text:
                               højesterets dom
                            afsagt torsdag den 30. april 2015
sag 267/2013
(1. afdeling)
papiruld danmark a/s
(advokat jane frederikke land)
mod
rockwool a/s
(advokat claus barrett christiansen)
i tidligere instans er afsagt dom af sø- og handelsretten den 29. oktober 2013.
i pådømmelsen har deltaget fem dommere: jytte scharling, marianne højgaard pedersen,
thomas rørdam, hanne schmidt og jan schans christensen.
påstande
appellanten, papiruld danmark a/s, har gentaget sine påstande.
indstævnte, rockwool a/s, har påstået stadfæstelse for så vidt angår påstandene 1, 3, 5, 8-10,
12-16, 18-19 og 22-27.
rockwool har endvidere nedlagt påstand om, at det pålægges papiruld danmark at tilbage-
kalde alt markedsføringsmateriale, som indeholder de af rockwools påstande 1, 3, 5, 8-10,
12-16, 18-19 og 22-27 omfattede udsagn, subsidiært at tilbagekalde markedsføringsmateriale
omfattet af en eller flere af de nævnte påstande, mere subsidiært at tilbagekalde brochurema-
teriale vist i bilag 1, 3, 36, 41 og n, og mest subsidiært at tilbagekalde brochuremateriale vist
i bilag 1, 3, 36, 41 og n omfattet af en eller flere af påstandene 1, 3, 5, 8-10, 12-16, 18-19 og
22-27.
                                               - 2 -
rockwool har endelig nedlagt påstand om, at papiruld danmark idømmes bødestraf for over-
trædelse af markedsføringslovens § 3 og § 5, jf. § 30, stk. 3, ved at have gjort markedsfø-
ringsmæssigt brug af udsagnene i påstand 1, 3, 5, 8-10, 12-16 og 22-27.
supplerende sagsfremstilling
der er for højesteret fremlagt en miljøvaredeklaration (epd) af 25. oktober 2013 for rock-
wool udarbejdet af the norwegian epd foundation. det fremgår af deklarationen, at den er
udarbejdet i henhold til de internationale standarder iso 14025, iso 21930 og en 15804, og
at den er gyldig indtil den 25. oktober 2018.
der er endvidere fremlagt en miljøvaredeklaration (epd) af 21. maj 2014 for papiruld dan-
mark med tilhørende projektrapport af samme dato. såvel deklarationen som projektrapporten
er udarbejdet af epd danmark, der henhører under teknologisk institut. det fremgår af de-
klarationen, at den er udarbejdet i henhold til de internationale standarder iso 14025 og en
15804, og at den er gyldig i fem år fra udstedelsesdatoen.
af begge miljøvaredeklarationer fremgår, at de alene omfatter produktfasen (vugge-til-port),
dvs. fremskaffelse af råmaterialer, transport samt fremstilling af produktet.
papiruld danmark har udarbejdet et notat om sammenligning af papiruld danmarks og
rockwools miljøvaredeklarationer.
der er endvidere fremlagt en prøvningsrapport af 7. november 2013 fra teknologisk institut
vedrørende rockwools produkt flexibatts og referat af 21. marts 2014 af et møde afholdt
den 14. marts 2014 mellem teknologisk institut og rockwool om den nævnte prøvningsrap-
port.
der er tillige fremlagt en række rapporter, herunder uddrag af miljøministeriets rapport fra
2013 med titlen ”miljø- og samfundsøkonomisk vurdering af muligheder for øget genanven-
delse af papir, pap, plast og organisk affald fra dagrenovation”, regeringens rapport fra okto-
ber 2013 med titlen ”danmark uden affald, genanvend mere – forbrænd mindre” og en norsk
rapport fra 2014 med titlen ”energi- og klimagassanalyse av isolasjonsmaterialer”.
                                               - 3 -
endvidere er der fremlagt et sikkerhedsdatablad af 25. februar 2014 for papiruld danmark og
en række certifikater og standarder, herunder den internationale standard iso 14044 og den
europæiske standard en 15804.
endelig er der fremlagt en række udskrifter fra bl.a. rockwools, papiruld danmarks, tekno-
logisk instituts, epd danmarks og miljøstyrelsens hjemmesider, avisartikler samt korrespon-
dance mellem bl.a. papiruld danmark og teknologisk institut, energistyrelsen og miljøsty-
relsen. af den fremlagte korrespondance fremgår bl.a., at miljøstyrelsen den 11. april 2012
modtog en indberetning vedrørende vildledende markedsføring af papiruld danmarks pro-
dukt, papiruld, og at styrelsen den 11. april 2014 afsluttede sin behandling af sagen, da styrel-
sen konstaterede, at de pågældende udsagn ikke længere blev anvendt på papiruld danmarks
hjemmeside. det fremgår endvidere, at miljøstyrelsen den 23. maj 2014 videresendte indbe-
retningen fra 2012 til energistyrelsen, der den 24. juni 2014 afsluttede sin behandling af sa-
gen, da styrelsen ud fra de foreliggende oplysninger vurderede, at der ikke var grundlag for at
foretage sig yderligere i anledning af indberetningen.
forklaringer
til brug for højesteret er der afgivet forklaring af mathias sehested høeg kemner.
mathias sehested høeg kemner har forklaret bl.a., at han er uddannet bygningsingeniør med
speciale i energieffektivisering, indeklima og bæredygtighed. han har i lidt over 2 ½ år været
ansat som konsulent hos teknologisk institut, hvor han beskæftiger sig med miljøvaredekla-
rationer, livscyklusvurderinger, generel bæredygtighed inden for byggeriet på materialeniveau
samt standardisering og harmonisering af miljøvaredeklarationer på europæisk niveau. han er
teknologisk instituts ekspert inden for miljøvaredeklarationer. teknologisk institut har
igangværende arbejder for blandt andre rockwool.
inden for miljøvaredeklarationer (epd’er) er der en særlig europæisk standard kaldet en
15804, som dækker byggevarer. i tiden inden denne standard anvendte man internationale
standarder, som var bredere i deres formulering, og livscyklusvurderinger til at påvise et pro-
dukts miljøegenskaber, ligesom der fandtes diverse computerbaserede værktøjer, herunder det
danske beat (building environmental assessment tool).
                                               - 4 -
en miljøvaredeklaration giver en virksomhed verificerede og videnskabeligt baserede miljøin-
formationer vedrørende deres produkt. en miljøvaredeklaration bliver sædvanligvis brugt til
at foretage materialevalg i byggeriet. der er også virksomheder, som bruger miljøvaredekla-
rationer profileringsmæssigt – ikke fordi en miljøvaredeklaration på nogen måde er et grønt
stempel, men virksomhederne fremlægger ærligt og redeligt informationerne om deres pro-
dukter. miljøvaredeklarationerne bliver også brugt markedsføringsmæssigt og til sammenlig-
ning med konkurrerende produkter.
papiruld danmarks miljøvaredeklaration er i sig selv sammen med den bagvedliggende pro-
jektrapport (lca-rapporten) verificeret af en kompetent tredjepart, som ikke var involveret i
udarbejdelsen af miljøvaredeklarationen, og som er uafhængig af producenten. verificeringen
foregår efter en standardiseret procedure.
papiruld danmarks miljøvaredeklaration vedrører perioden ”fra vugge til port”, hvilket bety-
der, at den indeholder information om alle materialer, leverandører og processer i produktio-
nen hos producenten. den vedrører alle forhold vedrørende produktet, frem til produktet er
klar til at forlade porten og komme ud på markedet. produktets færd ”fra port til grav” er ikke
en del af papiruld danmarks miljøvaredeklaration. efter en dialog med teknologisk institut
kom papiruld danmark frem til, at en miljøvaredeklaration vedrørende forløbet ”fra vugge til
port” opfyldte deres behov i forhold til det, de skulle anvende deklarationen til. dette var i
overensstemmelse med teknologisk instituts anbefalinger. en miljøvaredeklaration ”fra
vugge til port”, omfatter de forhold, som producenten kan levere validt data på. oplysninger
om produktet, efter at det har forladt porten, vil være baseret på gisninger om, i hvilken sam-
menhæng produktet vil komme til at indgå.
papiruld danmarks miljøvaredeklaration kan, jf. afsnittet ”sammenlignelighed” på side 2 i
deklarationen, sammenlignes med miljøvaredeklarationen, der er udarbejdet for rockwool,
under forudsætning af, at retningslinjerne i standarden en 15804 for sammenligning af miljø-
varedeklarationer følges. kravene til sammenlignelighed er gengivet i standardens pkt. 5.3
”comparability of epd for construction products”. hvis de betingelser, der er nævnt heri,
efterleves, kan papiruld danmarks og rockwools miljøvaredeklarationer sammenlignes.
