text:
- mah
                                         udskrift
                                              af
                          sø- & handelsrettens dombog
                                        ____________
                                            dom
afsagt den 25. januar 2017
h-25-15
                                   first marine a/s
                                   (advokat harald smed søndergaard)
                                   mod
                                   1) danske fragtmænd a/s
                                   (advokat torben alexander rhodin)
                                   2) mft aps
                                   (advokat thomas ryhl ved advokat tina toft)
sagens baggrund og parternes påstande
denne sag drejer sig om, hvorvidt de sagsøgte, danske fragtmænd a/s (herefter danske
fragtmænd) og mft aps (herefter mft), som henholdsvis kontraherende og udførende
transportører er erstatningsansvarlige for skade på et parti økologisk rørsukker leveret til ur-
tekram international a/s. sagsøgeren, first marine a/s (herefter first marine), der som vare-
assurandør har udbetalt erstatning til urtekram international a/s, er subrogeret i dette sel-
skabs krav.
                                               -2-
first marine har endeligt principalt nedlagt påstand om, at danske fragtmænd, subsidiært
mft skal betale 177.748,52 kr. med tillæg af renter i henhold til cmr-lovens § 35, stk. 1, fra
sagen anlæg.
kravet fremkommer således:
værdi af rørsukker                                                       115.596,05 kr.
udgift til opbevaring af godset m.v.                                      62.152,47 kr.
i alt                                                                    177.748,52 kr.
danske fragtmænd har over for first marine nedlagt påstand om frifindelse, subsidiært fri-
findelse mod betaling af et mindre beløb.
danske fragtmænd har over for mft nedlagt påstand om, at mft skal friholde danske
fragtmænd for ethvert beløb, danske fragtmænd måtte blive dømt til at betale til first ma-
rine.
mft har nedlagt påstand om frifindelse over for de påstande, der er nedlagt af first marine
og danske fragtmænd.
oplysningerne i sagen
urtekram bad ved mail af 22. oktober 2013 danske fragtmænd om levering den 28. oktober
2013 hos urtekram i mariager af en container med i alt 20.000 kg økologisk rørsukker pakket
i 20 big bags. af mailen fremgik, at teddy olsen var kontaktperson. det hed blandt andet i
mailen:
”…
obs!!!
containeren må kun åbnes af urtekrams kvalitetsmedarbejder, når
den ankommer til port ved uk.
plomberingen må på ingen måde være brudt, i så fald vil vi nægte modtagelse heraf…
giv venligst denne info videre til jeres chauffør
                                                -3-
…”
danske fragtmænd bekræftede den 25. oktober 2013 over for urtekram aftalen om transport
af containeren fra århus til urtekram i mariager.
containeren med rørsukker blev efter aftale med danske fragtmænd transporteret fra århus
til mariager af mft den 25. oktober 2013. ifølge den i forbindelse med skaden udfærdigede
survey rapport skete leveringen af containeren til urtekram kl. 12.11. hos urtekram kvitte-
rede lone b. andersen på det af danske fragtmænd udstedte fragtbrev for modtagelsen af
containeren. plomberingen af containeren blev efter, at containeren var afleveret hos ur-
tekram, brudt af mft’s chauffør, morten kallehauge.
i mail af 28. oktober 2013 kl. 7.18 fra danske fragtmænd ved morten katholm til urtekram,
oplyste danske fragtmænd, at der var opstået et stort problem, da ”vores chauffør har åbnet
containeren selv i fredags da han bakkede den til rampen i mariager.”
i mail af 28. oktober 2013 kl. 15.28 fra danske fragtmænd til mft meddelte danske fragt-
mænd, at leveringen af containeren den 25. oktober 2013 ikke var sket i henhold til aftale,
idet urtekram ikke var blevet kontaktet inden leveringen af containeren, og at containerens
plombe var blevet klippet op, og dørene til containeren var blevet åbnet. af mailen fremgik
endvidere, at dette var sket fredag, og at containeren efterfølgende havde stået med åbne dø-
re med fugt og skader på godset til følge. det fremgik herudover af mailen, at kunden kunne
have lidt tab, idet plomben var klippet inden tolderen havde mulighed for at møde op, og at
mft holdtes ansvarlig for skade, som dette måtte pådrage danske fragtmænd og urtekram.
mft bekræftede samme dag, at mailen om ansvarligholdelse var modtaget.
af survey rapport udfærdiget af jørgen severinsen, dan inspektion aps, dateret 31. oktober
2013 fremgår, at besigtigelse blev foretaget samme dag. det fremgår af rapporten, at ur-
tekram ikke kunne tage imod godset, heller ikke selv om der ikke var synlig skade på de in-
derste sække, da en del eller hele godset havde været udsat for direkte regn eller fugt i luften
fra regnen, da godset kunne være inficeret af skadedyr, og da der findes lovmæssige krav til,
                                                   -4-
at sukker ikke må opbevares i åben trailer uden at være overvåget. af rapporten fremgår
endvidere, at danske fragtmænd var repræsenteret af disponent morten katholm, mens
mft ikke var repræsenteret under besigtigelsen. morten katholm påtog sig ifølge rapporten
på danske fragtmænds vegne det fulde ansvar for skaden.
med hensyn til de af first marine afholdte udgifter til opbevaring m.v. fremgår af faktura 31.
oktober 2013 fra danske fragtmænd med håndskreven påtegning, at der er afholdt en udgift
på 1780,50 kr. af faktura 28. februar 2014 fra danske fragtmænd fremgår, at der afholdt en
udgift på 23.205 kr. for leje af chassis fra 25. oktober 2013 til 20. februar 2014. af faktura date-
ret 21. februar 2014 fra safe shipping fremgår, at der er afholdt en udgift til demurrage vedr.
container for perioden 30. oktober 2013 til 20. februar 2014 med 33.261,34 kr.. for perioden
fra 24. februar til 4. maj 2014 er der afholdt udgift til lagerleje m.v. til jørn saaby coldstore
aps med i alt 3.000 kr. der er herudover afholdt udgift til jørn saaby transport aps for
transport til mariager fjernvarmeværk den 7. maj 2014 med 905,63 kr. alle udgifter er op-
gjort ekskl. moms.
forklaringer
der er under sagen afgivet forklaring af teddy olsen, lone b. andersen, steen kjærgaard og
morten kallehauge.
teddy olsen har forklaret blandt andet, at han de sidste 20 år har været ansat i urtekram,
hvor han i 2013 var driftsleder. urtekram modtog i 2013 et par containere om ugen med fø-
devarer, der blev kørt til lageret. det var normalt, at der var telefonisk kontakt med chauffø-
ren kort før leverancen. chaufføren blev anvist hvilken rampe på lageret, der skulle bakkes
hen til. containeren skulle bakkes ind i en luftsluse. hvis containeren ikke var løftet nok,
kunne dørene ikke åbnes. det kunne nemt løses ved at pumpe mere luft i.
det var den ansatte på lageret, der modtog containeren, der også kvitterede på fragtbrevet.
hvis der ikke var nogen fra lageret til stede, og containeren blev sat til senere aflæsning, ville
en ansat på kontoret kvittere. der var på lageret boltsaks og vinkelsliber til at bryde plombe-
ringen. det var også i 2013 en helt fast procedure, at plomberne til containerne ikke blev
                                               -5-
klippet, før der var en kvalitetsmedarbejder fra urtekram til stede. alle ansatte på lageret
havde høj anciennitet og var fuldt bekendte med proceduren.
han kan vedrørende den konkrete sag ikke huske, om chaufføren havde ringet til ham før
leveringen. det var en fredag, hvor de ansatte på lageret havde fri kl. 12. herefter var der ik-
ke nogen ansatte til stede på lageret. hvis der blev læsset en container af, ville den kunne stå
til om mandagen. hvis plomberingen på containeren blev brudt, ville den skulle læsses af
med det samme. såfremt en medarbejder fra lageret havde klippet plomberingen og ladet
containeren stå, ville det være fyringsgrund. han hørte om sagen om mandagen, hvor con-
taineren var fundet åben, og sukkeret var drivende vådt. han tilkaldte en medarbejder fra
kvalitetsafdelingen, der afviste sukkeret med det samme.
