text:
h0069005 - jf
                                   udskrift
                                        af
                      sø- & handelsrettens dombog
                                 ____________
den 13. maj 2005 blev af retten i sagen
h 69/03
tryg forsikring a/s
(advokat henrik valdorf-hansen)
mod
sas cargo group a/s
(advokat rasmus rømeling)
                                      dom:
indledning
sagen drejer sig om anvendelsen af bestemmelsen i § 113 i luftfartsloven
af 1985 i forhold til en pengeforsendelse der forsvandt i helsinki lufthavn
den 26. juni 2001 under transport fra danmark til finland.
bestemmelsen lyder således:
”de i § 111 fastsatte ansvarsgrænser [17 sdr pr. kg] skal ikke finde an-
vendelse, såfremt det bevises, at befordreren selv eller hans folk under
udførelsen af deres tjeneste har forårsaget skaden, enten med forsæt
eller groft uagtsomt, vidende om, at skade sandsynligvis ville blive forår-
saget.”
                                        - 2 -
tryg forsikring a/s (tryg) har nedlagt påstand om at sas cargo group
a/s (sas) til tryg forsikring a/s skal betale 542.738,70 kr. med proces-
rente fra sagens anlæg den 26. juni 2003.
beløbet udgør den erstatning som tryg har udbetalt til sin forsikringsta-
ger, unibank, efter fradrag af bankens selvrisiko på 1 mio. kr.
sas har påstået frifindelse mod betaling af 17 sdr * 14 eller 238 sdr.
sagsfremstilling
ved vognmanifest dateret den 26. juni 2001 kl. 16.25 indleverede uni-
banks speditør, pansafe, en række værdiforsendelser til sas, herunder
fire kolli fra unibank med en samlet vægt på 56 kilo bestemt for helsinki.
ved luftfragtbrev udstedt af aeroship a/s den 26. juni 2001 på vegne af
sas påtog sas sig transporten (fragtfører) af den omhandlede værdifor-
sendelse, fire kolli med en samlet vægt på 56 kilo, fra købehavns lufthavn
til helsinkis lufthavn. det fremgår af fragtbrevet, air waybill 59588141, at
pansafe var afsender, og securitas oy var consignee. i rubrikkerne
”declared value for carriage” og ”declared value for customs” var ingen
værdi deklareret.
i rubrikken “handling information” var angivet:
”security handling required-pls notify cnee (consignee) upon arrival   seal
nos:
arctia 3408 merita 3434 oko 3425 + 3433”
ovenstående angivelse af banker (og numre) fandtes også på sækkene.
i rubrikken ”nature and quantity of goods” er angivet:
”legal banknotes
 val – cargo”.
den samlede fragtudgift var 1.944,80 kr. hvoraf 500 kr. dækkede ”val
fee”.
sas, der havde indgået aftale med global ground service (herefter gg)
om fragthåndtering, anmeldte forsendelsen over for gg ved en meddelel-
                                          - 3 -
se over lufthavnenes og luftfartsselskabernes interne meddelelsessystem,
sita. meddelelsen til gg indeholdt anmodning om ”security handling” og
oplysning om at forsendelsen indeholdt pengesedler. adviseringsmedde-
lelsen blev af markku kaskela, gg, formentlig forsøgt videresendt med
telefax til securitas. markku kaskela bekræftede over for sas at man
kunne sende pengene.
faxen til securitas kom ikke frem. af en aktivitetsrapport vedrørende den
af gg benyttede telefaxmaskine fremgår at de to sidste forsendelser, til
ikke identificerede faxnumre, den 26. juni 2001 skete kl. 14.09. tidsfor-
bruget er angivet til 00’00”. status er angivet som ”sendt”, antal sider 00,
og resultatet er angivet som ok.
det fremgår af faktura fra lanier dateret den 3. juli 2001, at et reparati-
onsfirma foretog eftersyn af en telefaxmaskine og kontrol af jordforbindel-
se hos gg efter en henvendelse den 27. juni 2001. ordredatoen er angi-
vet som den 4. juli 2001.
stig larsen der er safety & security manager for sas, har afgivet en re-
degørelse af 5. juli 2001 for hændelsesforløbet i forbindelse med bort-
komsten. af redegørelsen fremgår at flyet ankom til helsinki den 26. juni
2001 kl. 19.08 og returnerede til københavn kl. 21.38. kl. 22.30 blev af-
delingen hos sas der håndterede værdiforsendelser, kontaktet af helsinki
der oplyst at der af forsendelsen omfattet af air waybill 59588141 mang-
lede et kolli.
tabet af forsendelsen blev af heikki stenholm anmeldt til kriminalpolitiet i
finland der efter det oplyste fortsat efterforsker sagen. efter anmeldelses-
rapporten skete anmeldelsen den 27. juni 2001 kl. 00.04. det fremgår af
anmeldelsesrapporten at flyet ankom til bestemmelsesstedet (parking
place 26) på terminalen kl. 20.11, og at lasten i hvert fald blev losset af
jouni schmidt (loadmaster) og timo kiukas fra gg. ca. kl. 21.45 blev
trolleyen med last af antton suuronen fra finnair ført fra parking place 26
til finnair tuontirahti (import freight) hvorfra han kørte til gg hvor han
efterlod trolleyen udenfor. terminalarbejder jarkko lankinen tog ca.
22.03 trolleyen ind i gg’s hal hvor det blev konstateret at der manglede
en pakke. heikki stenholm fra gg oplyste til rapporten at transport af
forsendelser fra fly til gg’s ”freight station” normal tager omkring 40 mi-
nutter. i dette tilfælde havde transporten taget usædvanlig lang tid, om-
kring 1½ time.