                                               - 5 -
han er bekendt med indholdet i notatet ”sammenligning af epd udarbejdet for papiruld a/s
og rockwool a/s – miljøvaredeklaration baseret på en 15804 i henhold til iso 14025 - ver-
sion 3”. beregningerne og udsagnene i sammenligningsnotatet er korrekte. det er han 100
procent sikker på, idet han selv tillige med en af sine kollegaer, som også arbejder med miljø-
vurderinger, har gennemgået beregningerne, og de er enige om, at beregningerne og udsag-
nene er korrekte. tallene, der indgår i sammenligningsnotatet, er alle verificeret af en tredje-
part. sammenligningen er herefter baseret på ”simpel købmandsregning”. man kan komme
frem til udsagnene, der fremgår under bemærkningerne ved ”simpel købmandsregning”.
han er bekendt med og uenig i alle de kritikpunkter, som rockwool har rejst vedrørende den
miljøvaredeklaration, der er udarbejdet for papiruld danmark. han har gennemgået samtlige
kritikpunkter og drøftet flere af dem med en kollega. det er ikke korrekt, at der ikke kan ske
en sammenligning mellem papiruld danmarks miljøvaredeklaration og rockwools miljøvare-
deklaration, idet alt, hvad der sker ”efter porten”, er irrelevant. standarden siger ikke, at hele
livscyklussen skal dækkes, for at der kan foretages en sammenligning. ifølge standarden kan
der ske sammenligning på produktniveau, og der kan sammenlignes ”vugge til port”, så længe
retningslinjerne som beskrevet i standardens pkt. 5.3 efterleves. det er ikke tvivlsomt, om
papiruld danmarks miljøvaredeklaration lever op til en 15804. den indeholder præcis de
informationer, som standarden kræver. dette gør sig gældende både i relation til selve miljø-
varedeklarationen og den bagvedliggende lca-rapport, som begge er verificeret af en tredje-
part, og i relation til, om kravene i standarden er overholdt. standarden kræver ikke, at der
oplyses datasæt for elforbrug i en miljøvaredeklaration, og alle nødvendige oplysninger frem-
går af den bagvedliggende lca-rapport. der var intet i verificeringen, som tydede på, at der
er sket en undervurdering. der er tale om en miljøvaredeklaration fra ”vugge til port”. der
skal derfor ikke i henhold til standarden medtages parametre som installation og bortskaffelse.
miljøvaredeklarationen giver mulighed for at vurdere produktets egenskaber i en bygnings-
sammenhæng, idet der henvises til nogle tekniske egenskaber, som gør det muligt at vurdere,
hvordan isoleringsmaterialet vil performe i en bygning. standarden kræver ikke for miljøva-
redeklarationer, der vedrører ”fra vugge til port”, at der regnes på installation og bortskaffelse.
der er ikke lavet beregninger vedrørende miljøbelastningerne ”fra port” i hverken papiruld
danmarks eller rockwools miljøvaredeklaration. det er ligeledes ikke en mangel, at der ikke
er oplysninger om materialer til energiudnyttelse. der var ikke bidrag til disse kategorier. det
har intet med produktionen at gøre. efter standarden relaterer dette punkt sig til det, der sker
                                                - 6 -
med produktet, efter det har siddet i en bygning. det har intet med a3-produktion at gøre. de
er markeret med en streg, fordi de ikke indgår i beregningen. papiruld danmarks miljøvare-
deklaration kan i sin nuværende form indgå i andre ordninger. teknologisk institut admini-
strerer ordningen epd danmark, som er medlem af eco-platformen, der er en sammenslut-
ning af alle epd-ordninger, hvoraf de fleste findes rundt om i europa. i sammenslutningen
har alle indgået en aftale om gensidig anerkendelse, således at alle de miljøvaredeklarationer,
som teknologisk institut udarbejder, anerkendes i alle øvrige ordninger. teknologisk institut
har med ibu i tyskland, som er en af de største aktører inden for miljøvaredeklarationer,
indgået en samarbejdsaftale, således at de miljøvaredeklarationer, som teknologisk institut
udfærdiger, kan inkorporeres direkte i ibu’s system og omvendt. teknologisk institut har
også udarbejdet miljøvaredeklarationer, som er blevet udgivet hos epd norge. i miljøvarede-
klarationen henvises til en eta – en europæisk teknisk godkendelse – hvor informationerne
findes, herunder varmeledningsevnen, som anvendes til beregning af energitab. det står såle-
des ikke direkte i miljøvaredeklarationen, men der henvises til en godkendt deklaration. der
er ingen krav i standarden om, at man skal give oplysningerne i selve miljøvaredeklarationen.
det er ikke korrekt, at jo større spild der er ved produktionen, desto bedre miljøprofil vil et
produkt få. et større spild i produktionen vil også medføre en større co2 udledning. bereg-
ningen er endvidere ikke i modstrid med hele intentionen bag affaldshierarkiet, der tager sigte
på øget genanvendelse. der er tale om en lille smule affald fra gulvet, der bliver kørt på for-
brændingen. papiruld er som produkt omfattet af hensigten. han har gennemgået rockwools
beregninger og bemærkninger vedrørende energibalancen og er uenig i dem. der er opfundet
nye tal, som han ikke kan genkende, og tallene bruges i en sammenhæng, som ikke giver me-
ning.
han kender regeringens ressourcestrategi med tilhørende baggrundsrapport. de har ingen be-
tydning i forhold til den miljøvaredeklaration, der er udarbejdet for papiruld danmark. rap-
porten har intet at gøre med miljøvaredeklarationer efter den europæiske standard.
han har været med til at foretage lignende studier for miljøstyrelsen ved brug af samme me-
todik/værktøjer. rapporten konkluderer, at det er fordelagtigt at udsortere mere papir fra dag-
renovationen og genanvende det, fordi man herved opnår en miljøeffekt. rapporten regner
udelukkende på at genanvende til avispapir, men det kunne også genanvendes i andre sam-
                                              - 7 -
menhænge, f.eks. i papiruld. det vil også give en miljøbesparelse at genanvende papir i byg-
gematerialer.
rapporten ”energi- og klimagassanalyse av isolasjonsmaterialer” giver ikke støtte for, at der
ikke kan ske sammenligning mellem papiruld danmarks og rockwools miljøvaredeklaratio-
ner. rapporten anvender miljøvaredeklarationer ”fra vugge til port” for sammenligning af
isoleringsmaterialer på baggrund af de retningslinjer, der fremgår af standarden. i papiruld
danmarks miljøvaredeklaration er der ikke medregnet co2 fra væksten af det oprindelige træ.
der er derfor taget højde for det problem, rapporten rejser, i forhold til, at træprodukter vil
kunne fremstå meget klimavenlige i en ”vugge til port” analyse. papiruld danmarks miljøva-
redeklaration ville derfor kunne have indgået i studiet. der ville være sket en omregning, som
sket i sammenligningsnotatet. i sammenligningsnotatet er der foretaget en sammenligning
efter en konkret bygningskontekst. der er taget hensyn til en konkret bygningskontekst ved at
indregne materialets funktion, som er de isolerende egenskaber.
der er i papiruld danmarks miljøvaredeklaration taget højde for, at papiruld indeholder bo-
raks. det er medtaget i beregningen. det forhold, at boraks er optaget på eu-kandidatlisten
over særligt problematiske stoffer, er ikke relevant i forhold til miljøudsagn om co2 udled-
ning og energiforbrug.
rockwool udleder ifølge sammenligningsnotatet 34,32 kg co2 pr. m3. tallet kan sammenlig-
nes direkte med, at ”stenuld udleder ca. 27 kg co2 pr. m3”, som det fremgår af papiruld
danmarks hjemmeside, og som er fremkommet ved en beregning i beat. det er dårligere
miljømæssigt desto mere co2, der udledes. resultaterne i rockwools miljøvaredeklaration er
således dårligere end ved beregningen i beat i modsætning til papiruld danmark, der har
opnået et bedre miljømæssigt resultat ved beregningen efter standarden end ved beregning i
beat. oplysningen på papiruld danmarks hjemmeside om, at ”papiruld udleder ca. 7 kg
co2 pr. m3”, kan sammenlignes med tallet 3,956 kg co2 pr. m3 i sammenligningsnotatet. pa-
piruld får en mindre co2 udledning ved beregning efter standarden end ved beregning i
beat. udsagnet om, at ”co2 aftrykket for rockwool er 8 gange større end for papiruld”, er
beregnet ved en sammenligning af tallet 0,15824 kg co2 pr. m3 for papiruld med tallet 1,270
kg co2 pr. m3 for rockwool. udsagnet ”det samlede co2 aftryk for papiruld er derfor så lavt
                                                - 8 -
som 3,956 kg co2 pr. m3. det er kun 11,5 % af co2 belastningen af fremstilling af rock-
wool” relaterer sig udelukkende til fremstillingen.
i relation til det tidligere anvendte udsagn om, at ”det samlede co2 aftryk på papiruld er der-
for så lavt som 7 kg. det er 25 % af co2 belastningen ved fremstilling af stenuld”, vil tallet
25 % blive bedre ved de nye beregninger for papiruld i forhold til fremstillingen.
han giver ved sin forklaring udtryk for teknologisk instituts holdning og ikke sin egen.
