at retten
                                                - 9 -
skal tage stilling til, om betingelserne for at udvise på dette grundlag må anses for opfyldt, og
herunder prøve den retlige subsumption, og om udvisningen er proportional.
efter de foreliggende oplysninger kan det lægges til grund, at b sammen med en anden
rumæner havde indrettet sig med madrasser, dyner, soveposer og tæpper i en port til nikolaj
kirke. de to personer lå ved politiets ankomst og sov bag et ophængt tæppe. b forklarede til
politiet, at han var i danmark for at samle flasker, og at han også påtænkte at sove på gaden
de kommende nætter.
b har ved afhøringen erkendt at have overtrådt ordensbekendtgørelsens § 18, stk. 1, jf. § 3,
stk. 4, og har vedtaget et udenretligt bødeforelæg på 500 kr. højesteret tiltræder efter de
foreliggende oplysninger, at lejren var egnet til at skabe utryghed i nærområdet, jf. ordensbe-
kendtgørelsens § 3, stk. 4.
forholdet er begået kort tid efter bs indrejse i danmark. han har tidligere den 2. maj 2017
vedtaget en bøde for overtrædelse af ordensbekendtgørelsens § 18, stk. 1, jf. § 3, stk. 4, og
han er den 2., 8. og 13. april 2017 og 4. juni 2017 bortvist som overnatter på gaden. b har
ingen tilknytning til danmark. betingelserne efter udlændingelovens § 25 a, stk. 2, nr. 3, for
at udvise b må herefter på det foreliggende grundlag anses for opfyldt.
spørgsmålet er herefter, om udvisning er forenelig med artikel 27, stk. 2, 2. led, i direktiv
2004/38/ef af 29. april 2004 (opholdsdirektivet). da anmodningen om præjudiciel forelæg-
gelse angår den konkrete anvendelse af eu-retten og ikke fortolkning, findes der ikke grund-
lag for præjudiciel forelæggelse for eu-domstolen, således som kærende har anmodet om.
højesteret finder, at bs adfærd udgør en reel, umiddelbar og tilstrækkelig alvorlig trussel, der
berører en grundlæggende samfundsinteresse. det bemærkes herved, at hensynet til den
offentlige orden også beskyttes efter opholdsdirektivet, og at den aktuelle overtrædelse sam-
menholdt med de kort forud begåede overtrædelser af ordensbekendtgørelsen og
bortvisningsreglerne ikke har en tilfældig karakter med begrænset skadevirkning, men må
anses for at være udslag af en systematisk adfærd som led i bs ophold i danmark som
flaskesamler. b har ikke tilknytning til danmark, og udvisning med indrejseforbud i 2 år kan
derfor ikke anses for stridende mod proportionalitetsprincippet i opholdsdirektivets artikel 27,
                                              - 10 -
stk. 2, 1. led, sammenholdt med artikel 28, stk. 1. opholdsdirektivet er således ikke til hinder
for udvisning, jf. herved udlændingelovens § 2, stk. 3.
højesteret tiltræder herefter, at frihedsberøvelsen af b var nødvendig for at sikre muligheden
for udvisning, idet mindre indgribende foranstaltninger efter det oplyste om hans forhold ikke
var tilstrækkelige, jf. udlændingelovens § 36, stk. 1. højesteret stadfæster derfor landsrettens
kendelse.
                                        thi bestemmes:
landsrettens kendelse stadfæstes.


text:
                                            dom
afsagt den 24. september 2013 af østre landsrets 8. afdeling
(landsdommerne m. lerche, lene jensen og mette frimodt hansen (kst.)).
