text:
bej
                                          udskrift
                                                af
                           sø- & handelsrettens dombog
                                         ____________
                                              dom
afsagt den 17. marts 2010 af sø- og handelsretten sammensat af retsformanden, vicepræsident mi-
chael b. elmer, og de sagkyndige medlemmer, direktør henrik dam og generelsekretær anders mad-
sen
h 85 06, h 12 07 og h 73 07          bridema a/s under konkurs
                                     (advokat thomas impgaard sørensen)
                                     mod
                                     codan forsikring a/s
                                     (advokat jakob rosing)
                                     dhl express (denmark) a/s
                                     dhl express (italy) s.r.l.
                                     (advokat philip graff)
indledning
sagen drejer sig om, hvorvidt bridema a/s, der senere er gået konkurs (i det følgende: bri-
dema), kan få erstattet bortkommet gods af codan forsikring a/s (i det følgende: codan),
hvor bridema havde tegnet transportforsikring, af dhl express (denmark) a/s (i det føl-
gende: dhl), med hvem bridema havde indgået aftale om transport og lagerydelser, og af
dhl express (italy) s.r.l. (i det følgende: dhl italy), som dhl benyttede i forbindelse med
sin opfyldelse af transportaftalen.
                                                -2-
påstande
bridema har påstået codan, dhl og dhl italy dømt til solidarisk, subsidiært alternativt, at
betale i h 85/06: 126.446,48 € med nærmere angiven rente og i h 12/07: 306.835,10 € med rente
fra den 5. februar 2007. i h-73-07 påstås dhl og dhl italy endvidere dømt til solidarisk,
subsidiært alternativt, at betale 287.948,22 usd med nærmere angiven rente.
      codan har over for bridema nedlagt påstand om frifindelse, subsidiært om fradrag af
en selvrisiko på 25.000 kr. pr. skadesbegivenhed, og over for dhl og dhl italy om, at disse
solidarisk, subsidiært alternativt, skal friholde codan for ethvert beløb, inklusive renter og
omkostninger, som codan måtte blive dømt til at betale.
      dhl og dhl italy har påstået frifindelse, subsidiært mod betaling af mindre beløb.
samarbejdsaftalen
bridema og dhl indgik den 2. september 2005 samarbejdsaftale om transport. den 4. okto-
ber 2005 fremsendte dhl et tillæg til samarbejdsaftalen med tillægspriser. nederst på brevet
stod med lille skrift en henvisning til nordisk speditørforbunds almindelige betingelser
(nsab).
      bridema og dhl havde endvidere en aftale om, at bridema hos dhl oplagrede "hold
and release" lagervarer med henblik på fra lageret at levere computerkomponenter til bride-
mas kunder i udlandet gennem dhl’s søsterselskaber, herunder dhl italy. parterne aftalte
på et ikke nærmere opgivet tidspunkt en særlig udleveringsprocedure, hvorefter varerne
først måtte udleveres til kunderne efter bridemas fremsendelse af en såkaldt prealert med
pinkode og efterfølgende en frigivelsesinstruks og mod kundens forevisning af legitimation.
transportforsikringen
bridema havde tegnet transportforsikring hos codan. efter policen finder dansk søforsik-
ringskonventions bestemmelser anvendelse ved fortolkning af alle forhold i policen, med-
mindre andet særligt er aftalt. det er efter policen en betingelse for dækning, at forsikringsta-
geren ifølge købs- eller salgsaftalen har forsikringsrådigheden over varen, ligesom transpor-
                                                    -3-
ten skal foregå under udstedt transportdokument. der gælder en selvrisiko på 25.000 kr. pr.
skadesbegivenhed. i skadestilfælde skal den sikrede straks rette henvendelse om besigtigelse
til codan, når en skade i udlandet skønnes at overstige 5.000 kr. er der mulighed for at gøre
regres mod tredjemand, påhviler det den forsikrede omgående at sikre dette.
      som bilag til policen er vedlagt institute cargo clauses (a), hvoraf bl.a. fremgår:
         ” 8.1        this insurance attaches from the time the goods leave the warehouse or place of
                      storage at the place named herein for the commencement of the transit, contin-
                      ues during the ordinary course of transit and terminates either
             8.1.1    on delivery to the consignees' or other final warehouse or place of storage at the
                      destination named therein,
             8.1.2    on delivery to any other warehouse or place of storage, whether prior to or at
                      the destination named herein, which the assured elect to use either
             8.1.2.1  for storage other than in the ordinary course of transit or
             8.1.2.2  for allocation or distribution”
efter punkt 11.1 skal den forsikrede for at få udbetalt forsikringssummen have “an insurable
interest in the subject-matter insured at the time of the loss”, og ifølge punkt 16 har den for-
sikrede pligt til at forsøge at minimere tab og herunder sikre, at krav mod transportører og
andre tredjemænd bevares.
sagsforløbet i h 85 06 (murstenssagen)
bridema sendte den 26. oktober 2005 med dhl to forsendelser med computerkomponenter til
henlæggelse på dhl italy's lager i napoli. hver forsendelse indeholdt to kartoner à 630
komponenter.
      af bridemas fakturaer af 26. oktober 2005 fremgår, at afsendelsen skete "ex works bride-
ma (dk)", og at betalingsbetingelserne var ”bonifico dopo ispezione" (direkte oversat: ”god-
skrivning/kreditering efter inspektion”). forsendelserne vejede ifølge fakturaerne og mærke-
sedlerne hver 19,2 kg, og værdien af hver af forsendelserne udgjorde 90.718,50 €.
      de to forsendelser blev modtaget på dhl italy’s lager i napoli den 27. oktober 2005,
hvor lageret kvitterede for modtagelsen ”in buone condizioni” (”i god stand”).
      efter bridemas anvisning udleverede dhl italy til bridemas kunde, contact technolo-
gie, den ene forsendelse, som blev åbnet på lageret. ved udpakningen af forsendelsen blev
det konstateret, at der manglede et antal computerkomponenter. dhl italy kontrolvejede
herefter forsendelsen, som viste sig alene at veje 12,7 kg. den anden forsendelse, som ikke blev
                                                 -4-
åbnet på lageret, blev vejet til 8,5 kg.
       som følge af mankoen afviste contact technologie forsendelserne, som begge blev re-
turneret til dhl i danmark.
       bridema og dhl aftalte herefter at besigtige forsendelserne i fællesskab, herunder at
åbne den anden forsendelse. under et møde den 21. november 2005 blev der taget fotografier
af forsendelserne, som har været forevist for retten. det blev på mødet konstateret, at den
forsendelse, som ikke var blevet åbnet i italien, indeholdt mursten i stedet for computer-
komponenter.
       den 22. november 2005 anmeldte bridema et krav på 147.735 usd over for dhl for de
manglende computerkomponenter i forsendelserne.
       dhl bekræftede i brev 31. november 2005, at dele af forsendelserne var gået tabt under
transporten. dhl tilbød at betale erstatning til fuld og endelig afgørelse i form af en kredit-
nota på i alt 4.183,08 kr., idet dhl anførte, at ansvaret efter luftfartsloven var begrænset til 17
sdr pr. kg. kim jensen fra bridema accepterede tilbuddet ved sin underskrift på dette brev,
og dhl krediterede herefter bridema 4.183,08 kr.
       bridema krediterede den 9. december 2005 contact tecnologie for værdien af forsendel-
serne, i alt 181.437 €, og anmeldte den 12. december 2005 sit tab, fratrukket erstatningen fra
dhl, til codan.
sagsforløbet i h 12 07 (bedragerisagen)
i februar 2005 solgte bridema 2.205 intel pentium computerprocessorer til eletronic system
s.r.l. milano for 315.934,10 €. ifølge ordrebekræftelserne og fakturaerne af 6. og 7. februar 2005
skete forsendelsen "ex works bridema (dk)", og betalingsbetingelserne var "bonifico dopo
ispezione". modtageren hos eletronic system s.r.l. var anført som "edmondo colognese".
kunden forudbetalte 9.000 €.
       forsendelserne blev den 6. og 7. februar 2006 afsendt til dhl freight i torino, der skulle
udlevere forsendelserne til kunden. af bridemas prealerts af samme datoer fremgik en fem-
cifret kode efterfulgt af: "do not release before final release letter".
       efter afsendelsen modtog dhl italy en telefonisk henvendelse fra en ikke identificeret
person, der kaldte sig "edmondo". personen omdirigerede forsendelserne, således at dhl
                                                    -5-
italy i stedet leverede forsendelserne til dhl i bergamo.