der var op til 6 gange årligt produktion i weekenden. dette skete særligt op til jul. han kan
ikke huske, om der var åbent i den weekend, hvor containeren i sagen blev afleveret. hvis
der havde været ansatte på lageret, ville de have set containeren med det samme.
lone b. andersen har forklaret blandt andet, at hun i 2013 var ansat som produktionsplan-
lægger hos urtekram. hun bestilte varer og var også involveret i kontakten til speditøren. i
2013 brugte urtekram næsten kun danske fragtmænd. det var helt standardmæssigt, at det i
ordremailen var tilføjet, at containeren kun måtte åbnes af urtekrams kvalitetsmedarbejder,
og at plomberingen på ingen måde måtte være brudt. der var internt i urtekram også en helt
klar regel i forhold til lagermedarbejderne om, at en kvalitetsmedarbejder skulle være til ste-
de, når plomberingen på en container blev brudt. der kunne være problemer i containeren
med f.eks. møl, som urtekram ikke ønskede varelageret inficeret med.
proceduren var normalt, at der blev taget kontakt til en kvalitetsmedarbejder, når urtekram
fik besked om, at en container ankom. det var en kollega, der havde stået for bestillingen af
den i sagen omhandlede container, og det var planlagt, at der skulle være en kvalitetsmed-
arbejder til stede om mandagen. hun kan huske den konkrete levering fredag den 25. okto-
ber 2013 efter middag på grund af de efterfølgende problemer. en chauffør, der var ankom-
met med en container, rettede henvendelse i receptionen. hun mener, at lageret var lukket
                                                 -6-
på det tidspunkt. personalet på lageret gik om fredagen hjem kl. 12. hun havde ikke set
chaufføren før. chaufføren sagde, at han havde aftalt med teddy, at han kunne stille contai-
neren ved lageret. chaufføren vidste, hvor han skulle stille containeren, og hun skrev under
på fragtbrevet og tænkte, at chaufføren så ville stille containeren på plads bagefter. hun vid-
ste på det tidspunkt ikke, om det var det rigtige, der var blevet leveret, eller om der var pro-
blemer med leverancen. hun tænkte, at det var noget, man ville forholde sig til mandag
morgen. hun er 100 % sikker på, at hun ikke gav chaufføren instruks om at åbne containe-
ren. hun var fuldt klar over, at man ikke måtte bryde plomberingen, uden at en kvalitets-
medarbejder var til stede. chaufføren sagde heller ikke noget om, at han havde til hensigt at
bryde plomberingen og åbne containeren.
steen kjærgaard har forklaret blandt andet, at han er logistic controller i urtekram, hvor han
har været ansat i 15 år. han har i alt 39 års arbejdserfaring inden for logistik. urtekram er en
handels- og produktionsvirksomhed inden for økologi, der har skrappe kvalitetskrav. det
var forskelligt, hvor meget kontrol der var ved modtagelse af varer, afhængig af varens ka-
rakter og erfaring med leverandører. urtekram modtog i 2013 ca. 2-3 containere om ugen.
varer leveret i containere skulle altid åbnes under tilstedeværelse af en kvalitetsmedarbejder.
der var tale om økologiske varer, der ikke havde fået pesticider. kvalitetsmedarbejderen
skulle sikre, at der ikke kom noget ind, der kontaminerede lageret. plomberingen var der-
næst et led i dokumentation for, at varen var økologisk. hvis plomberingen var brudt uden
urtekrams tilstedeværelse, kunne de ikke dokumentere over for fødevarestyrelsen, at varen
var økologisk, hvorved varen mistede halvdelen af sin værdi ved at blive klassificeret ned
som konventionel vare.
han blev første gang involveret i sagen i løbet af mandag formiddag. han sagde, at de var
nødt til at afvise forsendelsen, da den havde stået weekenden over med åbne låger. contai-
nerne måtte aldrig stilles åbne udenfor lageret, da der så var risiko for, at mus, rotter, insek-
ter o.lign. kunne komme til varerne, hvilket både kunne kontaminere varerne i containeren
og efterfølgende hele lageret, hvis det blev bragt derind.
                                                 -7-
containeren blev nogle dage efter flyttet over til danske fragtmænds lagerplads, hvor der
blev afholdt besigtigelse. man kunne se, at dørene til containeren havde været åbne, og at de
yderste sække var våde. de undersøgte ikke ved besigtigelsen, om de bageste sække var ble-
vet våde. der havde været luft over sækkene, så dyr kunne også være kommet til de bageste.
sækkene var ikke vandtætte, og der kunne derfor f.eks. være kommet urin fra dyr i sukkeret.
han har aldrig hørt om, at man kunne rense sådanne stoffer ud af sukker. sukkeret kunne
derfor ikke bruges til menneskeføde, allerede fordi man ikke vidste, om det var blevet kon-
tamineret af dyr i løbet af weekenden. han forsøgte ikke, at opnå godkendelse af fødevare-
styrelsen, da han var sikker på, at det ville blive afvist grundet omstændighederne ved op-
bevaringen. hvis sukkeret blev solgt indenfor eu, skulle der afholdes told på 3,10 kr. pr. kg.
det selskab, der havde foretaget survey, prøvede at afsætte sukkeret, men det kunne ikke
bruges, heller ikke som dyrefoder. det endte derfor med, at sukkeret blev destrueret gratis i
et fjernvarmeanlæg mod at urtekram afholdt transportudgiften.
morten kallehauge har forklaret blandt andet, at han blev udlært som lastbilchauffør i 2010.
han startede i mft omkring oktober 2013 og ansættelsesforholdet ophørte 10 måneder sene-
re. han kørte mest med trailere og har kun en enkelt gang kørt med en plomberet container.
den pågældende plomberede container blev leveret til urtekram en fredag eftermiddag. han
havde ringet til teddy olsen inden ankomsten og fået at vide, ved hvilket portnummer han
skulle stille containeren. da han ankom, gik han ind i receptionen, hvor lone b. andersen
skrev under på fragtbrevet. han kørte herefter containeren hen til lageret. der var nogle
stykker på arbejde på lageret på det tidspunkt, hvor der også blev kørt med truck. han talte
med en lagermedarbejder, der bad ham åbne containeren og gav ham en boltsaks. han åb-
nede herefter selv containeren på grund af ordren fra lageret, mens lagermedarbejderen stod
ved siden af ham. slusen på rampen blev herefter aktiveret og sat til. han havde ikke set
mailen fra urtekram om, at containeren kun måtte åbnes med tilstedeværelse af kvalitets-
medarbejder. da han fik en ordre på stedet om at åbne containeren, havde han gjort det,
uanset om han havde set mailen.
han forklarede nærmere om leveringstidspunktet af containeren, at han havde taget et bille-
de af den plomberede container, da han havde hentet den i randers. billedet var påført tiden
                                                     -8-
15.15, og han må have leveret den til urtekram omkring en halv time senere. billedet blev fo-
revist parternes advokater, hvor det blev konstateret, at billedet var tidsangivet til kl. 15.15
og dateret til den 11. december 2013. det blev dernæst konstateret, at containernummeret ik-
ke svarede til nummeret på fragtbrevet. han forklarede hertil, at han ikke var klar over, om
tids- og datoindstillingerne på hans telefon var korrekte, og fastholdt, at han kun havde leve-
ret en plomberet container under ansættelsen hos mft, hvilket var sket til urtekram en fre-
dag. der var diskussion omkring containerens indhold den følgende mandag.
parternes synspunkter
for sagsøger, first marine, er der i det væsentlige procederet i overensstemmelse med på-
standsdokumentet af 8. november 2016, hvoraf fremgår blandt andet:
2           ”anbringender
            ansvarsgrundlag - df
2.1         first gør gældende, at df er præsumptivt ansvarlig for beskadigelsen af godset, princi-
            palt fordi skaden – altså åbningen af containerens døre – skete før godsets levering, jf.
            cmr-lovens § 24, stk. 1. subsidiært fordi chaufførens brud af plomberingen og åbning af
            dørene til containeren uden urtekrams viden var en klar professionel fejl. df er ansvarlig
            for sine underkontrahenter, jf. cmr-lovens § 4.
