text:
                                              dom
afsagt den 12. november 2015 af østre landsrets 15. afdeling
(landsdommerne norman e. cleaver, gerd sinding (kst.) og nanna bille (kst.)).
15. afd. nr. b-2372-14:
banedanmark
(kammeradvokaten ved advokat casper christiansen (prøve))
mod
vallensbæk kommune
(advokat rené offersen)
glostrup rets dom af 18. juli 2014 (bs 10a-3969/2013) er anket af banedanmark med
påstand om, at vallensbæk kommune til banedanmark skal betale 9.898.117 kr. med tillæg af
procesrente af 8 mio. kr. fra sagens anlæg og af restbeløbet fra den 14. maj 2014.
indstævnte, vallensbæk kommune, har påstået frifindelse, subsidiært frifindelse mod betaling
af et af retten skønsmæssigt fastsat mindre beløb.
supplerende sagsfremstilling
i notat udarbejdet af rambøll a/s og dateret den 20. januar 2010 er anført blandt andet:
       ” 3. supplerende undersøgelser/afværgeforanstaltninger
       i fortsættelse af de ovenfor omtalte undersøgelser skal vi indstille følgende
       supplerende undersøgelser/afværgeforanstaltninger.
       3.1 fase 1
       i undersøgelsen af brodækket anbefales at gennemføre en statisk kontrolberegning
       af broerne under hensyntagen til de konstaterede revner i brodækket. broerne bør
       kontrolberegnes for at undersøge om de mange konstaterede revner influerer på
       broerne bæreevne og sikkerhed.
       …
       3.2 fase 2
                                               - 2 -
       i undersøgelsen af brodækket antydes, at årsagen til den store fugtbelastning af
       betonen kunne være, at afløbssystemet i broerne helt eller delvist er stoppet af
       inkompatibel bitumen. for at be- eller afkræfte denne teori anbefales:
       - at faldstammerne i søjlerne inspiceres. ved søjletoppene er anbragt
            afdækningsplader …, der skjuler rensestudse i faldstammerne. ved at åbne
            rensestudsene vil man relativt enkelt kunne konstatere/inspicere, om der er
            spor af bitumen i faldstammerne.
       - inspicere udsparringsrørene i brodragerne mht. at vurdere om disse er/har
            været fugtbelastede. dette kan udføres ved at bore huller op til
            udsparringsrørene fra undersiden af brodækket. udsparringsrørene inspiceres
            vha. endoskop. inspektionshullerne placeres under hensyntagen til de
            konstaterede fugtige områder og vej- og rabatarealer nedenunder.
       dette arbejde vil kunne udføres i løbet af en dag af rambøll assisteret af en
       entreprenør med to mand og en lift.
       …
       3.3 fase 3
       hvis det ved undersøgelserne i fase 2 viser sig, at der er tegn på, at der er bitumen
       i afløbssystemet, bør afløbssystemet renses for bitumen for på den måde at
       reducere fugtbelastningen af brodragerne.
       hvis det ved undersøgelserne i fase 2 skulle vise sig, at der ikke er tegn på
       bitumen i afløbssystemet falder denne fase 3 (og 4) bort, og der må opstilles en ny
       teori.
       …
       3.4 fase 4
       i stede for at rense afløbssystemet jævnligt som anført ovenfor kunne man vælge
       at prøve at gennemføre en grundig rensning af afløbssystemet kombineret med
       tiltag, der kan hindre den inkompatible bitumen i igen at trænge ned i
       afløbssystemet.
       …”
ved e-mail af 20. januar 2010 fremsendte banedanmark ved broingeniør hans pedersen det af
rambøll udarbejdede notat med en anbefaling om iværksættelse af fase 1 og 2 og med en
meddelelse om, at ”resultaterne heraf vil være grundlag for den videre strategi”. kommunen
ved driftschef bjarne nielsen meddelte den 25. januar 2010 banedanmark, at man var enig i
anbefalingen, og at fase 1 og 2 kunne igangsættes. banedanmark svarede samme dag, at man
ville ”igangsætte fase 1 og 2 og holder løbende kommunen orienteret”.
                                                 - 3 -
af et teknisk notat udarbejdet af grontmij a/s og dateret den 9. oktober 2012, fremgår blandt
andet, at fugtisoleringen på begge broer ”virkede lettere elastisk og sprækket dog ved
bøjning”, at ”membranen nemt kunne skilles fra hinanden”, og at ”fugtisoleringen have en
tykkelse på ca. 12 mm”.
af et andet teknisk notat udarbejdet af grontmij a/s og dateret den 19. november 2013,
fremgår blandt andet følgende:
       ”fugtisolering
       bro 14742.0.1 (sydlig bro)
       …
       membranen var generelt i dårlig stand uden vedhæftning til konstruktionsbetonen.
       membranens levetid vurderedes at være brugt og behov for omisolering blev
       verificeret.
       bro 14742.0.2 (nordlige bro)
       …
       membranen var generelt i en dårlig til mindre ringe stand, membranens levetid
       vurderedes at være brugt og det vurderes at en omisolering var påkrævet.”
i et notat af 30. april 2014, udarbejdet af banedanmark er anført blandt andet:
       ”udbedringsstrategi og –tidspunkt
       den mest oplagte reparationsstrategi for en akr-følsom beton med fugtisolering
       af inkompatibel bitumen er udskiftning af fugtisoleringen for dermed at undgå
       yderligere indsivning af bitumen i afløbssystemet. endvidere vil der være
       betonarbejder, som afhængig af akr-skadernes omfang og broens bæreevne, vil
       kunne variere fra mindre udbedringer til egentlig forstærkning. i sjældne tilfælde
       må broen nedrives og erstattes med en ny.
       broernes bæreevne blev kontrolleret af rådgivende ingeniørfirma grontmij i 2012,
       hvor det konkluderedes, at broerne har tilstrækkelig bæreevne.
       dette betyder, at den henholdende og afventende strategi ikke har påført broen
       skader, som har gjort broens bæreevne kritisk.
       tværtimod har udsættelsen af reparationerne til et tidspunkt, hvor der var
       sporspærring af andre grunde, sparet broejeren for store interimsudgifter til bane
       arbejde.
       endvidere er der altid en indirekte besparelse ved ikke at foretage istandsættelse
       for tidligt, men derimod til rette tid sv.t. teknisk/økonomisk optimale tidspunkt.
       broejeren blev således varslet om reparationsbehovet, da perioden for dette
       tidspunkt var indenfor planlægningshorisonten.
       …”
                                               - 4 -
af en under sagens behandling for landsretten indhentet skønserklæring fremgår blandt andet
følgende:
      ”tilrettelæggelse af renovering af broer
      spørgsmål 1:
      skønsmanden bedes oplyse, om det er sædvanligt ved renoveringer af broer som i
      den foreliggende sag, at man planlægger renoveringen under hensyn til
      sikkerhedsrisikoen sammenholdt med hensynet til at opnå lang levetid af
      konstruktionen, således at man stræber efter længst mulig levetid inden for det
      sikkerhedsmæssigt forsvarlige.
      svar:
      …
      under ovenstående forudsætninger anser skønsmanden det som værende i
      overensstemmelse med god skik at udføre renoveringsarbejde på et så sent
      tidspunkt som muligt – indenfor samme renoveringsscenarium – under behørig
      hensyntagen til, at bygværket opfylder alle sine funktionskrav
      styrke/stivhed/integritet/æstetik mv.), idet dette ofte er at foretrække økonomisk.
      omisolering
      spørgsmål 2:
      skønsmanden bedes oplyse om arbejdet med udførelse af selve omisoleringen
      ville have været mindre omfattende, hvis det havde været udført på et tidligere
      tidspunkt end faktisk udført.
      svar:
      skønsmanden har gennemgået den del af bilagsmaterialet, der synes at indeholde
      grundlag for beslutning om renoveringsprincip og -metode. dette synes alene at
      være bilag nr. 15 [rambølls rapport, december 2009], nr. 16 [rambølls notat af
      20. januar 2010] og nr. 48 [banedanmarks notat af 30. april 2014]...
      skadesudviklingen forskellige steder på broerne er i bilag 15 dokumenteret at
      være knyttet til kraftig fugtpåvirkning af betonen, der overalt (i såvel synligt
      skadede som i synligt uskadede områder) har potentiale til at udvikle skadelige
      alkalikiselreaktioner ved fugtpåvirkning. det fremgår af bilag 15, at de visuelle
      observationer på stedet knytter det umiddelbart synlige skadebillede til
      placeringen af afløbene på broen.
      i bilag 16 udarbejdet af rambøll a/s er ikke fundet en anbefaling for udførelse af
      en ny fugtisolering, men derimod anbefalinger (som fase 2, 3 og 4) om at
      undersøge og i givet fald genskabe afløbssystemets tiltænkte funktionalitet.
      den i bilag 16 foreslåede fase 1 om at kontrolberegne broernes bæreevne blev
      udført af grontmij, jf. [rapport af 28. august 2012].
                                          - 5 -
af bilag 51.4.2 … fremgår det, at fase 2 af anbefalingerne i bilag 16, blev bestilt
af banedanmark til udførelse ved grontmij a/s.
af bilag 51.4.9 … fremgår, at der er sket ”afrapportering med mail mandag den
18. februar 2013”, hvilket jf. udbudsbrevets datering (…) er ca. 19 dage efter, at
arbejdet med omisoleringen blev udbudt. denne ”afrapportering” er ikke fundet i
bilagsmaterialet.
i bilag 48 … og dateret 2014-04-30 (over et år efter udbudsbrevets datering)
gennemgås betingelserne for skadelige alkalikiselreaktioner, skadevirkningen af
”inkompatibel bitumen” samt valg af udbedringsstrategi, når der findes
”inkompatibel bitumen” på en betonkonstruktion med potentiale til at udvikle
skadelige alkalikiselreaktioner.
følgende fremgår af bilag 48, side 2 af 3, afsnittet ”udbedringsstrategi og –
tidspunkt”:
”…
den mest oplagte reparationsstrategi for en akr-følsom beton med fugtisolering
af inkompatibel bitumen er udskiftning af fugtisoleringen for dermed at undgå
yderligere indsivning af bitumen i afløbssystemet. …”
”…broernes bæreevne blev kontrolleret af rådgivende ingeniørfirma grontmij i
2012, hvor det konkluderes, at broerne har tilstrækkelig bæreevne.
dette betyder, at den henholdende og afventende strategi ikke har påført broen
skader, som har gjort broens bæreevne kritisk.
tværtimod har udsættelsen af reparationerne til et tidspunkt, hvor der var
sporspærring af andre grunde, sparet broejeren for store interimsudgifter til
banearbejde.
endvidere er der altid en indirekte besparelse ved ikke at foretage istandsættelsen
for tidligt, men derimod til rette tid sv.t. teknisk/økonomisk optimale tidspunkt.
…”
skønsmanden har ikke fundet en betonteknisk sammenhæng imellem
anbefalingerne i bilag 15 og 16 (samt de udførte undersøgelser, jf. bilag 51.4.2.og
51.4.9) og den valgte udbedringsstrategi i bilag 48, hvilket stemmer overens med
oplysningerne i domsudskriften…, side 17, 4. afsnit, hvori der står:
”…
det var ikke muligt at undersøge afløbene oppe fra sporene. de kiggede via en
lem på siden af broen, hvorfra de ikke havde fuldt overblik. de fik først den
samlede konklusion i forbindelse med arbejdets udførelse, hvor afløbssystemet
blev gennemgået. nogle afløb, var helt eller delvist stoppede, andre virkede efter
hensigten.…”
af bilag 16, side 4 af 5, afsnit 3.3, fase 3 fremgår:
                                         - 6 -
”… hvis det ved undersøgelserne i fase 2 skulle vise sig, at der ikke er tegn på
bitumen i afløbssystemet falder denne fase 3 (og 4) bort, og der må opstilles en ny
teori. …”
der synes, at mangle oplysninger om, hvorfor man ikke fulgte den af rambøll
opstillede ”teori” samt hvilken ny teori der blev opstillet.
skønsmanden har heller ikke fundet oplysninger om den oprindeligt anvendte
bitumenplademembrans forventede levetid/restlevetid.
skønsmanden har erfaret, at bitumenplader med en inkompatibel bitumenklæber
normalt fortsat er fleksible, men der kræves regelmæssigt vedligehold med
hedvandsrensning af afløbssystemet og opsamling af rensevandet for, at dette ikke
forurener omgivelserne, hvilket stemmer overens med anbefalingerne i bilag 16.
lægges det derfor til grund, at fugtisoleringen generelt var tæt og fortsat fleksibel
(som forventeligt), og at den havde den fornødne restlevetid, men at der alene var
tale og lokale problemer knyttet til afløbssystemets funktionalitet (fx pga.
inkompatibel bitumen), så er det efter skønsmandens vurdering ud fra en teknisk-
økonomisk betragtning, ikke forsvarligt, at udskyde reparationsarbejdet, da man
ved en tidligere udførelse (dvs. svarende til forslaget i bilag 16, dateret 2010-01-
20) kunne have nøjes med at afhjælpe de defekte afløb forudsat, at dette kunne
lade sig gøre som beskrevet, anbefalet og prissat af rambøll a/s i bilag 16.
selvom det fremlagte materiale således ikke synes at indeholde et grundlag for
beslutning om en total udskiftning af fugtisoleringen fra før udbudsmaterialet blev
udsendt, så er det skønsmandens opfattelse, at en tidligere indsats for at afhjælpe
svigt i konstruktionens beskyttelse mod fugtpåvirkning ville have været mindre
omfattende.
skønsmanden kan ikke se nogen relevans i at man skulle have udført
omisoleringen tidligere, da det arbejde ikke ville have været relevant på et
tidligere tidspunkt, jf. figuren og den tilhørende forklaring vist i svaret på
spørgsmål 1 samt det forhold, at der ved en tidligere indsats ville have været tale
om andre reparationsscenarier.