                                         - 4 -
af en anmeldelsesrapport fra lufthavnspolitiet til det centrale kriminalpoliti
foretaget den 27. juni 2001 kl. 12.30 af en inspektør fremgår blandt andet
at tyveriet blev opdaget hos gg kl. 22.03.
parterne er enige om at forsendelsen omfattet af air waybill 59588141
indeholdt fire kolli ved afgangen fra københavn, og at de var ombord på
flyet ved ankomsten til helsinki lufthavn.
samarbejdet mellem sas og gg byggede på en co-operation agreement
af 18. december 1997 vedrørende de tjenesteydelser som gg skulle leve-
re til sas i finland. i standard ground handling agreement (sgha) der er
bilag til aftalen mellem sas og gg er der givet nærmere bestemmelser
om gg’s forpligtelser. det fremgår blandt andet af annex a (description of
services), at
”…
section 5. cargo and post office mail
5.1       cargo handling –general
          facilities and equipment
5.1.1 (a) provide
         (b) arrange
         suitable warehouse and handling facilities for
         (1) general cargo.
         (2) special shipments.
         (c) store cargo for a period to be mutually agreed,
         (d) take appropriated action to prevent theft of, or damage to
         cargo, as mutually agreed.
5.1.2 (a) provide
         (b) arrange
         suitable equipment for the handling of
         (1) general cargo,
         (2) special shipments,
         …
5.1.3 (a) provide
         (b) arrange
         handling services for
         (1) general cargo
         (2) specialised shipments
                                        - 5 -
       …
section 6. ramp
…
6.4    loading/embarking and unloading/disembarking
…
6.4.12 arrange for safeguarding of all loads with special attention to
valuables
       cargo during loading/unloading and during transport between air-
       craft
       and airport terminal(s).
…
section 13. supervision and administration
…
13.1.10 supervise and coordinate the ground handling services, deciding
         non-routine matters, as required.
13.2.1 establish and maintain local procedures in accordance with the
       carrier’s requirements.
…
section 14. security
…
 14.4.3. (a) provide
          or
          (b) arrange for
          security personnel
           (1) to safeguard all loads during the transport
              between aircraft and designated locations.
           (2) during offloading and loading of aircraft.
…”
der er fremlagt uddrag af kontrakten mellem gg og securitas udarbejdet
den 4. april 2002 med ikrafttrædelse 1. januar 2000.
                                       - 6 -
sas har egne procedurer i forbindelse med værdiforsendelser, hvoraf
fremgår
”
   1.   kunden eller dess speditör bokar en sänding hos sas cargo bok-
       ningskontor till en given dag och flight. kunden/speditören upply-
       ser om att det är en värdeforsändelse och dess vikt.
   2. sas cargo eller dess agent (samma som speditøren) mottager
       godset och utställer en awb som innehåller bl.a. information ”val-
       cargo” och dess dimensioner eller ”legal banknotes” om så är fal-
       let. awb skall också innehålla upplysning om ”declared value” eller
       ”nvd” (no value declared). ett deklareat värde överstigande
       17sdr/kg bryter den legala ansvarsbegränsningen. sas cargo
       ansvarar då för godset upp till angivet värde. en utställd awb är
       kvitto på att sas cargo tager transportansvar för sändingen.
   3. sas cargo plomberar sändningen med sigill och har den i säkert
       förvar i terminalen.
   4. sas cargo aviserar sändningen til mottagarstation och anmodar
       om att bekräfta att sändningen mottas på en given ankomst.
   5. sas cargo/handling-agent på importstationen bekräftar att de är
       beredda att motta godset och arrangerar med säkerhetsvakt vid
       flygets ankomst.
   6. sas cargo lastar sändningen i närvaro av en sas person och en
       säkerhetsvakt och stannar tills ”push-back”.
   7. sas cargo ger ”onboard message” till mottagarstationen.
   8. sas cargo/handling agent tillsammans med säkerhetsvakt från
       bevakningsföretag mottar godset.
   9. värdeföresändelsen placeras af sas cargo/handling agent i ”va-
       luebox” i avvaktan på att försändelsen avhämtas av mottagaren.
   10. sas cargo/agent försäkrar sig om att värdeförsändelsen utlämnas
       till behörig person.”
                                         - 7 -
der er fremlagt advokat mirko pennanens svar på trygs advokats anmod-
ning om foretagelse af udspørgning af markku kaskela og antton suuro-
nen, der begge havde med forsendelsen at gøre.
indholdet af mirka pennanens samtale med markku kaskela fremgår af
mirka pennanens mail dateret den 24. februar 2004. det fremgår blandt
andet at markku kaskela oplyste at securitas i henhold til overenskomster
mellem gg og securitas skal sende adviseringsfaxen tilbage med påteg-
ning ok. efter gg’s regler skal man ringe til securitas hvis der ikke kom-
mer en fax med ok. kaskela ringede ikke til securitas den 26. juni 2001.
årsagen var at klokken var 14-15, og at der var meget travlt. kaskela
havde ikke arbejdet særlig længe på kontoret og glemte at ringe til secu-
ritas. hans arbejdsdag sluttede kort tid efter, og han hørte først om tyve-
riet den næste dag.
indholdet af advokat pennanens samtale den 27. februar 2004 med ant-
ton suuronen der er medarbejder hos finnair fremgår af mirka pennanens
brev dateret den 1. marts 2004. antton suuronen forklarede advokaten
om gg’s procedure ved værdiforsendelser (advisering af securitas og be-
kræftelse af at transporten kan finde sted). når flyet ankommer, er secu-
ritas til stede ved flyet. loadmasteren har inden landingen fået lister der
angiver hvor meget fragt flyet medfører, og om der er værdifragt. hvis
securitas ikke kommer tilstede ved flyets ankomst, kan loadmasteren selv
ringe til securitas som i almindelighed kan komme til stede inden for 10-
15 minutter. værdiforsendelser lastes normalt yderst, så de kan losses
først. de overgives til securitas efter losningen hvorefter securitas fører
godset til gg. i det foreliggende tilfælde hvor securitas ikke kom til stede,
og hvor lossepersonalet sandsynligvis ikke var klar over at flyet medførte
værdiforsendelser, er godset blevet losset sammen med andet gods og
anbragt på vogne som kørtes til gg’s lager hvor vognene blev efterladt
uden for porten.
forklaringer
markku kaskela har forklaret at han har været ansat i gg i 7 år. først var
han på lager, senere kom han på kontoret. han er nu tilbage på lageret
igen. den 26. juni 2001 var han under oplæring. forespurgt om procedu-
rerne for håndtering af værdiforsendelser svarede han at han kun kan
huske den i store træk.