         dhl italy udleverede den 7. februar og den 9. februar 2006 forsendelserne til en uiden-
tificeret person, der kvitterede for udleveringerne under navnet "moratti", uden iagttagelse
af "hold and release"-proceduren, idet personen alene oplyste forsendelsernes fragtbrevs-
numre.
         på vegne eletronic system s.r.l. krævede advokat maddaloni i brev af 13. marts 2006 til
bridema tilbagebetaling af de forudbetalte 9.000 €, hvilket bridema dog ikke efterkom.
         bridema udstedte den 3. januar 2007 2 stk. proforma kreditnotaer på henholdsvis
131.789,50 € og 175.045,60 € til eletronic system s.r.l.
sagsforløbet i h 73 07 (forvekslingssagen)
ved faktura af 31. oktober 2006 solgte bridema computerkomponenter for 287.987,22 usd til it
server s.r.l. i torino i italien. ifølge fakturaen skete forsendelsen "ex works bridema (dk)", og
betalingsbetingelserne var "bonifico dopo ispezione". af fakturaen og udstedte air waybills
fremgår, at komponenterne skulle sendes med dhl til united parcel service (ups hold for
pick up, attenzione: raffaele) på en adresse i parma, italien, hvor den skulle udleveres til
en navngiven medarbejder hos it server s.r.l.
         ved e-mail af 7. november 2006 omdirigerede kim jensen fra bridema forsendelsen, såle-
des at den i stedet skulle afleveres til transportlagret dhl servicepoint it-000339, cotra service
s.r.l. - lp00, via micheli 16, 43056 san polo di torrile, italien.
         efter forsendelsens ankomst udleverede dhl servicepoint fejlagtigt forsendelsen til en
kunde, som tidligere havde modtaget en forsendelse, og fra hvem man ikke har kunnet få for-
sendelsen tilbageleveret.
         bridema gjorde ved brev af 17. november 2006 et krav på 286.978,75 usd gældende
over for dhl.
         bridema har den 27. juni 2008 opnået udeblivelsesdom over cotra service – società
cooperativa, som tidligere har været sagsøgt i sagen. cotra service – società cooperativa
blev dømt til at betale 287.948,22 usd med procesrente fra 18. oktober 2007 samt sagens om-
kostninger med i alt 42.462,72 kr.
                                                -6-
forklaringer
kim jensen har forklaret, at han var logistikchef hos bridema. efter mødet i forbindelse med
murstenssagen lavede han et internt referat for at ridse op, hvad der var sket. forsendelserne
var hentet hjem fra italien, og de var taget ud til dhl for at inspicere forsendelserne, hvis
vægt havde ændret sig. alle kasser kontrolvejes, inden de kommer om bord på et fly. den ene
forsendelse havde været åbnet i italien, men den anden så umiddelbart intakt ud. de blev
derfor meget overraskede, da de åbnede forsendelsen og konstaterede, at der var mursten i
kassen i stedet for computerkomponenter.
       så vidt han husker, var købesummen betalt, ellers havde de ikke frigivet forsendelsen,
så kunden i italien kunne inspicere varen. han mener, at pengene blev trukket tilbage via
banken.
       tyveriet kan efter hans opfattelse ikke være sket hos bridema, hvor hver kasse bliver
kontrolvejet. han fandt ud af, at securitytapen kunne fjernes og sættes på igen, hvilket imid-
lertid gav små luftblærer i tapen, der kunne ses på tæt hold. der var også en revne henover
tapen. man kunne se, at tapen havde været taget af, men man skulle tæt på for at se det. som
han husker mødet, var dhl enige i hans opfattelse.
       i bedragerisagen blev forsendelsen omdirigeret via telefonen. de eneste fra bridema,
der kendte varernes trackingnumre, var ham selv og brian, og kunden havde ikke kendskab
til numrene, der blev genereret af dhl's server. han mener ikke, at der blev givet frigivel-
sesinstruks i denne sag, og heller ikke i forvekslingssagen.
       bridema har tidligere haft en anden murstenssag, hvor pakken blev sendt med ups.
de havde enkelte forsendelser med danzaz/ups, men de forsøgte at holde sig til dhl, hvor
de i gennemsnit pr. måned havde 350-400 forsendelser. de fik fakturaer fra dhl og holdt
dem op imod deres papirer. han tog sig også af claims. bridema accepterede normalt at
modtage erstatning med et begrænset beløb, men gik så videre til forsikringsselskabet.
brian bo duelund har forklaret, at han var indkøbschef og lageransvarlig hos bridema, som
solgte computerkomponenter.
       aftalen med dhl om "hold and release" gjorde det muligt for bridema at sende for-
                                                  -7-
sendelser til lagrene, hvorefter dhl skulle afvente bridemas instruks pr. e-mail eller fax om
udlevering til kunderne. hvis en kunde ikke havde modtaget en e-mail, måtte lageret ikke
uden videre udlevere forsendelsen til kunden, men skulle ringe til bridema først.
       når bridema lavede en faktura, sendte de samtidig en prealert til det pågældende
dhl-lager, hvor de havde en kontaktperson. en prealert er en underretning til lageret hos
dhl om, at varen er på vej, og prealerten indeholder trackingnummer, oplysninger om for-
sendelsens samlede vægt samt en pinkode, så man ikke kan snyde med udlevering af for-
sendelsen.
       ved kundens bestilling af varer udstedte bridema en ordrebekræftelse, hvori produk-
ter og totalpris blev angivet, så kunden vidste, hvad der skulle betales. det var ikke en pro-
formafaktura. selve fakturaen blev ikke udstedt til kunden, før forsendelsen var betalt.
       fragtbrevene blev udfærdiget på edb. bridema fik tilsendt air waybill-numre og mær-
kesedler elektronisk fra dhl's server, og dem printede bridema ud og satte på forsendelser-
ne. hver pakke havde sit eget trackingnummer. herefter blev pakken afhentet af dhl og
fragtet ned til lageret. når bridemas bogholderi havde registreret betaling fra kunden,
sendte logistikafdelingen pr. e-mail en frigivelsesseddel til lageret, som derefter kunne udle-
vere pakken til kunden. kunden skulle vise legitimation ved afhentning.
       dhl kendte air waybill-numrene, men hos bridema var det kun ham selv og logistik-
chefen, der kendte dem. modtageren kendte ikke air waybill-numrene.
       man sendte ex works til lageret i italien, som bridema betragtede som deres. betalings-
betingelsen "bonifico dopo ispezione", som har stået på både ordrebekræftelse og faktura, er
også en almindelig handelsbetingelse i branchen. herved havde kunden mulighed for at in-
spicere produkterne som sikkerhed for, at han f.eks. ikke modtog en kasse mursten. der var
tale om store beløb, og store dele af it-industrien er afhængige af et vist cash-flow, hvorfor
der ikke er mulighed for at give kredit.
       han har ikke drøftet nsab med dhl, og det var den tidligere logistikchef, der indgik
aftalerne med dhl i 2001 og 2002. der gik tidligere aftaler forud for samarbejdsaftalen fra 2005.
aftalen om pinkodesystemet blev indgået senere, efter at der havde været et konkret tilfælde
på et lager, hvor en person forsøgte at få udleveret varer på falske papirer. de vidste da, at
de var i fare for at blive snydt af kriminelle elementer med kendskab til afsendelsen af varerne
og indførte derfor pinkodesystemet. denne fremgangsmåde blev herefter brugt ved alle for-
                                               -8-
sendelser i ”hold and release”-aftaler.
dorrit næsborg-nielsen har forklaret, at hun er gruppechef for vareskadeafdelingen i codan
og har arbejdet med området siden 1985. hun har ikke været involveret i murstenssagen, det
var derimod hendes tidligere chef.
       bridema har været kunde hos codan siden 1994-1995 og har haft en del skader, også
forud for denne sag. det er ikke sædvanligt, at en skade på over 900.000 kr. først anmeldes 6
uger efter skadens indtræden. normalt foretages anmeldelsen straks, da kunden ved, at der
er en transportforsikring. hun antager, at bridema vidste, at de havde en transportforsikring,
da de tidligere har haft mindre skader. dette er en stor skade i forhold til de tidligere.
       ifølge forsikringsbestemmelserne skal en skade anmeldes straks. codan vurderer så,
om sagen skal undersøges nærmere. hvis denne skade var anmeldt straks, som den burde
have været, ville de på grund af skadens størrelse have sat en surveyor på for at få sikret be-
viserne, både i relation til regresspørgsmålet og for at få fastslået, om skaden var dækket
under policen. da codan modtog anmeldelsen, har de formentlig konkluderet, at det efter
den lange tid ikke gav mening at iværksætte en undersøgelse, da der på dette tidspunkt ikke
ville være bevis at sikre. en undersøgelse skal ske kort tid efter skadens indtræden, ellers kan
folk på lageret osv. ikke huske episoden. der står ikke noget i sagen om baggrunden for ikke
at iværksætte en undersøgelse.
