text:
- lc
                                    udskrift
                                        af
                        sø- & handelsrettens dombog
                                   ____________
                                       dom
afsagt den 28. februar 2012
v-130-10
                               vola a/s
                               (advokat christian l. bardenfleth )
                               mod
                               1) damixa a/s
                               (advokat christina wiesner)
                               og
                               2) andersen & nielsen a/s
                               (advokat mads roikjer)
                                                  -2-
indledning
sagen drejer sig om, hvorvidt armaturet osier nr. 18087/18082 (herefter osier), der produ-
ceres og sælges af damixa a/s (herefter damixa) og armaturet blanco finess (herefter
blanco), der importeres og sælges af andersen & nielsen a/s (herefter andersen & niel-
sen), krænker vola a/s’ (herefter vola) ophavsret til armaturet vola kv1 (herefter kv1).
       parterne er enige om, at kv1 nyder ophavsretlig beskyttelse som brugskunst.
påstande
vola har nedlagt påstande om, at
     1) damixa dømmes til at anerkende at være uberettiget til, herunder forbydes at produ-
        cere, sælge, markedsføre, importere og eksportere køkkenarmaturer benævnt osier
        som vist i bilag 14 og 14a.
     2) andersen & nielsen dømmes til at anerkende at være uberettiget til, herunder forby-
        des at sælge, markedsføre, importere og eksportere køkkenarmatur benævnt blan-
        co som vist i bilag 15.
damixa har påstået frifindelse.
andersen & nielsen har påstået frifindelse.
sagen er anlagt den 27. december 2010.
spørgsmålet om, hvorvidt der foreligger en krænkelse af volas ophavsrettigheder er udskilt
til særskilt behandling, jf. retsplejelovens § 253, stk.1.
oplysningerne i sagen
vola har siden 1968 produceret, solgt og markedsført en armaturserie under varemærket
kv1, der er designet af arne jacobsen. armaturserien indeholder flere forskellige køkken- og
badeværelsesarmaturer, hvoraf flere er kendetegnet ved at have et-håndsbetjent greb.
                                               -3-
      køkkenarmaturet kv1, er en del af denne armaturserie, og armaturet har vundet flere
danske og internationale designpriser, ligesom kv1 er permanent udstillet i dansk design
centers samling. kv1, der er blevet forevist under hovedforhandlingen i sagen, ses nedenfor
i den nu solgte udgave.
                        kv1 i lukket stand          kv1 i åben stand
                  nærbillede af kv1                  kv1 i monteret stand
damixa blev grundlagt i 1932 og producerer og markedsfører køkken- og badeværelsesar-
maturer. damixa har siden 22. juni 2009 produceret og markedsført to ét-håndsbetjente køk-
kenarmaturer, osier nr. 18087 og osier nr. 18082. de er ens af udseende men adskiller sig
fra hinanden, ved at nr. 18087 indeholder en exchange-enhed, som gør det muligt for kunden
                                                -4-
selv at skifte fra et damixa armatur til et andet. betjeningsgrebet på osier er monteret på et
kuglehoved, hvilket ses ved brug.
      osier-armaturerne kan kun monteres med betjeningsgrebet vendt mod højre set fra
brugerens vinkel på grund af rørføringen i armaturerne. nedenfor ses en gengivelse af
osier.
osier 18087 – bilag 14                                       osier 18082 – bilag 14a
andersen & nielsen blev stiftet i 1921 og beskæftiger sig med handel med blandt andet køk-
kenudstyr. andersen & nielsen er distributør af blanco armaturerne, der importeres fra det
tyske selskab blanco gmbh. blanco er et armatur i blanco serien. blanco ser således ud:
                                                    -5-
                                                       blanco – bilag 15
primo 2010 blev vola bekendt med, at damixa og andersen & nielsen solgte de ovennævnte
armaturer. ved breve af 10. februar 2012 rettede vola henvendelse til hhv. damixa og an-
dersen & nielsen om, at der efter volas opfattelse forelå en krænkelse.
syn og skøn
der er inden sagens anlæg blevet foretaget indenretligt syn og skøn ved industriel designer
mdd christian hvidt. af skønsrapporten vedrørende volas og damixas armaturer fremgår
blandt andet følgende:
     ”…
     spørgsmål 1:
     skønsmanden bedes oplyse, om vola kv1 køkkenarmatur, jf. bilag 1 (forside, side 1 til 13 og
     side 100) og bilag 2 er et udtryk for en selvstændig skabende åndsindsats præget af ophavs-
     mandens individualitet. det kan oplyses at produktet er designet af professor arne jacobsen i
     1968. såfremt skønsmandens besvarer spørgsmål 1 bekræftende, bedes skønsmanden beskrive,
     hvilke karakteristika ved vola kv1 der betinger denne vurdering.
     svar:
     vola kv1 køkkenarmaturet blev i 1968 frembragt af arkitekt arne jacobsen som del en større
     serie af sanitetsarmaturer til brug indenfor bad, toilet og køkken. vola - armaturserien fremstod
     i 1968 som original og nytænkende og som en fornyelse indenfor produktkategorien, med især
     muligheden for at tænke vandhaner med tilbehør ind i et samlet system som nyskabende. især
     for de vægmonterede dele af serien virkede ideen, ved skjult rørføring i væg, at kun lade tud og
     greb være fremme original. formsproget, der var tilpasset den modulære grundide, var enkelt
     og stramt, med de geometriske grundfigurer, her specielt cylinderen, som et gennemgående
     tema. formudtrykket var med både henvisninger til bauhaus perioden og funktionalismen for-
     enklet indtil det raffinerede. det er skønsmandens opfattelse at vola kv1 køkkenarmaturet,
                                              -6-
der udgør en del af ovennævnte serie, var for sin tid nyskabende og at opfatte som resultatet af
en selvstændigt skabende åndsindsats præget af ophavsmandens individualitet. denne vurde-
ring er betinget af, at vola kv1 køkkenarmaturet, med især bruddet med de tidligere normalt
anvendte krydsgreb til et rent cylindergreb, fremstod afklaret og markant i sit formudtryk, med
en dimensionering og detaljering der virkede forfinet og i modspil til produktets reelle høje
indhold af funktion og teknik. den markante u-tud var set før, men indgik sammen med den
nærmest symmetriske opbygning af underdelens horisontale og vertikale cylinderpart naturligt
og på en ny og overbevisende måde i produktet. ligeså var betjeningsfunktionen, trække og
dreje, i den horisontale cylinderpart af en sådan udformning at armaturet, selv under armatu-
rets betjening, ikke ændrede sit formudtryk. armaturet fremstod under brug således lige har-
monisk i sin form med den markante cylinderflade pegende mod brugeren og kun med gribe-
pindens placering som indikator for armaturets brugstilstand. vola kv1 køkkenarmaturets
greb blev af tekniske årsager ændret i 1989 hvorved man for det cylindriske betjeningsgreb gik
fra en ”træk ud” funktion til en ”vippefunktion”. fronten på det cylindriske betjeningsgreb
brydes som følge heraf af 2 synlige spor.
spørgsmål 2:
skønsmanden bedes foretage en designmæssig sammenligning, herunder beskrive ligheder og
forskelle mellem vola kv1 køkkenarmatur over for det af damixa a/s producerede, solgte og
markedsførte køkkenarmatur benævnt osier nr. 18087, jf. bilag 3.
køkkenarmaturerne vola kv1 og osier nr.18087 tilhører begge gruppen af et-grebs bord-
monterede køkkenarmaturer. armaturerne, der er forsynet med en u-tud, anvender begge i det
overordnede formvalg og formudtryk cylinderformen som et gennemgående tema.
…
konklusionen på spørgsmålet er, at både vola kv1 køkkenarmatur og osier nr.18087 køk-
kenarmatur tilhører samme armaturtype og begge i deres overordnede design er baseret på
samme formsprog og formelementer - anvendelsen af cylinderformede emner.
armaturerne adskiller sig dog tydeligt i den samlede dimensionering og funktion. osier
nr.18087 armaturet fremtræder således væsentligt ”kraftigere” i sin fremtoning end vola kv1
armaturet. ligeledes er der forskel i kompositionen af og formen på de forskellige cylinderfor-
mede emner. herudover adskiller betjeningsgrebet og dettes designudtryk sig væsentligt på de
to armaturer - dette især under brugen af armaturet.