2.2         det følger klart og utvetydigt af bilag 8, at containeren kun måtte åbnes af urtekrams
            personale. mft har i duplikken oplyst, at denne instruktion ikke blev videregivet fra df
            til mft. dette ændrer dog ikke ved, at chaufførens handlinger skal betragtes, som om de
            var udført df selv, og df kan således ikke undslå sig ansvar med henvisning til, at op-
            lysningerne i bilag 8 ikke blev videregivet til mft.
2.3         df har videre gjort gældende, at dørene til containeren blev åbnet med bistand fra ansat-
            te hos urtekram. dette bestrides som udokumenteret, hvilket vil blive underbygget af
            vidneforklaringer.
2.4         det skal i den sammenhæng fremhæves, at transportørerne først to år efter skaden oply-
            ste, at det var deres opfattelse, at urtekram havde bistået med åbningen af containeren,
            og således bar et medansvar for skaden. på intet tidspunkt i den forudgående periode var
            noget lignende blevet anført af transportørerne. således havde ingen af disse oplyst ur-
            tekram eller first, at de mente, at urtekram bar noget ansvar for skaden, hverken under
            besigtigelsen af godset, det efterfølgende forsøg på dækningssalg, eller under parternes
            skriftveksling før indgivelsen af stævningen.
2.5         tværtimod havde df – som det fremgår af bilag 3 - tilkendegivet, at være af samme op-
            fattelse af hændelsesforløbet som urtekram, og af bilag 4 side 9 fremgår, at df ”tog det
            fulde ansvar” for hændelsen.
                                             -9-
2.6  som det vil blive dokumenteret under vidneforklaringerne, har urtekram meget strenge
     krav til, hvordan modtagelsen af fødevarer sker, og det er derfor en stående ordre, at con-
     tainere med fødevarer kun må modtages og åbnes med deltagelse af en ansat fra ur-
     tekrams kvalitetsafdeling. det har også af denne grund formodningen mod sig, at en an-
     sat hos urtekram skulle have instrueret chaufføren i egenhændigt at bryde toldplombe-
     ringen og åbne containerens døre, så disse stod åbne hen over weekenden.
2.7  under disse omstændigheder må det være df, der bærer bevisbyrden for, at ansatte hos
     urtekram bistod med at bryde containerens plombering og lade dørene stå åbne. denne
     bevisbyrde er ikke løftet.
2.8  retten bør derfor lægge til grund, at df er ansvarlig for den opståede skade.
     ansvarsgrundlag – mft
2.9  first gør ligeledes gældende, at mft er ansvarlig for den opståede skade.
2.10 som netop anført bør retten lægge til grund, at skaden opstod, ved at mft’s chauffør
     egenhændigt brød containerens plombering, og åbnede dørene hertil uden urtekrams
     mellemkomst. denne handling var i strid med den instruks, urtekram havde givet til df.
     desuden må det betragtes som en klar professionel fejl, at mft’s chauffør bryder en
     toldplombering, og åbner dørene til en container uden deltagelse af en repræsentant for
     modtageren for derefter at forlade godset på denne måde.
2.11 under disse omstændigheder er first berettiget til at indtale et direkte erstatningskrav
     mod mft i henhold til cmr-lovens § 43, jf. ufr 1986.947s samt i øvrigt i henhold til al-
     mindelige principper om springende regres, jf. ufr 200.471 v og ufr 2004.2496 v.
2.12 på denne baggrund bør retten finde, at first er berettiget til at rejse et direkte erstat-
     ningskrav mod mft.
2.13 dersom retten måtte finde, at first er uberettiget til at rejse et direkte erstatningskrav
     mod mft, og mft således skal frifindes i dette forhold, skal dette dog ikke komme mft
     til gavn i forhold til sagsomkostninger, da df har nedlagt en tilsvarende friholdelsespå-
     stand overfor mft.
     tabsopgørelse
2.14 det rejste erstatningskrav kan opdeles i to hovedkategorier. disse er (a) erstatning for
     værdien af godset og (b) omkostninger afholdt til opbevaring af godset, mens dette for-
     søgtes bortsolgt.
2.15 i forhold til kravet på erstatning af godsets værdi gør first gældende, at godset var vær-
     diløst efter skadens opståen. first er således berettiget til erstatning for godsets samlede
     værdi, jf. cmr-lovens § 29, stk. 1.
2.16 værdien af gods afhænger af, hvilken pris der kan opnås herfor i handel og vandel, jf.
     cmr-lovens § 29, stk. 1. hvis en skade på godset medfører, at ingen vil aftage godset, er
     godset værdiløst. som det vil blive dokumenteret under vidneforklaringerne, var der in-
     gen, som var villige til at aftage godset, da dørene havde stået åbnet, og godset havde
     henstået ubeskyttet i flere dage. da der ikke var nogen villige købere, kan erstatningskra-
     vet opgøres til godsets fulde værdi (totalskade).
                                            - 10 -
2.17 transportørerne har gjort gældende, at skadens omfang var begrænset til de yderste bal-
     ler med sukker, som stod nærmest døråbningen, og som derfor umiddelbart var mest
     eksponeret for regn og dyrs indtrængen. dette bestrides.
2.18 da der er tale om fødevarer beregnet til human konsumption, består skaden ikke alene i,
     om godset beviseligt er blevet vådt eller kontamineret af udefrakommende dyr eller lig-
     nende. det afgørende er, at dyr har haft adgang til godset, hvorfor der ikke længere fin-
     des potentielle aftagere af godset. det er altså risikoen for kontaminering, der gør, at god-
     set mister sin værdi. hvis der som følge af skaden ikke findes nogen, der er villige til at
     aftage godset, har godset mistet sin værdi, og det er derfor totalskadet.
2.19 at godset i denne sag var totalskadet underbygges særligt af det forhold, at det efter ska-
     dens opståen trods ihærdige forsøg herpå, i en længere periode ikke var muligt at sælge
     godset. dette vil blive dokumenteret nærmere under vidneforklaringerne. godset blev
     endeligt bortskaffet ved, at det blev overgivet til et kraftvarmeværk.
2.20 på denne baggrund gøres det gældende, at godset var totalskadet som følge af skaden,
     hvorfor transportørerne er forpligtede til at erstatte godsets fakturaværdi som dokumen-
     teret ved bilag 6.
2.21 df og mft er således forpligtede til at erstatte godsets fulde værdi, dkk 115.596,05.
2.22 i forhold til omkostningerne til opbevaring af godset mens det forsøgtes bortsolgt, gør
     first gældende, at transportørerne ligeledes er forpligtede til at erstatte denne tabspost.
2.23 der er tale om omkostninger afholdt af first, indtil det blev endeligt konstateret, at god-
     set ikke kunne sælges til tredjemand, og således var værdiløst. opbevaringen er dermed
     sket i tabsbegrænsningsøjemed. tabsbegrænsningen skete i transportørernes interesse, og
     transportørerne er således forpligtet til at erstatte omkostningerne forbundet hermed,
     uanset om disse i sidste ende ikke førte til et salg.
2.24 transportørerne har gjort gældende, at first burde have gjort ”noget mere” for at bort-
     sælge godset, uden det dog identificeres, hvad dette ”mere” var. first forsøgte i tæt sam-
     arbejde med urtekram at finde potentielle købere, men det viste sig i sidste ende ikke at
     være muligt. i hvert fald df var stedse bekendt med, at det beskadigede gods forsøgtes
     bortsolgt, og df havde således også lejlighed til at gøre indsigelse mod forsøget herpå,
     dersom dette forekom df udsigtsløst. blandt omkostningerne til opbevaring er således
     samlede udgifter på dkk 23.205 til df for leje af chassis. df har dermed profiteret på
     firsts forsøg på at foretage et tabsbegrænsningssalg.