…
spørgsmål 3.1:
skønsmanden bedes beskrive hvilke dele af selve omisoleringen, man kunne have
undgået ved at udføre arbejderne på et tidligere tidspunkt end faktisk udført.
svar:
som det fremgår af svaret på spørgsmål 2 synes der at mangle et
beslutningsgrundlag for den faktisk udførte udskiftning af fugtisoleringen – dvs.
omisoleringen.
det fremgår af bilag 53 [notat udarbejdet af banedanmark pr. 4. juni 2015
vedrørende reparation af broer over strandesplanaden i forbindelse med bropakke
32], at begge broer blev omisoleret i samme omfang. dette viser, at omisoleringen
                                          - 7 -
ikke havde relation til de to broers forskellige skadesomfang, som fremgår af bilag
15.
skønsmanden finder, at der savnes oplysninger til at vurdere, hvorfor der ikke i fx
foråret 2010 kunne være udført de mere begrænsede indgreb som motiveret og
foreslået i bilag 16, hvilket ville kunne have sparet hele omisoleringsarbejdet.
spørgsmål 3.2:
skønsmanden bedes oplyse, hvor meget tidligere omisoleringen skulle have været
udført, for at opnå den mulige reduktion af arbejdets omfang.
svar:
hvis det lægges til grund, at arbejdet kunne have været udført i et mindre omfang
– svarende til indgrebene beskrevet i bilag 16, så burde de have været udført så
hurtigt som det var praktisk muligt efter, at forslaget var stillet i januar 2010 – alt
efter hvornår det var frostfrit og hvornår en weekendspærring af togdriften var
mulig.
spørgsmål 3.3:
skønsmanden bedes anslå, hvilken økonomisk besparelse der ville have været
opnået ved at udføre omisoleringen på et tidligere tidspunkt end faktisk udført.
svar:
hvis det lægges til grund, at arbejdet kunne have været udført tidligere – og derfor
med scenarier svarende til indgrebene beskrevet i bilag 16, så stod valget imellem
følgende fire alternativer:
       1. forslaget i bilag 16, fase 3, med en kortsigtet udgift på 175.000 kr. og en
           gentagelse første gang efter 4 år og siden hvert 6. år, dvs. med en
           nutidsværdi set over en 40-årig periode på ca. 750.000 kr. i faste priser
           ved en diskonteringssats på 4 %.
       2. forslaget i bilag 16, fase 4, med en engangsudgift på 335.000 kr., hvis
           den ændrede udformning af afløbsskålene fungerede.
       3. forslaget i bilag 16, fase 4 med en kortsigtet udgift på 335.000 kr. og
           (hvis den ændrede udformning af afløbsskålene ikke fungerede) med en
           gentagelsesudgift på 175.000 kr. første gang efter 4 år og siden hvert 6.
           år, dvs. med en nutidsværdi set over en 40-årig periode på ca. 910.000
           kr. i faste priser ved en diskonteringssats på 4 %.
       4. omisoleringen (som faktisk udført) med en engangsudgift på 7.267.669
           kr. (summen: 2.991.123,84 + 511.346 + 562.840 + 2.341.071,85 +
           200.590 tillagt 10 % til banedanmarks administration), som den fremgår
           af bilag 53.
                                        - 8 -
dvs. at besparelsespotentialet var 6.350.000 kr. til 6.900.000 kr. i forhold til den
faktisk udførte omisolering set over en 40-årig periode.
spørgsmål 3.4:
skønsmanden bedes oplyse, om man havde opnået den samme levetid af
omisoleringen, hvis omisoleringen var blevet udført på et tidligere tidspunkt end
faktisk udført.
svar:
levetiden af fugtisoleringsarbejder afhænger af kvaliteten af det udførte arbejde,
der er stærkt afhængig af håndværkernes uddannelse i og erfaring med
fugtisoleringsarbejde på broer.
der foreligger ikke oplysninger om de tekniske specifikationer for
fugtisoleringsarbejdet, men hvis det lægges til grund, at de sædvanlige regler for
udførelse af fugtisoleringsarbejder som fremgår af vejreglernes
projekteringsregler, så er det skønsmandens vurdering, at omisoleringen ville have
haft samme levetid, om den var blevet udført fra ca. 2001 eller på et vilkårligt
senere tidspunkt.
betonrenovering
spørgsmål 4:
skønsmanden bedes oplyse om arbejdet med udførelse af betonrenovering ville
have været mere omfattende, hvis de havde været udført på et tidligere tidspunkt
end faktisk udført.
svar:
skønsmanden har ikke i det fremlagte materiale fundet grundlag for at vurdere,
hvilke overvejelser der lå til grund for at udføre betonreparationsarbejde
(betonrenovering).
…
det er derfor skønsmandens opfattelse, at betonrenoveringsarbejder, der udføres
for at fjerne beton nedbrudt af alkalikiselreaktioner kunne have været ”begrænset”
til en påføring af passende overfladebeskyttelse på et tidligere tidspunkt – se dog
svar spørgsmål 5.2 og 5.3 nedenfor.
…
spørgsmål 5.1.:
skønsmanden bedes beskrive hvilke dele af betonrenoveringen man kunne have
undgået ved at udføre arbejderne på et tidligere tidspunkt end faktisk udført.
svar:
som det fremgår af svaret på spørgsmål 4, kunne skader udviklet som følge af
alkalikiselreaktioner i beton være begrænset eller helt undgået, hvis betonen have
været beskyttet imod kraftig opfugtning tidligere.
                                        - 9 -
der foreligger ikke oplysninger, som gør det muligt for skønsmanden konkret at
vurdere, hvilken andel/hvilke dele af betonrenoveringen dette aktuelt udgør.
hvis man tidligt havde et konkret kendskab til betonens potentiale for at udvikle
skadelige alkalikiselreaktioner, kunne man efter skønsmandens opfattelse have
iværksat den del af betonrenoveringsarbejdet, der kunne udføres uden indgreb i
togdriften, fx overfladebeskyttelse af brosøjlerne.
spørgsmål 5.2.:
skønsmanden bedes oplyse, hvor meget tidligere betonrenoveringerne skulle have
været udført, for at opnå den mulige reduktion af arbejdets omfang.
svar:
det fremgår af bilag 15, at man konstaterede alkalikiselreaktioner i betonen i
november 2009. der foreligger ikke oplysninger om, hvorvidt sådanne
oplysninger var tilgængelige tidligere i broernes levetid. diagnosticering af
alkalikiselreaktioner i beton har med sikkerhed kunnet udføres i danmark fra ca.
1985.
mht. en potentiel reduktion af arbejdets omfang forstået som prisen for
betonrenoveringen henvises til svaret på spørgsmål 5.3. nedenfor.
spørgsmål 5.3:
skønsmanden bedes anslå, hvilken økonomisk besparelse, der ville have været
opnået ved at udføre betonrenoveringerne på et tidligere tidspunkt end faktisk
udført.
svar:
…
skønsmanden anser det derfor som værende usandsynligt, at prisen for et
tidligere, forebyggende og afhjælpende indgreb ville have været billigere på kort
sigt, end en senere reparation af de faktisk opståede skader.
…
opfyldelse af sikkerhedskrav
spørgsmål 6:
skønsmanden bedes oplyse om arbejdet med opfyldelse af sikkerhedskravene ville
have været mindre omfattende, hvis det havde været udført på et tidligere
tidspunkt end faktisk udført.
svar:
det lægges til grund, at arbejdsprocesseerne beskrevet i bilag 16 repræsenterer de
mindre omfattende vedligeholdelsesarbejder inklusive sikkerhedsforanstaltninger,
der skulle have været udført, hvis vedligeholdelsesarbejdet havde været udført
tidligere.
                                         - 10 -
det er derfor skønsmandens opfattelse, at arbejdet med at opfylde
sikkerhedskravene have været mindre omfattende.
…
spørgsmål 7.1:
skønsmanden bedes beskrive hvilke dele af arbejdet med opfyldelse af
sikkerhedskrav man kunne have undgået ved at udføre arbejderne på et tidligere
tidspunkt end faktisk udført.
svar:
hvis det lægges til grund, at arbejdet kunne have været udført i et mindre omfang
– svarende til indgrebene beskrevet i bilag 16, så er det skønsmandens opfattelse,
at hovedparten af de faktisk afholdte udgifter til efterlevelse af nye sikkerhedskrav
kunne have været undgået.
spørgsmål 7.2:
skønsmanden bedes oplyse, hvor meget tidligere arbejdet med opfyldelse af
sikkerhedskrav skulle have været udført, for at opnå den mulige reduktion af
arbejdets omfang.
svar:
hvis det lægges til grund, at arbejdet kunne have været udført i et mindre omfang
– svarende til indgrebene beskrevet i bilag 16, så burde de have været udført så
hurtigt som det var praktisk muligt efter, at forslaget var stillet i januar 2010 – alt
efter hvornår det var frostfrit og hvornår en weekendspærring af togdriften var
mulig.
spørgsmål 7.3:
skønsmanden bedes anslå, hvilken økonomisk besparelse, der ville have været
opnået ved at udføre arbejdet med opfyldelse af sikkerhedskrav på et tidligere
tidspunkt end faktisk udført.
svar:
…
dvs. at besparelsespotentialet var 647.299 kr. til 713.130 kr. i forhold til den
faktisk afholdte udgift til efterlevelse af nye sikkerhedskrav set over en 40-årig
periode.
…
profileringslag
spørgsmål 8:
skønsmanden bedes oplyse om arbejdet med udførelse af profileringslaget ville
have været mindre omfattende, hvis de havde været udført på et tidligere tidspunkt
end faktisk udført.
svar:
                                         - 11 -
det fremgår af bilag 50 [uddrag af rapport ombæreevne, grontmij 2012], afsnit
”2. resumé og beregningsresultater”, at ”… beregninger viser, at betonen kan
sikre kraftforløbet mellem armeringsdele, og broen har dermed tilstrækkelig
bæreevne.”
der foreligger ikke andre oplysninger i det fremlagte materiale fra før arbejdets
udførelse, hvor der redegøres for det teknisk-faglige grundlag for at udføre en
forstærkning af den sydlige bro med et armeret og forankret profileringslag.
lægges det til grund, at man under arbejdets udførelse har fundet, at underlaget
for den nye fugtisoleringsmembran havde en utilstrækkelig sammenhængsstyrke,
fx fordi betonen lige under membranen havde været stærkt opfugtet og derfor
havde en udbredt revnedannelse og derfor skulle udskiftes, så er det
skønsmandens opfattelse, at man med et tidligere indgreb (fx som foreslået i bilag
16) ville have kunnet undgå at skulle udføre et nyt armeret og forankret
profileringslag på den sydlige bro.
dette understøttes af det faktum, at det kun er den sydlige og mest skadede bro,
der blev forsynet med et nyt profileringslag. en tidligere renoveringsindsats – før
skaderne havde udviklet sig – ville derfor have været mindre omfattende.
…
spørgsmål 9.1:
skønsmanden bedes beskrive hvilke dele af arbejdet med profileringslaget man
kunne have undgået ved at udføre arbejderne på et tidligere tidspunkt end faktisk
udført.
svar:
det er skønsmandens opfattelse at man kunne have undgået at skulle udskifte
profileringslaget, hvis man havde udført arbejderne tidligere.
spørgsmål 9.2:
skønsmanden bedes oplyse, hvor meget tidligere arbejdet med profileringslaget
skulle have været udført, for at opnå den mulige reduktion af arbejdets omfang.
svar:
såfremt det er korrekt at lægge til grund, at profileringslaget blev udskiftet som
anført i svaret på spørgsmål 8, så skulle arbejdet med omgørelse af fugtisoleringen
have været udført på et tidspunkt, før alkalikiselreaktionerne udviklede sig,
hvilket kan være alt fra 2-4 år efter broernes opførelse til 20-30 år senere.
hvis det lægges til grund, at arbejdet kunne have været udført i et mindre omfang
– svarende til indgrebene beskrevet i bilag 16, så er det skønsmandens opfattelse,
at de faktisk afholdte udgifter til et nyt profileringslag kunne have været undgået.
spørgsmål 9.3:
                                              - 12 -
      skønsmanden bedes anslå, hvilken økonomisk besparelse, der ville have været
      opnået ved at udføre arbejdet med profileringslaget på et tidligere tidspunkt end
      faktisk udført.
      svar:
      det er skønsmandens opfattelse, at såfremt arbejdet med udførelse af
      profileringslaget skyldes det i svaret på spørgsmål 8 forudsatte, så ville man
      kunne have sparet udgiften til et nyt profileringslag, jf. opgørelsen i bilag 53:
      562.840 tillagt 10 % til banedanmarks administration, dvs. 619.124 kr.
