text:
82773009 - lro
                                        udskrift
                                            af
                            ostre landsrets dombog
                                          dom
afsagt den22.juni 2018 af ostre landsrets 5. afdeling
(landsdommerne peter msrk thomsen, ulla langholz og pia blaabjerg andersen (kst.))
5. afd. nr. 8-2773-16:
copenship a/s under konkurs ved
kurator advokat per astrup madsen
(advokat peter hedegaard knudsen)
mod
a/s global risk management ltd
(advokat peter bang)
biintervenient:
finans danmark
(advokat ole spiermann)
sagens baggrund og parternes      pistande
denne sag, der er anlagt ved retten i odense den 3. maj 2016, er ved kendelse af 28. no-
vember 2016 henvist til behandling ved ostre landsret i medfsr af retsplejelovens 5 226,
stk. l.
sagen ang&r sporgsmilet om, hvorvidt to betalinger  i form af supplerende sikkerhedsstil-
lelser omfattet af den dagreldende verdipapirhandelslovs kapitel l8 a, som blev foretaget
 henholdsvis tre og fire hverdage efter modtagelsen af pikrav, er omstodelige i medfsr af
konkurslovens $ 70, stk.    l.
sagsogeren, copenship a/s under konkurs, har nedlagt pistand om, at a/s global risk
management ltd      til copenship a/s under konkurs skal betale 303.000 usd    med tillreg af
procesrente fra den 3. maj 2016.
sagsogte, a/s global risk management ltd, har       pistiet frifindelse.
finans danmark er indtrfidt som biintervenient til ststte for a/s global risk management
ltd.
sagsfremstilling
copenship a/s var moderselskab i en koncern, der drev rederivirksomhed med bl.a. be-
fragtning og tidsbefragtning med skibe, hvortil der skulle leveres brandstof (bunker).
 den27. oktober 201 1 indgik copenship en "master agreement" og en "margin and colla-
 teral agreement" med sagsogte, olieanalyse- og risikostyringsselskabet a/s global risk
 management ltd, herefter global risk management, idet copenship onskede at afdekke
 selskabets risiko  i fbrbindelse med udsving i markedsprisen    p& bunker.
 "master agreement" var en rammeaftale, der regulerede parternes overordnede rettigheder
 og forpligtelser, f.eks. om ophevelse ("early termination") og slutafregning, i forhold til
 de underliggende aftaler om forskellige finansielle instrumenter, som parterne indgik, her-
  under bunker-hedgingaftaler.    af den danske oversrcttelse af "master agreement" fremgir
  vedrsrende ophrevelse bl.a.:
        "8      ophrevelse
        8.1     misligholdelse
                folgende tilfrelde skal hver iser udgore misligholdelse for en part
                ("den misligholdende part") (den anden part benrevnes herefter "den
                ikke-misligholdende part"), uanset hvornir misli gholdelsen fi nder sted,
                og uanset om misligholdelsen skyldes forhold, som den misligholden-
                de part ikke er herre over:
                                                -3-
       8.1.4   modpartens manglende opfyldelse af sine forpligtelser i henhold til af-
               talen om margin og sikkerhedsstillelse mellem global og modpar-
               ten ("aftale om margin og sikkerhedsstillelse"), herunder forpligtel-
               sen til at betale en eventuel margin i overensstemmelse med margin
               calls, eller
       8.2     i tilfelde af misligholdelse og si lenge den misligholdende part fort-
               sretter med at misligholde aftalen, er den ikke-misligholdende beret-
               tiget til at afgive en ophavelsesmeddelelse ("ophevelsesmeddelel-
               sen), og samtlige transaktioner bliver i si fald til berorte transaktio-
               ner.
       8.4     ophevelsesmeddelelsens virkning
       8.4.1   en ophrevelsesmeddelelse, som afgives i henhold til denne aftale,
               skal angive en ophrevelsesdato. det vil sige en hverdag, hvor aftalen
               ophorer efter almindelig ibningstid. ophrevelsesdatoen kan tidligst
               vrere den dato, hvor ophrevelsesmeddelelsen modtages eller anses for
               at vere modtaget af den modtagende part, og senest 20 hverdage efter
               afgivelsen af meddelelsen. parternes betalingsforpligtelser vedrorende
                samtlige bersrte transaktioner mellem parterne ophorer pr. denne da-
               to, bortset fra og uden prejudice for eksisterende betalingsforpligtel-
                ser, som allerede er forfaldet til betaling pr. ophrevelsesdatoen, og
                eventuelle betalingsforpligtelser i henhold til pkt. 9.
"margin and collateral agreement" regulerede bl.a. vilkirene for, hvornir global risk
management kunne fremsende pikrav i form af "margin calls" med krav om, at copenship
stillede supplerende sikkerhed. af den danske oversrettelse af aftalen, fremgir bl.a.:
       "3. sikkerhedsstillelse
       3.1
                global har vedtaget en kreditfacilitet i relation til modparten, som
                varierer alt efter den ibne nettoposition for samtlige transaktioner.
                hvis den ibne nettoposition for samtlige eksisterende transaktioner er
                mindre end eller lig med 8.000 mt, er kreditfaciliteten pi usd
                200.000. hvis den ibne nettoposition overstiger 8.000 mt, er kredit-
                faciliteten pi usd 400.000. hvis beregningen af den aktuelle verdi
                for hver enkelt transaktion, sifremt den plgrldende dato havde vreret
                en ophevelsesdato, ville resultere i betaling af et ophevelsesbelob til
                global ("modpartens eksponering"), skal modparten straks efter
                have modtaget meddelelse fra global herom inden fbr 6n ( 1) hverdag
                efter modtagelsen af meddelelsen betale det belsb, hvormed modpar-
                 tens eksponering overstiger kredittaciliteten med tillreg af det sam-
                 lede overf-orte belsb [...]. uanset ovenst&ende skal belobet kun beta-
                 les, hvis det overstiger usd 100.000 ("minimumsbelobet"). hvis
                 modparten undlader at betale belsbet til global inden for den an-
                 fsrte tidsfiist, udgor dette misligholdelse i henhold til masteraftalen,
                                                 -4-
                 og i si fald er global berettiget  til at bringe alle udest6ende transakti-
                 oner til ophor.
       3.4       enhver betaling, som foretages af modparten i henhold til denne afta-
                 le, udgor transport af sikkerhedsstillelse fra modparten til global
                 med henblik pa at dene som sikkerhed for modpartens forpligtelser
                 over for global i henhold til masteraftalen og denne aftale.
hedging-aftaleme mellem parterne gik i hovedtrek ud p6, at global risk management og
copenship blev enige om at fastlise bunkerprisen           pi  et bestemt niveau. hvis markedspri-
sen for bunker oversteg den fikserede pris,     ville copenship opleve en gevinst ved hedging-
aftalen. omvendt ville copenship opleve et tab pa hedgingaftalen, sifremt markedsprisen
faldt.  i sidstnrevnte  tilfrelde skulle der ske indbetaling      til global risk management, n6r
tabet kunne gores endeligt op      -, dvs. ved udlsbet af den eller de underliggende      tradingafta-
ler.
tradingaftalerne angik typisk en bestemt pris pi en bestemt mrengde bunker inden for en
given tidsperiode (normalt et par mineder), hvorefter man opgiorde copenships
tab/gevinst pr. en fastsat "settlement date". copenships endeligt realiserede tab/gevinst
("settlement sum") beregnedes som forskellen mellem den aftalte pris og den gennemsnit-
lige pris for bunkeren i perioden. betaling af disse settlements skulle ifolge betingelserne i
tradingaftalerne typisk ske inden fem bankdage efter opgorelsen.
 i lsbet af en tradingaftales lsbetid ville parterne kunne konstatere, at markedsprisen for
 bunker enten faldt eller steg. global risk management kunne lsbende holde oje med og
 opgore copenships urealiserede gevinst/tab ved udarbejdelse af en "statement of account"
 ("soa"). en sidan skulle ifolge parternes aftale opgores hver forretningsdag.
 hvis global risk managements (endnu urealiserede) tilgodehavende hos copenship over-
 steg den kreditramme, der var fastsat i aftalen, med       tilleg af allerede indbetalt sikkerhed
 ifolge udarbejdet "soa", kunne global risk management i henhold til aftalen afgive et
 "margin call" til copenship, hvorefter copenship inden for           i forretningsdag fra modtagel-
  sen af "margin call" skulle overfsre sikkerheden. global risk management kunne s&ledes
  kreve supplerende sikkerhed fra copenship, si snart risikoen oversteg den aftalte kredit.
                                                   -5-
den 15. december 2014 kl. l2.l 0 sendte global risk management et "margin call" pr. e-
mail til copenship senest en bankdag fra meddelelsen skulle stille 161.000 usd i supple-
rende sikkerhed. sikkerheden blev stillet den i 8. december 2014            kl. 13.47     .
ved e-mail 19. januar 2015 fremsendte global risk management endnu et "margin call",
hvorefter copenship senest en bankdag fra meddelelsen skulle stille 142.000 usd i sup-
plerende sikkerhed. global risk management rykkede for den supplerende sikkerhed ved
e-mail af 22.januar 2015. af en intern e-mailkonespondance i copenship fremgir, at
claus finderup grove samme dag gjorde kirsten espersen opmrerksom pi, at betaling af
den supplerende sikkerhed var af hoj prioritet, idet global risk management "var ret hid-
sige". den supplerende sikkerhed blev efterfslgende stillet den23.januar 2015,k|.11:24.
global risk management ophrevede aftaleforholdet den 2. februar 2015, som f'olge af
 copenships manglende betaling af "margin call" fremsendt den 29. januar 2015 ifalge
 hvilket copenship skulle stille supplerende sikkerhed med 213'000 usd.
 ved dekret afsagt den 3. februar 2015 blev copenship taget under konkursbehandling                  pi
 grundlag af en konkursbegering fra selskabet modtaget i ss- og handelsrettens skifteret
 den 30. januar 2015.
 kurator i copenship har udferdiget en oversigt vedrsrende global risk managements
 "margin calls" til copenship, hvoraf fremgir:
 "ref.nr.  dato for     tidspunkt  belsb usd        dato for     betaling         indbetalt       sikringsakt
           margin       for mail                    indbetaling  dannet           margin*         iagttaget
           call*                                                 kl.r.                            efter antal
                                                                                dage
   3177    09-10-20r4      i l:25   170.000,00       t7 -t0-2014     09 45         170.000,00           6
   3198    r3-r0-2014      ll:32    122.000,00      22-t0-2014       l0:18         r 22.000,00          7
   3221    t5-10-2014      ll:51   204.000,00       24-10-2014        t2.15       204.000,00            7
   3269    l6-10-2014      l0:56    156.000,00      24-10-2014        l2:15        156.000,00           6
   3293    05-l t-2014     l0:56     166.000,00     06-r l-2014       i l:55       166.000,00           i
   33r5    i l-t l-2004    l4:53    - 137.000,00     12-n-20t4      margin        - i 37.000,00
                                                                     return
   3324     l4-t t-2014    ll:17     169.000,00      t4-ll-2014       l2:18        169.000,00           0
   3397    28-ll-2014      l0:21    350.000,00       0t-12-2014       t2.33       350.000,00             i
   3447    04-12-2015      l0:32    2l  1.000,00     05-12-2014   settlement      288.05s,45
   3536     ll-12-2014      l1:24    174.      00     |-12-20t4       l2:35         t7 4.               0
   3577     t5-t2-2014      l2: l0   l6 r .000,00     18-12-2014      l 3:48        r 6 r .000,00       j
   3623     t2-17-20t4      i l:58   107.000,00       18-12-2014       l3:48        r 07.000,00
   3698    02-01-2015       16:14    r 90.000,00     05-01-201 5       l2:17        r90.000,00
   3745    06-0r-20rs       l2:00    r47.000,00      07-01-2015        l4: l3       l47.000,00
   3772    07-01-2015       1440       9l .000,00    08-0r-2015        l4:07          9l .000,00
                                                     09-01-2015   formentlig          75.000,00
                                                                  settlement
   3844     l9-01-2015      12.53    r42.000,00      23-01-2015        i l:24        142.000,00         4
                                                   -6
  3872       29-01-2015      l3:47    213.000 ej
                                      betalt
  3874       30-0 r -2015    i l:57    i 5.000 ej
                                      betalt
                                                                              2.349.000,00
             *note:                                               *note:      *note: i alt
             dato for                                             rundet op   paid in
             modtagelse                                           pr. 30.     margin
             pr. e-mail                                           sekund
i forbindelse med konkursbehandlingen afgav skonomichef claus finderup grove fbrkla-
ring i so- og handelsrettens skifteret den 14. august 2015. af skifterettens gengivelse af
forklaringen fremgir bl.a.       :
        "markedet var faldende, men alle forudsagde, at 2014 vat vendepunktet pi
        grund af kineseme. selskabet begyndte at tage skibe ind for lrengere periode i
       januar 2014.i januar 2014 tjente selskabet mange penge. i februar 2014 starte-
        de de med at tabe penge. det er helt sredvanligt at markedet svinger. tabet
        fbrtsat ind i marts og april, og de begyndte derfor at reducere antallet af skibe.
