text:
                                              dom
afsagt den 16. april 2015 af østre landsrets 1. afdeling
(landsdommerne jan uffe rasmussen, joachim kromann og dorte nørby (kst.) med næv-
ninger).
1. afd. n nr. s-500-14:
anklagemyndigheden
mod
1) t1
(advokat kristian mølgaard, besk.)
2) t2
(advokat mikael skjødt, besk.)
retten i ...bys dom af 4. februar 2014 er anket af t1 og t2 med endelig påstand om frifindelse
i det ikke erkendte omfang, idet t2 dog har erkendt sig skyldig i overtrædelse af straffelovens
§ 252 i forhold 2, dog således at forholdet ikke er begået i forening med og efter forudgående
aftale eller fælles forståelse med t1, subsidiært formildelse.
anklagemyndigheden har påstået domfældelse efter anklageskriftet, idet påstanden om, at
straffelovens § 81 a, stk. 2, bringes i anvendelse i forhold 2, dog er frafaldet, samt til skær-
pelse, herunder således at tiltalte t2 udvises ubetinget.
ved gengivelsen af tiltalen i byrettens dom er sagens forhold 8, som tiltalte t2 efter sin er-
kendelse er fundet skyldig i, ikke medtaget. tiltalen i forhold 8 er ifølge tillægsanklageskrift
af 22. januar 2014 affattet som følger:
                                                ”8.
overtrædelse af straffelovens § 124, stk. 1,
ved den 31. oktober 2013 ca. kl. 13.55 at være flygtet fra den lukkede institution ”spidsen”,
sølagervej 40 i hundested, hvor han var varetægtsfængslet i surrogat.”
                                                - 2 -
forklaringer
der er i landsretten afgivet supplerende forklaring af de tiltalte og vidnerne e m.fl.
kriminalassistent k, politiassistent j, politiassistent h m.fl. der alle har forklaret i det væsent-
lige som i byretten.
der er endvidere afgivet forklaring af vidnerne politiassistent l, ... og b.
de i byretten af vidnerne … m.fl. afgivne forklaringer er dokumenteret i medfør af retspleje-
lovens § 923.
tiltalte, t1, har supplerende forklaret vedrørende forhold 1, at de ikke var ude og patruljere
den 2. februar 2013. de kørte bag ved patruljebilen og havde ikke forinden kontakt til en an-
den bil. der var en konflikt mellem black cobra og bandidos, men han kan ikke huske, hvad
konflikten angik. det var en nyopstået konflikt. der var venskab mellem black cobra og
bandidos forinden. han husker ikke, hvornår konflikten begyndte. det kan godt passe, at der
havde været en skudepisode foran et diskotek. han blev overfaldet og stukket ned den 29.
januar 2013. dem, der stak ham, sagde ikke, at de var fra bandidos. han havde ikke konflikt
med andre. han frygtede ikke for sit liv og var ikke bange.
han vidste ikke, at e havde en skudsikker vest på. e havde nogle problemer hjemme i jyl-
land, men tiltalte vidste ikke, at e var bevæbnet. e var tidligere medlem af black cobra. han
var ophørt kort forinden. de havde mødt hinanden gennem en fælles bekendt. det var før e
blev medlem black cobra. tiltalte kørte bilen, og e sad ved siden af. tiltalte opdagede ikke,
at e smed pistolen ud af vinduet. de kørte bagved politiet, men i en rundkørsel tog politibilen
en ekstra omgang, så den kom til at køre bag deres bil. tiltalte havde ikke noget kørekort, og
derfor stoppede han bilen lidt efter. han håbede, at han kunne skabe usikkerhed om, hvem der
havde kørt bilen. han sagde til de andre, at de ikke skulle sige til politiet, hvem der havde
kørt.
han havde ikke noget med fredsaftalen at gøre. han sad varetægtsfængslet på det tidspunkt.
han havde mobiltelefoner i fængslet, men han gav ikke nogen instruks og havde ikke indfly-
                                                - 3 -
delse på aftalen. han så gerne, at der var fred. det var ikke fordi, at konflikten var gået over
genvind.
forevist luftfoto forklarede tiltalte, at han drejede til højre efter rundkørslen. det var hans
planlagte rute, da de skulle mødes med nogen. han så politiet lige inden, han drejede. han
nåede at stige ud af bilen, før politiet kom. han vidste ikke helt, om de andre havde kørekort.
da politiet kom, drejede det sig om politiets fund af en pistol. det var ikke derfor, at han
stoppede. det var fordi, han ikke havde noget kørekort.
tiltalte forklarede supplerende vedrørende forhold 5 og 6, at han følte sig aflyttet konstant, og
derfor regnede han også med, at han blev aflyttet i arresten. han havde to telefoner i arresten.
han var ikke bange for at blive aflyttet. der blev ikke talt i kodesprog. han talte med sine
brødre i black cobra om sigtelsen i sagen. han gav ikke instrukser til brødrene. det kan godt
være, at han havde nogle ideer om, hvad de skulle sige til journalisten fra tv2 lorry, men
han gav ikke instruks om, hvordan de skulle forklare sig.
der afspilledes telefonsamtale af 11. februar 2013 mellem tiltalte og ... (ekstrakt 3, side 2 og
tillægsekstrakt 3, side 43).
tiltalte forklarede supplerende, at han ikke husker samtalen. han husker ikke, om black
cobra skulle have nyt hus. han husker ikke, om han havde fundet et hus. beslutningerne træf-
fes i fællesskab i black cobra, og der betales kontingent, som de bl.a. spiser og drikker for.
tiltalte var ”sort trøje.” det var dem, der havde sorte trøjer, som tog beslutningerne og be-
stemte over de små brødre i hvide trøjer. c havde også sort trøje.
der afspilledes telefonsamtale af 11. februar 2013 mellem tiltalte og ... (ekstrakt 3, side 22-
23).
tiltalte forklarede supplerende, at de talte tyrkisk, fordi det var hans landsmand, og det faldt
dem naturligt. … er g. de talte ikke kodesprog om sagen.
der afspilledes telefonsamtale af 12. februar 2013 mellem tiltalte og ... (ekstrakt 3, side 4-5).
                                                   - 4 -
tiltalte forklarede supplerende, at han ikke ved, om der var en vagtordning. han husker ikke,
om der var en vagtordning, før han blev fængslet. han ved ikke, hvem der holdt øje med
vagtordningen.
der afspilledes telefonsamtale af 17. februar 2013 mellem tiltalte og g, … og … (ekstrakt 3,
side 6).
tiltalte forklarede supplerende, at han ikke husker noget om telefonsamtalen eller den for-
klaring, som han afgav i byretten. han tror, at der er tale om ... bror og .... han mener ikke, at
der bliver sagt noget om, at de skal bevise noget. hvis der er nogen, der skal bevise noget, så
er det ikke kun for ham, men for alle i black cobra.
tiltalte forklarede, at han ikke på afspilningen har hørt noget om, at der skal bevises noget
over for ham.
der afspilledes telefonsamtale af 20. februar 2013 mellem tiltalte og c (tillægsekstrakt 3, side
44-46).
tiltalte forklarede supplerende, at han ikke husker noget om vagtplanen. ... var ikke leder.
”top dog” var ikke et spørgsmål om, hvem der var leder. alle med sorte trøjer i black cobra
bestemte. c og ... var lige så engageret som ham og nogle af de andre med sorte trøjer. der
var flere, der havde kontakter til medlemmer af black cobra i andre byer. tiltalte havde god
kontakt til .... ... har overtaget tiltaltes kontakt til ham, mens tiltalte ikke er der.
der afspilledes telefonsamtale af 24. februar 2013 mellem tiltalte og g og ... (tillægsekstrakt
3, side 29-31).
tiltalte forklarede supplerende, at han havde læst eller hørt i medierne, at der var blevet skudt
dagen forinden. han husker ikke, at de talte om, at der skulle svares igen. han havde ikke en
holdning til, om der skulle svares igen. han har en holdning til alkohol. det er efter hans op-
fattelse ikke passende at drikke. han husker ikke, om han var vred over, at der ikke var pa-
truljeret tilstrækkeligt, da der blev skudt i x-parken. han ved ikke, om det var nogen fra ban-
                                                - 5 -
didos, der skød. han kedede sig, og derfor sagde han til ..., hvad de skulle sige til tv2 lorry.
han kan ikke huske, hvad der lå i de nærmere instrukser.
der afspilledes videoindslag fra tv2 lorry af 25. februar 2013.
tiltalte forklarede supplerende, at det er et slogan at black cobra ”styrer byen.”
der afspilledes telefonsamtale af 14. marts 2013 mellem tiltalte og ... (ekstrakt 3, side 26-27).
tiltalte forklarede supplerende, at han stadig mener, at politiet har klippet i samtalen, men han
husker ikke hvornår i samtalen, at der skulle være klippet. forklaringen og billedet er fabrike-
ret, og han tror ikke på noget af det. han husker ikke, hvad han lavede den 5. februar 2013.
det kan godt passe, at han var i ...s lejlighed, men de planlagde ikke, hvad der skulle ske næ-
ste dag. han ved godt hvem a og b er. de er venner med ...s lillebror, som kom i ...s lejlig-
hed. han så muligvis a den 6. februar 2013.
foreholdt foto (ekstrakt 4, fotomappe, side 39) bekræftede han, at det er ham, som er på fo-
toet. de var flere til stede. han var sammen med g og f. foreholdt samme foto forklarer til-
talte, at når han peger, så er det en del af hans kropssprog.
tiltalte forklarede, at han regnede med at blive løsladt til fristforlængelsesmøde og var meget
rystede over den nye sigtelse. han fik ikke forevist billedet i grundlovsforhøret. efterfølgende
har han gennem sin advokat forsøgt at få politiet til at udlevere billedet i fuld størrelse. han
har ikke instrueret t2 og den anden person på billedet om noget. han har muligvis bedt dem
om en tjeneste. der var en dag, hvor han bad dem hente en bilnøgle hos sin fætter. han er
højrehåndet.
tiltalte forklarede, at han havde fået indtryk af, at t2 havde tilstået.
tiltalte forklarede supplerende, at … er g. ”…” er et kælenavn for ....
der afspilledes telefonsamtale af 14. marts 2013 mellem tiltalte og ... (ekstrakt 3, side 27-28).
                                                 - 6 -
tiltalte forklarede supplerende, at han i samtalen kaldte g for … det er ikke et kælenavn,
men en forkortelse af navnet g.
foreholdt sms´er af 16. og 17. marts 2013 mellem tiltalte og ... (ekstrakt 3, side 31-32) forkla-
rede tiltalte supplerende, at han var hos sine forældre den 6. februar 2013. hans kæreste ...
hentede ham omkring kl. 12.40, og de kørte sammen til ...vej 23. han havde ikke strøm på sin
telefon. det var derfor, at han ringede fra sin fars telefon. han overnattede hos sin fætter ...
mellem den 5. og 6. februar 2013, og han havde været sammen med g og f om formiddagen,
før han var hos sine forældre.
der afspilledes telefonsamtale af 24. februar 2013 mellem tiltalte og ... (tillægsekstrakt 3, side
32-33).
tiltalte forklarede supplerende, at han under telefonsamtalen mistænkte ... for at havde været
fuld, og han derfor var kørt galt i tiltaltes bil. ... påstod, at han ikke havde drukket. samtalen
handlede ikke om, at han var utilfreds med, at brødrene festede og ikke holdt vagt, mens han
var varetægtsfængslet.
der afspilledes telefonsamtale af 14. marts 2013 mellem tiltalte, ... og ... (tillægsekstrakt 3,
side 35-37).
tiltalte forklarede supplerende, at fredsaftalen ikke afhang af, om han var til stede. han så
gerne, at der var fred. hans udtalelse om, hvad brødrene skulle sige i tv2 lorry, var ikke
udtryk for, at han ikke ønskede fred.
der afspilledes telefonsamtale af 20. marts 2013 mellem tiltalte og ... (tillægsekstrakt 3, side
38-40).
tiltalte forklarede supplerende, at han ikke vidste, hvem ”negeren” var. han vidste ikke,
hvorfor det var vigtigt at finde ud af, hvor billedet var taget fra.
der afspilledes telefonsamtale af 5. marts 2013 mellem tiltalte og c (tillægsekstrakt 3, side
49-56).