      …”
af en under sagens behandling for landsretten indhentet supplerende skønserklæring fremgår
blandt andet følgende:
      ”…
      spørgsmål 2.1:
      skønsmanden bedes gennemgå de som bilag 54 og 55 fremlagte rapporter fra
      grontmij og på den baggrund oplyse, om oplysningerne i rapporten efter
      skønsmandens opfattelse understøtter beslutningen om en total udskiftning af
      fugtisoleringen.
      svar:
      …
      efter skønsmandens vurdering er der ikke i bilag 54 rapporteret observationer, der
      understøtter, at der er et påtrængende behov for renovering af betonen eller, at
      bromembranens levetid er opbrugt. der savnes således en forklaring på, at
      betonen under fugtisoleringen opfugtes.
      …
      efter skønsmandens vurdering er der heller ikke i bilag 55 rapporteret
      observationer, der understøtter, at bromembranens levetid er opbrugt, bortset fra
      at membranens vedhæftning er konstateret utilstrækkelig efter vore dages
      målestok for nyetablerede bitumenplademembraner.
      skønsmanden savner således en forklaring på, hvordan man afgjorde, at det var
      nødvendigt totalt at udskifte fugtisoleringsmembranen, før man rent faktisk
      iværksatte nedbrydningsarbejdet.
      …
      tillægsspørgsmål b:
      skønsmanden bedes oplyse den sædvanlige levetid for bitumenplademembraner,
      samt hvilke faktorer levetiden afhænger af.
      svar:
      bitumenplademembraner blev indført i danmark fra ca. 1950.
      levetiden af en bitumenplademembran, der ligger under en beskyttelsesbeton,
      afhænger især af i hvilket omfang membranen udsættes for betydelige mekaniske
                                        - 13 -
påvirkninger i sin levetid. dette er udgangspunktet for hvilken type og kvalitet af
bitumenplade man udvælger til et konkret formål. men også bindemidlets
beskaffenhed og påføringsmåden er afgørende for levetiden.
på vej- og banebærende broer skal der kunne overføres bremse- og
forskydningskræfter fra køretøjer (biler/lastbiler/tog) til brokonstruktionen. denne
kraftoverførsel sker bl.a. igennem fugtisoleringen, der ofte er en
bitumenplademembran. membraner på broer i sving og/eller hvor der hyppigt
bremses, udsættes for mekaniske påvirkninger og slides af denne grund formentlig
hurtigere end membraner på lige strækninger og uden hyppige opbremsninger.
bitumenplademembraner uden betydelige mekaniske påvirkninger, men alene
anvendt som fugtisolering findes fx i svømmebassiner og på tagflader mv. i
svømmebassiner er der konkrete erfaringer for, at den vandtætnende funktion er
intakt og upåvirket efter over 30 års virke. desuden er der en udbredt brug af
bitumenplademembraner af væsentlig ringere kvaliteter (sammenlignet med de
membraner, der tillades anvendt til broer) som et langtidsholdbart
tagdækningsmateriale, hvor der findes mange eksempler på, at passende
vedligeholdte tagpaptage fungerer upåklageligt efter mere end 40 års brug.
ved nyetablering af bitumenplademembraner på vej- og banebroer har det siden
ca. 2001 været et krav, at membranen skulle fuldklæbes ved svejsning til
underlaget. dette kræves af to grunde: for at undgå risikoen for dannelse af
dampbuler og for at sikre, at membranen er bedst muligt forankret til broen,
hvorved bremse- og forskydningskræfter fra køretøjer kan overføres uden, at
membranen ”glider” og tager skade.
for moderne bromembraner kan forventes levetider på 20-100 år afhængig af de
mekaniske påvirkninger på broen. selv tidlige bitumenplader fra 1950 fungerer
stadig fint, hvis de ligger beskyttet mod træers rødder og andre mekaniske
påvirkninger og de påregnes ofte at have levetider svarende til levetiden af det
bygværk de beskytter, hvilket vil sige 50-100 år.
det er ikke uden risiko, at pletreparere bitumenplademembraner, der er blevet
utætte (fx pga. uforudsete tvangskræfter i konstruktionen), hvorfor man især ved
samlingerne imellem den gamle og nye membran skal udvise særlig omhu eller
bruge særlige metoder, for at genskabe tætheden. dette fører undertiden til, at
man vælger at skifte hele flader fremfor at udføre lokale reparationer.
tillægsspørgsmål c:
skønsmanden bedes oplyse, om bitumenplademembranernes levetid efter
skønsmandens opfattelse også ville have været vurderet brugt i 2013, såfremt
afløbene havde været vedligeholdt.
svar:
der er ikke i danmark defineret objektive kriterier for at afgøre, hvornår levetiden
af en bitumenplademembran anses for opbrugt. det afhænger således af den
konkrete anvendelse.
                                               - 14 -
      i sådanne tilfælde må den ansvarlige tekniker vurdere, hvilke funktions- og
      egenskabskrav, der konkret er nødvendige.
      …
      som det fremgår af svaret på spørgsmål 2.1., er det efter skønsmandens vurdering
      ikke påvist, at bitumenplademembranernes levetid var opbrugt i 2013 og der er
      efter skønsmandens vurdering ingen sammenhæng imellem afløbenes
      vedligeholdes og bitumenplademembranernes levetid/restlevetid.
      …
      tillægsspørgsmål e:
      skønsmanden bedes oplyse, om prisen for et tidligere forebyggende og
      afhjælpende indgreb til beskyttelse af betonen ville have været billigere på langt
      sigt, end en senere reparation af de faktisk opståede skader.
      svar:
      som det fremgår af svaret på spørgsmål 4 og 5.1 fra skønsrekvirenten anser
      skønsmanden, at det på lang sigt havde været billigere at udføre indgreb tidligere,
      dvs. før alkalikiselreaktionerne begyndte at udvikle sig, såfremt tilstrækkelige
      forebyggende og afhjælpende indgreb kunne have været mindre omfattende end
      den totale omisolering, som faktisk blev udført. men som det også fremgår af
      svaret på spørgsmål 2.1 ovenfor, er der ikke efter skønsmandens vurdering udført
      undersøgelser, der påviser, hvori problemet med broernes afvandings- og
      fugtisoleringssystem bestod.
      det skal bemærkes, at det efter skønsmandens opfattelse heller ikke er påvist, at
      det faktisk udførte forebyggende og afhjælpende indgreb kunne have været
      udskudt til et senere og økonomisk mere fordelagtigt tidspunkt, idet det ved
      bæreevneeftervisningen (jf. bilag 50) ikke er påvist, om udfaldet af
      bæreevneeftervisningen kunne forbedres væsentligt, hvis der havde været udtaget
      flere prøver til trykstyrkeundersøgelsen…”
forklaringer
der er for landsretten afgivet supplerende forklaring af torben ulrik jaller og forklaring af
hans bojsen pedersen.
torben ulrik jaller har supplerende forklaret blandt andet, at han ikke umiddelbart er enig i,
at problemerne med fugtisoleringen af broerne kunne være løst blot ved at rense afløbene. da
han og nogle medarbejdere i 2012 inspicerede broerne, kunne de se, at der løb så meget vand
gennem fugtisoleringen, at de var nødt til at udskifte denne. de kunne ikke finde ud af, hvad
der helt præcist var årsagen til, at der løb vand gennem fugtisoleringen, men de kunne se, at
vandet var spredt over så stort et område, at det ikke alene kunne skyldes problemer med
                                              - 15 -
afløbene. det var således vurderingen, at revnedannelsen kunne være en medvirkende årsag.
det har på intet tidspunkt været muligt at foretage en fuldstændig inspektion af afløbene. det
skyldes den måde, broen er konstrueret på. hvis man skulle have undersøgt afløbet
grundigere, skulle man have fjernet så meget materiale og anvendt så tungt materiel, at det
ville have været nødvendigt at standse togdriften i længere tid, end der sædvanligvis er
mulighed for.
der er kun foretaget renovering af betonen de steder, hvor der er konstateret skader. den
overfladebeskyttelse af de nederste dele af betonen i broens søjler, som skønsmanden har
foreslået, er udført. den i øvrigt foreslåede overfladebeskyttelse ville det efter hans opfattelse
ikke give mening at udføre.
udgifterne til sikkerhedskrav udgøres af udgifter til opfyldelse af en række arbejdsmiljøkrav,
blandt andet skal der eksempelvis etableres flugtveje, således at det med passende afstand er
muligt at komme væk fra banelegemet. desuden skal der foretages en række foranstaltninger,
der sikrer, at kørestrømmen ikke bevæger sig uden for baneanlægget. udgifterne til opfyldelse
af sikkerhedskravene ville ikke have været mindre, hvis arbejdet var udført tidligere. der er
således ikke kommet nye sikkerhedskrav inden for de seneste år, der ville have medført flere
udgifter end i 2010.
profileringslaget er påført for at forbedre broen. efter hans opfattelse kan man ikke sige, at
man kunne have undgået udgiften, hvis man havde udført arbejdet allerede i 2010.
rambølls notat af 20. januar 2010 er udarbejdet på foranledning af banedanmark. det er
rigtigt, at notatet ikke omtaler omisolering. det er ham, der har skrevet brevene til
vallensbæk kommune af 21. december 2011 og 10. februar 2012, ligesom det er ham, der har
skrevet det udkast til samarbejdsaftale, der var vedhæftet brevet af 10. februar 2012. han
mener, at de forskellige typer af reparationer, der kunne komme på tale, herunder omisolering,
blev omtalt over for vallensbæk kommune på det møde, som parterne deltog i den 19.
december 2011, men det er rigtigt, at dette ikke fremgår af brevet af 21. december 2011. når
man foreslog omisolering, skyldtes det de visuelle observationer, som han havde foretaget af
broerne. han var bekendt med, at en omisolering ville være dramatisk dyrere, men fandt det
                                             - 16 -
påkrævet. det er korrekt, at det hverken i brevet af 21. december 2011 eller
brevet/samarbejdsaftalen af 10. februar 2012 er omtalt, at omisolering var en dyrere løsning.
da notatet af 9. oktober 2012 blev udsendt, var det ikke endeligt besluttet, at man ville
gennemføre en omisolering af broerne, men det er rigtigt, at det var det, der var lagt op til, og
som man nok regnede med. det er også rigtigt, at det udbud, man endte med at foretage og
den aftale, der blev indgået, omfattede en omisolering af broerne.
da man hos banedanmark var opmærksom på tvisten med vallensbæk kommune, ønskede
man at sikre sig så meget dokumentation som muligt for, at omisoleringen havde været
nødvendig. det var derfor, at grontmij blev anmodet om at udarbejde notatet af 19. november
2013.
hans bojsen pedersen har forklaret blandt andet, at han blev færdiguddannet som
akademiingeniør med speciale i broer i 1976. i 1978 blev han ansat i dsb. de første fem år i
dsb arbejdede han med projektering af broer i hele landet, derefter skiftede han til eko, der
stod for planlægningen af elektrificeringen af banenettet, og hvor han var ansvarlig for
broløsninger. fra 1992 eller 1993 har han arbejdet i afdelingen for vedligeholdelse af broer. i
den forbindelse står han for blandt andet eftersyn af broer, kontakt med eksterne myndigheder
og udarbejdelse af indstillinger vedrørende vedligeholdelse.
hans aktuelle ansvarsområde er broerne på s-banen. broerne efterses typisk hvert 6. år. han
var allerede forud for 2007, i 1990’erne, blevet opmærksom på, at der kunne være nogle
problemer med broerne over strandesplanaden. han regnede med at få en henvendelse fra
kommunen om det, men det skete ikke. han rettede derfor selv henvendelse til kommunen, da
han i 2007 fra anden side modtog en henvendelse om broerne.
det var ham, der bestilte rapporten fra rambøll. for ham betød det, der var anført i
sammenfatningen om revner, at der måske var akr-problemer. han byggede dette på
karakteren af de beskrevne revner og på den viden, han havde fra et projekt vedrørende akr-
problemer. omfanget af fugtproblemerne indikerede for ham, at der var problemer med
fugtisoleringen. det blev også overvejet, om der kunne være tale om afløbsproblemer, men da
skaderne ikke var lokalt lokaliseret omkring afløbene, mente han, at problemet havde andre,
                                             - 17 -
ikke lokale årsager. lokaliseringen af afløbene på broerne fremgår af figur 1. på side 7. af
rambølls rapport fra december 2009. afløbene er lokaliseret i krydsene på figuren, og
broerne er konstrueret, så der mellem hvert afløb er en lille højderyg, således at der skabes en
hældning mod afløbene. i forbindelse med rambølls undersøgelse blev der foretaget en række
smash-målinger, som viste noget om omfanget af revnedannelsen i broen. smashmålingerne
blev foretaget på undersiden af broerne, under højderyggene, og altså længst væk fra
afløbene. det indikerede for ham, at problemerne ikke var lokaliseret til afløbene.