       bevissikring kan også indebære indhentning af track and trace, hvilket normalt sker,
når hele forsendelsen forsvinder. hun ved ikke, om det er sket i denne sag. hun ved heller
ikke, om codan har rettet henvendelse til dhl for at høre, hvad der var sket.
janne bargholz har forklaret, at hun blev ansat hos dhl 1. maj 1998, hvor hun de seneste 8 år
var i reklamationsafdelingen. hun havde med bridema at gøre, også inden de aktuelle sager,
og der var en del reklamationer.
       hun hørte om murstenssagen, da der skulle udbetales erstatning, og sagen derfor lan-
dede på hendes bord. hun havde ikke noget med den forudgående undersøgelse af sagen at
gøre, hun udbetalte bare erstatning efter luftfartsloven. de betalte beløbet for hele forsendel-
sen og ikke kun for det, der var forsvundet. det var både tracking- og securityafdelingerne,
der havde med sagen at gøre. hun har ikke været udsat for andre sager, hvor godset er ble-
                                                -9-
vet ombyttet med mursten eller andet.
      brevet om erstatning var et standardbrev, som blev sendt til kim jensen, der var deres
normale kontaktperson. hun har tidligere haft en del andre sager med kim jensen og har
sendt ham tilsvarende breve. han fik som regel erstatning efter luftfartsloven eller i visse til-
fælde efter dhl's betingelser med 100 usd. det var normalt, at kim jensen skulle underskri-
ve brevet og returnere det, hvorefter hun gav bogholderiet besked om at udbetale erstatnin-
gen.
      proceduren ved forsendelser var således, at dhl efter afhentning af forsendelserne hos
kunden kontrolvejede pakkerne og korrigerede vægten inden den videre transport. da hun
stoppede hos dhl i december 2008, skete dette ved hjælp af en speciel maskine, men hun
husker ikke, om maskinen også var der i 2005.
giampiero ruco har forklaret, at har været hos dhl italy i 17 år, og at han nu er terminal ma-
nager i napoli.
      i murstenssagen modtog de to forskellige forsendelser à to kartoner. den første forsen-
delse, som senere viste sig at indeholde mursten, modtog de i god stand. de åbnede den ik-
ke, da de før udlevering af godset skulle have instruks herom fra bridema. han kendte ikke til
indholdet af forsendelsen og har aldrig set murstenene.
      den anden forsendelse modtog de ligeledes i god stand, og afsenderen bad dem åbne
kartonen i overværelse af kunden. sammen med modtageren åbnede de kartonen og tjekke-
de antallet af komponenter. der var kun 378 komponenter i stedet 630 som angivet i faktura-
en. de informerede bridema herom, og bridema gav dem instruks om at returnere forsendel-
serne. det overraskede ham, da kunden normalt tager imod pakken og beder om at få til-
sendt resten. han har aldrig tidligere oplevet mursten i pakkerne, da det er risikabelt og ta-
ger tid at udskifte gods med mursten.
      da de modtog forsendelsen, var der transparent tape fra afsenderen omkring hele pak-
ken, og forseglingen var intakt. det er næsten umuligt at åbne tapen og sætte den på igen,
som om den var original. hvis man ville lægge en mursten i inderkartonen, ville det kræve,
at man åbnede hele kartonen, udskiftede indholdet fra inderkartonen, genindsatte pappet og
derefter tapede hele pakken til igen. det er ikke nok at åbne kassen 10 cm.
                                                 - 10 -
alberto gobbi har forklaret, at han været ansat hos dhl italy siden 2004 og arbejder nær mila-
no. han tager sig blandt andet af claims.
      i bedragerisagen var der tale om to forsendelser, som bridema sendte til dhl freight.
den ene forsendelse kom med luftpost. kunden var fra milano, og godset skulle oprindelig til
torino. en mand, der kaldte sig edmondo, ringede imidlertid til deres call center og oplyste
air waybill-nummer og omdirigerede pakken til bergamo, hvor han ville hente pakken. det
skete allerede 2 timer efter, at godset var afsendt fra bridema. det samme skete med den an-
den forsendelse. det var mærkeligt, at en mand fra milano bad om at få godset videresendt til
bergamo, som er 150 km væk, idet dhl har lagre i milano. hvis en person kender air way-
bill-nummeret er han overbevist om, at personen er rette modtager. personen, som modtog
godset, kendte air waybill-nummeret, ellers er det umuligt at identificere pakken.
      afdelingen i bergamo vidste ikke, at der skulle være en pinkode. proceduren om til-
sendelse af prealert var stadig under evaluering mellem dhl italy og dhl og bridema, da
udleveringerne skete.
parternes synspunkter
bridema har gjort gældende, at bridema er søgsmålskompetent i alle sagerne. samarbejdet
mellem bridema og dhl er reguleret af samarbejdsaftalen og den særlige pinkodeaftale.
først når betalingen var modtaget hos bridema, blev der givet lavet frigivelsesinstruks til la-
geret, og køberen købte derfor formelt først ved betaling. der skal således ikke lægges vægt
på betegnelsen ex works, idet det centrale er, at bridema havde rådigheden og ejendomsret-
ten, indtil betaling skete. bridema har dermed haft risikoen, har lidt tabet og har udstedt
kreditnotaer og er derfor berettiget til at rejse kravene, også i forhold til forsikringen.
       for så vidt angår murstenssagen må det på baggrund af janne bargholz’ forklaring
lægges til grund, at de to forsendelser er blevet kontrolvejet inden flytransporten, og at pak-
kerne vejede 19,2 kg hver. der er endvidere kvitteret for pakkerne i italien, hvor pakkerne
vejede 19,2 kg, og det må derfor lægges til grund, at vægtforandringen er sket, mens godset
har været i dhl eller dhl italy’s varetægt. dhl har ikke løftet bevisbyrden efter luftfarts-
lovens § 100 for, at forsendelsernes vægt på tidspunktet for bridemas overgivelse af godset
til dhl afveg fra det, der var angivet i fragtbrevene. dhl og dhl italy er solidarisk ansvar-
                                                 - 11 -
lige for det tab, bridema har lidt, mens forsendelserne var i deres varetægt, idet de ikke har
godtgjort, at bortkomsten ikke kan tilregnes dem.
       bridemas tab svarer til den samlede værdi af de afsendte computerkomponenter, fra-
trukket værdien af de komponenter, der ikke bortkom, og fratrukket den af dhl udbetalte
erstatning, i alt 126.446,48 €. kravet blev allerede fremsat over for dhl i danmark den 22.
november 2005, hvorfor der i forhold til dhl i danmark kræves renter fra 22. december
2005.
       dhl’s ansvar kan ikke begrænses. nsab er ikke vedtaget mellem parterne, da der ikke
henvist til nsab i samarbejdsaftalen af 2. september 2005. tillæg til aftalen eller breve i øv-
rigt, der henviser til vilkårene i sidefoden på brevene, indebærer ikke, at vilkårene kan anses
for aftalt. hvis retten mod forventning finder, at nsab er aftalt mellem parterne, er der under
alle omstændigheder ikke nogen ansvarsbegrænsning, da bortkomsten/tyveriet meget vel
kan være foretaget ved en forsætlig handling fra dhl’s side.
       i forhold til codan gøres det gældende, at dhl har oplyst til bridema, at bortkomsten
er sket under transporten og altså inden forsikringens ophør. dette må lægges til grund, da
andet ikke er dokumenteret af codan. dhl skrev den 30. november til bridema, at godset
var bortkommet, og bridema anmeldte forholdet til codan 12. december. skaden er således
behørigt anmeldt og omfattet af forsikringens tidsmæssige og fysiske anvendelsesområde.
det er ikke bevist, at codans undersøgelsesmulighed var forpasset, idet codan kunne have
indhentet track and trace eller hørt personer i sagen.
       ved kim jensens underskrift på forliget med dhl var det en klar forudsætning, at
bridema kunne gå til forsikringen, og underskriften præjudicerer ikke søforsikringskonven-
tionen eller forsikringsbetingelserne i øvrigt.
        i bedragerisagen må det lægges til grund, at forsendelserne er udleveret til en anden
end eletronic systems. forsendelserne er aldrig nået frem til bestemmelsesstedet, og dæknin-
gen under transportforsikringen er således ikke ophørt, hvorfor codan er pligtig at dække ta-
bet på 306.835,10 €, der svarer til værdien af forsendelserne.