…
spørgsmål 3:
skønsmanden bedes oplyse, om køkkenarmatur benævnt osier nr. 18087 frembyder en nær-
liggende mulighed for forveksling med vola kv1 køkkenarmatur. skønsmanden skal ved be-
svarelsen tage i betragtning, at vola kv1 har påtrykt navnet vola og damixa osier på-
trykt navnet damixa, samt at den vejledende pris for vola kv1 er ca. kr. 6.100,00 og for
damixa osier ca. kr. 1.600,00.
svar:
det er ikke skønsmandens opfattelse, at osier nr. 18087 armaturet frembyder en nærliggende
mulighed for forveksling med vola kv1 køkkenarmatur, dertil fremstår armaturerne for for-
                                             -7-
skellige både i den overordnede form, formdetaljen, proportionering og funktion - jf. besvarel-
sen af spørgsmål 2.
ved en forvekslingssituation må der nødvendigvis være et vist kendskab til begge produkter.
det er skønsmandens opfattelse, at der ved præsentation af denne type produkter altid vil være
knyttet en række specifikationer til produktet herunder prisen. den markante prisforskel, hen-
holdsvis kr. 1.745 for osier nr. 18087 og kr. 6.100 for vola kv1, vil i sig selv formindske mu-
ligheden for forveksling. yderligere markedsfører og gengives vola kv1 køkkenarmaturet, jf.
bilag 1 og bilag 2, i markedsføringsmateriale altid monteret vinkelret på vasken – denne monte-
ringsmulighed er ikke mulig for osier nr. 18087 armaturet, der kun kan monteres parallelt
med vasken jf. besvarelsen af spørgsmål 2. en forveksling ved udelukkende sammenligning af
markedsføringsfotos vil således ej heller være mulig. endelig vil de påtrykte produktnavne
henholdsvis vola og damixa / x-change adskille de to armaturer.
…
spørgsmål 4:
skønsmanden bedes oplyse, om det i bilag 3 gengivne osier nr. 18087 køkkenarmatur fremstår
som en efterligning eller en kopi af vola kv1 køkkenarmatur. skønsmanden skal ved sin be-
svarelse tage højde for tidens trend indenfor armaturer, jf. bilag 4 med eksempler på andre ar-
maturer.
svar:
skønsmanden er af den opfattelse, at osier nr. 18087 køkkenarmaturet hverken fremstår som
en efterligning eller en kopi af vola kv1 køkkenarmaturet, dertil fremstår armaturerne for
forskellige både i den overordnede form, formdetaljen, proportionering og funktion. det er dog
tydeligt at osier nr. 18087 har lighedspunkter med vola kv1 i sin opbygning og sit form-
valg. et et-grebs betjent bordmonteret køkkenarmatur har en række fastlagte funktioner, der ik-
ke kan afviges meget fra, hvorved lighedspunkter imellem de enkelte armaturers opbygning let
vil fremkomme. dette især når ”armaturkroppen” vælges udført af cylinderformede emner og
samme form for cylindrisk tud vælges – i dette tilfælde en u-tud. anvendelsen og sammenstil-
lingen af cylinderformede emner i opbygningen af køkken/sanitetsarmaturer er udbredt og an-
vendt gennem en lang årrække, dette også grundet produktionsteknologi hvor det er naturligt,
at armaturets indre cylindriske bearbejdning / komponenter afspejles i den ydre form. valget af
cylinderformede emner er derfor ikke i sig selv specielt. yderligere er der en vis tradition for, at
den enkelte armaturproducent i sit sortiment ikke kun arbejder med ét formudtryk, dette både
hvad angår armaturkrop og tud, men med flere der tilgodeser tidens udvikling og trends. dette
afspejles tydeligt i de fremlagte eksempler i bilag 4.
spørgsmål 4a:
skønsmanden bedes oplyse, om det er sædvanligt for armaturbranchen at hente inspiration fra
allerede eksisterende armaturer.
svar:
det er efter skønsmandens opfattelse ikke usædvanligt indenfor armaturbranchen, at konkurre-
rende virksomheder henter inspiration fra hinanden, og at produkter hermed kan få en vis ind-
byrdes lighed. armaturer til køkkener og armaturer generelt er underlagt en række teknologi-
                                              -8-
ske og brugsmæssige krav og funktioner, hvilket i almindelighed er med til at sætte grænser
for, hvor forskelligt armaturdesignet kan udføres. ligeledes opfattes armaturer ofte som en in-
tegreret del af hele indretningen det være sig på toilettet, i badeværelset eller i køkkenet. disse
områder er ligesom andre dele af boligens/bygningens indretning underlagt tidens strømninger
og trends, hvorfor større eller mindre inspiration fra og sammenfald mellem de enkelte produ-
centers produkter, dette hvad angår udformning, materialevalg og overflader, ofte finder sted.
spørgsmål 4b:
findes der efter skønsmandens opfattelse ubegrænsede måder at udforme et ét-grebs, bord-
monteret armatur på. såfremt spørgsmålet besvares benægtende bedes skønsmanden oplyse
hvilke begrænsninger, herunder funktionsmæssige begrænsninger, der er i udformningen af et
sådant armatur.
svar:
det må med rimelighed siges, at der ikke findes ubegrænsede måder at udforme et ét-grebs
bordmonteret armatur på. i en normalsituation og til normalt køkkenbrug kan der dog opstilles
klare krav til udformningen af et ét-grebs bordmonteret armatur. armaturet skal overordnet
være af en størrelse, så det kan placeres bag vasken på et køkkenbord, være forsynet med en
tud der rækker tilstrækkeligt langt ind over vasken og være udstyret med en åbne- lukkefunk-
tion, der er tilgængelig og nem at betjene. armaturet skal være fremstillet i egnede materialer
og med overfladebehandling, der kan modstå dagligt brug, og eventuelt tillige i sit formudtryk
være samstemmende med husets andre lignende produkter. selve armaturets dimensionering
skal tilgodese det tekniske indhold og tilslutningsfaciliteterne og i øvrigt være i en målestok,
der gør det håndterbart for personer i et bredt aldersspektrum. begrænsninger ligger således i
indenfor disse rammer at kunne samordne teknik, funktionalitet, dimensionering, overflade og
formudtryk til et anvendeligt produkt.
spørgsmål 4c:
skønsmanden bedes oplyse, om det efter hans opfattelse er almindeligt at bruge greb med en
opadgående pind på håndtaget og en u-tud, som på vola kv1 og damixa osier nr. 18087.
svar:
som beskrevet under spørgsmål 4b er det væsentligt, at betjeningsgrebet på et vandarmatur er
let tilgængeligt og håndterbart fra flere vinkler. som erstatning for det ældre krydsgreb er ofte
set anvendelsen af en gribepind på betjeningsgrebet – dette ikke kun indenfor køkkenarmatu-
rer, men også for toilet- og badearmaturer. den cylinderformede gribepinds fortrin er en god
ergonomisk form, og at den er let tilgængelig, uanset vinklen man betjener den fra. ved kugle-
hoved greb, hvor betjeningen foregår ”ovenfra, ned og rundt”, er det almindeligt at benytte en i
forhold til grebet opadgående gribepind. u-tuden tilhører en af flere typer indenfor sanitetsom-
rådet, hvor u-, c-, l- og skrå-tuden er de mest udbredte. u-tuden er ikke af ny oprindelse og set
før fremkomsten af vola kv1 armaturet. u-tuden har gennem lang tid og i mange størrelses-
mæssige varianter været brugt i køkken og bryggers herunder tillige i institutionskøkkener, in-
stitutionsbadeværelser og laboratorier. u-tuden er således almindelig brugt, og har gennem ti-
den fremstået i mange varianter.
