text:
                                             dom
afsagt den 10. oktober2017 af vestre landsrets 4. afdelimz (dommerne ida skouvig, eva
staal og søren rune sehroder (kst)) i ankesag
v.l. 8—0981—16
bc ejendomme, vejle a/s
(advokat niels lindeborg johansen, vejle)
mod
nordea bank denmark a/s
(advokat kristian paaschburg, københavn)
retten i holstebro har   som  boligret den 27. juni 2016 afsagt dom i i. instans (rettens nr.
bs 7-758/2015).
påstande
for landsretten har appellanten, bc ejendomme, vejle ais, påstået sagen hjemvist til bo
ligretten til fortsat behandling afudlejers krav.
indstævnte. nordea bank denmark ais, har påstået dommen stadfæstet, dog således at
sagen i tilfælde af stadfæstelse hjemvises til retten i holstebro til behandling af bankens
selvstændige krav om tilbagebetaling af depositum.
supplerende sagsfremstilling
det fremgår afboligrettens retsbog, at sagen den 30. maj 2016 blev optaget til delafgorel
se, der skulle afsiges den 27. juni 2016, og at boligretten efter domsafsigelsen sluttede sa
                                                -7-
 gen.
 udlejer har under anken fremlagt udkast til betinget kobsaftale fra 2011, hvoraf fremgår, at
 ejendommen skulle sælges til a. enggaard a’s. entreprenør- og byggefirma eller ordre for
 32.580.012 kr., og at købesummen var fastsat ud fra en forudsætning om, at første års net
 tohusleje udgjorde 1.857.476 kr. den betingede aftale blev ikke gennemført, da brian
christensen den 3. april 2011 meddelte mogens pedersen, at han ikke ønskede at være
bundet af aftalen. forhandlingerne mellem parterne blev senere genoptaget, og det endte
 med en kobsaftale mellem udlejer og braaten & pedersen aps eller ordre med en købesum
på 26 mio. kr. med overtagelse af ejendommen den 31. december 2014.
 banken har i boligretten adciteret a.e. holstebro ais, der har over aget ejendommen og
dernwd foipligtelsen til eventuelt at skulle tilbagebetale bankens depositum.
 forklaringer
 brian christensen og morten askær har afgivet supplerende forklaring for landsretten. der
 er endvidere afgivet forklaring af mogens pedersen.
 brian christensen har supplerende forklaret, at han siden boligrettens dom har hørt, at pro
jektet om centeret ikke bliver til noget. i 2011 henvendte mogens pedersen sig på vegne al’
braaten & pedersen og a. enggaard og spurgte, om ejendommen var til salg, og det var
den, hvis prisen var rigtig. køber havde planer om, at ejendommen skulle være en del af
det planlagte center. ejendommen har den bedst mulige beliggenhed, klasse a, så det skul
le ikke være et problem at linde nye lejere. braaten & pedersen kom via a. enggaard igen
på banen i 2013. han gik fra sine erfaringer med lejema let i kolding med nordea ud fra, at
nordea ville betale udlejer for at istandsætte lejemålet, og det var på denne baggrund, at
købesummen i 2013 blev fastsat til 26     mio. 1cr., hvilket svarede til en købesum på 32,5 mio.
kr., når der blev taget hensyn til lejeindtægten frem til fraflytningen og istandsættelsesfor
pligtelsen. han ville ikke have solgt ejendommen for 26 mio. ki hvis han havde vidst, at
kalkulen ikke holdt. kalkulen var forinden blevet drøftet med morten askær. efter opsi
gelsen tilkendegav nordea ikke, at banken ikke ville istandsætte lejemålet eller betale her
for. hans selskab solgte ejendommen i holstebro, fordi selskabet ville koncentrere sig om
ejendomme i aarhus og vejle-området. han er ikke ekspert i lejeniveauet i holstebro, men
han vil vurdere, at kvadratmeterlejen er på mellem 2.000 og 2.500 kr. for selve butiksde
                                                -3-
len, når der er tale om strogbeliggenhed. han vurderer også, al istandsættelsen til en ny
lejer efter bankens fraflytning ville have kostet omkring et par millioner. mogens pedersen
var i 2011 bekendt med bankens lejekontrakt, for han mener, at en af hans medarbejdere i
2011 havde udleveret lejekontrakten til mogens pedersen. han udleverer aldrig lejekon
trakter til ejendomsmæglere. og lejekontrakten blev ikke udleveret til kober i 2013, for da
havde nordea sagt op.
morten askær har supplerende forklaret, at han i 2013 beskæftigede sig med salg af bla.
udlejningsejendomme i holstebro. vurderingen på 33 mio. kr. var seriøs. prisen endte på
26  mio.  kr., ihrdi køber ikke ville give 33 mio. kr., og det endte så med en losning, hvoref
ter sælger frem til overtagelsen modtog lejen, og sælger skulle handle af med lejeren ved
rorende istandsættelsen. køber var bekendt med baggrunden for prisen på 26 mio. kr. det
er en meget attraktiv ejendom. men der må forventes en vis istandsættelse, for der kan ske
genudlejning. lejeniveauet i nonægade i den del, hvor banken lå. er i gennemsnit på om
kring 2.500 kr. pr. kvadratmeter. der var ikke et pres fra sælgers side på at lii solgt ejen
dommen. sælger havde fået en sagkyndig til at vurdere, hvad det ville koste at gore leje
målet klar til genudlejning. vidnet havde ikke set lejekontrakten. men han kendte dele af
lejekontrakten. mogens pedersen spurgte ind til retableringen. men han kendte ikke leje-
kontrakten. ham bekendt har lejemålet ikke været fuldt udlejet efter salget. det er vist om
kring et halvt år siden, at planerne om et centerbyggeri blev droppet. ved norreportcente
ret er lejeniveauet omkring 1.850 kr.
mogens pedersen har forklaret, at han arbejder med udvikling af butikscentre og køb af
fast ejendom i selskabet braaten & pedersen aps i samarbejde med a. enggaard ais.
omkring 2010 arbejdede han med planlægning uf et butikscenter bag nørregade, og han
var på udkig efter en ejendom. der kunne give adgang til centeret fra norregade. han kon
taktede bc ejendomme. og der var nogle drøftelser, og de forte til et udkast til en betinget
kobsaftale. der havde været tale om en optionsaftale, for køber var ikke klar til at overtage
ejendommen på det tidspunkt, og forhandlingerne endte med, at brian christensen meddel
te, at han ikke ville være bundet afen sådan aftale. på det tidspunkt var ejendommen lejet
ud til nordea, men der var rygter om, at banken overvejede en anden placering, og derfor
gik han ud fra, at lejemålet ikke ville volde problemer. hans selskab købte naboejendom
men og havde dermed fået adgang til gågaden. morten askær henvendte sig i 2013, og
forhandlingerne blev genoptaget. på det tidspunkt vidste man, at banken ville flytte. for
handlingerne endte med, at bc ejendomme selv skulle handle af med lejer, således at hans
                                                -4-
selskab ikke skulle håndtere en fraflyttende lejer. ejendommen skulle indgå i centerprojek
tel og opdeles i flere butikker, og naboejendommen skulle rives ned. han kender ikke no
get til sælgers kalkule, hvorefter prisen korn ned fra 33 mio. kr. til 26 mio. kr. på det tids
punkt prægede linanskrisen stadig branchen. brian christensen ville ikke udlevere lejekon
trakten, men omkring 2011 så han lejekontrakten. ejendommen skal nu ombygges til bu
tikslejemål, og man skal finde lejere. han arbejder p.t. på at beregne, om der skal indrettes
en i. sal. han vil vurdere gennemsnilslejen i stueplan til omkring 1.500 kr. og en lavere
leje til eventuelle kontorlejemål på i. sal. ejendommen endte med at blive solgt til a. eng
gaard i holstebro i 2014.
procedure
parterne har i det væsentlige gentaget deres anbringender for boligretten og har procederet
i overensstemmelse hermed.
tandsrettens begrundelse og resultat
det fremgår af forklaringen fra morten askær, at køber ikke ønskede at købe ejendommen
til en pris på 33 mio. kr. mogens pedersen har forklaret, at køber var interesseret i at undgå
at skulle håndtere en fraflyttende lejer, og at køber erhvervede ejendommen, for at den
kunne indgå i centerbyggeriet. brian christensen har forklaret om kalkulen, der førte til en
nedsættelse af købesummen fra 33 mio. kr. til 26 mio. kr.
herefter tiltrædes det også efter bevisførelsen for landsretten, at bc ejendomme ikke har
bevist, at prisen for ejendommen ville have været højere, hvis lejemålet ved bankens fra-
flytning blev istandsat og dermed, at der er lidt et tab som følge af bankens manglende
opfyldelse af istandsættelsespligten.
landsretten tiltræder derfor, at banken er blevet frifundet for bc ejendommes krav.
da boligretten har sluttet sagen ved at afsige dom uden at tage stilling til bankens krav om
tilbagebetaling af depositum, tager landsretten bankens påstand til følge.
efter sagens udfald sammenholdt med parternes påstande skal bc ejendomme, vejle ais
betale sagsomkostninger for landsretten til nordea bank denmark ais med 80.000 kr.
 beløbet omfatter udgifter til advokatbistand og er inkl. moms.
landsretten har ved fasisættelsen af beløbet lagt vægt på sagens økonomiske værdi og dens
omfang.
                                thi kendes for ret:
boligrettens dom stadfæstes med den ændring, at sagen hjemvises til boligretten til fortsat
behandling.
bc ejendomme, \7ejle ais skal betale sagens omkostninger for landsretten til nordea
bank denmark a/s med 80.000 kr.
de idomte sagsomkostninger skal betales inden 14 dage.
sagsomkostningerne foltentes efler rentelovens § 8 a.
ida skouvig                             eva staal                  søren rune schrøder
                                                                         (kst.)
udskri ren udstedes uden betaling.
udskri uens rigtighed bekræftes.
vestre landsret,
viborg den 10. oktober2017.
gitte h. kristensen
kst. stedfortræder
 publiceret til portalen d. 17-04-2018 kl. 09:11
modtagere: indstævnte nordea bank danmark a/s


text:
                             højesterets dom
                           afsagt fredag den 7. januar 2011
sag 272/2008
(1. afdeling)
lauridsen consulting aps (tidligere abtek international aps) og
leif lauridsen
(begge ved advokat christian bachmann)
mod
abtek food processing equipment aps under konkurs
(advokat frank bøggild)
i tidligere instanser er afsagt dom af retten i århus’ 5. afdeling den 27. marts 2007 og af ve-
stre landsrets 11. afdeling den 9. april 2008.
i pådømmelsen har deltaget fem dommere: børge dahl, jytte scharling, niels grubbe,
marianne højgaard pedersen og michael rekling.
påstande
appellanterne, abtek international aps (nu lauridsen consulting aps) og leif lauridsen,
har påstået frifindelse, subsidiært frifindelse mod betaling af et mindre beløb.
indstævnte, abtek food processing equipment aps under konkurs, har påstået stadfæstelse.
fri proces
der er meddelt leif lauridsen fri proces for højesteret for så vidt angår påstanden om frifin-
delse for betaling af kravet vedrørende den ansvarlige lånekapital på 1.120.800 kr., men ikke
for så vidt angår påstanden om frifindelse for betaling af kravet vedrørende salget af produk-
tionsaktiverne på 203.350 kr.