2.25 på denne baggrund gør first gældende, at df of mft er ansvarlige for samtlige omkost-
     ninger afholdt af first under forsøget på at gennemføre et dækningssalg af det beskadi-
     gede gods. disse omkostninger beløber sig til i alt dkk 62.152,47.
     sagsomkostninger
2.26 first har afholdt udgiften til gennemførelse af besigtigelse af godset. denne udgift belø-
     ber sig til dkk 6.469, hvilket kræves erstattet som sagsomkostning.
     rentekravet
                                                     - 11 -
2.27           first har ændret sin rentepåstand, således der alene kræves renter fra tidspunktet for
               indgivelse af stævning, jf. cmr-lovens § 35, stk. 1.”
for sagsøgte 1, danske fragtmænd, er der i det væsentlige procederet i overensstemmelse
med påstandsdokumentet af 8. november 2016, hvoraf fremgår blandt andet:
”ansvarsgrundlaget for sagsøgte 1:
det bestrides at sagsøgte 1 eller nogen for hvem sagsøgte 1 hæfter for, har handlet ansvarspådragen-
de, idet det gøres gældende at aflevering af containeren er sket i overensstemmelse med det aftalte og
i øvrigt efter konkret instruktion fra sagsøgers side.
således har sagsøgte 2’s chauffør fulgt instruktionen om at kontakte sagsøger forud for aflevering med
henblik på at få anvist en rampe. sagsøger har siden assisteret sagsøgte 2’s chauffør med at bryde
plomberingen, blandt andet ved at udlevere en boltsaks til sagsøgte 2’s chauffør, samt i øvrigt kvitte-
ret for modtagelsen af godset uden anmærkninger.
den omstændighed at en instruktion om at aflevering alene kunne ske til en af sagsøgers kvalitetsan-
svarlige ikke skriftligt er videregivet af sagsøgte 1 til sagsøgte 2 er derfor uden betydning. den mang-
lende skriftlige videregivelse af denne instruktion er endvidere overflødig, fordi det er alment kendt
blandt professionelle transportører, herunder sagsøgte 2, at en plombering som den omhandlede har
et bestemt formål og derfor ikke uden videre må brydes.
det har derfor formodningen kraftigt imod sig, at sagsøgte 2’s chauffør egenhændigt skulle have
brudt containerens plombering. af samme grund er det sagsøgte 1’s opfattelse, at sagsøgte 2 har gjort
præcis som sagsøgte 2 er blevet instrueret om fra såvel sagsøgte 1 som sagsøger.
det er uden betydning, at sagsøgte 1 i sagens bilag 3 og 4, på dette tidspunkt har givet udtryk for at
være af samme opfattelse af hændelsesforløbet som sagsøger samt givet udtryk for at påtage sig det
fulde ansvar. dette beror på at vidnet morten katholm på daværende tidspunkt alene havde sagsø-
gers udlægning af forløbet og først efterfølgende er blevet bekendt med at aflevering skete ved mid-
dagstid og at der i øvrigt var kvitteret anmærkningsfrit fra lone b. andersen.
det bestrides på den baggrund at sagsøgte 1 er ansvarlig for den skade som måtte være sket på rør-
sukkeret.
tabet:
sagsøgte 1 bestrider, at sagsøger kan gøre krav på erstatning for godsets destruktion, ligesom det gø-
res gældende at sagsøger ikke i tilstrækkeligt omfang har iagttaget sin tabsbegrænsningspligt ved at
søge sukkeret solgt til anden side.
årsagen til at sukkeret i det hele taget har taget skade, kan alene henføres til sagsøgers ageren i for-
bindelse med afleveringen af containeren, blandt andet derved at sagsøger har ladet containeren stå
åben over weekenden.
ifølge sagens bilag 4 er der alene konstateret fugtskade på de yderste big bags i containeren, mens der
for så vidt angår de øvrige big bags ikke er påvist skader eller tegn på skader af nogen art. sagsøgte 1
bemærker, at der er tale om big bags som er lukkede med en forsegling og eventuelle skadedyr har
                                                        - 12 -
derfor ikke adgang til indholdet. der har som nævnt i forbindelse med besigtigelsen ikke været kon-
stateret tegn på at der kan have været skadedyr inde i containeren eller at de øvrige big bags på nogen
måde har været udsat for skadegørende kontakt.
det gøres derfor gældende, at alene de big bags som bar præg af fugtskade, efter omstændighederne
vil kunne kræves erstattet, mens de øvrige som ikke havde synlige tegn på skader og heller ikke var
blevet undersøgt nærmere, ikke vil kunne kræves erstattet. i det omfang sukkeret i de øvrige big bags
ikke har kunnet anvendes som forudsat, hvilket bestrides som udokumenteret, gøres det gældende, at
sagsøger burde have søgt sukkeret solgt til anden side.
bevisbyrden for at de øvrige big bags kan anses som beskadigede påhviler sagsøger, og sagsøger har
ikke løftet denne bevisbyrde med den begrænsede undersøgelse der fandt sted den 31. oktober 2013.
sagsøger blev allerede i sagsøgte 1’s svarskrift opfordret til at fremlægge dokumentation for, hvilke
bestræbelser der har været gjort for at sælge sukkeret til anden side frem til destruktionen. denne op-
fordring er ikke blevet imødekommet og det gøres gældende den bevismæssige værdi af eventuelle
mundtlige forklaringer i forbindelse hovedforhandlingen på den baggrund må anses for begrænsede.
grundet den meget lange opbevaringstid frem til destruktionen, gøres det gældende, at kravet på op-
bevaringsomkostninger ikke kan gøres gældende fuldt ud, idet sagsøger burde have foretaget sig me-
re for at få sukkeret afsat til anden side og dermed begrænset udgifterne.
friholdelse overfor sagsøgte 2:
i det omfang afleveringen af containeren findes ansvarspådragende, gøres det gældende, at sagsøgte 2
som den udførende transportør og dermed den som har foretaget den ansvarspådragende handling,
skal friholde sagsøgte 1 i overensstemmelse med den nedlagte påstand.”
for sagsøgte 2, mft, er der i det væsentlige procederet i overensstemmelse med påstands-
dokumentet af 8. november 2016, hvoraf fremgår blandt andet:
1.1        ”anbringender i relation til first marine a/s
1.1.1      ansvarsgrundlag
det bestrides, at mft er ansvarlig overfor first for den påståede beskadigelse i medfør af cmr-lovens §§ 43 og
24.
mft er ikke ansvarlig over for first i medfør af cmr-lovens § 43, der alene finder anvendelse når der
er tale om en landevejstransport, der udføres af flere landevejsfragtførere efter hinanden med én og
samme aftale som grundlag.
disse betingelser er ikke opfyldt i nærværende sag, hvor transporten fra aarhus havn til urtekram i
mariager blev fuldt viderekontraheret af df til mft.
allerede af denne årsag er mft ikke ansvarlig overfor first efter cmr-lovens § 43.
det bestrides endvidere, at mft på baggrund af cmr-lovens § 24, stk. 1, jf. § 4, er præsumptivt an-
svarlig for godsets beskadigelse.