                                                -9-
spørgsmål 5:
skønsmanden bedes oplyse, om det i bilag 3 gengivne osier nr. 18087 køkkenarmaturfremby-
der en sådan ydre lighed, at det må anses for en nærliggende mulighed, at det købende publi-
kum forveksler produkterne samlet eller hver for sig, specielt når de ikke udbydes til salg sam-
tidig og ved siden af hinanden. skønsmanden skal ved besvarelsen tage i betragtning, at vola
kv1 har påtrykt navnet vola og damixa osier navnet damixa samt at den vejledende pris
for vola kv1 er ca. kr. 6.100 og for damixa osier ca. kr. 1.600.
svar:
det er ikke skønsmandens opfattelse at osier nr. 18087 armaturet frembyder en nærliggende
mulighed for forveksling med vola kv1 køkkenarmatur. den professionelle forbruger vil ind-
ledningsvist have undersøgt markedet for mulige produkter til løsning af en ønsket opgave.
herefter vil den professionelle forbruger typisk tage stilling til mulige produkter via en detalje-
ret produktbeskrivelse og / eller et produkteksemplar, hvor produktet i sit hele kan vurderes og
testes. uanset om begge produkter forefindes samtidigt vil, efter skønsmandens opfattelse, en
forveksling af de to produkter ikke finde sted, dertil er produkterne for forskellige jf. besvarel-
sen af spørgsmål 2. den markante prisforskel mellem de to produkter (kr. 1.745 inkl. moms ctr.
kr. 6.100 inkl. moms) vil tillige resultere i en detaljeret granskning af produkterne og dermed
produkternes forskelligheder. den almindelige forbruger vil enten opsøge produktet via en in-
ternet-side, en vvs/køkkenbutik eller et byggemarked. en forveksling kræver nødvendigvis at
der forefindes et vist kendskab til begge produkterne. en forbruger vil oftest vurdere et sådant
produkt ud fra kriterierne funktionalitet, design og pris. selv ved et planlagt internet-køb må
funktionaliteten nødvendigvis afprøves på et eksemplar af produktet. ved udstilling af denne
type produkter er der grundet den store mængde af udbudte produkter normalt hæftet produ-
cent/produktnavn, pris og ofte vvs-nummer til produktet. selv når produkterne ikke forefindes
samtidigt og selv ved et udvisket erindringsbillede vil, efter skønsmandens opfattelse, kunden
studse over forskellene i funktion, form, pris og ”påtrykte” produktnavne, henholdsvis vola
og damixa / x-change, og hermed næppe forveksle de to armaturer.
spørgsmål 6:
må det, henset til en samlet vurdering af de af sagen omhandlede armaturer, herunder også til
prisforskellene, antages at damixa osier nr. 18087 substituerer vola kv1 i markedet.
svar:
det virker ikke sandsynligt, at damixa osier nr. 18087 substituerer vola kv1 i markedet,
dertil er armaturerne ud fra en samlet vurdering for forskellige. her tages naturligvis højde for
at begge armaturerne i deres basisfunktion kan opfylde det basale behov – at styre og regulere
vand. ud fra en helhedsbetragtning vurderes det, at de to armaturer har hver sin kundegruppe.
kundegruppen for vola kv1 er bevidst om produktets kvalitet, status og prisleje, højst sand-
synligt tillige vidende om at armaturet indgår i en større produktfamilie, og træffer deres valg
netop på baggrund af denne viden. kundegruppen til osier nr. 18087 søger hvad angår det
overordnede udtryk et lignende armatur, men fokuserer udover prisniveauet på et armatur der
                                                   - 10 -
      fremtræder kraftfuldt i sin dimensionering og som tillige tilbyder det formudtryk og den grad
      af brugs fleksibilitet som kuglegrebet indeholder.
      …”
i skønsrapporterne vedrørende volas og andersen & nielsens armaturer er spørgsmål 1 og 4
og svarene herpå de samme som for vola og damixa. af skønsrapporten vedrørende volas
og andersen & nielsens armaturer fremgår blandt andet følgende:
      ”…
      spørgsmål 2:
      skønsmanden bedes foretage en designmæssig sammenligning mellem vola kv1 køkkenar-
      matur overfor det af andersen & nielsen a/s solgte og markedsførte køkkenarmatur benævnt
      blanco finess, jf. bilag 3. skønsmandens besvarelse af dette spørgsmål skal indeholde en de-
      taljeret redegørelse over forskelle og ligheder, herunder tillige vedrørende materialevalg, højde,
      bredde, rørtykkelse, vinkler m.v.
      …
      konklusionen på spørgsmålet er, at både vola kv1 køkkenarmatur og blanco finess køk-
      kenarmatur tilhører samme type armatur og begge er i deres overordnede design baseret på
      samme formsprog og formelementer - anvendelsen af cylinderformede emner. armaturerne
      adskiller sig dog samtidig ikke kun i de enkelte mål og dimensioneringer herunder form og di-
      mensionering af u-tuden, men især også i kompositionen af de forskellige cylinderformede
      emner. herudover adskiller betjeningsgrebet og dettes designudtryk sig væsentligt på de to
      armaturer - dette især under brugen af armaturet.
      spørgsmål 3:
      skønsmanden bedes oplyse, om køkkenarmatur benævnt blanco finess frembyder en nær-
      liggende mulighed for forveksling med vola kv1 køkkenarmatur.
      svar:
      det er ikke skønsmandens opfattelse, at blanco finess armaturet frembyder en nærliggende
      mulighed for forveksling med vola kv1 køkkenarmatur, dertil fremstår armaturerne for for-
      skellige både i den overordnede form, formdetalje, proportionering og pris - jf. besvarelsen af
      spørgsmål 2 og 5.
      …
      spørgsmål 5:
      skønsmanden bedes oplyse, om det i bilag 3 gengivne blanco finess køkkenarmatur frem-
      byder en sådan ydre lighed, at det må anses for en nærliggende mulighed, at det købende pub-
      likum forveksler produkterne samlet eller hver for sig, specielt når de ikke udbydes til salg sam-
      tidig og ved siden af hinanden.
      svar:
                                            - 11 -
det er ikke skønsmandens opfattelse blanco finess armaturet frembyder en nærliggende
mulighed for forveksling med vola kv1 køkkenarmatur. den professionelle forbruger vil ind-
ledningsvis have undersøgt markedet for mulige produkter til løsning af en ønsket opgave.
herefter vil den professionelle forbruger typisk tage stilling til mulige produkter via en detalje-
ret produktbeskrivelse og/eller et produkteksemplar, hvor produktet i sit hele kan vurderes og
testes. uanset om begge produkter forefindes samtidigt vil, efter skønsmandens opfattelse, en
forveksling af de to produkter ikke finde sted, dertil er produkterne for forskellige jf. besvarel-
sen af spørgsmål 2. den markante prisforskel mellem de to produkter (for blanco finess kr.
2.271 inkl. moms og for vola kv1 kr. 6.100 inkl. moms) vil tillige resultere i en detaljeret
granskning af produkterne og dermed produkternes forskellighed. den almindelige forbruger
vil enten opsøge produktet via en internet-side, en vvs/køkkenbutik eller et byggemarked. en
forveksling kræver nødvendigvis at der forefindes et vist kendskab til begge produkter. en for-
bruger vil oftest vurdere et sådant produkt ud fra kriterierne funktionalitet, design og pris. selv
ved et planlagt internet-køb må funktionaliteten nødvendigvis afprøves på et eksemplar af pro-
duktet. ved udstilling af denne type produkter er der, grundet den store mængde af udbudte
produkter, normalt hæftet producent/produktnavn, pris og ofte vvs-nummer til produktet.
selv når produkterne ikke forefindes samtidigt og selv ved et udvisket erindringsbillede vil, ef-
ter skønsmandens opfattelse, kunden studse over forskellene i funktion, form og pris og her-
med ikke forveksle de to armaturer.
…
spørgsmål 8:
skønsmanden bedes oplyse, hvorvidt det er sædvanligt indenfor køkkenarmaturbranchen at
producere armaturer og lignende, der har en vis lighed med konkurrenternes produkter.
svar:
det er efter skønsmandens opfattelse ikke usædvanligt indenfor køkkenarmaturbranchen, at
konkurrerende produkter indbyrdes har en vis lighed. vandarmaturer til brug for køkkener er
underlagt en række brugsmæssige krav og funktioner, hvilket i almindelighed er med til at sæt-
te grænser for, hvor forskellig armaturdesignet kan udføres. ligeledes opfattes armaturet oftest
som en integreret del af køkkenet og køkkenets hele indretning. køkkenet og køkkenets design
er ligesom mange andre dele af boligens/bygningens indretning underlagt tidens trends, hvor-
for større eller mindre sammenfald mellem de enkelte producenters produkter, dette hvad an-
går udformning, materialevalg og overflader, ofte finder sted.
spørgsmål 9:
skønsmanden bedes oplyse, hvorvidt de i sagen omhandlede køkkenarmaturer efter skøns-
mandens opfattelse refererer til samme køberskare/publikum, og i benægtende fald, hvorvidt
der kan være forskelle i denne køberskare/publikum, der vil have indflydelse på, hvorvidt de
omhandlede armaturer kan forveksles med hinanden.
svar:
det er ikke skønsmandens opfattelse at de i sagen omhandlede køkkenarmaturer refererer til
samme køberskare/publikum. en køberskare kan dog muligvis godt søge begge produkter sam-
tidig. en køber kan således have et vola kv1 køkkenarmatur i køkkenet, men til et mere se-
                                                    - 12 -
       kundært rum, eksempelvis et bryggers, søges et beslægtet men billigere produkt- valget kan her
       falde på blanco finess. i et sådant tænkt eksempel er det ikke skønsmandens opfattelse, at en
       forveksling af produkterne finder sted.