                                                - 2 -
anbringender
abtek international og leif lauridsen har for højesteret yderligere påberåbt sig konkurslo-
vens § 77 og har anført, at konkursboet ikke har lidt et tab for så vidt angår overdragelsen af
produktionsaktiverne, idet de den 3. februar 2005 tilbød konkursboet at tilbagekøbe de pågæl-
dende aktiver for den pris, de oprindeligt var overdraget til.
konkursboet har anført, at der ikke foreligger et forlangende, jf. konkurslovens § 77.
supplerende sagsfremstilling
det fremgår af abtek foods årsrapport for 2003 dateret 21. maj 2004, at årets resultat var ne-
gativt med 305.692 kr., og at egenkapitalen var faldet til -218.969 kr. i ledelsesberetningen
hedder det bl.a.:
       ”økonomiske udvikling i det forgangne år:
       selskabets resultat og økonomiske udvikling levede ikke op til forventningerne og må
       betegnes som utilfredsstillende. det skyldes, flere forskellige udeforstående faktorer.”
i revisors erklæring af 21. maj 2004 på årsrapporten for 2003 hedder det bl.a.:
       ”supplerende oplysninger:
       selskabet har tabt over 40 % af anpartskapitalen. der henvises til årsberetningens om-
       tale heraf.
       i strid med anpartsselskabsloven § 52 er der ikke inden for de gældende tidsfrister stillet
       forslag til reetablering af anpartskapitalen, hvorved ledelsen kan ifalde ansvar.”
i revisionsprotokollatet af 21. maj 2004 for 2003 hedder det bl.a.:
       ”der verserer en retssag som kan få betydning for selskabet fortsatte drift. såfremt sel-
       skabet taber denne retssag ser revisionen stor mulighed for at selskabet ikke kan fort-
       sætte den løbende drift uden at selskabet tilføres likviditet.
       selskabets ledelse skal være opmærksom på at, såfremt selskabet likvideres/lukkes er
       der stor risiko for, at anpartshaver ”mister” mellemværende med selskabet. samtidig
       ”mister” selskabet skatteværdien på det skattemæssige underskud (ca t. kr. 290).
                                                - 3 -
       derfor skal ledelsen kraftig overveje om ikke det kan betale sig at indskyde fornyet ka-
       pital i selskabet.”
den 3. februar 2005 skrev leif lauridsen et brev til kurator i abtek food processing euip-
ment aps under konkurs om vurderingsrapporten udarbejdet af ole gunder og kritiserede
denne. det hedder bl.a. i brevet:
       ”købene var i høj grad forretningsmæssig begrundet, idet [abtek food] havde behov
       for likvide midler.
       de er dog meget velkommen til at overtage de aktiver [abtek international] har købt til
       samme priser som [abtek international] har betalt og med fradrag for værdiforringelse
       der er foranlediget af ca. ½ års anvendelse af aktiverne.”
højesterets begrundelse og resultat
den ansvarlige lånekapital
af de grunde, der er anført af landsretten, tiltræder højesteret, at der senest ved årsrapporten
for 2001 var givet abtek food processing equipment aps’ kreditorer et bindende løfte om, at
der var ydet selskabet et efterstillet lån. højesteret finder, at løftet indebar, at lånet, der var
ydet af leif lauridsen, indestod indtil videre.
lånet blev uden forudgående tilkendegivelse og inden offentliggørelsen af årsrapporten for
2002 indfriet i februar og marts 2003 med midler opnået ved salg af selskabets værdipapirer.
på dette tidspunkt befandt selskabet sig imidlertid på grund af vanskeligheder med fortsat
drift i en usikker økonomisk stilling med risiko for aktualisering af den situation, som tilba-
getrædelsesløftet skulle værne imod. i august 2004 gik selskabet konkurs, uden at der forin-
den var sket afgørende forbedring af dets økonomiske stilling. højesteret finder, at leif
lauridsen i hvert fald under disse omstændigheder er forpligtet til at tilbagebetale indfrielses-
beløbet til konkursboet.
herefter tiltræder højesteret, at leif lauridsen skal tilbagebetale det indfriede beløb
1.120.800 kr. med renter.
overdragelsen af produktionsaktiverne
                                              - 4 -
efter leif lauridsens forklaring for landsretten blev ordrerne på produktion af bagerimaskiner
mv. i 2003-2004 optaget i abtek international aps og udført af abtek food. efter konkursen
blev produktionen videreført af abtek international med de overdragne produktionsaktiver og
med abtek foods tidligere personale.
under disse omstændigheder tiltræder højesteret, at overdragelsen burde være sket til akti-
vernes værdi under forudsætning af ”going concern”. i overensstemmelse med skønserklæ-
ringen fastsættes denne værdi til 442.850 kr. da købesummen alene udgjorde 239.500 kr.,
ligger der som anført af landsretten i overdragelsen et gavemoment, som kan kræves omstødt
i medfør af konkurslovens § 64, stk. 1. leif lauridsens brev af 3. februar 2005 kan ikke anses
at indeholde et forlangende som angivet i konkurslovens § 77. abtek international skal her-
efter i medfør af konkurslovens § 75, stk. 1, fralægge sig berigelsen på 203.350 kr.
leif lauridsen rådede som ejer i begge selskaber over produktionsaktivernes fortsatte anven-
delse til produktionen. han måtte være klar over, at de ved samlet salg til fortsat produktion
havde en højere værdi end den faktisk opnåede pris. højesteret tiltræder derfor, at han har
handlet erstatningspådragende i forhold til kreditorerne ved som anpartshaver og direktør i
abtek food at have solgt aktiverne til underpris.
højesteret tiltræder således, at såvel abtek international som leif lauridsen skal erstatte
konkursboets tab på 203.350 kr.
samlet konklusion
højesteret stadfæster landsrettens dom.
                                     thi kendes for ret:
landsrettens dom stadfæstes.
i sagsomkostninger for højesteret skal statskassen betale 100.000 kr. til abtek food proces-
sing equipment aps under konkurs, og leif lauridsen og lauridsen consulting aps (tidli-
gere abtek international aps) skal solidarisk betale 25.000 kr. til abtek food processing
equipment aps under konkurs.
                                            - 5 -
de idømte beløb skal betales inden 14 dage efter denne højesteretsdoms afsigelse. sagsom-
kostningsbeløbene forrentes efter rentelovens § 8 a.

source: retspraksis

LICENSE:
Creative Commons Legal Code

CC0 1.0 Universal

type: caselaw

jurisdiction: Denkmark


text:
                                            dom
afsagt den 29. marts 2017 af vestre landsrets 10. afdeling (dommerne poul hansen, linda
hangaard og anders raagaard (kst.)) i ankesag
v.l. b–0094–16
nørhede-hjortmose vindudvikling aps
(advokat jens erik pedersen, ringkøbing)
mod
roy pedersen
(advokat per overbeck, charlottenlund)
retten i herning har den 5. januar 2016 afsagt dom i 1. instans (rettens nr. bs 3-105/2014).
påstande
for landsretten har appellanten, nørhede-hjortmose vindudvikling aps, gentaget sin
principale påstand for byretten om frifindelse og har subsidiært nedlagt påstand om, at by-
rettens dom ophæves, og at sagen hjemvises til taksationsmyndigheden til fornyet behand-
ling.
indstævnte, roy pedersen, har nedlagt påstand om betaling af 140.000 kr. med procesrente fra
sagen anlæg.
roy pedersen har overfor nørhede-hjortmose vindudvikling aps’ subsidiære påstand
gentaget sine påstande for byretten.
forklaringer
asger holm thomsen og birgitte løkke pedersen har afgivet supplerende forklaring for
landsretten.
asger holm thomsen har supplerende forklaret, at hans ejendom er beliggende på novej 28
                                               - 2 -
og er naboejendom nr. 34. støjen fra møllerne er på hans ejendom beregnet til 39,3 db ved 6
m/sek. og til 40,3 db ved 8 m/sek. mod tidligere 29,8 db og 31,3 db. de kan høre støjen, når
vindretningen er rigtig, men han oplever det ikke som generende. hans kyllingeproduktion er
heller ikke påvirket. han oplever, at støjen er tydeligst, når vinden står skråt mod møllerne.
han har aldrig oplevet gener fra lavfrekvent støj.
i forårs- og efterårsmånederne, hvor der er risiko for skygge, har han oplevet, at møllerne
lukker ned. han har dog en enkelt morgen oplevet, at der gik ca. 5 minutter, før møllen fik
lukket ned. han tror, at årsagen var, at der var delvist overskyet den pågældende dag.
ølstrup sogn har etableret en sø og fået lavet et multihus for nogle af midlerne fra møllerne. i
no har midlerne fra møllerne blandt andet gjort det muligt at etablere et sognehus, men der er
også givet penge til andre projekter i sognet, herunder til en hjertestarter.
de ville gerne have mølleprojektet behandlet af kommunen, hvilket formentlig var en af
årsagerne til, at de holdt møllernes højde under 150 meter.
birgitte løkke pedersen har supplerende forklaret, at støjpåvirkningen fra møllerne er
uforandret, men hun synes, at hun får sværere og sværere ved at acceptere støjen. det er mest,
når hun prøver at slappe af, at hun er påvirket af støjen. hendes læge mener, at hun bør flytte
fra ejendommen, fordi hun ikke tidligere har haft søvnproblemer og fortsat kan sove, når hun
opholder sig i deres hus i ringkøbing. hendes ægtefælle, der er vant til at sove på et skib, har
ikke problemer med at sove, når han er hjemme. de har besluttet at sætte lyddæmpende
vinduer i ejendommen i håb om, at hun så kan holde ud at være der.
hun har talt med en uvildig ejendomsmægler, der mener, at de skal vente med at sætte
ejendommen til salg, indtil det er helt afklaret, at der ikke er helbredsmæssige gener forbundet
med at bo i området.
procedure
parterne har i det væsentlige gentaget deres anbringender for byretten og har procederet i
overensstemmelse hermed.
                                                       - 3 -
retsgrundlag
af forarbejderne til lov om fremme af vedvarende energi (l 55 af 5. november 2008) fremgår
blandt andet følgende:
               ”…
               2.3.1. værditab på fast ejendom ved opstilling af vindmøller
                   formålet med forslaget er at sikre, at den, der opstiller vindmøller bliver forpligtet til at betale for
               det eventuelle værditab, der forårsages på ejendomme i området som følge af opstillingen.
               værditabet fastsættes efter de almindelige erstatningsretlige principper, herunder en konkret in-
               dividuel vurdering af de enkelte ejendomme.
               …
                   ordningen supplerer de ulovbestemte naboretlige erstatningsregler, jf. nedenfor punkt 2.3.1.1. der
               er således tale om, at der præcist for opstilling af vindmøller indføres en ganske særlig ordning, hvor
               ejere af fast ejendom sikres betaling for værditab i et videre omfang end det, der i øvrigt ville være
               tilfældet, såfremt værditabet var blevet forårsaget af andre forhold, så som opførelse af
               virksomheder, der forurener med lugt, støj m.v. her er ejeren alene sikret erstatning, hvis dette
               følger af de gældende naboretlige regler eller af andre særlige fastsatte regler. det er således alene
               hensigten at udvide de naboretlige erstatningsregler f.s.v.a. værditab på fast ejendom forårsaget af
               opstilling af vindmøller.
               …
               2.3.1.2. lovforslagets værditabsordning
                   det er det fulde individuelle værditab, som skal betales, og der er således ikke – som i naboretten
               – nogen tålegrænse.
                   enhver, der lider et værditab som følge af vindmølleopstillingen, er efter forslaget berettiget til
               godtgørelse herfor uanset afstanden til vindmøllen.