da man i hans afdeling havde fået planlagt, hvad der skulle ske, udarbejdede han en
projektplan, som han sendte til afdelingen for anlæg og fornyelse, hvor torben ulrik jaller er
chef. han slap imidlertid ikke projektet, idet hans egen afdeling og afdelingen for anlæg og
fornyelse samarbejder. han er meget enig i det forslag til reparation af broerne, afdelingen for
anlæg og fornyelse kom med. det er hans opfattelse, at den inkompatible bitumenklæber både
er en medvirkende årsag til afløbsproblemerne og til problemerne med isoleringen.
isoleringen bliver således mindre effektiv, efterhånden som bitumenlaget bliver tyndere. det
havde derfor efter hans opfattelse ikke været tilstrækkeligt at rense afløbene. desuden ville
det have været risikabelt, idet rensningen ville skulle udføres ved en højtryksspuling med
varmt vand. afløbsrørene er af plastic og kan gå i stykker ved den hårde spuling, således at
der siver vand ud i hele brokonstruktionen.
procedure
banedanmark har for landsretten gentaget de for byretten fremsatte anbringender og
procederet i overensstemmelse hermed, idet det dog supplerende er anført i banedanmarks
påstandsdokument:
”…
2.2 udskiftning af fugtisoleringsmembranen
der er under ankesagen blevet gennemført et syn og skøn, der i hovedsagen har haft til
hensigt at belyse, hvorvidt de af banedanmark afholdte omkostninger til vedligeholdelsen af
broerne helt eller delvist kunne have været undgået.
skønsmand jens mejer frederiksen har afgivet to skønserklæringer henholdsvis den 15.
september 2015 og den 5. oktober 2015. overordnet set fremgår det af skønserklæringerne, at
                                             - 18 -
jens mejer frederiksen ikke mener, at der under sagen er fremlagt materiale, der understøtter
den af banedanmark valgte løsning, hvor bl.a. fugtisoleringsmembranen blev helt udskiftet.
det fremgår bl.a. af skønsmandens besvarelse af spørgsmål 2, jf. skønserklæringen af 15.
september 2015, side 4 ff.
banedanmark er ikke enig med skønsmanden i, at der ikke er belæg for den af banedanmark
valgte løsning med udskiftning af fugtisoleringsmembranen. det er derimod banedanmarks
opfattelse, at banedanmark under foreliggende omstændigheder valgte en korrekt og fornuftig
løsning i forbindelse med vedligeholdelsen af broerne.
det kan lægges til grund, at der blev konstateret fugt og akr i broerne, jf. bl.a. den som
bilag 15 fremlagte rapport fra rambøll. rambøll anførte også i rapporten, at årsagen til
fugtbelastningen kunne skyldes, at afløbene var tilstoppede. herefter blev der indhentet endnu
en rapport fra rambøll … i denne rapport anbefalede rambøll bl.a., at broens bærevne blev
undersøgt (fase 1), og at afløbene blev undersøgt (fase 2). hvis det måtte vise sig, at afløbene
var tilstoppet, anbefalede rambøll, at afløbene blev renset (fase 3) samt udskiftning af
indløbene på brodækket (fase 4).
som beskrevet oven for fik banedanmark undersøgt broernes bæreevne, og det blev
konstateret, at den på undersøgelsestidspunktet var tilstrækkelig. herudover blev det i
overensstemmelse med rambølls anbefalinger undersøgt, om afløbene var tilstoppede.
banedanmark kunne ikke konstatere, at afløbene var tilstoppede, hvilket heller ikke fremgår
af det som bilag 54 fremlagte notat fra grontmij samt den som bilag 56 fremlagte e-mail fra
grontmij, der indeholder en afrapportering vedrørende en test af afløbene.
eftersom banedanmark ikke kunne konstatere, at afløbene var tilstoppede, valgte
banedanmark ikke at gå videre med rambølls anbefalinger i forhold til fase 3 og fase 4.
derimod var det banedanmarks opfattelse, at problemet med akr skyldtes, at fugtisolerings
levetid var opbrugt, hvilket også er den sædvanlige årsag til, at der opstår akr i broer, jf. den
som bilag 18 fremlagte artikel fra ingeniøren. banedanmark indhentede derfor et notat fra
grontmij (bilag 54), der peger på, at der var problemer med fugtisoleringen … på den
baggrund valgte banedanmark at foretage en udskiftning af fugtisoleringsmembranen.
                                             - 19 -
grontmij bekræftede senere i et notat …, at fugtisoleringsmembranens levetid var opbrugt, og
at banedanmark derfor med rette havde udskiftet den.
samlet set er det banedanmarks opfattelse, at udskiftningen af fugtisoleringsmembranen
under de foreliggende omstændigheder både var korrekt og fornuftig.
…
4. øvrige forhold
4.1 banedanmarks gennemførelse af renoveringsprojektet i sommeren 2013 var
nødvendigt og fornuftigt
banedanmark gør gældende, at banedanmark med rette valgte at gennemføre
renoveringsprojektet "bropakke 32", der også omfatter bro nr. 14742.01 og 02 over
strandesplanaden.
det udførte arbejde var på dette tidspunkt nødvendigt for at sikre den fremtidige brug af
broerne, og udsættelse af arbejderne ville forøge risikoen for, at akr-problemerne ville
tiltage i et uhensigtsmæssigt omfang. en sådan pludselig forværring ville betyde, at reparation
af broerne ville komme til at foregå ved en forceret - og væsentlig dyrere - proces.
banedanmark gør derfor gældende, at beslutningen om at fortsætte det planlagte arbejde -
som udbudt den 28. januar 2013 … - derved også er foretaget i vallensbæk kommunes
interesse, idet udgifterne på denne måde er holdt mest muligt nede. kommunen er endvidere i
god tid blevet orienteret herom, ligesom det har været muligt for kommunen løbende at
besigtige arbejdet.
4.2 banedanmarks udgifter
udgifterne til de nødvendige arbejder udgør i alt kr. 9.898.117,-. der er fremlagt
dokumentation for udgifterne … kommunen har ikke bestridt tabsopgørelsen beløbsmæssigt.
udgifterne er fordelt på følgende hovedposter…:
4.2.1 omisolering
der henvises til det under pkt. anførte 2.2 vedrørende banedanmarks beslutning om at
udskifte fugtisoleringsmembranen.
                                             - 20 -
4.2.2 betonrenovering
skønsmanden har i skønserklæringen af 15. september 2015 anført, at arbejderne forbundet
med betonrenovering kunne have været begrænset til påføring af en passende
overfladebeskyttelse på et tidligere tidspunkt, jf. besvarelsen af spørgsmål 4 og 5. det er
banedanmark ikke enig i, idet problemerne med akr først blev konstateret i 2009. på dette
tidspunkt var det ikke muligt at anvende den af skønsmanden anførte løsning med påføring af
overfladebeskyttelse.
skønsmanden har dog samtidig anført, at der ikke var opnået nogen besparelse ved at udføre
overfladebeskyttelse frem for de senere udført reparationer, jf. besvarelsen af spørgsmål 5.3.
dermed har det af banedanmark udførte arbejde under alle omstændigheder ikke medført en
merudgift.
4.2.3 efterlevelse af nye sikkerhedskrav.
skønsmanden har i skønserklæringen af 15. september 2015 anført, at arbejderne forbundet
med sikkerhedskravene kunne have været begrænset svarende til de indgreb, der er beskrevet
af rambøll i bilag 16 under fase 3 og 4, jf. besvarelsen af spørgsmål 6 og 7. det er
banedanmark ikke enig i, idet problemerne med akr først blev konstateret i 2009. på dette
tidspunkt var de af rambøll beskrevne indgreb ikke tilstrækkelige til at imødegå problemerne
med akr, eftersom problemerne skyldtes en utilstrækkelig fugtisolering og ikke afløbene.
jeg henviser i den sammenhæng til det under pkt. 0 anførte om banedanmarks beslutning om
at udskifte fugtisoleringsmembranen.
herudover er det banedanmarks opfattelse, at efterlevelse af sikkerhedskravene var
nødvendige pga. opdaterede sikkerhedskrav til konstruktionerne samt
stærkstrømsbekendtgørelse, og at arbejderne derfor skulle have været udført under alle
omstændigheder.
4.2.4 profileringslag.
skønsmanden har i skønserklæringen af 15. september 2015 anført, at arbejderne med at
udføre et nyt profileringslag for bro 14742.01 kunne have været undgået ved en tidligere
renoveringsindsats som den, der er beskrevet af rambøll i bilag 16, jf. besvarelsen af
spørgsmål 8 og 9. det er banedanmark ikke enig i, idet problemerne med akr først blev
                                               - 21 -
konstateret i 2009. på dette tidspunkt var de af rambøll beskrevne indgreb ikke tilstrækkelige
til at imødegå problemerne med akr, eftersom problemerne skyldtes en utilstrækkelig
fugtisolering og ikke afløbene. jeg henviser i den sammenhæng til det under pkt. 0 anførte om
banedanmarks beslutning om at udskifte fugtisoleringsmembranen.
4.3 sagens betydning for banedanmark
sagen har en betydning for banedanmark, der rækker ud over den økonomiske sagsgenstand.
i danmark findes der i alt cirka 2.000 krydsninger mellem vej- og jernbanenettet i form af
jernbanebroer og lignende bygningsværker. cirka 700 af disse bygningsværker er registreret
som ejet af tredjemand, herunder f.eks. den kommune, hvor bygningsværket er beliggende.
i mange af disse tilfælde er opgavefordelingen baseret på gamle aftaler, der ligner den aftale,
der blev indgået i forbindelse med besigtigelsesforretningen i nærværende sag. banedanmark
har som landets jernbaneinfrastrukturforvalter (også) i disse tilfælde det tekniske og
forvaltningsmæssige ansvar for broernes funktion og vedligeholdelse, uanset at der er
variation i aftaler / vilkår om bl.a. udgiftsfordeling i forbindelse med vedligeholdelsen af de
forskellige tredjemandsejede bygningsværker.
byrettens kvalificering af banedanmarks adfærd som ansvarspådragende ville således kunne
få betydelige økonomiske konsekvenser for banedanmark.
…”
vallensbæk kommune har ligeledes gentaget de for byretten fremsatte anbringender og
procederet i overensstemmelse hermed, idet det dog supplerende er anført blandt andet i
kommunens påstandsdokument:
”…
banedanmark har forsømt vedligeholdelsen og fået udført unødvendige arbejder på
broerne
banedanmark betegner sig selv som brobestyrer med det tekniske og forvaltningsmæssige
ansvar for broens funktion og vedligeholdelse … omfanget af skaderne skyldes
                                              - 22 -
manglende/dårlig vedligeholdelse gennem en årrække, hvilket banedanmark som brobestyrer
bærer ansvaret for.
vallensbæk kommune fremhæver følgende fra før fremkomsten af skønserklæringen:
allerede ved afleveringsforretningens protokol dateret den 5. august 1970 fremgår, at det står
tilbage at oprense vandingsanlæg, færdiggøre isoleringsarbejder mv… de elementer, der
ifølge rambølls rapport fra 2009 kan være årsag til de store fugtskader navnlig i den ene bro.
selv en lægmand kunne i 2007 se, at der var alvorlige problemer med broens afløb …
mødereferat af 17. december 2009 og rambølls rapport fra 2009 viser, at der har været en
usædvanlig høj og langvarig fugtbelastning af betonen, så grelt at der hang ”frit” vand på dele
af brodækkenes underside …
det fremgår af grontmijs rapport af 19. november 2013, at ca. halvdelen af afløbene på den
ene bro var helt tilstoppede, og grontmij konkluderede, at afløbene ikke var vedligeholdte...
det er ikke tilstrækkeligt, at banedanmark blot har observeret broernes tilstand og bedrevet
strategisk planlægning, og banedanmark har forsømt at udføre rettidig vedligeholdelse, jf.
også retten i glostrups dom...
det står efter skønserklæringen klart, at omkostningerne kunne have været begrænset, såfremt
banedanmark tidligere havde iværksat vedligeholdelsesforanstaltninger:
omisoleringen kunne have været undgået ifølge skønserklæringen… og tidligere udførsel
efter rambølls anbefalinger af 20. januar 2010 ville have gjort afhjælpningen mindre
omkostningskrævende… besparelsespotentialet udgjorde kr. 6.350.000-6.900.000, i forhold
til, hvis der i januar 2010 havde været sat ind...
banedanmark er ved renoveringen i 2013 gået ud over, hvad der kan anses for
vedligeholdelse. vallensbæk kommune skal ikke godtgøre udgifter til forbedringer.