       …
       spørgsmål 11:
       eksisterer der på det danske marked andre køkkenarmaturer end de i sagen omhandlede af
       samme produkttype og med samme funktion og med en vis lighed i den visuelle fremtoning.
       svar:
       ja – der findes adskillige andre køkkenarmaturer på det danske marked af samme produkttype
       og med samme funktion og med en vis lighed i den visuelle fremtoning, her tænkes specielt på
       anvendelsen af cylinderformer og u-tude, som de i sagen omhandlede armaturer. der er ligele-
       des en vis tradition for at samme ”armaturkrop” forsynes med forskellige tude – som c, l og u-
       tud. …”
       spørgsmål 12:
       skønsmanden bedes oplyse, hvorvidt der er særlige karakteristika/særlige delelementer på vo-
       la kv1 køkkenarmatur, som køber typisk hæfter sig ved, herunder, men ikke begrænset til,
       greb, tud m.v. i bekræftende fald bedes skønsmanden oplyse, om disse karakteristika findes
       identisk / i nærliggende eksemplar af blanco finess.
       svar:
       hvad angår vola kv1 køkkenarmaturet vil den informerede køber, en køber der har kend-
       skab til produktet og produktserien muligvis tillige produktets historie, typisk hæfte sig ved
       den enkle og harmoniske formgivning herunder det for hele vola serien karakteristiske cylin-
       driske betjeningsgreb. dette tillige kan skyldes, at køber på kort eller lang sigt søger en serie,
       der kan tilgodese en sammenhængende løsning af behovet for sanitetsarmaturer til brug køk-
       ken, toilet og bad. den ikke informerede køber vil nok også hæfte sig ved den enkle formgiv-
       ning, den klejne / kompakte dimensionering og naturligt også til armaturets funktionalitet -
       herunder det cylindriske vippegreb og den for armaturet specielle leddeling af u-tuden.
       blanco finess køkkenarmaturet findes ikke at have samme specielle kendetegn.
       …”
at tillægserklæringen vedrørende volas og andersen & nielsens armaturer fremgår følgen-
de:
       spørgsmål 13:
       med henvisning til skønsmandens besvarelse af spørgsmål 1 nærmere bestemt "denne vurde-
       ring betinges af, at vola kv1 køkkenarmatur, med især bruddet med de normale anvendte
       krydsgreb til et rent cylindergreb, fremstod afklaret og markant i sit formudtryk, med en di-
       mensionering og detaljering der virkede forfinet og i modspil til produktets reelle høje indhold
       af funktion og teknik. den markante u-tud var set før, men indgik sammen med den nærmest
       symmetriske opbygning af underdelens horisontale og vertikale cylinderpart naturligt og på en
                                            - 13 -
ny og overbevisende måde i produktet", og besvarelsen af spørgsmål 2 vedrørende ligheder
(undtagen at armaturerne er forsynet med produkt/producentnavn) bedes skønsmanden oply-
se, om besvarelsen af spørgsmål 5 vedrørende den almindelige forbruger ville være den samme,
såfremt man ser bort fra mål, pris, funktion og varemærke/producentnavn og således alene ta-
ger udgangspunkt i en samlet helhedsvurdering af det design som giver sig til kende i de om-
handlede armaturer?
skønsmanden skal ved sin besvarelse af spørgsmål 13 lægge som forudsætning, at den alminde-
lige forbruger alene visuelt betragter produkterne hver for sig og uden nærmere kendskab til el-
ler undersøgelse af
svar:
formuleringen af svaret i spørgsmål 5, hvad angår den almindelige forbruger, vil ikke havde
været den samme, såfremt der ved besvarelsen skulle ses bort fra mål, pris, funktion og vare-
mærke / producentnavn og i besvarelsen kun skulle tages stilling til produktets design, i dette
sammenhæng kun forstået som produktets "udseende", idet der i spørgsmålet ses bort fra pro-
duktets funktion og dimensionering, elementer der normalt rummes i begrebet design. konklu-
sionen vil dog efter skønsmandens opfattelse være den samme, at en almindelige forbruger selv
uden nærmere kendskab til produkterne ikke vil forveksle de to produkter. der foreligger selv-
følgeligt altid den mulighed, at en sådan "uinformeret forbruger" vil kunne forveksle produk-
terne med hinanden eller for den sags skyld med et andet produkt indenfor samme produktty-
pe jf. besvarelsen af spørgsmål 11.
spørgsmål 14:
med henvisning til skønsmanden besvarelse a spørgsmål 9, bedes skønsmanden oplyse følgen-
de:
1) giver det design som kommer til udtryk i blanco finess køkkenarmatur samme eller i det
væsentlige samme helhedsindtryk som vola kv1 køkkenarmatur ud fra en helhedsvurdering
for den almindelige forbruger, når der ses bort fra mål, funktion, pris og varemær-
ke/producentnavn?
2) kan blanco finess køkkenarmatur, når der henses til det design, der giver sig til kende i
dette produkt ud fra en helhedsvirkning, substituere vola kv1 køkkenarmatur for den al-
mindelige forbruger, når der ses bort fra mål, funktion, pris og varemærke/producentnavn?
svar:
1) nej!
i en tænkt situation hvor den almindelige forbruger kun forholder sig til produkternes design, i
denne sammenhæng alene forstået som produktets "udseende", idet der i spørgsmålet ses bort
fra produktets funktion og dimensionering, er det skønsmandens opfattelse, at blanco finess
ud fra en helhedsvurdering ikke fremstår med samme helhedsudtryk som vola kv1 køkken-
armatur, hertil fremtræder produkterne for forskelligt jf. fotogengivelserne i sagens bilagt., 2. og
3. og fotogengivelserne i besvarelsen af spørgsmål 2.
2) nej!
                                               34
                                                    - 14 -
       i en sådan hypotetisk situation, hvor der ses bort fra produktets funktion og dimensionering og
       der alene forholdes sig til produktets "udseende", er det skønsmandens opfattelse at blanco
       finess ikke kan substituere vola kv 1. dertil fremtræder de for forskelligt i deres helheds-
       virkning jf. fotogengivelserne i sagens bilag og fotogengivelserne i besvarelsen af spørgsmål 2.
forklaringer
klaus rosager nielsen har forklaret, at han er udviklingschef i damixa. selskabet har en por-
teføljestrategi for deres produkter, der gør, at de kan se, om de mangler et produkt i deres
sortiment. hvis de mangler et produkt for eksempel et køkkenarmatur, lader de en ekstern
eller intern designer skabe produktet. de sikrer i den proces, at det, de får designet, ikke er
en krænkelse af andres produkter, ved at lade en komité undersøge, om der er noget på
markedet, der ligner. hvis de er i tvivl, spørger de deres immaterialretsafdeling. vedrørende
osier var de ikke i tvivl om, at der ikke forelå en krænkelse.
       osier blev udviklet med udgangspunkt i et to-grebsarmatur, som de allerede produ-
cerede. de ville omdanne dette til et armatur med ét greb. de beholdt selve t-kroppen fra
det tidligere armatur. alle deres håndtag ser ud som det pågældende med buen i enden af
cylinderen. de valgte en u-tud, som de også har haft tilbage i 80’erne, til armaturet. armatu-
ret blev således skabt ved at sammensætte kendte elementer. de mente ikke, at armaturet
krænkede nogen, også fordi de kun brugte deres egne kendte grundelementer. der er et ex-
change system i rørføringen i armaturernes base, så kunden selv kan skifte armatur, uden at
der skal tilkaldes en vvs-mand. produktet sælges både med og uden exchange-basen, så
kunden kan genbruge den base, de har i forvejen. det betyder dog teknisk, at man ikke kan
dreje basen frem mod brugeren, som kv 1 kan.
       forskellene mellem deres og volas armatur er efter hans mening, at volas tud sidder
meget længere fra kroppen. damixas armatur bruger et system for åbning af hanen, der kø-
rer over en kugle, hvilket vola ikke gør. damixa anvendte som de første kuglemekanismen i
armaturets greb. damixa hanen kan kun monteres, således at drejebevægelsen ved åbning af
hanen sker fremad, hvorfor grebet ikke kan sidde i venstre side, da det så ville dreje ind mod
væggen. de tekniske europæiske standarder og krav til afstanden fra armatur til bagvæggen
gør også, at det ikke ville give mening at sætte grebet, så det drejer ind mod væggen. deres
armatur adskiller sig desuden fra kv1 ved, at der er symmetri i selve kroppen, og der er
                                               - 15 -
bløde kurver på enden af den horisontale cylinderkrop. de har også vinklet tudens retning
med 5-10 grader fra den vertikale retning, så vandet bedre rammer i vasken.