               …
                   taksationsproceduren i lovforslaget er mere enkel end taksationsproceduren på vejområdet, dels
               fordi ekspropriation vurderes som et større indgreb over for borgeren end opsætning af en vindmølle,
               dels fordi der forventes flere sager end på vejområdet. derfor kan taksatationsmyndighedens
               afgørelse ikke ankes administrativt, som det er tilfældet på vejområdet, men indbringes for
               domstolene. hertil kommer, at lovens formål er opsætning af flere vindmøller, hvorfor det vurderes
               hensigtsmæssigt, at de ordninger, som pålægges vindmølleopstilleren, er så administrativt enkle som
               muligt.
               …
                                                                 til § 6
               …
                   det er det fulde værditab, der kan kræves betaling for. herved adskiller ordningen sig fra de
               gældende naboretlige regler, hvor der alene kan kræves erstatning for det tab, som vedrører de
               ulemper, der ligger ud over, hvad man som led i den almindelige samfundsudvikling må tåle.
                   lovforslaget fastlægger ikke kriterier for udmåling af værditabet, men det er forudsat, at taksa-
               tionsmyndigheden ved sin vurdering af værditabet bl.a. skal tage hensyn til områdets karakter og
               områdets huspriser. det kan ligeledes have betydning, om der i forvejen er opstillet vindmøller i
               området, eller om der er andre tekniske anlæg i nærheden. i bedømmelsen vil det tillige være
               naturligt at tage hensyn til vindmøllens afstand fra bebyggelsen og til møllens højde og forventede
               genevirkninger. det er dog samtidigt i lovforslaget forudsat, at fastsættelsen af værditabet foretages
               på baggrund af et konkret, individuelt skøn baseret på de konkrete, lokale forhold.
               …
                                                         - 4 -
                                                                  til § 7
                    efter bestemmelsen træffer taksationsmyndigheden afgørelse om værditabets størrelse på
                 baggrund af en individuel vurdering heraf.
                 …
                    taksationsmyndigheden består af 2 personer: en formand, der opfylder kravene til at kunne blive
                 udnævnt til dommer, og en sagkyndig i vurdering af værdien af fast ejendom, jf. forslag til stk. 2.
                 den sagkyndige forventes at være en ejendomsmægler.
                    udpegningen af formænd og sagkyndige foretages af ministeren. det er hensigten at udpege en
                 juridisk formand pr. region og flere ejendomsmæglere i de enkelte regioner. den juridiske formand vil
                 herefter i samarbejde med energinet.dk anmode en af de for regionen udpegede ejendomsmæglere
                 om at deltage i den konkrete taksation. ved udpegningen af den konkrete sagkyndige vil der blive
                 lagt vægt på, at den pågældende ikke driver virksomhed i det pågældende område, således at
                 eventuelle interessekonflikter undgås. det er samtidigt vigtigt at sikre, at den pågældende har
                 kendskab til priser og prisudvikling for ejendomme i området.
                    da taksationsmyndigheden er en del af den offentlige forvaltning, er den i sin virksomhed un-
                 derlagt offentlighedsloven, forvaltningsloven og lov om folketingets ombudsmand.
                 …
                                                                  til § 9
                 …
                    det er i dag med anvendelse af visualiseringer muligt at forudse påvirkninger fra vindmøller på
                 naboejendomme meget præcist. sådanne visualiseringer og synlighedsanalyser vil som hovedregel
                 blive udarbejdet i forbindelse med den kommunale planproces, herunder vvm-høringen. der vil
                 således inden opstilling af møllen blive produceret billedmateriale, som giver et meget præcist indtryk
                 af den senere opstilling, ligesom konsekvenserne af en eventuel flytning af møllen kan dokumenteres.
                 …”
landsrettens begrundelse og resultat
efter den dagældende formulering af lov om vedvarende energi § 6, stk. 1, skal den, der ved
opstilling af en eller flere vindmøller forårsager et værditab på en ejendom, betale herfor, og
det fremgår af forarbejderne til loven blandt andet, at det er det fulde individuelle værditab,
som skal betales.
der er ikke ved loven forudsat særlige begrænsninger i domstolsprøvelsen af taksations-
myndighedens afgørelser om værditabet. roy pedersen har imidlertid bevisbyrden for, at der
ikke ved taksationsmyndighedens afgørelse er tilkendt ham erstatning for det fulde værditab.
da roy pedersen alene har krævet erstatning for værditabet på sin ejendom, og da et sådant
tab som anført erstattes fuldt ud efter § 6, stk. 1, i lov om vedvarende energi, er der ikke
grundlag for at tage stilling til, hvorvidt roy pedersen også efter naboretlige regler vil være
berettiget til erstatning herfor.
det kan også efter bevisførelsen for landsretten lægges til grund, at såvel opstillingen som
driften af vindmølleparken er lovlig, herunder at beregninger og målinger af støjen er fore-
                                               - 5 -
taget i overensstemmelse med lovgivningens krav herom, og at støjgrænserne i dagældende
bekendtgørelse nr. 1284 af 15. december 2011 (nu bekendtgørelse nr. 1736 af 21. december
2015) er overholdt. det bemærkes herved, at der heller ikke efter bevisførelsen for landsretten
er grundlag for at anse det for usikkert, hvorvidt roy pedersens ejendom rettelig er
beliggende i et område til støjfølsom anvendelse.
taksationsmyndigheden har truffet sin afgørelse på grundlag af visualiseringsmaterialet,
beregninger af støj, skygge mv. og efter at have besigtiget ejendommen. i afgørelsen er
konkret og detaljeret redegjort for forholdene ved ejendommen, og afgørelsen er udførligt
begrundet. taksationsmyndigheden har således foretaget en konkret og individuel vurdering
af vindmøllernes påvirkning af ejendommen. der er ikke efter bevisførelsen for landsretten
belæg for at fastslå, at det grundlag, som taksationsmyndigheden har truffet sin afgørelse på,
ikke har været tilstrækkeligt retvisende eller i øvrigt har været mangelfuldt, ligesom der ikke
er belæg for at fastslå, at taksationsmyndigheden ikke har inddraget samtlige relevante
oplysninger ved afgørelsen.
på den anførte baggrund, og da skønsmandens værdiansættelser ikke er nærmere under-
bygget, er der ikke herved tilstrækkeligt grundlag for at tilsidesætte taksationsmyndighedens
skøn over værditabet på ejendommen.
da roy pedersen heller ikke ved bevisførelsen i øvrigt har løftet bevisbyrden for, at han ikke
har fået fuld kompensation for værditabet på ejendommen, tager landsretten nørhede-
hjortmose vindudvikling aps’ påstand om frifindelse til følge.
efter sagens udfald sammenholdt med parternes påstande skal roy pedersen betale
sagsomkostninger for begge retter til nørhede-hjortmose vindudvikling aps med i alt
37.782 kr. beløbet omfatter 1.980 kr. til retsafgift, 30.000 kr. til udgifter til advokatbistand og
5.802 kr. til udgifter til supplerende skønserklæring og vidner.
beløbet til dækning af udgifter til advokatbistand samt til supplerende skønserklæring og
vidner er uden moms, da nørhede-hjortmose vindudvikling aps er momsregistreret.
landsretten har ved fastsættelsen af beløbet til advokatbistand lagt vægt på sagens
økonomiske værdi, omfang og varigheden af hovedforhandlingerne. landsretten har end-
                                              - 6 -
videre lagt vægt på, at sagen såvel i byretten som i landsretten har været behandlet sammen
med flere andre sager om værditabserstatning som følge af opstilling af de omhandlede
vindmøller.
                                 t h i k e n d e s f o r r e t:
nørhede-hjortmose vindudvikling aps frifindes.
roy pedersen skal betale sagens omkostninger for begge retter til nørhede-hjortmose
vindudvikling aps med 37.782 kr.
de idømte sagsomkostninger skal betales inden 14 dage og forrentes efter rentelovens § 8 a.


text:
                              højesterets dom
                             afsagt fredag den 1. juni 2018
sag 141/2017
(1. afdeling)
lærernes centralorganisation
(advokat karen-margrethe schebye)
mod
beskæftigelsesministeriet
(advokat niels banke)
i tidligere instans er afsagt dom af østre landsrets 22. afdeling den 2. juni 2017.
i pådømmelsen har deltaget fem dommere: thomas rørdam, poul dahl jensen, henrik
waaben, michael rekling og anne louise bormann.
påstande
appellanten, lærernes centralorganisation, har nedlagt følgende påstande:
     1. indstævnte, beskæftigelsesministeriet, skal anerkende, at
         1. underbilag 2.1, § 10,
         2. bilag 3, for så vidt angår henvisning til § 12 i den til enhver tid gældende aftale
              om arbejdstid for tjenestemænd i staten, og
         3. underbilag 4.1, § 10
i lov nr. 409 af 26. april 2013 ikke regulerer arbejdstiden for de af loven omfattede medarbej-
dere.
     2. beskæftigelsesministeriet skal anerkende, at
         1. underbilag 2.1, § 10, fra og med den 1. august 2014 erstattes af §§ 2, 3, 4 og 5 i
              protokollat 1 til bilag til arbejdstidsaftalen 2005,
                                                - 2 -
         2. henvisningen i bilag 3 til § 12 i den til enhver tid gældende aftale om arbejdstid
              for tjenestemænd i staten skal udgå, og
         3. underbilag 4.1, § 10 fra og med den 1. august 2014 erstattes af § 12 i protokollat f
              til arbejdstidsaftalen 2008 for børnehaveklasseledere, § 12 i protokollat e til ar-
              bejdstidsaftalen 2008 for lærere, og § 8, stk. 11, i protokollat a til arbejdstidsaf-
              talen 2005.
beskæftigelsesministeriet har påstået stadfæstelse og frifindelse i forhold 2.
supplerende sagsfremstilling
i bilag 3 til lov nr. 409 af 26. april 2013 om forlængelse og fornyelse af kollektive overens-
komster og aftaler for visse grupper af ansatte på det offentlige område foretages ændringer i
en lang række overenskomster og aftaler på det statslige område, hvorved det bl.a. bestem-
mes, at lærere m.fl. – med visse modifikationer – skal følge den til enhver tid gældende aftale
om arbejdstid for tjenestemænd i staten. § 12 i arbejdstidsaftalen for tjenestemænd i staten har
følgende ordlyd:
       ”§ 12. den daglige hvileperiode efter arbejdsmiljølovgivningen kan undtagelsesvis ned-
       sættes fra 11 til 8 timer 1 gang ugentlig.
       stk. 2. efter lokal aftale kan hvileperioden nedsættes til 8 timer indtil 2 gange ugentlig,
       dog ikke 2 døgn i træk.
       stk. 3. der kan højst være 10 arbejdsdage mellem 2 fridage.”
anbringender
lærernes centralorganisation har supplerende anført navnlig, at indgrebsloven giver mulig-
hed for at fravige hovedreglerne i arbejdstidsdirektivet om hviletid og fridøgn i større omfang
end efter de kollektive overenskomster, der var gældende før indgrebet. om der i praksis er
sket fravigelse i større omfang, er uden betydning for sagen.
kun hvis en indgrebslov ophøjer en aftale mellem parterne på et overenskomstområde til lov,
f.eks. ved at forlænge gældende aftaler, vil loven kunne erstatte aftalen i henhold til arbejds-
tidsdirektivets artikel 18.