                                             - 23 -
der kunne være opnået besparelser på lang sigt, hvis betonrenoveringen var blevet udført i
november 2009 ved anden metode…
hvis arbejdet med profileringslaget var udført januar 2010, ville det have givet en besparelse
på kr. 619.124…
tidligere udført vedligeholdelse ville også have givet besparelser på indtil kr. 713.130 som
følge af nye sikkerhedskrav…”
vallensbæk kommune har vedrørende den subsidiære påstand om frifindelse mod betaling af
et af retten fastsat mindre beløb fremlagt skema med ”oversigt over beregning af
omkostninger og besparelser”, idet gøres gældende, at der en del omkostninger såsom
”projekteringsudgifter” m.v. som ikke er medtaget i skønsmandens beregninger, men som
også bør nedsættes. endvidere er det vanskeligt at opgøre det egentlige besparelsespotentiale,
da skønsmanden har foretaget sine beregninger uden at tillægge moms, mens banedanmark
har medtaget moms i sin påstand. vallensbæk kommune har på baggrund af de anført
beregnet, at kommunen maksimalt bør betale 1 mio. kr. til banedanmark svarende til de
omkostninger, der ville have været forbundet med at gennemføre fase 3 og 4 i rambøll a/s’
notat af 20. januar 2010.
landsrettens begrundelse og resultat
to dommere, norman e. cleaver og gerd sinding (kst.), udtaler:
det tiltrædes af de grunde, som byretten har anført, at det er vallensbæk kommune, der skal
betale for vedligeholdelsen af broerne over strandesplanaden.
som anført af byretten foreståes vedligeholdelsen af broerne af banedanmark. banedanmark
har under sagen oplyst, at banedanmarks vedligeholdelsesstrategi er afventende og
henholdende, hvilket indebærer, at banedanmark først iværksætter vedligeholdelse og
reparation, når dette er nødvendigt og hensigtsmæssigt. desuden tages der ved planlægningen
af vedligeholdelse og reparation hensyn til, hvornår tidspunktet er optimalt i forhold til
planlagte sporspærringer og andre vedligeholdelsesarbejder. skønsmanden har i sin
                                               - 24 -
besvarelse af spørgsmål 1 anført blandt andet, at det er i overensstemmelse med god skik at
udføre renoveringsarbejde på et så sent tidspunkt som muligt, idet dette ofte er at foretrække
økonomisk. vi finder på den baggrund og efter det oplyste om det løbende tilsyn, der er ført
med broernes vedligeholdelsesstand og bæreevne, at banedanmark ikke har handlet
ansvarspådragende, ved først i 2013 at gennemføre renoveringen af broerne over
strandesplanaden i forbindelse med et større projekt omfattende flere broer på den nordlige
del af køgebugtbanen (bropakke 32).
det fremgår af den supplerende skønserklæring, at der for moderne bromembraner kan
forventes levetider på 20-100 år afhængig af de mekaniske påvirkninger af broen. af de
indhentede skønserklæringer fremgår desuden, at skønsmanden savner en forklaring på,
hvordan man afgjorde, at det var nødvendigt totalt at udskifte fugtisoleringsmembranen på de
to broer over strandesplanaden, ligesom der savnes en forklaring på, at betonen under
fugtisoleringen opfugtes.
renoveringen af broerne blev udført i 2013, før sagens anlæg, og de indhentede
skønserklæringer er således udarbejdet alene på grundlag af sagens dokumenter.
torben ulrik jaller, der er projektleder hos banedanmark, har som vidne forklaret, at han og
nogle medarbejdere inspicerede broerne, og i den forbindelse kunne se, at der løb så meget
vand gennem fugtisoleringen, at man var nødt til at udskifte denne. man kunne ikke finde ud
af, hvad der helt præcist var årsagen til, at der løb vand gennem fugtisoleringen, men man
kunne se, at vandet var spredt over så stort et område, at det ikke alene kunne skyldes
problemer med afløbene.
henset til det, banedanmark har anført, om de hensyn, der indgår ved planlægningen af
vedligeholdelses- og reparationsarbejder, herunder hensynet til hvornår tidspunktet er
optimalt i forhold til planlagte sporspærringer og andre vedligeholdelsesarbejder, finder vi, at
der må indrømmes banedanmark et vidt skøn med hensyn til tilrettelæggelsen af den
nødvendige vedligeholdelse.
herefter og efter det anførte om på den ene side skønsmandens vurderinger, der er foretaget
alene på grundlag af sagens dokumenter, og på den anden side vidnet torben ulrik jallers
                                             - 25 -
iagttagelser i forbindelse med inspektionen af broerne, finder vi det godtgjort, at ikke alene
omisoleringen, men også de øvrige istandsættelsesarbejder på broerne, der er udført af
banedanmark, har været nødvendige. vi har herved også lagt vægt på, at broerne er opført i
årene 1969-1970 og således var over 40 år gamle, da istandsættelsesarbejderne, herunder
omisoleringen, blev udført.
banedanmarks krav er ikke bortfaldet ved hverken passivitet eller forældelse, idet vi herved
har lagt vægt på det, der er anført ovenfor om banedanmarks vedligeholdelsesstrategi, det
løbende tilsyn med broerne og planlægningen af vedligeholdelse og reparation samt til, at
arbejderne først er udført i 2013.
idet den beløbsmæssige opgørelse af banedanmarks krav er ubestridt, stemmer vi herefter for
i det hele at tage banedanmarks påstand til følge.
en dommer, nanna bille (kst.), udtaler:
idet broerne er beliggende på matr. nr. 100a, vallensbæk by, der tilhører staten, og idet det
intetsteds i korrespondancen mellem vallensbæk kommune og statsbanerne forud for
opførelsen af broerne eller i de efterfølgende protokoller er anført, at vallensbæk kommune
er ”ejer” eller ”indehaver” af broerne, finder jeg det ikke fuldt tilstrækkeligt godtgjort, at
broerne kan anses for at være vallensbæk kommunes ejendom. jeg finder dog, at det efter
bevisførelsen, herunder navnlig afleveringsprotokollen af 27. juli 1970, kan lægges til grund,
at vallensbæk kommune i forbindelse med opførelsen af de to broer påtog sig at betale for
den fremtidige vedligeholdelse af broerne, mens statsbanerne, senere banedanmark, påtog sig
at udføre vedligeholdelsen for kommunen. jeg kan på denne baggrund tiltræde, at vallensbæk
kommune som udgangspunkt kan tilpligtes at betale for vedligeholdelsen af broerne, idet det
dog samtidig må følge heraf, at banedanmark, som den part, der besidder den faglige/tekniske
indsigt og som løbende tilser broerne, er ansvarlig for, at vedligeholdelsen sker rettidigt og
uden unødige omkostninger for kommunen.
det kan efter bevisførelsen lægges til grund, at der i januar 2010 var enighed mellem
vallensbæk kommune og banedanmark om, at man skulle igangsætte fase 1 og 2 som
beskrevet i rambøll a/s’ notat af 20. januar 2010. det fremgår ikke af den efterfølgende
skriftveksling, hvorfor parterne senere opgav at foretage de i fase 3 og 4 beskrevne
                                              - 26 -
afhjælpningsforsøg, ligesom det heller ikke fremgår, at vallensbæk kommune var bekendt
med de visuelle observationer, som vidnet torben ulrik jaller har forklaret, var årsagen til, at
banedanmark fandt grundlag for at foretage den omfattende renovering, herunder
omisoleringen, af broerne. endelig ses banedanmark ikke i forbindelse med korrespondancen
i december 2011 og februar 2012 at have gjort vallensbæk kommune opmærksom på, at den
planlagte renovering, herunder navnlig omisoleringen, ville medføre en betydelig merudgift
for kommunen i forhold til de udgifter, som er beskrevet i rambøll a/s’ notat. under disse
omstændigheder må det tilkomme banedanmark at godtgøre, at den valgte løsning, det
omfattende renoveringsarbejde, ikke kunne være undgået ved de af rambøll a/s foreslåede
afhjælpningsforsøg. henset til skønserklæringerne, hvorefter der ifølge skønsmanden ikke er
fremlagt noget teknisk notat eller andet, der dokumenterer behovet for den faktisk
gennemførte renovering, finder jeg, at banedanmark ikke har godtgjort nødvendigheden af
det udførte arbejde. jeg finder, at vallensbæk kommune herefter alene kan tilpligtes at betale
et beløb svarende til den udgift, som kommunen skulle have afholdt til de af rambøll a/s
foreslåede afhjælpningsforsøg, hvilket af vallensbæk kommune er opgjort til 1 mio. kr. på
denne baggrund, og da vallensbæk kommunes betalingsforpligtelse af de af byretten anførte
grunde hverken kan anses for forældet eller fortabt som følge af passivitet, stemmer jeg for at
tage vallensbæk kommunes subsidiære påstand til følge således, at kommunen frifindes mod
betaling af 1 mio. kr. til banedanmark.
der afsiges dom efter stemmeflertallet, hvorefter landsretten i det hele tager appellantens
påstand til følge.
efter sagens udfald skal vallensbæk kommune betale sagsomkostninger for begge retter til
banedanmark med i alt 800.000 kr., hvoraf 269.080 kr. udgør retsafgift, mens resten er
erstatning for udgifter til advokatbistand inkl. moms. ved fastsættelsen af beløbet til dækning
af udgifterne til advokatbistand er der ud over sagens værdi taget hensyn til sagens karakter
og omfang. hver part bærer egne udgifter til syn og skøn.
                                    t h i k e n d e s f o r r e t:
vallensbæk kommune skal til banedanmark betale 9.898.117 kr. med tillæg af procesrente af
8 mio. kr. fra sagens anlæg og af restbeløbet fra den 14. maj 2014.
                                           - 27 -
i sagsomkostninger for begge retter skal vallensbæk kommune betale 800.000 kr. til
banedanmark.
det idømte skal betales inden 14 dage efter denne doms afsigelse.
sagsomkostningerne forrentes efter rentelovens § 8 a.


text:
                      højesterets kendelse
                          afsagt tirsdag den 16. januar 2018
sag 186/2017
ralph dänhardt
(advokat søren noringriis)
mod
den jyske sparekasse i skals
(advokat marianne sørensen)
i tidligere instanser er afsagt kendelse af retten i glostrup den 20. februar 2017 og af østre
landsrets 2. afdeling den 21. juni 2017.
i påkendelsen har deltaget tre dommere: hanne schmidt, jan schans christensen og jens
kruse mikkelsen.
påstande
kærende, ralph dänhardt, har nedlagt påstand om frifindelse.
indkærede, den jyske sparekasse i skals, har nedlagt påstand om stadfæstelse.
sagsfremstilling
den 18. december 2008 indgik den jyske sparekasse i skals (tidligere sparekassen i skals)
med selskabet polaris investor iv aps en kassekreditkontrakt, der havde en kreditramme på
580.600 kr. det fremgik af aftalen, at kreditrammen skulle nedskrives på én gang den 17. de-
cember 2013.
                                                 - 2 -
den 15. september 2010 blev polaris investor iv aps opløst i medfør af selskabslovens §
216, stk. 1, hvoraf følger, at kapitalselskaber, hvor alle kreditorer er betalt, kan opløses ved, at
alle kapitalejerne over for erhvervsstyrelsen afgiver erklæring om, at al gæld forfalden som
uforfalden er betalt, og at det er besluttet at opløse kapitalselskabet. ralph dänhardt, der var
eneanpartshaver i polaris investor iv aps, afgav § 216-erklæringen, uagtet at gælden i hen-
hold til kassekreditkontrakten med sparekassen ikke var indfriet.
ved brev af 24. oktober 2014 rejste sparekassen krav mod ralph dänhardt på baggrund af
den uindfriede kassekredit, idet sparekassen gjorde gældende, at ralph dänhardt hæftede for
gælden i medfør af selskabslovens § 216, stk. 4, 1. pkt., hvoraf det fremgår, at kapitalejere
hæfter personligt, solidarisk og ubegrænset for gæld, forfalden som uforfalden eller omtvistet,
som bestod på tidspunktet for erklæringens afgivelse.
ralph dänhardt havde forinden dette, den 20. januar 2012, via selskabet 360 wealth aps
fremsat forslag om en akkordordning med sparekassen, der indebar et forslag om, at gælden
blev nedskrevet.
den 23. juni 2016 rettede sparekassen på ny henvendelse til ralph dänhardt med krav om, at
han betalte polaris investor iv aps’ gæld til sparekassen.
den 9. september 2016 indgav sparekassen stævning mod ralph dänhardt.
under sagens behandling for byretten gjorde ralph dänhardt gældende, at fordringen var
forældet, idet forældelsesfristen, der skulle regnes fra selskabets opløsning den 15. september
2010, var 3 år, jf. forældelseslovens § 3, stk. 1. da stævningen først blev indgivet ca. 6 år ef-
ter selskabets opløsning, var forældelsesfristen overskredet.
sparekassen gjorde heroverfor gældende, at fordringen ikke var forældet, bl.a. idet fordringen
udsprang af et pengelån og dermed er underlagt en forældelsesfrist på 10 år, jf. forældelseslo-
vens § 6, stk. 1.