                                               - 7 -
tiltalte forklarede supplerende, at han ikke husker, om c talte om mødet med bandidos, hvor
fredsaftalen skulle drøftes. tiltalte kom med forslag til, hvad c skulle sige på fredsmødet. det
var ikke instrukser. han vidste ikke, hvem ”...” var. det kan godt være, at han var bandidos
leder. han huskede ikke noget om en biljagt, der skulle stoppes. brødrene skulle være til stede
i retten for ..., fordi han var medlem af black cobra. det var en støtte og ikke tænkt som en
trussel mod nogen vidner. ... var bare en ..., der boede på ...-vej. han ved ikke, om han be-
stemte i bandidos.
tiltalte forklarede, at black cobra fungerede som et demokrati og flertallet bestemte. alle
havde en stemme. han havde ikke bestemt mere end andre, og når han talte med politiet, var
det på black cobras vegne. han er ikke længere medlem af black cobra. han har valgt en
mere religiøs vej.
tiltalte, t2, har supplerende forklaret, at han ikke fik afhøringsrapport af 28. februar 2013
(ekstrakt 2, side 202) oplæst af politiet. han havde ikke godkendt den. han var ikke medlem
af black cobra. a og b havde tilknytning til black cobra. når man har tilknytning til black
cobra, så hilser man på medlemmer fra black cobra. han og a blev overfaldet til x-by fest-
uge i august 2012. overfaldsmændene var fra bandidos. han tror, at de genkendte ham som
en fra x-parken. han ved ikke, hvorfor de blev overfaldet. han hjalp ikke black cobra med
noget, men han kunne godt gøre dem tjenester. han købte ting for dem, hvis de bad ham om
det. han var ikke blevet bedt om at passe på området og holde vagt. han havde ikke sagt i
grundlovsforhøret, at han var bange for t1 eller for nogen andre. han havde aldrig forklaret,
sådan som det står i retsbogen.
foreholdt afhøringsrapport af 3. april 2013 (ekstrakt 2, side 215) forklarede tiltalte, at han
ikke havde forklaret sådan.
tiltalte forklarede supplerende, at han ikke husker, hvor han var natten mellem den 5. og 6.
februar 2013. han sov ikke sammen med g. de mødtes i x-parken den 6. februar 2013. han
havde afgivet usande forklaringer til politiet og i retten. han fortæller sandheden nu. han
mødtes med g kl. 9 om morgenen. de så t1, g og en tredje person. t1 bad dem om at hente
en bilnøgle hos sin fætter. han kan ikke huske, om de mødte t1 to gange den dag. han fik
                                                - 8 -
forevist billedet både til første og anden afhøring. han var ikke overrasket over, at politiet
viste ham billedet. der var overvågning overalt i x-parken.
foreholdt afhøringsrapport af 28. februar 2013 (ekstrakt 2, side 207-208) forklarede han, at
han ikke havde afgivet forklaring til politiet om, at t1 skulle have sagt til g: ”du ved godt,
hvor tasken står.” det var noget, som politiet havde fundet på.
foreholdt hans forklaring i grundlovsforhøret (ekstrakt 2, side 224, 3. afsnit), hvoraf fremgår
”t1 sagde til g, du ved godt, hvor tasken ligger,” havde han ikke forklaret sådan. han havde
ikke vedstået forklaringen, som det er anført i retsbogen.
der var ikke nogen, som kontaktede ham på facebook, og han var ikke på facebook, mens
han var fængslet. han talte ikke med g om sagen. han sagde allerede til den første afhøring,
at det man kunne se på billedet var, at t1 bad dem om at hente nogle bilnøgler. det var det
samme, han forklarede til grundlovsforhøret.
de skød mod tatovørforretningen for at hævne, at de var blevet overfaldet ved x-by festuge i
august 2012. det var kort før den 6. februar 2013, at han genkendte en af de ansatte i tatovør-
forretningen, som ham, der havde overfaldet ham. det var derfor, at de først hævnede sig på
det tidspunkt. forretningen havde tilknytning til bandidos. det var ikke for at gøre nogen
fortræd, at der blev skudt.
tiltalte forklarede, at han vidste at tasken tilhørte b, fordi denne var blevet smidt ud hjemme-
fra. det var bs brors tøj, som lå i tasken, og som de havde på. han husker ikke, at politiet
spurgte ind til tasken.
tiltalte forklarede, at g havde haft revolveren i to til tre dage forinden den 6. februar 2013. g
havde sagt til tiltalte, at han havde fundet revolveren. den var skarpladt, da han fandt den. det
var den 6. februar 2013 om morgenen, at han aftalte med g, at de skulle skyde mod tatovør-
forretningen. det var begges ide, men det var tiltalte, der havde kendskab til tatovøren. det
havde ikke noget med bandekonflikten at gøre.
                                              - 9 -
foreholdt at det fremgår af byrettens dom, at det var den 5. februar 2013, de aftalte det, for-
klarede tiltalte, at han må have husket forkert. det var nok den 5. februar 2013, at de aftalte
skyderiet. han ved ikke, om g havde haft revolveren i længere tid. han fik først kendskab til
revolveren to til tre dage inden skyderiet.
forevist foto (tillægsekstrakt 3, side 100-102 og side 106) forklarede tiltalte, at a skød direkte
mod tatovørforretningen. de havde ikke aftalt, hvad der skulle skydes mod. a stod på fortovet
overfor tatovørforretningen. der var en vej med en bred rabat midt på, så vejen var opdelt i to.
der var problemer med revolveren efter andet skud. de havde ikke aftalt hvor mange skud,
der skulle affyres. der blev skudt to gange. a havde udstrakte arme foran kroppen og holdt
med begge hænder på pistolen, da han skød. han ved ikke, hvordan personerne i tatovørfor-
retningen reagerede. han så ikke, om der var lys i forretningen.
tiltalte forklarede, at det ikke passede, hvad han havde forklaret om røveriet. han havde for-
klaret sådan, fordi han var under pres.
tiltalte forklarede, at han skrev sms´er med sin kæreste. b vidste godt, at tiltalte og a havde
planlagt skyderiet den 6. februar 2013. da han stak af fra fængslet, bekymrede han sig ikke
om sagen. han tænkte kun på at hygge sig. han husker ikke, om han overnattede hos ... natten
mellem den 5. og 6. februar 2013. han stod lige ved siden af a, da a affyrede skuddene.
forevist foto (ekstrakt 4, fotomappe, side 5-7 og 9) forklarede tiltalte, at de stod på fortovet,
hvor der på fotoet er afmærket med en pil. de kunne godt have passeret midterrabatten foran
tatovørforretningen, men de stod så langt væk, som de kunne, da de ikke ville gøre nogen
fortræd.
forevist foto (tillægsekstrakt 3, side 107-108) forklarede tiltalte, at de kørte og holdt på forto-
vet længst væk fra tatovørforretningen.
tiltalte forklarede, at han den 5. februar 2013 var sammen med a næsten hele dagen.
foreholdt bandetilhørsrapport af 23. maj 2013 vedrørende t2 (ekstrakt 3, side 40) forklarede
tiltalte, at han ikke ved, hvad ”...” er.
                                               - 10 -
tiltalte forklarede, at han til afhøringen den 28. februar 2013 (ekstrakt 2, side 202-206) ikke
blev tilbudt en forsvarer. han kan bekræfte, at nogle af passagerne i rapporten er korrekt note-
ret.
tiltalte forklarede, at han ikke er sikker på, at a og tiltalte mødtes med t1 den 6. februar
2013. det var tilfældigt, hvis de havde mødtes.
tiltalte kan ikke huske, om det var den 6. februar 2013, at de mødtes med t1.
vidnet e har supplerende forklaret vedrørende forhold 1, at han sad på passagersædet ved
siden af t1. da politiet kørte efter dem i rundkørslen, vidste han, at de ville blive stoppet. han
rullede vinduet ned og fik ubesværet pistolen ud af sin bukseligning. herefter kastede han
pistolen ud af vinduet. han var på sjælland for at besøge familiemedlemmer. han følte sig
truet af nogen fra ...by, hvor han kom fra. truslen føltes konstant, og det var derfor han havde
skudsikker vest på. de havde ingen kontakt til andre biler, da de kørte rundt. de havde ikke
truet nogen, før de blev stoppet af politiet.
vidnet f, har supplerende forklaret vedrørende forhold 1, at han ikke kan huske, at e havde
skudsikkervest på da t1, e og han var i bilen. de stoppede ingen biler, og der blev ikke råbt
ud af bilen. de talte ikke om konflikten mellem black cobra og bandidos. han tog ikke be-
slutninger, da han var en af dem i ”hvid trøje”. han er ikke længere medlem af black cobra.
forevist foto (tillægsekstrakt 1, side 198) forklarede vidnet, at han havde en blå peak perfor-
mance jakke på.
vidnet ..., har supplerende forklaret vedrørende forhold 1, at han var passager og ... kørte bi-
len. den blå peugeot 406 kørte op side af dem. det var på ...s side. det var personen på pas-
sagersædet, som råbte til dem. de blev bange og ringede 112. han har lagt episoden bag sig.
vidnet ..., har supplerende forklaret vedrørende forhold 1, at den blå peugeot kom bagfra og
kørte op på siden af dem. ruden var allerede rullet ned, og de råbte inde fra bilen over mod
dem. alle personerne i bilen var oppe og køre og råbte. der var en, der lavede håndtegne for-
                                                - 11 -
met som en pistol. vidnet frygtede, at de ville skyde. han solgte bilen efter episoden og har
fået hemmelig adresse. oplevelsen har gjort stort indtryk på ham.
vidnet forklarede, at det var statoil i ..., som de kørte ind på.
vidnet a, har supplerende forklaret, at han ikke kan huske, hvor han var aftenen før skyderiet.
han tror ikke, at han var i ...s lejlighed.
foreholdt afhøringsrapport af 22. april 2013 (ekstrakt 2, side 152) forklarede vidnet, at ...
havde misforstået det, når hun havde oplyst, at han var i hendes lejlighed om aftenen den 5.
februar 2013. han kan ikke huske, hvor han sov, eller om han sov sammen sted som t2. han
tror, at han og t2 tog med bus til x-parken den 6. februar 2013.
forholdt andet afsnit (ekstrakt 2, side 153) husker han ikke, at have forklaret sådan. han
havde haft pistolen længe, og han havde den også aftenen forinden skyderiet. foreholdt (eks-
trakt 2, side 175) kan han ikke huske, hvor han havde pistolen fra. pistolen brugte 9 mm pa-
troner. han husker ikke, om han selv puttede patroner i revolveren. forespurgt af anklageren
viste vidnet, hvordan patronerne sættes i revolveren. han tror ikke, at pistolen lå i tasken med
maskeringsudstyret. han smed nok revolveren i skoven efterfølgende.
forevist luftfoto af fund af revolveren af 9. februar 2013 (ekstrakt 4, side 17) forklarede vid-
net, at han ikke husker, om han smed den der.
vidnet forklarede, at der skulle skydes, fordi de var blevet overfaldet af nogen til x-by fest-
uge. det var nogle måneder forinden. han ved ikke, hvorfor de var blevet overfaldet. han
mindes ikke, hvorfor han ikke fortalte om overfaldet ved den første afhøring. dem der havde
begået overfaldet var fra tatovørforretningen. han havde været inde i tatovørforretningen,
hvor han havde genkendt flere af dem. han husker ikke hvornår, at han havde været i forret-
ningen. han vidste ikke, at der var en konflikt mellem black cobra og bandidos. de skulle
alene hævne overfaldet. han sigtede højt for ikke at ramme nogen. han ved ikke, hvorfor han
skød flere gange.
                                              - 12 -
forevist foto (ekstrakt 4, fotomappe, side 39 og 42) forklarede vidnet, at det er t2 og t1, der
ses på foto side 39. han kan ikke huske, om det er ham, der sad bag på knallerten. det var kun
de tre, der var til stede. de havde haft knallerten i længere tid, så billedet kunne være taget på
flere forskellige dage.
forevist underskrift (ekstrakt 2, side 171) forklarede vidnet, at det er hans underskrift. han
kan godt have forklaret sådan, men dermed mener han ikke, at det er sådan, det forholder sig.
de mødte t1 den 6. februar 2013, men de havde også mødt ham andre dage. han husker ikke,
om han havde revolveren på sig, da de mødte t1. han kendte ikke t1 så godt og havde ikke
været privat sammen med ham, men han hilste på ham, hvis de mødtes i x-parken. han tror
ikke, at han har været sammen med t1 i ...s lejlighed. t1 spurgte ikke på noget tidspunkt, om
han vidste, hvor tasken stod.
forevist foto (ekstrakt 4, fotomappe, side 42) forklarede vidnet, at det viser to personer på en
knallert. foreholdt fjerde afsnit (ekstrakt 2, side 154) kan det godt passe, at fotoet viser han og
t2 maskeret på vej mod tatovørforretningen. han havde revolveren på sig. han husker ikke,
at revolveren havde ligget i en taske sammen med maskeringstøjet.
foreholdt femte afsnit (ekstrakt 2, side 154) forklarede vidnet, at han ikke kan huske at have
forklaret, at maskeringstøjet stod pakket i en kælder i x-parken. foreholdt nederst side 22 og
øverst side 23 (ekstrakt 0, side 22) forklarede vidnet, at han ikke ved om maskeringstøjet var
pakket, eller om det bare lå der.
han skød to gange mod forretningen. forud for første skud, kunne han ikke se nogen i for-
retningen, men han så nogen, før han skød anden gang. han kunne se, at forretningen var
åben.
foreholdt andet afsnit (ekstrakt 0, side 21) kan han ikke huske at have forklaret, at han valgte
at skyde, selv om han så personer i butikken.
da han og t2 kom tilbage til x-parken, smed de knallerten fra sig. de gemte sig i en kælder i
x-parken i fire til fem timer. han tror ikke, at de havde telefoner med sig under skyderiet.