       herudover er dhl og dhl italy solidarisk ansvarlige for tabet, idet godset blev udle-
veret uden iagttagelse af den særlige udleveringsprocedure, hvilket må betragtes som forsæt-
ligt eller som minimum groft uagtsomt, hvorfor ansvaret ikke kan begrænses.
       oplysningerne i forvekslingssagen er sparsomme, men det må lægges til grund, at for-
                                               - 12 -
sendelsen uberettiget og uden frigivelsesinstruks fra bridema er udleveret til en anden end
den reelle modtager. dette forhold må også karakteriseres som forsætligt eller uagtsomt,
hvorfor dhl og dhl italy er ansvarlige for bridemas tab på 287.948,22 usd, svarende til
værdien af forsendelserne. kravet er fremsat over for dhl i danmark den 17. november
2006, hvorfor der i forhold til dette selskab kræves rente fra den 17. december 2006. der er
ikke grundlag for ansvarsbegrænsning.
codan har vedrørende murstenssagen gjort gældende, at de aftalte leveringsvilkår i sagerne
var ex works, hvorfor bridema på tidspunktet for bortkomsten ikke havde forsikringsrådig-
heden over godset, hvilket er en betingelse for forsikringsdækning ifølge policen og institute
cargo clause (a). det er således køberen, som bærer risikoen, og codan skal allerede af den-
ne grund frifindes. bridema har endvidere ikke godtgjort at være indtrådt i køberens erstat-
ningskrav. indtræden i kravet fordrer en aftale om overdragelse af rettigheder mellem bri-
dema og køberen, hvilket ikke er dokumenteret. bridema opnår ikke søgsmålsret ved en en-
sidig erklæring i form af en kreditnota, og det er i øvrigt ikke dokumenteret, om eller i hvil-
ket omfang køberen har fået købesummen tilbage.
       herudover nåede forsendelserne frem til lageret i italien, og bortkomsten kan således
være sket efter transportens ophør. på lageret i napoli er kvitteret for pakkerne med en vægt
på 19,2 kg, så det kan lægges til grund, at godset er nået frem til den aftalte modtager, jf. luft-
fartslovens § 115, stk. 1. dhl og dhl italy har ikke bevist, at pakkerne ikke vejede 19,2 kg ved
modtagelsen, og ombytningen med mursten må være sket på lageret. da bortkomsten er sket
efter forsikringens ophør, er tabet ikke dækket af forsikringen, jf. pkt. 8.1 i institute cargo
clause (a).
       alternativt kan bortkomsten lige så vel være sket inden transportens påbegyndelse, da
der ikke er ført bevis for, at samtlige computerkomponenter er afsendt. mærkesedlen er i for-
hold til codan ikke bevis nok for afskibning af disse produkter. heller ikke i dette tilfælde er
der dækning under den tegnede transportforsikring.
       usikkerheden med hensyn til, på hvilket tidspunkt bortkomsten indtraf, må under alle
omstændigheder komme bridema til skade som følge af den sene anmeldelse til codan.
anmeldelse er først foretaget ca. 6 uger efter hændelsen, på trods af bestemmelsen i policen
om, at skader i udlandet skal anmeldes straks. den sene anmeldelse har gjort det umuligt for
                                               - 13 -
codan at undersøge sagen nærmere og besigtige skaden.
       dhl's forligsbrev med tilbud om erstatning er et standardbrev. dhl har en interesse i
at anføre, at skaden er sket under transporten, da der derved er en ansvarsbegrænsning på
17 sdr pr. kg. hvis dhl måtte blive frifundet som følge af forliget, skal codan frifindes i
samme omfang, idet dhl i givet fald har præjudiceret codans regreskrav mod dhl, jf.
dansk søforsikringskonvention § 17, stk. 3, policens pkt. 8 og institute cargo clause (a)
       for så vidt angår bedragerisagen gøres de samme argumenter gældende. bortkomsten
er i denne sag også sket efter transportens påbegyndelse og dermed på et tidspunkt, hvor va-
ren var i køberens risiko, hvorfor bridema ikke er søgsmålsberettiget. bridema har heller ik-
ke i denne sag godtgjort at være indtrådt i et krav, og søgsmålsret opnås ikke ved en ensidig
erklæring i form af en kreditnota. det er ikke dokumenteret ved de udstedte proforma kre-
ditnotaer af 3. januar 2007 eller på anden vis, at den forudbetalte del af købesummen er til-
bagebetalt til køberen.
       herudover er forsendelserne indgået på dhl italy’s lager i bergamo den 7. og 8. febru-
ar 2006, hvor transporten blev afsluttet. det forhold, at varen omdirigeres undervejs - sand-
synligvis af køberen - ændrer ikke ved, at transporten blev afsluttet på det tidspunkt, hvor
varen de facto indgik på den valgte terminal, og omdirigeringen udvider ikke transportfor-
sikringens dækningsfelt til risici efter transportens afslutning. hvad der sker efter varens
indgåelse på lageret, er codan uvedkommende.
       bridema har desuden ikke godtgjort, at varen er udleveret til en anden end køberen.
       såfremt codan mod forventning bliver dømt i nogen af sagerne, skal dhl-selskaberne
friholde codan for ethvert beløb. codan vil i så tilfælde indtræde i bridemas krav mod sel-
skaberne. bortkomsten i murstenssagen skyldes en forsætlig handling udvist af dhl eller
dhl italy eller af nogen, for hvem de hæfter, og i bedragerisagen er der handlet i strid med
den aftalte udleveringsprocedure.
dhl og dhl italy har gjort gældende, at bridema ikke er søgsmålskompetent i nogen af sa-
gerne. varerne er solgt ex works bridema, hvorfor køberen bærer risikoen, idet varerne
havde forladt bridemas adresse. det er ikke afgørende, hvorledes eller hvornår køberen beta-
ler for varen. det er ikke godtgjort, at bridema var ansvarlig for godset på tidspunkterne for
bortkomsterne, medmindre det antages, at bortkomsten i murstenssagen er sket hos bridema,
                                                 - 14 -
i hvilket tilfælde der ikke er grundlag for at kræve erstatning hos dhl eller dhl italy. det er
endvidere ikke dokumenteret, at bridema skulle være indtrådt i købernes krav efter aftale,
ligesom det heller ikke er bevist, at der er lidt tab.
       efter luftfartsloven er ansvaret begrænset til 17 sdr pr. kilo bruttovægt, og efter nsab,
som må anses for vedtaget mellem parterne, er der en ansvarsbegrænsning på 8,33 sdr pr.
kg. nsab er et agreed document, og kravene til vedtagelse er små. bridema og dhl har sam-
arbejdet længe, og der var tale om minimum 300 transporter om måneden. samarbejdsafta-
len mellem parterne prækluderer ikke andre regelsæt, og der har været supplerende regler
mellem parterne. dhl har fremsendt hundredvis af andre breve til bridema, som indeholdt
en henvisning til nsab. konsekvensen af, at nsab er gældende, er, at der er en ansvarsbe-
grænsning på sdr 8,33 pr. kg for bortkommet eller beskadiget gods. ansvarsbegrænsningen
gælder både ved simpel og grov uagtsomhed, og der er ikke belæg for at statuere forsæt hos
dhl.
       hvis nsab eventuelt ikke skulle finde anvendelse, må den italienske codice civile arti-
kel 1696, som fører til en ansvarsbegrænsning på 1 € pr. kilo, finde anvendelse.
       for så vidt angår murstenssagen har bridema ikke løftet bevisbyrden for, at godset er
bortkommet eller ombyttet i dhl eller dhl italy's varetægt. på de fremlagte fotos så kasser-
ne ud, som om de ikke havde været åbnet undervejs, idet der var sikkerhedstape og mærke-
sedler på. det må derfor lægges til grund, at kasserne ikke har været åbnet, efter de blev luk-
ket hos bridema.
       under alle omstændigheder gøres det gældende, at murstenssagen er forligt mellem
parterne. selv om der er tale om et standardbrev, er der indgået et forlig til fuld og endelig
afgørelse. det var ikke en kendelig forudsætning for dhl, at bridema forventede forsik-
ringsdækning, og bristede forudsætninger er ikke tilstrækkeligt til at ophæve aftalen, der er
blevet effektueret.
       vedrørende bedragerisagen er det uklart, om der overhovedet er tale om et bedrageri,
eller om der er udleveret til den rette modtager. bridema har ikke foretaget en kreditvurde-
ring af køberen og har accepteret risikoen eller udvist egen skyld. det er ikke usædvanligt
med omdirigering til anden terminal, men der skete en risikoforøgelse, da lageret i bergamo
ikke var bekendt med den særlige udleveringsprocedure. der er muligvis udvist simpel
uagtsomhed, men hverken grov uagtsomhed eller forsæt fra dhl eller dhl italy's side, og
                                                - 15 -
ansvaret kan derfor stadig begrænses.