                                              - 3 -
indgrebsloven er ikke en forlængelse af gældende aftaler om fravigelse af fridøgns- og hvile-
tidsreglen, men er et forsøg på at anvende regler hentet fra andre dele af arbejdsmarkedet.
imidlertid er der alene tale om et forsøg, idet der er tale om en ”tilpasset” anvendelse. loven
kan derfor heller ikke af den grund sidestilles med en kollektiv aftale.
hvis lærernes centralorganisation får medhold i sin påstand 1, vil det indebære, at de aftaler
om arbejdstid, der var gældende før indgrebsloven, igen vil regulere forholdene på det ar-
bejdsmarked, der er omfattet af loven. disse aftaler er således ikke uforenelige med det, der i
øvrigt er vedtaget ved indgrebsloven, og arbejdstiden for det omfattede arbejdsmarked kan
uden vanskeligheder tilrettelægges i overensstemmelse med disse aftaler også i tiden efter
vedtagelsen af loven.
beskæftigelsesministeriet har supplerende anført navnlig, at en tilsidesættelse af indgrebslo-
ven ikke kan føre til, at enkelte bestemmelser i tidligere overenskomster mellem parterne gen-
indføres.
retsgrundlag
i traktaten om den europæiske unions funktionsområde fremgår følgende om social- og
arbejdsmarkedspolitikken:
      ” artikel 151
      (tidl. artikel 136 i tef)
      unionen og medlemsstaterne, der er opmærksomme på de grundlæggende arbejdsmar-
      kedsmæssige og sociale rettigheder, som bl.a. er fastlagt i den europæiske socialpagt
      undertegnet i torino den 18. oktober 1961 og fællesskabspagten af 1989 om arbejdsta-
      gernes grundlæggende arbejdsmarkedsmæssige og sociale rettigheder, har som mål at
      fremme beskæftigelsen, en forbedring af leve- og arbejdsvilkårene for herigennem at
      muliggøre en udjævning af disse vilkår på et stadigt stigende niveau, en passende social
      beskyttelse, dialogen på arbejdsmarkedet, en udvikling af de menneskelige ressourcer,
      der skal muliggøre et varigt højt beskæftigelsesniveau, og bekæmpelse af social udstø-
      delse.
      med henblik herpå iværksætter unionen og medlemsstaterne foranstaltninger, der tager
      hensyn til forskellene i national praksis, særlig på overenskomstområdet, samt til nød-
      vendigheden af at opretholde eu-økonomiens konkurrenceevne.
      de er af den opfattelse, at en sådan udvikling vil blive en følge såvel af det indre mar-
      keds virksomhed, der vil fremme en harmonisering af de sociale ordninger, som af de i
                                                - 4 -
      traktaterne foreskrevne fremgangsmåder og af den indbyrdes tilnærmelse af love og
      administrativt fastsatte bestemmelser.
      artikel 152
      unionen anerkender og fremmer arbejdsmarkedsparternes rolle på eu-plan under hen-
      syntagen til de nationale systemers forskelligartede karakter. den letter dialogen mellem
      dem og respekterer deres uafhængighed.
      sociale trepartstopmøder om vækst og beskæftigelse bidrager til den sociale dialog.
      artikel 153
      (tidl. artikel 137 i tef)
      1.      med henblik på at virkeliggøre de i artikel 151 fastlagte mål støtter og supplerer
      unionen medlemsstaternes indsats på følgende områder:
      a) forbedring af især arbejdsmiljøet for at beskytte arbejdstagernes sikkerhed og sund-
      hed
      …
      2.      med henblik herpå kan europa-parlamentet og rådet:
      a)    vedtage foranstaltninger til fremme af samarbejdet mellem medlemsstaterne
            gennem initiativer, der tager sigte på at opnå større viden, udvikle udvekslingen af
            oplysninger og god praksis, fremme nytænkning og vurdere erfaringerne, men uden
            at der er tale om nogen form for harmonisering af medlemsstaternes love og admi-
            nistrative bestemmelser
      b) på de i stk. 1, litra a) -i), nævnte områder ved udstedelse af direktiver vedtage mini-
            mumsforskrifter, der skal gennemføres gradvis under hensyn til de vilkår og tek-
            niske bestemmelser, der gælder i hver af medlemsstaterne. i disse direktiver skal
            det undgås at pålægge administrative, finansielle og retlige byrder af en sådan art,
            at de hæmmer oprettelse og udvikling af små og mellemstore virksomheder.”
af fortolkningsmeddelelsen af 24. maj 2017 fra kommissionen om europa-parlamentets og
rådets direktiv 2003/88/ef om visse aspekter i forbindelse med tilrettelæggelse af arbejdstid
fremgår vedrørende arbejdstidsdirektivets artikel 18 følgende:
      ” 3. undtagelsen for alle sektorer ved kollektiv overenskomst
      artikel 18:
      …
      i sit forslag til direktivet fra 1993 understregede kommissionen, at henset til de forskel-
      le, der følger af national praksis, er spørgsmålet om arbejdsvilkår i almindelighed un-
      derlagt arbejdsmarkedets parter, som handler i de offentlige myndigheders sted og/eller
      supplerer deres foranstaltninger. det blev imidlertid fremhævet, at selv om kollektive
                                                - 5 -
       overenskomster kan bidrage til anvendelsen af direktivet, fritager de ikke de pågælden-
       de medlemsstater fra ansvaret for at opfylde de mål, direktiverne forfølger.
       a. hvornår kan denne undtagelse anvendes?
       domstolen har fastslået, at artikel 18 har et selvstændigt anvendelsesområde i forhold til
       artikel 17, stk. 3, som begrænser undtagelserne til en række sektorer og aktiviteter (jf.
       afsnit 1).
       det betyder, at artikel 18 tillader undtagelser i alle sektorer, hvis de sker ”ved kollektive
       overenskomster eller aftaler mellem arbejdsmarkedets parter på nationalt eller regionalt
       niveau, eller i overensstemmelse med regler, som disse parter har fastsat, ved kollektive
       overenskomster eller aftaler mellem arbejdsmarkedets parter på et lavere niveau”.
       begrebet ”kollektiv overenskomst” er ikke defineret i direktivet og synes heller ikke at
       være defineret i anden eu-lovgivning eller af domstolen.
       samtidig er ”aftaler mellem arbejdsmarkedets parter på nationalt eller regionalt niveau,
       eller i overensstemmelse med regler, som disse parter har fastsat, ved kollektive over-
       enskomster eller aftaler mellem arbejdsmarkedets parter på et lavere niveau” heller ikke
       forklaret nærmere i direktivet.
       kommissionen mener derfor, at disse skal defineres ved national lovgivning og praksis.
       i den forbindelse skal medlemsstaterne stadig tage højde for eksisterende internationale
       standarder om overenskomstforhandlinger og kollektive overenskomster, da det ikke er
       nok blot at benævne et dokument ”kollektiv overenskomst”, hvilket domstolen gen-
       tagne gange har fastslået i forbindelse med andre begreber, som bruges i eu-retten og
       arbejdstidsdirektivet.”
højesterets begrundelse og resultat
efter artikel 3 i direktiv 2003/88/ef af 4. november 2003 om visse aspekter i forbindelse med
tilrettelæggelse af arbejdstiden (arbejdstidsdirektivet) skal medlemsstaterne sikre, at alle ar-
bejdstagere får en minimumshvileperiode på 11 sammenhængende timer inden for hver 24-
timersperiode (hviletid). efter artikel 5 skal medlemsstaterne sikre, at alle arbejdstagere for
hver syvdagesperiode får en sammenhængende minimumshvileperiode på 24 timer, hvortil
lægges de 11 timers daglig hviletid, som er nævnt i artikel 3 (fridøgn).
denne sag angår i første række, om de fravigelser af arbejdstidsdirektivets regler om hviletid
og fridøgn, som er fastsat ved lov nr. 409 af 26. april 2013 om forlængelse og fornyelse af
kollektive overenskomster og aftaler for visse grupper af ansatte på det offentlige område
(indgrebsloven), er i strid med direktivet.
                                                 - 6 -
efter arbejdstidsdirektivets artikel 17 kan der ”ved love … eller ved kollektive overens-
komster eller aftaler mellem arbejdsmarkedets parter” ske fravigelse af direktivets regler om
hviletid og fridøgn ved aktiviteter på en række nærmere opregnede områder, herunder stk. 3,
litra b, om vagt-, overvågnings- og døgnvagtaktiviteter. efter artikel 18, stk. 1, kan der for
andre aktiviteter end dem, der er omfattet af artikel 17, ske fravigelse ”ved kollektive over-
enskomster eller aftaler mellem arbejdsmarkedets parter”.
ved fravigelse i medfør af artikel 17 og artikel 18 er det en betingelse, at der ydes de pågæl-
dende arbejdstagere tilsvarende kompenserende hvileperioder, eller – i undtagelsestilfælde,
hvor det af objektive grunde ikke er muligt at yde sådanne tilsvarende kompenserende hvile-
perioder – ydes de pågældende en tilsvarende beskyttelse. det er ubestridt, at reglerne om
hviletid og fridøgn i indgrebsloven opfylder denne betingelse.
med hensyn til lejrskoler mv. er der ved indgrebsloven indsat en bestemmelse i de overens-
komster for det kommunale og det regionale område, som blev videreført og forlænget ved
loven. der skal herefter ses bort fra kravet om daglig hviletid, og der kan ske omlæggelse af
det ugentlige fridøgn, når opholdet strækker sig over en weekend.
højesteret tiltræder af de grunde, som landsretten har anført, at fravigelserne af reglerne om
hviletid og fridøgn i forbindelse med ophold på lejrskoler mv. er i overensstemmelse med
arbejdstidsdirektivets artikel 17, stk. 3, litra b, som fortolket ved eu-domstolens dom af 14.
oktober 2010 i sag c-428/09 (union syndicale solidaires isère). allerede af den grund er de
fravigelser, der angår lejrskoler mv., ikke i strid med arbejdstidsdirektivet.
det følger endvidere bl.a. af indgrebsloven, at der indsættes bestemmelser i de respektive
overenskomster, hvorefter den daglige hvileperiode undtagelsesvis kan nedsættes fra 11 til 8
timer en gang ugentligt. dette har navnlig betydning for lærernes arbejde om aftenen i form af
forældremøder mv. indgrebsloven indebærer på dette punkt såvel en udvidelse som en ind-
skrænkning i forhold til de tidligere gældende overenskomster på det kommunale og det re-
gionale område. efter disse overenskomster kunne den daglige hviletid nedsættes 12 gange pr.
skoleår, heraf 6 gange uden begrænsning. spørgsmålet er, om de bestemmelser om fravigelse
af reglerne om hviletid og fridøgn, som ved indgrebsloven er blevet sat ind i overenskomster-
                                               - 7 -
ne, og som ikke angår lejrskoler mv., er blevet til i overensstemmelse med arbejdstidsdirekti-
vets artikel 18, hvorefter fravigelser kan ske ved kollektiv overenskomst.
arbejdstidsdirektivet er vedtaget med hjemmel i eu-traktatens artikel 153, hvorefter der kan
iværksættes foranstaltninger med henblik på at virkeliggøre de mål, der er fastlagt i artikel
151. efter artikel 151, stk. 2, skal iværksættelsen af disse foranstaltninger ske under hensyn til
bl.a. forskellene i national praksis særlig på overenskomstområdet.