                                        - 8 -
han kan huske at han sendte en fax til securitas i anledning af værdifor-
sendelsen som denne sag drejer sig om. han konstaterede ikke den på-
gældende dag at der var problemer med faxen. den virkede tilsyneladen-
de, så han troede at securitas modtog faxbrevet. han kan ikke huske om
det var proceduren at securitas bekræftede modtagelsen af faxen. han er
ikke nærmere i stand til at redegøre for baggrunden for at sende medde-
lelse til securitas. det var noget han var blevet instrueret om at gøre. der
er muligt senere ændret på proceduren mht. underretning af securitas.
forevist sita-meddelelsen med ok til at modtage forsendelsen med pen-
gesedler bekræftede vidnet at det var ham der tastede meddelelsen ind.
forevist telefaxkopi indeholdende sita-meddelelsen om pengeforsendel-
sen bekræftede vidnet at det er dette faxbrev han sendte eller prøvede på
at sende. på faxen er anført val tulee. det betyder ”penge kommer”.
han kan ikke huske om tilføjelsen blev påført før eller efter han lagde den
i telefaxmaskinen.
forespurgt om det ofte forekom at securitas ikke svarede på advisering
om værdiforsendelser, svarede vidnet at det erindrer han ikke klart. han
var kun kort tid på kontoret.
han kan huske at han i 2004 talte med en finsk advokat om sagen. han
blev pludselig ringet op af advokaten. foreholdt sit svar til denne om at
det ifølge gg’s instrukser var sådan at man skulle ringe til securitas hvis
man ikke fik ok på en advisering, svarede vidnet at det er muligt han har
blandet nye og gamle instrukser sammen. han fik henvendelsen fra advo-
katen efter en lang arbejdsdag.
heikki stenholm har forklaret at han har arbejdet for gg i 6½ år. han var
dengang supervising officer, nu er han ansvarlig for cargo-terminalen.
han var bl.a. ansvarlig for at personalet var til stede og kvalificeret til at
varetage de opgaver de fik. han mødte den pågældende dag på arbejde
kl. 20. proceduren for værdiforsendelser gik i 2001 ud på at gg sendte
sita-meddelelsen der adviserede om den kommende værdiforsendelse,
med fax til securitas der skulle bekræfte modtagelsen. dengang sendte
securitas blot faxen tilbage som bekræftelse på at de havde modtaget
den. nogle gange sendte de ikke fax. det forekom at de trods bekræftelse
ikke kom til stede ved flyets ankomst, og så måtte kontoret tilkalde dem.
                                         - 9 -
securitas kan være til stede i løbet af 10-15 minutter efter at de er blevet
tilkaldt.
der kommer flere hundrede værdiforsendelser om året til gg. den fore-
liggende er det eneste tilfælde hvor det er gået galt.
ved 20- eller 21-tiden kom der en der sagde at der stod en vogn med
forsendelser uden for bygningen. han tilkaldte politiet. vognen med for-
sendelserne må have stået der i flere timer. det sted hvor vognen stod, er
videoovervåget. der var intet af interesse at se på videoen.
han kan bekræfte at der var noget galt med deres telefaxmaskine. repa-
rationsmanden som de tilkaldte, kunne ikke sige hvad der var galt. fejlen
ved maskinen blev opdaget i løbet af natten til den 27. juni 2001.
forevist sas’s procedurer vedrørende værdiforsendelser pkt. 5 kan vidnet
bekræfte at gg er ”handling agent” for sas i helsinki. man fulgte proce-
duren i pkt. 8 hvorefter sas eller agenten sammen med sikkerhedsvagten
modtager godset. der var ingen aftale herom mellem sas og gg, men
sådan var proceduren.
der var en back-up procedure for det tilfælde at securitas ikke reagerede.
den bestod i at gg i så fald ringede til securitas. hvis securitas ikke kom
til stede ved flyets ankomst, blev flyet losset af gg’s folk der blev ledet af
en loadmaster, som ikke var klar over at der var værdigenstande ombord.
dog kunne personalet se at det var en værdiforsendelse hvis den var i
særlige kasser eller sække eller lignende, og i så fald burde loadmasteren
tilkalde securitas. han er ikke sikker på om loadmasteren inden losningen
begynder, får lister vedrørende forsendelserne. han tror nærmest at det
ikke er tilfældet, men han er sikker på at loadmasteren ikke bliver be-
kendt med at der er værdiforsendelser ombord.
efter den 26. juni 2001 er indført en ny procedure med securitas. for det
først skal securitas skriftligt bekræfte modtagelsen på telefaxen, for det
andet skal den ansvarlige hos gg ringe til securitas, hvis der ikke kom-
mer svar fra securitas.
advokat mirkko pennanen har forklaret om omstændighederne ved ud-
spørgningerne af markku kaskela og antton suuronen. han vedstod sig de
                                         - 10 -
referater af samtalerne som indeholdes i hans breve til advokat valdorf-
hansen.
antton suuronen har været indkaldt til at afgive forklaring, men gav ikke
møde under domsforhandlingen.
parternes procedure
tryg har anført at det ligger klart at pengeforsendelsen blev adviseret
over for gg der kvitterede for meddelelsen. det følger af fragtbrevet at
sikkerhedsbehandling af forsendelsen, der også i det ydre gennem mærk-
ningen fremtrådte som værdiforsendelse, var påkrævet.
gg skulle derefter advisere securitas hvis tilstedeværelse efter det regel-
sæt der var fastlagt i kontraktforholdet mellem sas og gg, var nødvendig
for at sikre en forsvarlig losning af flyets værdiforsendelser og senere
transport fra flysiden til terminalen.
det er efter trygs opfattelse ikke klarlagt om markku kaskela forsøgte at
sende besked til securitas, eller om han glemte det. det er imidlertid væ-
sentligt set ikke afgørende. det er gg som organisation der har ansvaret
for at der bliver givet besked til securitas, ligesom gg har ansvaret for at
påse at securitas svarer på meddelelsen og kommer til stede når flyet
kommer, eller alternativt sørger for en anden lige så sikkerhedsmæssigt
forsvarlig behandling af godset. det er i forhold hertil ligegyldigt om secu-
ritas ikke kom til stede på grund af en utrænet persons forglemmelse,
eller om der var problemer med telefaxmaskinen eller andet. ved ikke at
sørge for tilstedeværelse af sikkerhedspersonale har gg og sas, der sva-
rer for gg, tilsidesat egne velbegrundede sikkerhedsforskrifter.