        selskabet havde 5-10 skibe, hvor kontrakten var over et &r, og resten var lejet
        til en enkelt rejse eller pi 3 mineders kontrakter. i starten af 2014 havde de 60
        skibe. ved at reducere antallet af skibe frigives likviditeten, men de stod tilba-
        ge med de dyre skibe, og der var faerre skibe at dene penge pn. til sidst havde
        de kun de meget dyre skibe tilbage, som de tabte 10.000 dollars pr. dag pr. bid
        i juni/juli 2014 sh indtjeningen bedre ud og august var break-even. der var en
        generelt bedring i markedet. de rendrede ikke pi antallet af skibe, da de ikke
        havde penge til at leje for, men de var fortrostningsfulde. markedet faldt yder-
         ligere i oktober og samtid med at bunkerprisen faldt drastisk, hvilket betsd at
        de blev likviditetsmessigt udfordret, da de skulle betale margin calls. de prio-
        riterede at betale fbrst lsn til de ansatte, derefter leje af skibe, der blev betalt
         hver 14. dag, og demest bunkerleverandsrerne. bunkeme havde lavest priori-
         tet, da der er sket levering, og bunkerleverandorerne kan som udgangspunkt
         ikke gore noget ved rnanglende betaling."
 ostre landsret har i kendelse af 20. juni 2017 afsliet en anmodning fra global risk mana-
 gement ltd om prrejudiciel forelreggelse for eu-domstolen af sporgsmil vedrsrende for-
 tolkningen af artikel 8, stk. 3, litra a, i europa-parlamentets og r6dets direktiv 20021478f
 af 6. juni 2002 om aftaler om finansiel sikkerhedsstillelse (collateraldirektivet).
 forklaringer
 der er i landsretten afgivet partsforklaring af niels hyldegaard kristensen, claus finderup
 grove og kirsten espersen.
                                                   1
niels hyldeeaard kristensen har forklaret bl.a., at han er cfo i global risk management,
hvor han har vreret ansat siden december 2014. inden da havde han vreret ansat 7 6r i jyske
bank, hvor han tillige har beskeftiget sig med okonomistyring.
global risk management har specialiseret sig inden for r6varevarederivater med fokus              pi
olie og foredling heraf. de tilbyder produkter, hvor deres kunder, som bide er nationale og
intemationale, selger deres risiko til global risk management, hvorefter global risk ma-
nagement distribuerer risikoen videre ud i markedet ved at         indgi aftaler med finansielle
modparter. siden 3. januar 2018 har global risk managements aktiviteter krevet licens,
og global risk management er i dag et fondsmreglerselskab.
du udfrerdigede dagligt en "statement of account". opgorelsen af markedsprisen skete
bl.a. pi grundlag af salgsprisen    pi borserne, eller for   si vidt angir varer, der srelges bilate-
ralt, pi grundlag af foresporgsler, som de sendte ud i deres finansielle netverk. idet de
havde modsatrettede finansielle aktiviteter,    fik de  tillige underretning fra deres finansielle
modparter om, hvilke priser de enkelte varer blev solgt til.
bunker udgjorde en vresentlig del af copenships omkostninger, hvorfor selskabet onskede
at afdrekke de risici, der var forbundet med prisudviklingen i markedet. aftalen medfsrte,
at copenship skulle stille supplerende sikkerhed, hvis oliepriserne faldt, men blev kompen-
seret ved, at de kunne kobe billigere ind. det var aftalt, at copenship forst skulle stille den
 supplerende sikkerhed, hvis kreditfaciliteten oversteg 100.000 usd, idet dette gav
 copenship bedre mulighed for at beregne selskabets likviditet. "master agreement" samt
 "margin and collateral agreement", som blev indgiet med copenship, var standardaftaler.
 der var siledes tale om standard kreditbetingelser og nettopositioner.
 antalletaf "margin calls", som de sender, erproportionelt i forhold til udviklingen i prisen
 pi bunker. da oliepriserne faldt drastisk over en lang periode i slutningen af 2014 og be-
 gyndelsen af 2015 afgav de flere "margin calls" end srdvanligt. den forudgaende periode
 havde vreret stille. de sender "margin calls" pr. e-mail. denne forretningsgang varetages           af
 deres "back office", men der    tilgir ogsi dagligt flere rapporter til ledelsen. de folger    ude-
 st&ender tret. det er en vigtig del af deres arbejde, da selskabets likviditet er af stor betyd-
 ning. der kan vrere mange firsager til, at en betaling ikke er g6et ind. det er f.eks. ikke altid
 helt simpelt at overfsre i us-dollar, som er den valuta, sikkerheden skal stilles i. for at       fi
 afklaret arsagen til en forsinkelse er det fast procedure, at deres account managere folger
                                                -8-
op, ner de konstaterer en forsinkelse. opfolgningen foregir som regel pr. telefon, hvilket
sandsynligvis ogs6 er sket i forhold til copenship.
den 19. januar 2015 sendte de et "margin call" til copenship, som senest skulle vrere betalt
ved udgangen afden 20. januar 2015. det var forst den 2l.januar 2015 efter at have af-
stemt med deres bankforbindelse, at de havde mulighed for at konstatere, hvorvidt den
supplerende sikkerhed var blevet stillet. han havde ikke selv kontakt     til copenship, idet
kontakten til kunden varetages af en account manager.
den2g.januar 2015 havde de ikke hngere tillid til copenship, hvorfor de nedskrev deres
kredit. da copenship fejlede med betalingen, sendte de et "margin call"       pi  den resterende
del, ligesom de ophevede aftalen. som led i ophrevelsen havde de adgang til at gi ud i
markedet og lukke positioner ned. de konkluderede, at det billede af situationen hos
copenship, som de havde ffiet forelagt af selskabet selv, ikke stemte overens med det, de          si
i markedet. de blev opmrerksomme pi, at copenship havde restancer andre steder i den
koncern, som global risk management er en del af. de var ikke bekendt med, at copens-
hip havde til hensigt at indgive konkursbegering.
aftaleforholdet mellem global risk management og copenship gav ikke grundlag for, at
global risk management pi nogen mide kunne spekulere pa bekostning af copenships
ovrige kreditorer.
 det vil medfsre stor usikkerhed for deres forretningsmodel, hvis copenship         fir medhold i
 den nedlagte pistand, idet global risk management fremover ikke        vil kunne     medtage ind-
 betalinger   pi "margin calls"  ved beregningen af selskabets likviditet. de vil ogsi have
 svrert ved at vide, hvordan de skal opfylde de kapitalkrav, som finanstilsynet stiller     til sel-
 skabet som et fondsmeglerselsskab. de alvorligste og mest omfattende konsekvenser             vil
 dog vrere i forhold til deres udenlandske finansielle modparter, som ikke langere kan have
 tillid til vrerdien af den sikkerhed, som global risk management stiller, idet de ikke      kan
 vide sig sikre pfl, at sikkerheden ikke vil kunne omstsdes.
 claus finderup grove har vedstiet sin fbrklaring afgivet fbr ss- og handelsrettens skifte-
 ret og supplerende forklaret, at han var cfo i copenship fra maj 2010       til selskabet gik
 konkurs i februar 2015. copenship var en shippingvirksomhed, som ikke selv ejede skibe,
 men som chartrede disse. der var meget store operationelle risici forbundet med driften i
                                                  -9  -
selskabet   pi  grund af svingende priser   pi fragt og leje af skibe. selskabets   storste omkost-
ninger var forbundet med chartring af skibe og bunker hertil. de ksbte alene den mrngde
bunker, som de havde brug for, men ogsi her var der svingende priser. med henblik              pi  at
afdrekke risikoen for udvikling i bunkerprisen, indgik de derfor aftalerne med global risk
management.
2013 havde veret et historisk godt 6r for copenship. de begyndte derfor at chartre skibe             pi
tre  til fem 6rige kontrakter mod tidligere 30-40 dage, hvilket resulterede i, at selskabet
havde chartret skibe     til 17.000 usd pr. dag i en periode, hvor markedsprisen faldt       til 7.000
usd pr. dag.
det skyldtes manglende likviditet, at der i oktober 2014 var fire tilfrelde, hvor copenship
fsrst betalte "margin calls" efter henholdsvis seks og syv dage. den 9. oktober 2014 var
fsrste gang, de modtog et "margin call" fra global risk management, som pi dette tids-
punkt ikke kendte til selskabets likviditetsmessige vanskeligheder. senere i forlsbet var de
helt 6bne over for global risk management om selskabets vanskeligheder. de var i
copenship bekendt med de meget korte frister, som de skulle stille supplerende sikkerhed
indenfor. det var dog vanskeligt med den situation, som selskabet befandt sig i, at have
den fornsdne     likviditet til ridighed, nir de skulle stille den supplerende sikkerhed, fordi     de
aldrig kunne forudse, hvornir de ville modtage "margin calls". han husker ikke, om der
var nogen former for opfolgning        pi de sene betalinger   i oktober/november 2014, men       sene-
 re havde han bide telefonsamtaler og moder med global risk management. han mener,
 han havde et msde i januar 2015 med en medarbejder fra global risk management, for-
 mentlig morten gronbech terp. shippingbranchen i danmark er endvidere af en si be-
 grrenset storrelse, at alle i branchen ved,   nir et selskab er  i likviditetsmessige vanskelighe-
 der. global risk management var gode til at folge op pa "margin calls".
 copenship holdt driften i gang med den pengestrom, der lobende tilgik selskabet. selskabet
 betalte siledes f.eks. "margin calls", nir de fik hyre ind fra et skib. dette var bl.a. tilfreldet
 den l9.januar 2015.
  kirsten espersen har forklaret bl.a., at hun var ansat i copenship fra200712008 og frem til,
  at selskabet blev taget under konkursbehandling. i begyndelsen sad hun alene med selska-
  bets bogholderi, men med tiden      fik hun flere administrative opgaver og blev administrati-
  onschef. hun varetog betalingen af "margin calls" sammen med en kollega. betalingerne
                                                  -t0-
skete efter ordre  fia claus finderup grove. de betalte inden for fristen, hvis selskabet hav-
de den fornsdne likviditet. nar de ikke efterlevede betalingsfristen, skyldtes det manglende
likviditet. de betalte altid det mest presserende fsrst. hun var ikke i dialog med global
risk management.
procedure
cooenship under konkurs har       til stotte for den nedlagte pistand anfsrt bl.a., at der mellem
parterne er enighed om, at aftalegrundlaget       i form af "master agreement" og "margin and
collateral agreement" og dertilhsrende underaftaler var omfattet af den dageldende v&r-
dipapirhandelslovs kap. l8 a vedrsrende finansiel sikkerhedsstillelse og slutafregning.
global risk managements sikkerhedsret er derfor omfattet af anvendelsesomridet for kon-
kurslovens $ 70, hvorefter der kan ske omstsdelse af en panteret eller anden sikkerhedsret,
som ikke er tilsagt fordringshaveren ved greldens stiftelse, eller som ikke er sikret mod
retsforfolgning uden unodigt ophold efter geldens stiftelse. idet grelden, den sikrede for-
pligtelse, blev stiftet ved indgielsen af de enkelte underaflaler, og idet sikringsakten er
 ridighedsberovelse, var sikringsakten forst iagttaget      pi  det tidspunkt, hvor global risk
 management modtog de to betalinger fra copenship.
 det fulgte af den dagreldende vrerdipapirhandelslovs $ 58 l, at sikkerhed stillet uden uns-
 digt ophold efter, at kravet  pi  sikkerhed eller supplerende sikkerhed kunne gores greldende
 i henhold til en aftale om finansiel sikkerhedsstillelse, ikke kunne omstodes i medfor af
 konkurslovens $ 70, hvis aftalen indeholdt bestemmelse om, at parteme var forpligtede til
 at stille sikkerhed eller supplerende sikkerhed for endringer        i vrerdien af de finansielle
 forpligtelser omfattet af aftalen, hvis rendringerne var indtridt efter aftalens indg&else og
 skyldtes markedsbetingede forhold.