       i forvekslingssagen er der sket en fejl, men der er ikke tale om et klassisk tilfælde af
fejludlevering. der var ikke i denne sag tale om nogen særlig udleveringsprocedure. en d-
videre har bridema allerede opnået dom over firmaet cotra service - societa cooperativa, via
michele 16, 430556, som tidligere har været sagsøgt, men har ikke forsøgt at inddrive tilgode-
havendet. bridemas påstand om renter inden sagens anlæg bestrides, da bridemas skrivelse
af 17. november 2006 ikke er et rentepåkrav efter renteloven.
sø- og handelsrettens afgørelse
det lægges i sag h 85 06 til grund, at det som angivet i fakturaerne til varekøberen af 26. ok-
tober 2005 var aftalt, at varen var solgt ex works bridema (dk), og at det således var køberen,
contact technologie s.r.l., der bar risikoen for godset under transporten.
       det lægges endvidere til grund, at dhl i napoli kvitterede for modtagelsen af pakker-
ne "in buone condizioni", altså alle i god stand. efter aftale med bridema undersøgte dhl i
napoli i samarbejde med kunden den ene pakke, som efter vidnet rucos forklaring var luk-
ket med tape med angivelsen bridema og svøbt i plastic ("wrapped"), hvilken indpa k-
ningen fremtrådte i god stand. endvidere foretog dhl og bridema en fælles undersøgelse i
københavn af den øvrige del af forsendelsen. disse undersøgelser viste, at en væsentlig del
af pakkernes angivne indhold af processorer manglede og i stedet var mursten.
       janne bargholz har forklaret, at der ved hendes fratræden i dhl skete kontrolvejning på
en særlig maskine af samtlige pakker, som skulle sendes med luftfragt, men at hun ikke
kunne huske, om denne maskine også fandtes hos dhl, og om samtlige pakker blev kontrol-
vejet af dhl i 2005. de sagkyndige medlemmer af retten oplyser i den forbindelse, at man i
2005 ved luftfragt ikke foretog kontrolvejning af hver enkelt pakke, idet sådan vejning den-
gang i almindelighed kun fandt sted med hensyn til en mindre del af pakkerne.
       allerede fordi der under de foreliggende omstændigheder ikke er ført bevis for, at
pakkerne ved overgivelsen til dhl indeholdt det angivne antal processorer, og at pakkernes
indhold heraf således først er (delvis) bortkommet, efter godsets overgivelse til dhl, kan
bridema under konkurs i denne sag hverken rejse krav om erstatning over for dhl eller dhl
                                                - 16 -
italy eller over for codan. det bemærkes i øvrigt, at resultatet ville være blevet det samme,
såfremt retten havde anlagt en anden bevisbedømmelse, idet bridema havde afgivet kvitte-
ring for modtagelse af erstatning i anledning af bortkomsten uden forbehold om at rejse
yderligere krav, og idet codan kun havde påtaget sig at yde dækning under transportforsik-
ringen i tilfælde, hvor forsikringstageren ifølge købs- eller salgsaftale har forsikringsrådig-
heden, hvilket bridema ikke havde i det foreliggende tilfælde, hvor parterne i købs- og
salgsaftalen havde aftalt forsendelsesklausul.
i sag h 12 07 var der ligeledes efter de fremlagte fakturaer af 6. og 7. februar 2006 aftalt forsen-
delsesklausulen ex works bridema (dk), og da kravet derfor som nævnt ovenfor ikke er
dækket under transportforsikringen, frifindes codan ligeledes for det erstatningskrav, der er
rejst i denne sag. der er herefter ikke anledning til at tage stilling til codans krav over for de
sagsøgte dhl-selskaber.
       det lægges til grund, at bridema og dhl havde aftalt, at udlevering til godsets modta-
ger alene måtte ske mod dennes angivelse af en pinkode, som bridema med hensyn til den
konkrete forsendelse havde sendt til dhl ved prealerts af 6., henholdsvis 7. februar 2006.
       i overensstemmelse med vidnet gobbis forklaring lægges det endvidere til grund, at
dhl italy på baggrund af en anmodning fra en person, som angav at have fornavnet ed-
                                                                 e
mondo og at være ansat hos modtageren i milano, lod godsetnomdirigere fra det oprindelige
bestemmelsessted i torino til dhl’s afdeling i bergamo, som e    efter det oplyste ligger 150 km
                                                                 x
fra milano, i stedet for at bede om at få varen leveret til dhl’s afdeling i milano. uanset om
"edmondo" fra milano i forbindelse med omdirigeringen måtte      w have oplyst air waybill-
                                                                 o
nummeret, der efter rettens opfattelse ikke er vanskeligt at finde
                                                                 r     frem til, heller ikke for
udenforstående, må det i overensstemmelse med vidnet gobbis      k forklaring lægges til grund,
                                                                 s
at "edmondo" fra milano herved fik varen omdirigeret til en afdeling af dhl, som ikke var
                                                                 b
bekendt med, og som hverken generelt eller konkret fulgte den aftale om udlevering mod af-
                                                                 r
givelse af pinkode, som bridema havde aftalt med dhl netop       i for at sikre sig, at godset blev
                                                                 d
udleveret til rette modtager og først gjorde det efter bridemasemodtagelse af betalingen for
varen. idet udlevering af godset skete uden at sikring af, at denm aftalte særlige sikkerhedsfor-
                                                                 a
anstaltning i form af pinkode blev overholdt, under de foreliggende
                                                                 .        omstændigheder må an-
ses for groft uforsvarlig, findes de sagsøgte selskaber i dhl-koncernen in solidum ansvarlige
                                                - 17 -
for bridemas tab herved uden ansvarsbegrænsning. det bemærkes herved, at de sagsøgte
dhl-selskaber i relation til overholdelsen af den aftalte sikkerhedsforanstaltning må identi-
ficeres med hinanden.
dhl og dhl italy’s advokat angiver i sit påstandsdokument i sag h 73 07, at hændelsesfor-
løbet i sagen er omtvistet, og det må derfor i første række undersøges, hvilket hændelsesfor-
løb der kan lægges til grund for sagens afgørelse.
       af fakturaen af 31. oktober 2006 fra bridema til it server s.r.l. og af de i overensstemmel-
se hermed udfærdigede mærkesedler og de hertil svarende air waybills fremgår, at godset
skulle sendes til: ups hold for pick up attenzione: raffaele. det lægges endvidere til grund, at
kim jensen fra bridema ved mail af 7. november 2006 ændrede angivelsen af modtager til:
dhl servicepoint it-000339 cotra service srl – lpoo, via micheli 16, 43056 san polo di torrile.
det lægges yderligere til grund, at dhl i overensstemmelse med denne instruktion faktisk
lod forsendelsen tilgå dette servicepoint, jf. anmeldelsen af 17. november 2006, således at
transporten efter det udstedte air waybill var afsluttet, idet godset var ankommet til modta-
geren.
       fakturaens angivelse af, at it server s.r.l. var modtager af fakturaen, havde i sig selv
ikke nogen betydning for forsendelsen. bridemas kurator har anført, at raffaele skulle være
medarbejder hos it service s.r.l., men således som angivelsen er foretaget på mærkesedlen
og det hertil svarende air waybill, må retten lægge til grund, at han var ansat hos ups, hvil-
ket også må være baggrunden for, at raffaele ikke stod attention på den adresse, hvortil bri-
demas kim jensen omdirigerede forsendelsen. raffaele er i italien et ganske almindeligt
drengenavn. det er endvidere ganske sædvanligt, at speditører og transportører indsætter
sig selv eller andre transportører eller speditører som modtagere i transportdokumenter,
bl.a. af hensyn til muligheden for at kunne omdirigere forsendelser, efterhånden som de
f.eks. videresælges, eller af hensyn til speditørens eller transportørens sikkerhed for at mod-
tage betaling for sine ydelser.
       mens det må lægges til grund, at dhl fulgte bridemas instruktioner med hensyn til
levering af godset til den modtager, der var angivet på mærkesedlen og det hertil svarende
air waybill, og med hensyn til den i den senere omdirigeringsinstruks angivne modtager,
henstår det som yderst uklart, hvad der skete, efter at godset blev modtaget af den modtager,
                                                - 18 -
hvortil bridema havde omdirigeret det, dhl servicepoint it-000339. bridema angiver i sit
kravbrev af 17. november 2006 til dhl uden nærmere angivelse af den pågældende, at for-
sendelsen blev leveret til samme kunde som en anden nærmere angiven forsendelse. bride-
mas kurator har anført, at udlevering skete til sc trading computer hardware e software,
og at dette firma efterfølgende har nægtet at betale for varerne eller at tilbagelevere disse.
dhl’s advokat angiver omvendt i sit påstandsdokument, at bridema den 27. juni 2008 ved
sø- og handelsretten har opnået udeblivelsesdom over cotra service - societa cooperativa
(der efter det ovenfor anførte er det kooperative selskab, der ovenfor er angivet som dhl ser-
vicepoint it-000339), men ikke har forsøgt inddrivelse på grundlag af udeblivelsesdommen.
      der er i denne sag ikke som i h 12 07 fremlagt nogen prealert, og retten har derfor ikke
grundlag for at lægge til grund, at forsendelsen kun kunne udleveres mod angivelse af en
pinkode.
      retten finder herefter sammenfattende ikke bevismæssigt grundlag for at lægge til
grund, at forsendelsen ikke er leveret til rette modtager eller udleveret i strid med bridemas
instruks herom, og de sagsøgte dhl-selskaber frifindes derfor i denne sag.
i sagsomkostninger betaler bridema 200.000 kr. til codan. i øvrigt bærer hver part sine egne
sagsomkostninger.