marianna blicher har forklaret, at hun er direktør i og ejer 50 % af andersen & nielsen. hun
har arbejdet i virksomheden i 20 år. selskabet er importør af og agent for blancos produkter
og har været det i 45 år. de begyndte for 15 år siden at sælge køkkenarmaturer. i dag mar-
kedsfører de mellem 40 og 45 armaturer for blanco.
       blanco blev lanceret for 10-12 år siden, og det var et af de første armaturer, de fik i
deres sortiment. blanco har altid set ud, som det gør nu, og har i de år, de har forhandlet
det, ikke undergået nogle ændringer. andersen & nielsen har intet haft med formgivningen
eller design af armaturet at gøre.
       mange af elementerne går igen i de forskellige blanco armaturer. de har kun 2 armatu-
rer med to greb i sortimentet. alle andre armaturer er cylindriske og ligner hinanden med et-
håndsgreb. blancos udformning af tuden findes også i ét andet armatur fra blanco.
       blanco markedsføres og vises kun med grebet til højre og ikke med grebet fremad-
rettet. det er begrundet i reglerne om afstanden fra armaturet til væggen og i, at det er
upraktisk at have grebet under tuden.
       blanco armaturet bliver produceret i italien så vidt hun ved af new form. armaturet
bliver også solgt af andre virksomheder i europa. der har været solgt et identisk armatur
under et andet navn i danmark, som også blev produceret hos new form.
skønsmanden, industriel designer mdd christian hvidt, har vedstået sine erklæringer og
forklaret supplerende, at det var løse armaturer, han fik til gennemgang. han samlede arma-
turerne i forbindelse med skønsforretningen.
       kv1 blev skabt for omkring 40 år siden som en del af en større sammenhængende ar-
maturserie. designbranchen oplevede serien som banebrydende. serien havde klarhed ved
de markante cylindreformer, især den vandrette del og den plane cirkulære afslutning i gre-
bet, der altid var vendt mod brugeren.
       i det materiale, han modtog i sagen, og når vola serien i øvrigt præsenteres, er cylinde-
rens plane flade altid præsenteret således, at den vender ud mod brugeren. det var et af de
banebrydende elementer, at den markante cylinderform var vendt mod brugeren. den an-
                                                 - 16 -
vendte u-tud var som sådan ikke ny. det er den mest klassiske måde at udforme en tud på.
armaturet fremstod harmonisk, lidt forfinet og klejn - men velafbalanceret. oprindeligt skul-
le man trække en del af cylinderen ud for at åbne for vandet, og pinden indikerede kun tem-
peratur. cylinderformen blev således bevaret ved brug.
       noget af det elegante ved armaturet forsvandt, da man indførte vippepinden. det æn-
drede ikke på armaturets design, når det ikke var i brug, men ved brug brød man med cy-
linderen i grebets ende.
       damixas og volas armaturerne hører til samme gruppe af armaturer, men forskellene
er kompositionen af formelementerne. de har begge et lodret cylinderstykke, der løfter ar-
maturets arm over bordet, men det dominerende vandrette stykke er væsentligt forskelligt
på de to armaturer. man har skabt balance i kv1 ved at sætte tuden i den ene ende og pin-
den i den anden ende i forhold til midten. ved osier er den dominerende tud placeret i
midten af monteringslinjen. pinden er placeret i den ene side. den store forskel mellem ar-
maturerne er også, at hele betjeningsgrebet, som for kv1 er et pindgreb, for osier er et kug-
legreb. herved ”knækkes” osiers greb, når det bruges.
       hvis armaturerne ikke er i brug, skiller osier sig ud ved en afskæring i bunden af cy-
linderen, der viser, at der kan ske noget med armaturet. der er også store dimensionerings-
forskelle i bredde af cylinder, tudhøjde, montering af tud mv.
       osier blev skabt på et tidspunkt, hvor der var et meget stort udbud af armaturer og
sanitetsudstyr. branchen var blevet meget dyrket og i vid udstrækning med cylinderformen
som udgangspunkt. formen var nok begrundet i det tekniske og armaturets indre. han vil
betragte osier og blanco som en variation over mange lignende armaturer.
       selvom man ser armaturerne på forskellige tidspunkter, er det, man fæstner sig ved
den karakteristiske u-tud. det er det, som gør, at indtrykket kan falde sammen. det er u-
tuden, forbrugeren i første omgang hæfter sig ved modsat en c- eller l-tud.
han oplever dog, at kompositionen i bunden af tuden er forskellig. det er ikke hans oplevel-
se, at forbrugeren vil forveksle armaturerne, men han kan ikke udelukke, at det kan ske for
en forbruger. i forhold til tudens placering er armaturerne dog også forskellige fra hinanden
       hvis man kender kv1, vil man ikke forveksle den med osier. men hvis forbrugeren
ser et lille utydeligt billede, kan han ikke sige, om en forbruger vil kunne forveksle kv1 med
osier.
                                                - 17 -
        som besvaret i skønsrapporten er osier og blanco efter hans opfattelse ikke efter-
ligninger af kv1. lighederne mellem armaturerne opstår ved, at de begge anvender en u-
tud, hvilken en lang række andre armaturer også gør. ligheden er også, at de er bygget op
over cylindre. der er funktionelle ligheder, herunder den cylinderformede pind, som også er
udbredt inden for branchen især i den del af branchen, der som osier og blanco bruger
kuglehovedet som bevægelsesdel. disse ligheder kendetegner en meget stor gruppe armatu-
rer, som findes i danmark og i udlandet. lighederne skyldes, at da de har valgt et bestemt
formudtryk inden for branchen.
        det er cylinderen, grebspinden og u-tud, som gør kv1 unik, og at cylinderen vender
frem mod brugeren og bliver afsluttet i gribepinden med en lodret flade ud mod brugeren.
det er også unikt, at cylinderen ikke bliver brudt i sin længde ved brug. når osier og
blanco er i brug, knækker cylinderen, og man får man et helt andet og mere uharmonisk
formudtryk. på trods af de ligheder, der er mellem armaturerne, må det konkluderes, at
osier og blanco ikke er efterligninger.
        for så vidt angår blanco har han besvaret spørgsmål 9 efter bedste evne, da
spørgsmålet var lidt pudsigt. han mener, at forbrugeren er bekendt med udvalget af arma-
turer inden for området. forbrugeren kan godt vælge inden for samme genre, at der skal væ-
re det fine og dyre armatur til køkkenet, men det mindre fine til husets sekundære rum, her-
under bryggerset. det er et bevidst valg af forbrugeren, når man vælger inden for varegrup-
pen. han anvender ordet ”muligvis” i sin besvarelse, da han ikke kan udelukke, at en køber
vil stille et meget fint armatur i køkkenet og et mindre fint i et andet rum. han kan ikke fore-
stille sig den omvendte situation, da forbrugeren er meget bevidst om de forskellige produk-
ter og om, at kv1 er finere. han vil ikke udtrykke det sådan, at man vælger en kopi frem for
den rigtige. det er et udtryk for, at man bevidst kan ønske sig forskellige kvaliteter.
        han fastholder sin vurdering af blanco, når han under hovedforhandlingen ser den
monteret på en flade. lighederne mellem blanco og kv1 må være fremkommet som følge
af, at armaturerne har valgt at tage udgangspunkt i det samme formsprog. kv1 er formstøbt
fra bund til cylinder, hvor der i blanco er en skarp overgang uden en runding.
        han tror, at osier og blanco er lavet med kendskab til kv1, men også med kend-
skab til resten af branchen, der anvender de samme elementer. da han i forbindelse med sa-
                                                - 18 -
gen nærmere undersøgte markedet, fremgik det tydeligt, at der findes et meget stort udbud
af armaturer, der baserer sig på de samme principper som sagens tre armaturer.
       når han kun ser på de tre armaturer og udelukkende ser på cylindrene og alene den
vandrette del, er der tale om cylindre, der er formmæssigt bearbejdet. den primære forskel
er, at kv1’s cylinder forsætter ud i et og ud i en plan flade. kv1 har et tydeligt cirkelslag,
mens grebets funktion ved damixa og blanco gør, at cylinderen har et knæk, hvilket en for-
bruger også vil kunne genkende.