  det er siledes det tidligste tidspunkt, hvor global risk management kunne gore kravet p&
  supplerende sikkerhed grldende, som er afgorende for, om sikkerheden er stillet uden
  unodigt ophold og dermed ikke kan omstodes i medfsr af konkurslovens $ 70. global risk
  management kunne kreve indbetaling af supplerende sikkerhed ved et "margin call" i
  henhold til "margin & collateral agreement"         pi det tidspunkt, hvor en "statement of ac-
  count", der udarbejdes dagligt af global risk management, udviste et urealiseret tab pi
  underaftalerne, der oversteg kreditlinjen og den i forvejen indbetalte sikkerhed. dette tids-
  punkt ligger enten fsr eller senest samtidig med fremsendelse af "margin call", da et "mar-
  gin call" sendes  pi baggrund af en "statement of account". der forlsb siledes mindst
                                                   - ll -
henholdsvis tre og fire hverdage fra det tidspunkt, hvor global risk management krrevede
supplerende sikkerhed,    til sikkerheden rent faktisk blev stillet.
begrebet "uden unodigt ophold" i den dageldende verdipapirhandelslovs $ 58 i mi nsd-
vendigvis forst6s i overensstemmelse med det samme begreb i konkurslovens $ 70, jf. ogsi
vrrdipapirhandelslovens $ 58 l's egen henvisning til konkurslovens $ 70. en anden forsta-
else  vil medfsre en fravigelse af grundlreggende danske insolvensretlige principper, herun-
der grundleggende principper om omstsdelse af sikkerhed for gammel greld og krav om
radighedsbersvelse for iagttagelse af sikringsakt. da verdipapirhandelslovens $ 58 i var en
undtagelsesbestemmelse       til konkurslovens    $ 70, skal bestemmelsen fortolkes indskrren-
kende.
beskyttelseshensynet i verdipapirhandelslovens $ 58 i var at sikre en adgang til uomstsde-
ligt vedrorende aftaler om finansiel sikkerhedsstillelse at kunne fa stillet supplerende sik-
kerhed for markedsbetingede risikoeksponeringer. beskyttelseshensynet i verdipapirhan-
delslovens $ 58 i kan ikke i strid med almindelige insolvensretlige principper udstrekkes
til ogsi at skulle sikre mod omstsdelse af supplerende sikkerhed, der ikke blev stillet       uden
unodigt ophold efter, at kravet      pi sikkerhed kunne gores gaeldende i henhold til aftalen.
konkurslovens $ 70, stk.      l,  1. pkt.,2. led var gentaget i vrerdipapirhandelslovens $ 58 l,
hvorfor pligten til at stille sikkerhed, safremt omstodelse skal undg6s, enten mi vere den
samme som eller strengere end konkurslovens $ 70. retspraksis i henhold            til konkurslo-
vens $ 70 om forstielsen afbegrebet "uden unodigt ophold" kan uden videre overfsres til
vrerdipapirhandelslovens $ 58 i, stk. 2.
 sifremt den supplerende sikkerhed, der blev indbetalt af copenship i henhold til fremsend-
 te "margin calls", ikke er sikret uden unodigt ophold,       mi global risk management      enten
 leve med omstodelsesrisikoen eller ophreve aftalegrundlaget og fastsrette en "early termi-
 nation date" i henhold til "master agreement". dette er ikke anderledes end ved andre
 typer af engagementer, der krever sikkerhedsstillelse fra en medkontrahent. at nogle bran-
 cher skulle have srerlig status ud over, hvad der fulgte direkte af vrerdipapirhandelslovens      $
 58 l, er ikke foreneligt med loven.
 de supplerende sikkerheder blev ikke stillet si hurtigt, som det var praktisk muligt. det
  folger af bemerkningeme til vrrdipapirhandelslovens $ 58 l, at der ikke var rum for sen-
 dregtighed som folge af likviditetsproblemer. af u.2009.2320h folger desuden, at der
                                                  -12-
vedrorende konkurslovens $ 70, som er en objektiv omstodelsesregel, stilles strenge krav
til bevisbyrden for,    at ekspeditionsgangen har nodvendiggjort blot en enkelt dags forsinkel-
se med hensyn     til foretagelse af sikringsakten.
det forhold, at global risk management ingen indflydelse havde p6, hvornir copenship
stillede den supplerende sikkerhed, kan ikke medfore, at der kan ses bort fra, at sikringsak-
ten er r6dighedsbersvelse og ikke blot fremsendelse af et "margin call".
sporgsmilet om, hvorvidt fordringshaveren selv er eller ikke er herre over, om han bringer
sig i risiko for omstsdelse, er uden betydning for sagen, idet det afgorende er hensynet til
skyldners ovrige kreditorer. baggrunden for den manglende kontraktmressige opfyldelse af
"margin calls " fra copenships side var likviditetsproblemer.
ordlyden af vrerdipapirhandelslovens $ 58 i er i ovrigt alene med sproglige og redaktionel-
 le rendringer viderefsrt     i lov om kapitalmarkeder   s 202, stk. 2. havde man     fra lovgivers
 side ment, at der var behov for en aendring af retstilstanden,      ville det vrere sket i tilknytring
til vedtagelse af lov om kapitalmarkeder. anmodningen i finans danmarks horingssvar
 vedrsrende forslag     til lov om kapitalmarkeder om at tage hensyn til      en sakaldt "grace peri-
 od". i forhold til begrebet "uden unodigt ophold", blev ikke imsdekommet af lovgiver.
 collateral-direktivet. direktiv 200214718f af 6. juni 2002 om aftaler om finansiel sikker-
 hedsstillelse, finder ikke anvendelse     pi eller er i ovrigt ikke relevant for  sagen, herunder
  for forst&elsen og fortolkningen af de for sagen relevante aftaler, herunder "master agree-
  ment" og "margin and collateral agreement", hvorfor den danske lovtekst ikke skal for-
  stis i sammenhreng med direktivets bestemmelse. direktivteksten udgor ikke en del af
  dansk ret.
  vrerdipapirhandelslovens $ 58 i skal ikke fbrtolkes direktivkonformt, men i overensstem-
  melse med konkurslovens $ 70. der er mellem parteme enighed om, at bide copenship
  a/s og global ship management er omfattet af den dagreldende vrerdipapirhandelslov $ 58
  b, nr. 6. direktivet omfatter alene aftaler, hvor begge parter var omfattet af vrerdipapirhan-
  delsloven $ 58 b, nr. l-5, samt aftaler hvori kun den ene part er en person omf'attet af nr. 1-
   5, forudsat den anden part er en juridisk person omfattet af nr. 6. aftaler mellem to perso-
   ner, som begge var omfattet af verdipapirhandelslovens $58 b, nr. 6, dvs. aftaler uden for
   direktivets anvendelsesomride, skal ikke fortolkes i overensstemmelse med direktivtek-
   sten. dette folger bl.a. af, at man fia dansk side i forbindelse med vedtagelsen af        vrrdipa-
                                                     - 13 -
pirhandelslovens kap. l8 a ogsfl foretog en begrrensning af, hvad der anses for finansielle
forpligtelser i aftaler mellem personer, hvor begge er omfattet af $ 58 b, nr. 6, i vrerdipa-
pirhandelsloven. hvad der mellem parter omfattet af $ 58 b, nr. 6, kunne anses for finan-
sielle forpligtelser, var siledes defineret anderledes og mere snevert end for aftaler mellem
personer, der er dekket af direktivet,       jf. $ 58 e, stk. 3, i vardipapirhandelsloven.
finans danmark er interesseorganisation for finansielle virksomheder, som var omfattet af
$ 58 b, nr. 3, i verdipapirhandelsloven. aftaler indgfret mellem finans danmarks med-
lemmer og kunder, der er juridiske personer, er i modsrtning til aftaleforholdet mellem
sagens parter omfattet af direktivets anvendelsesomride. udfaldet af sagen har siledes ikke
nodvendigvis betydning for finans danmarks medlemmer.
verdipapirhandelslovens $ 58 i var         i  avrigt ikke i strid med direktivet, idet en fortolkning i
overensstemmelse med konkurslovens $ 70 kan mmmes inden for direktivets rammer.
omstsdelse iht. konkursloven $ 70, jf. vrerdipapirhandelslovens $ 58 l, sker ikke alene,
fordi den supplerende sikkerhed er stillet i isbet af en nrermere fastsat periode i forhold til
fristdag og/eller dekretdag,    jf. artikel   8, stk. 3, i direktivet, men fordi den supplerende sik-
kerhed ikke er stillet uden unsdigt ophold efter det tidspunkt, hvor den i henhold til aftalen
kunne gores greldende. den danske implementering af direktivet i verdipapirhandelslovens
 $ 58 i efterlever fuldt ud direktivets    formil. vaerdipapirhandelslovens $ 58 i muliggjorde,
at der uomstsdeligt kunne stilles supplerende sikkerhed              pi baggrund af aftale om finansiel
 sikkerhedsstillelse, blot det skete uden unodigt ophold efter, at kravet         pi supplerende sik-
 kerhed kunne gores greldende i henhold til aftalen. uden bestemmelsen i vrerdipapirhan-
 delslovens $ 58 l, nu lov om kapitalmarkeder 5 202, stk. 2, ville enhver supplerende sik-
 kerhed kunne vere genstand for omstsdelse. beskyttelseshensynet i artikel 8, stk. 3, i di-
 rektivet er at sikre en adgang til uomstsdeligt vedrorende aftaler om finansiel sikkerheds-
 stillelse at kunne fh stillet supplerende sikkerhed for markedsbetingede risikoeksponerin-
 ger. det er ikke i strid hermed, at dansk ret som krav foreskriver, at den supplerende sik-
 kerhed for at vere sikret mod omstsdelse skal stilles uden unsdigt ophold efter, at kravet
 pi sikkerhed kunne    gores geldende i henhold          til aftalen.
 der er i ovrigt hverken vedrsrende konkurslovens $ 70 sammenholdt med vaerdipapirhan-
 delslovens $ 58 i eller etler direktivet grundlag for at indfortolke en ordinrer reservation,       jf.
 bl.a. u.2005.181h. sporgsmilet om en eventuel ordinrer reservation i konkurslovens $ 70,
 der diskuteres i den juridiske litteratur, vedrorer alene, hvorvidt der i konkurslovens $ 70,
                                                        -14-
stk. 1, l. pkt.    l. led, bsr indfortolkes en reservation for det ordinrere. den drsftede reserva-
tion vedrorer ikke bestemmelsens 2. led.
den mulighed, der fulgte af ordlyden af verdipapirhandelslovens $ 58 i om                   pi uomstode-
ligt grundlag at kunne opni supplerende sikkerhed som folge af endringer i verdien af
finansielle forpligtelser, forudsatte, at den supplerende sikkerhedsstillelse var stillet uden
unodigt ophold efter, at kravet herp& kunne gores greldende i henhold til aftalen. dette ud-
gjorde den yderste ramme for en sidan eventuel konkret ordinrerbetragtning, idet reglen
var en undtagelsesbestemmelse, der kun i yderst begrrnset omfang anerkendte muligheden
for etablering af sikkerhed for gammel geld. indbetalingerne af supplerende sikkerhed, der
snskes omstodt, havde ikke en             "ordiner" karakter bl.a. fordi indbetalingerne ikke er sket
 inden for tidsfristen i aftalen, men fsrst flere forretningsdage senere.
 det er i ovrigt ikke en forudsretning for omstodelse efter konkurslovens $ 70, at der fore-
 ligger utilborlighed,     jf.  bl.a. u.1987.665h.
 for det tilfelde at landsretten mitte finde, at verdipapirhandelslovens $ 58 l, herunder
 kravet om at supplerende sikkerhed for at vere uomstsdelig skal vrere stillet uden unodigt
 ophold efter, at kravet kunne gores greldende i henhold             til aftalegrundlaget, skal forstis i
  sammenhreng med direktivet, men er i strid med dette, har copenship anfort, at retstilstan-
  den i forhold    til forstielsen af vrerdipapirhandelslovens        $ 58 i er klar, siledes at det ikke er
  muligt ved anvendelse af de fortolkningsmetoder, der er anerkendt i dansk ret, at anlregge
  en fortolkning af vrerdipapirhandelslovens $ 58 l, der kan bringe bestemmelsen i overens-
  stemmelse med artikel 8, stk. 3, i direktivet. eu-domstolen har gentagne gange fastsl&et, at
  et direktiv   i en tvist mellem private ikke i sig selv kan skabe rettigheder og forpligtelser for
  private og derfor ikke som sidan kan piberibes over for sidanne parter, men at den for-
  pligtelse for medlemsstaterne, der folger af et direktiv til at virkeliggore dets mil og deres
  pligt til at treffe alle almindelige eller serlige foranstaltninger til at sikre opfyldelsen af
  denne forpligtelse,      pthviler alle myndighederne i medlemsstaterne inden for rammeme af
  deres kompetence,       jf.  blandt andet blandt andet eu-domstolens dom af 19. april 2016 i sag
   c-44ll14 (ajos), premis 30. det falger heraf, at de nationale domstole ved anvendelsen af
  national ret er forpligtet      til at tage hensyn   til samtlige bestemmelser i denne ret og til    at
  benytte sig af de fortolkningsmetoder, der er anerkendt i denne for i videst muligt omfang
  at fortolke den nationale ret        i lyset af det pigreldende direktivs ordlyd og formil      med hen-
   blik pi at opn6 det resultat, der tilsigtes med direktivet, jf. blandt andet eu-domstolens
                                                    -  15 -
dom af 19. april 2016i sag c-441l14 (ajos), prremis 31. eu-domstolen har fastsliet, at
princippet om overensstemmende fortolkning af national ret er underlagt visse begrens-
ninger. de nationale retsinstansers forpligtelse til at henvise         til eu-retten, nir de fortolker
og anvender de relevante nationale retsregler, er begrenset af generelle retsprincipper, og
den kan ikke tjene som grundlag for en fortolkning contra legem af national ret,             jf. blandt
andet eu-domstolens dom           af  19. april 2016   i sag  c-44lll4 (ajos), prremis 32. ved at und-
lade at anvende ordlyden af bestemmelsen            i verdipapirhandelslovens $ 58 l, jf. konkurslo-
ven $ 70, vil de danske domstole handle uden for rammerne af deres befojelser som dsm-
mende magt.