                                       thi kendes for ret:
dhl express (denmark) a/s og dhl express (italy) s.r.l. skal in solidum til bridema a/s un-
der konkurs betale 306.835,10 € med rente fra den 5. februar 2007.
codan forsikring a/s frifindes.
bridema a/s under konkurs skal betale 200.000 kr. i sagsomkostninger til codan forsikring
a/s. sagsomkostningsbeløbet forrentes efter rentelovens § 8a.
i øvrigt bærer hver part sine egne sagsomkostninger.
                                                - 19 -
det idømte skal betales inden 14 dage.
           henrik dam              michael b. elmer             anders madsen
                                      (retsformand)
                                              (sign.)
                                          ___ ___ ___
                               udskriftens rigtighed bekræftes
                               p.j.v. sø- og handelsretten, den


text:
                             højesterets dom
                          afsagt onsdag den 11. januar 2012
sag 306/2010
di som mandatar for falck danmark a/s
(advokat henrik uldal)
mod
3f sydfyn som mandatar for a
(advokat michael meyn)
i tidligere instanser er afsagt kendelse af københavns byret den 18. maj 2010 og af østre
landsret den 10. august 2010.
i påkendelsen har deltaget fem dommere: peter blok, lene pagter kristensen, poul søgaard,
vibeke rønne og michael rekling.
påstande
kærende, di som mandatar for falck danmark a/s, har gentaget sin påstand.
indkærede, 3f sydfyn som mandatar for a, har påstået stadfæstelse.
anbringender
kærende har navnlig gjort gældende, at nærværende sag bygger på et overenskomstbaseret
krav – ikke et lovbaseret krav. i den situation har 3f sydfyn ikke valgfrihed mellem at føre
sagen ved de almindelige domstole eller ved faglig voldgift. såfremt 3f vil forfølge kravet,
skal dette ske ved faglig voldgift/afskedigelsesnævnet indenfor de gældende frister. a har i
medfør af arbejdsretslovens § 11, stk. 2, mulighed for selv at anlægge sag ved de almindelige
domstole. a skal godtgøre, ”…at vedkommende faglige organisation ikke agter at iværksætte
fagretlig behandling af kravet”. dette skal i denne sag forstås således, at a skal godtgøre, at
3f helt afstår fra at forfølge kravet. et sådant bevis er ikke ført. tværtimod støtter 3f kravet
såvel juridisk som økonomisk ved at optræde som mandatar for a. hermed forumshopper
forbundet i strid med gældende retspraksis.
                                               - 2 -
indkærede har navnlig gjort gældende, at as faglige organisation, 3f sydfyn, i den konkrete
sag ikke var indstillet på at forfølge hans krav. 3f har ad flere omgange afstået fra at forfølge
kravet, og a har derfor ikke haft mulighed for at få prøvet sit krav. 3f sydfyns rolle som
mandatar bør ikke have betydning – ikke mindst henset til de omstændigheder, hvorunder den
faglige organisation er indtrådt. lov om arbejdsretten og faglige voldgifter § 11, stk. 2,
afskærer ikke en lønmodtager fra at anlægge en sag ved de almindelige domstole med den
faglige organisation som mandatar. der er derfor ikke grundlag for at afvise sagen.
sagsfremstilling
a blev ved brev af 28. februar 2005 opsagt fra sin stilling som redder i falcks redningskorps
og fritstillet i opsigelsesperioden på 6 måneder. falck danmark henviste ved opsigelsen bl.a.
til en forudgående skriftlig advarsel vedrørende utilfredsstillende fremmøde og en
efterfølgende udeblivelse.
as ansættelse var omfattet af overenskomst af 21. december 2004 mellem spe-
cialarbejderforbundet i danmark og den særlige arbejdsgiverforening i hts-a (nu di) for
reddere i falck danmark. overenskomsten henviste for så vidt angik tvistigheder bl.a. til ho-
vedaftalen mellem lo og da af 1973 med senere ændringer.
af hovedaftalens § 4, stk. 3, litra b-d, fremgår bl.a., at hvis man fra arbejdstagerside hævder,
at afskedigelsen er urimelig og ikke begrundet i arbejdstagers eller virksomhedens forhold,
kan afskedigelsen kræves behandlet lokalt mellem repræsentanter for virksomhedens ledelse
og dens arbejdstagere. hvis der ikke opnås enighed, skal der, hvis det interesserede fagfor-
bund begærer sagen videreført, omgående optages forhandling mellem organisationerne. op-
nås der ikke herved enighed, kan det interesserede fagforbund indgive klage til afskedigel-
sesnævnet inden 7 dage efter afslutningen af organisationernes forhandling.
om sagsforløbet efter opsigelsen fremgår bl.a. følgende af en udtalelse af 13. februar 2006
udarbejdet af professor eva smith som mæglingsmand i anledning af en klage fra a over 3f
sydfyn:
      ”den 1. marts 2005 anmodede indklagede [3f sydfyn] falck danmark a/s om, at der
      blev afholdt et mæglingsmøde hurtigst muligt.
      …
      ved brev dateret den 27. april 2005 meddelte indklagede klager, at ”vi ikke kan vinde
      en sag og få mere ud af det, …”.
                                                - 3 -
      den 20. september 2005 blev der afholdt et møde mellem klager og indklagede. her
      blev sagsforløbet gennemgået.
      indklagede meddelte på mødet, at der ikke ville blive foretaget yderligere i sagen.”
eva smith lagde i sin udtaltelse til grund, at der alene blev afholdt et mæglingsmøde, og at
sagen herefter ikke blev videreført. af eva smiths afsluttende bemærkninger til sagen frem-
går bl.a. følgende:
      ”jeg finder således, at sagen burde have været fremmet fagretligt.
      indklagede er dog berettiget til at meddele klager, at sagen efter en konkret vurdering
      ikke bliver fremmet som en retlig sag, men indklagede burde have orienteret klager om,
      hvilke muligheder klager alternativ har. det vil sige, at klager kunne indbringe spørgs-
      målet for de ordinære domstole.
      eftersom sagen fejlagtigt ikke er blevet fremmet i det fagretlige system, er der nu kun
      den mulighed tilbage at indbringe sagen for de ordinære domstole. efter min opfattelse
      er der grundlag for et søgsmål. jeg finder, at 3f bør støtte klageren juridisk og økono-
      misk i gennemførelsen af en sådan sag.”
den 28. september 2006 afgav 3f sydfyn erklæring om, at forbundet ikke agter at iværksætte
fagretlig behandling af kravet vedrørende a.
ved stævning modtaget i københavns byret den 10. oktober 2006 anlagde 3f sydfyn som
mandatar for a nærværende sag mod falck danmark a/s med påstand om betaling af
godtgørelse på 143.367,72 kr., svarende til 6 måneders løn, under henvisning til bl.a., at
opsigelsen var uberettiget og usaglig.
parterne er enige om, at as krav alene er baseret på overenskomsten.
højesterets begrundelse og resultat
efter arbejdsretslovens § 11, stk. 2, kan en organiseret lønmodtager anlægge sag ved de al-
mindelige domstole om påståede løntilgodehavender mv., såfremt den pågældende godtgør, at
vedkommende faglige organisation ikke agter at iværksætte fagretlig behandling af kravet.
det samme gælder, når den fagretlige organisation opgiver at føre en påbegyndt sag herom til
afslutning. som senest anført i højesterets dom af 23. august 2011 (ufr 2011.3148) kan det
ikke antages, at det i et tilfælde, hvor den faglige organisation er indstillet på at forfølge et
eventuelt krav, har været tilsigtet at give frit valg mellem det fagretlige system og domstolene.