8. afd. nr. b-3673-12:
fyens stiftstidende a/s
(advokat michael steen wiisbye)
mod
hk danmark som mandatar for
a
(advokat heidi lund bloch)
odense rets dom af 12. oktober 2012 (bs 12-581/2010) er anket af fyens stiftstidende a/s
med påstand om frifindelse.
indstævnte, hk danmark som mandatar for a, har påstået stadfæstelse.
der er ikke afgivet forklaringer for landsretten.
procedure
parterne har for landsretten gentaget deres anbringender for byretten og har procederet i
overensstemmelse hermed.
landsrettens begrundelse og resultat
det er ubestridt, at a den 5. marts 2006 kl. 21.30 skulle møde på arbejde på fyens
stiftstidende a/s, at han kl. 21.15 gled og kom til skade på parkeringspladsen, som fyens
                                                - 2 -
stiftstidende a/s havde vedligeholdelsespligten over, og at det af arbejdsskadeanmeldelsen
fremgår, at a var faldet på grund af isslag.
det fremgår af sagen, at der den pågældende dag alene faldt sne i tidsrummet fra kl. 2.22 til
kl. 4.08, at temperaturen i løbet af dagen svingede fra minus 2,4 grader til minus 7,7 grader, at
fyens stiftstidende a/s efter snefaldet havde sørget for vintervedligeholdelse ved, at to
arbejdsmænd havde ryddet for sne og saltet fra kl. 6.00 og to timer frem, og at der fra kl.
21.00 og 4 timer frem igen blev foretaget vintervedligeholdelse.
det er ubestridt, at uheldet skete, da vintervedligeholdelsen var i gang, men endnu ikke var
nået til parkeringspladsen.
efter oplysningerne om vejrforholdene den pågældende dag sammenholdt med, at der var
foretaget vintervedligeholdelse efter snefaldet, og at man, da ulykken fandt sted, var i gang
med vintervedligeholdelse for anden gang samme dag, finder landsretten, uanset om der er
tale om et arbejdsgiveransvar eller et grundejeransvar, at fyens stiftstidende a/s har levet op
til de sædvanlige krav, der kan stilles til glatførebekæmpelse. der er derfor ikke noget
ansvarsgrundlag for fyens stiftstidende a/s.
herefter frifindes fyens stifttidende a/s.
hk danmark som mandatar for a skal betale sagsomkostninger for begge retter til fyens
stiftstidende a/s med i alt 67.560 kr. beløbet dækker 7.560 kr. i retsafgift og 60.000 kr. inkl.
moms i udgifter til advokatbistand. ved fastsættelsen af beløbet til dækning af udgifterne til
advokatbistand er der ud over sagens værdi taget hensyn til sagens omfang og varighed.
                            t h i     k e n d e s      f o r   r e t:
fyens stiftstidende a/s frifindes.
i sagsomkostninger for begge retter skal hk danmark som mandatar for a betale 67.560 kr.
til fyens stiftstidende a/s.
                                            - 3 -
det idømte betales inden 14 dage efter denne doms afsigelse.
sagsomkostningerne forrentes efter rentelovens § 8 a.


text:
                             højesterets dom
                            afsagt tirsdag den 24. maj 2016
sag 11/2015
(2. afdeling)
a
(advokat lars sandager, beskikket)
mod
alm. brand forsikring a/s
(advokat christina neugebauer)
i tidligere instanser er afsagt dom af københavns byret den 12. oktober 2012 og af østre
landsrets 10. afdeling den 4. juli 2014.
i pådømmelsen har deltaget fem dommere: thomas rørdam, vibeke rønne, jens peter
christensen, kurt rasmussen og lars apostoli.
påstande
appellanten, a, har nedlagt følgende påstande:
1.     alm. brand forsikring a/s skal til a betale 1.215.187,60 kr., subsidiært et mindre be-
       løb, med procesrente fra den 1. februar 2011.
2.     alm. brand forsikring a/s skal anerkende, at a er berettiget til erstatning for tabt
       arbejdsfortjeneste beregnet indtil den 7. juni 2011 og tillagt rente efter erstatningsan-
       svarslovens § 16, subsidiært at efterbetalingen af erstatning for 25 % erhvervsevnetab
       skal forrentes med procesrente fra den 1. februar 2011 til den 7. juni 2011.
indstævnte, alm. brand forsikring a/s, har påstået stadfæstelse, subsidiært betaling af et
mindre beløb.