                                                        - 13 -
det er ubestridt, at urtekram den 25.10.2013 kvitterede for modtagelsen af godset uden anmærknin-
ger, jf. bilag a1 (ekstraktens side 34).
af data fra besigtigelsesrapporten fremgår, at godset befandt sig på bestemmelsesstedet den
25.10.2013 kl. 12.11, jf. bilag 4, pkt. 7.1. (ekstraktens side 43).
det gøres på denne baggrund gældende, at urtekram allerede den 25.10.2013 har rådet over godset,
idet selskabets medarbejdere har modtaget godset og herefter har instrueret mft’s chauffør om place-
ring og håndtering heraf.
urtekrams medarbejdere har derved udtrykkeligt, subsidiært stiltiende, accepteret, at godset var stil-
let til urtekrams disposition.
det gøres på denne baggrund gældende, at godset den 25.10.2013 omkring middagstid blev overgivet
til urtekram, og at der herved er sket levering i henhold til cmr-lovens § 24, stk. 1.
de påståede skader er angiveligt opstået i løbet af weekenden fra fredag den 25.10.2013 til mandag
den 28.10.2013.
på denne baggrund gøres det gældende, at skaderne er indtrådt i tidsrummet efter, at mft’s vare-
tægtsperiode var ophørt.
det forhold, at urtekram først tre dage efter at have fået godset i sin varetægt valgte at træffe foran-
staltninger til at beskytte godset, er således mft uvedkommende.
det påhviler first at godtgøre, at skaderne på godset er opstået, mens dette var i mft’s varetægt.
denne bevisbyrde er ikke løftet.
mft har ikke ageret ansvarspådragende
first gør gældende, at mft er direkte ansvarlig overfor first, da den fejl, der medførte skadens opstå-
en, ifølge first blev begået af mft’s chauffør. dette bestrides.
mft var, jf. bilag 2 (ekstraktens side 33),instrueret i at kontakte teddy olsen (urtekram) ved ankomst
til pladsen. instruksen i bilag 8 (ekstraktens side 30) blev dog ikke videreformidlet til mft.
der er enighed mellem parterne om, at chaufføren ved ankomst til pladsen kontaktede teddy olsen,
og at denne anviste chaufføren ved hvilken port containeren skulle sættes.
det er ligeledes ubestridt, at chaufføren kørte containeren hen til den anviste port, og at urtekrams
medarbejder lone b. andersen kvitterede for modtagelsen af containeren uden anmærkninger, jf. bi-
lag a1 (ekstraktens side 34).
tvisten mellem parterne angår således spørgsmålet om, hvilke øvrige instruktioner chaufføren mod-
tog ved sin ankomst til pladsen.
det hævdes af first, at mft’s chauffør egenhændigt brød containerens plombering og åbnede portene
på containeren. dette bestrides, og har i øvrigt formodningen imod sig.
da mft’s chauffør som instrueret kørte containeren til den anviste port viste det sig, grundet rampens
hældning, umuligt at bakke til porten uden at åbne lågerne på containeren (og derved bryde plombe-
                                                      - 14 -
ringen). på denne baggrund indhentede mft’s chauffør anvisninger fra urtekram på, hvorledes han
skulle forholde sig. chaufføren blev herefter af urtekrams medarbejdere instrueret i at bryde plombe-
ringen og åbne lågerne, for så at bakke den åbnede container helt hen til porten.
da chaufføren ikke havde det nødvendige værktøj til rådighed til at bryde plomberingen, overlod ur-
tekrams medarbejdere denne en kraftig boltsaks til brug herfor.
det gøres gældende, at mft, og mft’s chauffør, nøje har fulgt de instruktioner, der blev givet.
det kan ikke lægges mft til last, at den medarbejder hos urtekram, der instruerede chaufføren, og
som stillede en boltsaks til rådighed til at bryde plomberingen, måske ikke var bemyndiget til at give
sådanne instruktioner. medarbejderen fremstod overfor mft’s chauffør som bemyndiget hertil. de in-
terne fuldmagtsforhold hos urtekram, herunder hvorvidt den medarbejder fra urtekram, der hjalp
mft’s chauffør med at bryde plomberingen, var kvalitetsmedarbejder eller ej, er herefter mft uved-
kommende.
mft’s chauffør var og burde ikke være opmærksom på, at anvisningerne fra urtekram ville medføre
skade på godset, men kunne berettiget gå ud fra, at der ville blive taget hånd om godset med det
samme.
det påhviler first at dokumentere, at chaufføren ikke har fulgt de instruktioner, der er givet af ur-
tekram. denne bevisbyrde er ikke løftet.
såfremt det ikke med sikkerhed kan fastslås hvilken instruks, der er givet til mft’s chauffør, gøres det
gældende, at urtekram er nærmest til at bære risikoen herfor.
på denne baggrund bestrides det, at mft på baggrund af cmr-lovens § 24, stk. 1, jf. § 4, stk. 1, er an-
svarlig for beskadigelse af godset.
finder retten, at mft har ageret ansvarspådragende, gøres det subsidiært gældende, at skaden ikke er
forvoldt ved grov uagtsomhed jf. cmr-lovens § 37.
1.1.2      tabsopgørelsen
det bestrides, at urtekram/ first har lidt et tab som følge af forhold, mft er ansvarlig for. herunder
bestrides det, at godset skulle være totalskadet, og at et erstatningsberettiget tab kan opgøres som
sket.
det har formodningen imod sig, at godset (i sin helhed) blev kontamineret/ødelagt ved, at containeren
med godset stod åben fra fredag den 25.10.13 til mandag den 28.10.13.
sukkeret var, for så vidt angår de bagerste 16 bigbags, beskyttet mod regn af de forreste 4 bigbags, jf.
bilag 4, afsnit 9.1. (ekstraktens side 44). de forseglede bigbags umuliggjorde tillige, at sukkeret blev
kontamineret af mus og/eller andre skadedyr.
der er ikke konstateret konkrete tegn på, at der har været skadedyr i containeren, og/eller at de bager-
ste 16 bigbags på anden vis var udsat for skadegørende kontakt jf. bilag 4, afsnit 9.1. (ekstraktens side
44).
                                                      - 15 -
reglerne om hygiejne er de samme for økologiske som for ”konventionelle” fødevarer. dvs. at for-
handlere af økologiske varer skal overholde den helt almindelige lovgivning om blandt andet hygiej-
ne.
så længe hygiejneforskrifterne overholdes, er der ikke i lovgivningen hjemmel til at forbyde brug af
fødevarer. anvendelse af rørsukker kan således kun forbydes, hvor der påvist en uoprettelig konta-
minering af godset jf. hygiejneforordningen (2004/852), art. 4, stk. 2, jf. bilag ii, kapitel iv, nr. 6, e.c..
det følger af bestemmelsen, at ”fødevarer i køretøjer og/eller containere skal anbringes og beskyttes således,
at risikoen for kontaminering reduceres mest muligt”.
det påhviler first at dokumentere, at godset var uanvendeligt som følge af, at der var sket beskadigel-
se af godset. denne bevisbyrde har first ikke løftet.
måtte det alligevel blive lagt til grund, at godset var uanvendeligt og dermed totalskadet, gøres det
gældende, at first ikke har iagttaget sin tabsbegrænsningspligt.
urtekram har til trods for den fremsatte opfordring (e) herom ikke dokumenteret, at selskabet har
gjort rimelige bestræbelser på at sælge sukkeret.
sukkeret blev afleveret til urtekram den 25.10.2013 og anset for beskadiget den 28.10.13, men blev, til
trods for urtekrams umiddelbare opfattelse af, at sukkeret var uegnet til human eller animalsk kon-
sumption, først kørt til destruktion den 7.5.2014.
de udgifter, der konkret er afholdt af urtekram i forbindelse med opbevaring af sukkeret i de mellem-
liggende 22 uger, er så urimeligt store, særligt i lyset af sukkerets værdi, at mft ikke kan pålægges at
erstatte disse.
1.1.3      renter
…
1.2        anbringender i relation til df
de i pkt. 1.1.1.- 1.1.3. anførte anbringender gøres i tillige gældende af mft i forholdet til df.
hertil gøres det yderligere gældende, at det i forholdet mellem df og mft ikke kan komme mft til
skade, at df ikke har videreformidlet de instrukser til mft, som df havde modtaget fra urtekram, jf.
bilag 8 (ekstraktens side 30).
det kan endvidere ikke komme mft til skade, at df’s disponent morten katholm tidligere ”tog det
fulde ansvar” for den skete skade. dette – og andre udtalelser fra df – har ikke indflydelse på
spørgsmålet om, hvorvidt mft’s chauffør har ageret i overensstemmelse med de givne instrukser.”
sø- og handelsrettens begrundelse og resultat
det må efter bevisførelsen lægges til grund, at containeren med rørsukker blev afleveret til
urtekram den 25. oktober 2013, hvor den blev åbnet og herefter stod åben weekenden over.
lone b. andersen underskrev uden forbehold fragtbrevet på urtekrams vegne, men det fin-
                                                - 16 -
des uden betydning for afgørelsen af nærværende sag, idet skaden skete som følge af begi-
venhedsforløbet efter fragtbrevets underskrift.