copenships indbetalinger til global risk management henholdsvis den 18. december 2014
og den 23. januar 2015       pi i alt 303.000 usd, som udgjorde         supplerende sikkerhed for
copenships engagement med global risk management, er derfor omstodelige i medfsr af
konkurslovens $ 70, stk. 1, og global risk management skal fblgelig fralegge sig den
berigelse som global risk management herved har vundet,                jf. konkurslovens $ 75.
allerede fordi finans danmark som biintervenient ikke kan fremsette nye anbringender,
 kan landsretten ved sin afgorelse ikke tage hensyn til det, finans danmark har anfsrt om,
 at nettometoden skal anvendes         i forbindelse med opgorelsen af global risk managements
 berigelse.
 copenship har i relation     til sporgsmilet om sagsomkostninger anfort, at finans danmark
 bsr betale sagsomkostninger til copenship, hvis copenship              fir  medhold i sagen, idet fi-
 nans danmarks indtrreden        i sagen som biintervenient har veret med til at vidtloftiggore
 sagen. finans danmark har fremsat nye anbringender, som copenship har                  mitte forholde
 sig til.
 global risk manaeement har til ststte for den nedlagte pistand anfsrt bl.a., at copenship i
 henhold   til partemes kontraktgrundlag skulle have foretaget indbetaling i henhold til            de to
 "margin calls" senest en dag efter modtagelse af "margin call". betalingerne fandt sted
 henholdsvis tre og fire dage efter, det vil sige med henholdsvis to og tre dages forsinkelse.
  henset  til at der tidligere i adskillige tilfrelde har vreret foretaget indbetalinger seks     til syv
  dage efter "margin call", det      vil sige med fem     til seks dages forsinkelse, kan det ikke anses
  som ekstraordinert, at betalingerne, som denne sag omhandler, fandt sted med to hen-
                                                 -16-
holdsvis tre dages forsinkelse. der er heller ikke andre forhold i relation    til indbetalinger-
ne, der kan karakteriseres som ekstraordinrere. global risk management udstedte "margin
call" i henhold til parternes kontraktgrundlag, og betaling af det fulde belob fandt sted,
omend med et par dages forsinkelse. global risk management har ikke udvist forssmme-
lighed ved forsinkelse med fremsendelse af margin calls eller manglende opfolgning herp6.
collateral-direktivets bestemmelser om sikkerhedsstillelser af denne karakter har ikke til
formil,    at der skal ske omstsdelse, men har det modsatte     formil, nemlig at sikre at omsto-
delse ikke sker i tilfrelde, hvor en sikkerhedsstillelse  i form af "margin call" i et lsbende
kontraktforhold har vreret aftalt forud for en af parternes insolvens. formilet med direkti-
vet pa dette punkt er siledes at undgi omstsdelse og ikke det modsatte. de dispositioner,
der skal kunne omstodes, skal s&ledes kun vrre de dispositioner, der har en karakter af
utilborlighed eller er biret af et snske om    pi ikke-kontraktfunderet vis at begunstige den
ene part pa andre kreditorers bekostning. noget sidant er oplagt ikke tilfreldet      i denne  sag,
og det ses heller ikke at   vrre gjort geldende.
den unikke danske implementering med henvisningen            til konkurslovens $ 70 er begrundet
 i et snske om at sikre mod, at parterne spekulerer i yderligere vrerdirendringer siledes, at
 ovrige kreditorers interesser tilsidesettes. det er imidlertid ikke muligt at udlede, hvorle-
 des en sidan spekulation skulle kunne finde sted     i praksis, nir en sikkerhedsstillelse i hen-
 hold  til et kontraktligfunderet "rnargin call" finder sted. konkursboet har da heller ikke
 peget p6, hvorledes parterne i et derivatforhold ville kunne gennemfare en s6dan spekulati-
 on
 i denne sag er det oplagt, at det ikke har eller kunne vrre i global risk managements inte-
 resse, at sikkerhedsstillelsen i henhold  til de udstedte "margin calls" blev forsinket. det
 fremgir af forarbejderne til vrerdipapirhandelslovens $ 58 l, at bestemmelsen om, at sik-
 kerhedsstillelsen skal vrere stillet uden unsdigt ophold, skal sammenholdes med de krav,
 der stilles  til det samme begreb i konkurslovens    $ 70. der er imidlertid den vresentlige for-
  skel, at konkurslovens $ 70 omhandler forsinkelse, ikke med debitors stiftelse af sikkerhed,
  men med kreditors foretagelse af sikringsakt. det er siledes i konkurslovens $ 70 muligt
  for fordringshaveren at sikre sig mod omstsdelse ved adekvat og omhyggeligt at foretage
  sin sikringsakt, si snart dette er muligt. denne mulighed havde fordringshaveren ikke efter
  vrerdipapirhandelslovens $ 58 l, nir det gjaldt sikkerhedens etablering. det la inden for
  fordringshaverens mulighed at begrere sikkerhedsstillelse, s& snart det var kontraktligt mu-
                                                  -17 -
ligt, men fordringshaveren havde ingen indflydelse pi, hvomir debitor stillede sikkerhe-
den, og omstsdelsessituationen opstod siledes ikke som folge af fordringshavers forssm-
melse, men som folge af debitors forsommelse. det havde vreret meningsfuldt og mere i
overensstemmelse med direktivets forst&else at knytte omstsdelse op pa det forhold, at
fordringshaveren undlod at krreve sikkerhedsstillelse uden ugrundet ophold, hvor dette var
muligt, idet det var et forhold, der var inden for fordringshaverens reaktionsmuligheder.          pa
grund afdenne afgorende forskel ses der ikke at vrere noget grundlag eller behov for at
fortolke "uden unodigt ophold" pi samme strenge mide, som retspraksis har udviklet sig
ved fortolkningen af gennemforelse af sikringsakter i henhold        til konkurslovens $ 70.
konkursboet har henvist til, at global risk management i stedet for at tage imod de for-
sinkede sikkerhedsstillelser kunne og burde have udlsst "early termination", det vil sige
ophrevelse af det samlede aftalegrundlag. det er imidlertid overordentligt vanskeligt at fa
oje ph, hvorledes en sidan situation skulle kunne vrere i kreditorernes interesse, da en s6-
dan ophrevelse og det skonomiske opgor        i forbindelse hermed ville ske pi et tidspunkt,
hvor hele aftalegrundlaget var i global risk managements favar, hvorved copenship ikke
ville kunne drage fordel af efterfolgende endringer i verdieme i copenships favor. dertil
kommer, at en ophevelse meget vel ville kunne udlsse sikaldte "cross default klausuler" i
andre finansielle aftalegrundlag indgiet af copenship med virksomhedens kollaps            til folge.
de relevante bestemmelser i vrerdipapirhandelsloven var ubestridt indfsrt som folge           af
implementering af direktivet. uanset om det forhold, at ingen af denne sags parter er pen-
geinstitutter, farer til, at aftaleparterne var omfattet af definitionen i vrerdipapirhandelslo-
vens $ 58 b nr. 6, er der ingen holdepunkter for, at vrrdipapirhandelslovens $ 58 i ikke
skulle fortolkes direktivkonformt ogsi i denne sag. dette forhold ses der ogsi at vrere
enighed om i retsteorien. med baggrund i formilet med artikel 8, stk. 3, i direktivet, er der
ikke holdepunkter for, at det har vreret direktivets hensigt, at der skulle kunne ske omsts-
delse i en sag som den foreliggende. direktivets hensigt og       formil   synes snarere at have
veret det modsatte, nemlig at beskytte den finansielle sektor mod vilkirlig omstodelse af
dispositioner som ligger uden for det enkelte pengeinstituts rekkevidde, eksempelvis en
forsinkelse af en sikkerhedsstillelse som ikke kan tilregnes pengeinstituttet. dersom om-
stsdelse finder sted i denne sag, er der skabt en situation, som markant vil adskille sig fra
retsstillingen i alle andre lande omfattet af direktivet, og det vil vrere umuligt at forklare
rationalet bag omstodelse, nir direktivets formil netop er at undgi omstsdelse i sidanne
sager. dommen      vil hurtigt blive kendt i det intemationale miljo for finansielle instrumenter
                                                - 18 -
og vil skabe en sidan usikkerhed om retsstillingen i danmark, at det vil vere svrert at fore-
stille sig, at der vil vrere et fremtidigt marked for finansielle instrumenter af denne karakter
i danmark. hverken pengeinstitutsektoren, dansk erhvervsliv generelt, eller staten har no-
get at vinde ved en sidan situation, tvrertimod.
standardaftalegrundlaget i isda, som har karakter af et "agreed document", der nesten
uden undtagelser anvendes af danske pengeinstitutter       i forbindelse med finansielle instru-
menter af denne karakter, mi danske pengeinstitutter ophore med at anvende, eftersom
isda indeholder en sikaldt "grace period". det indebrerer, at der reelt gir fire dage fra en
betalingsmisligholdelse i et derivatforhold indtrreder, og indtil der kan skrides til "early
termination". det betyder, at hvis derivatmodparten foretager indbetaling i henhold til et
"margin call" med en til to dages forsinkelse, vil pengeinstituttet vrere i den situation, at
pengeinstituttet ikke kan skride til "early termination" og samtidig stir med en latent om-
stodelig betaling, som der ikke er noget kontraktmessigt hjemmelsgrundlag til at sikre sig
mod fremadrettet. pengeinstituttet srettes siledes prrecis i den risiko, som collateral-
direktivet havde til form6l at sikre imod. det vil skabe en uholdbar situation, der p& det
nermeste vil vere umulig at hindtere for branchen.
global risk management har i ovrigt tilsluttet sig det, som finans danmark har anfsrt.
 finans danmark har tilsluttet sig global risk managements bemrerkninger og yderligere
 henvist til, at en formilstjenlig fortolkning af betingelsen om, at supplerende sikkerhed
 skal stilles "uden unodigt ophold", mi kreve, at afsenderen af et "margin call" skal anmo-
 de om yderligere sikkerhed uden ophold, hvilket      mi  vrere samme eller folgende dag af-
 hengigt af omstrendighederne, og at afsenderen af "margin call" herefter skal forfolge kra-
 vet om indbetaling dagligt eller inden for et andet tidsinterval. derimod bor tilfreldige og
 kortvarige dispositioner hos modparten, der skal foretage indbetalingen, ikke tillregges
 afgorende betydning, medmindre parterne spekulerer p& bekostning af de ovrige kredito-
 rers interesser.
 finansiel sikkerhedsstillelse er hyppigt anvendt i den finansielle sektor ved indgielse af
 derivater, bide i forhold til erhvervskunder men ogsi mellem to finansielle modparter, og
 landsrettens stillingtagen i den foreliggende sag kan f6 betydelige konsekvenser for den
 finansielle sektor og den finansielle sektors kunder. aftaler om ksb og salg af derivater
 indgis ofle som led i en virksomheds afdrekningsstrategi, siledes at virksomheden afdrek-
                                                  -19-
ker risici, der knytter sig eksempelvis til udenlandsk valuta eller variable renter. afdrek-
ningsstrategien vil oftest vrere en del af et stsrre engagement med den finansielle virksom-
hed.
ligesom mellem global risk management og copenship vil et aftalekompleks om kob og
salg af derivater ofte besti af en rammeaftale, en aftale om finansiel sikkerhedsstillelse og
bekreftelse af den enkelte transaktion. ofte anvendes isda master agreement med tilhs-
rende credit support annex, hvilket er en standardaftale udarbejdet af international swaps
and derivatives association. den foreliggende "master agreement" hviler           pi samme prin-
cipper.