                                                 - 13 -
foreholdt tredje sidste afsnit (ekstrakt 2, side 151) forklarede vidnet, at det godt kan passe, at
han forklarede til politiet, at det var for at undgå politiets efterforskning af telefonerne.
da han skød, havde han handsker på for at skjule spor på revolveren og for ikke at få krudt-
partikler på sig. det var arbejdshandsker. de kom op af kælderen ved 5-6 tiden. han husker
ikke tidspunktet præcist. de mødtes med b på det tidspunkt, og hans bror lånte handskerne. b
vidste ikke noget om skyderiet.
foreholdt tredje afsnit (ekstrakt 2, side 152) forklarede vidnet, at han ikke ved, om han har
forklaret til politiet, at b meget hurtigt efter skyderiet skulle hente og bortskaffe effekterne,
som det var aftalt, skulle lægges i en trappeskakt. han mindes ikke, at han lagde handskerne
der.
han kender ikke x-parken så godt, da han bor i x-skov, der ligger cirka 12 km derfra. han
ved godt, at black cobra holder til i x-parken. knallerten var i x-parken. han mener, at han
og t2 mødtes i x-parken den 6. februar 2013. han ved ikke, hvorfor de ikke mødtes i x-skov,
hvor de bor. de gemte sig i x-parken, fordi der var politi overalt.
vidnet forklarede, at t1 ikke havde noget med skyderiet at gøre. det var tilfældigt, at de
mødtes med t1. han husker ikke, om de mødtes den 6. februar 2013. ved den første afhøring
stillede politiet ikke spørgsmål vedrørende t1.
foreholdt afhøringsrapport af 1. marts 2013 (ekstrakt 2, side 142) forklarede vidnet, at politiet
spurgte til t1 ved denne afhøring. foreholdt femte afsnit (ekstrakt 2, side 143) forklarede
vidnet, at politiet spurgte til t1, fordi han var med på fotoet. det var ikke ham, der talte med
t1 den dag, det var t2. foreholdt andet afsnit (ekstrakt 2, side 143) forklarede vidnet, at poli-
tiet oplyste, at t2 havde sagt, at de skulle hente nogle bilnøgler.
foreholdt afhøringsrapport af 22. april 2013, andet sidste afsnit (ekstrakt 2, side 153) forkla-
rede vidnet, at han ikke husker, hvornår fotoet er taget. han og t2 kørte ofte rundt i x-parken
på knallert og havde flere gange mødt t1, g og .... nogen gange udvekslede de et par be-
mærkninger med hinanden.
                                               - 14 -
han sigtede ikke efter nogen eller efter noget præcist. han holdt revolveren med to hænder.
han havde hævet revolveren lidt opad fra vandret. han ved ikke, hvorfor han ikke gik tættere
på. tatovørforretningen lå i kælderplan. han pegede måske mod vinduerne. han ved ikke,
hvad der blev af tøjet. han mener ikke, at politiet spurgte til tasken, og politiet har ikke bedt
ham om at påvise stedet for taskens placering.
foreholdt tredje afsnit (ekstrakt 0, side 22) og tredje afsnit (ekstrakt 2, side 145) forklarede
vidnet, at han skød for at skræmme og ikke for at ramme nogen. han så, at vinduerne ikke
blev knust.
vidnet forklarede, at han ikke har talt/drøftet sagen med nogen forinden, at han skulle i retten
i dag.
vidnet ..., blev forevist foto (tillægsekstrakt 1, side 211) og forklarede supplerende, at perso-
nen med pistolen stod lidt til højre for logoet i midten af billedet. han pegede med pistolen
mod forretningen. adspurgt af anklageren og forevist foto (tillægsekstrakt 3, side 100) forkla-
rede vidnet, at han sad bag vinduet hvor persienne var rullet ned. han tatoverede en kunde.
veninden, til hende der blev tatoveret, stod foran døren. hans kollega ... var ude i baglokalet.
... kom ud i forretningen, da han hørte skuddet, og fik dem med ud i baglokalet. han ved ikke,
hvorfor der blev skudt mod hans forretning. det har været omtalt i medierne, at butikken er
bandidos relateret. det var den tidligere ejer måske, men han er ikke medlem af bandidos.
han kan ikke genkende de tiltalte. han har ikke deltaget i x-by festuge.
forevist foto (ekstrakt 4, fotomappe, side 2) forklarede vidnet, at der var en disk mellem vin-
duet og døren. veninden stod ved disken. det var ikke lige foran døren.
vidnet ..., har supplerende forklaret, at hun ikke blev tatoveret. hun troede først, at hjulet på
knallerten eksploderede. hun kiggede ud af døren, der havde en glasrude. både hun og tato-
vøren så personen med pistolen. han pegede direkte mod forretningen. det hele gik meget
stærkt. der gik måske et minut mellem de to skud.
forevist foto (ekstrakt 4, fotomappe, side 3) forklarede vidnet, at hun først stod for enden af
skranken og talte med sin veninde. der var cirka tre skridt hen til døren, hvor hun kiggede ud.
                                               - 15 -
vidnet ..., har supplerende, at hun ikke så personen med pistolen, da hun lå i stolen og var ved
at blive tatoveret. der lød et brag. ... sagde, at det måtte være et hjul fra knallerten udenfor,
som eksploderede. ... råbte, at der stod en mand med en pistol og pegede mod forretningen. ...
hev ned i persiennen og kiggede ud. han råbte, at de skulle lægge sig ned på gulvet. ... råbte
fra baglokalet, at de skulle komme derud. de halvt løb og kravlede ud i baglokalet. ... faldt.
det hele gik meget stærkt. de kravlede ud af et vindue til i baggården. ... blev i forretningen
og holdte øje med overvågningskameraet.
vidnet ..., har forklaret, at hun var ude og køre sammen med sin datter den 6. februar 2013.
det var datteren, som kørte, og vidnet var passager. hun så to fyrre. den ene stod med en pi-
stol i hånden. han havde en maske på som lignede en paintballmaske. hun troede, at det var
en paintballpistol, og hun bad datteren stoppe, da hun ikke vil have maling på bilen. de holdt
stille to meter fra tatovørforretningen. det så ikke ud som om, at han havde styr på pistolen.
han skød vist ikke efter noget bestemt. hun var bekymret for, om der skulle komme maling
på bilen. det var først bagefter, at det gik op for hende, hvad der var sket. hun troede først, at
det var drengestreger.
foreholdt afhøringsrapport af 7. februar 2013, tredje sidste afsnit (ekstrakt 2, side 104-105)
forklarede vidnet, at hun har forklaret sådan. hendes datter havde øjenkontakt med ham, der
skød, og hun blev bange for, at han ville skyde mod dem. forevist fotos (tillægsekstrakt 3,
side 105-107) forklarede vidnet, at de holdt ud for det gule hus. personen med pistolen og
ham ved knallerten stod på den anden side af vejen.
vidnet forklarede, at hun fortsat troede, at det var en paintballpistol, da der var øjenkontakt
med gerningsmanden. hun ved ikke, om han ville ramme nogen, og hun så ikke, hvor der
blev ramt.
vidnet forklarede, at hun tænkte, at hvis han ikke skød mod bilen, så måtte det være efter fla-
gene i fiskeforretningen. det var kun den ene person, som havde en paintballmaske på. hun
så, at personen pegede ligeud med pistolen.
                                               - 16 -
vidnet ..., blev forevist fotos (tillægsekstrakt 1, side 204-210) og vidnet forklarede supple-
rende, at hun kender de personer, der er på billederne. hun kender ikke alle deres efternavne,
og der er nogen af dem, hvor hun kun kender deres kælenavn. … er personen på side 204.
hun vidste ikke, at han hed g. der er to brødre, der er mørke i hunden og lidt yngre end de
andre. hun vidste ikke, at de hed g og b.
foreholdt afhøringsrapport af 6. februar 2013, tredje afsnit (ekstrakt 2, side 123) forklarede
vidnet, at hun ikke kan huske, hvorfor der blevet streget noget ud i afhøringen. hun er heller
ikke længere sikker på, at det er de personer, der er nævnt, der var til stede i hendes lejlighed
om aftenen den 5. februar 2013.
vidnet forklarede, at …hedder …til efternavn. tiltalte, t2, kom i hendes lejlighed, men det er
ikke den t2, som er nævnt i retsbogen side 28, 2 afsnit, som var i hendes lejlighed om aftenen
den 5. februar 2013. de hyggede og så fjernsyn. det var forskellige kombinationer af de
samme personer, som kom på besøg. hun er ikke længere 100 procent sikker på, at hun læste
afhøringsrapporten igennem, inden hun underskrev den. foreholdt afhøringsrapport af 6. fe-
bruar 2013 (ekstrakt 2, side 123) forklarede vidnet, at det ikke er hende, der har rettet i afhø-
ringen.
vidnet politiassistent l, har forklaret, at han er hundefører. han ankom til x-parken sammen
med en kollega. de tog kontakt til en gruppe unge, der stod udenfor. der var nok 5-6 personer
i gruppen. han afsøgte området, og hunden markerede i et buskads, hvor han fandt revolve-
ren. den var kun lidt fugtig på oversiden, så den havde kun ligget der i meget kort tid.
vidnet blev forevist fotos (ekstrakt 4, fotomappe, side 17-18) og vidnet forklarede hertil, at
det var hans kollega, der havde udfærdiget kortet. han er enig i gruppens placering på kortet,
og stedet hvor revolveren blev fundet. de havde ikke rørt ved revolveren på tidspunktet, hvor
billedet blev taget.
vidnet b, har forklaret, at han den 5. februar 2013 om aftenen var hjemme hos ... sammen
med g og nogle andre. så vidt han ved, havde de andre ikke tilknytning til black cobra. de
lavede ikke noget udover at se fjernsyn. vidnet og g sov hos ... natten til den 6. februar 2013.
da han stod op om formiddagen, var han alene i lejligheden.
                                               - 17 -
foreholdt afhøringsrapport af 6. februar 2013, første afsnit (ekstrakt 2, side 129) forklarede
vidnet, at det godt kan passe, at han har forklaret sådan. han husker ikke, om han var i lej-
ligheden sammen med g, da der blev skudt. han vidste ikke, at a skulle skyde, og han vidste
heller ikke, at a havde en revolver. han skulle ikke gemme noget tøj af vejen. han fandt et
par handsker i politibilen, som han tog. handskerne var fra xl byg. han tog dem, da det var
koldt. han vidste ikke, hvad de havde været brugt til. han havde handskerne i sokkerne, da
han kom til arresten. de var ikke vigtige for ham, men han ville gerne beholde dem, da det
var koldt. han troede ikke, at politiet ville finde dem, hvis han havde dem i sokkerne.
foreholdt afhøringsrapport af 17. april 2013, tredje sidste afsnit (ekstrakt 2, side 134) forkla-
rede vidnet, at han ikke havde forklaret, at han fandt handskerne på en græsplæne 5-7 meter
fra, hvor han blev anholdt. foreholdt afhøringsrapport af 17. april 2013, andet sidste afsnit
(ekstrakt 2, side 134) forklarede vidnet, at han ikke havde forklaret, at han fandt handskerne
liggende ved en skraldespand ved et center. foreholdt afhøringsrapport af 17. april 2013, 4
afsnit (ekstrakt 2, side 135) forklarede vidnet, at han ikke havde spurgt politiet, om der var
krudtslam på handskerne. han spurgte, om der skulle være noget specielt ved handskerne.
efter han var vågnet den 6. februar 2013, gik han rundt sammen med nogle kammerater i x-
parken. de bestilte noget mad ved 12-tiden. de sad udenfor og spiste. han husker ikke helt
om g og t2 var der. t1 var der. han mindes ikke, om han talte med t1. der var ikke nogen
rød knallert. han ved ikke, om t2 på et tidspunkt tog hjem til sig selv.
foreholdt afhøringsrapport af 17. april 2013, femte afsnit (ekstrakt 2, side 134) forklarede
vidnet, at det godt kan passe, at han har forklaret, at t2 tog hjem cirka kl. 13.30, da han havde
familie på besøg.
foreholdt afhøringsrapport af 17. april 2013, tredje og fjerde afsnit (ekstrakt 2, side 134) for-
klarede vidnet, at han ikke kan huske, hvorvidt han så a efter skyderiet.
”...” er supporter til black cobra. vidnet, a og t2 kaldte sig ”...”. det var noget, som de
kaldte sig for sjov. det var et broderskab, hvor de hjalp hinanden. de skulle ikke gøre noget
for black cobra. black cobra var storebrødrene, der sørgede for, at de ikke gjorde noget
                                               - 18 -
dumt. han boede sammen med a i x-skov. han havde hørt om black cobras konflikt med
bandidos via medierne. han ved ikke, om der var nogen fra black cobra, som gik rundt med
skudsikre veste. han vidste ikke, at a havde en revolver.
vidnet forklarede, at han den 6. februar 2013 vågnede i lejligheden. a og ... var også i lejlig-
heden. han forlod lejligheden som den første. han gik en tur og røg en smøg. han var senere
sammen med 7-8 andre ved blok 4 i x-parken. efter frokost mødtes han med .... de gik en tur.
han var sammen med ..., da han blev anholdt. han har ikke på noget tidspunkt set a med
handsker magen til dem, som han fandt i politibilen.
vidnet ..., har supplerende forklaret vedrørende telefonsamtale af 25. marts 2013 mellem c og
vidnet, at der gik rygter om, at t1 var blevet fængslet. han ringede til c for at få afklaret, om
det var rigtigt. han kender ikke a, b eller t2. han kendte ikke til bandekrigen, men han
havde hørt i nyhederne, at der var problemer. han har intet med sagen at gøre. cs rolle kender
han ikke, men han vidste godt, at c var medlem af black cobra.
vidnet kriminalassistent k, blev forevist gerningsvåbnet og forklarede supplerende, at det er
en jugoslavisk 9,2 mm revolver. der kan være seks patroner i tromlen. revolveren har single
og double action. ved single action skal man selv spænde hanen og slagmekanismen, hvoref-
ter tromlen går frem til næste patron. ved double action skal man ikke spænde noget manuelt,
da det sker automatisk, når man skyder. da de undersøgte våbnet første gang, virkede double
action funktionen ikke. de gav den noget olie, og han tror, at det er derfor, at funktionen vir-
ker nu. det er et kraftigt og farligt våben. projektilet ville kunne gå gennem en rude og men-
neskehud. våbnet er potentielt farligt.
foreholdt erklæring af 19. marts 2013, andet afsnit (ekstrakt 2, side 67) forklarede vidnet, at
det er det samme, som han lige har forklaret.
vidnet forklarede, at når der afgives et skud, så skal man holde godt fast på våbnet, ellers vil
sigte og rammepunkt ikke være ens. sigtepunktet skal korrigeres efter hvert skud på grund af
det kraftige rekyl.
vidnet forklarede, at det gælder alle pistoler, der ikke er automatvåben.