parternes argumentation
vola har gjort gældende, at kv1 nyder ophavsretlig beskyttelse efter ophavsretslovens § 1, og
at omfanget af den ophavsretlige beskyttelse er meget vid, da der er tale om et produkt, der
har ikonstatus på markedet, et produkt der var banebrydende for sin tid og dermed er et
produkt, der ikke kun skal beskyttes mod slaviske efterligninger, men mod tilstræbte efter-
ligninger. kv1 har et unikt design, som også kommer helt eller delvist til udtryk i sagens to
øvrige armaturer. ingen af disse to armaturer er derfor resultatet af en selvstændigt skaben-
de indsats.
       når skønsmanden udtaler, at de to armaturer ikke er efterligninger eller kopier, må ret-
ten tilsidesætte denne vurdering, da der er tale om en vildfarelse. det er tydeligt, at armatu-
rerne har ligheder med kv1, og det er disse ligheder, som er taget fra kv1’s unikke design.
blot der er den mindste risiko for forveksling af armaturerne, er der tale om en krænkelse af
kv1, og i denne sag er der en forvekslingsrisiko mellem originalen og kopien. alle 3 armatu-
re har den cylindriske krop med en tud og en gribepind. selvom tuden er blevet forskudt, så
var det kv1 der var først med anvendelse af tuden, og der ligger således ikke en selvstændig
skabende proces bag de øvrige armaturer.
       det er uomtvistet, at kv1 har et banebrydende design, og ingen af de andre er skabt
ved en selvstændig indsats og med en form, der ikke er funktionelt begrundet.
       i forhold til spørgsmålet om den helt almindelige forbruger vil kunne forveksle arma-
turerne, er det relevant at huske, at retten heller ikke her er bundet af skønserklæringen. ret-
ten må i hvert fald i forhold til vurderingen af, om kunden kan forveksle produkterne til-
sidesætte skønsmandens erklæring. det er direkte forkert, at den almindelige forbruger ikke
                                                 - 19 -
kan forveksle produkterne, og skønsmanden er desuden ikke helt klar i sin besvarelse af
spørgsmål 5. når han siger næppe, er der åbnet op for, at der er mulighed for forveksling.
       med henvisning til de ligheder der er mellem kv1 og de sagsøgtes armaturer som be-
skrives i besvarelsen af spørgsmål 2, gøres det gældende, at det unikke design, der gør sig
gældende i kv1, også gør sig gældende i de sagsøgtes armaturer. de sagsøgtes armaturer er
ikke nye og selvstændige værker og kunne ikke være skabt uden kendskab til kv1. armatu-
rerne kan blive forvekslet, og det forhold, at der er forskel i proportioner, og at tuden er
monteret forskelligt, giver ikke et andet helhedsindtryk. hvis en forbruger, som har set kv1
og så senere ser et af de sagsøgtes armaturer, tror, at de sagsøgtes armaturer er kv1, er der
tale om en krænkelse af kv1.
       at blanco er en efterligning vises også tydelig, hvis man afkorter grebspinden og
tudens led, for da ses det tydeligt, at der er tale om en slavisk efterligning af kv1.
       retten må således efter sin egen besigtigelse af produktet komme til den konklusion, at
armaturerne næsten er identiske, og at det eneste, der adskiller dem, er de forskellige pro-
portioner og monteringen af tuden. retten må derfor konkludere, at der er sket en krænkel-
se.
damixa har gjort gældende, at der er enighed om, at kv1 har en beskyttelse som brugskunst,
men at retten med hensyn til omfanget af beskyttelsen må tage hensyn til konkurrenter og
andre producenters mulighed for at lave produkter inden for samme område.
       kv1 har et minimalistisk og enkelt design. alt det overflødige er skåret væk. det, der
er tilbage, er tre kendte formelementer, der går igen, og som er kendte på markedet. det er
cylinderformen, u-tud og ét-håndsgrebet. disse tre delelementer er frit tilgængelige, hvorfor
vola ikke har eneret hertil.
       af litteratur og praksis fremgår, at der ikke må gives en ophavsmand eneret til noget,
som hindrer andre ophavsmand i adgang til funktionalitet. brugskunst har derfor et snævert
beskyttelsesområde, hvorfor der er kun tale om en krænkelse ved en meget nærgående efter-
ligning. uden adgang til grundelementerne vil en producent blive udelukket fra det marked,
hvor forbrugerne efterspørger et et-håndsbetjent armatur med cylinderform og u-tud. når
disse elementer anvendes, er der ikke så mange måder at gøre det på, hvorfor de forskellige
armaturer kommer til at ligne hinanden. da branchen bruger de samme elementer, er det
                                                - 20 -
almindeligt for forbrugeren at se armaturer, der ligner hinanden. en forbruger regner derfor
ikke blot med, at et lignende armatur faktisk er armaturet kv1.
       det, som adskiller kv1 fra andre, er det helt perfekte sammenspil mellem elementerne.
kv1 er enkelt, elegant og forfinet sammenlignet med andre af markedets armaturer.
       det er disse særpræg ved kv1, der gør, at det adskiller sig fra osier. grundelementet
i osier hidrører fra damixas to-grebs armatur. damixa genbrugte t-grundformen og satte
så en tud og et ét-håndsgreb på. disse elementer er almindelige og velkendte og har været
det i mange år. damixa har ikke tilstræbt at efterligne kv1, men de ville lavet et enkelt funk-
tionelt armatur.
       når man så sammenligner osier og kv1, er der ingen tvivl om, at særpræget ved kv1
ikke går igen i osier. efter skønmandens besvarelse er det slået fast, at osier ikke er en ef-
terligning af kv1. hvis en anerkendt skønsmand kommer frem til, at der ikke er tale om en
efterligning, bør retten ikke komme til et andet resultat. erklæringen er meget klar, og pro-
dukter ikke nødvendigvis efterligninger, bare fordi de har ligheder.
       forbrugerne vil ikke forveksle osier med kv1. enten kan de klart se forskel, eller og-
så vil de undersøge, hvilket produkt der er tale om. kv1 har et så særegent udtryk, at det ik-
ke kan forveksles med damixas armaturer. alternativt vil forbrugeren blive ledt af navn,
pris og varenummer i øvrigt, så der af den grund heller ikke sker forveksling.
andersen & nielsens har tilsluttet sig damixas argumenter og har derudover gjort gældende,
at blanco ikke er en ophavsretlig krænkelse af kv1.
       kv1 er særegent, men der er mange væsentlige forskelle mellem kv1 og blanco.
blancos tud er forskudt i forhold til armaturets centerlinje, og grebet bruger en kuglefunk-
tion. for forbrugeren består der derfor ingen forvekslingsmuligheder således, at man køber
blanco i den tro, at der er tale om kv1. dertil adskiller produkterne sig for meget fra hin-
anden.
       dette er også entydigt resultatet af skønserklæringen, hvori det klart afvises, at der fo-
religger en krænkelse eller efterligning af kv1. skønsmanden var både kompetent og viden-
de om området. det er uhørt af vola at angribe den sagkyndiges kompetence og evner.
       for så vidt angår blanco, er tale om en sammensætning af tre kendte delelementer,
der findes i et hav af sammensætninger på markedet. ophavsrettighederne til kv1 må og
                                               - 21 -
kan indskrænkes til en beskyttelse, der kun gælder for direkte efterligninger, og da blanco
ikke er en sådan efterligning og ikke kan forveksles med kv1, er der ikke sket en krænkelse.
sø- og handelsrettens afgørelse
det er ubestridt, at kv1 nyder ophavsretlig beskyttelse som brugskunst. som fastslået i rets-
praksis nyder brugskunst kun beskyttelse mod meget nærgående efterligninger.
to dommere udtaler (mette christensen og henrik ypkendanz):
den cylindriske form, et-grebs funktionen og u-tuden er en del af det almindelige formsprog
ved udformningen af køkkenarmaturer, hvorfor der ved fastsættelsen af omfanget af den
ophavsretlige beskyttelse af kv1 må tages hensyn til, at armaturdesignere og -fabrikanter
skal kunne anvende disse elementer.
      disse dommere kan også efter at have besigtiget armaturerne tilslutte sig skønserklæ-
ringen. selvom såvel osier som blanco deler formsprog med kv1, adskiller osier og
blanco i mål, dimensioner, form og komposition sig væsentligt fra kv1. ved denne vur-
dering lægger dommerne særlig vægt på såvel kv1’s mere forfinede udtryk, forskellene i
grebenes udformning, der bedst ses, når armaturerne er åbne, og cylinderens placering i for-
hold til tuden.
      ud fra en helhedsbedømmelse af osier og blanco finder disse dommere, at arma-
turerne adskiller sig så væsentligt fra kv1, at der ikke er tale om så nærgående efterlignin-
ger, og at der ikke kan ske forveksling af armaturerne, hvorfor der ikke findes at foreligge en
ophavsretlig krænkelse af kv1.
en dommer udtaler (annette krath poulsen):
ud fra en helhedsbedømmelse af armaturerne har osier og blanco samme formsprog
som kv1. en forbruger, der ser de tre armaturer, vil kunne forveksle disse, og uanset at de
enkelte elementer er kendte og er præget af den funktionalitet, som armaturerne har, er der
så store ligheder mellem armaturerne, at osier og blanco må anses for at være for nær-
gående efterligninger af kv1. der er således tale om en ophavsretlig krænkelse af kv1.