                                              - 4 -
a kan som medlem af 3f herefter kun anlægge sag ved de almindelige domstole vedrørende
sit krav om godtgørelse for usaglig afskedigelse, der støttes på overenskomsten, såfremt han
godtgør, at 3f har valgt ikke at forfølge kravet.
forbundet meddelte ved brev af 13. april 2005 a, at man opgav at føre sagen. efter
mæglingsmandens udtalelse af 13. februar 2006 traf 3f imidlertid beslutning om at støtte as
krav. forbundet kunne på dette tidspunkt ikke inden for gældende tidsfrister forfølge kravet
ved faglig voldgift eller afskedigelsesnævnet. i stedet udtog forbundet som mandatar for a
stævning med påstand om godtgørelse for usaglig afskedigelse.
højesteret finder, at 3f under disse omstændigheder ikke kan anses at have opgivet at forfølge
as krav. a kan derfor ikke under denne sag, der er anlagt af 3f sydfyn som mandatar for a,
få kravet vedrørende usaglig afskedigelse behandlet ved domstolene, og højesteret afviser
derfor sagen.
                                     thi kendes for ret:
sagen afvises.
i sagsomkostninger for byret, landsret og højesteret skal 3f sydfyn som mandatar for a
inden 14 dage betale 25.000 kr. til di som mandatar for falck danmark a/s. beløbet forren-
tes efter rentelovens § 8 a.
kæreafgiften tilbagebetales til di som mandatar for falck danmark a/s.

source: retspraksis

LICENSE:
Creative Commons Legal Code

CC0 1.0 Universal

type: caselaw

jurisdiction: Denkmark


text:
                      højesterets kendelse
                      afsagt mandag den 22. november 2010
sag 30/2010
anklagemyndigheden
mod
boet efter t
(advokat merethe stagetorn, beskikket)
i tidligere instanser er afsagt kendelse af retten i helsingør den 4. juni 2009 og af østre
landsrets 5. afdeling den 5. november 2009. procesbevillingsnævnet har den 19. januar 2010
meddelt tilladelse til, at kendelsen indbringes for højesteret.
i påkendelsen har deltaget tre dommere: børge dahl, vibeke rønne og jens peter
christensen.
påstande
boet efter t har principalt påstået landsrettens kendelse ophævet og sagen hjemvist til be-
handling ved byretten, subsidiært at boet ydes en godtgørelse på 39.650 kr.
anklagemyndigheden har påstået landsrettens kendelse stadfæstet, subsidiært at landsrettens
kendelse ophæves og sagen hjemvist til administrativ behandling.
anbringender
boet efter t har anført, at det ikke har været muligt for t at rejse krav om godtgørelse, idet
efterforskningen ikke var afsluttet, da han afgik ved døden. det er en konstaterbar, objektiv
begivenhed, der har afsluttet sagen uden domfældelse, hvorfor erstatningsspørgsmålet må
realitetsbehandles.
                                                 - 2 -
hverken retsplejelovens § 1018 g, jf. § 1018 e eller § 1018 a, stk. 1, tager udtrykkelig stilling
til dødsfaldssituationen, og heller ikke forarbejderne til bestemmelserne forholder sig til
denne situation. for så vidt angår erstatning og godtgørelse i anledning af strafferetlig for-
følgning, falder disse efter retsplejelovens § 1018 g i arv efter de almindelige regler herom. §
1018 e regulerer, hvem et krav omfattet af retsplejelovens kapitel 93 a i anledning af straffe-
retlig forfølgning skal fremsættes over for, ligesom der angives nogle tidsmæssige grænser for
et sådant kravs fremsættelse. det fremgår ikke af § 1018 e, hvilke personer der kan fremsætte
krav, og hvilke typer krav der skal behandles efter reglerne i retsplejelovens kapitel 93 a.
dette er reguleret i §§ 1018 a - d og § 1018 h.
det fremgår af forarbejderne til § 1018 g og den dagældende ikrafttrædelseslovens § 15, stk.
4, at krav om godtgørelse først faldt i arv, når den erstatningssøgende havde fremsat kravet
over for anklagemyndigheden i overensstemmelse med reglerne i § 1018 e. denne retstilstand
blev – efter ikrafttrædelseslovens ophævelse i 1984 – videreført i erstatningsansvarslovens §
18, stk. 2. det fremgår af forarbejderne til lov nr. 35 af 21. januar 2003, hvorved den dagæl-
dende erstatningsansvarslovs § 18, stk. 2, blev ophævet, at der herefter ikke længere gælder
en særregel om, hvornår godtgørelse for ikke økonomisk skade falder i arv. den almindelige
regel er således nu, at også krav på godtgørelse for ikke økonomisk skade falder i arv, uanset
om skadelidte har fremsat kravet inden sin død. forarbejderne til retsplejelovens § 1018 g
refererer således til en retstilstand, der nu er ændret. henvisningen i § 1018 g til § 1018 e må
forstås som en henvisning til fremgangsmåden ved og fristen for fremsættelse af sådanne
krav.
til støtte for den subsidiære påstand har boet anført, at boet har fået procesbevillingsnævnets
tilladelse til at indbringe sagen med den subsidiære påstand. endvidere vil det af procesøko-
nomiske grunde være mest hensigtsmæssigt, at højesteret traf en realitetsafgørelse, idet det
må forventes, at behandling på lavere trin såsom en administrativ behandling og indbringelse
for byretten sandsynligvis vil indebære, at den part, som ikke får medhold, vil indbringe sagen
for højere instans.
anklagemyndigheden har til støtte for påstanden om stadfæstelse navnlig anført, at det vil
være i strid med ordlyden af retsplejelovens § 1018 g, såfremt et krav for ikke-økonomisk
skade falder i arv, selv om den forurettede ikke selv har fremsat kravet over for anklagemyn-
                                                        - 3 -
digheden. det må anses som et udtryk for et ønske fra lovgivers side om en særordning vedrø-
rende disse krav, at § 1018 g ikke blev ændret i forbindelse med ophævelsen af erstatnings-
ansvarslovens § 18, stk. 2. anklagemyndigheden har herved henvist til forarbejderne til æn-
dringen af erstatningsansvarslovens § 18, stk. 2, hvoraf det fremgår, at lovgiver var opmærk-
som på de særlige bestemmelser i retsplejelovens kapitel 93 a.
til støtte for påstanden om hjemvisning har anklagemyndigheden supplerende anført, at der
ikke kan ske udvidelse af sagens genstand, således at der under kæremålet tages materielt stil-
ling til erstatningskravet. hjemvisningen skal ske til administrativ behandling i overensstem-
melse med reglerne i retsplejelovens kapitel 93 a, jf. princippet i u 2010.467 h.
retsgrundlag
i forbindelse med folketingets behandling af lovforslaget om ophævelse af erstatningsan-
svarslovens § 18, stk. 2, besvarede justitsministeren bl.a. spørgsmål nr. 1 af 10. oktober 2002
fra folketingets retsudvalg, om hvorvidt ministeren var indstillet på at lade forslaget om op-
hævelse af erstatningsansvarsloven § 18, stk. 2, gælde også for arbejdsskadeerstatninger. af
svaret fremgår bl.a.:
       ”beskæftigelsesministeriet, som arbejdsskadesikringsloven hører under, har til brug for besvarelsen op-
       lyst, at der ikke i arbejdsskadesikringsloven findes regler om, at erstatning eller godtgørelse falder i arv.
       det er i administrativ praksis lagt til grund, at erstatning og godtgørelse efter arbejdsskadesikringsloven er
       personlige erstatninger, som bortfalder, hvis den skadelidte dør, inden der er truffet afgørelse i sagen.”
højesterets begrundelse og resultat
det er i retsplejelovens § 1018 g udtrykkeligt bestemt, at krav på godtgørelse for ikke-øko-
nomisk skade efter reglerne i kapitel 93 a falder i arv, når det er fremsat i overensstemmelse
med reglerne i § 1018 e. det følger således uden videre af ordlyden af § 1018 g, at arvingerne
efter en forurettet, som ikke inden sin død har fremsat noget krav på godtgørelse, ikke ved arv
kan erhverve et sådant krav.