det må efter de afgivne forklaringer og ordremailen til danske fragtmænd lægges til grund,
at den chauffør, der forestod transporten, ikke måtte åbne containeren uden at have fået lov
hertil af modtageren. morten kallehauge har forklaret, at der var flere ansatte til stede på la-
geret, da han ankom, og at han fik udleveret en boltsaks fra en af de ansatte, og blev bedt om
at klippe plomben op og åbne containeren, hvilket han herefter gjorde. morten kallehauges
forklaring om det passerede på lageret, der er afgivet med en vis usikkerhed i forhold til con-
tainernummer, dato og tidspunkt for leveringen, står i modsætning til forklaringerne afgivet
af teddy olsen, lone b. andersen og steen kjærgaard. efter disse forklaringer må det anta-
ges, at de ansatte på lageret var gået hjem denne dag kl. 12, inden containeren blev afleveret.
det må endvidere lægges til grund, at der var helt fast praksis på lageret for, at containere
kun måtte åbnes under tilstedeværelse af en kvalitetsmedarbejder og at containere ikke måt-
te stå åbne uden for lageret uden at blive aflæsset. det må endvidere, som sagen er oplyst,
lægges til grund, at mft, der allerede den 28. oktober 2013 blev underrettet om, at selskabet
ville blive holdt ansvarlig for skaden, som anført af first marine først 2 år senere gjorde gæl-
dende, at åbningen af containeren var sket efter ordre fra lagerets medarbejdere. på denne
baggrund kan det ikke lægges til grund, at morten kallehauge fik ordre til at åbne containe-
ren. danske fragtmænd findes herefter som kontraherende transportør erstatningsansvarlig
for skaden.
det kan på baggrund af survey rapporten og forklaringen fra steen kjærgaard lægges til
grund, at sukkeret leveret til urtekram den 25. oktober 2013 var ubrugeligt og måtte kasseres
som følge af, at det havde stået i en åben container weekenden over. der blev herved lidt et
tab, som kan opgøres til 115.596,05 kr., og first marine gives herefter medhold vedrørende
kravet om erstatning for værdien af sukkeret. for så vidt angår kravet om godtgørelse af ud-
gifterne til opbevaring m.v. som led i forsøget på at afhænde sukkeret bemærkes, at opbeva-
ringen efter rettens opfattelse henset til sagens omstændigheder fortsatte for længe og om-
kostningerne hertil var for høje. erstatningen for udgiften til opbevaring m.v. fastsættes her-
efter skønsmæssigt til 20.000 kr., således at det samlede tab opgøres til 135.596,05 kr.
                                                  - 17 -
som følge af det anførte gives first marine medhold i påstanden over for danske fragtmænd
med 135.596,05 kr. med rente som påstået.
herefter frifindes mft for den af first marine over for selskabet nedlagt påstand, men mft
findes efter det anførte som udførende transportør ansvarlig for skaden over for danske
fragtmænd, hvorfor danske fragtmænds friholdelsespåstand over for mft tages til følge.
efter sagens udfald og forløb skal danske fragtmænd betale 44.539,14 kr. i sagsomkostnin-
ger til first marine, idet der udover advokatomkostninger, 25.000 kr., er taget hensyn til ud-
gifter til besigtigelse af godset, 6.469 kr., faktisk afholdte vidneudgifter, 9.490,14 kr., og rets-
afgift af det vundne beløb, 3.580 kr., mens sagens omkostninger ophæves i forholdet mellem
first marine og mft.
mft skal efter sagens udfald og forløb betale 25.000 kr. i sagsomkostninger til danske
fragtmænd til dækning af advokatomkostninger.
                                        thi kendes for ret:
sagsøgte, danske fragtmænd a/s, skal til sagsøgeren, first marine a/s, betale 135.596,05 kr.
med rente i henhold til cmr-lovens § 35, stk. 1, fra 24. april 2015 til betaling sker samt sagens
omkostninger med 44.539,14 kr.
first marine a/s frifindes for den af mft aps nedlagte påstand.
i forholdet mellem first marine a/s og mft aps ophæves sagens omkostninger.
mft aps friholder danske fragtmænd a/s for de ovenfor anførte beløb, herunder sagsom-
kostninger.
i forholdet mellem mft aps og danske fragtmænd a/s skal mft aps betale 25.000 kr. i
sagsomkostninger.
                                              - 18 -
det idømte betales inden 14 dage efter dommens afsigelse.
sagsomkostningerne forrentes efter rentelovens § 8 a.
jørn johansen                        bertil vollmond         martin danielsen
                                            (sign.)
                                        ___ ___ ___
                             udskriftens rigtighed bekræftes
                                sø- og handelsretten, den


text:
                             højesterets dom
                            afsagt fredag den 17. maj 2013
sag 101/2011
(1. afdeling)
jyske bank a/s (tidligere nordisk factoring a/s)
(advokat tom kári kristjánsson)
mod
skatteministeriet
(kammeradvokaten ved advokat david auken)
i tidligere instans er afsagt dom af østre landsrets 6. afdeling den 8. februar 2011.
i pådømmelsen har deltaget fem dommere: børge dahl, lene pagter kristensen, poul
søgaard, henrik waaben og jens kruse mikkelsen.
påstande mv.
appellanten, jyske bank a/s, tidligere nordisk factoring a/s, har gentaget sin påstand om,
at skatteministeriet skal anerkende, at nordisk factoring a/s for perioden 1. oktober 2002 til
31. august 2005 er berettiget til at modregne renteudgifter til pengeinstitutter, herunder jyske
bank a/s, i renteindtægter ved opgørelse af momsfradragsretten i henhold til momslovens §
38, stk. 1.
indstævnte, skatteministeriet, har påstået stadfæstelse.
jyske banks påstand svarer til nordisk factorings påstand 3 for landsretten. de spørgsmål,
som var omfattet af påstand 1 og 4 for landsretten, er ikke indbragt for højesteret, og en på-
stand svarende til påstand 2 for landsretten er frafaldet før hovedforhandlingen i højesteret.
                                                 - 2 -
nordisk factoring, som var et helejet datterselskab af jyske bank, blev opløst den 9. decem-
ber 2011, og den virksomhed, som selskabet udøvede, drives i dag som en afdeling i jyske
bank.
sagsfremstilling
nordisk factoring drev factoringvirksomhed i form af belåning, administration og risikoaf-
dækning af debitorer. sagen for højesteret angår den del af selskabets virksomhed, som be-
stod i fakturabelåning. ved fakturabelåning ydede nordisk factoring lån til virksomheder
mod sikkerhed i fakturatilgodehavender. foruden renter af disse lån betalte låntagerne sær-
skilt for bistand til administration af debitorerne samt for inddrivelse og eventuel forsikring af
tilgodehavenderne.
i det under sagen fremlagte eksempel på en factoringaftale fremgår bl.a.:
       ”ordningens hovedpunkter
       2.     inden for den aftalte beløbsramme tilbyder nfa [nordisk factoring] at finansiere
              klientens kreditsalg mod at overtage samtlige klientens fakturakrav.
       3.     nfa påtager sig bogføringen af de overtagne fakturakrav og af indgåede beløb og
              tilstiller løbende klienten opgørelser herover.
       …
       afregning og kontoføring
       23.    ved modtagelsen af fakturakravene afregner nfa et forskud på klienten.
              forskuddet svarer til fakturaens pålydende med fradrag af:
              a.      den aftalte spærring, der hensættes på klientens sikringskonto.
              b.      eventuelle supplerende hensættelser til imødegåelse af tab eller særlig risiko
                      …
              c.      det aftalte factoring-gebyr, der tjener til dækning af nfas arbejde med
                      factoring-ordningen.