anbringender
                                                - 2 -
a har navnlig anført, at betalingspåstanden (påstand 1) er begrundet med, at årslønnen, som
indgår i beregningen af erstatningen for erhvervsevnetabet, skal fastsættes efter hovedreglen i
erstatningsansvarslovens § 7, stk. 1. der foreligger således ikke særlige forhold, som nødven-
diggør, at årslønnen skal fastsættes skønsmæssigt efter undtagelsesreglen i § 7, stk. 2. den
omstændighed, at han før færdselsuheldet havde indtægt fra dobbeltarbejde, var ikke en afvi-
gelse fra det normale for hans vedkommende. han havde lige siden 2004 samtidig haft an-
sættelse i flere stillinger og haft indtægter, der overstiger indtægten fra en enkelt fuldtidsstil-
ling. også før 2004 havde han udført dobbeltarbejde. indkomsten det seneste år før uheldet
var derfor en normalindkomst for ham.
efter hovedreglen i § 7, stk. 1, udgør årslønnen hans samlede erhvervsindtægt i det år, der gik
forud for skadens indtræden den 19. oktober 2008. årslønnen udgør herefter 818.242 kr., og
dette beløb skal reguleres til 2011-niveau, jf. erstatningsansvarslovens § 15, stk. 3. resultatet
er en årsløn på 896.500 kr., og ved et erhvervsevnetab på 75 % kan tabet beregnes til
6.723.750 kr. (896.500 x 10 x 0,75), jf. § 6. beløbet skal nedsættes med 15 % som følge af
aldersreduktion i medfør af lovens § 9, og erstatningskravet for erhvervsevnetab udgør heref-
ter 5.715.187 kr. han har allerede modtaget 4.500.000 kr. og har derfor krav på differencebe-
løbet på 1.215.187 kr., hvilket er baggrunden for hans betalingspåstand.
hvis årslønnen skulle fastsættes ved et skøn efter undtagelsesreglen i § 7, stk. 2, ville resulta-
tet i øvrigt være det samme.
vedrørende anerkendelsespåstanden (påstand 2) ophører retten til erstatning for tabt arbejds-
fortjeneste ikke, før arbejdsskadestyrelsens udtalelse om erhvervsevnetabsprocenten forelig-
ger, medmindre forsikringsselskabet forinden på et forsvarligt grundlag har udøvet et rimeligt
skøn over erhvervsevnetabet og har udbetalt erstatning i overensstemmelse hermed, jf. erstat-
ningsansvarslovens § 2, stk. 1. alm. brand forsikrings afgørelse af 1. februar 2011 om fast-
sættelse af erhvervsevnetabet til 50 % har ikke medført ophør af hans krav på erstatning for
tabt arbejdsfortjeneste, da alm. brand forsikring ikke har udøvet et rimeligt skøn, men har
baseret sin afgørelse på et forkert juridisk standpunkt. forsikringsselskabet har således fejlag-
tigt lagt til grund, at erhvervsevnetabet skal nedsættes på grund af usikkerhed om hans fremti-
dige indkomst. om denne usikkerhed har selskabet henvist til prognosen vedrørende hans
                                                - 3 -
fremtidige muligheder for at opnå indtægt fra dobbelt arbejde, såfremt skaden ikke var ind-
trådt.
hvis det i overensstemmelse med landsrettens dom skal lægges til grund, at forsikringssel-
skabets afgørelse af 1. februar 2011 om erstatning for erhvervsevnetab på 50 % medførte, at
hans ret til erstatning for tabt arbejdsfortjeneste ophørte på dette tidspunkt, skal hans krav på
differencen mellem denne erstatning og erstatningen for det rette erhvervsevnetab på 75 %
forrentes.
der er ikke grundlag for at afskære den subsidiære påstand til påstand 2 om forrentning af
kravet på differencen efter reglerne i retsplejelovens § 383 og § 384, da påstanden reelt ikke
er ny. rentespørgsmålet har hele tiden været inde i sagen, og i øvrigt må rentekravet anses for
det mindre i det mere i forhold til anerkendelsespåstanden.