der foreligger en markant tilsidesættelse af hensynene til forsendelsens
sikkerhed der må karakteriseres som forsætlig eller hensynsløs. forsen-
delsen blev losset uden tilstedeværelse af sikkerhedspersonale, forsendel-
sen var angivet som og fremtrådte som værdiforsendelse, og den befandt
sig i længere tid på lufthavnsområdet hvor mange mennesker færdes,
uden nogen form for opsyn. med den viden om godset og omstændighe-
derne ved dets losning som gg havde, måtte det for gg være en meget
nærliggende mulighed at godset forsvandt. med andre ord at det for gg
var sandsynligt at skade ville blive forårsaget som følge af selskabets for-
sætlige eller groft uagtsomme behandling af godset.
                                       - 11 -
til støtte for trygs standpunkt henvises bl.a. til finn hjalsted i ufr 1957 b
s. 3 ff, clarke, contracts of carriage by air, 2002, s. 165 ff, samme,
contracts of carriage by land and air, 2004, s. 347 med omtale af afgø-
relse truffet af court of appeal, new south wales i sagen ss pharmaceuti-
cals v. qantas [1991] 1 lloyd’s rep. 288 samt en række afgørelser truffet
af forskellige europæiske retter refereret i european transport law, 1971,
s. 147, 1972, s. 878, 1974, s. 630, 1976, s. 918, 1980, s. 229, 1983, s.
826, 1991, s. 391, 1992, s. 279, 1998, s. 850, 2002, s. 825. endvidere
nævnes sø- og handelsrettens dom af 19. juni 2003 i fed 2003.1633.
endelig fremhæves dommen i u 1993.851 h der ved afgørelsen lagde
vægt på den ansvarlige parts fravigelse af selskabets egen velbegrundede
praksis.
sas er på en række punkter enig med tryg i beskrivelsen af det faktiske
forløb, herunder at gg skulle advisere securitas og sikre sig at securitas
kom til stede. det er dog ikke helt klart hvilke procedurer der var gælden-
de den 26. juni 2001 med hensyn til securitas tilbagemelding på advise-
ringer. sas er således enig i at gg, for hvilket selskab sas svarer, har
handlet uagtsomt, og er derfor villig til at betale det fastsatte ansvarsbe-
grænsningsbeløb.
den fejl der er sket i forbindelse med markku kaskelas ekspeditioner, må
karakteriseres som simple fejl. markku kaskelas forsøgte at sende en fax
til securitas, men der var noget galt med maskinen, og det var kaskela
ikke tilstrækkelig opmærksom på. han har formentlig regnet med at med-
delelsen var gået igennem. det var en banal forglemmelse der beklagelig-
vis fik temmelig stor økonomisk betydning, men dette ændrer ikke ved
det forhold at det var en banalitet. det var i øvrigt ikke usædvanligt at
securitas ikke bekræftede modtagelsen af sådanne meddelelser, men alli-
gevel mødte op. for kaskela var der derfor ikke noget alarmerende i at
der ikke kom en returfax.
på denne baggrund gøres gældende at tryg ikke har løftet den på selska-
bet hvilende tunge bevisbyrde for at der er handlet med grov uagtsomhed
med forsæt til skadens indtræden, jf. herved u 2003.1999 h med henvis-
ninger. i øvrigt kan henvises til sø- og handelsrettens dom af 28. januar
2002 i sagen h 78/00 der illustrerer de stærkt begrænsede muligheder for
at gå ud over begrænsningsbeløbet på 17 sdr pr. kg, og til voldgiftsdom
af 19. juni 2003 i en sag mellem novair og sas med udførlig begrundelse
for at ubegrænset ansvar ikke kunne komme på tale, og med angivelse af
                                      - 12 -
at den nedre grænse for ret til ubegrænset erstatning ligger højere end
hvad som kræves efter svensk ret for at statuere ”grov vårdslöshet”. end-
videre henvises til jørgen nørgaard i ufr 1996 b s. 191 ff og shawcross
and beaumont, air law, 2001, s. 443 ff. med omtale af en række afgørel-
ser. endelig henvises til peter wetterstein i festskrift til kurt grönfors,
1991, s. 436 ff. med omtale af afgørelsen i sagen ss pharmaceuticals v.
qantas.
det må erindres at ansvaret efter luftfartsloven og herunder navnlig mu-
lighederne for at gennembryde ansvarsbegrænsningen er langt snævrere
end tilfældet er på andre transportområder. og tendensen går endda i
retning af helt at indskrænke muligheden for tilsidesættelse af ansvarsbe-
grænsningen til rene tilfælde af forsæt.
rettens afgørelse
i fragtbrevet, air waybill 59588141, vedrørende den pågældende trans-
port var angivet i rubrikken om behandling at sikkerhedshåndtering var
påkrævet, og at consignee, securitas oy, skulle underrettes ved ankom-
sten. endvidere var anført tre banknavne med sækkenes numre. disse
angivelser gik igen på sækkene. det fremgik også af fragtbrevet at de fire
sækkes bruttovægt var 56 kg, at indholdet var ”legal banknotes”, og at
det var en værdiforsendelse (”val – cargo”).
det fremgik således af fragtbrevet at sækkene indeholdt penge, og at
særlige sikkerhedsforanstaltninger var påkrævet. af sækkene kunne man
se at de sandsynligvis indeholdt betydelige værdier
af sas’ egne forskrifter for værdiforsendelser fremgår bl.a. at sas eller
selskabets agent på bestemmelsesstedet skal bekræfte at være klar til at
modtage godset ligesom sas eller agenten skal sørge for at der ved flyets
ankomst er sikkerhedsvagt til at modtage godset sammen med sas eller
agenten.