                                                - 19 -
vidnet politiassistent j, har supplerende forklaret, at han udarbejder konfliktlinjer for at syn-
liggøre udviklingen i en konflikt. personers bandemedlemskab skal nøje dokumenteres. han
er ikke nede i den enkelte detalje. det er mere et øjebliksbillede. en måned op til skyderiet var
konflikten tilspidset mellem på den ene side bandidos og bloodz og på den anden side black
cobra. d var prospekts i bandidos. der var blevet skudt mod d i hans eget hjem. der er ikke
rejst sigtelse i den sag. der er heller ikke sigtet nogen for den episode, hvor t1 blev stukket
ned i en slikbutik. der var flere fra black cobra, som havde trukket sig. t1 var på gernings-
tidspunktet, den eneste tilbageblevne med magt. de øvrige medlemmer afventede instruks fra
t1, inden de handlede.
foreholdt andet sidste afsnit (ekstrakt 0, side 42) forklarede vidnet, at …vej og …vej ligger
op af x-parken. …, …, … og t1 befandt sig ud for deres bopæl. det er et bandegrupperings-
sted.
vidnet politiassistent h, har supplerende forklaret, at der over politiradioen var givet medde-
lelse om en blå peugeot sedan. de antraf køretøjet og eftersatte det. det var vagtcentralen,
som tilkaldte hundepatrulje.
forevist luftfoto (ekstrakt 1, side 16) forklarede vidnet, at de passerede en anden patruljebil,
da de kørte frem mod rundkørslen. vidnet observerede en blå peugeot bag dem. da han gerne
vil se, hvem der var i bilen, tog de en ekstra gang i rundkørslen, så de kom bag ved den blå
peugeot. der er få kilometer til ... fra det sted, hvor de stoppede den blå peugeot.
vidnet ... har supplerende forklaret, at der i februar 2013 ikke var andre ansatte i tatovørfor-
retningen end ... og ham. han stod i baglokalet, da han hørte noget, der lød som et skud. han
gik ind i forretningen og så ud af vinduet, at der stod en person på den anden side af gaden.
han så ikke, hvordan han stod, eller hvad han havde i hånden.
foreholdt afhøringsrapport af 6. februar 2013 (ekstrakt 2, side 91) forklarede vidnet, at han
ikke kan huske, om han har forklaret sådan til politiet. de løb ud i baglokalet, hvor de krav-
lede ud af et vindue. han har ikke været til x-by festuge i august 2012.
                                              - 20 -
vidnet c, har supplerende forklaret vedrørende telefonsamtale af 20. februar 2013 mellem t1
og vidnet (ekstrakt 3, side 8), at han stadig ikke vil svare på spørgsmål vedrørende telefon-
samtalen af 20. februar 2013 og 5. marts 2013 mellem ham og t1.
vidnet mente ikke, at der var en bandekrig i januar 2013. der var forebyggende fredsfor-
handlinger. han ved ikke, om han havde hørt, at der var blevet skudt mod bandidos. han talte
med bandidos, men det blev vendt med de andre i black cobra forinden. ... er præsidenten for
bandidos. han mener ikke, at han har nævnt at ... bor på ...-vej. under x-by festuge var der
vist nogen fra black cobra, der var oppe og skændes med nogen fra bloodz. han havde hørt,
at nogen havde overfaldet t1 i y-shop, men han vidste ikke, hvem det var. vagtordningen
blev først etableret efter t1 var blevet fængslet. bloodz havde stor respekt for t1, og derfor
kunne de godt finde på at udnytte situationen, hvis han ikke var der. han ved ikke hvem a og
b er.
vidnet forklarede, at der blandt medlemmer med sorte trøjer i black cobra gælder demokrati-
ske regler, hvor der træffes beslutninger ved stemmeflertal. der er ikke nogen, der bestemmer
mere end andre.
skyldspørgsmålet
af landsrettens kendelse vedrørende skyldspørgsmålet fremgår:
      ”...by rets dom af 4. februar 2014 er for så vidt angår skyldsspørgsmålet anket af
      t1 og t2 med påstand om frifindelse i det ikke erkendte omfang, idet t2 i forhold
      2 dog har erkendt sig skyldig i overtrædelse af straffelovens § 252, dog således at
      forholdet ikke er begået i forening med og efter forudgående aftale eller fælles
      forståelse med t1.
      anklagemyndigheden har påstået domfældelse af de tiltalte i overensstemmelse
      med anklageskriftet for byretten, dog således at straffelovens § 81 a ikke påstås
      bragt i anvendelse i forhold 2.
      forhold 1
      samtlige nævninger og dommere udtaler:
      t1, e og f var i februar 2013 alle medlem af black cobra, og det må efter vidnet
      politiassistent js forklaring, der understøttes af indholdet af telefonaflytningerne,
      lægges til grund, at black cobra på dette tidspunkt var i konflikt med bandidos,
                                          - 21 -
herunder var blandt andet t1 under et sammenstød den 29. januar 2013 blevet
knivoverfaldet af medlemmer af bloodz, der på daværende tidspunkt indgik i en
alliance med bandidos.
også efter bevisførelsen for landsretten må det lægges det til grund, at vidnerne ...
og ... under kørsel ad …-vej fra x-by mod ... blev passet op af en mørkeblå peu-
geot 406, der kom bagfra med høj hastighed, hvorefter personerne i peugeot’en på
en truende måde, herunder ved at lave pistollignende bevægelser med hænderne,
til ... og ... råbte, om de var fra bandidos, og at de skulle standse bilen.
ca. 13 minutter senere blev t1, e – iført skudsikker vest – og f standset af politiet
i en mørkeblå peugeot 406.
som anført af byretten blev f og e ved dom af 9. september 2013 dømt for i for-
ening at have besiddet den pistol, som e efter sin forklaring havde smidt ud af bil-
vinduet, da politiet eftersatte peugeot’en.
det tiltrædes, at det efter en samlet vurdering må lægges til grund, at t1, e og f
den 2. februar 2013 var i færd med at patruljere og i den forbindelse var på udkig
efter personer fra bandidos, og at e på grund af den igangværende konflikt og ef-
ter forudgående aftale eller fælles forståelse med t1 havde medbragt pistolen un-
der denne patruljering.
det tiltrædes herefter, at t1 er skyldig i forhold 1 som fastslået i den indankede
dom.
forhold 2
samtlige nævninger og dommere udtaler:
efter t2 og as forklaringer havde de forud for skudepisoden hver for sig været
inde i tatovørforretningen, som de vidste var bandidos-relateret, og de vidste, at
forretningen på tidspunktet for skudepisoden var åben.
efter de forklaringer, som vidnerne ..., der på tidspunktet for skudepisoden be-
fandt sig i en bil få meter fra indgangen til tatovørforretningen, og ..., der befandt
sig inde i tatovørforretningen, og som efter det første skud kiggede ud af vinduet i
indgangsdøren til forretningen, har afgivet, tiltrædes det, at det må anses for godt-
gjort, at de af a med revolveren afgivne skud blev affyret direkte mod forretnin-
gen. det må efter t2 og as forklaringer endvidere lægges til grund, at as afgi-
velse af skud direkte mod forretningen fandt sted, mens t2 så på, og efter forud-
gående aftale og planlægning de to imellem.
under disse omstændigheder og i øvrigt af de grunde, byretten har anført, tiltræ-
des det, at t2 må have anset det for overvejende sandsynligt, at en eller flere per-
soner i tatovørforretningen kunne blive dræbt af de afgivne skud.
det lægges efter vidnet bs forklaring til grund, at blandt andet t2 og brødrene a
og b i februar 2013 alle var medlem af den nu ophørte gruppering ..., der var en
supportgruppe til black cobra, og efter vidnet ...s forklaring og til dels også t2s
                                         - 22 -
egen forklaring lægges det til grund, at de tre ofte opholdt sig i eller ved
bebyggelsen x-parken i selskab med medlemmer af black cobra.
t1, t2 og vidnet a har afgivet divergerende og – for t2 og vidnet as vedkom-
mende – skiftende forklaringer om deres kontakt og færden forud for skudepiso-
den den 6. februar 2013 kl. 12.58.
som anført af byretten har t2 – foreholdt et foto, som ifølge politiet er optaget
den 6. februar 2013 ca. kl. 12.10, og hvoraf fremgår t2 og a siddende på den i
forhold 2 nævnte knallert i samtale med t1 – til oplæst og godkendt politirapport
den 28. februar 2013 forklaret, at fotoet er taget kort tid forinden, at han og a
skiftede tøj i kælderen, samt at t1 sagde til a, at ”du ved godt, hvor tasken står”,
hvortil a svarede ”ja”. under t2s afgivelse af forklaring i grundlovsforhør
samme dato, hvilken forklaring blev oplæst og vedstået, gentog han denne forkla-
ring.
efterfølgende har t2 fragået denne forklaring, herunder er han – på samme måde
som t1 – nu i tvivl om, hvorvidt fotoet overhovedet er optaget den 6. februar
2013, men hvis dette måtte være tilfældet, så var t1 i givet fald i selskab med to
andre personer, og samtalen drejede sig i givet fald om, at t2 og a af t1 blev
bedt om at hente nogle bilnøgler.
heller ikke vidnet a er efter sin forklaring for landsretten længere sikker på, at
fotoet er optaget den 6. februar 2013, om end han husker, at han sammen med t2
den nævnte dato mødtes med t1, i hvilken forbindelse de tre var alene, og hvor-
under t1 førte en samtale med t2.
med disse bemærkninger og i øvrigt af de grunde, byretten har anført, tiltrædes
det, at det med den fornødne sikkerhed kan lægges til grund, at det omhandlede
foto er optaget den 6. februar 2013 ca. kl. 12.10, at t1 talte med a om en taske,
og at der i denne taske, som henstod i en kælder under en af blokkene i x-parken,
lå blandt andet det tøj, handsker og maskering, som t2 og a umiddelbart herefter
iførte sig, hvorpå de to kørte på den røde knallert til tatovørforretningen.
under disse omstændigheder – og da det som anført vedrørende forhold 1 må
lægges til grund, at der i februar 2013 var en igangværende konflikt mellem ban-
didos og black cobra, ligesom det af de grunde, byretten har anført, må lægges til
grund, at t1 på daværende tidspunkt var den ubestridte leder for black cobra i x-
by – findes det ubetænkeligt at lægge til grund, at det af t2 og a i forening og
efter forudgående aftale begåede drabsforsøg er sket efter tilskyndelse fra t1.
det tiltrædes herefter, at de tiltalte t2 og t1 er skyldige i forhold 2 som fastslået i
den indankede dom.
forhold 3 a
samtlige nævninger og dommere udtaler:
af de grunde, byretten har anført, tiltrædes det også efter bevisførelsen for lands-
retten, at t1 frifindes i forhold 3 a.
                                               - 23 -
       forhold 7
       samtlige nævninger og dommere udtaler:
       også efter bevisførelsen for landsretten tiltrædes det, at t2, der har erkendt under
       sin varetægtsfængsling i surrogat at have lånt en mobiltelefon af en kammeret for
       at kontakte sin kæreste, er skyldig i forhold 7 som fastslået i den indankede dom.