alm. brand forsikring har navnlig anført, at as årsløn i året før tilskadekomsten ikke giver et
retvisende billede af værdien af hans arbejdskraft, da den var resultatet af to samtidige fuld-
tidsansættelser. lønnen var derfor ekstraordinært stor. det er usandsynligt, at han vedvarende
ville have været i stand til at opretholde to jobs og en ugentlig arbejdstid på mindst 60 timer,
og derfor har landsretten med rette fastsat årslønnen ved et skøn, jf. erstatningsansvarslovens
§ 7, stk. 2. der er ikke grundlag for at anfægte landsrettens skøn, hvorved årslønnen blev fast-
sat til 600.000 kr.
retten til erstatning for tabt arbejdsfortjeneste ophører, når forsikringsselskabet på et forsvar-
ligt grundlag har udøvet et rimeligt skøn over erhvervsevnetabet som følge af ulykken samt
udbetalt erstatning for erhvervsevnetab i overensstemmelse hermed, jf. erstatningsansvarslo-
vens § 2, stk. 1, og højesterets praksis.
der forelå et forsvarligt grundlag for ansættelsen af erhvervsevnetabet den 1. februar 2011,
hvor alm. brand forsikring traf afgørelse om at ansætte tabet til 50 % og samtidig udbetalte
erstatningen. det var et rimeligt og kvalificeret skøn på baggrund af de foreliggende oplys-
ninger om as restarbejdsevne mv. den omstændighed, at arbejdsskadestyrelsen den 7. juni
2011 ansatte erhvervsevnetabet til 75 %, betyder ikke, at forsikringsselskabets skøn ikke
kunne afbryde hans ret til erstatning for tabt arbejdsfortjeneste.
                                               - 4 -
da a først i sit sammenfattende processkrift umiddelbart før hovedforhandlingen i højesteret
har nedlagt en subsidiær påstand til påstand 2 om betaling af renter, bør påstanden afskæres,
jf. retsplejelovens § 383 og § 384.
supplerende sagsfremstilling
efter jobcenter hillerøds bevilling af fleksjob til a ved afgørelsen af 16. december 2010 ret-
tede advokat lars sandager henvendelse til arbejdsskadestyrelsen med anmodning om en
udtalelse om erhvervsevnetabet. af hans brev af 24. januar 2011, som er nævnt i byrettens
dom, fremgår bl.a.:
        ”jeg vedlægger endvidere kopi af ressourceprofil.
        der foreligger derfor den fornødne erhvervsmæssige afklaring til, at der nu kan foreta-
        ges en samlet vurdering af sagen, herunder af tab af erhvervsevne.
        …
        på tidspunktet for ulykken passede min klient 2 fuldtidsarbejder – dels et fuldtidsar-
        bejde på hverdage, og dels et arbejde, normeret til fuld tid, ved arbejde i weekender (ar-
        bejdsgivere henholdsvis y og virksomheden x).
        …
        det må derfor ved sagens afgørelse lægges til grund, at på tidspunktet for uheldet havde
        min klient fuld erhvervsevne og faktisk udnyttede denne svarende til dobbelt job med en
        indkomst pr. måned på godt kr. 60.000,00.
        …
        den kommunale udredning har vist en maksimal arbejdskapacitet svarende til ca. 20 ti-
        mer pr. uge mod tidligere 2 x 37 timer.
        såvel målt efter indkomstnedgang, som efter nedgang i arbejdstid, er der således tale
        om en reduktion med 3/4 eller 75%.
        erhvervsevnetabsprocenten skal derfor fastsættes til ikke under 75%.”
retsgrundlag
forslag til erstatningsansvarsloven blev fremsat den 6. februar 1984. i bemærkningerne til
lovforslagets § 7 hedder det bl.a. (folketingstidende 1983-84, tillæg a, lovforslag nr. l 7, sp.