                                                 - 3 -
byretten udskilte spørgsmålet om forældelse til særskilt behandling, jf. retsplejelovens § 253,
stk. 2, og afsagde den 20. februar 2017 kendelse om, at kravet ikke var forældet. byrettens
begrundelse og resultat lyder således:
       ”i 1996 med ikrafttræden 1. januar 1997 blev i anpartsselskabslovens § 59 indført en
       enkel måde til afvikling af et selskab.
       denne bestemmelse blev videreført i selskabslovens § 216, hvor det i stk. 1 er anført:
            ”i kapitalselskaber, hvor alle kreditorer er betalt, kan opløsning ske, ved at kapital-
            ejerne over for erhvervsstyrelsen afgiver en erklæring om, at al gæld, forfalden som
            uforfalden, er betalt, og at det er besluttet at opløse kapitalselskabet. kapitalejernes
            navne og adresser skal være angivet i erklæringen.”
       udgangspunktet for en sådan opløsning synes således at være, at al gæld er betalt.
       kreditorerne orienteres ikke i forbindelse med en opløsning efter § 216, og for at sikre
       hensynet til kreditorernes interesser er i bestemmelsens stk. 4 herefter bestemt, at kapi-
       talejerne hæfter personligt, solidarisk og ubegrænset for gæld, forfalden som uforfalden
       eller omtvivstet, som bestod på tidspunktet for erklæringens afgivelse.
       retten finder, at formålet med kravet om hæftelseserklæringen tilsiger, at stk. 4 må for-
       tolkes således, at anpartshaverne ved deres erklæring ikke blot påtager sig en ny hæftel-
       se; men at de direkte succederer i det bestående gældsforhold og dermed er underlagt de
       retsvirkninger, der var knyttet til gældsforholdet.
       for den hæftelse, som sagsøgte ved sin erklæring efter selskabslovens § 216, stk. 1, har
       påtaget sig, gælder derfor blandt andet samme forældelsesfrister som for selskabets mel-
       lemværende med kreditorerne.
       det er ubestridt, at kassekreditkontrakten er omfattet af forældelseslovens § 6, stk. 1, og
       kravet forældes således først i slutningen af 2018.
       thi bestemmes:
       sagsøgernes krav som opgjort i replikken er ikke forældet.”
den 21. juni 2017 stadfæstede østre landsret byrettens kendelse i henhold til grundene.
der er mellem parterne enighed om, at sparekassens oprindelige krav mod polaris investor iv
aps beror på et pengelån og derfor er underlagt en 10-årig forældelsesfrist, jf. forældelseslo-
vens § 6, stk. 1.
                                                - 4 -
anbringender
ralph dänhardt har anført navnlig, at sparekassens krav mod ham beror på den betalingser-
klæring, han afgav i medfør af selskabslovens § 216, stk. 1, som førte til opløsningen af pola-
ris investor iv aps den 15. september 2010. da retssagen mod ham blev anlagt den 9. sep-
tember 2016, dvs. 6 år efter han afgav betalingserklæringen, er kravet forældet, jf. forældel-
seslovens § 3, stk. 1.
hovedreglen i forældelseslovens § 3, stk. 1, om, at forældelse sker efter tre år, er absolut i den
forstand, at der kræves særskilt hjemmel for at fravige bestemmelsen. særskilt hjemmel hertil
findes bl.a. i forældelseslovens § 6 vedrørende pengelån og § 11 vedrørende kautionsforplig-
telser. ingen af disse bestemmelser finder dog anvendelse.
han har ikke optaget et pengelån hos sparekassen, hvorfor forældelseslovens § 6, stk. 1, ikke
finder anvendelse i forhold til ham. de tidligere instansers afgørelser om, at han i kraft af sel-
skabslovens § 216, stk. 4, har succederet i polaris investor iv aps’ retsstilling i relation til
forældelse, og at forældelseslovens § 6, stk. 1, derfor finder anvendelse, er forkert. afgørel-
serne herom har hverken hjemmel i selskabsloven, forældelsesloven eller disse loves forar-
bejder.
selskabslovens § 216 indebærer, at kapitalejerne påtager sig en forpligtelse til at hæfte per-
sonligt, solidarisk og ubegrænset for selskabets gæld. selskabslovens § 216 indebærer imid-
lertid ikke, at der – som det er tilfældet, når selskaber fusionerer, jf. selskabslovens § 236 –
sker succession.
i betænkning nr. 1460/2005 om revision af forældelseslovgivningen, s. 166, anføres om sel-
skabsretlige fordringer, at disse – ud fra ønsket om at undgå for mange særregler – bør være
underlagt de almindelige forældelsesfrister. fordringen mod ham er en selskabsretlig fordring
og dermed underlagt en 3-årig forældelsesfrist.
det er et almindeligt princip, at forældelse som udgangspunkt skal afgøres selvstændigt i for-
hold til hver af de fysiske eller juridiske personer, der hæfter for en fordring. det gælder også
for en kapitalejers hæftelse for en fordring mod et kapitalselskab, jf. selskabslovens § 216,
stk. 4. en kapitalejers hæftelse for en fordring mod et kapitalselskab må således være under-
                                               - 5 -
lagt en 3-årig forældelsesfrist efter forældelseslovens § 3, uanset om fordringen mod kapital-
selskabet oprindeligt måtte være underlagt en 10-årig forældelsesfrist efter forældelseslovens
§ 6, stk. 1.
hverken hensynet til kreditorer generelt eller sparekassen konkret kan medføre en ulovhjem-
let fravigelse af forældelseslovens hovedregel. sparekassen har i øvrigt erkendt, at den ikke
havde registreret polaris investor iv aps’ cvr.nr., og derfor ikke var klar over, at selskabet
blev opløst i 2010. der er på den baggrund ikke et større hensyn at tage til sparekassen.
forældelseslovens § 11 finder ikke anvendelse, idet der ikke er tale om en kautionsforpligtel-
se. en kautionsforpligtelse indebærer efter sit indhold, at kautionshæftelsen er subsidiær i
forhold til hovedskyldnerens hæftelse, og hans afgivelse af betalingserklæringen i medfør af
selskabslovens § 216, stk. 1, indebærer, jf. bestemmelsens stk. 4, at han hæfter direkte – ikke
subsidiært – for gælden til sparekassen. derfor er der ikke er tale om en kautionsforpligtelse.
hans forslag til en akkordordning med sparekassen af 20. januar 2012 har ingen betydning for
sagen. en eventuel skriftlig erkendelse af en fordring medfører alene, at forældelsen afbrydes,
og at en ny 3-årig forældelsesfrist begynder at løbe, jf. forældelseslovens § 15. selv hvis for-
ældelsesfristen regnes fra den 20. januar 2012, er kravet således forældet, idet sagen først blev
anlagt den 9. september 2016.
den jyske sparekasse i skals har anført navnlig, at ralph dänhardt i kraft af den betalingser-
klæring, han afgav i medfør af selskabslovens § 216, stk. 1, og som medførte opløsningen af
polaris investor iv aps den 15. september 2010, hæfter for selskabets gæld til sparekassen,
jf. selskabslovens § 216, stk. 4.
ralph dänhardt er ved afgivelsen af erklæringen succederet i selskabets retsstilling, herunder
i relation til forældelse. da der oprindeligt var tale om et pengelån fra sparekassen til polaris
investor iv aps, er kravet mod ralph dänhardt underlagt en 10-årig forældelsesfrist, jf.
forældelseslovens § 6, stk. 1.
det følger af selskabslovens § 216, stk. 4, 1. pkt., at kapitalejerne hæfter personligt, solidarisk
og ubegrænset for gæld, forfalden som uforfalden eller omtvistet, som bestod på tidspunktet
                                                 - 6 -
for erklæringens afgivelse. ordlyden af bestemmelsen taler således for, at kapitalejerne suc-
cederer i selskabets retsstilling.
formålet med selskabslovens § 216 er at sikre, at kapitalselskaber kan opløses nemt og enkelt,
samtidig med at der skabes sikkerhed for, at kreditorerne ikke stilles ringere, end hvis selska-
bet var opløst ved likvidation, hvor de havde haft mulighed for at anmelde krav og få del i de
realiserede aktiver i selskabet.
hvis kapitalejerne ikke succederer i selskabets forpligtelser, vil det i realiteten betyde, at kre-
ditorerne bliver dårligere stillet, end de ellers ville have været. forarbejderne til selskabslo-
vens § 216 tilsiger ikke, at det har været lovgivers intention, at kreditorerne skulle stilles dår-
ligere.
hvis ralph dänhardt ikke kan anses for at have succederet i selskabets retsstilling, må hæftel-
sen i selskabslovens § 216, stk. 4, betragtes på samme måde som en kautionsforpligtelse,
hvorfor forældelseslovens § 11 finder anvendelse analogt. kravet mod ralph dänhardt er
også af denne grund underlagt en 10-årig forældelsesfrist, jf. forældelseslovens § 11 sammen-
holdt med § 6.
en betalingserklæring efter selskabslovens § 216, stk. 1, betyder ikke, at der opstår et nyt
krav, der er underlagt en særlig eller anderledes forældelsesfrist end det oprindelige krav mod
kapitalselskabet.
supplerende retsgrundlag
selskabslovens § 216, stk. 1 og 4, lyder således:
       ”§ 216. i kapitalselskaber, hvor alle kreditorer er betalt, kan opløsning ske, ved at kapi-
       talejerne over for erhvervsstyrelsen afgiver en erklæring om, at al gæld, forfalden som
       uforfalden, er betalt, og at det er besluttet at opløse kapitalselskabet. kapitalejernes
       navne og adresser skal være angivet i erklæringen.
       …
       stk. 4. kapitalejerne hæfter personligt, solidarisk og ubegrænset for gæld, forfalden som
       uforfalden eller omtvistet, som bestod på tidspunktet for erklæringens afgivelse. i det
       omfang der er overskydende midler, fordeles disse til kapitalejerne.”
                                                 - 7 -
forslaget til selskabsloven blev fremsat den 25. marts 2009. i bemærkningerne til lovforsla-
gets § 216 hedder det bl.a. (folketingstidende 2008-09, tillæg a, lovforslag nr. l 170, s.
5542):
       ”det fremgår af stk. 4, at alle kapitalejere hæfter på tidspunktet for erklæringens under-
       skrift, hvis det måtte vise sig, at der alligevel foreligger uafklarede forpligtelser vedrø-
       rende selskabet. den personlige hæftelse gælder således også for f.eks. skatte- og af-
       giftskrav, der konstateres efter erklæringens afgivelse, blandt andet som følge af æn-
       dring i skatteansættelsen.
       dette er dels med til at sikre, at kreditorers og andre rettighedshaveres retsstilling ikke
       forringes som følge af den simple afvikling, og dels at alle kapitalejere skal være enige
       om afviklingsformen.”
af betænkning nr. 1498/2008 om modernisering af selskabsretten fremgår bl.a. s. 539:
       ”vælger anpartshaverne at afgive en sådan opløsningserklæring betyder det, til forskel
       fra de sædvanlige afviklingsmodeller, såsom likvidation, tvangsopløsning eller konkurs,
       at anpartshaverne, uanset at driften er sket i selskabsform med begrænset økonomisk
       hæftelse, hæfter personligt, solidarisk og ubegrænset for gæld, forfalden som uforfalden
       eller omtvistet, som bestod på tidspunktet for erklæringsafgivelsen.”
højesterets begrundelse og resultat
sagen angår, om et krav rejst af den jyske sparekasse i skals mod ralph dänhardt er foræl-
det.
sparekassens krav udspringer af en kreditaftale indgået i december 2008 mellem sparekassen
og selskabet polaris investor iv aps om en kreditramme på 580.600 kr. det fremgår af afta-
len, at kreditten skulle nedskrives på en gang den 17. december 2013.
polaris investor iv aps blev den 15. september 2010 opløst i medfør af selskabslovens § 216,
stk. 1, hvorefter kapitalselskaber kan opløses ved en erklæring fra kapitalejerne om, at al gæld
er betalt, og at det er besluttet at opløse selskabet. ralph dänhardt, der var eneanpartshaver i
polaris investor iv aps, afgav erklæringen, uagtet gælden til den jyske sparekasse ikke var
betalt.