§ 1018 g havde til formål at give alle kapitel 93 a-krav samme arvemæssige beskyttelse som
andre erstatnings- og godtgørelseskrav efter dansk rets dagældende almindelige regler herom i
ikrafttrædelsesloven til straffeloven § 15, stk. 4, 1. pkt., senere videreført i erstatningsan-
svarslovens § 18, stk. 2 (lov nr. 228 af 23. maj 1984 om erstatningsansvar). ved lov nr. 35 af
21. januar 2003 om ændring af lov om erstatningsansvar mv. blev § 18, stk. 2, ophævet, så
                                              - 4 -
krav om godtgørelse for ikke-økonomisk skade efter erstatningsansvarsloven – uanset deres
personlige karakter – ligesom krav om erstatning for økonomisk skade falder i arv, selv om de
ikke er gjort gældende, inden forurettedes død.
det oprindelige formål med § 1018 g og den efterfølgende ophævelse af begrænsningen i ad-
gangen til at arve krav om godtgørelse for ikke-økonomisk skade efter erstatningsansvarslo-
ven til krav, der var gjort gældende inden forurettedes død, kan ikke begrunde en anden for-
ståelse af § 1018 g end den, som følger af ordlyden. der er nemlig ikke i forarbejderne til op-
hævelsen af erstatningsansvarsloven § 18, stk. 2, fornødent holdepunkt for at antage, at denne
ophævelse skulle have virkning for krav på godtgørelse for ikke-økonomisk skade efter rets-
plejelovens § 93 a. det bemærkes herved, at der ikke i forarbejderne er nogen drøftelse af, om
der vedrørende særligt lovhjemlede krav som retsplejelovens kapitel 93 a-godtgørelseskrav
gør sig særlige forhold gældende sammenholdt med de forhold, der begrundede ophævelsen
af erstatningsansvarslovens § 18, stk. 2.
på den anførte baggrund tiltræder højesteret, at boet ikke kan fremsætte krav om godtgørelse
for ikke-økonomisk skade, og at det fremsatte krav med rette er afvist. højesteret stadfæster
derfor landsrettens kendelse.
boet skal betale sagens omkostninger for højesteret.
                                       thi bestemmes:
landsrettens kendelse stadfæstes.
boet efter t skal betale sagens omkostninger for højesteret.


text:
bogormen
nr. 10 november                               nyhedsbrev for
                                              sø- og handelsrettens bibliotek
2012
                    orientering fra biblioteket
                                                         •   habilitetskrav til voldgiftsdommere. af jens hay
 rettid - retsvidenskabeligt tidsskrift                      pedersen
rettid er stiftet i 2001 af juridisk institut ved aarhus
universitet.                                             •   produktansvar efter cisg og konkurrerende
                                                             erstatningsretlige krav. af anja helena hornhøj
rettid udkommer i elektronisk form og er gratis.
rettid har som mål at udkomme med ca. 10 artikler         læs hele tidsskriftet her.
og ca. 5 studenterafhandlinger om året.
                                                          hvis man ønsker at tilmelde sig et gratis abonnement -
herunder har biblioteket udvalgt 4 afhandlinger fra       klik her.
2012.
•  ophavsretlig beskyttelse af duft og gastro-
   nomi - med fokus på den beskyttelse som
   tilbydes under bernerkonventionen i europa
   og usa. af dorthe gravgaard
•  parternes fortrolighedsforpligtelse i interna-
   tional voldgift. af thomas mølbjerg dueholm
                                                                    bibliotekets hjemmeside -
•  konkurrencepræget dialog - en analyse af
   udbudsdirektivet art.29. af vivian jacobsen                          hold dig opdateret
•  arbejdsklausuler i offentlige kontrakter -              i venstre side af bibliotekets hjemmeside
   om forholdet mellem ilo 94, eu-retten og                fremkommer der løbende nyheder.
   praksis hos danske myndigheder. af christian            det gælder nyindkøbte bøger, nye
   andersen-mølgaard
                                                           tidsskriftsartikler eller anden relevant
                                                           information.
•  ophavsretlig beskyttelse af møbler - en ana-
   lyse af den private og kommercielle udnyt-
   telsesret af engelske kopimøbler på dansk
                                                           man kan se alle nyheder ved at klikke på
   territorium. af ditte skanse hinge                      nye bøger mm. i menuen.
                                                           se nyhederne her.
•  ophavs- og markedsføringsrettens beskyt-
   telsessfære. af jasper kloster pingel
 bogormen
                      nye bøger
   virksomhedsoverdra-          the danish
   gelsesloven                  companies act - a modern
   helge werner og søren        and competitive european
   møller rasmussen             law
   4. udg. 2012                 paul krüger andersen og eve-
   da forlag                    lyne beatrix sørensen
   174 sider                    1. udg. 2012
                                382 sider
                                djøf forlag
   investeringsforeningsret      erhvervslivets konflikt-
   hanne søndergaard birkmo-     løser - mediation i er-
   se, martin christian kruhl,   hvervstvister
   liselotte hedetoft madsen     claus kaare pedersen
   1. udg. 2012                  1. udg. 2012
   karnov forlag                 karnov forlag
   408 sider                     276 sider
 bogormen
                                                nye artikler
                                                                                revision &
                                   juristen
                                                                                regnskabsvæsen
                                 nr. 5 2012
                                                                                nr. 11 2012
                                                                                klik på de enkelte titler for at
                                                                                læse artiklerne i fuld tekst
                                                            going concern i revisionsprocessen - hvordan i
budskaber fra retlige begreber: forslaget til               praksis?
persondataforordning
af peter blume , side 211-214                               af stig hartmann og anni haraszuk, side 12-26
sproget i retsforskrifter og andre retskilder har såvel
retlig som retsinformatorisk betydning. dette er tilfældet  forenklinger efter selskabsreformen - med fo-
i nationale retskrifter og for den ret, der skabes i eu og  kus på lettelser for smv’er
internationalt.                                             af mads berg og erik werlauff, side 38-50
selvejende institutioner: med fokus på
grundbetingelser og fonde                                   dispensation fra tilbudspligten
af rasmus kristian feldthusen, side 215-224                 af dan moalem og mattias v. w. nielsen, side 52-60
artiklens formål er at skabe klarhed over begrebet
selvejende institution og en fond. i artiklen påpeger
forfatterne, at der lovgivningsmæssigt bør udarbejdes en ny
lovgivningsstruktur for selvejende institutioner og fonde.                        erhvervsjuridisk
”tålt ophold”: i lyset af ufr 2012.2874 h                                                tidsskrift
(karkavandi)                                                                           nr. 4 2012
af jens elo rytter, side 225-233
højesteret afsagde den 1. juni 2012 (ufr 2012.2874 h) dom
i en principiel sag om udlændinge på såkaldt ”tålt ophold”.
                                                            voldgiftsdommeres inhabilitet i international
ændringer af udlændingeloven i folketingsåret               voldgift
2011-12                                                     af louise bach algren og stephanie maria steffensen,
af frederik gammeltoft, side 234-239                        side 303-341
formålet med denne artikel er dels at give et overblik over
de gennemførte ændringer af udlændingeloven, dels kort at
                                                            fordringshavermora i internationale løsørekøb
beskrive de ændrede ressortfordeling.
                                                            af thomas neumann, side 343-353
mæglings- og klageinstitution for ansvarlig
virksomhedsadfærd : baggrund, kritik og                     konfliktløsning i erhvervssager
erhvervspolitisk sigte                                      af rené offersen, side 355-368
af ole kirkelund, side 240-245
denne artikel forklarer kort, hvordan mki (lov om mæglings- regulering af pensionsselskabers
og klageinstitutionen for ansvarlig virksomhedsadfærd)
indgår i regeringens nye handlingsplan for samfundsansvar:  investeringsstrategier - set i relation til
”ansvarlig vækst - handlingsplan for virksomheders          diskussionen om etiske investeringer - er der
samfundsansvar 201-2015”.                                   behov for at ændre reglerne?
                                                            af lisberh faurdal, side 369-381
ændringer som følge af evalueringen af
forældransvarsloven
af malene vestergaard, side 246-251                         forsikringsaftalers ophør som følge af
                                                            forsikringssvig ved skadesanmeldelse
i artiklen gennemgås en evaluering af forældreansvarsloven,
herunder resultaterne heraf. herefter følger en gennemgang  af torben bondrop, side 383-389
af de ændringer, som foretages i forældreansvarsloven og
retsplejeloven.                                             reduktion af erstatning ved forkortet
                                                            restlevetid? kommentar til ufr 2012.2922 h
                                                            af bo von eyben, side 391-396
   skriv til biblioteket, hvis i ønsker en
   kopi på mail af en af ovenstående ar-                    om direktøreres fuldmang på baggrumd af ufr
   tikler. mail her.                                        2012.2533.h
                                                            af lennart lynge andersen, side 397-403