                                                - 22 -
der gives dom efter stemmeflertallet.
efter sagens udfald skal vola betale sagsomkostninger til damixa og andersen & nielsen.
disse er fastsat under hensyn til sagens størrelse til 50.000 kr. til hver af parterne til dækning
af advokatbistand. vola afholder endeligt omkostninger ved det afholdte syn og skøn.
                                       thi kendes for ret:
damixa a/s frifindes.
andersen & nielsen a/s frifindes.
vola a/s skal inden 14 dage i sagsomkostninger betale 50.000 kr. til damixa a/s og 50.000 kr.
til andersen & nielsen a/s. sagsomkostningsbeløbet forrentes efter rentelovens § 8a.
vola a/s afholder endeligt omkostningerne til syn og skøn.
     annette krath poulsen           mette christensen                     henrik ypkendanz
                                              (sign.)
                                           ___ ___ ___
                                udskriftens rigtighed bekræftes
                                p.j.v. sø- og handelsretten, den


text:
                             højesterets dom
                          afsagt torsdag den 29. marts 2012
sag 296/2009
(1. afdeling)
a og
b
(advokat poul hvilsted for begge)
mod
miljøstyrelsen
(kammeradvokaten ved advokat kurt bardeleben)
i tidligere instans er afsagt dom af østre landsrets 9. afdeling den 26. oktober 2009.
i pådømmelsen har deltaget fem dommere: børge dahl, peter blok, marianne højgaard
pedersen, jon stokholm og michael rekling.
påstande
appellanterne, a og b, har påstået frifindelse, subsidiært betaling af et mindre beløb end fast-
sat af landsretten og mest subsidiært stadfæstelse.
indstævnte, miljøstyrelsen, har nedlagt påstand om, at a og b solidarisk, subsidiært alterna-
tivt, skal betale principalt 6.771.099 kr., subsidiært et mindre beløb, med procesrente fra sa-
gens anlæg.
anbringender
a og b har yderligere anført, at den relevante periode for udmåling af erstatning er den perio-
de, hvor anpartsselskabet drev virksomhed på ejendommen, det vil sige fra den 27. oktober
1994 til den 21. april 1997. miljøstyrelsen har egenhændigt fastsat perioden som løbende fra
                                                - 2 -
den 1. januar 1995, og denne tilskæring af sagen skal ikke komme a og b til skade, hvis de
øvrige betingelser for at udbetale erstatning måtte være opfyldt.
i perioden fra den 1. oktober 1994 til den 1. maj 1997 blev mængden af spildevand netto ned-
bragt med 629 tons (749 tons gammelt minus 120 tons nyt), mens mængderne af fast affald og
mellemprodukter netto blev forøget med 190 tons (118 tons nyt plus 140 tons mellempro-
dukter minus 68 tons gammelt). meromkostningerne til oprydning som følge af de ændrede
mængder over perioden udgjorde derfor 321.000 kr. (5.000 kr. x 190 minus 1.000 kr. x 629),
idet bortskaffelsesprisen for fast affald og mellemprodukter var ca. 5.000 kr. pr. ton, og bort-
skaffelsesprisen for spildevand var ca. 1.000 kr. pr. ton.
miljøstyrelsen har bestridt, at tabet kan opgøres på den anførte måde.
højesterets begrundelse og resultat
hjemmel og succession
det er en forudsætning for at pålægge a og b erstatningsansvar for de vilkår og påbud, der
blev meddelt prom’s kemiske fabrik a/s (aktieselskabet) og h & c prom kemi aps (an-
partsselskabet), at vilkårene og påbuddene var gyldige. der kan derfor under sagen ske fornø-
den prøvelse heraf.
bekendtgørelse nr. 804 af 15. december 1989 om olie- og kemikalieaffald er udstedt med
hjemmel i bl.a. § 1, stk. 1, i lov nr. 178 af 24. maj 1972 om bortskaffelse m.v. af olie- og ke-
mikalieaffald med det formål at forebygge forurening. på denne baggrund finder højesteret,
at § 12 i bekendtgørelsen (nu § 56 i bekendtgørelse nr. 581 af 24. juni 1996 om bortskaffelse,
planlægning og registrering af affald) må forstås således, at bestemmelsen også indeholder
hjemmel til at påbyde en virksomhed at bortskaffe eller reducere et eksisterende lager af olie-
eller kemikalieaffald. dette gælder, selv om oparbejdelsen af lageret ikke har været i strid
med offentligretlige forskrifter, og selv om oparbejdelsen helt eller delvist måtte være foreta-
get af en tidligere ejer af virksomheden. de påbud, som storstrøms amt i perioden fra 1992
til 1994 udstedte til aktieselskabet i medfør af olie- og kemikalieaffaldsbekendtgørelsen,
havde således fornøden hjemmel.
                                                - 3 -
formålet med § 41, stk. 5, jf. § 34, stk. 1, i miljøbeskyttelsesloven er ligeledes at beskytte
miljøet. på denne baggrund finder højesteret, at bestemmelserne i § 41, stk. 5, jf. § 34, stk. 1,
– ligesom § 12 i bekendtgørelsen – må forstås således, at miljømyndighederne i en revideret
miljøgodkendelse kan stille krav om, at virksomheden bortskaffer eller reducerer et eksiste-
rende lager af affaldsprodukter. dette gælder, selv om oparbejdelsen af lageret ikke har været
i strid med den hidtidige miljøgodkendelse eller med andre forskrifter, og selv om oparbejdel-
sen helt eller delvist måtte være foretaget af en tidligere ejer af virksomheden. det forhold, at
frembringelsen af affald i visse relationer sidestilles med forurening, jf. miljøbeskyttelseslo-
vens § 2, stk. 2, nr. 1, indebærer efter højesterets opfattelse ikke, at et lager af affaldsproduk-
ter ved anvendelsen af lovens § 41, stk. 5, jf. § 34, stk.1, kan sidestilles med en stedfunden
jordforurening. det anførte er derfor ikke i modstrid med højesterets dom i ufr 2006 s. 1531.
amtet havde således også hjemmel til over for aktieselskabet i den reviderede miljøgodken-
delse af 18. december 1992 at fastsætte vilkår om bortskaffelse af affald fra det eksisterende
lager.
anpartsselskabet fortsatte virksomheden på grundlag af den eksisterende miljøgodkendelse,
og a og b, som udgjorde selskabets ansvarlige ledelse, var i kraft af deres hidtidige beskæfti-
gelse i aktieselskabet bekendt med vilkårene i miljøgodkendelsen og med de påbud, der var
udstedt i medfør af § 12 i bekendtgørelsen om olie- og kemikalieaffald. højesteret tiltræder, at
anpartsselskabet i hvert fald under disse omstændigheder må anses for indtrådt i forpligtelsen
til at bortskaffe kemikalieaffaldet i overensstemmelse med de vilkår og påbud, som var med-
delt aktieselskabet, jf. herved også højesterets dom i straffesagen mod a, ufr 2001 s. 2045.
efter det anførte havde storstrøms amt også hjemmel til at udstede påbud til anpartsselskabet
om bortskaffelse af gammelt kemikalieaffald, jf. olie- og kemikalieaffaldsbekendtgørelsens §
12. miljøklagenævnet havde endvidere hjemmel til i delafgørelsen af 7. juni 1996 at stille som
vilkår for den reviderede miljøgodkendelse, at anpartsselskabet bortskaffede affald inden for
de frister, som var fastsat i delafgørelsen, jf. miljøbeskyttelseslovens § 41, stk. 5.
erstatningsansvar, årsagsforbindelse og tab
af de grunde, der anført af landsretten, tiltræder højesteret, at a og b i forbindelse med an-
partsselskabets overtagelse af virksomheden og driften af denne har udvist ansvarspådragende
adfærd.