det fremgår af både miljøvaredeklarationen og baggrundsrapporten, at der er taget højde for,
at det kan være en ulempe for mineraluld at blive sammenlignet med papiruld. hvis de havde
medregnet det biogene kulstof – kulstof som i sin tid var bundet i det træ, der har groet, og
som blev brugt til den oprindelige avisproduktion – ville resultatet vedrørende ”global op-
varmning” i papiruld danmarks miljøvaredeklaration i afsnittet ”lca resultater” have været
negativt, således at produktionen af papiruld ville fjerne co2. de har taget forbehold for, at
situationen, som er beskrevet i sidste afsnit på side 10 i rapporten ”energi- og klimagassana-
lyse av isolasjonsmaterialer”, ikke opstår. det er derfor uproblematisk at foretage sammenlig-
ningen. beregningen er beskrevet i lca-rapporten under pkt. 4.1.1 ”aviser”, hvor det frem-
går, hvordan de har behandlet inputtet af avismateriale. i henhold til standardens beskrivelse
af, hvad affald er, bliver avispapir betragtet som affald, indtil det er klar til at blive genan-
vendt til noget nyt. avispapiret er klar til at blive genanvendt til noget nyt, når papiruld dan-
mark anvender det til at lave isolering, da det her er gået videre til næste produktsystem. det
er korrekt, når avispapir i beregningen i papiruld danmarks miljøvaredeklaration er medtaget
som materiale, der er klar til genanvendelse. avispapir indgår som sekundært materiale –
materiale, der bliver genanvendt. det er ikke relevant i denne sammenhæng, hvorvidt papir er
en knap ressource eller ej.
det fremgår af afsnit 5.3 ”comparability of epd for construction products” i standarden, at
der kan ske sammenligning på produktniveau. efter hans opfattelse er alle fem betingelser,
som følger af standarden, opfyldt.
den første betingelse, der skal være opfyldt, vedrører et krav til en konstruktion, hvor der
f.eks. bliver stillet krav om en u-værdi. det materiale, der kommer ind, skal give den samme
                                               - 9 -
u-værdi. i sammenligningsnotatet er det den omregning, der medfører, at isoleringsproduktet
giver den samme u-værdi, således at bygningens energiforbrug er det samme, uanset om man
bruger rockwool eller papiruld. når man anvender samme enhed, som der er brugt i rock-
wools miljøvaredeklaration, 1 m2 med en tykkelse, der giver en r-værdi på 1, er der ved sam-
menligningen taget hensyn til, at energistrømningen gennem materialet er det samme.
den anden betingelse vedrører de miljømæssige egenskaber. begge produkter skal isolere og
har derfor den samme miljømæssige performance. i forhold til lambda-værdien er der i papi-
ruld danmarks miljøvaredeklaration henvist til en eta.
i forbindelse med udfærdigelsen af papiruld danmarks miljøvaredeklaration besøgte de pro-
duktionen, men i relation til udfærdigelsen af en miljøvaredeklaration er producenten ifølge
standarden altid ansvarlig for at levere korrekt data for sin produktion. han har ikke testet de
data, som de har modtaget fra papiruld danmark, udover at de lå inden for rimelighedens
grænser. det er fuldt ud tilstrækkeligt, at der henvises til en eta. ”technical performance”
som nævnt i betingelsen kan eventuelt være brandrisiko. ved vurderingen af, om der kan ske
sammenligning på produktniveau, har de taget de miljømæssige egenskaber i betragtning og
ikke de tekniske egenskaber, fordi produktet efterfølgende vil kunne placeres i mange for-
skellige typer af byggerier. han har ikke taget hensyn til produkternes tekniske egenskaber i
relation til brandegenskaber. antallet af gipsplader, der skal anvendes, har indflydelse på
selve byggeriet, og dette vil have betydning for en sammenligning på bygningsniveau og hele
bygningsberegningen. efter hans opfattelse kan man lave sammenligning på produktniveau,
så længe man kan redegøre for, hvordan den er foretaget. de har medtaget de aspekter, der er
relevante i forhold til miljøvaredeklarationen, og angivet grundlaget for sammenligningen.
det er transparent. begrebet ”technical performance” er ikke nærmere defineret i betingelsen.
der kan sagtens ske sammenligning på produktniveau.
den tredje betingelse relaterer sig til lca-rapporten. der ikke ekskluderet noget i papiruld
danmarks lca-rapport. han kender ikke rockwools lca-rapport, da den er fortrolig. han
ved, at betingelsen er opfyldt. miljøvaredeklarationen overholder standarden i forhold til,
hvad der skal med, og hvad der ikke skal med. han mener, at betingelsen er irrelevant i denne
sammenhæng. teknologisk institut fortolker – som alle andre – standarden i hvert enkelt til-
fælde. der er ikke to situationer, der er ens, og der bliver foretaget nogle valg. det er tekno-
                                               - 10 -
logisk instituts vurdering, at når man er ude i disse detaljer, har det ikke relevans for sam-
menligning af de to produkters miljømæssige egenskaber. sammenligningen er transparent,
idet de har fremlagt et bilag, hvori det fremgår, hvordan sammenligningen er foretaget.
de har kontrolleret, at den fjerde betingelse er opfyldt. det er de samme livscyklusfaser, der
bliver regnet på.
i den femte betingelse relaterer ”the operational aspect” sig til det energiforbrug, der skal bru-
ges i en bygning, som indeholder isoleringsmateriale. når man sammenligner med 1 m2 og en
r = 1, vil det betyde, at bygningen har samme energiforbrug, uanset om der anvendes rock-
wool eller papiruld. ”impact” er i forhold til ”the operational aspect”. det er ud fra, at byg-
ningen får samme miljøpåvirkning fra brugsfasen, idet energiforbruget er det samme.
de har ikke angivet, at brandkrav er udeladt. dette skal efter hans opfattelse alene angives,
hvis det er relevant. i øvrigt er det papiruld danmark, der har udfærdiget sammenligningsno-
tatet. han har svaret på, at beregningerne er korrekte. han har taget stilling til beregningerne
og vil ikke tage stilling til, hvad der kan bruges markedsføringsmæssigt. udsagnet i sammen-
ligningsnotatet om, at ”co2 aftrykket for rockwool er 8 gange større end for papirulds”, er
korrekt på baggrund af de beregninger, der er foretaget på grundlag af tallene fra de verifice-
rede miljø-varedeklarationer. tilføjelsen ”(sammenlignet på baggrund af bygningskontek-
sten)” betyder, at der er taget hensyn til isoleringsmaterialets funktion på bygningen, når den
er isoleret, forstået således at når bygningen står i brugstiden, skal der skrues lige meget op
for radiatoren, uanset om der anvendes papiruld eller rockwool. det er teknologisk instituts
vurdering, at der ikke skal tages forbehold for, at der ikke er taget hensyn til eventuelle brand-
krav. det vil ikke give mening i forhold til sammenligning af de miljømæssige egenskaber.
udsagnene i sammenligningsnotatet om, at ” det samlede co2 aftryk for papiruld er derfor så
lavt som 3,956 kg co2. det er kun 11,5 % af co2 belastningen af fremstilling af rockwool”
og ” energiforbruget, der medgår til fremstilling af papiruld, er 2,7 gange mindre end for
rockwool”, er korrekte.
papiruld danmarks miljøvaredeklaration vil også blive godkendt i norge og alle øvrige lande,
der er med i eco-platformen og i aftalen om gensidig anerkendelse. han sidder i et udvalg i
                                              - 11 -
eco-platformen. teknologisk institut har fået en henvendelse vedrørende godkendelse i
danmark af en miljøvaredeklaration fra østrig. teknologisk institut afventer i denne forbin-
delse diskussioner, der pågår i tc350 under cen (den europæiske standardiseringsorgani-
sation) om beregningen af biogent kulstof.
han har ikke kendskab til, hvorvidt passussen ”sammenlignelighed” ikke altid har været i
miljøvaredeklarationer udfærdiget af teknologisk institut. papiruld danmarks og rockwools
miljøvaredeklarationer er baseret på samme databaser.
i papiruld danmarks miljøvaredeklaration står præcis det, som standarden kræver. da han
ikke har udarbejdet rockwools miljøvaredeklaration, kan han ikke oplyse, om der ligger et
større arbejde til grund for den. rockwools miljøvaredeklaration indeholder generelt mere
tekstbeskrivelse. i norge anvendes et andet format end i danmark og resten af europa til ud-
færdigelse af miljøvaredeklarationer. hvert land har sin egen skabelon. det har ingen betyd-
ning for resultatet af en sammenligning.
der er i papiruld danmarks miljøvaredeklaration tilstrækkelig information til at vurdere,
hvordan papiruld danmarks produkt påvirker byggeperformance i forhold til energitab.
det har ingen betydning for sammenligningen på produktniveau, om man i papiruld dan-
marks miljøvaredeklaration betragter brugte aviser som en begrænset biomasseressource eller
som affald. det er standarden for miljøvaredeklarationer, der beskriver, hvordan en sammen-
ligning skal foretages. studiet fra miljøstyrelsen er udarbejdet i en helt anden kontekst.
han vil ikke tage stilling til, om papiruld er miljørigtig isolering, miljøvenligt materiale eller
co2-venligt. det er subjektive vurderinger og formuleringer. udsagnet om, at ”papiruld udle-
der ca. 7 kg co2/m3”, stammer fra tiden inden udfærdigelsen af miljøvaredeklarationen. tal-
lene kan derfor ikke findes i miljøvaredeklarationen. tallene kommer fra beat-programmet.
han kan ikke tage stilling til, om der i papiruld danmarks miljøvaredeklaration er støtte for
udsagnet ”papiruld er bæredygtigt byggeri og grønne jobs”.