efter sgha der var en del af aftalen mellem sas og gg, påtog gg sig at
sørge for passende lager og midler til håndtering af bl.a. særlige forsen-
delser som de foreliggende værdiforsendelser. gg påtog sig også at sørge
for passende udstyr til håndtering af særlige forsendelser og for tjenester
til håndtering af forsendelserne. gg skulle således arrangere/sørge for
sikring af alt gods med særlig hensyntagen til bl.a. værdifuldt gods under
bl.a. losning og transport mellem luftfartøj og terminaler, ligesom gg
                                        - 13 -
skulle sørge for tilsyn og administration. endelig skulle gg sørge for til-
stedeværelse af sikkerhedspersonale til sikring af lasten mellem luftfartøj
bestemmelsessted.
forsendelserne indeholdt i fragtbrevet blev anmeldt til gg som foreskre-
vet, og gg bekræftede at værdigodset kunne sendes med det pågælden-
de fly. det kan ikke afgøres med sikkerhed hvad der var årsag til at gg
ikke fik underrettet securitas. det er imidlertid ikke afgørende for sagen
om den manglende underretning skyldtes at den ansvarlige, markku
kaskela, glemte at sende meddelelsen, eller om han forsøgte at sende
telefaxbrevet uden at det kom igennem på grund af problemer med tele-
faxmaskinen, og derefter undlod at sikre at securitas blev underrettet på
anden måde. det kan fastslås at underretning ikke fandt sted, og at gg i
strid med forskrifterne lossede flyet for værdiforsendelserne uden tilste-
deværelse af sikkerhedspersonale. efter losningen befandt forsendelserne
der var genkendelige som værdiforsendelser, sig på lufthavnsområdet i
halvanden til to timer uden at være undergivet kvalificeret tilsyn.
retten er enig med tryg i at det for gg må have stået klart at selskabet,
for hvis handlinger og undladelser i relation til den pågældende forsendel-
se sas er ansvarlig, uden nogen rimelig grund har tilsidesat såvel forskrif-
ter i parternes aftale, air waybill 59588141, som bestemmelser i sgha og
i sas’ egne regler for håndtering af værdiforsendelser. disse forskrifter
var velbegrundede til sikring af de betydelige værdier der kunne være tale
om, og overholdelsen af dem var af helt afgørende betydning for mulighe-
den af at den pågældende forsendelse kom sikkert frem. gg har således
optrådt i hvert fald bevidst groft uforsvarligt i forbindelse med modtagel-
seshåndteringen af forsendelsen.
efter det anførte om forsendelsens tyverifarlighed og under hensyn til at
den i længere tid må antages at have været uden tilsyn, og i hvert fald
uden kvalificeret tilsyn, på lufthavnsområdet hvor der færdes et betydeligt
antal personer, må gg som sådant og uafhængigt af enkeltpersoners for-
ståelse af hvad der er den rette handlemåde, have været klar over at be-
handlingen af godset indebar at der var overvejende sandsynlighed for at
forsendelsen ville forsvinde, formentlig ved tyveri.
efter bestemmelsen i § 113 i den dagældende luftfartslov er sas derfor
ikke berettiget til at begrænse sit ansvar for bortkomsten af forsendelsen
hvorfor trygs påstand tages til følge.
                                     - 14 -
                         thi kendes for ret:
inden 14 dage skal sas cargo group a/s til tryg forsikring a/s betale
542.738,70 kr. med procesrente fra den 26. juni 2003 samt 50.000 kr. i
sagsomkostninger.
henrik dam              jens feilberg               jørgen gawinetski
                                     (sign.)
                                  ___ ___ ___
                       udskriftens rigtighed bekræftes
                       p.j.v. sø- og handelsretten, den

source: retspraksis

LICENSE:
Creative Commons Legal Code

CC0 1.0 Universal

type: caselaw

jurisdiction: Denkmark


text:
                             højesterets dom
                        afsagt onsdag den 9. november 2016
sag 261/2015
(1. afdeling)
fagligt fælles forbund (3f) som mandatar for a
(advokat henrik juel halberg)
mod
ankestyrelsen
(kammeradvokaten ved advokat henrik nedergaard thomsen)
i tidligere instanser er afsagt dom af retten i viborg den 26. november 2013 og af vestre
landsrets 13. afdeling den 24. juni 2015.
i pådømmelsen har deltaget fem dommere: poul søgaard, poul dahl jensen, lars hjortnæs,
kurt rasmussen og anne louise bormann.
påstande
parterne har gentaget deres påstande.
højesterets begrundelse og resultat
sagen angår, om a den 26. november 2008 pådrog sig en arbejdsskade.
a har ved anmeldelsen af skaden den 8. december 2008 oplyst, at hun stod ved et transport-
bånd og satte labels på kasser, og at hun rakte ud efter en kasse, der havde sat sig fast på bån-
det, og fik et smæld i ryggen. hun har efterfølgende haft vedvarende smerter i ryggen.
retslægerådet har udtalt, at hændelsen den 26. november 2008 var egnet til at medføre akutte
rygsmerter, som det er tilfældet hos a. efter traumer som det beskrevne forsvinder smerterne
                                                - 2 -
oftest i løbet af uger eller måneder. der er ikke i den aktuelle sag forhold, der kan forklare,
hvorfor tilfældet ikke er gået over.
speciallæge i ortopædkirurgi allan kaj lundberg-jensen har for landsretten forklaret, at der
ved lændehold er tale om en muskelpåvirkning. der kan sagtens være tale om et lændehold,
selv om man bemærker et smæld i ryggen som følge af en fibersprængning. efter nogen tid
helbreder fibersprængningen (muskelskaden) sig selv, og smerterne går over.
højesteret lægger som ubestridt til grund, at a ved hændelsen den 26. november 2008 blev
påført akutte rygsmerter. efter de lægelige udtalelser finder højesteret, at det ikke er godt-
gjort, at hændelsen er årsag til hendes vedvarende rygsmerter.
spørgsmålet er herefter, om de akutte rygsmerter, der må anses for at være en følge af hæn-
delsen, udgør en personskade i arbejdsskadesikringslovens forstand.
i dom af 8. november 2013 (ufr 2014.452) har højesteret fastslået, at forbigående smerter,
der ikke kræver behandling, men går over af sig selv, normalt ikke vil være en personskade i
arbejdsskadesikringslovens forstand.
efter de lægelige udtalelser må det lægges til grund, at de akutte rygsmerter, der var en følge
af hændelsen, uden behandling ville gå over af sig selv. højesteret tiltræder, at disse akutte
smerter ikke udgør en personskade omfattet af arbejdsskadesikringsloven.
det kan ikke føre til et andet resultat, at a har modtaget behandling med smertestillende me-
dicin og hos fysioterapeut og kiropraktor, og at en del af denne behandling kan have vedrørt
de akutte rygsmerter.
højesteret stadfæster herefter landsrettens dom.