                                                - 8 -
ifølge selskabslovens § 216, stk. 4, hæfter kapitalejeren personligt, solidarisk og ubegrænset
for gæld, forfalden som uforfalden eller omtvistet, som bestod på tidspunktet for erklæringens
afgivelse. det fremgår af forarbejderne til bestemmelsen, at bestemmelsen er med til at sikre,
at kreditorers og andre rettighedshaveres retsstilling ikke forringes som følge af den simple
afvikling.
højesteret finder, at bestemmelsens ordlyd og forarbejder indebærer, at kapitalejere, der har
afgivet erklæring om opløsning af et selskab i medfør af § 216, stk. 1, indtræder i selskabets
forpligtelser over for kreditorer i selskabet, og at dette også gælder i forhold til reglerne om
forældelse af krav mod selskabet.
ralph dänhardt er således succederet i polaris investor iv aps’ forpligtelser over for den
jyske sparekasse, herunder også med hensyn til forældelse af kravet.
da polaris investor iv aps’ gæld til den jyske sparekasse efter forældelseslovens § 6 var
undergivet en 10-årig forældelsesfrist, der som udgangspunkt må regnes fra den 17. december
2013, hvor kreditten efter aftalen mellem selskabet og sparekassen skulle nedskrives, er heller
ikke sparekassens krav mod ralph dänhardt forældet.
højesteret stadfæster herefter landsrettens kendelse.
                                        thi bestemmes:
landsrettens kendelse stadfæstes.
i kæremålsomkostninger for højesteret skal ralph dänhardt betale 8.000 kr. til den jyske
sparekasse i skals. det idømte beløb skal betales inden 14 dage efter denne højesteretsken-
delses afsigelse og forrentes efter rentelovens § 8 a.

source: retspraksis

LICENSE:
Creative Commons Legal Code

CC0 1.0 Universal

type: caselaw

jurisdiction: Denkmark


text:
- jen
                                          udskrift
                                                af
                           sø- & handelsrettens dombog
                                         ____________
                                              dom
afsagt den 11. november 2009
h-62-08
                         micha a/s
                         (advokat nicolaj sejer pedersen)
                         mod
                         danske bank a/s
                         (advokat søren juul)
indledning
denne sag vedrører spørgsmålet om, hvorvidt danske bank a/s har handlet ansvarspådra-
gende ved ikke at have rådgivet micha a/s i forbindelse med udstedelsen af en remburs over
for micha a/s’ samhandelspartners bank i hong kong.
påstande
micha a/s (herefter micha) har nedlagt påstand om, at danske bank a/s (herefter danske
bank) tilpligtes at betale 982.695 kr. med tillæg af den til enhver tid gældende procesrente fra
sagens anlæg den 11. september 2008, subsidiært 655.130 kr. med samme rente.
danske bank har nedlagt påstand om frifindelse.
                                                  -2-
oplysningerne i sagen
micha har igennem en længere årrække drevet virksomhed med blandt andet import af mo-
destrikvarer fra fjernøsten. en af micha store samhandelspartnere var asia focus internatio-
nal holding ltd., som på et tidspunkt ændrede navn til vantec international holding ltd.
(herefter asia focus). oprindeligt foregik samhandlen ved, at der blev åbnet en remburs i
asia focus’ favør, således at der blev betalt under rembursen, når asia focus præsenterede
vareforsendelsesdokumenter for banken. i 1997 skiftede micha bankforbindelse fra midt-
bank til danske bank, som var michas bankforbindelse i forbindelse med åbning af rem-
bourserne i denne sag.
      da micha var utilfreds med blandt andet ekspeditionstiden ved remburserne, blev der
afholdt et møde den 3. september 2002 med en medarbejder fra danske banks rembursafde-
ling samt en medarbejder fra danske banks herning afdeling. herefter fortsatte samarbejdet
uændret. igen den 9. maj 2006 blev der afholdt et møde på michas opfordring, da micha fort-
sat var utilfreds med håndteringen af rembourserne. på dette møde blev det aftalt, at sam-
handlen skulle ændres, og at micha ikke længere skulle åbne en remburs ved hver handel.
 asia focus’ bank i hong kong sendte til micha teksten til det dokument, ifølge hvilken der
skulle ske betaling. michas daværende økonomichef ole bang, der var bemyndiget til at ind-
gå import og eksportremburs, videresendte den 27. februar 2006 teksten med følgende e-mail
til danske bank:
      ”…
      vil du sørge for videreforsendelse af denne garanti stillet overfor asia focus.
      …”
danske bank udstedte på denne baggrund den 27. februar 2006 følgende:
      ”…
      regnr/lbnr: 3918/13046
      reference: rir0670115                  mt: 799              mønt. hkd beløb/na. 500.000,00
      suppl. ref.
      bankkode. .                            knid.                kaldenavn.
      destination. scbkhkhh                  tbsv.                pri. n
      navn . . . . shanghai com bk,hongkong                       dato: 27-02-06
      dear sirs
      at the request of micha a/s, michael jensens vej 8, 7400 herning we hereby issue our ir-
      revocable standby letter of credit no. 3918-rir0670115 in your favour to the extent of
      hkd 500.000.00 (say, hong kong dollars five hundred thousand) covering unpaid bal-
                                                    -3-
      ance of indebtedness and/or unmatured debts and/or contingent liabilities due to you by
      asia focus international holdings ltd. unit d and e, 19/f dragon centre, 79 wing hong
      street, cheung sha wan, kowloon, hong kong.
      this credit is available by your tested swift stating the amount of claim being indebted-
      ness and/or unmatured debts and/or contingent liabilities due to you by asia focus in-
      ternational holdings ltd.
      claim to mention l/c number 3918-rir0670115.
      partial drawings allowed.
      this credit is valid until 01.03.2007 in hong kong.
      we hereby agree with you that all claims drawn under and in compliance with the terns
      of the credit will be duly honoured.
      this standby letter of credit is subject to uniform customs and practice for documentary
      credits (1993 revision), international chamber of commerce, publication nr. 500.
      …”
parterne er enige om, at teksten i den af danske bank udstedte remburs er enslydende med
den tekst, som micha fremsendte til danske bank.
ved e-mail af 6. marts 2006 skrev ole bang til danske bank:
      ”… ovenstående remburs bedes tilbagekaldt, da leverandøren har stiftet nyt selskab…”
aftalen blev herefter ændret til vantec (hong kong) limited i stedet for asia focus.
      den af micha underskrevne rembursbegæring, der er modtaget den 30. marts 2006 i
danske bank, er en standardremboursbegæring. af begæringen fremgår, at hong kong-
banken er ”beneficiant”, og i rubrikken varebeskrivelse er anført: ”standby letter of credit
nr. 3918-rir0671031 jf. vedlagte”. danske banks ”forklaring til rembursbegæring” samt al-
mindelige bestemmelser var vedhæftet begæringen.
      ved e-mail af 26. juli 2006 anmodede ole bang danske bank om endnu en navneæn-
dring, da asia focus havde skiftet navn igen, denne gang til vantec international holdings
limited. i denne e-mail forespurgte ole bang: ”kommer der en bekræftelse fra banken at
gammel debitor er bortfaldet og ny er indsat? dette kun for at sikre, at vi kun har 1 lc kø-
rende”. den 27. juli 2006 ændrede danske bank rembursen.
      samhandlen mellem asia focus og micha blev øget, og ole bang anmodede ved såly-
dende e-mail af 9. august 2006 til danske bank om endnu en ”remburs”:
                                                  -4-
      ”… vi vil gerne have lavet en ekstra standby l/c hkd 1.000.000 til samme leveran-
      dør/bank som den nuværende (hkd 500.000) er lavet til…”
denne nye ”remburs” blev lavet den 10. august 2006 med samme tekst som den eksisteren-
de. danske bank fremsendte denne med følgende meddelelse:
      ”…
      udstedelse rembursnr.: 3918-rir0676407
      i henhold til anmodning af 09.08.2006 har vi udstedt vor uigenkaldelige standby letter of
      credit jf. vedlagte kopi af den afsendte meddelelse til vor korrespondent.
      rembursbeløb         hkd 1.000.000,00
      udstedelsesprovision 0,75 % p.a. i 365 dage         dkk 5.625,56
      har vi hævet på deres konto…
      vedlagte rembursbegæring bedes venligst returneret i underskrevet stand.
      …”
den 13. november 2006 anmodede ole bang om, at rembursbeløbet blev forhøjet til 1.500.000
hkd. af danske banks meddelelse i denne anledning fremgår, at beneficiary er hong kong-
banken, at beløbet er ændret fra 500.000 khd til 1.500.000 hkd, samt ”otherwise unchan-
ged”.
      rembursen blev i engagementsopgørelse af 3. maj 2007 fra danske bank overfor mi-
chas revisor benævnt importremburs, leverandøren er hong kong-banken, og at den er to-
talt udnyttet med 1.050.450 kr.
      den 9. juli 2006 anmodede john pedersen fra danske banks herning afdeling jesper
munch i danske bank om, at ”ovennævnte importremburs prolongeres”.
      i januar 2008 anmodede hong kong-banken om udbetaling under rembursen. micha
protesterede herimod, men danske bank udbetalte alligevel 982.695 kr., som blev hævet på
en af michas konti i banken.
      danske bank har løbende udstedt notaer til micha på udstedelsesprovision for den
”uigenkaldelige remburs”. provisionen var på henholdsvis 1,0 % og 0,75 %. danske bank har
i anden anledning afregnet provision med 0,375 % for en garanti stillet af micha.
forklaringer
poul sten har forklaret, at han ejer 85 % af aktierne i micha, som er en gammel tekstilvirk-
somhed, der tidligere producerede strikvarer til kvinder. micha er i dag en ren handelsvirk-
                                               -5-
somhed, der designer og sælger strikvarer. micha har detailbutikker i skandinavien. han
indgår i den samlede direktion og var administrerende direktør indtil for et år siden. han
har ansvaret for al konceptudvikling, og designerne refererer til ham. han har det overord-
nede ansvar for indkøb og vælger leverandører.
       micha handler meget med fjernøsten. leverandørerne var meget fokuserede på, hvor
hurtigt de fik betaling, og sikkerheden for denne. derfor handlede de ofte på remburs. ellers
handlede micha i åben kredit, hvor betaling skete, så snart varerne var afsendt, men de hav-
de forskellige aftaler med de forskellige leverandører. der var to ansatte i micha, som stod
for det praktiske med åbning af remburs i samarbejde med banken. de var indkøbsansvarli-
ge. hvorvidt der skulle handles på remburs, var noget han selv aftalte med de enkelte leve-
randører fra sæson til sæson, ligesom han anmodede om rembursens forlængelse og forhø-
jelse.
       micha indledte samarbejde med asia focus i 1998. samarbejdet udviklede sig gradvist,
til at asia blev michas største strikleverandør. micha købte for omkring 30 mio. kr. hvoraf
asia focus udgjorde 5-6 mio. kr. 70 % af handlerne mellem micha og asia focus var på rem-
burs, resten kontant ved afsendelse.
       midtbank havde været meget behjælpelige med remburserne og havde altid ringet til
micha, når der var noget galt med teksten i rembursen. remburserne via danske bank var
meget langsommelige. der kunne gå op til to uger, fra micha havde givet besked om over-
førsel, til pengene var hos asia focus. micha troede til at begynde med, at det var banken i
hong kong, der var langsommelig, men da asia focus fulgte betalingerne meget nøje, fandt
de sammen ud af, at pengene kunne stå mellem 10 og 14 dage hos danske bank. dette med-
førte, at micha fik troværdighedsproblemer hos asia focus. micha gav disse oplysninger til
danske bank på mødet i 2002, men kunne ikke få en forklaring.
       micha drøftede problemerne med asia focus. de var enige om, at remburser var om-
stændelige, dyre og tog for lang tid. de drøftede andre muligheder blandt andet ”transfe-
rable remburs”. poul sten havde hørt om dette før, men aldrig prøvet at lave en sådan. han
forstod, at man kunne åbne en remburs af en vis størrelse, som fungerede som en løbende
remburs. på den måde kunne de undgå, at pengene lå stille i så lang tid. meningen var altså
en stående sikkerhed og kontant betaling, når varerne var afsendt. asia focus ville bede de-
res bank undersøge mulighederne herfor. det var afgørende, at asia focus’ bank ville accep-
                                                -6-
tere denne nye løsning, hvorfor det blev deres bank, der udformede teksten. remburserne
blev af asia focus brugt til at opnå kredit i deres bank.
      asia focus’ bank accepterede ordningen og lavede teksten, som han læste som en ga-
ranti for betaling, når varerne var sendt, og ikke som en kaution. han gav økonomichefen
besked på at få den nye remburs lavet.
      i begyndelsen af december 2007 fik han oplyst fra asia focus’ kontor, at direktøren var
tilbageholdt af politiet i kina, og at selskabets bankkonto var lukket. han spurgte økonomi-
chefen om rembursen, og denne oplyste, at der ikke var varer på vej. han tog derfor ikke
kontakt til danske bank.
      i marts 2008, hvor denne sag dukkede op, havde de skiftet økonomichef hos micha, og
der var ryddet op på økonomichefens kontor. den nye økonomichef ringede derfor til dan-
ske bank og bad dem fremsende den oprindelige rembursaftale. danske bank sendte den
den 30. marts 2006 underskrevne begæring, men der var ikke sammenhæng i det, han mod-
tog. de fandt ud af, at der tidligere var lavet en remburs, hvor asia focus indgik. han ved
derfor ikke, om det dokument med hans underskrift rent faktisk hører til den første remburs.
på tidspunktet for hans underskrift var rembursen allerede åbnet.
      eneste forskel på den nye remburs og de hidtidige remburser var, at den skulle præ-
senteres i hong kong, hvilket var mærkeligt, men da der var en henvisning til en varebe-
skrivelse og leveringsbetingelser, hvor der normalt står en konkret ordre, forstod han det så-
ledes, at rembursen var sammenhængende med en varelevering. det var oplagt for ham, at
dette ikke var en kaution, men en nemmere måde at lave en remburs. han opfattede ”benefi-
ciant” som betalingsstedet, altså var det logisk, at der stod en bank.
      en medarbejder fra danske banks afdeling i herning ringede på et tidspunkt og spurg-
te, om der skulle betales under ”rembursen”. hertil svarede poul sten nej, da der ikke var
varer på vej. nogle dage herefter blev han henvist til danske banks rembursafdeling, som
oplyste, at der skulle betales ifølge ”de internationale rembursregler”. han udbad sig doku-
mentation for kravet, før betaling kunne ske. denne dokumentation har han fortsat ikke fået
fremvist. danske bank hævede pengene på michas konto på trods af deres protest. de havde
på dette tidspunkt ingen varer på vej fra asia focus, men micha havde afgivet flere ordrer,
som aldrig blev leveret.