                                               - 12 -
der er ikke i papiruld danmarks miljøvaredeklaration støtte for udsagnet om, at ”det samlede
co2 aftryk for papiruld er derfor så lavt som 7 kg co2/m3. det er kun 25 % af co2 belastnin-
gen fra fremstilling af stenuld.”
han vil ikke på baggrund af oplysningerne i henholdsvis papiruld danmarks og rockwools
miljøvaredeklarationer udtale sig om, hvorvidt papiruld er et mere miljøvenligt produkt, da
miljøvenligt er subjektivt. papiruld har en lavere co2-udledning.
en sammenligning skal som hovedregel finde sted på bygningsniveau og ikke på produktni-
veau, primært for at undgå misforståelser, som ville kunne opstå, hvis man blot sammenlig-
nede de to miljøvaredeklarationer ved at sammenligne kilo til kilo uden at tage hensyn til de
isolerende egenskaber. han har beregnet isoleringstykkelsen, der giver r = 1 for begge pro-
dukter. der er ikke taget stilling til, om det er på lodrette eller vandrette flader. det har ingen
betydning ved beregning af materialeegenskaben.
han har ikke været med til at udfærdige prøvningsrapporten.
en miljøvaredeklaration, der vedrører perioden ”fra vugge til port”, inkluderer ikke ibrugtag-
ning og bortskaffelse. oplysningerne i en miljøvaredeklaration, der omfatter perioden ”fra
vugge til port”, indgår som en nødvendig del i en beregning af en samlet bygnings miljøprofil.
der sker en sammenligning på produktniveau. miljøvaredeklarationen kan også anvendes til
sammenligning af produktioner.
han vil ikke tage stilling til, om tallene på papiruld danmarks hjemmeside i afsnittet ”miljø-
venligt materiale” giver dækning for overskriften, da overskriften indeholder et subjektivt
element.
retsgrundlag
markedsføringsloven
markedsføringslovens § 1, § 3, stk. 1-3, og § 5, stk. 1 og stk. 2, nr. 1-3 og 5, lyder:
      ”§ 1. erhvervsdrivende omfattet af denne lov skal udvise god markedsføringsskik under
      hensyntagen til forbrugerne, erhvervsdrivende og almene samfundsinteresser.
                                              - 13 -
      stk. 2. markedsføring, der angår forbrugernes økonomiske interesser, må ikke være eg-
      net til mærkbart at forvride deres økonomiske adfærd
      …
      § 3. erhvervsdrivende må ikke anvende vildledende eller urigtige angivelser eller ude-
      lade væsentlige informationer, såfremt dette er egnet til mærkbart at forvride forbruger-
      nes eller andre erhvervsdrivendes økonomiske adfærd på markedet.
      stk. 2. markedsføring som i sit indhold, sin form eller den anvendte fremgangsmåde er
      vildledende, aggressiv eller udsætter forbrugerne eller erhvervsdrivende for en utilbør-
      lig påvirkning, og som er egnet til mærkbart at forvride disses økonomiske adfærd, er
      ikke tilladt.
      stk. 3. rigtigheden af angivelser om faktiske forhold skal kunne dokumenteres.
      …
      § 5. sammenlignende reklame omfatter enhver reklame, som direkte eller indirekte
      henviser til en konkurrent eller til varer eller tjenesteydelser, som udbydes af en konkur-
      rent.
      stk. 2. sammenlignende reklame, jf. stk. 1, er tilladt efter denne lov, når sammenlignin-
      gen
        1) ikke er vildledende,
        2) angår varer eller tjenesteydelser, der opfylder samme behov eller tjener samme
            formål,
        3) er objektiv og sammenligner en eller flere konkrete og relevante egenskaber, der
            kan dokumenteres, og som er repræsentative for disse varer eller tjenesteydelser,
            herunder prisen,
        4) …
        5) ikke miskrediterer eller nedvurderer en konkurrents varemærker, firmanavne, an-
            dre karakteristiske kendetegn, varer, tjenesteydelser, aktiviteter eller øvrige for-
            hold,
      …”
markedsføringslovens § 3, stk. 3, blev oprindeligt indsat ved lov nr. 428 af 1. juni 1994 som
markedsføringslovens § 2, stk. 4, med samme ordlyd som den nugældende § 3, stk. 3.
af lovforslaget fremgår bl.a., jf. folketingstidende 1993-94, tillæg a, lovforslag nr. l 211, sp.
7266:
      ”til § 2
      …
                                               - 14 -
       bestemmelsen i § 2, stk. 4, påbyder en erhvervsdrivende at dokumentere rigtigheden af
       angivelsen om faktiske forhold og lovfæster herved det naturlige princip om, at den,
       som ønsker at markedsføre sig ved hjælp af angivelser om faktiske forhold, også skal
       kunne sandsynliggøre rigtigheden heraf. reglen har sit forbillede i ef-direktivet om
       vildledende reklame.”
ved lov nr. 1547 af 20. december 2006 om ændring af markedsføringsloven (gennemførelse
af direktivet om urimelig handelspraksis, kontrolundersøgelser m.v.) gennemførtes europa-
parlamentets og rådets direktiv 2005/29/ef af 11. maj 2005 om virksomheders urimelige
handelspraksis over for forbrugerne på det indre marked mv. i dansk ret. ved lovændringen
blev den hidtidige bestemmelse i markedsføringslovens § 2, stk. 4, videreført uændret som
den nye lovs § 3, stk. 3.
af lovforslaget fremgår bl.a., jf. folketingstidende 2006-07, tillæg a, s. 5 og 23:
       ”almindelige bemærkninger
       1. indledning
       …
       de generelle regler for hvordan erhvervsdrivende skal agere på markedet, er fastsat i
       markedsføringsloven, hvis grundlæggende principper er kravet om, at erhvervsdrivende
       skal følge god skik, og at brug af vildledning, urigtige og urimeligt mangelfulde angi-
       velser er forbudt. gennemførelsen af direktivet skal derfor primært ske ved, at markeds-
       føringslovens regler herom tilpasses direktivet.
       …
       2. direktivet om urimelig handelspraksis
       …
       direktivets anvendelsesområde
       …
       ifølge direktivets art. 4, må medlemsstaterne hverken begrænse friheden til at levere
       tjenesteydelser eller den frie bevægelighed for varer af grunde, der kan henføres til de
       områder, hvor der med direktivet sker en tilnærmelse. denne bestemmelse medfører, at
       direktivets regler er udtryk for totalharmonisering.
       …
       til den nye § 3, stk. 3
       i lighed med den nugældende § 3, er den erhvervsdrivende forpligtet til at dokumentere
       rigtigheden af faktuelle oplysninger, svarende til kravet i direktivets art. 12, litra a. som
       hidtil gælder kravet ikke udsagn, som har karakter af almindelige anprisninger, som fx
                                               - 15 -
      udsagn om at den erhvervsdrivende er ”den bedste”, eller at en vare er ”uopslidelig” el-
      ler ”holder hele livet”.”
markedsføringslovens § 5 blev oprindeligt indsat ved lov nr. 164 af 15. marts 2000 om æn-
dring af lov om markedsføring mv. som markedsføringslovens § 2 a med samme ordlyd som
den nugældende § 5. ved loven gennemførtes europa-parlamentets og rådets direktiv
97/55/ef af 8. oktober 1997 om ændring af direktiv 84/450/eøf om vildledende reklame i
dansk ret. ændringsdirektivet angik sammenlignende reklame og havde til formål at harmoni-
sere betingelserne herfor.
af lovforslaget fremgår om § 2 a, stk. 2, nr. 3 (nu § 5, stk. 2, nr. 3), jf. folketingstidende
1999-2000, tillæg a, lovforslag nr. l 35, s. 1052:
      ”ad § 2 a, stk. 2, nr. 3
      bestemmelsen svarer til ordlyden af artikel 3a, stk. 1, litra c. efter bestemmelsen skal
      reklamen på objektiv måde sammenligne konkrete, relevante og repræsentative egen-
      skaber ved produkterne, som er dokumenterbare.
      af direktivets betragtning 7 fremgår, at bestemmelsen har til formål at sikre objektive
      kriterier for sammenligning af varers og tjenesteydelsers karakteristiske træk. bestem-
      melsen indebærer, at sammenligningen ikke må bygge på subjektive vurderinger og
      holdningsbaserede udsagn, der ikke kan dokumenteres.
      med bestemmelsen lægges op til en helhedsvurdering, hvori de nævnte kriterier skal
      indgå. bestemmelsen kan sammen med de øvrige betingelser betragtes som en konkreti-
      sering af de traditionelle kriterier, hvorefter en sammenlignende reklame skal være kor-
      rekt, relevant og loyal.
      kravet om, at sammenligningen skal angå en eller flere konkrete og relevante egenska-
      ber, vil være opfyldt ved en sammenlignende reklame, der anfører oplysninger om fx
      vægt, produktionsmetode, miljøvenlighed, funktioner, eftersalgsservice, pris, mv.
      endvidere skal egenskaberne være repræsentative, dvs. karakteristiske eller typiske for
      de produkter, der indgår i sammenligningen.
      i bestemmelsen er det præciseret, at angivelse af prisen alene efter omstændighederne
      kan opfylde bestemmelsens kriterier og være tilladt. i direktivets betragtning 8 anføres,
      at dette bør være muligt under visse betingelser, især at reklamen ikke er vildledende.
      bestemmelsen skønnes at harmonere med den hidtidige praksis på området.”
direktivet om urimelig handelspraksis
                                               - 16 -
i den indledende betragtning 21 og artikel 12 i europa-parlamentets og rådets direktiv
2005/29/ef af 11. maj 2005 om virksomheders urimelige handelspraksis over for forbrugerne
på det indre marked mv. er anført:
      ”(21) personer eller organisationer, der ifølge national lovgivning har en berettiget inte-
      resse i sagen, skal have retsmidler til at indbringe sager om urimelig handelspraksis en-
      ten for en domstol eller et administrativt organ, der har beføjelse til at træffe afgørelse
      om klagerne eller foretage passende retsforfølgning. selv om bevisbyrden afgøres efter
      national lovgivning, er det hensigtsmæssigt, at domstole og administrative organer skal
      kunne kræve af de erhvervsdrivende, at de fremlægger belæg for, at deres faktuelle på-
      stande er korrekte.