som anført i kommissionens fortolkningsmeddelelse af 24. maj 2017 vedrørende arbejdstids-
direktivet er begrebet ”kollektiv overenskomst” ikke defineret i direktivet, og ifølge medde-
lelsen synes det heller ikke at være defineret i anden eu-lovgivning eller af eu-domstolen.
højesteret finder, at der ved fortolkningen og anvendelsen af begrebet ”kollektiv overens-
komst” – i overensstemmelse med det, som er anført af kommissionen – må tages udgangs-
punkt i national lovgivning og praksis.
efter dansk ret er den fravigelse af reglerne om hviletid og fridøgn, som indgrebsloven giver
mulighed for, en integreret del af de nye overenskomster mellem parterne på samme måde,
som hvis parterne selv havde aftalt det. dette indebærer bl.a., at spørgsmål om fortolkning og
om overtrædelse af bestemmelserne ikke skal behandles ved domstolene, men skal afgøres
efter de sædvanlige fagretlige regler på området, jf. lovens § 4, og at parterne kan ændre be-
stemmelserne, hvis de er enige om det. de bestemmelser om hviletid og fridøgn, der med ind-
grebsloven er blevet indsat i overenskomsterne, bygger på tjenestemændenes arbejdstidsafta-
le, som lærernes centralorganisation er part i, og bestemmelserne er i det væsentlige en vide-
reførelse og forlængelse af det, som parterne tidligere havde aftalt. der foreligger i øvrigt ikke
oplysninger om, hvorvidt de nye bestemmelser er blevet udnyttet til at fravige reglerne om
hviletid og fridøgn i videre omfang end efter de tidligere overenskomster.
på den baggrund og i øvrigt af de grunde, som landsretten har anført, finder højesteret, at de
omtvistede bestemmelser om adgang til at fravige reglerne om hviletid og fridøgn har karak-
ter af overenskomstbestemmelser, og højesteret tiltræder derfor, at fravigelserne er i overens-
stemmelse med arbejdstidsdirektivets artikel 18.
højesteret stadfæster herefter landsrettens dom om frifindelse for påstand 1.
                                            - 8 -
allerede som følge heraf kan lærernes centralorganisation ikke få medhold i påstand 2.
                                    thi kendes for ret:
landsrettens dom stadfæstes.
beskæftigelsesministeriet frifindes for lærernes centralorganisations påstand 2.
i sagsomkostninger for højesteret skal lærernes centralorganisation betale 125.000 kr. til
beskæftigelsesministeriet. de idømte sagsomkostningsbeløb skal betales inden 14 dage efter
denne højesteretsdoms afsigelse og forrentes efter rentelovens § 8 a.


text:
                                           udskrift
                                                af
                           sø- & handelsrettens retsbog
                                          ____________
                                               dom
afsagt den 23. juni 2006 af sø- og handelsretten sammensat af retsformanden, vicepræsident michael
b. elmer, og de sagkyndige medlemmer, direktør søren rathmann og direktør claus jepsen.
h 61/04                              camdan aps
                                     (advokat søren borregaard)
                                     mod
                                     pathtrace a/s
                                     (advokat ervin birk nielsen)
indledning og påstande
sagen angår navnlig spørgsmålet om, hvorvidt pathtrace a/s (i det følgende: pathtrace) ube-
rettiget har annulleret en kreditaftale med sin forhandler camdan aps (i det følgende:
camdan). endvidere skal der tages stilling til det økonomiske opgør mellem parterne.
                                                    - 2 -
       camdan har nedlagt påstand om, at pathtrace skal betale 632.732,75 kr. med tillæg af
procesrente fra den 15. juni 2004.
       pathtrace har nedlagt påstand om frifindelse og selvstændig påstand om, at camdan
skal betale 195.534,02 kr. med tillæg af 1 % i rente pr. måned fra den 1. juni 2004.
forhandleraftalen
pathtrace indgik den 1. november 1998 aftale med det nystartede camdan om, at dette sel-
skab skulle udbyde serviceaftaler og opdateringer bl.a. til cad/cam programmet edge-
cam, som pathtrace var dansk distributør og forhandler af. den 28. november 1998 indgik
pathtraces direktør, jørgen sønder, og camdans direktør, allan steen andersen, følgende
aftale:
       ”…
       vi bekræfter hermed, at du starter et nyt firma, der forhandler pathtrace a/s produkter
       edgecam og x_camdnc…
       det er ideen med firmaet, at det skal vokse sig kraftig nok, til at håndtere alt ”dansk salg
       og support, som en samlet forhandler, der kan betjene mindre forhandlere…
       pathtrace a/s tilbyder camdan en forhandler aftale, med en fast rabat sats på software
       på 50 % af de priser der sælges til …
       aftalen specificerer 50 % rabat, men så længe allan er alene og ikke har en færdiguddan-
       net kollega, gives der på service kun en engangs rabat på 25 % på service kontrakter, …
       denne aftale, der er et tillæg til forhandler aftalen, godkendes den 5/11 98.
       …”
kreditaftalen
den 15. juni 2000 aftalte parterne, at pathtrace skulle yde camdan en langfristet leverandør-
kredit på 300.000 kr., der skulle afdrages over 5 år. gælden skulle efter aftalen forrentes med
1 % pr. måned efter en rentefri kredit på 30 dage. på den underskrevne kreditaftale var det
med håndskrift tilføjet, at gælden skulle nedbringes til 240.000 kr. den 30. juni 2001, til
180.000 kr. den 30. juni 2002 og til 120.000 kr. den 30. juni 2006.
                                                   - 3 -
     ud over den langfristede kredit havde camdan tillige en almindelig løbende kredit
hos pathtrace. i perioden fra den 1. juli 2003 til medio oktober 2003 var der på kreditten
trukket 389.315,60 kr. og 684.165,50 kr.
     den 22. oktober 2003 sendte pathtrace følgende brev til camdan:
     ”…
     jeg beklager hermed at meddele at camdan, med øjeblikkelig virkning ikke længere kan
     få kredit hos pathtrace …
     nye ordrer kan kun udleveres mod kontant betaling, og først efter den gamle gæld, som
     er forfalden, hvilket jeg i dag har opgjort til 450.000,-, er indbetalt …
     lad mig ved samme lejlighed gøre opmærksom på at i heller ikke må og kan fakturere
     service før den er betalt til mig, idet i ikke kan levere varen før den er betalt. hvis jeg ser
     at service fakturaer skrives til bare en kunde efter dags dato, informerer jeg alle kunder
     om problematikken, og anmoder dem om at returnere fakturaen.
     …”
den 29. oktober 2003 accepterede camdan indholdet i følgende brev fra pathtrace:
     ”…
     1. vores mellemregning, skal ned, som du har max                          efter dato
     foreslået. se på tabellen her til højre. din saldo
     mellemregning må på intet tidspunkt overstige 420000                      01/11 2003
     det listede kredit maximum. vil en ny regning, 390000                     01/12 2003
     overskride kredit max, kan der kun leveres imod
                                                              360000           01/01 2004
     kontant. det gælder også service, som camdan
                                                              330000           01/02 2004
     ikke kan fakturere, før der er plads i kredit max,
                                                              300000           01/03 2004
     eller service fakturaen fra os er betalt til os. vi vil
                                                              270000           01/04 2004
     fakturere rente med 1 % af saldo, hver den næste
                                                              210000           01/05 2004
     første, indtil camdan er indenfor normal kredit,
                                                              150000           01/06 2004
     dette for at yde en fordel i at camdan betaler alt
     snarest, ved at søge finansiering på anden måde end via overtræk hos pathtrace …
     når vi så kommer positivt videre, så skal vi også have vores papirer helt up-to-date, med
     en almindelig standard edgecam kontrakt …
     c. kredit max bliver 120.000 kr,-, og betaling af alle fakturaer udskrevet før den første i en
     måned, skal betales senest den 15 i måneden. det er i snit 30 dages kredit.
     …”
bevægelser på kontoen
                                                   - 4 -
den 3. november 2003 havde camdan ifølge sin egen opgørelse, der ikke omfattede den
langfristede kredit ifølge aftalen af 15. juni 2000, nedbragt sin gæld til 412.825,50 kr. den 1.
december 2003 var gælden yderligere nedbragt til 382.760,50 kr.. den 9. december 2003 var
gælden blevet forøget til 400.910,55 kr., og den blev yderligere forøget til 420.810,50 kr. den
17. december 2003 og til 449.930,50 kr. den 19. december 2003. den 2. januar 2004 var gælden
nedbragt til 355.275,50 kr. og blev forøget til 382.135,50 kr. den 12. januar 2004 og nedbragt til
353.975,50 kr. den 15. januar 2004. efterfølgende lå camdans samlede gæld ikke over det af-
talte kreditmaksimum, bortset fra dagen den 11. februar 2004, hvor gælden var 331.390,50 kr.
pathtraces ophævelse af kreditaftalen og det efterfølgende forløb
pathtrace annullerede den 4. marts 2004 camdans kredit ved følgende brev:
       ”…
       jeg beklager hermed at meddele at camdan, med øjeblikkelig virkning ikke længere kan
       få kredit hos pathtrace a/s. jeg har gennemført flere forsøg på en ordning, sidst med afta-
       len af 29. oktober, som på flere punkter ikke er overholdt af camdan.
               nye ordrer kan kun udleveres mod kontant betaling, og først efter at den samlede
       gamle gæld, er indbetalt. jeg anmoder samtidig om at gælden betales indenfor 5 dage, el-
       lers sender jeg den opgjorte restgæld til inkasso.
       …”
camdan rettede henvendelse til håndværksrådet, hvis jurist frants nielsen den 8. marts
2004 skrev til pathtrace, at ophævelsen indebar en misligholdelse fra pathtraces side af kre-
ditaftalen af 29. oktober 2003, idet camdan ikke havde overskredet den aftalte kredit.
       advokat ervin birk nielsen besvarede henvendelsen på vegne pathtrace ved følgende
brev af 12. marts 2004:
       ”…
       min klient … er interesseret i et fortsat samarbejde med deres medlem camdan aps.
       forudsætningen er dog, at følgende betingelser opfyldes:
            1.  camdan aps udleverer en liste til pathtrace a/s over samtlige edgecam service
                aftaler og licenser, som camdan aps har faktureret til kunder, uden at varerne
                                                  - 5 -
               er bestilt hos pathtrace a/s. varerne i henhold til listen skal afregnes incl. moms
               sammen med den under punkt 2 anførte forfaldne saldo.
           2.  camdan aps betaler forfalden gæld kr. 343.107,36, som incl. renter for marts
               måned 2004 er opgjort til kr. 343.107,35. jeg vedlægger saldoopgørelse opgjort
               med renter, indtil 1. april 2004 i henhold til tidligere indgået aftale mellem
               pathtrace a/s og camdan aps.
           3.  …
           4.  det er en forudsætning for pathtrace a/sʹ side, at camdan aps ikke sælger og ud-
               fakturerer edgecam service ydelser eller licenser, forinden bestilling og levering
               har fundet sted fra pathtrace a/s, og ydelserne er betalt.
           5.  såfremt de under punkterne 1 til 4 anførte betingelser opfyldes, vil pathtrace a/s
               være indforstået med at indgå en ny leveringsaftale med camdan aps i henhold
               til vedlagte kontrakt på engelsk, idet kontrakten underskrives af parterne, når
               punkterne 1 til 4 er opfyldt.