93-94):
                                               - 5 -
       ”efter stk. 1 regnes som årsløn skadelidtes samlede erhvervsindtægt i det år, der går
       forud for datoen for skadens indtræden…
       reglen i stk. 1 finder først og fremmest anvendelse på lønmodtagere. for skadelidte, der
       har haft særlige indtægts- eller ansættelsesforhold, eller hvor andre særlige forhold har
       gjort sig gældende, fastsættes årslønnen efter et skøn, jfr. stk. 2. stk. 2 vil finde anven-
       delse for selvstændige erhvervsdrivende med svingende indtægter, idet årslønnen for
       denne gruppe ikke uden videre fastsættes på grundlag af indtægten i det foregående år
       regnet fra skadesdatoen. indtægten er normalt ikke – som for de fleste lønmodtagere –
       knyttet til bestemte perioder, typisk en uge eller en måned, men opgøres dog normalt
       årligt. for selvstændige og andre med svingende indtægter bør årslønnen snarere fast-
       sættes til gennemsnitsindtægten ved eget arbejde i de sidste år inden skadens indtræden.
       …
       har skadelidte været deltidsbeskæftiget, bør årslønnen også fastsættes efter et skøn…
       erstatningen må endvidere fastsættes efter et skøn, når skadelidte har været arbejdsløs.
       …
       hvis skadelidte før skaden ikke eller kun delvis har udnyttet sin erhvervsevne, bør års-
       lønnen ligeledes fastsættes efter et skøn.”
højesterets begrundelse og resultat
sagens hovedspørgsmål angår størrelsen af as krav på erstatning for erhvervsevnetab og tids-
punktet for ophør af hans krav på erstatning for tabt arbejdsfortjeneste som følge af person-
skaden, der indtraf ved færdselsulykken den 19. oktober 2008, hvor han påkørte en hest, som
var ansvarsforsikret hos alm. brand forsikring a/s.
erstatning for erhvervsevnetab
der er enighed om, at as erhvervsevnetab som følge af færdselsulykken i overensstemmelse
med arbejdsskadestyrelsens vurdering skal ansættes til 75 %. uenigheden angår, om den
årsløn, som efter erstatningsansvarslovens § 6 indgår i beregningen af erstatningen for er-
hvervsevnetabet, skal fastsættes efter § 7, stk. 1, eller efter § 7, stk. 2.
efter lovens § 7, stk. 1, regnes som årsløn skadelidtes samlede erhvervsindtægt i det år, der
går forud for datoen for skadens indtræden. efter § 7, stk. 2, skal årslønnen dog fastsættes
efter et skøn, ”når særlige indtægts- eller ansættelsesforhold eller andre særlige forhold har
gjort sig gældende.”
                                                - 6 -
a havde i hvert fald i fire år forud for ulykken arbejdet svarende til to fuldtidsstillinger. han
havde således arbejdet samtidig som lønmodtager i to eller flere stillinger for forskellige ar-
bejdsgivere, og hans samlede lønindtægter havde været jævnt stigende i perioden 2004-2008.
han havde siden 2005 haft ansættelse i to fuldtidsstillinger af varig karakter hos x a/s og y
a/s.
to eller flere samtidige ansættelsesforhold hos forskellige arbejdsgivere og en samlet ar-
bejdsindsats og indtægt, som væsentligt overstiger sædvanligt arbejde og sædvanlig indtægt i
en fuldtidsstilling, kan ikke i sig selv begrunde, at årslønnen skal fastsættes skønsmæssigt
efter erstatningsansvarslovens § 7, stk. 2. efter det oplyste om as indtægts- og ansættelses-
forhold finder højesteret, at hans årsløn skal fastsættes efter hovedreglen i § 7, stk. 1, til den
samlede erhvervsindtægt i det år, der gik forud for ulykken den 19. oktober 2008.
da der ikke er uenighed om den beløbsmæssige opgørelse af erstatningskravet for erhvervs-
evnetab under en forudsætning om fastsættelse af årslønnen efter § 7, stk. 1, tager højesteret
as påstand om betaling af 1.215.187,60 kr. til følge.