      …
      artikel 12
      domstole og administrative myndigheder: dokumentation for påstande
      medlemsstaterne tillægger domstolene eller de administrative myndigheder beføjelse til
      under civile eller administrative procedurer som omhandlet i artikel 11:
        a) at kræve, at den erhvervsdrivende fremlægger beviser for rigtigheden af de fakti-
            ske forhold, der gøres gældende i forbindelse med en handelspraksis, hvis et så-
            dant krav, under hensyn til de legitime interesser hos den erhvervsdrivende og en-
            hver anden part i sagen, forekommer relevant under hensyn til omstændighederne
            i det pågældende tilfælde
        og
        b) at anse sådanne faktiske forhold for urigtige, hvis de beviser, der kræves i henhold
            til litra a), ikke fremlægges eller af domstolen eller den administrative myndighed
            skønnes utilstrækkelige.”
af kommissionens vejledning af 3. december 2009 i gennemførelsen/anvendelsen af direktiv
2005/29/ef om urimelig handelspraksis, sek(2009) 1666, pkt. 2.5.3, fremgår bl.a.:
      ”2.5.3. direktivet og vildledende miljøanprisninger
      direktivet indeholder ingen særlige regler om markedsføring af og reklamer for pro-
      dukter som værende miljøvenlige. dets bestemmelser finder imidlertid anvendelse på
      alle påstande, der fremsættes af en erhvervsdrivende over for en forbruger, herunder
      også påstande angående miljøvenlighed.
      som det hedder i direktivets 10. betragtning, yder direktivet en "beskyttelse for forbru-
      gere på områder, hvor der ikke er en særlig sektorlovgivning på fællesskabsplan, og
      forbyder erhvervsdrivende at bibringe et fejlagtigt indtryk af et produkts egenskaber".
                                             - 17 -
      direktivet går ikke imod miljøanprisninger, men giver hjemmel til at sikre, at erhvervs-
      drivende gør brug af miljøanprisninger på en troværdig og ansvarlig måde.
      anvendelsen af direktivets bestemmelser på miljøanprisninger kan sammenfattes i to
      hovedprincipper:
      (a) på grundlag af direktivets generelle bestemmelser skal de erhvervsdrivende
      frem for alt fremføre deres miljøanprisninger konkret, korrekt og utvetydigt.
      (b) de erhvervsdrivende skal have videnskabeligt belæg for deres påstande og være
      rede til
      at dokumentere dem på en forståelig måde, hvis deres påstand anfægtes.”
direktivet om vildledende reklame
i den indledende betragtning 7 og artikel 3a, stk. 1, litra c, i europa-parlamentets og rådets
direktiv 97/55/ef af 8. oktober 1997 om ændring af direktiv 84/450/eøf om vildledende re-
klame er anført:
      ”(7) der bør fastsættes betingelser for, hvornår sammenlignende reklame er tilladt, for så
      vidt angår sammenligningen, således at det kan fastslås, hvilke former for sammenlig-
      nende reklame der vil kunne fordreje konkurrencen, skade konkurrenterne og påvirke
      forbrugernes valg i uheldig retning; disse betingelser for lovlig reklame bør omfatte
      kriterier for en objektiv sammenligning af varers og tjenesteydelsers karakteristiske
      træk;
      …
      artikel 3a
      1. sammenlignende reklame er tilladt, for så vidt angår sammenligningen, når følgende
      betingelser er opfyldt:
      …
      c) den er objektiv og sammenligner en eller flere konkrete og relevante egenskaber, der
      kan dokumenteres, og som er repræsentative for disse varer eller tjenesteydelser, herun-
      der prisen
      …”
anbringender
papiruld danmark a/s har yderligere anført bl.a., at dokumentationskravet i markedsførings-
loven er opfyldt, når papiruld danmark følger de retningslinjer og råd, som gives af teknolo-
gisk institut, som er eksperter på området i danmark. det samme gælder brug af udsagn, der
fremgår af materiale fra statens byggeforskningsinstitut. det forhold, at der er tale om et tek-
nisk komplekst område, skærper ikke dokumentationskravene efter markedsføringsloven.
                                               - 18 -
udsagnene omfattet af rockwools påstande 8-9, 13-16 og 23 relaterer sig til påvirkning af
miljøet (energiforbrug og/eller co2 udledning) ved fremstilling af papiruld. det fremgår såle-
des, at udsagnene alene vedrører fremstillingsfasen og ikke f.eks. installation og bortskaffelse.
der er ikke tale om generelle, fritstående udsagn uden nærmere forklaring. eftersom der nu
foreligger afsluttede håndhævelsessager ved miljøstyrelsen og energistyrelsen, skal påstan-
dene endvidere afvises, da rockwool ikke har retlig interesse i at få samme udsagn bedømt
igen i forhold til de almindelige regler i markedsføringsloven. det samme gælder udsagnene
omfattet af rockwools påstande 10, 22 og 27.
de to miljøvaredeklarationer for henholdsvis rockwool og papiruld danmark kan sammen-
lignes, hvilket understøttes af forklaringen fra mathias sehested høeg kemner fra teknolo-
gisk institut. teknologisk institut er en anerkendt, uvildig institution med betydelig kompe-
tence inden for området.
udsagnet omfattet af rockwools påstand 16 blev anvendt i forbindelse med, at papiruld
danmark i 1999 fik tildelt 600.000 kr. fra fonden ”den grønne jobpulje”, hvis bestyrelse blev
udpeget af miljø- og energiministeren. udsagnet har reelt ikke noget indhold og kan derfor
ikke væsentligt/mærkbart indskrænke forbrugerens evne til at træffe en informeret beslutning.
det bestrides, at papiruld danmark er forpligtet til at tilbagekalde markedsføringsmateriale,
da der ikke foreligger retsstridige handlinger. påstanden om tilbagekaldelse mangler endvi-
dere den fornødne aktualitet, da papiruld danmark ikke anvender udsagnene i dag.
rockwool a/s har yderligere anført bl.a., at den af papiruld danmark fremlagte prøvnings-
rapport af rockwool flexibatts isoleringsmateriale målt i guarded hot box ikke er retvi-
sende, da testmetoden ikke er egnet til bestemmelse af varmeledningsevne (lambdaværdi) for
isoleringsmaterialer. rockwool foretager løbende test af lambdaværdien af rockwools isole-
ringsmaterialer hos teknologisk institut, bl.a. i form af uvildig tredjepartskontrol, og disse
testresultater har ikke påvist afvigelser fra den deklarerede lambdaværdi. teknologisk institut
har endvidere trukket den af papiruld danmark fremlagte prøvningsrapport tilbage og erstattet
den med en ny rapport, efter at rockwool påpegede, at rapporten ikke var udarbejdet efter
                                                - 19 -
gældende standarder. papiruld danmark har afvist at fremlægge den nye rapport, hvilket må
tillægges processuel skadevirkning.
forklaringen fra mathias sehested høeg kemner strider mod gældende standarder, primært
en 15804, epd norges vurdering og ekspertudtalelser og holdningen i de europæiske eks-
pertgrupper, som har udarbejdet og forestår fortolkningen af standarden en 15804. mathias
sehested høeg kemner har bl.a. ikke fremlagt nogen dokumentation for opfyldelse af de fire
krav, der stilles i undtagelsen i pkt. 5.3 i standarden en 15804. forklaringen er så fejlbehæftet
og udokumenteret, at den ikke skal tillægges nogen betydning i sagen. mathias sehested
høeg kemner har endvidere selv udfærdiget papiruld danmarks miljøvaredeklaration.
miljøvaredeklarationen omfatter kun en mindre del af den reelle miljøbelastning, da den kun
omfatter såkaldt vugge-til-port (modsat vugge-til-grav) beregning, dvs. fra produktion til pro-
dukterne sendes ud af producentens port. det udgør en helt grundlæggende mangel, da ho-
vedparten af miljøbelastningerne for papiruld ligger uden for vugge-til-port, hvorimod rock-
wools miljøbelastninger (over 90 %) ligger inden for vugge-til-port. miljøvaredeklarationen
kan derfor ikke anvendes til støtte for miljøudsagn eller sammenligninger, og papiruld dan-
mark informerer i øvrigt ikke om, at der kun er dokumentation for miljøpåvirkning fra vugge-
til-port. udsagnene er også derfor vildledende og misvisende.
håndhævelsessagerne ved miljøstyrelsen og energistyrelsen er afsluttet, fordi papiruld dan-
mark har fjernet de omhandlede udsagn fra sin hjemmeside, og ikke fordi de to styrelser har
vurderet, at papiruld danmarks udsagn ikke var retsstridige.
da papiruld danmarks udsagn ikke er lovlige, skal papiruld danmark tilbagekalde markeds-
føringsmateriale, der omfatter de ulovlige udsagn.