                                      thi bestemmes:
       tiltalte t1 findes skyldig i forhold 1, 2, 5 og 6.
       tiltalte t2 findes skyldig i forhold 2, 3 b, 4, 7 og 8.
       tiltalte t1 frifindes 3 a.”
sanktionsspørgsmålet
t2
tiltalte t2 blev ved landsrettens dom af 7. november 2014 idømt fængsel i 4 år.
t1
sanktionsfastsættelsen vedrørende tiltalte t1 blev ved landsrettens kendelse af 3. november
2014 udsat på fornyet mentalundersøgelse af ham.
af retspsykiatrisk erklæring af 9. marts 2015 vedrørende tiltalte t1 fremgår blandt andet:
       ”…
       andres oplysninger om observanden
       der foreligger mentalerklæring af 05.07.13 ved speciallæge i psykiatri …. men-
       talundersøgelsen har fundet sted under observandens ophold i arresten.
       nedenstående er uddrag af mentalerklæringen, især udvalgt med henblik på at
       belyse forhold vedrørende observandens psykiske helbredstilstand, samt psykia-
       trisk behandling før og under mentalobservationen.
       observanden blev i 2010 henvist af den praktiserende læge til distriktspsykiatrisk
       center x-by efter at have været udsat for voldeligt overfald i november 2009. han
       havde svært ved at sove, havde angstsymptomer og følte sig forfulgt, når han gik i
       byen. ind imellem hørte han råben og skrigen inde i hovedet og oplyste, at han var
                                         - 24 -
blevet tiltagende aggressiv. det blev vurderet, at der var tegn på en akut krisere-
aktion og etableret kontakt til psykolog.
der foreligger ikke journaloplysninger fra psykologkontakten.
i september 2012 blev observanden på ny henvist af praktiserende læge til di-
striktspsykiatrisk center i x-by, pga. angst, natlige mareridt, social fobi samt kon-
centrations- og hukommelsesbesvær. der påbegyndtes psykologbehandling, og
diagnostisk fandtes der at være tale om posttraumatisk stress-syndrom, (idet det
bemærkes, at der ikke i mentalerklæringen er beskrevet, på hvilket grundlag
denne diagnose er stillet, især er det afgørende såkaldte ”stressor-kriterium”, som
skal udgøres af en exceptionel truende eller katastrofeagtig begivenhed eller situ-
ation, som medfører kraftig påvirkning hos praktisk talt enhver, ikke omtalt. det
er dog nærliggende, at udsættelsen for skudepisoder kan regnes for en sådan ex-
ceptionelt truende begivenhed, undersøgers bemærkning).
observandens oplysninger om at høre lyde inde i hovedet ses ikke adresseret
yderligere.
behandlingskontakten afsluttet februar 2013, idet det dog skal bemærkes, at det i
journalnotat fra psykiatrisk …, region sjællands psykiatri, fremgår, at
observanden tilsyneladende fortsat havde kontakt med distriktspsykiatrisk center
efter varetægtsfængslingen i februar 2013.
observanden blev indlagt fra arresten i varetægtssurrogat på psykiatrisk afd. i
...by fra 15.05.13 til 29.05.13, han blev overført på foranledning af psykiatrisk
konsulent i vestre fængsel, fordi der var formodning om en psykotisk tilstand.
observanden var overbevist om, at politiet var ude på, at han skulle dø, enten i et
banderelateret opgør eller ved selvmord. under opholdet i vestre fængsel havde
han hørt politiet sige: ”er han ikke død endnu?”, ligesom han også hørte andre
tale om sig. under indlæggelsen blev han beskrevet i neutralt stemningsleje med
et påtaget og underfundigt smil uden tegn på hallucinatoriske oplevelser eller
vrangforestillinger. han oplyste at være angst og utryg og ville gå med solbriller,
men var også meget optaget af, om personalet kunne lide ham. han var nervøs for
at blive sendt tilbage til arresten og ville i givet fald gøre selvmordsforsøg. han
blev beskrevet som konstant selvhenførende, afglidende og hele tiden i stand til at
dreje samtalen hen på, at personalet var efter ham, fordi han var sort, frimurer og
jøde.
ved den lægelige vurdering fremgik, ”at observanden ikke er præget af egentligt
psykotisk tankeindhold. han er ikke præget af egne systematiserede vrangfore-
stillinger. han deler konspirationsteorier med den subkultur, han tilhører”. ved
udskrivelse blev observanden blev overført til politigårdens fængsel.
hospitalets diagnose: posttraumatisk stress tilstand, dyssocial personligheds-
struktur
ved mentalobservationen indgik psykologisk testning, hvor observanden blev
vurderet psykotisk. han var hørelseshallucineret og havde paranoide forestillinger
om overvågning, om at være speciel, udvalgt og være tankeforstyrret.
ved den klinisk psykiatriske vurdering fandtes observanden præget af systemati-
serede vrangforestillinger om konspirationsteorier, han følte sig styret og påvirket,
angav at høre stemmer, at kunne læse andres tanker, og andre mennesker også
                                        - 25 -
kunne læse hans tanker. han beskrev følehallucinationer og var muligvis halluci-
neret på synet.
ved undersøgelsen blev han fundet normalt begavet.
af mentalerklæringens konklusion fremgår:
”observanden er nr. 2/2 helsøskende, født af samlevende forældre, der fortsat
samlever. han er født her i landet, han er dansk statsborger, han har gennemført
folkeskolens afgangseksamen og har været under uddannelse til mekaniker. ob-
servanden har haft et bredt misbrug af både alkohol og euforiserende stoffer. ob-
servanden kan have været påvirket på nogle af tidspunkterne for det nu påsigtede,
men der er ikke mistanke om abnorm rustilstand. observanden er tidligere straffet
mange gange og er aktuelt sigtet for en lang række forhold, inkl. ulovlig våbenbe-
siddelse og medvirken til forsøg på manddrab.
observanden er ved observationen fundet psykotisk, både klinisk og testpsykolo-
gisk, og han har også været det på tidspunkterne for det nu påsigtede. han er så-
ledes omfattet af straffelovens § 16, stk. 1. observanden er ved observationen
fundet normalt begavet, og han er således ikke omfattet af straffelovens § 16, stk.
2. såfremt observanden findes skyldig i det nu påsigtede, skal man m.h.p. imøde-
gåelse af risikoen for ny, ligeartet kriminalitet, pege på dom til anbringelse i psy-
kiatrisk afdeling”.
af udtalelse fra overlæge …, psykiatrisk afd. z-by, afsnit s 7, til … politi, dateret
07.08.13, i anledning af, at observanden 19.07.14 var henvist efter retskendelse til
indlæggelse i varetægtssurrogat i sikringsafdelingen, region … psykiatri, frem-
går, at observanden tidligere havde været indlagt på afsnittet i …by, fra 15.05. –
29.05.13. han blev da ikke fundet sindssyg og returneret til fængslet.
overlægen ønskede at gøre opmærksom på, at man ikke fra hospitalets side mente
at kunne garantere, at observanden forblev i afdelingen under en surrogatvare-
tægtsfængsling. han ville med lethed kunne true personalet til at lukke sig ud eller
på anden måde skaffe sig adgang til friheden. under den tidligere indlæggelse i
maj 2013 havde han uden problemer åbnet en låst dør med magt, da han blev til-
bageført til arresten. muligheden for udefrakommende hjælp til undvigelse fra
bandemedlemmer måtte også overvejes. af disse grunde anmodede overlægen
om, at man genovervejede anmodningen om varetægtsfængslingen på afd. s 7 i
...by, hvor de sikkerhedsmæssige forhold ikke levede op til de krav, man måtte
stille i forbindelse med en varetægtsfængsling i surrogat af observanden. i fald
retten fastholdt, at observanden skulle opholde sig på afd. s 7 i ventetiden på
plads på sikringsafdelingen, hvilket man fandt stærkt bekymrende, ønskede man
fra hospitalet bevogtningen forestået af politiet både af hensyn til sikkerhed og
flugtrisiko, og desuden af hensyn til personalets sikkerhed.
retslægerådet har afgivet udtalelse dateret 14.08.13, hvoraf fremgår, at observan-
den ved den retspsykiatriske undersøgelse (mentalerklæring af 05.07.13) var fun-
det i udtalt grad sindssyg; han husede blandt andet omfattende og systematiserede
vrangforestillinger af forfølgelseskarakter, var hørelses- og måske synshallucine-
ret, og beskrev tankepåvirkningsoplevelser. observanden var forpint af tilstanden.
retslægerådet fandt det helt overvejende sandsynligt, at han led af skizofreni, som
måtte antages at have udviklet sig gradvist i hvert fald gennem de seneste år.
                                         - 26 -
retslægerådet fandt observanden omfattet af straffelovens § 16, stk. 1, 1. pkt og
anbefalede som mest formålstjenlig foranstaltning til imødegåelse af en forment-
lig ikke ubetydelig risiko for fremtidig ligeartet kriminalitet, dom til anbringelse i
psykiatrisk afdeling.
af udtalelse fra overlæge …, afdelingen., dateret 20.08.13 til …politi fremgår, at
observanden var på venteliste til indlæggelse på …afdelingen, hvor der aktuelt
ikke var ledig plads, og at man ikke så andre placeringsmuligheder ud fra det af
anklageren anførte.
supplerende lægeudtalelse af 15.01.14 ved overlæge …, retspsykiatrisk afd., …
til politianklager, vedr. observandens tilstand og foranstaltningsforslag.
det fremgår, at observanden blev indlagt på retspsykiatrisk afd., 12.12.13. i star-
ten fandtes der ikke nogen psykotiske symptomer. dog gav han hurtigt udtryk for,
at der var fugleedderkopper og kameraer på hans stue. han hørte stemmer og følte
sig overvåget og mente, der foregik eksperimenter med ham. urinscreening ved
ankomsten var uden tegn på misbrug af hash eller andre euforiserende stoffer.
observanden var stille og rolig uden affektgennembrud, men svært psykotisk. den
medikamentelle behandling blev ændret til cisordinol 20 mg i døgnet.
konklusivt anførte overlægen, at observanden under opholdet på sikringsafdelin-
gen uændret var psykotisk, som beskrevet i mentalundersøgelsen af 05.07.13. der
var ingen adfærdsmæssige problemer. overlægen fastholdt samme konklusion,
som allerede anbefalet og tilføjede i supplerende skrivelse af 21.01.14, at vare-
tægtssurrogatfængslingen stadig fandtes at være den rette placering af observan-
den.
28.01.14 skrev overlægen til statsadvokaten for københavn, at observandens til-
stand var bedret så meget, at han på fuldt forsvarlig vis kunne rummes og be-
handles på lukket retspsykiatrisk afdeling ….
indlæggelse på psykiatrisk afd., …fra 29.04.14 til 06.10.14 med status af surro-
gatvaretægtsfængslet. observanden blev under hele indlæggelsen vurderet psyko-
tisk, med paranoide forestillinger om overvågning, egen særlige betydning, og
oplevelser af at se fugleedderkopper cirka 10 cm i diameter. hans ønske om at
kunne træne vægttræning, overholdelse af ramadanen, besøg fra venner og fami-
lie med mere og blev vidtgående imødekommet, og han var velfungerende uden
affektgennembrud eller truende adfærd.
han modtog behandling med antipsykotisk virkende medicin seroquel og mulig-
vis tillige andre lægemidler, idet oversigt over medicinstatus ikke fremgår ekspli-
cit i de tilsendte journalkopier til brug for aktuelle mentalundersøgelse. der blev
ved urinscreening ikke fundet tegn på aktivt stofmisbrug.
observanden blev overflyttet til anden lukket afdeling i region … psykiatri
grundet midlertidig lukning af afdelingen i …by.
lægeudtalelse fra overlæge …, region …psykiatri., dateret 10.10.14, til statsad-
vokaten i københavn, på dennes anmodning.
                                        - 27 -
det fremgik, at observanden 29.04.14 blev overflyttet fra retspsykiatrisk afdeling
i …til højtskærmet enhed ved psykiatrisk akut-modtagelse i …. derfra blev han
03.06.14 overflyttet til alment lukket psykiatrisk afsnit i ….
under indlæggelsen på retspsykiatrisk afdeling i …var observanden blevet vur-
deret psykotisk (sindssyg), med systematiserede vrangforestillinger og hørelses-
hallucinationer, hvoraf sidstnævnte var bedret på behandling med antipsykotisk
virkende medicin. observanden udtrykte således ved indlæggelsen i ...by stadig
systematiserede vrangforestillinger omhandlende konspiration og forfølgelse mod
sig selv fra lluminati. han så sammenhænge mellem skat, danmarks statsminister
og en særegen forekomst af trekanter. han var overbevist om selv at have en
særlig betydning, både for muslimer og for verden i al almindelighed, og for at
andre anså ham for at være en person, der vidste for meget. i perioder følte han sig
overvåget af helikoptere i luftrummet over ...by, og af kameraer og aflyt-
ningsudstyr på hospitalet.
ved en samlet vurdering fandt overlægen, at observanden led af kronisk paranoid
psykose.
indlæggelse på psykiatrisk afd., ...by, afsnit s 7, 06.10.14 til 10.02.15, med status
af surrogatvaretægtsfængslet.
observanden blev under indlæggelsen beskrevet som rolig og afdæmpet, han fast-
holdt forestillinger om at være udsat for konspiration og at lægerne på psykiatrisk
afdeling var i ledtog med politiet. der fandtes at være stor uoverensstemmelse
mellem de svære paranoide forestillinger, som observanden fremførte, og den
kontaktform og adfærd, som han udviste, herunder lyst til at færdes blandt med-
patienterne og fravær af tilhørende affekt.
under indlæggelsen modtog observanden behandling med antipsykotisk virkende
medicin (cisordinol 30 mg, seroquel 400 mg). der var vedvarende tvivl hos de
behandlende overlæger om, hvorvidt observanden faktisk var psykotisk, i særde-
leshed om han skulle lide af skizofreni. det fandtes ejendommeligt, at den relativt
høje medicindosis tilsyneladende ikke havde haft nogen effekt på den psykotiske
symptomer, som observanden fremførte, hvilket eventuelt kunne tages som udtryk
for, at observanden ”snød” enten med medicinindtagelsen eller med symptomrap-
porteringen og simulerede sindssygdom. to uvarslede blodprøvekontroller til må-
ling af blodets indhold af medicin (cisordinol) viste begge lavt indhold, hvorfor
det blev konkluderet, at observanden i det mindste indtog noget af den ordinerede
antipsykotisk virkende medicin.,
uagtet dette fremgik af behandlingsplanen, som løbende blev revideret, at diagno-
sen var paranoid psykose. under indlæggelsen bedredes observandens psykiske
tilstand, både objektivt og subjektivt, hans adfærd var naturlig, uden tegn på angst,
ligesom de selvrapporterede oplevelser af at være forfulgt og høre stemmer sjæld-
nere og sjældnere blev fremført.
da observanden således i januar 2015 fremtrådte ”apsykotisk”, og det forvente-
des, at den forestående mentalobservation skulle foretages uden behandling med
antipsykotisk virkende medicin, blev han foreslået reduktion i medicindosis (ci-
sordinol), hvilket han var ganske afvisende overfor. imidlertid bad observanden
selv 29.01.15 om reduktion af dosis fra 30 til 20 mg cisordinol daglig, hvilket
blev imødekommet uden at han kunne mærke nogen forskel i sin psykiske tilstand
de følgende dage.