ophørstidspunkt for erstatning for tabt arbejdsfortjeneste
efter erstatningsansvarslovens § 2, stk. 1, skal der, når det må antages, at skadelidte vil lide et
varigt erhvervsevnetab, ydes erstatning for tabt arbejdsfortjeneste indtil det tidspunkt, hvor
det er muligt midlertidigt eller endeligt at skønne over skadelidtes fremtidige erhvervsevne. i
sager, hvor der ikke træffes afgørelse om erhvervsevnetab efter arbejdsskadesikringsloven,
men alene efter erstatningsansvarsloven, vedvarer forpligtelsen til betaling af erstatning for
tabt arbejdsfortjeneste, indtil arbejdsskadestyrelsen på et forsvarligt grundlag har afgivet en
midlertidig eller endelig udtalelse om erhvervsevnetabet, jf. højesterets dom af 17. november
2015 (ufr 2016.802). skadevolder eller forsikringsselskabet har dog mulighed for at bringe
forpligtelsen til betaling af erstatning for tabt arbejdsfortjeneste til ophør, inden arbejdsska-
destyrelsens udtalelse foreligger, ved selv at foretage et rimeligt skøn på et forsvarligt grund-
lag samt udbetale erstatning for erhvervsevnetab i overensstemmelse hermed, jf. bl.a. højeste-
rets domme af 11. marts 2008 (ufr 2008.1386) og 27. august 2008 (ufr 2008.2601).
alm. brand forsikring har den 1. februar 2011 udbetalt erstatning for erhvervsevnetab til a
efter at have ansat hans erhvervsevnetab til 50 % på baggrund af de oplysninger, der forelå
                                               - 7 -
om hans helbredsmæssige og erhvervsmæssige forhold på dette tidspunkt. det er ubestridt, at
der på dette tidspunkt forelå et forsvarligt grundlag for ansættelse af erhvervsevnetabet. sær-
ligt under hensyn til de oplysninger, der på daværende tidspunkt forelå om en fremtidig er-
hvervsevne på 20 timer om ugen og forsikringsselskabets vurdering af muligheden for, at han
vedvarende ville have været i stand til at udføre dobbeltarbejde, hvis skaden ikke var sket,
finder højesteret, at der ikke er grundlag for at fastslå, at selskabet ikke har udøvet et rimeligt
skøn over hans erhvervsevnetab på dette tidspunkt. den omstændighed, at arbejdsskadesty-
relsen i juni 2011 ansatte as erhvervsevnetab til 75 % – og i den forbindelse lagde til grund,
at hans fremtidige erhvervsevne kun var på 15 timer om ugen på særlige skånevilkår – kan
ikke føre til et andet resultat.
efter det anførte finder højesteret, at as ret til erstatning for tabt arbejdsfortjeneste ophørte
den 1. februar 2011.
rentekrav
as subsidiære påstand om anerkendelse af yderligere rentekrav er først nedlagt i det sammen-
fattende processkrift umiddelbart før hovedforhandlingen for højesteret, og højesteret finder,
at betingelserne for at tillade fremsættelse af den nye påstand ikke er opfyldt, jf. retsplejelo-
vens § 383 og § 384.
konklusion
højesteret tager as påstand om betaling af 1.215.187,60 kr. med procesrente fra den 1. fe-
bruar 2011 til følge og stadfæster frifindelsen af alm. brand forsikring for hans anerkendel-
sespåstand.
sagsomkostninger
a har haft fri proces for landsret og højesteret, men ikke for byretten. under hensyn til sagens
genstand og udfald skal byrettens bestemmelse om sagsomkostninger opretholdes, og alm.
brand forsikring skal i sagsomkostninger for landsret og højesteret betale i alt 302.160 kr. til
statskassen, heraf 250.000 kr. til dækning af udgifter til advokatbistand og 52.160 kr. til dæk-
ning af de retsafgifter for landsret og højesteret, som skulle have været betalt, hvis der ikke
var givet fri proces, jf. retsplejelovens § 332.
                                            - 8 -
                                    thi kendes for ret:
alm. brand forsikring a/s skal til a betale 1.215.187,60 kr. med procesrente fra den 1. fe-
bruar 2011. i øvrigt frifindes alm. brand forsikring a/s.
byrettens bestemmelse om sagsomkostninger stadfæstes.
i sagsomkostninger for landsret og højesteret skal alm. brand forsikring a/s betale 302.160
kr. til statskassen.
de idømte beløb skal betales inden 14 dage efter denne højesteretsdoms afsigelse, og sags-
omkostningsbeløbene forrentes efter rentelovens § 8 a.