                                                - 4 -
det tab, som miljøstyrelsen kræver erstattet, er udgifterne til bortskaffelse af affald. dette tab
kan imidlertid kun anses for forårsaget af as og bs ansvarspådragende adfærd i det omfang,
udgifterne er forøget som følge af anpartsselskabets drift af virksomheden, det vil sige i for-
hold til den udgift til bortskaffelse af affald, som det offentlige ville have haft, hvis anparts-
selskabet ikke havde overtaget virksomheden, idet det må lægges til grund, at denne i så fald
var blevet indstillet. over for den forøgelse af mængden af nyt affald, som fandt sted i an-
partsselskabets driftsperiode, må det derfor tages i betragtning, at der samtidig skete en re-
duktion af mængden af gammelt affald.
a og b har endvidere anført, at også månederne forud for den 1. januar 1995 må tages i be-
tragtning, hvilket ikke er sket i miljøstyrelsens tabsopgørelse 4. de tal, som a og b i denne
forbindelse påberåber sig, tager imidlertid udgangspunkt i affaldsmængderne pr. 1. oktober
1994, og det er uvist, hvilken del af nettonedbringelsen af affaldsmængderne i perioden fra
den 1. oktober 1994 til den 1. januar 1995 der kan henføres til anpartsselskabet, hvis virksom-
hed startede den 27. oktober 1994. denne bevisusikkerhed må efter højesterets opfattelse
komme a og b til skade, og højesteret finder derfor, at miljøstyrelsens tabsopgørelse 4 må
lægges til grund.
den erstatning, som a og b skal betale, fastsættes således til 534.000 kr.
henset til karakteren af det ansvarspådragende forhold og det oplyste om as og bs økonomi-
ske forhold tiltræder højesteret, at der ikke er grundlag for at lempe erstatningsansvaret efter
erstatningsansvarslovens § 24.
herefter stadfæster højesteret dommen med den ændring, at det beløb, som a og b skal be-
tale til miljøstyrelsen, nedsættes til 534.000 kr.
selv om dette beløb er mindre end det beløb, som miljøstyrelsen blev tilkendt ved landsret-
tens dom, finder højesteret ikke tilstrækkeligt grundlag for at ændre landsrettens afgørelse om
sagsomkostninger.
                                               - 5 -
efter sagens udfald sammenholdt med de nedlagte påstande og fremførte anbringender finder
højesteret, at miljøstyrelsen i sagsomkostninger for højesteret skal betale 225.000 kr. til
dækning af advokatudgift.
                                       thi kendes for ret:
landsrettens dom stadfæstes med den ændring, at det beløb, som a og b solidarisk skal be-
tale til miljøstyrelsen, nedsættes til 534.000 kr. med procesrente fra den 29. juni 2001.
i sagsomkostninger for højesteret skal miljøstyrelsen betale i alt 225.000 kr. til a og b.
de idømte beløb skal betales inden 14 dage efter denne højesteretsdoms afsigelse. sagsom-
kostningsbeløbene forrentes efter rentelovens § 8 a.

source: retspraksis

LICENSE:
Creative Commons Legal Code

CC0 1.0 Universal

type: caselaw

jurisdiction: Denkmark


text:
                             højesterets dom
                        afsagt torsdag den 19. februar 2015
sag 73/2013
(1. afdeling)
trævarefabrikkernes udsalg ved hans-christian christensen
og
hans-christian christensen
(advokat jens j. kold antonsen for begge)
mod
træ design a/s
(advokat claus barrett christiansen)
i tidligere instans er afsagt dom af sø- og handelsretten den 22. marts 2013.
i pådømmelsen har deltaget fem dommere: lene pagter kristensen, jytte scharling, niels
grubbe, jon stokholm og jan schans christensen.
påstande
appellanten, hans-christian christensen, har gentaget sine påstande.
indstævnte, træ design a/s, har påstået stadfæstelse.
anbringender
hans-christian christensen har yderligere anført bl.a., at købekontrakten vedrørende forret-
ningen har et selvstændigt indhold og ikke er betinget af samarbejdsaftalen. der er tale om et
køb til eje og ikke leje, forpagtning eller anden begrænset virksomhed, herunder franchisefor-
hold. der er betalt for retten til uden begrænsning at anvende navnet ”trævarefabrikkernes
udsalg” og i tilslutning hertil figurmærket. dette er bestyrket af flemming didriksens supple-
                                               - 2 -
rende forklaring i forbindelse med højesteretssagen. navnet og figurmærket har i forbindelse
med drift af forretningen været anvendt gennem ca. 20 år.
hvis det lægges til grund, at han har påtaget sig en konkurrenceklausul uden for vejle amt,
må dette føre til, at fogedforbuddet skulle have været nedlagt over for hans forretning i store
kongensgade 85 i københavn, ”trævarer fabrikernes salgskontor”, i stedet for over for for-
retningen i horsens. forretningen i københavn har været drevet i over 100 år, og der er såle-
des ikke tale om, at træ design a/s i kraft af hans overtagelse af forretningen er påført nogen
ny og ukendt konkurrence eller en ændret markedssituation.
træ design a/s har yderligere anført bl.a., at selskabet senest i 1983 har stiftet varemærke-
rettigheder til trævarefabrikernes udsalg ved ibrugtagning og indarbejdelse, jf.
varemærkelovens § 3. skødet, købekontrakten og samarbejdsaftalen skal anses og bedømmes
som et samlet aftalekompleks. bestemmelsen i købekontrakten om, at ulla andersen er be-
rettiget til at videreføre forretningen under navnet ”trævarefabrikkernes udsalg”, skal læses
og fortolkes i lyset af det øvrige aftalekompleks og parternes forudsætninger og efterfølgende
handlemåde.
forklaringer
flemming didriksen har supplerende forklaret bl.a., at han første gang fik kendskab til og
læste købekontrakten mellem h. langes trævarer horsens aps og ulla andersen i 1998. i
1998 var han direktør i træ design med almindelige beføjelser. han forestod den daglige
drift af virksomheden. samhandelsaftalen omhandlede ulla andersens (eller hans-christian
christensens) ret til at købe trævarer hos h. lange trævarer a/s i århus.
i 1998 var der en dialog mellem træ design og hans-christian christensen om dennes mu-
lighed for at købe varer hos træ design, idet træ design ønskede at ændre samhandelsafta-
len, hvilket hans-christian christensen ikke ønskede. det var i den forbindelse, at de i træ
design fandt købekontrakten frem, og at han første gang blev bekendt med den. han havde
ikke været involveret i forhandlingerne i forbindelse med aftaleindgåelsen tilbage i 1992. af
købekontrakten fremgik, at retten til navnet ”trævarefabrikkernes udsalg” var købt. på dette
grundlag opgav træ design at ændre samhandelsaftalen. han er ikke bekendt med, at der
                                              - 3 -
skete ændringer i aftalegrundlaget i relation til træ design, da hans-christian christensen
overtog forretningen efter ulla andersen i 1994.
hans ansættelse hos træ design ophørte i 2003/04, efter at han havde været ansat i selskabet i
25 år. han blev først bekendt med samhandelsaftalen og købekontrakten, da der opstod en
tvist i 1998. han har ingen særlige forudsætninger for at fortolke de to kontrakter.
det fremgår af pkt. 2 i samarbejdsaftalen, at retten til indkøb af varer hos h. lange trævarer
a/s omfattede en 10-årig periode. da tvisten opstod i 1998, var den 10-årige frist i samhan-
delsaftalens pkt. 2 ikke udløbet. han drøftede tvisten med hans-christian christensen med
harald lange. i drøftelserne spillede det ingen rolle, at den 10-årige periode ikke var udløbet.
højesterets begrundelse og resultat
af de grunde, som sø- og handelsretten har anført, og da det, som hans-christian christen-
sen i øvrigt har gjort gældende, ikke kan føre til andet resultat, stadfæster højesteret dommen.
                                    thi kendes for ret:
sø- og handelsrettens dom stadfæstes.
i sagsomkostninger for højesteret skal hans-christian christensen betale 60.000 kr. til træ
design a/s.
de idømte beløb skal betales inden 14 dage efter denne højesteretsdoms afsigelse.
sagsomkostningsbeløbene forrentes efter rentelovens § 8 a.