                                            - 28 -
     observanden blev udskrevet 10.01.15, hvor han blev indlagt på psykiatrisk center
     …til aktuelle mentalobservation.
     hospitalets diagnose: paranoid psykose
     …
     diskussion
     ved mentalundersøgelsen er observanden fundet sindssyg, om end der også er
     tegn på, at han aggraverer (overdriver) samtlige psykiske symptomer. en entydig
     forklaring herpå skal man afstå fra at forsøge at give.
     observanden har så vidt det har kunnet rekonstrueres, frembudt forskellige psyki-
     atriske sygdomssymptomer siden 2010, herunder fremkomst af tankepåvirknings-
     oplevelser, tredje persons hørelseshallucinationer (begge såkaldte skizofrene før-
     sterangssymptomer) og ledsagende vrangforestillinger. endvidere et jævnt frem-
     adskridende funktionstab, affektaffladning, passivitet og initiativløshed, hvilket
     alle er symptomer, der kan ses ved skizofren sygdomsudvikling, men også som
     bivirkninger til behandling med antipsykotisk virkende medicin.
     tidligere beskrevet karakterafvigende adfærd har ikke været påvist under den ak-
     tuelle mentalobservation, hvor observanden har været døgnindlagt, og dermed ob-
     serveret meget tæt, ligesom der ikke har været tegn på aktuelt stofmisbrug.
     observanden har været under behandling med antipsykotisk virkende medicin i
     relevant dosis igennem cirka 10 måneder, hvor han så vidt det er oplyst ikke, eller
     i det mindste kun i mindre omfang, har misbrugt rusmidler. hans symptombillede,
     og også den lægelige vurdering heraf, har både før og under udvist ganske udtalte
     svingninger, mellem ingen, eller afsvækkede, og meget fremtrædende psykotiske
     symptomer.
     efter en samlet vurdering findes der, trods et muligt motiv til at ”simulere” sinds-
     sygdom, hos observanden overbevisende symptomer på langvarig psykotisk til-
     stand af skizofren karakter.
     konklusion:
     observanden er herefter sindssyg ved mentalundersøgelsen, og han må med over-
     vejende sandsynlighed ligeledes antages at have været sindssyg i tidsrummet for
     det nu pådømte, hvor han kan have været påvirket af euforiserende stoffer eller
     alkohol, idet der under alle omstændigheder ikke er holdepunkter for forekomst af
     en heraf betinget psykisk abnorm tilstand (patologisk rustilstand).
     …”
af retslægerådets udtalelse af 26. marts 2015 fremgår følgende:
     ”med sagens tilbagesendelse, og med henvisning til rådets responsum af 14.08.13,
     skal retslægerådet på grundlag af supplerende mentalerklæring af 09.03.15 ved
     overlæge …, psykiatrisk center …, og øvrige for rådet foreliggende akter om t1
     udtale, at han er sindssyg, og at han var sindssyg på tidspunktet for det pådømte
     forhold. han er begavet i normalområdet.
                                                - 29 -
        t1 har i flere år frembudt utvetydige sindssygdoms symptomer blandt andet i
        form af vrangforestillinger, hallucinationer og tankepåvirkning. symptomerne har
        været af vekslende intensitet. behandling med antipsykotisk virkende medicin sy-
        nes at kunne dæmpe, men ikke fjerne de psykotiske symptomer.
        ved en samlet vurdering finder retslægerådet det godtgjort, at han lider af skizo-
        freni. t1 findes således fortsat omfattet af straffelovens § 16, stk. 1, og retslæge-
        rådet skal fortsat som mest formålstjenlig foranstaltning, jf. samme lovs § 68, 2.
        pkt., anbefale dom til anbringelse på psykiatrisk afdeling.
        …”
anklagemyndigheden har nedlagt principal påstand om, at tiltalte t1 idømmes fængselsstraf,
og subsidiært, at han idømmes en behandlingsdom uden længstetid.
tiltalte har nedlagt principal påstand om, at han idømmes en behandlingsdom med en
længstetid på 5 år, og subsidiært en kortere fængselsstraf end idømt af byretten.
alle voterende tiltræder, at tiltalte t1 er sindssyg, og at han også var sindssyg på gernings-
tidspunktet.
herefter er der – på baggrund af de foreliggende oplysninger om tiltalte t1s psykiske tilstand,
herunder navnlig den retspsykiatriske erklæring af 9. marts 2015 samt retslægerådets erklæ-
ring af 27. marts 2015 – afgivet 12 stemmer for, at han på gerningstidspunktet var utilregnelig
på grund af sindssygdom eller en tilstand, der må sidestilles med sindssygdom, og at han der-
for ikke skal straffes, jf. straffelovens § 16, stk. 1, mens der af de grunde, byretten har anført,
er givet 6 stemmer for at anse han for tilregnelig på gerningstidspunktet.
der træffes afgørelse efter stemmeflertallet.
alle voterende finder herefter, at tiltalte for at forebygge nye lovovertrædelser, og da mindre
indgribende foranstaltninger ikke findes tilstrækkelige, skal anbringes på psykiatrisk afdeling,
jf. straffelovens § 68, 2. pkt., og at der ikke skal fastsættes en længstetid for foranstaltningen,
jf. straffelovens § 68 a, stk. 2.
tiltalte t1 har været fortsat frihedsberøvet under anken.
                                            - 30 -
                                  thi kendes for ret:
byrettens dom i sagen mod t1 ændres således, at t1 idømmes en dom til anbringelse på psy-
kiatrisk afdeling.
der fastsættes ingen længstetid for foranstaltningen.
tiltalte skal betale sagens omkostninger for landsretten.


text:
                             højesterets dom
                        afsagt fredag den 1. december 2017
sag 55/2017
(2. afdeling)
advokat a
(advokat morten samuelsson)
mod
advokatnævnet
(advokat martin simonsen)
i tidligere instanser er afsagt dom af københavns byret den 30. juni 2015 og af østre lands-
rets 3. afdeling den 4. november 2016.
i pådømmelsen har deltaget fem dommere: lene pagter kristensen, vibeke rønne, oliver
talevski, jan schans christensen og lars apostoli.
påstande
parterne har gentaget deres påstande.
supplerende sagsfremstilling
i brev af 13. februar 2013 fra advokat as advokatfirma til folkeregistret hedder det bl.a.:
       ”som advokat for m retter jeg herved henvendelse til dem med ønske om at få oplyst
       adresse på ovenstående k.
       m har til k udlånt en bil og ladet samme k tinglyse som ejer for halvdelen af en
       bestemt fast ejendom. fsva. både bil og ejendom var det intentionen, at disse skulle
       gives til k som gave i forbindelse med en senere indgåelse af ægteskab. ægteskabet
       blev imidlertid aldrig indgået, og nu kræver m tingene tilbage. der vedlægges
       stævningsudkast med bilag til dokumentation.
                                                 - 2 -
      jeg har ved opslag i cpr-registreret konstateret, at k har fået navne- og
      adressebeskyttelse, og jeg kan ikke ad andre veje finde hendes adresse. på denne bag-
      grund anmoder jeg dem venligst være behjælpelig med oplysninger om ks nuværende
      adresse, således at stævning kan forkyndes for hende…”
efter advokatfirmaets modtagelse af adresseoplysningen fra kommunen anlagde advokat a på
ms vegne sag mod k. sagen angik det økonomiske opgør mellem m og k efter deres
samlivsophævelse i 2012, og den blev afgjort ved retten i lyngbys dom af 29. oktober 2013.
ved dommen fik m delvis medhold.
retsgrundlag
cpr-loven (dagældende lovbekendtgørelse nr. 5 af 9. januar 2013) indeholder bl.a. følgende
bestemmelser:
      ”kapitel 7.
      de registreredes beskyttelse mod videregivelse af oplysninger
      § 28. enhver har ret til ved henvendelse til sin bopælskommune at få navne- og adres-
      sebeskyttelse, således at vedkommendes navn og adresse i cpr ikke må videregives til
      private, jf. dog § 34, § 38, stk. 4, § 42, stk. 3-5, og § 43, stk. 1, og § 45. …
      …
      kapitel 12.
      kommunalbestyrelsernes videregivelse af enkeltoplysninger m.v. til private
      § 42. enhver har ret til ved henvendelse til en kommunalbestyrelse at få oplysninger i
      cpr om en bestemt person, som den pågældende forud har identificeret, jf. stk. 6.
      stk. 2. oplysningerne, der kan videregives efter stk. 1, er
      1) nuværende navn, medmindre dette er beskyttet, jf. § 28,
      2) nuværende adresse, medmindre denne er beskyttet, jf. § 28, …
      …
      stk. 5. en persons navne- og adressebeskyttelse, jf. § 28, kan normalt ikke opretholdes
      over for kreditorer, der agter at foretage skridt til opkrævning eller inddrivelse af en for-
      falden fordring. ved tvivl om fordringens eksistens skal kommunalbestyrelsen indhente
      en udtalelse fra den angivne debitor, før oplysningerne kan videregives.
      …
      § 43. kommunalbestyrelsen kan videregive beskyttede navne og adresser i cpr, jf. §
      28, til private, der har en retlig interesse i sådanne oplysninger om en forud identificeret
      person, jf. § 42, stk. 6. det er en betingelse, at den beskyttede har fået mulighed for at
      udtale sig om ønsket og ikke har fremsat sådanne indvendinger mod udleveringen, som
                                              - 3 -
      kommunen finder skal tillægges større vægt end den retlige interesse, den pågældende
      har i at modtage de beskyttede oplysninger.
      …
      § 44. oplysninger modtaget efter § 42, stk. 3- 5, og §§ 43 og 45 må ikke videregives til
      andre private, medmindre det følger af lov eller bestemmelser fastsat i henhold til lov.
      ved videregivelse af navne- og adresseoplysninger efter § 42, stk. 5, og § 43 og § 45,
      skal oplysning om eventuel navne- og adressebeskyttelse, jf. § 28, tillige videregives.
      …
      kapitel 15.
      klage og straf
      …
      § 57. medmindre højere straf er forskyldt efter den øvrige lovgivning straffes med bøde
      den, der forsætligt eller ved grov uagtsomhed
      …
      4) overtræder … §§ 44 og …”
i bemærkningerne til lovforslaget vedrørende cpr-loven (lov nr. 426 af 31. maj 2000) hedder
det bl.a. (folketingstidende 1999-2000, tillæg a, lovforslag nr. l 3, s. 56-58):
      ”til § 40
      …
      formålet med videregivelsesforbeholdet [for erhvervsdrivende] i stk. 2 er at sikre, at de
      almindelige personoplysninger, som registreres i cpr, hentes direkte i cpr af de priva-
      te, således at de meddelte oplysninger er helt aktuelle og korrekte.
      …
      til § 42
      …
      bestemmelsen i stk. 5 svarer til folkeregistreringsbekendtgørelsens § 17, stk. 3, hvoref-
      ter en adressebeskyttelse ikke kan opretholdes overfor kreditorer, der agter at foretage
      skridt til opkrævning eller inddrivelse af en forfalden fordring.
      en kreditor skal således kunne fremvise en forfalden, ubetalt fordring. meningen med
      denne undtagelse fra navne- og adressebeskyttelsen er, at man ikke skal kunne gemme
      sig for sine kreditorer gennem en navne- og adressebeskyttelse for at undgå at betale sin
      gæld. at en fordring er forfalden betyder, at den sidste rettidige betalingsdag er over-
      skredet.
      navne- og adressebeskyttelse skal dog ikke altid vige for kreditorer, selv om disse kan
      opfylde betingelserne, der er angivet ovenfor. dette skyldes, at der kan tænkes tilfælde,
      hvor formålet med at præsentere en forfalden fordring ikke er at få de penge m.m., man
      har til gode, men derimod er en måde at omgå beskyttelsen på. der må i almindelighed
                                                 - 4 -
      kunne ses bort fra muligheden for omgåelse, hvis den spørgende er en forretningsvirk-
      somhed, herunder en advokatvirksomhed. kommunerne afviser i dag visse adressefore-
      spørgsler, fordi der rejses tvivl om fordringens eksistens. i sådanne tilfælde er det fundet
      hensigtsmæssigt at afklare tvivlen ved som noget nyt at pålægge kommunerne at fore-
      lægge anmodningen for den angivelige skyldner.