      …”
brevet var vedlagt et udkast til ny forhandlerkontrakt, der bl.a. indeholdt bestemmelse om
kreditmaksimum på 0 kr.
      efter at have rettet bl.a. kontraktudkastets angivelse af kreditmaksimum, således at det
angivne beløb på 0 kr. kun angik maksimum for kortsigtet kredit, underskrev camdans di-
rektør, allan steen andersen, kontraktudkastet og sendte det tilbage til pathtrace den 16.
marts 2004. samme dag skrev frants nielsen fra håndværksrådet for camdan følgende til
pathtrace:
      ”…
      som omtalt er det en forudsætning for denne aftale, at camdan aps kan fastholde den
      nuværende praksis, hvor man fakturerer edgecam serviceydelser og licenser, men først
      bestiller varerne hos pathtrace a/s, når ydelserne er betalt af brugerne. i forholdet mel-
      lem pathtrace a/s og camdan aps skulle dette dog være uproblematisk, idet man med
      den nye aftale har bestemt, at der ikke ydes kredit fra pathtrace a/s til camdan aps ud-
      over den langsigtede kredit, der p.t. har et maksimalt niveau på 120.000 kr.
      …”
den 22. marts 2004 overførte camdan 106.206,25 kr. til advokat ervin birk nielsens klient-
konto til frigivelse, hvis pathtrace leverede nogle softwareopdateringer, som camdan skulle
bruge til sine løbende serviceaftaler.
                                                   - 6 -
       den 24. marts 2004 skrev pathtrace til camdan, at pathtrace ikke kunne acceptere de af
camdan foreslåede ændringer til forhandlerkontrakten, men at pathtrace ville levere de be-
stilte softwareopdateringer, hvis camdan underskrev forhandlerkontrakten uden forbehold.
samme dag opsagde pathtrace forhandleraftalen ved følgende brev:
       ”…
       aftalen mellem min advokat og jeres advokat var:
               indbetaling af kr. 106.205,- samt udlevering af en ny underskrevet forhandler kon-
       trakt før vi sendte varerne
               selv om denne aftale ikke er overholdt, da vi ikke har fået nogen korrekt under-
       skrevet kontrakt retur, sender vi dags dato varerne som er bestilt og betalt.
               vi opsiger hermed samtidigt alle tidligere aftaler med det kortest mulige varsel,
       her under også vores forhandleraftale af oktober 1998, med de 12 måneders varsel der er
       aftalt. dette medfører at camdan fortsat kan sælge edgecam indtil den 23. marts 2005,
       men vi kan ikke modtage ordre på service der løber ud over opsigelsesperioden.
               …
               lad mig for en god ordens skyld igen fremhæve at betalingsbetingelserne efter at
       kreditten er opsagt, er netto kontant ved levering, når den gamle gæld er betalt, og vi kan
       ikke acceptere, at der faktureres licenser eller service før dette er bestilt hos os.
       …”
forklaringer
camdans direktør, allan steen andersen, har forklaret, at edgecam installeres i maskiner i
jernindustrien. aftalen fra den 28. november 1998 gik ud på, at han skulle være pathtraces
primære forhandler i danmark uden dog at være eneforhandler. han var kun bundet af
denne aftale, og af en ”distributor agreement” af 1. november 1998, som ikke var under-
skrevet, men som var vedlagt aftalen. der stod ikke noget heri om, at han ikke måtte fakture-
re sine kunder for service og opdateringer, før softwaren var købt hos pathtrace. forudfaktu-
reringen var camdans sikkerhed for at modtage betaling, idet donglen, som er et elektronisk
licensbevis, ikke kan tilbageleveres, når den først er installeret hos kunden.
       pathtrace havde ingen indsigelser mod den løbende kredit før i oktober 2003. efter
kreditaftalen af 29. oktober 2003 forløb samarbejdet udmærket. de aftalte aldrig, at der kun
måtte leveres mod kontant betaling. camdan overskred på intet tidspunkt de kreditmaksi-
ma, der er indeholdt i aftalen af 29. oktober 2003.
                                                - 7 -
       efter at frants nielsen havde sendt sit brev af 16. marts 2004, forventede han, at der
fortsat ville blive ydet kredit, idet pathtrace efter hans opfattelse var forpligtet hertil ifølge af-
talen af 29. oktober 2003.
       han underskrev det udkast til forhandleraftale, som han havde fået fra advokat ervin
birk nielsen, primært med henblik på igen at få samarbejdet til at fungere. det var anne
barber, der lavede rettelserne. efter opsigelsen af kreditten den 4. marts 2004 kunne de ikke
få yderligere leverancer. camdan fik således ikke leveret filer, som var bestilt af anne barber
den 8. marts og 24. april 2004, herunder filer til pro tool og carmi. han mistede også ordrer
med danfoss, hydro aluminium tønder, hugo jørgensen og bdr. christensen haner a/s,
som han havde afgivet tilbud til, fordi camdan havde annulleret samarbejdet, ligesom
camdan mistede penge ved, at pathtrace nægtede at levere softwareopdateringer til cam-
dans løbende serviceaftaler.
direktør for pathtrace, jørgen sønder, har forklaret, at pathtrace aldrig indgik en skriftlig for-
handleraftale med camdan, selv om man præsenterede allan steen andersen for flere ud-
kast i 1998, da han skulle begynde sin virksomhed. i pathtraces regnskab var camdans så-
kaldte ”langfristede kredit” ikke udspecificeret. de kaldte den kun for langfristet kredit, for-
di det ville se pænere ud i camdans regnskab.
       camdan var efter de almindelige vilkår, der gælder for alle pathtraces forhandlere, ik-
ke berettiget til at fakturere sine kunder for opdateringer og service, før camdan havde be-
stilt softwaren hos pathtrace, hvilket han flere gange gjorde camdan opmærksom på.
       han skrev brevet af 22. oktober 2003, fordi camdans gæld blev ved med at stige, og
fordi han stort set ingen kontakt havde med camdan. de aftalte derfor den gradvise ned-
bringelse af gælden i aftalen af 29. oktober 2003. da de gennem håndværksrådet forhandle-
de om en forhandlerkontrakt, var det hans klare opfattelse, at camdan ikke ønskede nogen
løbende kredit hos pathtrace. endvidere havde camdan misligholdt aftalen af 29. oktober
2003, og han opsagde derefter kreditten den 4. marts 2004, hvorefter camdan kun fik leveret
opdateringer mod forudgående betaling, hvilket bl.a. skete, da camdan deponerede
106.206,25 kr. hos advokat ervin birk nielsen. det er således ikke rigtigt, at pathtrace nægte-
de at levere. der blev leveret, men mod forudbetaling, og manglende forudbetaling var såle-
des grunden til, at de opdateringer, som anna barber havde bestilt, ikke blev leveret.
                                             - 8 -
bogholder og servicemedarbejder hos camdan, anna barber, har forklaret, at aftalen om den
langfristede kredit blev indgået for, at camdan skulle være mindre sårbar i opstartsfasen.
det var hende, der bestilte opdateringer hos pathtrace, hvilket hun gjorde ved at sende en e-
mail til lene sønder hos pathtrace. det var camdans almindelige praksis at fakturere kun-
derne umiddelbart efter, at de havde bestilt opdateringer og serviceaftaler, hvilket hun altid
meddelte pathtrace.
       efter at pathtrace havde opsagt kreditten den 4. marts 2004, modtog de ingen af de op-
dateringer, de bestilte.
       de første 3 år beregnede pathtrace ingen rente af deres løbende kredit, og det var kun,
”hvis jørgen var sur”, de fik en faktura med renteberegning, hvilket kun skete 3 gange. belø-
bene i aftalen af 29. oktober 2003 var uden moms. efter opsigelsen af kreditten og den efter-
følgende leveringsnægtelse faldt camdans omsætning fra 3,5 mio. kr. til ca. 150.000 kr.
ansat hos pathtrace, lene sønder, har forklaret, at hun modtog camdans bestillinger på e-
mail, hvorefter hun sendte opdateringerne direkte til camdan. det var vigtigt, at camdan
også oplyste, hvem der skulle have opdateringer, fordi hun ved modtagelsen af bestillinger-
ne kontrollerede, at camdan ikke havde glemt kunder, der stod for at skulle opdatere soft-
ware.
jurist hos håndværksrådet, frants nielsen, har forklaret, at camdan og pathtrace kommuni-
kerede gennem ham og advokat ervin birk nielsen, fordi parterne var blevet uenige om ind-
holdet af forhandlerkontrakten. camdan ønskede ikke at underskrive udkastet. det var hans
opfattelse, at camdan overholdt aftalen af 29. oktober 2003 om nedbringelsen af camdans
gæld.
advokat for pathtrace, ervin birk nielsen, har forklaret, at han blev involveret i sagen den 8.
marts 2004, idet parterne skulle løse problemerne med camdans gæld til og fortsatte kredit
hos pathtrace, hvis holdning var, at camdan måtte gå til sin egen bank med henblik på at fi-
nansiere sin løbende kredit. han opfattede camdans betaling af de 146.000 kr. som en ind-
frielse af camdans kortfristede gæld, og det var hans klare opfattelse, at camdan fremover
                                                - 9 -
ikke ønskede kredit hos pathtrace. udkastet til forhandleraftalte indeholdt derfor en be-
stemmelse om, at kreditten skulle være 0 kr. da pathtrace den 22, marts 2004 havde betalt de
106.206,25 kr., modtog camdan de bestilte opdateringer, men ellers skete levering kun mod
forudgående betaling.
parternes synspunkter
camdans advokat har gjort gældende, at pathtrace ikke var berettiget til at opsige camdans
kredit den 4. marts 2004. camdan overholdt aftalen af 29. oktober 2003 om nedbringelse af
kreditten. beløbene efter denne aftale omfattede både lang- og kortsigtet gæld. camdan var
berettiget til at fakturere kunderne for opdateringer og service, også før camdan havde be-
stilt softwaren hos pathtrace, hvilket havde været fast praksis, og pathtrace havde ikke tidli-
gere haft indsigelser herimod. parterne underskrev ingen ny forhandleraftale i marts 2004,
og derfor gjaldt forhandleraftalen 28. oktober 1998 og kreditaftalen af 29. oktober 2003 fort-
sat, hvorefter pathtrace fortsat var forpligtet til at yde kredit. pathtrace overskred på intet
tidspunkt de angivne kreditmaksima. efter opsigelsen af forhandleraftalen den 24. marts
2004 modtog camdan ikke længere bestilte opdateringer og kunne ikke levere nødvendige
opdateringer til sine kunder pro tool og carmi. som følge af pathtraces uberettigede annul-
lation af aftalen af 29. oktober 2003, har camdan krav på erstatning af positiv opfyldelsesin-
teresse, som opgøres som camdans manglende dækningsbidrag i et år for løbende serviceaf-
taler med tillæg af manglende dækningsbidrag for aftaler, der som følge af ophævelsen al-
drig blev indgået, og camdans krav opgøres derfor således:
       manglende dækningsbidrag vedrørende edgecam service aftaler       530.144,00 kr.
       servicekunder med danske optioner                                  24.300,00 kr.
       indkøbsordre solid design house                                    12.595,00 kr.
       serviceaftale danfoss                                              25.241,50 kr.
       mistet ordre fra hugo jørgensen a/s                                95.558,25 kr.
       mistet ordre fra danfoss                                           23.957,50 kr.
       mistet ordre fra hydro aluminium tønder a/s                        34.842,00 kr.
       mistet ordre bdr. christensen haner a/s                            52.500,00 kr.
       manglende opdatering mv. vedrørende steel team og man b&w          27.494,00 kr.
       i alt opfyldelsesinteresse                                        826.632,25 kr.
camdan erkender at skylde pathtrace 142.899,50 kr. for leverede varer.