       24.    de i forbindelse med factoring-ordningen nødvendige posteringer føres på tre
              konti
                                                - 3 -
              a.    fakturakontoen. modtagne fakturakrav debiteres på denne ved modtagelsen.
                    indbetalinger fra kunder eller indbetalinger foretaget af klienten for kunder
                    krediteres kontoen.
              b.    sikringskontoen. den aftalte spærring og eventuelt supplerende hensættelser
                    krediteres sikringskontoen, medens beløb, der i kraft af debitorernes indbe-
                    talinger kan frigives, debiteres sikringskontoen. …
              c.    mellemregningskontoen. samtlige udbetalinger anvises til klienten over
                    mellemregningskontoen. factoring-gebyret, skyldige omkostninger og
                    nfas krav i øvrigt over for klienten debiteres denne konto. eventuelle de-
                    betsaldi kan af nfa kræves udlignet kontant ved påkrav.
              debet- og kreditsaldi på de tre konti forrentes med den samme, aftalte rentesats.”
nordisk factoring havde renteindtægter fra de ydede kreditter i forbindelse med fakturabelå-
ningen. den kapital, der var nødvendig for at yde disse kreditter, skaffede selskabet dels ved
lån i pengeinstitutter (fortrinsvis moderselskabet jyske bank), dels ved at selskabets facto-
ringkunder kunne have beløb stående hos selskabet i form af ikke hævede beløb. nordisk
factoring havde således renteudgifter dels til andre pengeinstitutter, dels til egne kunder. sel-
skabet drev ikke egentlig indlånsvirksomhed i form af at modtage indlån fra offentligheden.
ved opgørelsen af momsfradragsprocenten efter momslovens § 38, stk. 1, er der enighed om,
at der i den momsfritagne omsætning indgår renteindtægter fra fakturabelåningen samt geby-
rer og provisioner, og at nordisk factoring i renteindtægterne kan modregne sine renteudgif-
ter til egne factoringkunder. derimod er der uenighed om, hvorvidt nordisk factoring tillige
kan modregne de renter, som nordisk factoring har betalt for lån i pengeinstitutter, herunder
navnlig jyske bank. efter skatteministeriets opgørelse bliver momsfradragsprocenten for
f.eks. 2002 på 47,6 procent, mens den efter jyske banks opgørelse bliver på 62,1 procent.
retsgrundlag
momssystemet indebærer, at der ved ethvert salg af varer og ydelser skal betales moms (mer-
værdiafgift) af salgsprisen for varen (eller vederlaget for ydelsen), og at virksomheden kan
trække den moms fra, som den har betalt ved produktionen af varen, dvs. indkøbte råvarer
mv. det grundlæggende princip er altså, at hvert produktionsled (netto)opkræver til statskas-
sen moms af den merværdi, som skabes i dette led.
                                                - 4 -
ved levering af varer og tjenesteydelser til virksomhedens kunder er afgiftsgrundlaget ”ve-
derlaget”, jf. momslovens § 27, stk. 1. den bagvedliggende bestemmelse i 6. momsdirektiv
artikel 11, punkt a, stk. 1, litra a, anvender udtrykket ”den samlede modværdi”, som
leverandøren eller tjenesteyderen modtager (udgående moms).
for indkøb mv., som udelukkende anvendes til brug for virksomhedens momspligtige leve-
rancer, har virksomheden fuld fradragsret for den moms, som virksomheden selv har betalt
for indkøbene (indgående moms), jf. momslovens § 37, stk. 1. anvendes indkøbene både til
brug for momspligtige og momsfritagne leverancer, kan virksomheden efter momslovens §
38, stk. 1, foretage fradrag for den del af momsen på indkøbene, som forholdsmæssigt svarer
til ”omsætningen” i den registreringspligtige del af virksomheden, dvs. svarende til den
momspligtige omsætnings andel af den samlede omsætning. en beregning af fradragspro-
centen forudsætter således, at der foretages en opgørelse af både den momspligtige omsæt-
ning og den momsfritagne omsætning. momslovens § 37, stk. 1, og § 38, stk. 1, gennemfører
artikel 17, stk. 2 og 5, og artikel 19 i 6. momsdirektiv.
efter momslovens § 13, stk. 1, nr. 11, litra a, er finansielle aktiviteter i form af långivning og
formidling af lån samt långivers formidling af egne udlån fritaget for moms. denne bestem-
melse gennemfører artikel 13, punkt b, litra d, nr. 1, i 6. momsdirektiv.
ved meddelelse af 24. november 2004 fastsatte skat (dengang told- og skattestyrelsen)
retningslinjer for beregning af pengeinstitutters delvise fradragsprocent efter momslovens §
38, stk. 1 (skm 2004.464 tss). af retningslinjerne fremgår bl.a.:
      ”3. opgørelse af pengeinstitutters omsætning
      told- og skattestyrelsen skal herved meddele, at følgende poster i pengeinstitutternes
      årsregnskab som udgangspunkt skal indgå i opgørelsen af pengeinstitutters samlede om-
      sætning jf. momslovens § 38, stk. 1, ved beregningen af delvis fradragsret:
          renteindtægter.
          renteudgifter (modregnes i renteindtægter).
          gebyrer og provisionsindtægter.
          kursregulering.
          andre ordinære indtægter.
      4. bemærkninger til nogle af posterne i pengeinstitutternes årsregnskab
                                                 - 5 -
       4.1 modregning af renteudgifter i renteindtægter
       pengeinstitutternes ind- og udlånsvirksomhed skal ses som et hele, hvor pengeinstituttet
       dels formidler likviditet fra kunder med overskudslikviditet (indlånskunder) til kunder
       med underskudslikviditet (udlånskunder), dels påtager sig kreditrisikoen, sådan at ind-
       lånskunder stort set friholdes for risiko i forbindelse med indlånet.
       dette fører til, at et pengeinstituts omsætning i forbindelse med ind- og udlån moms-
       mæssigt skal opgøres som rentemarginalen.
       dette er begrundet i, at det kun giver økonomisk mening at udbyde den ydelse, der be-
       står i at modtage indlån, hvis de indlånte midler kan anvendes til udlåns- eller investe-
       ringsvirksomhed. indlånsvirksomheden og udlåns-/investeringsvirksomheden må derfor
       ligge i nødvendig og direkte forbindelse af hinanden, hvorfor omsætningen i momslo-
       vens forstand alene kan bestå i det beløb, som den finansielle virksomhed reelt selv kan
       råde over.
       som anført i ef-domstolens dom i sag c-172/96, first national bank of chicago, der
       omhandlede visse valutatransaktioner, skal omsætningen derfor opgøres som bruttore-
       sultatet for transaktionerne i en given periode. bruttoresultatet ved indlåns- og udlåns-
       virksomhed udgøres af det beløb, der i pengeinstituttets regnskab benævnes nettorente-
       indtægter. ”
meddelelsen fra 2004 er siden afløst af et styresignal af 6. juli 2010 (skm 2010.446 skat),
som imidlertid ikke indeholder ændringer for så vidt angår den citerede del af meddelelsen.
anbringender
jyske bank har navnlig gjort gældende, at nordisk factoring i sagsperioden drev udlånsvirk-
somhed, idet nordisk factoring formidlede likviditet til de låntagere, som henvendte sig med
henblik på at få stillet likviditet til rådighed. denne udlånsvirksomhed blev udøvet på basis af
likviditet, som pengeinstitutter – i alt væsentligt jyske bank – lånte til nordisk factoring med
henblik på videreudlån.
denne formidling af pengeinstitutters overskydende likviditet indebar momsretligt en levering
af ydelser til både långiverne og låntagerne. de renter, som selskabet har betalt til pengein-
stitutterne for udlån af likviditet, er en del af denne formidlingsvirksomhed. vederlaget for
selskabets kreditformidling er rentemarginalen, dvs. renteindtægterne fra udlånsvirksomheden
fratrukket de renteudgifter, der vedrører den formidlede likviditet. det var alene udlånsvirk-
somheden, som den formidlede likviditet blev anvendt til, og de omhandlede renteudgifter
angår således udelukkende udlånsvirksomheden.