                                               -7-
       han finder det urealistisk, at han skulle stille garanti overfor et selskab, han slet ikke
kendte. hver gang rembursen blev ændret, blev der først skrevet under, efter at transaktio-
nen var lavet.
       de havde mange samtaler med danske bank om forskellige ting, men rembursen blev
aldrig omtalt som et problem og blev ej heller nævnt på de årlige møder med kreditafdelin-
gen i danske bank.
       i michas regnskab var ”rembursen” nævnt i en note under betegnelsen importremburs
som en eventualforpligtigelse.
jesper munch har forklaret, at han er ansat i danske bank, hvor han er gruppeleder og har
ansvaret for udstedelse af remburser.
       ved en almindelig remburs forventer man, at der sker en betaling, mens man ved et
standard letter ikke forventer, at der skal ske betaling. det er hovedforskellen. man bruger
ordet ”standby remburs” i stedet for garanti, da standby remburs er underkastet reglerne for
remburs.
       aftalen i denne sag er en standby remburs. dette fremgår af teksten. det er ikke nor-
malt – men ej heller unormalt – at rembursen er stillet over for en bank.
       danske banks rembursafdeling udsteder omkring 5-10.000 remburser om året, heraf er
ca. 5 remburser som i denne sag. såfremt der gives et tilsagn over for tredjemand som i den-
ne sag, sker dette oftest som en garanti. i europa bruger man typisk garanti, og udenfor eu-
ropa bruges oftere standby letter. de spørger ikke hver enkelt kunde, om de har forstået,
hvad rembursen går ud på.
       han har ekspederet rembursen i denne sag, men han har ikke drøftet teksten med mi-
cha, da teksten var temmelig klar. det er en klar kautionstekst. micha hæfter for den gæld,
som asia focus har til deres bank i hong kong. hong kong-banken skal blot gøre deres
krav gældende, hvorefter der skal betales. hvis denne sikkerhed var stillet over for en leve-
randør, ville man typisk kræve dokumentation for levering, før betaling skulle finde sted.
       remburs og garanti er to forskellige produkter. en garanti er ikke et betalingsmiddel.
der er ingen forskel på rembursen i denne sag og en anfordringsgaranti, ud over at remburs-
reglerne finder anvendelse.
                                               -8-
ole bang har forklaret, at han har været ansat hos micha fra 2004 til 2007 som økonomichef
og havde derudover ansvaret for edb og lager.
       det var altid poul sten, der indgik aftaler med leverandørerne om, hvordan betaling
skulle ske - enten kontant eller på remburs. ole bang videreekspederede blot, hvad poul sten
havde aftalt. remburser var ikke en del af hans daglige arbejde. han husker ikke rembursen
i denne sag som noget specielt. det var en helt almindelig standardsag.
parternes synspunkter
micha har gjort gældende, at danske bank har handlet ansvarspådragende og derfor skal er-
statte michas tab. danske bank har et ansvar som michas rådgiver, og de almindelige erstat-
ningsbetingelser er opfyldt.
       danske bank har handlet ansvarspådragende ved at undlade at rådgive micha. danske
bank har blot kopieret den modtagne tekst ind i en standard rembursaftale. danske bank har
på intet tidspunkt stillet spørgsmål ved aftalen eller advaret micha om aftalens faktiske ind-
hold. til sammenligning ville en advokat, der havde handlet som danske bank helt sikkert
ifalde ansvar. danske bank er forpligtet til at rådgive micha. som professionel långiver bur-
de banken reagere på, at denne ”remburs” har et indhold, som alene 5 ud af 10.000 rembur-
ser om året har. aftalen mangler gensidighed, da micha ikke har indgået en aftale om kauti-
on eller anfordringsgaranti. dette er sket, uden at micha har været vidende herom.
       danske bank benævner hele tiden aftalen som en remburs, men i virkeligheden er der
stillet en anfordringsgaranti eller en kaution. det er ikke tilstrækkeligt til, at micha på trods
af overskriften burde opdage, at aftalen ikke er en remburs, at hong kong-bankens swift
nummer fremgår øverst, eller at teksten kan fortolkes som en garanti. overskriften er rem-
burs, og aftalen benævnes remburs af danske bank. micha må derfor kunne gå ud fra, at der
er tale om en sædvanlig remburs.
       det er en højst usædvanlig aftale, og det er usandsynligt, at micha har ønsket om at
stille en sådan garanti. dette alene burde have fået danske bank til at reagere og undersøge,
om micha forstod rækkevidden.
       ud over at danske bank benævner aftalen som en remburs, behandler de den også
som en remburs på alle andre område. danske bank afregner provision efter remburspro-
centsatsen. aftalen underskrives og aftales løbende med ole bang, som alene er bemyndiget
                                                 -9-
til at underskrive remburser. i michas regnskab er aftalen ligeledes behandlet som en rem-
burs, hvilket danske bank ikke protesterede imod.
       samlet set er der tale om en aftale, der ligner en remburs, benævnes remburs, har over-
skriften remburs og af danske bank behandles som en remburs, og det må på denne bag-
grund antages, at danske bank ved oprettelsen ikke har været opmærksom på tekstens ræk-
kevidde, og også selv har betragtet aftalen som en remburs. hvis danske bank end ikke selv
var opmærksom på, at der var tale om en kaution/garanti, kan det ej heller forventes, at mi-
cha var klar over dette.
       danske banks argument er alene, at micha har underskrevet aftalen. det er korrekt,
men micha har alene underskrevet på et dokument, hvor det ikke fremgår, at det er en ga-
ranti stilles overfor en bank.
       det må lægges til grund, at der er tale om en usædvanlig sikkerhedsstillelse. begge
parter har angiveligt ikke forstået omfanget af denne sikkerhed. danske bank er den profes-
sionelle part og den nærmeste til at bære risikoen for denne usædvanlige konstruktion.
       til støtte for den subsidiære påstand gøres det gældende, at ole bang ikke var bemyn-
diget til at underskrive garantier eller kautioner. bemyndigelsesreglerne kan ikke tilsidesæt-
tes af, at danske bank skriver remburs i overskriften, når dokumentet rettelig er en garanti
eller kaution.
danske bank har gjort gældende, at de ikke har handlet ansvarspådragende, men blot har
udstedt et dokument med det indhold, som micha anmodede om.
       danske bank udsteder mellem 5000 og 8000 remburser om året. danske bank har ikke
pligt til i hvert enkelt tilfælde at spørge den professionelle handelsvirksomhed, om de har
forstået indholdet af denne aftale. danske bank retter sig efter den instruktion, de har fået fra
deres kunde. danske banks rolle er alene at etablere forpligtelsen.
       det er korrekt, at en standby remburs ikke adskiller sig fra en garanti. eneste grund til,
at denne aftale benævnes remburs er, at aftalen skal være underlagt icc rembursregler. det
afgørende er ikke, hvad en aftale benævnes, men hvilket retsforhold der etableres med afta-
len.
       den hidtidige praksis, hvor micha åbnede en remburs til hver enkelt handel, skulle
ændres på micha og asia focus’ foranledning. den nye aftale blev forhandlet helt uden dan-
                                               - 10 -
ske banks mellemkomst. danske bank blev alene anmodet om at udstede et dokument med
den fremsendte tekst. den ønskede tekst var vedhæftet en e-mail, som beskrev aftalen som
en ”garanti”. teksten er ikke uklar, men tværtimod meget simpel. det er tydeligt, at det er
hong kong-banken, micha forpligter sig overfor, samt at det er asia focus’ gæld til hong
kong-banken, der sikres. dette dokument er det eneste dokument, der skal inddrages i vur-
deringen af, hvad der er aftalt, og dette dokument kan ikke misforstås.
      aftalens risiko ville ikke være mindre af, at forpligtelsen var overfor asia focus i ste-
det for hong kong-banken. der ville stadig være samme risiko for, at det blev trukket på
sikkerheden. det er ikke afgørende for risikoen ved aftalen, hvem der er begunstiget, men
hvilke betingelser der skal være opfyldt, førend der kan trækkes på garantien. eneste betin-
gelse i denne aftale er, at der kommer en meddelelse fra banken.
      denne form for aftale udformes måske normalt som en anfordringsgaranti og ikke som
en remburs, men micha har fået det, de har aftalt med hong kong-banken, nemlig en anfor-
dringsgaranti.
      michas direktør har underskrevet aftalen. præcist hvilken remburs der først blev un-
derskrevet eller først blev udfærdiget er ren formalitet. rembursen har været tiltrådt af mi-
cha igennem lang tid.
      der er intet grundlag for at holde danske bank ansvarlig for denne standby remburs.
michas protest mod danske banks betaling under rembursen kunne ikke efterkommes, da
betingelserne for udbetaling var opfyldt. når danske bank modtager en swift meddelelse,
som er i overensstemmelse med rembursen, er danske bank forpligtet til at honorere kravet.
      vedrørende michas subsidiære påstand har danske bank gjort gældende, at ole bang
er bemyndiget til at underskrive importremburser. dette er en importremburs. endvidere
har michas direktør bedt om forlængelse af rembursen efter forhøjelsen, hvorfor danske
bank ikke er erstatningsansvarlig for tabet grundet forhøjelsen af rembursen.
sø- og handelsrettens afgørelse
dennes sags ”remburs” opstod på baggrund af michas ønske om en billigere og nemmere
løsning end de hidtidige anvendte remburser. dette ønske var danske bank informeret om.
      det er ubestridt, at teksten i ”rembursen” er udarbejdet af hong kong-banken, og at
micha ikke selvstændigt har søgt rådgivning hos danske bank i forbindelse med oprettelsen
                                                  - 11 -
af denne ”remburs”. tilsvarende er det ubestridt, at danske bank ikke har rådgivet eller på
anden måde forsøgt at belyse overfor micha, hvor vidtgående denne ”remburs” aftale var.
      som sagen er forelagt retten er det afgørende om danske bank a/s har handlet an-
svarspådragende eller ej, idet den ene part herefter vil bære hele tabet.
      retten finder det afgørende, at der er tale om en usædvanlig konstruktion. jesper
munch har forklaret, at alene 5 ud af de 5.000 til 10.000 årlige remburser har dette garantilig-
nende indhold, og at de fleste af disse, hvis de stilles overfor tredjemand, laves som garanti
og ikke remburs. der er således tale om en meget usædvanlig konstruktion, som af danske
bank er benævnt ”remburs”, selv om indholdet egentlig er en garanti med lempeligere udbe-
talingsvilkår end en kaution. retten finder, at danske bank burde have sikret sig, at micha
havde forstået dokumentets indhold enten ved en egentlig rådgivning, eller ved at doku-
mentet blev benævnt garanti eller ”standby letter” med standardbetingelserne herfor ved-
hæftet. retten har således lagt vægt på, at danske bank har anvendt, hvad der ligner en
standardrembursformular samt standardbetingelserne hertil. danske bank har derfor hand-
let ansvarspådragende og skal erstatte michas tab på 982.695 kr.
      danske bank skal betale 81.422 kr. i sagsomkostninger til micha, heraf 23.900 kr. til
dækning af udgift til retsafgift, 5.877 kr. til vidnegodtgørelse, 1.645 kr. til udgifter til ekstrakt
og 50.000 kr. til dækning af rimelige advokatomkostninger.
                                       thi kendes for ret:
danske bank a/s skal inden 14 dage til micha a/s betale 982.695 kr. med procesrenter fra
den 26. maj 2003.
danske bank a/s skal inden samme frist til micha a/s betale 81.422 kr. i sagsomkostninger.
sagsomkostningsbeløbet forrentes efter rentelovens § 8a.
poul drusebjerg                             mette christensen                   flemming bent lindeløv
                - 12 -
              (sign.)
           ___ ___ ___
udskriftens rigtighed bekræftes
p.j.v. sø- og handelsretten, den