                                             - 10 -
pathtraces advokat har gjort gældende, at camdan har misligholdt kreditaftalen af 29. oktober
2003 ved at overskride aftalens kreditkmaksima, som efter jørgen sønders forklaring omfat-
tede både camdans løbende kredit og den såkaldt ”langfristede kredit”. der foreligger klare
overskridelser af kreditten allerede fra den 1. november 2003 til den 1. marts 2004. derud-
over misligholdt camdan aftalen ved at fakturere sine kunder for serviceaftaler og opdate-
ringer, inden disse var bestilt hos pathtrace. der var nødvendigt for pathtrace at kende disse
forudfaktureringer for at sikre, at pathtrace holdt sig inden for aftalens kreditmaksima.
pathtrace var berettiget til at opsige kreditaftalen den 4. marts 2004 og til efterfølgende kun
at levere mod forudbetaling, hvilket i øvrigt var i overensstemmelse med camdans ønsker
for parternes fremtidige samarbejde, idet jurist i håndværksrådet frants nielsen i sit brev af
16. marts 2004 bekræftede, at kreditten skulle være 0 kr. det er ikke korrekt, at pathtrace
nægtede at levere. der blev leveret mod forudbetaling. camdan misligholdt forhandlerafta-
len ved at undlade at levere opdateringer, som firmaerne pro tool og carmi havde købt og
betalt hos camdan, og pathtrace så sig nødsaget til at levere opdateringerne uden beregning
for at undgå at tabe goodwill og anseelse over for disse kunder.
       camdans erstatningskrav er ganske udokumenteret, idet der ikke er fremlagt doku-
mentation for konkrete ordrer, som ikke har kunnet gennemføres, og idet den manglende le-
vering alene skyldtes camdans dårlige økonomi.
       pathtraces selvstændige påstand er resultatet af opgørelsen over camdans gæld til
pathtrace indtil den 1. juni 2004, hvor gælden ifølge pathtraces egen opgørelse er 195.534,02
kr.
sø- og handelsrettens afgørelse
udgangspunktet for bedømmelsen af sagen er aftalen af 29. oktober 2003, der gav camdan
kredit op til de i aftalen fastsatte maksima for mellemregningen, som efterhånden blev ned-
sat pr. nærmere angivne datoer. det lægges ved afgørelsen til grund, at den mellemregning,
som denne aftale henviste til, var saldoen vedrørende løbende leveringer ekskl. moms.
       camdans opgørelse over denne saldo viser, at mellemregningen faktisk blev nedbragt
i overensstemmelse med aftalen både den 1. november 2003 og den 1. december 2003, lige-
som camdan også den 1. januar 2004 forsøgte at overholde maksimum. opgørelsen viser
                                              - 11 -
imidlertid samtidig, at der både i december 2003 og igen i januar 2004 var visse overskridel-
ser af maksimum. herunder var kreditmaksimum fra den 17. december 2003 til den 30. de-
cember 2003 overskredet med op til 50.000 kr., og i januar 2004 var der overskridelser på op
til ca. 20.000 kr. omkring den 12. januar 2004. derefter forekom der ikke overskridelser, bort-
set fra overskridelsen på dagen den 11. februar 2004.
        de overtræk, der forekom i december 2003 og i januar 2004, var så begrænsede, at de
efter rettens opfattelse ikke kunne berettige pathtrace til den 4. marts 2004 uden varsel eller
påkrav at annullere denne kreditfacilitet. kreditten var væsentlig for camdan, der havde
vist god vilje til at nedbringe gælden i overensstemmelse med parternes aftale af 29. oktober
2003. pathtraces afvisning af at levere på anden måde end mod indbetaling af restgælden og
mod forudbetaling eller fysisk samtidig udveksling af ydelser, endog via advokat, måtte i et
forhold som det foreliggende anses for ganske usædvanlig. retten finder, at pathtrace her-
ved satte sin forhandler, camdan, i en urimelig situation.
        forhandlingerne mellem håndværksrådets jurist frants nielsen på vegne camdan og
advokat ervin birk nielsen på vegne pathtrace medførte, at der mellem parterne blev ud-
vekslet forskellige kontraktudkast, men uden at parterne nåede til enighed.
        pathtrace havde ret til at opsige den mellem parterne gældende forhandleraftale med
det angivne varsel, men var ikke berettiget til samtidig ensidigt at ændre forhandleraftalens
betalingsvilkår i perioden, indtil opsigelsen havde virkning.
        pathtraces annullation af kreditfaciliteten ved brevet af 4. marts 2004 og pathtraces ef-
terfølgende nægtelse af at levere på de hidtil gældende betalingsbetingelser, også i opsigel-
sesperioden, var herefter en uberettiget annullation, i anledning af hvilken camdan kan
kræve erstatning for sin positive opfyldelsesinteresse.
        med hensyn til opgørelsen af parternes mellemværende har pathtrace ikke blot ved at
henvise til sin egen opgørelse over camdans gæld bevist, at camdan skylder pathtrace det
heri nævnte beløb på 195.534,02 kr. retten lægger derfor til grund, at gælden er det beløb på
142.899,50 kr., som camdan har anerkendt under sagen, og som efter anna barbers forkla-
ring er ekskl. moms.
        efter anna barbers forklaring faldt camdans omsætning efter ophævelsen fra 3,5 mio.
kr. til 150.000 kr. der er imidlertid ikke fremlagt dokumentation for konkrete ordrer vedrø-
rende de gældende serviceaftaler, som camdan har optaget og bestilt, og som er nægtet le-
                                              - 12 -
veret, i hvert fald ikke uden kontant betaling. tilbud, som camdan bl.a. har sendt til hugo
jørgensen og hydro aluminium tønder, dokumenterer endvidere ikke i sig selv noget tab
som følge af pathtraces misligholdelse.
      den erstatning, som pathtrace skal betale til camdan i anledning af misligholdelsen,
må derfor fastsættes efter et samlet skøn. retten finder, at erstatningen til camdan passende
kan fastsættes til det samme beløb, som det beløb, camdan skylder pathtrace.
      som følge heraf frifindes begge parter for hinandens påstande.
                                 thi kendes for ret
pathtrace a/s og camdan aps frifindes for hinandens påstande.
      hver part bærer sine egne omkostninger.
      søren rathmann                       michael b. elmer             claus jepsen
                                            (retsformand)
                                              (sign.)
                                           ___ ___ ___
                                udskriftens rigtighed bekræftes
                                p.j.v. sø- og handelsretten, den


text:
                              højesterets dom
                       afsagt onsdag den 5. september 2012
sag 210/2012
(2. afdeling)
rigsadvokaten
mod
t
(advokat lars henriksen, beskikket)
i tidligere instanser er afsagt dom af københavns byret den 13. september 2011 og af østre
landsrets 10. afdeling den 23. april 2012.
i pådømmelsen har deltaget syv dommere: børge dahl, jytte scharling, marianne højgaard
pedersen, vibeke rønne, jens peter christensen, henrik waaben og oliver talevski.
påstande
østre landsrets dom er anket af anklagemyndigheden med påstand om ophævelse af dommen
og hjemvisning af sagen til fortsat behandling ved landsretten.
t har påstået stadfæstelse.
anbringender
anklagemyndigheden har gjort gældende, at der ikke foreligger omstændigheder, der konkret
eller generelt er egnet til at rejse tvivl om domsmand as fuldstændige upartiskhed, jf.
retsplejelovens § 61 og § 66 sammenholdt med artikel 6, stk. 1, i den europæiske men-
neskerettighedskonvention.
det er ubestridt, at a ikke som medlem af skatteankenævn københavn har deltaget i behand-
lingen af ts skatteforhold.
                                                 - 2 -
den omstændighed, at a er medlem af et skatteankenævn, indebærer endvidere ikke i sig
selv, at hun er inhabil til at virke som domsmand i en straffesag som den foreliggende, hvori
der er rejst tiltale for skattesvig af særlig grov karakter.
et skatteankenævn er en lægmandsinstitution og en lovbestemt del af det administrative kla-
gesystem på skatteområdet. skatteankenævnenes medlemmer er ikke ansat i eller af skat.
de er udpeget efter indstilling fra de respektive kommunalbestyrelser, og ansatte i skat kan
ikke være medlem af skatteankenævnene. skatteankenævnene er uafhængige klageorganer,
som har kompetence til at afgøre klager over skats afgørelser vedrørende bl.a. forskudsregi-
strering af indkomst, ansættelse af skatteindkomst mv. for så vidt angår fysiske personer og
dødsboer. skatteankenævnenes opgave er at være borgernes garant i forhold til skat.
nævnsmedlemmerne modtager et fast årligt vederlag, men dette er ikke egnet til at skabe no-
gen økonomisk afhængighed af skat. skatteankenævnenes sekretariat, der organisatorisk er
adskilt fra den øvrige del af skat, varetages af ankecenteret, som er en selvstændig enhed
under skat. chefen for ankecenteret har ingen ledelses- eller instruktionsbeføjelser i for-
hold til et skatteankenævns afgørelser.
t har gjort gældende, at der under hovedforhandlingen i byretten forelå omstændigheder, der
var egnet til at rejse tvivl om domsmand as fuldstændige upartiskhed, jf. retsplejelovens § 61
og § 66, og at domsmandens deltagelse i hovedforhandlingen udgjorde en krænkelse af artikel
6, stk. 1, i den europæiske menneskerettighedskonvention.
bestemmelsen i retsplejelovens § 61 skal garantere, at rettens afgørelse ikke påvirkes af usag-
lige hensyn, ligesom bestemmelsen skal sikre såvel tiltaltes som befolkningens tillid til, at
dette ikke kan finde sted.
den europæiske menneskerettighedsdomstol anvender et princip om, at en dommer skal være
både objektivt og subjektivt habil. det objektive krav medfører, at dommeren skal fremstå
som upartisk, mens det subjektive krav indebærer, at dommeren ikke konkret har været præ-
get af usaglige hensyn. dette dobbelte krav medfører, at det er uden betydning, om dommeren
rent faktisk er upartisk, hvis dommeren fremstår som forudindtaget.
                                                 - 3 -
i denne sag har a ikke levet op til tillidshensynet eller den objektive test, idet hun forud for
og ved siden af sin domsmandsgerning har haft et lønnet hverv som klagesagsbehandler og
beslutningstager i et skatteankenævn i organisationen skat.
der er et grundlæggende interessemodsætningsforhold mellem skat og ham i denne sag, og
skat har under sagens efterforskning og hovedforhandling haft en særdeles aktiv og interes-
semodsat rolle i forhold til ham. skat må betragtes som forurettet henset til, at der er rejst
tiltale for overtrædelse af straffelovens § 289 om skattesvig af særlig grov karakter.
retsgrundlaget – skatteankenævnenes organisation og virksomhed
skatteankenævnenes organisation og virksomhed er reguleret i skatteforvaltningsloven
(lovbekendtgørelse nr. 175 af 23. februar 2011 om skatteforvaltning som ændret ved lov nr.