                                      thi kendes for ret:
landsrettens dom stadfæstes.
                                               - 3 -
i sagsomkostninger for højesteret skal fagligt fælles forbund (3f) som mandatar for a be-
tale 40.000 kr. til ankestyrelsen.
de idømte sagsomkostningsbeløb skal betales inden 14 dage efter denne højesteretsdoms af-
sigelse og forrentes efter rentelovens § 8 a.


text:
                             højesterets dom
                            afsagt fredag den 9. april 2010
sag 85/2008
(1. afdeling)
peter wheadon
og
peter krebs
(advokat jette jessen for begge)
mod
danica pension
(advokat pernille sølling)
i tidligere instans er afsagt dom af vestre landsrets 14. afdeling den 14. januar 2008.
i pådømmelsen har deltaget fem dommere: peter blok, lene pagter kristensen, niels grubbe,
marianne højgaard pedersen og henrik waaben.
påstande
appellanterne, peter wheadon og peter krebs, har gentaget deres påstande 1-3. de har frafal-
det påstand 4.
indstævnte, danica pension, har påstået stadfæstelse.
anbringender
peter wheadon og peter krebs har præciseret, at de ikke bestrider, at de med danica pensions
brev af 26. september 1997 modtog en dækningsoversigt.
supplerende sagsfremstilling
                                                - 2 -
dækningsoversigten, som appellanterne modtog med danica pensions brev af 26. september
1997, er dateret den 18. september 1997 og er på forsiden betegnet ”pensionsordning. til-
bud”. i dækningsoversigten hedder det bl.a.:
       ”garanteret rente:     i grundlaget for beregning af forsikringen er der indregnet en
                              garanteret rente på 2,50%. rentegarantien er efter betaling af real-
                              renteafgift.
       …
       bonus
       når der er overskud på rente, risiko eller omkostninger i forhold til, hvad der var forud-
       sat, da prisen på forsikringen blev fastsat, tilskrives overskuddet som bonus. bonus er
       ikke garanteret.
       bonus beregnes efter det til enhver tid gældende bonusregulativ, som anmeldes til fi-
       nanstilsynet.”
de samme oplysninger fremgik af den endelige forsikringsaftale, dvs. af det brev og den
”pensionsordning” med dækningsoversigt, som danica pension sendte til appellanterne den
15. december 1997.
højesterets begrundelse og resultat
det er for højesteret ubestridt, at peter wheadon og peter krebs med brevet af 26. september
1997 fra bp’s pensionskasse ikke alene modtog brevet af samme dato fra danica, men også
danicas tilbud af 18. september 1997 i form af en dækningsoversigt. af tilbuddet fremgår
bl.a., at forsikringen har en garanteret rente på 2½ %, at bonus ikke er garanteret, og at bonus
beregnes efter det til enhver tid gældende bonusregulativ. den endelige forsikringsaftale af
15. december 1997 er i overensstemmelse hermed.
de udtalelser i danicas brev af 26. september 1997, som peter wheadon og peter krebs påbe-
råber sig, indgår i en beskrivelse af de to ordninger, som forsikringstagerne kunne vælge
mellem, ”grundpension” og ”straks forhøjet pension”. om grundpension siges bl.a., at ”pen-
sionen stiger med bonus hvert år”, og at ”det beløb, som pensionen er vokset til, vil ikke se-
nere kunne nedsættes.” højesteret finder, at den første udtalelse må forstås med det forbehold,
at bonus – modsat den garanterede rente på 2½ % – ikke er garanteret, og at den anden udta-
lelse efter sammenhængen må forstås således, at den sigter til det beløb, som pensionen er
                                               - 3 -
vokset til ved tilskrivning af bonus. udtalelserne i brevet fraveg således ikke bestemmelserne
i tilbuddet (dækningsoversigten).
højesteret lægger som ubestridt til grund, at peter wheadons og peter krebs’ pensioner er
blevet reguleret i overensstemmelse med danica pensions til enhver tid gældende bonusre-
gulativ. tilskrivningerne i form af ”kontostyrkelse” er ikke bonus i regulativets forstand.
med disse bemærkninger og i øvrigt af de grunde, der er anført af landsretten, tiltræder høje-
steret, at danica pension er frifundet for peter wheadons og peter krebs’ påstande 2 og 3.
danica pension tog i sit processkrift ii af 12. februar 2007 bekræftende til genmæle over for
peter wheadons og peter krebs’ påstand 1 om ret til med tilbagevirkende kraft fra pensione-
ringstidspunktet at vælge straks forhøjet pension i stedet for grundpension, men selskabet
betingede dette af accept inden for en frist på 30 dage. de øvrige pensionister har også måttet
foretage valget inden for en fastsat frist.
valget mellem de to pensionsformer afhænger af den pensionsberettigedes forventninger om
fremtidige forhold, herunder renteudvikling og levetid, og peter weadon og peter krebs ville,
hvis de kunne udskyde valget, opnå en fordel i henseende til beslutningsgrundlaget, som de
ikke har krav på. på denne baggrund finder højesteret, at danica pension var berettiget til at
stille krav om accept inden for den fastsatte frist, og højesteret tiltræder derfor tillige, at da-
nica pension er frifundet for påstand 1.
højesteret stadfæster herefter dommen.
                                     thi kendes for ret:
landsrettens dom stadfæstes.
i sagsomkostninger for højesteret skal peter wheadon betale 60.000 kr. og peter krebs
20.000 kr. til danica pension.