en finansiel virksomhed beregner       pi daglig basis markedsvrerdien af de udestiende trans-
aktioner. sifremt den samlede for kunden negative markedsvardi overstiger den stillede
sikkerhed og et aftalt minimumsbelob, er kunden forpligtet til at indbetale yderligere sik-
kerhed, hvilken krreves ved et sikaldt "margin call". hvor markedsverdien omvendt ren-
drer sig i kundens favor, siledes at sikkerheden overstiger den aktuelle for kunden negative
markedsverdi, sker der udbetaling til kunden. i tilfclde af margin call vil kunden i henhold
til aftalen sredvanligvis  vrere forpligtet til at betale samme dag eller den efterfolgende
hverdag. ofte, men ikke i denne sag, er der aftalt en henstandsperiode, hvor opsigelse ikke
kan ske, siledes i isda master agreement.
det vil sjreldent tjene parternes interesser straks at opsige aftalen og engagementet i ovrigt,
fordi en supplerende finansiel sikkerhedsstillelse bliver betalt en dag for sent, medmindre
den finansielle virksomhed vurderer, at kunden er i skonomiske vanskeligheder. lukkes
transaktionerne ned, opgores et nettobelsb inklusive en eventuel kredit, som kunden har
haft. det forfaldne belsb vil derfor ofte vere stsrre end det afgivne "margin call". belsbet
forfalder til betaling straks. kunden mister muligheden for, at markedet rendrer sig til for-
del for kunden, ligesom kunden ikke lengere vil have afdrekket sin risiko       pi fonetningen.
samtidig risikerer kunden, at oyrig finansiering opsiges grundet cross default bestemmel-
ser.
verdipapirhandelslovens $ 58 i indgik i lovens kapitel l8 a, der blev indsat med lov nr.
 lltl  af 19. december 2003 med henblik        pa gennemfsrelse af collateral-direktivet. den
n&rrnere udmontning af bestemmelsen          mi i overensstemmelse med formilet inddrage,     at
finansiel sikkerhedsstillelse adskiller sig fra mange andre laneforhold, hvor lingiver i stsr-
                                                    -20 -
re grad har ridighed, herunder over foretagelse af sikringsakt. omvendt har afsenderen                    af
et "margin    call" ikke rfldighed over, hvornir en given marginbetaling finder sted. i den
forbindelse bor det ogsi tillegges betydning, at der ikke i forhold til supplerende sikkerhed
bestir samme risiko for misbrug, som har begrundet anvendelsen af smolereglen i konkurs-
lovens $ 70 generelt. overfsrt       pi $ 58 i var smolereglen og betingelsen om, at den supple-
rende sikkerhed er stillet "uden unodigt ophold", alene           til "fbr at sikre imod, at parterne
kan spekulere i yderligere vrrdiendringer, hvilket kan fsre til, at ovrige kreditorers inte-
resser tilsidesrettes". bestemmelsen       i $ 58 i m& fortolkes og anvendes p& denne baggrund,
og der er herefter intet    til hinder for en fortolkning og anvendelse, som afviger fra retsprak-
sis omkring konkurslovens $ 70. faktisk blev der netop ikke henvist hertil i sammenhreng
af $ 58 l.
hvor marginindbetalingen er krrevet uden ophold (samme dag), og hvor der er blevet fulgt
op herp&, og hvor kunden gennemforer betaling inden for nogle                 fi  dage, er den suppleren-
de sikkerhed stillet "uden unodigt ophold",         i hvert f-ald som klart udgangspunkt. den an-
givne forstaelse stemmer tillige bedst overens med artikel 8, stk. 3, i direktivet.
findes den supplerende sikkerhed under omstrndigheder som i den foreliggende sag ikke
at vrere  stillet "uden unodigt ophold", kan en dom ffl betydelige konsekvenser for den fi-
nansielle sektor og den finansielle sektors kunder. verdien af finansiel sikkerhedsstillelse
 kan derved blive vresentligt forringet. der vil vere en ukendt, men ikke ubetydelig risiko
 for, at supplerende finansiel sikkerhedsstillelse kan omstsdes, selv om modtageren af sik-
 kerheden har forfulgt betaling deraf, og selv om betaling sker            i henhold til de aftalte vilk6r.
 i praksis vil det skabe usikkerhed om, hvordan stsrrelsen af fremtidige margin calls skal
 beregnes, ligesom det      vil skabe usikkerhed omkring nettoopgorelsen ved ophor. medreg-
 nes sikkerhederne     vil der vrere risiko for, at den finansielle virksomhed lider tab, sifremt
 kunden er berettiget    til udbetaling af et nettobelsb, men en sikkerhed            senere omstsdes.
 risikoen for omstsdelse vil endvidere have betydning ved indgielse af aftaler om finansiel
 sikkerhedsstillelse mellem finansielle modparter. indgir en dansk bank s&ledes en aftale
 med en udenlandsk bank, hvorved den danske bank er forpligtet                 til at stille lobende finan-
 siel sikkerhed, lsber den udenlandske bank en risiko ved den danske banks konkurs. dette
 ogsi henset til, at omstodelse reelt ogsi vil kunne risikeres, selvom sikkerhedsstillelse er
 sket som aftalt, hvis der eksempelvis er aftalt en henstandsperiode, som                tilfeldet er i isda
 master agreement.
                                                      -21 -
det er relevant at     vrre opmrerksom      p6, at finansielle virksomheder    pi baggrund af forord-
ning nr. 64812012 af 4. juli 2012 om otc-derivater, centrale modpart og transaktionsom-
kostninger (emir) er forpligtet        til at stille sikkerhed eller cleare (blandt andet en sikring
af, at der er tilstrrekkelige finansielle instrumenter, kontante midler eller begge dele som
sikkerhed for eksponeringer) alle otc-derivataftaler mellem finansielle modparter. 56-
fremt en supplerende sikkerhed omstodes, er det usikkert om den finansielle virksomhed
overholder forpligtelserne i emir.
ved opgorelsen af, hvorvidt global risk management har opniet en berigelse, skal der ses
p6 udviklingen      i hele forlsbet. de to betalinger kan ikke betragtes isoleret set. ved anven-
delsen af nettometoden kan det konstateres, at global risk management ikke har lidt et
tab.
retsgrundlaget
konkurslovens $ 70, stk. l, har fblgende ordlyd
        "! 70
        panteret eller anden sikkerhedsret, som ikke er tilsagt fordringshaveren ved
        greldens stiflelse, eller som ikke er sikret mod retsforf'olgning uden unodigt op-
        hold efler greldens stiftelse, kan fordres omstodt, hvis sikringsakten er foretaget
        senere end tre mineder for fristdagen. . . . "
 i den dagreldende vrerdipapirhandelslov, jf. lovbekendtgorelse nr.25l af 21. marts 2017,
 fremgik af bestemmelserne $ 58 b, $ 58 e, stk. 3, og $ 58 i bl.a. folgende:
         "$58b
        en part i en aftale om finansiel sikkerhedsstillelse kan kun vrere folgende:
        1) en offentlig myndighed .. .
        2) en centralbank ...
        3) en finansiel institution, som er underlagt tilsyn ...
        4) en central modpart (ccp), et afregningsfirma eller et clearinginstitut ...
        5) en juridisk person, som handler i sin egenskab af formueforvalter '..
        6) en juridisk person, der ikke er omfattet af nr. l-5, herunder ikke registrerede
        virksomheder og interessentskaber, samt enkeltmandsvirksomheder.
        $58e
         stk. 3. er begge parter    i en aftale om finansiel sikkerhedsstillelse omfattet af $
         58 b, nr.  6, anses  alene  fordringer hidrorende fra handel med valuta og vrrdi-
         papirer, handel pa rivareborser samt indlin og udlin for finansielle forpligtel-
         ser.
         $58/
                                                  -ll
                                                    1')
     en aftale om finansiel sikkerhedsstillelse kan indeholde bestemmelse om, at
     parterne er forpligtede til at stille sikkerhed eller supplerende sikkerhed for
     rendringer i vrerdien af sikkerheder eller finansielle forpligtelser omfattet af af-
     talen, hvis rndringeme er indtridt efter aftalens indgielse og skyldes mar-
     kedsbetingede forhold.
      stk.  2. sifremt sikkerhed stillet i henhold til stk. i er stillet uden unsdigt op-
     hold efter, at kravet pi sikkerhed kunne gores grldende i henhold til aftalen,
     kan sikkerheden ikke omstsdes efter konkurslovens $ 70 eller $ 72. omsto-
     delse under de i konkurslovens $ 72 anfarfe betingelser kan dog ske, hvis sik-
     kerhedsstillelsen under hensyn til omstendighederne konkret ikke fremstod
     som ordinrer."
af de specielle bemerkninger       til vrerdipapirhandelslovens  $ 58 b,  jf. lovforslag nr.
1112003,   fremgir bl.a. folgende:
      "bestemmelsen gennemfsrer collateral-direktivets artikel l, stk. 2, og fastlreg-
      ger, hvem der kan vrre parter i en aftale om finansiel sikkerhedsstillelse.
      reglerne om finansiel sikkerhedsstillelse finder kun anvendelse pi aftaler mel-
      lem personer omfattet af nr. l-6. direktivet finder anvendelse pi aftaler, hvori
      begge er personer omfattet af nr. l-5, eller hvori kun den ene part er en person
      omfattet af nr. l-5, forudsat den anden part er en juridisk person' in-
      teressentskaber, kommanditselskaber og andre ikke-registrerede virksomheder,
      herunder enkeltmandsvirksomheder, anses i direktivets forstand for juridiske
      personer. direktivet omfatter siledes alle former for erhvervsvirksomhed.
      af hensyn til    den ensartede anvendelse af begrebet juridisk person i dansk lov-
      givning, er direktivet pi dette punkt implementeret siledes, at nr. 6 omfatter al-
      le juridiske personer, der ikke er omfattet af nr. i -5, samt enkeltmandsvirk-
      somheder. en enkeltmandsvirksomhed er ikke en juridisk person, men er om-
       fattet af reglerne p& lige fod med de juridiske personer, som i ovrigt omfattes af
       nr. 6. det er i nr. 6 prreciseret, at interessentskaber og andre ikke-registrerede
       virksomheder, eksempelvis et aktieselskab under stiftelse, anses for juridiske
       personer. kun ikke-registrerede virksomheder, der udover erhvervsmrssig
       virksomhed, er omfattet.
       selvom det ikke er et krav efier direktivet, omfatter kapitel 18 a aflaler mellem
       to personer omf-attet af nr. 6. hvad angir aftaler mellem to personer, der alene
       er omfattet af nr. 6, er der dog i $ 58 e, stk. 3, fbretaget en prrecisering af, hvil-
       ke typer forpligtelser der anses for finansielle forpligtelser, og dermed omfattes
       af reglerne. bortset fra begrrensningen i hvad der anses for finansielle fbrplig-
       telser, behandles aftaler om flnansiel sikkerhedsstillelse og slutafregning samt
       aftaler om lsbende netting mellem to juridiske personer omfattet af nr. 6 pi
        samme mide som aftaler, hvori en eller begge parter er omfattet af nr. l-5.
        som folge heraf vil det itilfelde, hvoren afiale om finansiel sikkerhedsstillelse
        eller om slutafregning bedommes efter dansk ret, ofte ikke vrere nodvendigt at
        fastsli, om en juridisk person er omfattet af nr. i -5.