      …
      til § 43
      efter bestemmelsen i stk. 1, som svarer til folkeregistreringsbekendtgørelsens § 17, stk.
      4, kan kommunen herudover udlevere beskyttede navne og adresser til private, der har
      en retlig interesse. bestemmelsen forudsætter, at der sker en dokumentation af den retli-
      ge interesse. dette vil normalt ikke kunne ske uden skriftlighed. men det kan ikke ude-
      lukkes, at dokumentationen i visse tilfælde vil kunne ske mundtligt. efter bestemmelsen
      er det en betingelse at den beskyttede ikke har fremsat en indvending mod udleveringen,
      som kommunen finder skal tillægges større vægt end den spørgendes retlige interesse.
      ifølge indenrigsministeriets praksis foreligger der som regel kun en retlig interesse, hvis
      den ønskede oplysning i sig selv ændrer retstilstanden, er nødvendig for at få denne æn-
      dret eller skal bruges til at gøre en ret gældende …
      …
      om udtrykket retlig interesse henvises til bemærkningerne til stk. 1. som eksempel kan
      nævnes, at en oplysning om slægtskab kan være af betydning for fremsættelse af et ar-
      vekrav. på samme måde som bobestyrere og andre efter § 50, stk. 1 og 2, har adgang til
      nødvendige oplysninger i ældre folkeregistermateriale i forbindelse med skifte m.v. ved
      en persons død, giver bestemmelsen i stk. 2 en tilsvarende adgang for disse til cpr's op-
      lysninger. et andet eksempel på retlig interesse er, at oplysningen har betydning for ud-
      faldet af en verserende eller forestående retssag. retlig interesse i en oplysning har man
      også, hvis oplysningen har betydning for udfaldet af et erstatningskrav, man selv har
      rejst, eller som er rejst mod en. såfremt ens krav på en ydelse er afhængig af, om man
      har boet et bestemt sted sammen med en anden person i en bestemt periode, har man en
      retlig interesse i at få oplyst disse forhold. derimod er f.eks. ønsket om at drive slægts-
      forskning ikke en interesse, som kan kaldes retlig, jf. de særlige regler herom i lov-
      forslagets § 49.
      det er ikke udover de angivne eksempler muligt på forhånd at opregne de tilfælde, hvor
      private har en retlig interesse i en oplysning i cpr om en bestemt person.
      …
      til § 44
      der henvises for så vidt angår stk. 1 og 3 til bemærkninger til de næsten enslydende be-
      stemmelser i § 40, stk. 2-3, for så vidt angår oplysninger, der er modtaget fra inden-
      rigsministeriet efter § 38, stk. 1-4, og 39…”
i økonomi- og indenrigsministeriets vejledning om folkeregistrering (vejledning nr. 9293 af
14. juni 2013) hedder det bl.a.:
                                         - 5 -
”12.3. videregivelse af andre oplysninger end standardoplysninger samt videregivelse
af beskyttede navne og adresser
…
navne- og adressebeskyttelse kan normalt ikke opretholdes over for kreditorer, der ag-
ter at foretage skridt til opkrævning eller inddrivelse af en forfalden fordring, jf. cpr-
lovens § 42, stk. 5. det bemærkes, at fuld sikkerhed for, at betingelserne i denne be-
stemmelse er opfyldt, forudsætter, at kreditor kan fremvise en forfalden, ubetalt for-
dring, som debitor har underskrevet, og hvis ægthed kommunen ikke er i tvivl om. at
en fordring er forfalden, betyder, at den sidste rettidige betalingsdag er overskredet.
hvis skyldneren ikke har underskrevet dokumentet, er der ingen sikkerhed for, at dette
vedrører en reel fordring. kommunen bør i sådanne tilfælde kun udlevere en beskyttet
adresse, hvis man på grund af kendskab til spørgeren har en velbegrundet formodning
for, at fordringen er reel. mener kommunen, at der kan rejses tvivl om fordringens eksi-
stens, skal tvivlen afklares ved, at kommunen forelægger anmodningen for den angive-
lige skyldner. kommunen er således forpligtet til at undersøge sagen nærmere og kan
ikke blot afvise henvendelsen. hvis kravet er over 3 år, bør kommunen i øvrigt være
opmærksom på, at kravet kan være forældet.
navne- og adressebeskyttelsen skal opretholdes over for kreditorer, hvor formålet med
at præsentere en forfalden fordring ikke er at få de penge m.m., man har til gode, men
derimod er en måde at omgå beskyttelsen på. der må i almindelighed kunne ses bort fra
muligheden for omgåelse, hvis den spørgende er en forretningsvirksomhed, herunder en
advokatvirksomhed. hvis kommunen finder, at der er en risiko for omgåelse, skal an-
modningen forelægges skyldneren.
efter lovens § 43, stk. 1 og 2, er det en betingelse for udlevering af oplysninger, at den
pågældende har en retlig interesse. ved vurderingen af, hvorvidt den pågældende har en
retlig interesse i udlevering af oplysninger efter lovens § 43, stk. 1 og 2, skal kommunen
tage stilling til, om de oplysninger, der ønskes udleveret, i sig selv ændrer retstilstanden
eller er nødvendige for at få denne ændret eller skal bruges til at gøre en ret gældende.
der vil f.eks. være tale om retlig interesse, når oplysningen har betydning for udfaldet af
en verserende eller forestående retssag, herunder har betydning for, om en retssag kan
anlægges. retlig interesse i en oplysning kan også foreligge, hvis oplysningen har be-
tydning for udfaldet af et erstatningskrav, den spørgende selv har rejst, eller som er rejst
mod den pågældende. såfremt spørgerens krav på en ydelse er afhængig af, om den på-
gældende har boet et bestemt sted sammen med en anden person i en bestemt periode,
har den pågældende en retlig interesse i at få oplyst disse forhold.
…
det nævnte er alene eksempler og ikke en udtømmende angivelse af, hvornår der fore-
ligger retlig interesse. det er ikke muligt på forhånd at opregne de tilfælde, hvor private
har en retlig interesse i en oplysning i cpr om en bestemt person. der må altid foreta-
ges en konkret vurdering af en forespørgsel.”
                                                - 6 -
højesterets begrundelse og resultat
sagens baggrund og problemstilling
baggrunden for sagen er en konflikt om det økonomiske opgør efter samlivsophævelse mel-
lem m og k.
m havde engageret advokat a til bl.a. at udtage stævning mod k, og med henblik på dette
anmodede advokaten kommunen om at oplyse ks adresse. da k havde adressebeskyttelse i
henhold til cpr-lovens § 28, havde det ikke været muligt at tilvejebringe adresseoplysningen
på anden måde.
efter cpr-lovens § 42, stk. 5, kan en adressebeskyttelse normalt ikke opretholdes over for
kreditorer, der agter at foretage skridt til opkrævning eller inddrivelse af en forfalden fordring.
efter lovens § 43, stk. 1, kan kommunen endvidere videregive beskyttede adresser til private,
der har en retlig interesse i sådanne oplysninger.
kommunen sendte oplysningerne om ks adresse til advokat a. kommunen må således have
fundet betingelserne for at udlevere oplysningen opfyldt og dermed have lagt til grund bl.a., at
formålet med at anmode om ks adresse ikke var at omgå adressebeskyttelsen, jf. pkt. 12.3 i
økonomi- og indenrigsministeriets vejledning om folkeregistrering.
efter modtagelsen af adresseoplysningen anlagde advokat a sag mod k på ms vegne.
parternes navne og adresser var anført på stævningen, jf. retsplejelovens § 348, stk. 2, nr. 1.
advokat a sendte en kopi af stævningen til m, som ikke misbrugte oplysningen om ks
adresse.
efter advokatnævnets opfattelse havde advokat a overtrådt cpr-lovens § 44, stk. 1, ved at
have givet m oplysningen om ks adresse trods adressebeskyttelsen. advokatnævnet fandt, at
han herved var gået videre, end hvad berettigede hensyn til varetagelse af klientens interesser
tilsagde, og ved nævnets kendelse af 16. december 2013 blev han derfor pålagt en bøde på
10.000 kr. for tilsidesættelse af god advokatskik, jf. retsplejelovens § 126, stk. 1.
                                                - 7 -
hovedspørgsmålet i sagen er, om advokat a tilsidesatte god advokatskik ved under de anførte
omstændigheder til m at udlevere en kopi af stævningen, hvorpå ks beskyttede adresse var
anført.
vurdering
efter cpr-lovens § 44, stk. 1, må beskyttede adresseoplysninger, der er modtaget efter bl.a. §
42, stk. 5, eller § 43, stk. 1, ikke videregives til andre private, medmindre det følger af lov
eller bestemmelser fastsat i medfør af lov. overtrædelse af bestemmelsen, der sker forsætligt
eller ved grov uagtsomhed, straffes med bøde, medmindre højere straf er forskyldt efter den
øvrige lovgivning, jf. § 57, stk. 1, nr. 4.
en advokat har som hovedregel ikke tavshedspligt over for sin klient om oplysninger, advo-
katen har modtaget om f.eks. modparten som led i hvervets udførelse, jf. herved også højeste-
rets dom af 6. januar 2016 (ufr 2016.1436).
det fremgår hverken af ordlyden af eller forarbejderne til cpr-lovens § 44, stk. 1, at udtryk-
ket ”må ikke videregives til andre private” tager sigte på at fravige denne hovedregel. be-
stemmelsen adskiller sig herved fra f.eks. de regler i retsplejeloven, hvor det udtrykkeligt er
reguleret, om en forsvarer må udlevere det modtagne materiale til sin klient, jf. denne lovs §
729 a, stk. 1 og 2.
kommunen havde som nævnt givet adresseoplysningen vedrørende k til advokat a i dennes
egenskab af partsrepræsentant for m til brug for retssagen, som m agtede at anlægge mod k.
det må endvidere antages, at advokat a ikke havde grund til at formode, at der var risiko for,
at m ville misbruge adresseoplysningen vedrørende k.
under disse omstændigheder finder højesteret, at advokat a hverken handlede i strid med
cpr-lovens § 44, stk. 1, eller god advokatskik ved til m at udlevere en kopi af stævningen,
hvorpå ks beskyttede adresse var anført.
højesteret tager herefter as påstand om ophævelse af advokatnævnets kendelse af 16.
december 2013 til følge.
                                              - 8 -
efter sagens karakter og udfald skal advokatnævnet i sagsomkostninger for byret, landsret og
højesteret betale 77.750 kr. til advokat a, heraf 75.000 kr. til dækning af udgifter til
advokatbistand og 2.750 kr. til dækning af retsafgift.
                                     thi kendes for ret:
advokatnævnets kendelse af 16. december 2013 i sag nr. 2013-813 ophæves.
i sagsomkostninger for byret, landsret og højesteret skal advokatnævnet betale 77.750 kr. til
advokat a.
det idømte sagsomkostningsbeløb skal betales inden 14 dage efter denne højesteretsdoms
afsigelse og forrentes efter rentelovens § 8 a.

source: retspraksis

LICENSE:
Creative Commons Legal Code

CC0 1.0 Universal

type: caselaw

jurisdiction: Denkmark


text:
                             højesterets dom
                         afsagt onsdag den 11. februar 2015
sag 219/2014
(2. afdeling)
anklagemyndigheden
mod
t
(advokat birger hagstrøm, beskikket)
i tidligere instanser er afsagt dom af retten på frederiksberg den 15. oktober 2013 og af østre
landsrets 13. afdeling den 9. april 2014.
i pådømmelsen har deltaget fem dommere: lene pagter kristensen, jytte scharling, marianne
højgaard pedersen, oliver talevski og jan schans christensen.
påstande
dommen er anket af t med påstand om frifindelse, subsidiært formildelse.
anklagemyndigheden har påstået stadfæstelse.
anbringender
t har navnlig gjort gældende, at anklagemyndigheden ikke snarest muligt på ny har indbragt
sagen for byretten, efter at østre landsret ved dom af 10. april 2008 ophævede retten på fre-
deriksbergs dom af 19. februar 2008 på grund af rettergangsfejl og hjemviste sagen til fornyet
behandling ved byretten, jf. kravet i retsplejelovens § 930, stk. 1. anklagemyndigheden ind-
bragte først sagen for byretten på ny den 8. april 2009, og der foreligger ikke oplysninger om,
at anklagemyndigheden har haft behov for at overveje tiltalespørgsmålet i anledning af hjem-
visningsdommen. sagen burde på den baggrund have været afvist for så vidt angår forhold 1
og 4, og han bør derfor frifindes for disse forhold.