højesterets begrundelse og resultat
rockwool a/s og papiruld danmark a/s konkurrerer på markedet for isoleringsmateriale,
idet de to virksomheder fremstiller og sælger isoleringsmateriale baseret på henholdsvis sten-
uld og papiruld. sagens hovedspørgsmål er, om det er i strid med markedsføringsloven, at
papiruld danmark i forbindelse med markedsføringen af sine produkter har anvendt en række
                                              - 20 -
udsagn om bl.a. isoleringsevne, brandmodstand, miljøpåvirkning, arbejdsmiljø og pris, herun-
der ved sammenligning med rockwools produkter.
markedsføringsloven og dokumentationskrav
efter markedsføringslovens § 1 skal erhvervsdrivende udvise god markedsføringsskik under
hensyntagen til forbrugerne, erhvervsdrivende og almene samfundsinteresser. markedsføring,
der angår forbrugernes økonomiske interesser, må ikke være egnet til mærkbart at forvride
deres økonomiske adfærd. det fremgår endvidere af markedsføringslovens § 3, stk. 1, at er-
hvervsdrivende ikke må anvende vildledende eller urigtige angivelser eller udelade væsentlige
informationer, hvis dette er egnet til mærkbart at forvride forbrugernes eller andre erhvervs-
drivendes økonomiske adfærd på markedet. rigtigheden af angivelser om faktiske forhold
skal kunne dokumenteres, jf. § 3, stk. 3. markedsføringslovens § 5, stk. 2, bestemmer bl.a., at
reklame, som direkte eller indirekte henviser til en konkurrent eller til varer, som udbydes af
en konkurrent, er tilladt, når sammenligningen ikke er vildledende, er objektiv og sammenlig-
ner en eller flere konkrete og relevante egenskaber, der kan dokumenteres, og som er repræ-
sentative for disse varer, herunder prisen, og ikke miskrediterer eller nedvurderer konkurren-
tens varer.
et af de centrale spørgsmål i sagen er, hvilke krav der skal stilles til den dokumentation, som
er omhandlet i markedsføringslovens § 3, stk. 3, og § 5, stk. 2, herunder om det er tilstrække-
ligt at sandsynliggøre, at en faktisk oplysning er rigtig.
markedsføringslovens § 3, der blev indført i den nugældende udformning ved lov nr. 1547 af
20. december 2006, gennemfører dele af europa-parlamentets og rådets direktiv 2005/29/ef
om bl.a. virksomheders urimelige handelspraksis over for forbrugerne på det indre marked.
ved direktivet blev der indført totalharmonisering på området. ifølge den indledende betragt-
ning 21 i direktivet er det hensigtsmæssigt, at bl.a. domstole skal kunne kræve af de erhvervs-
drivende, at de fremlægger belæg for, at deres faktuelle påstande er korrekte. efter direktivets
artikel 12 kan domstolene kræve, at den erhvervsdrivende fremlægger beviser for rigtigheden
af de faktiske forhold, der gøres gældende i forbindelse med en handelspraksis, hvis et sådant
krav under hensyn til de legitime interesser hos den erhvervsdrivende og enhver anden part i
sagen forekommer relevant under hensyn til omstændighederne i det pågældende tilfælde.
                                                 - 21 -
domstolene kan anse sådanne faktiske forhold for urigtige, hvis de beviser, der kræves, ikke
fremlægges eller af domstolen skønnes utilstrækkelige.
markedsføringslovens § 5 blev oprindeligt indført som § 2 a ved lov nr. 164 af 15. marts 2000
med henblik på at gennemføre europa-parlamentets og rådets direktiv 97/55/ef af 6. oktober
1997 om ændring af direktiv 84/450/eøf om vildledende reklame. efter artikel 3a, stk. 1,
litra c, i direktivet er det bl.a. en betingelse for, at sammenlignende reklame er tilladt, at den
omfatter en eller flere konkrete og relevante egenskaber, der kan dokumenteres.
højesteret finder, at både ordlyden af markedsføringslovens § 3, stk. 3, og § 5, stk. 2, forar-
bejderne til de to bestemmelser samt de bagvedliggende direktiver må forstås således, at do-
kumentationskravet ikke kan opfyldes ved blot at sandsynliggøre rigtigheden af en oplysning.
som anført i artikel 12 i direktivet om urimelig handelspraksis varierer de konkrete krav, der
stilles med hensyn til dokumentationen for en oplysnings rigtighed, under hensyn til omstæn-
dighederne i det enkelte tilfælde.
retlig interesse og passivitet
papiruld danmark har i relation til rockwools påstand 2, 4, 10, 16 og 23-28 gjort gældende,
at rockwool savner retlig interesse, og at disse påstande derfor bør afvises. af de grunde, som
sø- og handelsretten har anført, tiltræder højesteret, at afvisningspåstanden ikke tages til
følge. det forhold, at energistyrelsen og miljøstyrelsen har fået forelagt de omtvistede udsagn
og nu har afsluttet sagerne uden at træffe afgørelse om udsagnenes lovlighed, kan ikke føre til
andet resultat.
højesteret tiltræder endvidere, at der ikke er fornødent grundlag for at fastslå, at rockwool
har udvist retsfortabende passivitet.
generelt om papiruld danmarks udsagn
højesteret tiltræder sø- og handelsrettens bedømmelse med hensyn til, hvilke af papiruld
danmarks udsagn der er omfattet af markedsføringslovens § 5 om sammenlignende reklame.
udsagn vedrørende isoleringsevne (rockwools påstand 2 for sø- og handelsretten)
                                                - 22 -
dette udsagn baserer sig reelt alene på en byg-dtu-rapport ”varmeisoleringsevne for yder-
vægge målt i borup seniorby” fra 2004. det fremgår bl.a. af rapporten, at resultatet af målin-
gerne i vidt omfang er afhængige af kvaliteten i isoleringsarbejdernes udførelse og derfor
vanskeligt kan anvendes til indbyrdes vurdering af materialerne. selv om citatet fra rapporten
isoleret set er korrekt, hviler rapporten på undersøgelser af en sådan karakter og et så begræn-
set omfang og er forbundet med så mange usikkerheder, at rapporten er uegnet til at danne
grundlag for konklusioner med hensyn til varmeisoleringsevnen for rockwools produkter.
højesteret finder herefter, at udsagnet er i strid med markedsføringslovens §§ 1, 3 og 5, og
tiltræder, at fogedforbuddet er stadfæstet på dette punkt.
udsagn vedrørende pris (rockwools påstand 4 for sø- og handelsretten)
papiruld danmark har ikke fremlagt dokumentation for rigtigheden af dette udsagn, og høje-
steret finder derfor, at udsagnet strider mod markedsføringslovens §§ 1, 3 og 5, og tiltræder,
at fogedforbuddet er stadfæstet også på dette punkt.
udsagn vedrørende brandmodstand (rockwools påstand 3, 5 og 12 for sø- og handelsretten)
papiruld danmark har bl.a. henvist til en rapport fra dansk brand- og sikringsteknisk institut
fra 2001 og en rapport udarbejdet af ks-byggeteknisk service fra 2001. disse rapporter er
imidlertid præget af forbehold og angivne usikkerheder, herunder knyttet til den konkrete an-
vendelse og placering af isoleringsmaterialet i bygningsmæssig sammenhæng (henholdsvis på
lodrette eller vandrette flader). papiruld danmark har ikke ved anvendelse af sine udsagn,
herunder brugen af udtrykket ”brandmodstand”, som i sig selv kan give anledning til tvivl,
taget fornødent hensyn til de nævnte forbehold eller usikkerheder. direktør claus skov fra
papiruld danmark har i den forbindelse under sin forklaring for østre landsret i forbudssagen
bl.a. oplyst, at det er rigtigt, at papiruld danmark ikke har præciseret, at selskabets tests er
foretaget på lodrette flader. højesteret tiltræder på denne baggrund, at udsagnene strider mod
markedsføringslovens § 1 og § 3 samt til dels § 5.
udsagn vedrørende miljø (rockwools påstand 8, 9, 13, 14, 15, 16 og 23 for sø- og handels-
retten)
højesteret finder, at papiruld danmark har anvendt udtryk som ”miljørigtig” og ”miljøvenlig”
fritstående og uden forklaring. herved efterlades det indtryk, at papiruld danmarks produkter
er særligt skånsomme i miljømæssig henseende sammenlignet med konkurrerende produkter.