                                                   -23 -
af  de specielle bemerkninger       til vrerdipapirhandelslovens  $ 58 l, stk. 2, jf. lovforslag nr
1112003,    fremgir bl.a. folgende:
       "lfolge stk. 2 kan sikkerhed efter stk. i for markedsbetingede endringer i gael-
       dens stsrrelse ikke omstsdes efter konkurslovens $ 70. det er dog en forudsret-
       ning, at sikkerheden er stillet uden unsdigt ophold efter, at sikkerhedshaver ef-
       ter aftalen havde krav pi at fi sikkerheden stillet. det afgorende er siledes ik-
       ke, hvorn6r den markedsforirsagede rendring indtridte, men derimod hvorn&r
       pligten til at stille sikkerhed indtr6dte. denne forskel har betydning for aftaler,
       hvor der fsrst er pligt til at stille sikkerhed, nar den akkumulerede markedsren-
       dring nir et vist minimumsbelsb. det forudsrettes siledes, at det fremgir af af-
       talen om finansiel sikkerhedsstillelse, i hvilke tilfrelde pligten til at stille sik-
       kerhed eller supplerende sikkerhed udlsses. i kravet om, at sikkerheden skal
       stilles uden unsdigt ophold, ligger, at sikkerheden skal stilles si hurtigt, som
       det praktisk er muligt. i nogle tilfrelde kan det ske samme dag, pligten til at stil-
       le sikkerhed indtridte, mens der i andre tilfelde bl.a. p& grund af tidsforskelle
       kan vrere tale om en periode pi op til nogle dage."
i forbindelse med implementeringen af collateral-direktivet         nedsatte okonomi- og er-
hvervsministeriet en arbejdsgruppe bl.a. med henblik pi afklaring af omfanget af gennem-
forelsesforpligtelser, som direktivet palagde medlemsstaterne. af rapporten fremgir bl.a.:
       "supplerende sikkerhedsstillelse
       direktivet har som udgangspunkt kun til formil at forhindre anvendelse af re-
       levante objektive omstsdelsesregler. artikel 8.4 fastslir derfor, at direktivet ik-
       ke berorer almindelige bestemmelser i medlemsstaternes lovgivning vedrsren-
       de omstsdelse af transaktioner, selv om disse er foretaget indenfor omstsdel-
        sesperioden. utilborlige eller svigagtige dispositioner kan sflledes fortsat om-
        stodes, ogsa selv om der er tale om en type dispositioner, der som udgangs-
       punkt falder ind under direktivets bestemmelser.
        12.      beskyttelse af supplerende sikkerhedsstillelse ved markedsbetinge-
                 de rendringer i sikkerheders eller fordringers vrerdi
        12.l     direktivetsindhold
        artikel 8.3.a giver parterne i en aftale om finansiel sikkerhedsstillelse mulighed
        for at aftale, at der skal stilles sikkerhed eller supplerende sikkerhed, hvis vrer-
        dien af fordringer og/eller sikkerheder aendrer sig, uden at den for vrerdiren-
        dringerne stillede sikkerhed efterfolgende kan omstsdes. bestemmelsen tager
        sigte pi at beskytte mod objektive omstsdelsesregler, jf. preamblens nr. 16.
        konkurslovens $ 70 er et eksempel pi en sidan objektiv omstodelsesregel.
                                                 -24-
     det fremgir af artikel 8.3.ii, at sikkerhedsstillelse for en forogelse af en for-
     drings verdi ikke kan omstodes, alene fordi selve fordringen er stiftet f'sr det
     tidspunkt, hvor den sikkerhed, der skal drekke verdirendringen, stilles.
     12.3      arbejdsgruppens overvejelser om supplerende sikkerhedsstillelse
               ved markedsbetingede rendringer i sikkerheders og fordringers
               vrerdi
     ifolge lovudkastets $ 58 l, stk. 2, kan sikkerhed for markedsbetingede rendrin-
     ger i geldens stsrrelse ikke omstsdes efter konkurslovens $ 70. det er dog en
     forudsaetning, at sikkerheden er stillet uden unsdigt ophold efter, at sikker-
     hedshaver efter aftalen havde krav pi at f& sikkerheden stillet. arbejdsgruppen
     finder, at et sidant krav er nodvendigt for at sikre imod, at parterne kan speku-
     lere i yderligere vrerdirndringer, hvilket kan fsre til at ovrige kreditorers inte-
     resser tilsidesrettes. et krav om, at sikkerheden skal stilles uden unsdigt ophold
     fremg6r ikke eksplicit af direktivet, men det er arbejdsgruppens vurdering, at et
     s&dant krav ikke er i strid med direktivet.
      ... i kravet om, at sikkerheden skal stilles uden unsdigt ophold, ligger, at sik-
      kerheden skal stilles si hurtigt, som det praktisk er muligt efter det tidspunkt,
      hvor supplerende sikkerhed skal stilles i henhold til aftalen om finansiel sik-
      kerhedsstillelse. i nogle tilfelde kan sikkerhedsstillelsen ske samme dag, mens
      det i andre tilfrelde bl.a. p& grund af tidsforskelle kan tage flere dage at gen-
      nemfsre sikkerhedsstillelsen.
      en sikkerhedsstillelse, der med hjemmel i aftalen er foretaget som folge af en
      markedsforirsaget rendring, vil formentlig blive anset for ordinrer og dermed
      ikke for utilborlig, medmindre det undtagelsesvis kan pivises, at sikkerheds-
      stillelsen er foretaget for at begunstige sikkerhedshaver pi de ovrige kreditorers
      bekostning."
artikel 8, stk. 3, i collateral-direktivet (europa-parlamentets og ridets direktiv
2oo2l47lef af 6.    juni  2002 om aftaler om finansiel sikkerhedsstillelse) har folgende ord-
lvd:
       "artikel i
       tilfrelde, hvor visse insolvensbestemmelser ikke finder anvendelse
       3. hvis en aftale om finansiel sikkerhed omfatter:
       a) en forpligtelse til at stille finansiel sikkerhed eller supplerende finansiel sik-
       kerhed for at tage hensyn til rendringer i vrerdien af den finansielle sikkerhed
       eller i stsrrelsen af de relevante finansielle forpligtelser, eller
       b) ...
       sikrer medlemsstateme, at etableringen af finansiel sikkerhed, supplerende fi-
       nansiel sikkerhed eller substituerende finansiel sikkerhed i henhold til en sidan
       forpligtelse eller ret ikke anses for ugyldig, ikke kan omstsdes og ikke kan an-
       nulleres alene pi det grundlag:
                                                  -25 -
       i) at sikkerheden blev stillet pi datoen for indledningen af likvidation eller sa-
      neringsfbranstaltninger, men forud for afsigelsen af den retsafgorelse eller det
      dekret, der udlsser denne indledning, eller i en n&rmere fbstsat periode forud
       for indledningen af likvidation eller saneringsforanstaltninger eller forud for
      afsigelsen af en retsafgsrelse eller et dekret eller ivrerksrettelsen af enhver an-
      den foranstaltning eller enhver anden begivenheds indtrreden under en likvida-
      tion eller saneringsforanstaltninger, og/eller
       ii) at de relevante f-rnansielle forpligtelser blev pidraget fbrud fbr datoen fbr
       etableringen af den t'inansielle sikkerhed, den supplerende finansielle sikkerhed
       eller den substituerende flnansielle sikkerhed,"
af betragtning l6 til direktivet fremgir:
       "den sunde tnarkedspraksis, som tilsynsmyndighederne stotter, ifolge hvilken
       deltagerne pi det finansielle marked anvender aftaler om supplerende finansiel
       sikkerhed til at styre og begrense deres kreditrisiko pi hinanden gennem mark-
       to-market beregninger af den aktuelle markedsverdi af krediteksponeringen og
       vrerdien af den finansielle sikkerhed og pe grundlag heraf anmoder om supple-
       rende finansiel sikkerhed eller giver overskydende finansiel sikkerhed tilbage,
       bor beskyttes mod visse objektive omstsdelsesregler. det samme grlder mu-
       ligheden for at substituere aktiver, der er stillet som finansiel sikkerhed, med
       andre aktiver af samme verdi. hensigten er udelukkende at sikre, at etable-
       ringen af supplerende eller substituerende finansiel sikkerhed ikke kan anfreg-
       tes alene pi det grundlag, at de relevante finansielle forpligtelser bestod, flar
       den finansielle sikkerhed blev stillet, eller at den finansielle sikkerhed blev stil-
       let i lobet af en nrermere fastsat periode. dette er dog ikke til hinder for, at det i
       henhold til national lovgivning skal vere muligt at anfregte aftalen om finansiel
       sikkerhedsstillelse eller etableringen af finansiel sikkerhed i forbindelse med
       den oprindelige etablering, suppleringen eller substitueringen af den finansielle
       sikkerhed, f.eks. nir denne etablering, supplering eller substituering er sket
       med det formil at stille andre kreditorer dirligere (dette drkker bl.a. sogsmil
       begrundet i svig eller tilsvarende omstsdelsesregler, som mitte vrre geldende
       i en nrermere fastsat periode).
vrerdipapirhandelsloven blev ophevet ved lov om kapitalmarkeder, som tridte i kraft den
3. januar20l8, jf. lovbekendtgorelse nr.12 af 8. januar20l8 $ 258, stk. i og2.         $ 202, stk.
2, i kapitalmarkedsloven har folgende ordlyd:
        "stk. 2.
        sikkerhed, der er stillet for endringer i vrrdien af sikkerheder eller fbrdringer,
        som er indtradt efter aflalens indg6else og skyldes markedsbetingede forhold,
        kan ikke omstsdes etier $$ 70 eller 72 i konkursloven, hvis den stillede sikker-
        hed er stillet uden unsdigt ophold, efter at kravet pi sikkerhed kunne gores
        geldende. omstsdelse under betingelser som n&vnt i s 72 i konkurslovens kan
        dog ske, hvis sikkerhedsstillelsen ikke fi'emstod som ordiner."
                                                  -26-
finans danmark afgav den 16. januar 2017 et horingssvar i forbindelse med udkast af l4
december 2016 til forslag til lov om kapitalmarkeder, hvori finans danmark foreslog, at
sikkerhed stillet inden for en aftalt "grace period" skulle v&re uomstodelig.
af erhvervsministeriets horingsnotat af       15. marts 2017 vedrsrende bl.a.    lov om kapital-
markeder fremgir bl.a.:
       " 3.8. 4. reglerne om  finansiel sikkerhedsstillelse og slutofregning
       finansdanmark og borsmreglerforeningen foreslir en rekke tilpasninger til
       forslaget til $ 202 i kml, hvorefter finansiel sikkerhed, der er stillet for en-
       dringer i vrerdien af finansielle sikkerheder eller fordringer, som er indtredt ef-
       ter aftalens indg6else og som skyldes markedsbetingede forhold, ikke kan om-
       stsdes under visse betingelser.
       kommentar
       efter en gennemgang af horingssvarene er forslaget til $ 202, stk. 2, i kml
       blevet taget op til genovervejelse. pi baggrund herafvurderes det hensigts-
       mressigt at understrege i bemrerkningerne til $ 202, stk. 2, at bestemmelsen
       omfatter alle markedsfor&rsagede vrerdiendringer, som er indtridt efter afta-
       lens indgielse.
landsrettens begrundelse og resultat
sporgsmfilet for landsretten ero hvorvidt det forhold, at betalingerne den 18. december
2014 og 23. januar 2015 i henhold til parternes aftale om finansiel sikkerhed fandt sted
henholdsvis tre og fire hverdage efter modtagelsen af pikrav ("margin call"), indebrrer, at
betalingerne har karakter af omstodelige sikkerhedsstillelser. sporgsm6let indeberer en
stillingtagen til, hvorledes vrrdipapirhandelslovens $ 58 b, nr. 6, og $ 58         l, stk.2, jf. kon-
kurslovens $ 70, skal fortolkes. herunder i hvilket omfang det kan og skal tillregges betyd-
ning, at bestemmelsen i verdipapirhandelslovens $ 58 1 er en gennemforelse af collateral-
direktivets artikel 8, stk. 3, litra a.
 det kan legges til grund, at begge parter pfl tidspunktet for indg6elsen af aftalerne om fi-
 nansiel sikkerhed var omfattet af den dagaeldende verdipapirhandelslovs $ 58 b, nr. 6, og
 at partemes aftale derfor ikke var omfattet af anvendelsesomridet for collateral-direktivet,
 men af de dagreldende bestemmelser i vrerdipapirhandelslovens kap.           l8  a. efter forarbej-
 derne   til vrerdipapirhandelslovens   $ 58 b, nr. 6, skal direktivets regler ogsf; skal finde an-
 vendelse i tilfrelde, hvor begge parter   i en aftale om finansiel sikkerhedsstillelse er omfattet
 af vrerdipapirhandelslovens $ 58 b, nr. 6. landsretten finder imidlertid, at der ikke grund-
 lag for at foretage direktivkonform fortolkning af de danske bestemmelser, der ligger uden
                                                   -27    -
for direktivets anvendelsesomr&de, i en situation som denne, hvor lovgiver i forbindelse
med direktivets implementering har stillet andre krav, end dem der eksplicit folger af di-
rektivet, og hvor lovgiver er af den opfattelse, at de danske regler er implementeret direk-
tivkonformt. henset hertil skal sagen afgores pi baggrund af en fortolkning af de danske
bestemmelser i verdipapirhandelslovens $ 58 a, stk. 2, sammenholdt med konkurslovens                 $
70, og det tillegges s&ledes ikke betydning, at bestemmelsen i vrerdipapirhandelslovens            $
58 i var en gennemfsrelse af collateral-direktivets artikel 8, stk. 3, litra a. det bemrerkes,
at landsretten ikke herved har taget stilling      til, om der inden for direktivets anvendelsesom-
r&de er sket korrekt implementering.