                                               - 6 -
nordisk factoring er derfor berettiget til at opgøre vederlaget i forhold til kreditformidlingen
som rentemarginalen, således at dette nettobeløb udgør omsætningen i henhold til momslo-
vens § 38, stk. 1, om delvis fradragsret for moms på indkøb mv., der skal forstås i overens-
stemmelse med de bagvedliggende regler i 6. momsdirektiv.
adgangen til modregning følger under alle omstændigheder af skats meddelelse af 24. no-
vember 2004 om retningslinjer for beregning af pengeinstitutters delvise fradragsprocent efter
momslovens § 38, stk. 1 (skm 2004.464 tss), da nordisk factoring fuldt ud opfylder betin-
gelserne for modregning af renter, som er opstillet heri. meddelelsen angår både renter, som
betales til pengeinstituttets egne kunder (indlånskunder), og renter, som betales for lån i andre
pengeinstitutter (”funding”-renter). det fremgår af, at der i meddelelsen henvises til regn-
skabsreglerne for pengeinstitutter, som må have været skat bekendt. nordisk factorings
udlånsvirksomhed er dækket af meddelelsen, som efter det momsretlige neutralitetsprincip
ikke kan begrænses til at angå pengeinstitutter, og nordisk factorings modregningsret efter
meddelelsen kan ikke som hævdet af skat begrænses til at angå renter betalt til factoring-
kunderne, men omfatter også renter betalt til de pengeinstitutter, hvis lån har muliggjort facto-
ringvirksomheden.
skatteministeriet har navnlig gjort gældende, at nordisk factoring ikke ved beregningen af
den delvise fradragsret for moms har krav på at få nedsat sin momsfri omsætning i form af
renteindtægter fra factoringkunder ved modregning af renteudgifter til lån hos jyske bank,
hverken efter momslovens § 38, stk. 1, de bagvedliggende bestemmelser i 6. momsdirektiv
eller i medfør af skats meddelelse fra 2004.
efter momsloven er det som altovervejende udgangspunkt den fulde momsfri (brutto)omsæt-
ning i virksomheden, der skal indgå ved beregningen af den delvise fradragsret, og der er ikke
hjemmel i loven til at nedsætte nordisk factorings momsfri omsætning i factoringvirksom-
heden med renteudgifterne til jyske bank.
baggrunden for reglen om delvis fradragsret i momslovens § 38, stk. 1, er således, at en virk-
somhed med både momsfritagne og momspligtige aktiviteter skal kunne fradrage den del af
momsen af sine indkøb mv., som kan antages at modsvare anvendelsen af indkøbene (dvs.
                                                - 7 -
ressourcetrækket) i den momspligtige del af virksomheden. den delvise fradragsret beregnes
ikke med baggrund i den faktiske anvendelse af hvert enkelt indkøb, men ud fra omsætnings-
fordelingen i virksomheden over en given periode. det er derfor afgørende, at omsætnings-
fordelingen som fastslået i eu-domstolens praksis objektivt afspejler, hvilken del af de for-
udgående udgifter, der reelt skal henføres til henholdsvis den momsfritagne og den moms-
pligtige omsætning.
skats meddelelse fra 2004 om pengeinstitutters opgørelse af den delvise fradragsret efter
momslovens § 38, stk. 1, har baggrund i eu-domstolens dom af 14. juli 1998 i sag c-172/96,
first national bank of chicago, om valutaomvekslingstransaktioner, men hverken denne dom
eller andre domme fra eu-domstolen giver direkte støtte for skats praksis på dette område.
meddelelsen har et snævert anvendelsesområde og angår alene pengeinstitutters ind- og ud-
lånsvirksomhed i form af indlån fra og udlån til offentligheden (kunderne). det er således
alene renteudgifter i forbindelse med indlånsvirksomhed, der kan modregnes i pengeinstitut-
ternes renteindtægter. derimod kan renteudgifter, der ikke vedrører indlånsvirksomhed, ikke
modregnes. der er tale om en helt særlig fravigelse eller modifikation af de normale omsæt-
nings- og vederlagsbegreber i momsloven, som er saglig. der er ikke med henvisningen i
meddelelsen fra 2004 til regnskabsreglerne for pengeinstitutter tilsigtet en videregående ad-
gang til modregning end det, der fremgår af begrundelsen for modregningsadgangen.
nordisk factoring kan påberåbe sig meddelelsen fra 2004, men kun for så vidt angår rente-
indtægter og renteudgifter vedrørende factoringkunderne, idet der her var tale om en sam-
menhængende ind- og udlånsaktivitet, som udsprang af selve factoringvirksomheden med
kunderne. derimod kan selskabet ikke foretage en nettorenteopgørelse med hensyn til dets
renteudgifter til lån fra pengeinstitutter, herunder navnlig jyske bank, idet disse lån ikke kan
anses for indlånsvirksomhed. der foreligger ikke en krænkelse af det momsretlige neutrali-
tetsprincip.
højesterets begrundelse og resultat
sagen angår for højesteret, om nordisk factoring a/s for perioden 1. oktober 2002 til 31.
august 2005 kan modregne sine renteudgifter til pengeinstitutter, herunder navnlig til jyske
bank, i sine renteindtægter fra udlån til factoringkunderne ved beregning af omsætningen i
henhold til momslovens § 38, stk. 1, om delvis fradragsret for moms på indkøb mv. en sådan
                                               - 8 -
modregning vil indebære en nettoopgørelse og vil formindske den momsfritagne omsætning,
og modregningen vil derfor føre til en forhøjelse af momsfradragsprocenten.
efter momslovens § 38, stk. 1, kan der foretages fradrag for den del af momsen på leverede
varer og tjenesteydelser (indkøb), der forholdsmæssigt svarer til den momspligtige omsæt-
nings andel af den samlede omsætning. en beregning af momsfradragsprocenten forudsætter
således, at der foretages en opgørelse af både den momsfritagne omsætning – herunder om-
sætningen i nordisk factorings udlånsvirksomhed, jf. momslovens § 13, stk. 1, nr. 11, litra a
– og af den momspligtige omsætning.
opgørelsen af omsætningen efter momslovens § 38, stk. 1 – både den momspligtige og den
momsfritagne – skal foretages på grundlag af det almindelige vederlagsbegreb i momslovens
§ 27, stk. 1.
det er et fundamentalt momsretligt princip, at det som altovervejende hovedregel er den fulde
(brutto)omsætning, som er afgørende, og højesteret finder, at der hverken i loven, det bag-
vedliggende direktiv eller eu-domstolens praksis er holdepunkter for en forståelse af det
momsretlige vederlagsbegreb, hvorefter der ved opgørelsen af den samlede omsætning i den
af nordisk factoring drevne fakturabelåningsvirksomhed skal ske nedsættelse af renterne be-
talt af factoringkunderne med de renter, som nordisk factoring har betalt for lån i pengein-
stitutter, uanset at disse lån muliggjorde nordisk factorings udlånsvirksomhed.
skats meddelelse af 24. november 2004 om retningslinjer for beregning af pengeinstitutters
delvise fradragsprocent efter momslovens § 38, stk. 1 (skm 2004.464 tss) går ud på, at et
pengeinstitut kan modregne sine renteudgifter i sine renteindtægter ved opgørelsen af den
samlede omsætning efter § 38, stk. 1.
efter den begrundelse, der gives for nettorenteopgørelsesmetoden i meddelelsen, må medde-
lelsen forstås således, at modregningsadgangen sigter til renteudgifter i forhold til pengein-
stituttets egne indlånskunder og ikke renteudgifter til andre pengeinstitutter, der stiller likvi-
ditet til rådighed for pengeinstituttets udlån. en sådan grænsedragning kan efter den givne
begrundelse ikke anses for usaglig. meddelelsen giver derfor ikke grundlag for at indrømme
                                              - 9 -
nordisk factoring en adgang til at fradrage selskabets renteudgifter til selskabets lån i pen-
geinstitutter i renteindtægterne fra selskabets factoringkunder.
højesteret stadfæster herefter landsrettens dom.
                                      thi kendes for ret:
landsrettens dom stadfæstes.
i sagsomkostninger for højesteret skal jyske bank a/s inden 14 dage efter denne højesterets-
doms afsigelse betale 125.000 kr. til skatteministeriet. beløbet forrentes efter rentelovens § 8
a.

source: retspraksis

LICENSE:
Creative Commons Legal Code

CC0 1.0 Universal

type: caselaw

jurisdiction: Denkmark