                                                 - 2 -
ved formuleringen af forhold 4 i anklageskriftet er der givet ham en berettiget forventning
om, at der ikke ville blive rejst tiltale for perioder forud for 29. juni - 1. juli 2007 eller efter-
følgende, og anklagemyndigheden har derfor på baggrund af princippet om bindende påtale-
begrænsning været afskåret fra at rejse tiltale for forhold 7, der primært vedrører året 2007.
den i forhold 1, 4 og 7 anførte vagtvirksomhed er udøvet ved underleverandører, der alle
havde autorisation. det var hverken for byretten eller landsretten bestridt, at arbejdet blev ud-
ført af underleverandører, hvilket også blev lagt til grund af byretten, der dog domfældte med
den begrundelse, at der ikke forelå dokumentation for, at de pågældende underleverandører
havde den fornødne autorisation. når parterne i en straffesag er enige om et faktum, som såle-
des ikke undergives bevisførelse, er retten bundet heraf. landsretten burde derfor være bundet
af byrettens bevisresultat med hensyn til spørgsmålet om, hvorvidt arbejdet var udført af un-
derleverandører. da anklagemyndigheden ikke har godtgjort, at underleverandørerne ikke
havde autorisation, skal han frifindes.
vagtvirksomheden er udøvet i selskabsregi, og tiltalen i forhold 1, 4 og 7 burde derfor have
været rejst over for de pågældende selskaber og ikke mod ham som selskabernes direktør.
til støtte for den subsidiære påstand om formildelse har t navnlig anført, at der ved udmåling
af straffen skal tages hensyn til, at der har været anvendt underleverandører, og at tiltalen
burde have været rettet mod selskaberne. endvidere skal den ekstremt lange sagsbehandlings-
tid have indflydelse på, om der udmåles en straf, og i hvert fald må straffen nedsættes væ-
sentligt.
den fortjeneste, der har været i selskaberne, er tilført disse og er ikke tilgået ham. selskaberne
var endvidere underskudsgivende og er likvideret. hverken han eller selskaberne har haft no-
gen fortjeneste, og der skal derfor ikke ske konfiskation.
anklagemyndigheden har navnlig anført, at man er enig i, at sagen ikke er indbragt snarest
muligt for byretten på ny, jf. retsplejelovens § 930, stk. 1. dette skal dog ikke medføre afvis-
ning eller frifindelse i forhold 1 og 4. den sene indbringelse må derimod indgå i en samlet
vurdering af, om sagsbehandlingstiden skal have betydning for strafudmålingen.
                                                - 3 -
sagsbehandlingstiden for så vidt angår forhold 1 og 4 må anses for at have oversteget det ri-
melige, og dette bør tillægges vægt i formildende retning ved straffens udmåling, jf. herved
navnlig straffelovens § 82, nr. 13. for så vidt angår forhold 7 beror den tidsmæssige udstræk-
ning hovedsagelig på ts egne forhold, og der er således ikke i relation til forhold 7 grundlag
for at tillægge sagsbehandlingstiden vægt i formildende retning ved straffens udmåling.
det fremgår af landsrettens dom, at forhold 1 og 4 alene er indgået med ringe vægt i den
samlede udmåling af bødestraffen. t er dermed ved landsrettens dom fuldt ud blevet kompen-
seret for den lange sagsbehandlingstid i forhold 1 og 4.
der kan ikke ske frifindelse i forhold 7 ud fra et princip om bindende påtalebegrænsning, da t
ikke kan have haft en berettiget forventning om, at anklagemyndigheden ikke ville forfølge
dette forhold.
det kan ikke lægges til grund, at parterne i landsretten var enige om, at t anvendte underleve-
randører, eller at landsretten af den grund skulle være bundet af byrettens bevisresultat.
det er berettiget, at der i forhold 1 og 4 er rejst tiltale mod t som direktør for selskaberne i
stedet for mod selskaberne som sådan.
retsgrundlag
lov om vagtvirksomhed
lov om vagtvirksomhed § 2, stk. 1, og § 20, stk. 1, nr. 1, lyder:
       ”§ 2. den, der udøver vagtvirksomhed eller indgår aftale herom, skal have autorisation
       hertil.
       …
       § 20. medmindre højere straf er forskyldt efter anden lovgivning, straffes med bøde
       den, der
       1)      overtræder § 2, § 4, stk. 2, § 6, stk. 1, § 7, stk. 1, og § 9 eller
       2)      …”
retsplejelovens § 930
retsplejelovens § 930, stk. 1, lyder:
                                                - 4 -
      ”§ 930. hvis der er afsagt hjemvisningsdom, skal anklagemyndigheden, hvis den ikke
      frafalder tiltale, snarest muligt på ny indbringe sagen for byretten.”
bestemmelsen fik sin nuværende udformning ved lov nr. 538 af 8. juni 2006 om ændring af
retsplejeloven og forskellige andre love.
af bemærkningerne til bestemmelsen, jf. folketingstidende 2005-06, tillæg a, lovforslag nr.
l 168, s. 5429, fremgår, at bestemmelsen med redaktionelle ændringer svarer til den tidligere
bestemmelse i retsplejelovens § 961. § 961 havde følgende ordlyd, jf. lov nr. 90 af 15. april
1916:
      ”§ 961. naar hjemvisningsdom er afsagt, har rigsanklageren, hvis han ikke frafalder
      tiltale, uden ophold at foranstalte sagen paa ny indbragt for landsretten.”
forarbejderne til bestemmelserne omtaler ikke virkningerne af, at en straffesag ikke ”snarest
muligt” henholdsvis ”uden ophold” indbringes for retten på ny efter afsigelsen af en hjem-
visningsdom.
højesterets begrundelse og resultat
t blev ved landsrettens dom fundet skyldig i forhold 1 og 4 samt delvist i forhold 7 og idømt
en bøde på 75.000 kr. som en fælles- og tillægsstraf for overtrædelse af lov om vagtvirksom-
hed, ligesom der blev konfiskeret 100.000 kr. hos ham.
1. forhold 1 og 4
1.1 indledning og sagsforløb
højesteret bemærker indledningsvis, at den omstændighed, at tiltalen er rejst mod t og ikke
mod hans selskaber, ikke kan føre til, at han skal frifindes, eller at hans straf formildes. tilta-
lerejsning mod t som direktør for selskaberne må anses for at være i overensstemmelse med
rigsadvokatens meddelelse nr. 5/1999, pkt. 2.2.1. højesteret kan endvidere ikke prøve lands-
rettens bevisbedømmelse, og det kan ikke antages, at anklagemyndigheden for landsretten var
enig med t i, at det måtte lægges til grund, at han havde anvendt underleverandører.
                                                - 5 -
t blev i forhold 1 sigtet den 28. august 2006 og i forhold 4 sigtet den 1. juli 2007. ved ankla-
geskrift af 6. november 2007 blev sagen indbragt for retten på frederiksberg, som afsagde
dom den 19. februar 2008. på grund af rettergangsfejl blev sagen ved østre landsrets dom af
10. april 2008 hjemvist til fornyet behandling i byretten. sagen blev ved anklageskrift af 8.
april 2009 indbragt for byretten på ny og blev berammet til hovedforhandling i retten på fre-
deriksberg den 14. august 2009, hvor t trods lovlig forkyndelse udeblev, hvorfor sagen måtte
udsættes. i tiden herefter blev den udsat gentagne gange, herunder to gange på grund af ts
udeblivelse trods lovlig forkyndelse, én gang på grund af hans sygdom og seks gange begrun-
det i, at han ikke var blevet anholdt efter rettens anholdelsesbeslutninger. sagen blev hoved-
forhandlet den 1. og 15. februar 2013, hvorefter hovedforhandlingen blev udsat til yderligere
bevisførelse og procedure den 8. oktober 2013. retten på frederiksberg afsagde dom i sagen
den 15. oktober 2013, og landsrettens dom er afsagt den 10. april 2014.
1.2 retsplejelovens § 930, stk. 1
efter retsplejelovens § 930, stk. 1, skal anklagemyndigheden, hvis der er afsagt hjemvisnings-
dom, og anklagemyndigheden ikke frafalder tiltale, snarest muligt på ny indbringe sagen for
byretten. anklagemyndigheden er enig i, at forhold 1 og 4 i sagen ikke er indbragt snarest
muligt efter hjemvisningen. spørgsmålet er, hvilke retsvirkninger der er knyttet til manglende
overholdelse af dette krav.
bestemmelsen i § 930, stk. 1, indeholder ikke en præcis frist, og hverken § 930, stk. 1, eller
forarbejderne angiver, hvilke retsvirkninger der er knyttet til tilsidesættelse af kravet om ind-
bringelse snarest muligt. der er således ikke udtrykkelig hjemmel til at afvise en sag eller fri-
finde en tiltalt ved manglende iagttagelse af § 930, stk. 1.
højesteret finder ikke grundlag for at sidestille en for sen indbringelse af en sag efter § 930,
stk. 1, med overskridelse af ankefristen i retsplejelovens § 904, stk. 1, hvortil der udtrykkeligt
er knyttet hjemmel til afvisning, jf. lovens § 910.
i mangel af særlige holdepunkter til støtte herfor i sagen finder højesteret, at tilsidesættelsen
af kravet i § 930, stk. 1, heller ikke kan sidestilles med et frafald af tiltale. der er endvidere
ikke grundlag for at anse forfølgningen for standset på ubestemt tid, jf. straffelovens § 94, stk.
6.
                                                 - 6 -
på denne baggrund finder højesteret, at den for sene indbringelse af sagen for byretten efter §
930, stk. 1, ikke kan føre til, at sagen afvises for så vidt angår forhold 1 og 4, eller at t frifin-
des i disse forhold.
bestemmelsen i § 930, stk. 1, varetager bl.a. hensynet til, at straffesager, hvori der er sket
rettergangsfejl, bringes til afslutning uden unødvendige forsinkelser, og indeholder et krav
om, at anklagemyndigheden fremmer sagen mest muligt. højesteret finder derfor, at der ved
tilsidesættelse af kravet i § 930, stk. 1, er særlig anledning til at overveje strafnedsættelse eller
strafbortfald, jf. straffelovens § 82, nr. 13, og § 83, 2. pkt.
1.3 straffastsættelse
hjemvisningen var begrundet i, at der ved byretten burde have medvirket domsmænd efter
retsplejelovens § 686, stk. 2. der er ikke oplysninger om, at anklagemyndigheden har haft
behov for tid til at overveje tiltalespørgsmålet i anledning af hjemvisningen, og der foreligger
heller ikke andre oplysninger, der kan begrunde den sene fornyede indbringelse for byretten.
retsplejelovens § 930, stk. 1, er som nævnt overtrådt, og dette har medført en forsinkelse af
sagen på op imod et år. henset hertil og til den mindre alvorlige karakter af forhold 1 og 4
samt til den samlede sagsbehandlingstid fra sigtelse til endelig dom finder højesteret, at straf-
fen for disse forhold bør bortfalde. dette gælder, selv om der ikke måtte foreligge en kræn-
kelse af artikel 6, stk. 1, i den europæiske menneskerettighedskonvention.
2. forhold 7
2.1 indledning og sagsforløb
efter anklageskriftet og domfældelsen angår sagens forhold 7 t personligt og ikke hans virke
som direktør for et selskab.
højesteret tiltræder, at anklagemyndigheden ikke har foretaget en bindende påtalebegræns-
ning, således som t har anført.
som anført under pkt. 1.1 kan højesteret ikke prøve landsrettens bevisbedømmelse, og det
kan ikke lægges til grund, at der var enighed for landsretten mellem t og anklagemyndighe-
den med hensyn til hans brug af underleverandører.
                                              - 7 -
i forhold 7 blev der foretaget ransagning den 21. februar 2008, rejst sigtelse den 6. maj 2009
for forhold frem til september 2008 og fremsendt anklageskrift til retten den 1. juli 2009. un-
der retsmøde i retten på frederiksberg den 13. april 2010 tilkendegav retten, at det var mest
hensigtsmæssigt at behandle alle forhold under ét, og i tiden herefter svarer forløbet vedrø-
rende dette forhold til forløbet vedrørende forhold 1 og 4.
2.2 straffastsættelse
højesteret finder, at sagsbehandlingstiden ved byretten har oversteget det rimelige, da den har
strakt sig over mere end 4 år. selv om forsinkelsen i et vist omfang har beroet på ts egne for-
hold, finder højesteret, at han bør kompenseres for forsinkelsen i medfør af straffelovens §
82, nr. 13. dette gælder, selv om den samlede sagsbehandlingstid ikke måtte udgøre en kræn-
kelse af artikel 6, stk. 1, i den europæiske menneskerettighedskonvention.
på denne baggrund og under hensyn til sagens omstændigheder i øvrigt finder højesteret, at
bøden vedrørende forhold 7, som landsretten har udmålt som en fælles- og tillægsstraf, bør
fastsættes til 50.000 kr. med en forvandlingsstraf af fængsel i 20 dage.
2.3 konfiskation
højesteret tiltræder, at der skal ske konfiskation af det udbytte, t har indvundet ved lovover-
trædelsen, og har ikke grundlag for at tilsidesætte det skøn vedrørende beløbets størrelse, som
landsretten har foretaget. det bemærkes herved, at højesteret i lyset af de hensyn, der begrun-
der konfiskation, ikke finder anledning til at reducere konfiskationsbeløbet på grund af sags-
behandlingstiden.
3. sagsomkostninger
sagsomkostningerne for byret, landsret og højesteret betales af statskassen. for så vidt angår
sagsomkostningerne i byretten har højesteret lagt vægt på den lange sagsbehandlingstid ved
byretten.
                                      thi kendes for ret:
landsrettens dom stadfæstes med den ændring, at fælles- og tillægsstraffen nedsættes til en
bøde på 50.000 kr. med en forvandlingsstraf af fængsel i 20 dage.
                                           - 8 -
statskassen skal betale sagens omkostninger for byret, landsret og højesteret.