efter konkurslovens $ 70 er udgangspunktet, at sikkerhedsstillelse, der foretages senere
end 3 m6neder fsr konkursen, er omstodelig, medmindre sikkerhedsstillelsen sker samtidig
med geldens stiftelse eller dog uden unsdigt ophold. i aftaleforhold som det foreliggende,
 hvor gaelden i sagens natur er stiftet inden, der afgives pikrav om tilpasning af sikkerheds-
 stillelsen i form af betaling af yderligere sikkerhedsstillelse, fulgte det af vrerdipapirhan-
 delslovens $ 53 1, stk. 2, at selvom sikkerhedsstillelsen er sket senere end 3 mineder fsr
 konkursen, skal den ikke omstsdes, hvis den er sket uden unodigt ophold. af forarbejderne
 til vrerdipapirhandelslovens     $ 58 l, fremgir, at "uden unodigt ophold" skal forstis siledes,
 at sikringsakten skulle iagttages     si hurtigt, som det var praktisk muligt. bestemmelsen er i
 al vresentligt viderefort i lov om kapitalmarkeder s 202, stk. 2, i hvilken forbindelse lovgi-
 ver blev prresenteret for et forslag fra finans danmark om at tage hensyn          til en sikaldt
 "grace period" i forhold til begrebet "uden unodigt ophold", hvilket forslag ikke blev imo-
 dekommet. begrebet "uden unodigt ophold" i den dagreldende vrerdipapirhandelsloves                $
 58   l, stk. 2, mil herefter forstis i overensstemmelse med det samme begreb i konkurslo-
 vens $ 70 ogden retspraksis, der knytter sig hertil.
  det er ubestridt, at sikkerhederne fsrst blev stillet tre og fire hverdage efter, at copenship
  havde modtaget      pikrav herom, uagtet det af pikravene og parternes aftale fremgik, at sik-
  kerhedsstillelserne skulle ske senest en bankdag efter modtagelsen af pikrav. det fremgir
  af oversigten over "margin calls", at copenship i flere tilfelde stillede sikkerheden inden
  for en hverdag efter modtagelsen af et "margin call". efter fbrklaringerne fra claus finde-
  rup grove og kirsten espersen legger landsretten til grund, at irsagen til, at copenship
  ikke betalte "margin call" modtaget henholdsvis den 15. december2014 og 19. januar
  2015 tidligere og inden for den aftalte betalingsfrist, var manglende likviditet, og siledes
  ikke forhold som kan tilskrives en sredvanlig forretningsgang.
                                                  -28  -
under disse omstrendigheder, og idet der i ovrigt ikke er grundlag for at fastsli, at det for-
hold, at global risk management ikke havde indflydelse p6, hvom6r sikringsakten blev
iagttaget, kan fsre til en anden vurdering, finder landsretten, at de supplerende sikkerheder,
der blev stillet henholdsvis den 18. december 2014 og23.januar 2015, ikke blev stillet          si
hurtigt, som det var praktisk muligt, hvorfor betalingerne er omstsdelige i medfor af kon-
kurslovens $ 70, stk.      l. global risk management skal dermed fralegge sig den opniede
berigelse pa 303.000       usd, jf. konkurslovens $ 75, stk. l.
landsretten tager siledes copenship a/s under konkurs' p&stand          til folge
global risk management skal betale sagsomkostninger for landsretten til konkursboet med
 i alt 150.000 kr. belsbet omfatter 47.400 kr. til retsafgift,97.350 kr. vedrsrer udgifter til
 advokatbistand og 5.250 kr. vedrsrer udgifter til oversrettelse. ved fastsrttelsen af belobet
 til drekning af udgifterne til advokatbistand    er der ud over sagens vrerdi taget hensyn til
 sagens omfang, varighed og betydning.
 under hensyn      til sagens omstendigheder og    forlob skal finans danmark betale sagsom-
 kostninger   til konkursboet med 15.000 kr., der skal drekke konkursboets yderligere udgifter
 til advokatbistand som folge af biinterventionen.
                                      thi kendes for ret:
  a/s global risk management ltd skal til copenship a/s under konkurs betale 303.000
  usd med    tilhg     af procesrente fra den 3. maj 2016.
  i sagsomkostninger for landsretten skal a/s global risk management ltd betale 150.000
  kr. til copenship a/s under konkurs.
  i sagsomkostninger for landsretten skal finans danmark betale 15.000 kr. til copenship
  a/s under konkurs.
  de idsmte sagsomkostninger skal betales inden l4 dage efter denne doms afsigelse.
   sagsomkostningerne forrentes efter rentelovens $ 8 a.
                               -29 -
                             (sign.)
udskriftens rigtighed bekreftes. bstre landsret, den 22-06-2018
                        jeanne hansen
                           souschef
 publiceret til portalen d. 10-07-2018 kl. 12:46
modtagere: sagsøgte a/s global risk management ltd. holding,
advokat (l) peter hedegaard knudsen, sagsøger copenship a/s,
advokat (h) peter bang-olsen

source: retspraksis

LICENSE:
Creative Commons Legal Code

CC0 1.0 Universal

type: caselaw

jurisdiction: Denkmark


text:
dom
afsagt den 19. november 2014 i sag
ss 3-20651/2014
anklagemyndigheden
mod
t
sagens baggrund og parternes påstande
denne sag er behandlet under medvirken af domsmænd.
anklageskrift er modtaget den 21. august 2014.
t er tiltalt for overtrædelse af
straffelovens § 152, stk. 1,
ved den 30. oktober 2012 i forbindelse med sit virke som beskikket forsvarer for a til politi-
ken, at have videregivet oplysninger, der var fremme under et lukket grundlovsforhør i kø-
benhavns byret den 25. oktober 2012, idet han blandt andet videregav oplysninger om sin
klients tilknytning til renoflex og makuleringsarbejde, hvorefter politiken den 31. oktober
2012 i en artikel på internetavisen "politiken.dk" offentliggjorde oplysningerne.
anklagemyndigheden har nedlagt påstand om fængselsstraf.
tiltalte har nedlagt påstand om frifindelse, subsidiært om rettens mildeste dom.
forklaringer
der er afgivet forklaring af tiltalte.
                                                - 2 -
tiltalte har forklaret blandt andet, at han har været beneficeret advokat siden en gang i
1980'erne. han havde vagten i dommervagten den 25. oktober 2012 og mødte ved 08.30-ti-
den. han talte første gang med a inden dagens møder gik i gang, formentlig ved 9-tiden. det
blev oplyst, at den medsigtede ønskede advokat kristian mølgaard som forsvarer. han ville
derfor undersøge, om han kunne repræsentere begge sigtede i forbindelse med dagens møder i
dommervagten. han havde en samtale med a af 10-15 minutters varighed. på vej ind til
dommervagten samme morgen havde han i radioavisen hørt nyheden om tyveriet fra rigsar-
kivet, herunder at to personer var mistænkt for at stjæle materiale derfra. under samtalen med
a fik han dennes version af sagen. a oplyste, at han intet havde med tyverierne at gøre, men
at han havde været sammen med medsigtede på rigsarkivet. a fortalte, hvordan han var
kommet i besiddelse af det materiale, der var fundet hos ham, ligesom han fortalte om sin far
og dennes deltagelse i vinterkrigen i finland samt faderens relationer til c. han besluttede, at
han ikke kunne repræsentere begge sigtede i grundlovsforhøret. der blev derfor tilkaldt en
anden advokat til at repræsentere medsigtede i grundlovsforhøret. i forbindelse med fremstil-
lingen i dommervagten aftalte han med a, at denne kunne sige det samme, som de havde talt
om under samtalen om morgenen. a sagde dog også noget mere under grundlovsforhøret.
han besøgte herefter a i fængslet den 29. oktober 2012. i forbindelse med dette besøg bad a
ham blandt andet om at hjælpe sig med betaling af husleje samt om at få hjælp til lægebe-
handling i fængslet. a var endvidere meget fortørnet over en artikel i ekstrabladet den 27.
oktober 2012, hvor han blev omtalt som nazist. han kunne fortælle a, at han var blevet kimet
ned af pressen, men at han intet havde sagt, da han ikke havde nogen bemyndigelse hertil. de
aftalte, at han skulle tage til genmæle over for pressen og videregive, at a ikke var nazist, og
at hans far heller ikke havde været nazist. han tilkendegav over for a, at han kun kunne sige
det, som denne havde fortalt ham inden fremstillingen i dommervagten, men at han ikke
kunne videregive det, som var kommet frem i det lukkede grundlovsforhør. han husker ikke
præcist, hvad aftalen med a gik på, men essensen var, at kun det, som var kommet frem un-
der deres første møde, kunne videregives.
indtil da han havde sagt til samtlige journalister, der ringede, at han ikke havde bemyndigelse
til at udtale sig på vegne af a. den 30. oktober 2012 ringede en journalist fra politiken til ham
igen. det var et tilfælde, at det blev politiken som den første avis han udtalte sig til, men han
ville dog næppe have udtalt sig til ekstrabladet, bt eller berlingske tidende, hvis journalister
                                              - 3 -
derfra havde ringet. han kan bekræfte, at han i store træk har sagt det, som han er citeret for i
artiklen i politiken. han husker ikke, om årstallet for oprydningen i landsarkivet blev nævnt
af ham, men det er korrekt, at han har nævnt over for journalisten fra politiken, at materialet
ifølge a stammede fra en oprydning i landsarkivet. han har også nævnt, at as far deltog i
vinterkrigen. han nævnte desuden, at a afviste at have naziforbindelser.
det er korrekt, at han i grundlovsforhøret protesterede mod lukkede døre. det var ud fra syns-
punktet om, at sagen allerede havde været massivt omtalt i pressen. han mente endvidere, at
lukkede døre ville være egnet til at skabe myter. der blev ikke meddelt nogen af forsvarerne
pålæg med hensyn til at give oplysninger til egen klient.
der var mange journalister til stede i dommervagten efter grundlovsforhøret. han udtalte sig
ikke til journalisterne efter grundlovsforhøret, men den mødende anklager udtalte sig til pres-
sen. han har kun givet interview til politiken og ikke til nogen andre medier.
han har altid sondret mellem de oplysninger, som han har modtaget fra klienten henholdsvis
før og efter fremstillingen i dommervagten. de oplysninger, som klienten har betroet ham før
fremstillingen, er klientens oplysninger, og de tilhører forsvareren og klienten i fællesskab.
han har altid ment, at disse oplysninger kan videregives, forudsat at de ikke er til skade for
efterforskningen. han har praktiseret denne grundregel i forbindelse med alle større straffesa-
ger, hvor han har været forsvarer.
berlingske tidende var det første medie, som skrev om sagen. han tror, at berlingske ti-
dende må have fået oplysninger fra anklagemyndigheden, fordi de havde et indgående kend-
skab til sagen. berlingske tidende havde blandt andet oplysninger om, at hans klient var
skraldemand, ligesom avisen vidste, hvordan klientens lejlighed så ud, og hvad der var fundet
der.
primo november 2012 skulle hans klient til afhøring hos politiet, og han skulle deltage i afhø-
ringen. han blev ved den lejlighed kaldt op til politiadvokat jens rasmussen, som sad med
artiklen fra politiken. politiadvokaten var sur over, at han havde udtalt sig til artiklen og
mente, at han burde afsættes om forsvarer. det blev også nævnt, at han kunne få en bøde. han
har ikke beskæftiget sig med sagen efter den 14. december 2012, hvor han af byretten blev
                                                - 4 -
afsat som forsvarer. efter aftale med klienten genindtrådte han ikke som forsvarer, selvom
klageretten omgjorde afsættelsen af ham som forsvarer.
han blev hverken sigtet eller afhørt, da han talte med politiadvokaten primo november 2012.
han blev den 4. april 2013 sigtet for overtrædelse af retsplejelovens § 29 d. den 7. maj 2013
blev sigtelsen ændret til overtrædelse af straffelovens § 152, stk. 1, hvilket han blev underret-
tet om samme dag.
oplysningerne i sagen
tiltalte blev den 25. oktober 2012 beskikket som advokat for a, der samme dag blev frem-
stillet i grundlovsforhør som sigtet for overtrædelse af "straffelovens § 276, jf. § 286, og §
194, ved over en længere årrække i forening med b, under dække af at have en forskerlignede
interesse, at have fjernet en større mængde arkivalier fra det tidligere landsarkiv for sjælland
og rigsarkivet, til hvilken det i flere tilfælde kræver en særlig dispensation for adgang til
materialet, som er unik og uerstattelig kulturarv, hvoraf flere effekter formentlig er videre-
solgt".
grundlovsforhøret blev efter anklagemyndighedens begæring afholdt for lukkede døre, jf.
retsplejelovens § 29, stk. 3, nr. 4.
a blev ved kendelse af samme dato fængslet i 13 dage i medfør af retsplejelovens § 762, stk.