                                               - 4 -
de idømte sagsomkostningsbeløb skal betales inden 14 dage efter denne højesteretsdoms af-
sigelse og forrentes efter rentelovens § 8 a.


text:
- mir
                                        udskrift
                                              af
                          sø- & handelsrettens dombog
                                      ____________
                                            dom
afsagt den 20. april 2015
p-14-14
                                  1) bent neubert
                                  (advokat andreas medom madsen)
                                  2) molly1 aps
                                  (advokat andreas medom madsen)
                                  mod
                                  amagerbanken aktieselskab u/konkurs
                                  (advokat boris k. frederiksen)
indledning
denne afgørelse drejer sig om, hvorvidt fristen i konkurslovens § 133, stk. 1, for anlæggelse
af en sag imod amagerbanken under konkurs (herefter benævnt boet) er overskredet.
påstande
                                                -2-
sagsøgerne, bent neubert og molly1 aps, har i selve sagen nedlagt påstand om, at boet til-
pligtes at anerkende to krav i henhold til konkurslovens § 97 på henholdsvis 3.356.342 kr. og
58.776,32 kr. med procesrente fra den 11. juni 2013, subsidiært med procesrente fra sagens
anlæg.
boet har nedlagt principal påstand om, at sagen afvises, subsidiært om frifindelse.
sagsøgerne har i forhold til boets påstand om afvisning nedlagt påstand om, at denne på-
stand ikke tages til følge, og at sagen fremmes til realitetsbehandling.
påstanden om afvisning er udskilt til særskilt afgørelse, jf. retsplejelovens § 253.
sagen er anlagt den 15. maj 2014.
oplysningerne i sagen
amagerbanken aktieselskab blev taget under konkursbehandling den 7. februar 2011 efter
begæring fra selskabets egen ledelse. advokaterne boris frederiksen og jørgen holst blev
udpegede som kuratorer.
i en periode i foråret 2011 havde sagsøgernes daværende advokat torben storm nielsen kor-
respondance med fs finans iii a/s vedrørende et erstatningskrav. en del af korrespondan-
cen vedrørte spørgsmålet om, hvorvidt erstatningskravet skulle rettes mod fs finans iii a/s
eller mod boet. den 21. maj 2011 blev det fra kurators side bekræftet, at kravet var anmeldt i
boet. den 18. juni 2012 indtrådte advokat steen pedersen i stedet for advokat torben storm
nielsen. herefter fulgte korrespondance mellem boet, fs finans iii a/s og advokat steen pe-
dersen. den 18. september 2012 afholdt parterne et møde, hvor kravet mod boet, herunder
det rentekrav, som er omhandlet af denne sag, blev drøftet. drøftelserne mellem parterne
fortsatte skriftligt, og den 22. december 2012 blev der afholdt endnu et møde. af advokat
                                                       -3-
agnete brus krusells mødereferat, udsendt 11. december 2012 til advokat steen petersen
med kopi til sagens parter, fremgår blandt andet følgende:
        ”… renter og salg af værdipapirer efter amagerbankens konkurs
        endelig blev det aftalt, at disse to problemstillinger skal fremmes hurtigst muligt. der arbejdes
        således på, at disse to problemstillinger hurtigst muligt afdækkes med henblik på forligsdrøftel-
        se. det blev aftalt, at de fremadrettede drøftelser herom skulle ske direkte med bente hjort fra
        amagerbanken af 2011 a/s, idet størstedelen af disse krav alene vedrører amagerbanken af
        2011 a/s. en egentlig forligsdrøftelse skal dog også involvere konkursboet, idet en del af rente-
        kravet vedrører perioden før konkursdekretets afsigelse. for at komme videre med den pro-
        blemstilling blev det aftalt, at de ville opgøre deres klients krav dokumenteret ved udarbejdel-
        se af et regneark …”
i begyndelsen af februar 2013 udtrådte advokat steen petersen af sagen og blev afløst af ad-
vokat thomas monberg. advokat thomas monberg afgav ved brev af 4. februar 2013 rente-
påkrav overfor boet for det omhandlede rentepåkrav. ved e-mail af 12. februar 2013 adresse-
ret til advokat alice folker bruun hos advokat thomas monberg skrev advokatfuldmægtig
asger hinsch på vegne kurator, advokat boris frederiksen, blandt andet følgende:
        ”… derudover vedhæftes som aftalt bent neuberts anmeldelser af 4. og 5. maj 2011 samt brev
        af 8. august 2012. for en god ordens skyld bekræfter jeg på ny, at kravet anses for anmeldt ret-
        tidigt til amagerbanken af 2011 a/s, ligesom kravet er registreret i konkursboet under gæld-
        bogsnummer 1998…”
forligsdrøftelserne fortsatte mellem parterne i foråret 2013 uden resultat. af et brev af 29.
april 2013 fra advokat boris frederiksen til sagsøgernes daværende advokat fremgår blandt
andet følgende:
        ”… ved brev af 9. april 2013 har de på vegne deres klienter afvist mit forligstilbud af 22. febru-
        ar 2013 og 21. marts 2013 og anført, at deres klienter vil indlede retslig forfølgning af kravene.
        det skal i den forbindelse bemærkes, at det ikke kan tiltrædes, at sagerne kumuleres, idet der
        må skelnes mellem krav, der skal fordringsprøves i konkursboet, hvilket vil være krav fra før
        den 7. februar 2011, og krav der alene er rettet mod fs finans iii a/s, dvs. krav fra efter den 7.
        februar 2011. det er således min opfattelse, at krav relateret til tiden før den 7, februar 2011 pro-
                                                       -4-
       cessuelt skal prøves via konkurslovens fordringsprøvelsesinstitut, hvorfor retssagen skal an-
       lægges i sø- og handelsrettens skifteafdeling, og at krav til tiden efter den 7. februar 2011 der-
       imod skal anlægges ved de almindelige domstole. en eventuel efterfølgende dom i skifteretten
       vil også forpligtige fs finans iii a/s til at betale en dividende på 84,4 %, medmindre kravet er
       prækluderet i medfør af lov om finansiel stabilitet …”
i et brev af 10. juni 2013 erklærede advokat thomas monberg over for nordea bank a/s på
vegne sagsøgerne og susanne neubert modregning for ethvert krav, som boet, amagerban-
ken af 2011 a/s, fs finans iii a/s eller andre hermed forbundne selskaber havde eller måtte
få imod sagsøgerne eller susanne neubert. af brevet fremgår det blandt andet:
       ”… betingelserne for modregning er opfyldt, idet mine klienters modfordring og amagerban-
       ken 2011 a/s og fs finans ii a/s’ hovedfordring er:
       1) konnekse
       2) komputable (udjævnelige) og
       3) gensidige.