                                                 - 23 -
det fremgår ikke klart, at udsagnene f.eks. er begrænset til fremstillingen af produkterne eller
kun gælder for en del af produkternes levetid, og det materiale, papiruld danmark har frem-
lagt, dokumenterer ikke, at papiruld i alle relevante henseender er særligt skånsomt miljø-
mæssigt sammenlignet med konkurrerende produkter. det kan ikke føre til andet resultat, at
papiruld danmark har henvist til bl.a. miljøvaredeklarationer, som for så vidt kunne have
dannet grundlag for konkret formulerede udsagn om miljømæssige forhold. sammenlignin-
gerne mellem co2-værdierne for henholdsvis stenuld og papiruld er behæftet med så megen
usikkerhed, at der ikke foreligger den nødvendige dokumentation. højesteret tiltræder heref-
ter, at udsagnene strider mod markedsføringslovens § 1 og § 3 samt til dels § 5.
udsagn vedrørende genanvendelighed (rockwools påstand 10, 22 og 27 for sø- og handels-
retten)
af de grunde, som sø- og handelsretten har anført, tiltræder højesteret, at disse udsagn er i
strid med markedsføringslovens § 1 og § 3.
udsagn vedrørende arbejdsmiljø (rockwools påstand 24, 25 og 26 for sø- og handelsretten)
højesteret tiltræder af de grunde, som sø- og handelsretten har anført, at disse udsagn er i
strid med markedsføringslovens § 1 og § 3.
rockwools påstand 17 (tilbagekaldelse)
det følger af det ovenfor anførte, at papiruld danmark er forpligtet til at fjerne de udsagn, der
er fremsat på selskabets hjemmeside. med hensyn til udsagn, der findes i skriftligt materiale
til forbrugere eller isolatører, vil det i vidt omfang dreje sig om materiale, som er udsendt
mange år tilbage, og som rockwool har været bekendt med i mange år. selv om rockwool
har ændret sin påstand om tilbagekaldelse for højesteret, finder højesteret, at de praktiske
vanskeligheder ved tilbagekaldelse overstiger rockwools berettigede interesse heri. højeste-
ret tiltræder herefter, at papiruld danmark frifindes for rockwools påstand om tilbagekaldelse
af markedsføringsmateriale.
rockwools påstand 28 (bøde)
af de grunde, som sø- og handelsretten har anført, og da der ikke er fremkommet oplysnin-
ger for højesteret, der kan føre til et andet resultat, tiltræder højesteret, at papiruld danmark
frifindes for påstanden om bødestraf.
                                             - 24 -
rockwools påstand 18 og 19 (krænkelse af varemærkerettigheder)
højesteret tiltræder af de grunde, som sø- og handelsretten har anført, at papiruld danmark
har krænket rockwools varemærkerettigheder.
konklusion
sø- og handelsrettens dom stadfæstes.
                                     thi kendes for ret:
sø- og handelsrettens dom stadfæstes.
i sagsomkostninger for højesteret skal papiruld danmark a/s inden 14 dage efter denne hø-
jesteretsdoms afsigelse betale 60.000 kr. til rockwool a/s. beløbet forrentes efter rentelovens
§ 8 a.

source: retspraksis

LICENSE:
Creative Commons Legal Code

CC0 1.0 Universal

type: caselaw

jurisdiction: Denkmark


text:
‐ jf
                                       udskrift
                                            af
                        sø- & handelsrettens dombog
                                      ____________
den 7. november 2008 blev af retten i sagen
u‐4‐07
cheminova a/s
(advokat jesper windahl og advokat simon evers hjelmborg)
mod
1) akzo nobel functional chemicals bv
(2) akzo nobel base chemicals ab
(advokat jens rostock‐jensen for begge)
afsagt sålydende
                                     k e n d e l s e:
indledning og påstande
ved denne kendelse skal retten tage stilling til, om sagen skal afgøres efter dansk ret eller
efter hollandsk og svensk ret.
sagsøgeren, cheminova a/s, har nedlagt påstand om, at sagen afgøres efter dansk ret.
                                               ‐2‐
de sagsøgte, akzo nobel functional chemicals bv, holland, og akzo nobel base
chemicals ab, sverige, har nedlagt påstand om, at sagen afgøres efter hollandsk ret for så
vidt angår den del af sagsøgerens krav, der vedrører leverancer fra holland fra 1986 til
midten af 1995, og svensk ret, for så vidt angår den del af sagsøgerens krav, der vedrører
leverancer fra sverige fra midten af 1995 og senere.
sagens materielle spørgsmål er, om de sagsøgte (herefter akzo nobel) skal betale
erstatning til sagsøgeren (herefter cheminova), i anledning af at akzo nobel, der i strid
med ef‐traktatens art. 81 havde indgået konkurrencebegrænsende aftaler med andre
deltagere på markedet for monochloreddikesyre (mcca) i et markedsdelings‐ og
priskartel, i perioden frem til maj 1999 solgte en mcca ved navn azonol til cheminova til
efter cheminovas opfattelse højere priser, end tilfældet ville have været på et marked uden
priskartel.
cheminova har i stævningen nedlagt påstand om betaling af erstatning på 75.822.656 kr.
med nærmere angiven rente. erstatningspåstanden er opgjort som differencen mellem den
af cheminova betalte pris for azonol, købt hos akzo nobel, og en beregnet lavere pris.
cheminova har rejst krav om erstatning vedrørende en periode også efter kartelaftalens
ophør frem til og med 2002, under anbringende af at akzo nobels priser også i denne
periode har været over markedspriserne.
akzo nobel, der har erkendt at have deltaget i konkurrencebegrænsende aftaler, har i
svarskriftet nedlagt påstand om frifindelse. det er akzo nobels standpunkt, at cheminova
ikke har betalt overpriser og ikke har godtgjort at have lidt noget tab.
parterne er enige om, at cheminovas krav vedrører erstatning uden for kontrakt.
parterne
cheminova er en kemivirksomhed med hovedområde inden for plantebeskyttelsesmidler,
som selskabet producerer og markedsfører internationalt gennem egne datterselskaber og
salgskontorer samt eksterne distributører.
                                                   ‐3‐
de sagsøgte er en del af akzo‐koncernen, en multinational koncern med hovedsæde i
holland. koncernen driver virksomhed inden for bl.a. kemisk industri. cheminova købte
azonol hos akzo nobel både før og under koncernens deltagelse i kartellet, og cheminova
er fortsat kunde hos akzo nobel. i perioden fra 1986 til 1995 fik cheminova leverancer fra
akzo nobels produktionssted i hengelo i holland, mens leverancerne i perioden fra1995
skete fra produktionsstedet i skoghall i sverige.
sagsfremstilling
europa‐kommissionens afgørelse
ved en afgørelse af 19. januar 2005 pålagde europa‐kommissionen akzo‐nobel‐koncernen
en bøde på 84,38 mio. euro, svarende til ca. 630 mio. kr., for i strid med ef‐traktatens artikel
81 i perioden fra 1984 til maj 1999 at have deltaget i et markedsdelings‐ og priskartel med
koncernerne hoechst ag (fra 1997: clariant ag) i tyskland og elf aquitaine sa og
arkema sa (tidligere atofina) i frankrig.
i afgørelsens præmisser 41, 42 og 66 hedder det:
          ”(41)therefore, during the period considered in this decision, the mcaa [= mcca]
          market was characterised by important trade flows between member states, as well as
          between the contracting parties to the eea agreement.
          (42) there is accordingly a substantial volume of trade between member states, as well as
          between the contracting parties to the eea agreement in the mcaa market.
          (66) the participants would meet between 2 and 4 times a year on a multilateral basis.
          meetings took place on a rotating basis in the respective countries of the participating
          undertakings.”
øvrige omstændigheder
af parternes ”agreement” af 28. februar 1996 fremgår under pkt. 7: ”this agreement is
subject to dutch law”.
af parternes ”master agreement” af 21. september 2000 fremgår bl.a.:
          ”this agreement is subject to danish law. any dispute between the parties that cannot be
          settled in an amicable way will be submitted to the danish maritime and commercial
          court”.
                                                      3
                                                 ‐4‐
parterne er enige om, at såvel aftalen fra 1996 som aftalen fra 2000 kan betegnes som
overordnede aftaler.
af parternes mere detaljerede købsaftale af 1. januar 2000 fremgår under pkt. 13,
”interpretation”, bl.a.:
        ”the agreement is the entire agreement between the parties. no prior agreement or
        representation binds unless set out in the agreement.
        the agreement is to be interpreted in accordance with dutch law.”
det er ubestridt at leverancerne til cheminova fandt sted på fca‐vilkår. risikoen for
varens hændelige undergang overgik således til cheminova ved leveringen fra de
sagsøgtes fabrikker i henholdsvis hengelo, holland, og senere skoghall, sverige, hvorfra
leverancerne blev afhentet af cheminova.
under sagen er det dokumenteret, at det på fakturaer fra akzo nobel i skoghall, sverige, til
cheminova bl.a. fremgår:
        ”… payment modality: please transfer the invoice amount by swift/telex to
        svenske[a] handelsbanken … göteborg. … acc. nr. …
        general conditions of sale of akzo nobel chemicals by printed overleaf shall be
        applicable. …”
af akzo nobels ”general conditions of sale” fremgår under ”article 11 applicable law,
competent court”, bl.a.:
        ”in case of export sales the sales agreement shall be governed by and construed in
        accordance with the rules of the convention and complementary thereto by the
        laws of the country where seller is located. …”
                                                  ‐5‐
korrespondance vedrørende møder mellem cheminova og akzo nobel og akzo nobels
danske datterselskab akzo chemie danmark a/s (herefter: akzo chemie)
brev af 26. marts 1985 fra akzo chemie til cheminova:
         ”…
         during the discussion with you in your office mr. s.j. vogelaar expressed clearly akzo’s
         wish to continue the pleasant cooperation with cheminova also on the longer term.
         it was thereby agreed that akzo is willing to reduce the price for azonol by hfl 105,‐ per
         ton to hfl 2020,‐ per ton f.o.t. …”
brev af 24. januar 1986 fra cheminova til akzo chemie:
         ”i fortsættelse af deres besøg her den 22. ds. bekræftes vores aftale vedrørende levering af
         nedennævnte produkt som følger, jfr. leveringsaftale …”
brev af 6. februar 1987 fra akzo nobel (holland) til cheminova:
         ”thank you very much for the time we could spend in copenhagen discussing the
         cheminova business.