1, nr. 3.
af en artikel offentliggjort på politikens hjemmeside den 31. oktober 2012, som var baseret
på et interview med advokat t, fremgår det bl.a.:
        “ingen af de dokumenter, der blev konfiskeret ved ransagningen af den 53-årig tyveri-
        mistænkte mands hjem i sidste uge, stammer fra rigsarkivet.
        det siger den sigtedes forsvarsadvokat, t.
        "nul procent stammer fra rigsarkivet", fastslår han.
        ....
                                        - 5 -
ifølge advokaten er halvdelen af dokumenterne kommet i hænderne på den 53-årige,
mens han arbejdede for affaldsfirmaet renoflex.
"50 procent er noget, han har taget i forbindelse med, at landsarkivet skulle makulere
en hel del materiale, da de ryddede op i samlingen", siger advokaten.
oprydningen på landsarkivet skete angiveligt i 2010, hvor man ifølge advokaten valgte
at skille sig af med en del dokumenter.
"der sender de en hel del til makulering. noget af det går forkert og kommer i en de-
struktionsanstalt, hvor han arbejder."
....
den anklagede har fortalt advokaten, at de øvrige fem procent af dokumenterne stam-
mer fra en lignende makuleringssag i ordenskapitlet i 2006. ordenskapitlet står for
blandt andet dannebrogsordenen og elefantordenen.
.....
resten af historiske papirer er fra danskere, der kæmpede i tysk tjeneste, siger advoka-
ten. "hans far deltog i vinterkrigen i finland. og i kraft af hans deltagelse kendte han
folk, der senere lod sig hverve af den tyske hær. da de kom hjem, var der jo ingen, der
ville kendes ved dem. men faren slog ikke hånden af dem, så de mødtes hos ham."
de danskere, der havde kæmpet under nazitysklands faner har selv senere samlet do-
kumentation for deres indsats for at kunne få pension fra tyskland, siger t.
"de her mennesker har samlet en masse materiale selv med det simple formål at få pen-
sion, fordi de nu havde været i krig for tyskland. det har de skullet dokumentere".
de papirer er efterfølgende gået i arv til den nu 53-årige mand, der er anholdt og mis-
tænkt for tyveri, siger advokaten.
"og de papirer har aldrig nogensinde været rigsarkivets«, siger han.
blandt den omtalte gruppe af danskere i tysk tjeneste er c, som begge de anholdte
ifølge politiet kender.
...
den 53-årige anholdte afviser desuden - ligesom den 46-årige gjorde i retten - at han har
nogen som helst forbindelser til nynazistiske kredse.
"han har fortalt, at det der med, at han har nazistiske tilbøjeligheder, er det rene vrøvl",
                                                 - 6 -
       siger t.”
i forbindelse med anklagemyndighedens anmodning af 6. november 2012 om forlængelse af
fængslingsfristen fremsatte anklagemyndigheden tillige anmodning om, at retten tilbagekaldte
beskikkelsen af advokat t i medfør af retsplejelovens § 736, stk. 2, jf. § 733, stk. 2, idet det
anførtes, at forsvareren havde videregivet oplysninger til pressen fra det lukkede retsmøde,
hvor sigtede var blevet varetægtsfængslet. anklagemyndigheden henviste herved til en artikel
fra politiken den 31. oktober 2012 med forsvarerens gengivelse af klientens forklaring om,
hvor han arbejdede, og hvordan han var kommet i besiddelse af de forskellige dokumenter.
det anførtes endvidere, at forsvarerens udtalelse til pressen lagde hindringer i vejen for politi-
ets efterforskning, da potentielle vidner nu ville have mulighed for at bakke sigtedes forkla-
ring op.
ved københavns byrets kendelse af 14. december 2012 tilbagekaldtes beskikkelsen af advo-
kat t som forsvarer for a.
denne kendelse blev af advokat t indbragt for den særlige klageret, der den 27. marts 2013
traf afgørelse om at ophæve københavns byrets kendelse af 14. december 2012.
af klagerettens afgørelse af 27. marts 2013 fremgår blandt andet:
       "....
       klageretten lægger til grund, at advokat t under sin samtale med sigtede a forud for
       grundlovsforhøret den 25. oktober 2012 modtog information omfattende de oplysninger,
       som advokat t senere videregav til dagspressen. samtalen fandt sted i nær tilknytning
       til og alene med det formål at repræsentere a som dennes beskikkede advokat under det
       efterfølgende grundlovsforhør, som fandt sted for lukkede døre. under disse omstæn-
       digheder og i det omfang, oplysningerne tillige fremgik under det lukkede grundlovs-
       forhør eller kunne prisgive oplysninger fremkommet under det lukkede grundlovsfor-
       hør, finder klageretten, at det er uden betydning for vurderingen i henhold til retspleje-
       lovens § 736, stk. 2, jf. § 733, stk. 2, om t havde fået kendskab til oplysningerne under
       formødet med sin klient.
                                                 - 7 -
       oplysning om dokumenternes tilknytning til rigsarkivet og det tidligere landsarkiv for
       sjælland fremgik af sigtelsen mod a, som blev oplæst, inden dørene under grundlovs-
       forhøret blev lukket i medfør af retsplejelovens § 29, stk. 3, nr. 4. efter afsigelsen af
       kendelse om dørlukning fremkom der under grundlovsforhøret oplysninger om as tidli-
       gere ansættelsesforhold hos renoflex, om at renoflex i 2010 modtog dokumenter fra
       landsarkiv for sjælland i forbindelse med en oprydning på arkivet, og om at en del af
       dokumenterne i hans besiddelse hidrørte fra ordenskapitlet. de øvrige oplysninger, som
       advokat t afgav til dagspressen, fremgik ikke under grundlovsforhøret, og de var efter
       klagerettens opfattelse heller ikke egnede til at prisgive oplysninger fremkommet under
       den lukkede del af grundlovsforhøret.
       uagtet at advokat t således til pressen videregav enkelte oplysninger, som fremkom
       under det lukkede grundlovsforhør, finder klageretten ikke, at disse oplysninger og den
       skete videregivelse har en sådan karakter, at der herved kom til at foreligge en påviselig
       risiko for, at advokat t vil hindre eller modvirke sagens opklaring,jf. retsplejelovens §
       736, stk. 2, jf. § 733, stk. 2. klageretten ophæver derfor byrettens kendelse. "
personlige oplysninger
tiltalte er ikke tidligere straffet.
rettens begrundelse og afgørelse
efter retsplejelovens § 834, stk. 1, nr. 4, skal et anklageskrift blandt andet indeholde "sådan
angivelse af tid, sted, genstand, udførelsesmåde og andre nærmere omstændigheder, som er
nødvendig for en tilstrækkelig og tydelig beskrivelse" af det forhold, for hvilket der er rejst
tiltale.
retten finder ikke, at det af udtrykket "blandt andet" med bestemthed kan udledes hvilke an-
dre af de oplysninger, der var fremme i det lukkede grundlovsforhør, skal anses for uberettiget
videregivet af tiltalte. retten lægger derfor til grund, at tiltalen alene omfatter videregivelse af
oplysninger om klientens tilknytning til renoflex og makuleringsarbejde.
                                                 - 8 -
efter den stedfundne bevisførelse finder retten, at det var berettiget, at københavns byret den
25. oktober 2012 - på anklagemyndighedens begæring - traf beslutning i medfør af retspleje-
lovens § 29, stk. 3, nr. 4, om at lukke dørene af hensyn til sagens oplysning, herunder da dette
var nødvendigt for at sikre, at mulige aftagere af de stjålne koster ikke blev gjort bekendt med
politiets materiale eller afgivne forklaringer.
det er ubestridt, at tiltalte i sin egenskab af advokat og forsvarer er omfattet af den person-
kreds, der er omfattet af straffelovens § 152, stk. 1, jf. retsplejelovens § 129.
straffelovens § 152, stk. 1, angår uberettiget videregivelse af fortrolige oplysninger. efter
bestemmelsens stk. 3 er en oplysning fortrolig, når den ved lov eller anden gyldig bestem-
melse er betegnet som sådan, eller når det i øvrigt er nødvendigt at hemmeligholde den for at
varetage væsentlige hensyn til offentlige eller private interesser.
efter retsplejelovens § 29 d er offentlig gengivelse af, hvad der forhandles for lukkede døre,
forbudt, medmindre dørlukning alene er sket af hensyn til ro og orden i retslokalet. overtræ-
delse af bestemmelsen straffes efter retsplejelovens § 32 b, stk. 1, med bøde.
under den lukkede del af grundlovsforhøret fremkom der oplysninger om as tidligere ansæt-
telsesforhold hos renoflex, herunder at dette firma forestod sikkerhedsmakulering for en
række offentlige virksomheder, og at a havde hjemtaget en række dokumenter, som ellers
skulle have været makuleret. disse oplysninger, der ikke på daværende tidspunkt havde været
omtalt i pressen, og hvis offentliggørelse derfor kunne være til skade for efterforskningen - i
strid med formålet med at afholde retsmøde for lukkede dørene - må derfor som udgangs-
punkt anses for omfattet af forbuddet i retsplejelovens § 29 d, og dermed anses for fortrolige,
jf. straffelovens § 152, stk. 1. uanset at disse oplysninger også - som forklaret af tiltalte - var
blevet delt mellem klient og forsvarer allerede i forbindelse med det formøde, som blev af-
holdt forud for fremstillingen i grundlovsvagten, og således inden dørlukningen, finder retten,
at dette ikke ændrer ved oplysningernes fortrolige karakter. retten finder derfor, at tiltalte ved
som sket efterfølgende at have videregivet oplysninger til politiken om as tilknytning til re-
noflex og makuleringsarbejde har videregivet fortrolige oplysninger som nævnt i straffelovens
§ 152, stk. 1, jf. stk. 3.
                                                 - 9 -
det bemærkes herved tillige, at videregivelse af disse oplysninger ikke var nødvendige for at
imødegå klientens frustration over at blive identificeret med nazi- eller rockerkredse
strafansvar efter straffelovens § 152, stk. 1, forudsætter imidlertid, at tilsidesættelsen af tavs-
hedspligten er sket med forsæt, herunder at den pågældende har forstået, at de videregivne
oplysninger var fortrolige.
den nærmere rækkevidde af kravet om hemmeligholdelse er ikke fastlagt i selve straffeloven,
men beror på en fortolkning af den lovgivning, der er gældende på området, i dette tilfælde
retsplejelovens § 29 d.
tiltalte har anført, at retsstillingen efter hans opfattelse er den, at en forsvarer, der har modta-
get oplysninger fra klienten uden kendskab til politiets materiale, og - som i nærværende til-
fælde - uden kendskab til, hvad der senere på dagen passerede i grundlovsforhøret, er beretti-
get til at videregive disse oplysninger, hvis det skønnes nødvendigt af hensyn til forsvaret af
klienten. tiltalte har i forlængelse heraf anført, at de oplysninger, der blev videregivet til po-
litiken, blev videregivet på grundlag af de notater, han havde fra sin første samtale med a
inden grundlovsforhøret. oplysningerne var efter forsvarerens opfattelse heller ikke egnede til
at skade efterforskningen i sagen. tiltalte finder på den baggrund, at han ikke har tilsidesat sin
tavshedspligt. tiltalte har fra sagens start forfægtet dette synspunkt.
retten kan - som ovenfor anført - ikke tiltræde den af tiltalte forfægtede opfattelse, hvorefter
forsvareren skulle være berettiget til at videregive oplysninger, der er modtaget fra klienten
uden kendskab til politiets materiale, også selvom disse oplysninger senere gentages i et luk-
ket retsmøde.
på det foreliggende grundlag har retten imidlertid fundet det betænkeligt at anse for godtgjort,
at tiltalte bevidst har haft til hensigt at omgå forbuddet i retsplejelovens § 29 d til skade for
efterforskningen i sagen. retten har heller ikke fundet det godtgjort, at tiltalte indså eller
måtte indse, at dette kunne blive konsekvensen af hans handling. retten lægger herved vægt
på det af tiltalte forklarede om baggrunden for hans handling, herunder at han mente at han
handlede i overensstemmelse med gældende regler på området, således at tiltaltes misforstå-
                                                - 10 -
else af regelgrundlaget på området må anses for en uegentlig retsvildfarelse. retten finder
herefter ikke, at tiltalte har haft det fornødne forsæt til, at der kan ske domfældelse efter straf-
felovens § 152, stk. 1.
tiltalte vil derfor være at frifinde for den rejste tiltale.
thi kendes for ret:
tiltalte t frifindes.
statskassen skal betale sagens omkostninger, herunder 7.500 kr. + moms i salær til den be-
skikkede forsvarer, advokat hanne rahbæk.