591 af 18. juni 2012).
told- og skatteforvaltningen (skat) forvalter lovgivningen om skatter, jf. lovens § 1. skat-
teministeren kan ikke træffe afgørelse om ansættelse af en skat, jf. § 14, stk. 1, nr. 1.
skatteankenævnene er kollegiale lægmandsmyndigheder, der virker regionalt. nævnene afgør
klager over skats afgørelser vedrørende fysiske personer og dødsboer om en række forhold,
herunder ansættelse af indkomstskat og ansættelse af underskud og tab, jf. nærmere lovens §
5, stk. 1. disse afgørelser kan efter klagerens valg i stedet påklages til landsskatteretten, jf. §
5, stk. 2.
skatteministeren bestemmer landets inddeling i bl.a. skatteankenævn, antallet af medlemmer i
ankenævnene, samt hvilke kommuner der har indstillingsret til pladserne i ankenævnene, jf.
lovens § 8, stk. 1. skatteministeren har fastsat nærmere regler herom i bekendtgørelse nr.
1285 af 13. november 2010. det fremgår heraf bl.a., at landet er inddelt i 30 skatteankenævn.
den ordinære funktionsperiode for medlemmer af ankenævn er 4 år, jf. § 8, stk. 2. skattemi-
nisteren eller den, som ministeren bemyndiger dertil, udnævner medlemmerne af skatteanke-
nævnene efter indstilling fra kommunalbestyrelserne. kun personer, der er valgbare til en
kommunalbestyrelse, kan indstilles, jf. § 8, stk. 3. under særlige omstændigheder kan skatte-
ministeren undlade at udnævne en indstillet person og anmode kommunalbestyrelsen om at
indstille en anden person, jf. § 8, stk. 3, sidste pkt. efter forarbejderne sigtes der hermed til
                                                - 4 -
situationer, hvor den indstillede person ikke har selvangivet for årene forud for indstillingen,
eller hvor den pågældende har indgået en afdragsordning med skat om restancer til det of-
fentlige, men har misligholdt afdragsordningen, jf. pkt. 3.1.3.2 i lovforslag nr. l 43, folke-
tingstidende 2008-09, tillæg a, s. 1153.
personer, som indstilles til udnævnelse som medlem af et skatteankenævn, har efter § 8, stk.
5, pligt til at modtage udnævnelse, medmindre de er afskåret herfra efter § 15. efter § 15, stk.
1, kan en ansat i skat ikke være medlem af eller stedfortræder i bl.a. et skatteankenævn, og
efter § 15, stk. 2, kan ingen samtidig være medlem af eller stedfortræder i et skatteankenævn,
et vurderingsankenævn, et motorankenævn, skatterådet eller landsskatteretten.
et nævnsmedlem, som mister sin valgbarhed, skal udtræde. det samme gælder et medlem, der
har været fraværende fra nævnets møder i en sammenhængende periode på over 6 måneder,
og som ikke er meddelt orlov, jf. lovens § 9, stk. 1. skatteministeren kan efter anmodning til-
lade et medlem at udtræde af nævnet, hvis medlemmet på grund af sin helbredstilstand, vare-
tagelse af andet offentligt hverv, forretninger eller lignende har rimelig grund til at ønske sig
fritaget for hvervet. skatteministeren kan endvidere meddele orlov i op til 12 måneder, jf. § 9,
stk. 2. under ganske særlige omstændigheder kan skatteministeren tilbagekalde en udnæv-
nelse af et medlem eller en suppleant, jf. § 9, stk. 4. efter forarbejderne sigtes der til de sær-
lige forhold, som kan bevirke, at en indstillet person ikke udnævnes. der sigtes endvidere til
tilfælde, hvor et medlems adfærd på eller umiddelbart i forbindelse med møderne i ankenæv-
nene gør fortsat medlemskab uønskværdigt, jf. pkt. 3.1.3.5 i lovforslag nr. l 43, folketingsti-
dende 2008-09, tillæg a, s. 1154.
et skatteankenævn vælger en formand og en eller to næstformænd blandt nævnets medlem-
mer, jf. § 10, stk. 1. for at et ankenævn kan træffe afgørelse, skal mindst halvdelen af nævnets
medlemmer eller deres suppleanter, herunder formanden eller næstformanden, deltage i afgø-
relsen, jf. § 10, stk. 2. skat skal stille sekretariatsbistand til rådighed for ankenævnene. se-
kretariatet skal organisatorisk være adskilt fra den øvrige del af skat, jf. lovens § 10, stk. 7.
herom hedder det i de almindelige bemærkninger i forslaget til skatteforvaltningsloven (pkt.
4.3.2 i lovforslag nr. l 110, folketingstidende 2004-05, tillæg a, s. 4245):
       ”det foreslås, at skatte- og vurderingsankenævnene sekretariatsbetjenes af told- og
       skatteforvaltningen. det er herved af retssikkerhedsmæssige grunde forudsat, at sekreta-
       riatsopgaven udskilles fra den øvrige told- og skatteforvaltning i en særlig enhed, men
                                                 - 5 -
       således at denne enhed kan udføre sekretariatsbetjening for såvel skatte- som vurde-
       ringsnævn. sekretariatsbetjeningen af skatteankenævnene vil blive lokaliseret 16 steder
       i landet.”
i de specielle bemærkninger til bestemmelsen (lovforslag nr. l 110, folketingstidende 2004-
05, tillæg a, s. 4269) hedder det:
       ”told- og skatteforvaltningen sekretariatsbetjener skatteankenævnene. det er hensigten,
       at disse sekretariater på landsplan skal samles under en ledelse, der så vidt muligt sikrer
       dem organisatorisk uafhængighed af den øvrige told- og skatteforvaltning, men således
       at sekretariatsbetjeningen af skatteankenævn og vurderingsankenævn kan udføres af
       samme enhed i told- og skatteforvaltningen. ledelsen af sekretariatsbetjeningen vil
       komme til at referere til direktøren for told- og skatteforvaltningen.”
skatteministeren fastsætter forretningsordenen for bl.a. skatteankenævnene og regler om ve-
derlæggelse af nævnsmedlemmerne, jf. lovens § 10, stk. 5 og 6.
skatteministeren har i bekendtgørelse nr. 1058 af 10. november 2009 fastsat forretningsorde-
nen for bl.a. skatteankenævnene. i bekendtgørelsens § 9 hedder det bl.a.:
       ”§ 9. skat stiller sekretariatsbistand til rådighed for ankenævnene. sekretariatet skal
       være organisatorisk adskilt fra det øvrige skat.
       stk. 2. sekretariatet er til stede ved ankenævnets møder og medvirker ved ankenævnets
       forhandlinger, dog uden stemmeret. vurderer sekretariatet, at ankenævnet er i færd med
       at træffe en åbenbart ulovlig afgørelse eller en afgørelse, der er i strid med ankenævnets
       tidligere praksis, skal sekretariatet gøre ankenævnet opmærksom herpå.
       stk. 3. ankenævnet skal sikre, at den eller de sekretariatsmedarbejdere, der medvirker
       ved ankenævnets behandling, ikke er inhabile efter kapitel 2 i forvaltningsloven. anke-
       nævnet afgør eventuelle tvivlsspørgsmål herom.”
efter bekendtgørelsens § 33, stk. 1, ydes medlemmer af ankenævn et fast vederlag. vederla-
gets størrelse er fastsat i bilag 1 til bekendtgørelsen. heraf fremgår bl.a., at vederlaget for et
menigt medlem (i niveau 1. oktober 2009) udgør 39.503 kr.
højesterets begrundelse og resultat
a var som et borgerligt ombud domsmand i københavns byret ved behandlingen af denne
straffesag mod t, hvor der er rejst tiltale for skattesvig af særlig grov karakter. hun var
samtidig som et borgerligt ombud medlem af skatteankenævn københavn.
                                                - 6 -
a har ikke som medlem af skatteankenævn københavn haft noget at gøre med ts skattesag,
som ikke har været behandlet af skatteankenævn københavn. spørgsmålet er alene, om hun
var inhabil som domsmand i straffesagen, fordi hun på samme tidspunkt var medlem af skat-
teankenævn københavn. det er ts opfattelse, at a var inhabil, fordi hun som medlem af skat-
teankenævnet må anses for klagesagsbehandler og beslutningstager i organisationen skat,
der må anses for forurettet i sagen.
det følger af retsplejelovens § 66, at de forskrifter, der gælder for dommere, også finder an-
vendelse på bl.a. domsmænd. i den foreliggende sag skal spørgsmålet om as inhabilitet af-
gøres efter retsplejelovens § 61, jf. § 66, hvorefter ingen må handle som domsmand, hvis der i
øvrigt – dvs. uden for de tilfælde, der er nævnt i § 60 – foreligger omstændigheder, som er
egnet til at rejse tvivl om domsmandens fuldstændige upartiskhed.
som anført i højesterets kendelse af 8. september 2011 (gengivet i ufr 2011 s. 3374) har
bestemmelsen i § 61 et dobbelt formål, nemlig dels at undgå en reel risiko for, at afgørelsen i
den konkrete sag påvirkes af uvedkommende hensyn, dels at undgå, at der hos parterne eller
omverdenen opstår mistillid til upartiskheden hos bl.a. de domsmænd, der skal medvirke i
sagen. det sidstnævnte indebærer, at en domsmand er inhabil, hvis der på grund af domsman-
dens tilknytning til sagen eller sagens parter kan rejses tvivl om domsmandens fuldstændige
upartiskhed. for at føre til inhabilitet skal tvivlen være rimeligt begrundet i objektive om-
stændigheder. § 61 skal i øvrigt fortolkes i lyset af artikel 6, stk. 1, i den europæiske menne-
skerettighedskonvention, hvorefter enhver har ret til rettergang for en uafhængig og upartisk
domstol, og den hertil relaterede praksis fra menneskerettighedsdomstolen.
medlemmerne af skatteankenævnene er lægfolk, som udpeges til hvervet efter indstilling af
kommunerne. medlemmerne er ikke ansat i skat. skatteankenævnene har tværtimod til op-
gave – som uafhængig administrativ klageinstans – at behandle borgernes klager over skats
afgørelser om bl.a. ansættelse af indkomstskat. skat stiller sekretariatsbistand til rådighed
for skatteankenævnene, men sekretariatet er organisatorisk adskilt fra den øvrige del af
skat, og sekretariatet har ikke ledelses- eller instruktionsbeføjelser over for medlemmerne
af skatteankenævnene og kan heller ikke ændre nævnenes afgørelser.
medlemmer af skatteankenævn virker således i en uafhængig klagemyndighed, som har til
opgave at kontrollere rigtigheden af skats afgørelser. den omstændighed, at a var medlem
                                                 - 7 -
af skatteankenævn københavn, da hun som domsmand deltog i københavns byrets
behandling af denne straffesag, er derfor efter højesterets opfattelse ikke egnet til at rejse be-
rettiget tvivl om hendes fuldstændige upartiskhed i straffesagen, jf. retsplejelovens § 61 og §
66 som fortolket i lyset af artikel 6, stk. 1, i den europæiske menneskerettighedskonvention.
herefter ophæver højesteret landsrettens dom og hjemviser sagen til fornyet behandling ved
landsretten.
under hensyn til karakteren af det spørgsmål, som højesteret har skullet tage stilling til, skal
statskassen betale sagens omkostninger for højesteret. landsretten må ved dommen i forlæn-
gelse af sagens fortsatte behandling tage stilling til spørgsmålet om sagsomkostninger for den
hidtidige behandling af sagen i landsretten.
                                      thi kendes for ret:
landsrettens dom ophæves, og sagen hjemvises til fornyet behandling ved landsretten.
statskassen skal betale sagens omkostninger for højesteret.