         as we concluded we will reduce our present price for azonol of hfl 1960/ton with hfl
         100,‐ …”
brev af 14. december 1990 fra akzo nobel (holland) til chemonova:
         ”we would like to thank you … for so friendly receiving us in lemvig … we already
         invited you over to amsterdam …
         during our meeting we assured you, that cheminova is considered by akzo as a very
         important customer and that we would work out a calculation of the price …”
brev af 7. august 1991 fra akzo chemie til cheminova:
         ”…
         vi refererer til vort møde hos dem … og bekræfter hermed at have solgt op til 500 tons
         azonol i resten af indeværende år til en pris af nlg 1.608.‐/t nt. …”
brev af 3. december 1992 fra akzo chemie til cheminova:
                                                  ‐6‐
          ”…
          it was a pleasure to discuss business with you at our office. we hereby confirm the
          delivery of azonol for the year 1993.
          the price of azonol shall be hfl 1500 …”
parternes procedure
cheminova har gjort           gældende,     at  lovvalget ved   erstatningsansvar  uden   for
kontraktforhold skal afgøres på grundlag af lex loci delicti commissi, og at der ved
anvendelsen heraf skal lægges afgørende vægt på reglerne i det land, hvor virkningerne af
de skadegørende handlinger er indtrådt. det gælder navnlig, når sagen som i det
foreliggende tilfælde angår ansvar som følge af konkurrencebegrænsende foranstaltninger,
hvor akzo nobel tilsigtede, at handlingerne skulle have virkning i et andet land. de
hensyn, der begrunder et erstatningsansvar, taler for, at man anvender reglerne på det sted,
hvor markedet påvirkes, således at en skadevolder ikke på forhånd har mulighed for at
vælge det land, der har den gunstigste lovgivning for denne. stedet, hvor kartelaftalen er
indgået, er uden betydning, da den er forhandlet, indgået og koordineret på møder i en
række forskellige lande. det følger også af princippet i artikel 6, nr. 3, litra a, i rom ii‐
forordningen (nr. 864/2007 af 11. juli 2007), sammenholdt med forordningens præmisser nr.
15‐16, der er i overensstemmelse med dansk international privatret, at man ved
forpligtelser uden for kontrakt, der udspringer af en konkurrencebegrænsning, skal
anvende loven i det land, hvor markedet påvirkes eller vil kunne blive påvirket. dansk ret
bør derfor anvendes, da akzo nobel netop tilsigtede at påvirke priserne på det danske
marked.
akzo     nobels    adfærd     har   endvidere    karakter af  et   distancedelikt, hvor  den
skadeforvoldende handling fandt sted i udlandet, mens de skadelige virkninger indtrådte i
danmark. der foreligger således en grænseoverskridende erstatningspådragende adfærd,
hvilket også er forudsat i kommissionens afgørelse af 19. januar 2005 om overtrædelse af
artikel 81 i ef‐traktaten. i sådanne tilfælde kan cheminova vælge mellem lovgivning i det
land, hvor handlingen er begået, og lovgivningen i det land, hvor virkningen indtræder.
den ansvarspådragende handling består dels i indgåelse af ulovlige kartelaftaler, dels i
konkrete aftaler med cheminova om salg af azonol på grundlag af de i kartelaftalen
fastsatte priser. disse aftaler er indgået med den klare hensigt at påvirke prissætning i
                                               ‐7‐
forhold til cheminova på det danske marked og derved påføre cheminova et formuetab.
virkningen af adfærden er således indtrådt i danmark.
såfremt retten måtte finde, at handlingsstedet alene er afgørende for lovvalget, gøres det
gældende, at det ikke entydigt kan fastslås, hvor parterne indgik aftalerne med hinanden.
prissætningsaftalerne mellem parterne er indgået på en række møder, der er afholdt
forskellige steder i danmark i hele krænkelsesperioden, ligesom cheminova afgav ordre
om køb fra danmark, og akzo nobel sendte ordrebekræftelser dertil. den mellem parterne
indgåede     køberetlige    risikoklausul  er  uden    betydning    for   lovvalget,  da  den
ansvarspådragende handling relaterer sig til selve kartelaftalen og de senere aftaler mellem
parterne og ikke til den fysiske levering af azonol.
endelig har sagen ud fra en samlet bedømmelse nærmere tilknytning til danmark end til
holland og sverige. akzo nobel var repræsenteret ved et datterselskab, der er
hjemmehørende i danmark, og som var bemyndiget til at indgå prisaftaler med
cheminova. forhandlingerne mellem parterne fandt således sted på møder, der blev
afholdt forskellige steder i danmark, og hvor akzo nobel tilsigtede, at den retsstridige
kartelaftale skulle have virkning for cheminova på det danske marked. sagen har derimod
ingen tilknytning til holland eller sverige, da spørgsmål om produktion, levering,
fakturering og risikoovergang ikke har relation til et erstatningsansvar uden for kontrakt,
men til kontraktretlige forhold.
akzo nobel har gjort gældende, at det følger af lex loci delicti, at sagen skal afgøres efter
det lands ret, hvor de skadegørende handlinger er foretaget, nemlig holland og senere
sverige, hvor produktion, salg og levering samt risikoovergangen for varen fandt sted.
dertil kommer, at akzo nobel sendte fakturaer fra disse lande, ligesom cheminova foretog
betaling til konti i disse lande. cheminova er i det hele taget trådt ind på det hollandske og
svenske marked for at købe azonol, og den skadegørende handling kan således
udelukkende henføres til disse lande og ikke til danmark. møderne i danmark kan ikke
tillægges selvstændig betydning, da der alene var tale om forhandlingsmøder hos akzo
nobels agent omkring prissætning. parterne indgik ikke endelige aftaler på møderne.
                                                ‐8‐
hertil kommer, at parterne også deltog i møder andre steder. i øvrigt fremgår det af
referaterne fra forhandlingsmøderne, at prissætningen skete i hollandske gylden.
akzo nobels adfærd har dernæst ikke karakter af en grænseoverskridende handling.
reglerne om distancedelikter finder kun anvendelse ved faktisk grænseoverskridende,
skadegørende handlinger, hvor handlingen begås i ét land og har skadegørende virkning i
et andet land. dette er ikke tilfældet, når parterne aftalte, at salg, fakturering og levering
mv. af azonol skulle ske i holland og sverige, og da aftalerne om påståede overpriser ikke
har haft en skadelig virkning i danmark, men højest har forårsaget et muligt økonomisk tab
i form af en lavere saldo på en konto hos cheminova.
såfremt retten måtte finde, at der foreligger et distancedelikt, fører lex loci delicti endvidere
ikke til, at der tilkommer cheminova valgfrihed til at vælge loven på skadevirkningsstedet
frem for skadehandlingsstedet. ved lovvalget skal der fortsat lægges vægt på stedet for de
påståede skadegørende handlinger.
reglerne i rom ii‐forordningen er uden betydning, da de ikke finder anvendelse i denne
sag som følge af danmarks retlige forbehold, og da bestemmelserne først træder i kraft den
19. januar 2009 og kun omfatter skadegørende handlinger, der er begået efter denne dato.
det følger dernæst af artikel 6, stk. 3, litra a, i rom ii‐forordningen, at det er loven i det
land, hvor markedet påvirkes eller vil kunne blive påvirket, der finder anvendelse. i det
foreliggende tilfælde er cheminova gået ind på det hollandske og svenske marked for at
købe azonol, og påvirkningen har således fundet sted i disse lande.
ved lovvalget bør der endelig tages hensyn til alle sagens aspekter, hvor der må lægges
vægt på, hvilket land sagen har størst tilknytning til. da akzo nobel har hjemsted i
holland, henholdsvis sverige og er underlagt disse landes ret, da produktion, salg og
levering fandt sted i disse lande, samt da den eneste forbindelse til danmark er, at
cheminova er et dansk selskab med en dansk bankkonto, som påvirkes af prissætningen,
fører denne individualiserende metode til, at sagen skal afgøres på grundlag af hollandsk
og svensk ret.
                                                ‐9‐
rettens bemærkninger
uanset at det af cheminova indtalte krav hidrører fra parternes kontraktrelationer, er
kravet et erstatningskrav uden for kontrakt, hvor det ansvarsgrundlag, som cheminova
påberåber sig, er akzo nobels overtrædelse af konkurrenceretlige regler. det kan derfor
ikke være afgørende for spørgsmålet om lovvalg, hvor det til cheminova solgte produkt,
azonol, er produceret eller leveret, eller fra hvilket sted fakturering, henholdsvis til hvilket
sted betaling er sket. den danske virksomhed, cheminovas, mulige økonomiske tab som
følge af akzo nobels ansvarspådragende adfærd er lidt af cheminova her i landet, hvilket
har været kendeligt for akzo nobel på tidspunkterne for den ansvarspådragende adfærd.
under hensyn til det anførte tages cheminovas påstand om, at sagen afgøres efter dansk
ret, til følge.
                                    t h i b e s t e m m e s:
sagen afgøres efter dansk ret.
claus forum petersen                          jens feilberg               torben kuld hansen
                                             (sign.)
                                         ___ ___ ___
                              udskriftens rigtighed bekræftes
                              p.j.v. sø- og handelsretten, den