       det bemærkes, at adgangen til modregning efter dansk ret ikke er betinget af, at rigtigheden af
       modkravet er åbenbar eller ikke bestrides af hovedmanden (amagerbanken 2011 a/s og fs fi-
       nans iii a/s). det kræves imidlertid, at modkravet har tilstrækkelig klarhed, eller at der forelig-
       ger nogenlunde sikkerhed for, at modregneren har et krav, der kan gennemføres overfor ho-
       vedmanden.
       da mine klienters modfordring og hovedfordringen er konnekse, idet de udspringer af samme
       retsforhold, er adgangen desuden betydeligt udvidet.
       amagerbanken 2011 a/s og fs finans iii a/s er gentagne gange, både på møder og ved breve
       af bl.a. 17. oktober 2012, 19. december 2012, 4. og 13. februar 2013, 4. marts 2013 samt 9. april
       2013 blevet underrettet om mine klienters krav samt foreholdt dokumentation herfor og anmo-
       det om at betale mine klienters krav.
       kravet er opgjort som det tab, mine klienter har lidt som følge af ansvarspådragende handlin-
       ger begået af amagerbanken aktieselskab under konkurs samt amagerbanken af 2011 a/s, som
       i mellemtiden har ændret navn til fs finans iii a/s.
       kravet er imidlertid blevet affejet med et useriøst forligstilbud fra fs finans iii a/s’ advokat,
       kammeradvokaten, og der erklæres derfor modregning med mine klienters fulde krav opgjort
       til kr. 19.068.560. kravet fremkommer således:
       -    tab som fælge af for meget trukket rente på konti med tillæg af renters rente.
                                                    -5-
     -    tab på amagerbanken aktier købt ved emissionen i 2012 samt rentetab i 17 mdr.
     -    tab som følge af uautoriseret salg af obligationer med tillæg af rente samt kurstab.
     -    tab på gwe-obligationer inkl. rente.
     da modregning skal med tilbagevirkende kraft (ex tunc) vil den del af kravet, som eventuelt er
     forældet desuden kunne benyttes til modregning.
     …
     da mine klienters modkrav er konnekst, komputabelt, gensidigt, forfaldent samt dokumenteret,
     og da amagerbanken af 2011 a/s, som i mellemtiden har ændret navn til fs finans iii a/s, er
     bekendt hermed, kan der ikke ske udbetaling fra sikkerhedsdepot nr. 1009842868 i nordea bank
     med frigørende virkning til andre end mine klienter.
     det bemærkes, at fs finans iii a/s ikke er berettiget til at tvangsfuldbyrde deres eventuelle
     krav uden forinden at anlægge sag herom ved domstolene …”.
ved brev af 11. juni 2013 indkaldte kurator, advokat boris frederiksen, sagsøgerne ved deres
daværende advokat til fordringsprøvelse til afholdelse den 25. juni 2013. af brevet fremgår
blandt andet følgende:
     ”… derudover har de bl.a. ved anmeldelse fa 4. februar 2013 anmeldt et krav vedrørende for
     meget betalt rente mod fs finans iii a/s og amagerbanken aktieselskab (nu under konkurs).
     de har opgjort kravet samlet for susanne og bent neubert samt molly 1 aps til i alt chf
     754.839,- og kr. 1.787.542,- for perioden 30. september 2005 til den 29. juni 2012. kravet er ikke
     opgjort særskilt for perioden før konkursdekret den 7. februar 2011.
     …
     indstilling
     jeg kan oplyse, at der i forbindelse med førstkommende kreditormøde til fordringsprøvelse, der
     afholdes her på kontoret tirsdag, den 25. juni 2013, kl. 13:00 vil blive afgivet følgende indstilling
     til de af dem anmeldte krav:
     ”det anmeldte erstatningskrav stort kr. 14.428.000,-, jf. konkurslovens § 97, afvises.
     det anmeldte eventuelkrav stort kr. 2.000.000,-, jf. konkurslovens § 97, afvises.
     det anmeldte erstatningskrav stort kr. 10.298.640,-, jf. konkurslovens § 97, afvises.
     det anmeldte erstatningskrav vedrørende for meget betalt rente, forså vidt angår den del af
     kravet på stort chf 754.839,- og kr. 1.787.542,-, der vedrører perioden indtil konkursdekretet, jf.
     konkurslovens § 97, afvises.
     det anmeldte erstatningskrav stort kr. 16.943.100,-, jf. konkurslovens § 97, afvises.
                                               -6-
…
krav vedrørende for meget betalt rente:
for så vidt angår deres anmeldelse vedrørende for meget betalt rente, bemærkes det, at eventu-
elle krav som følge af for meget betalt rente, der er opstået efter konkursdekretet, ikke prøves
ved nærværende skrivelse og alen vedrører fs finans iii aps.
endvidere bemærkes det, som ovenfor anført, at eventuelle rentekrav vedrørende perioden før
konkursdekretet er prækluderet, idet kravet ikke er anmeldt inden udløbet af det præklusive
proklama. dette medfører, at kravet alene kan gøres gældende mod amagerbanken aktiesel-
skab under konkurs. derudover bemærkes det, at dele af det eventuelle rentekrav efter kon-
kursboets opfattelse er genstand for en treårig forældelse.
til støtte for det anmeldte erstatningskrav anfører de bl.a. i deres brev af 4. februar 2013, at der
ikke var aftalt variable renter, og at bankens fastsættelse af cost of funds ikke har været i over-
ensstemmelse med bankens reelle udgifter til fundingen.
…
det er konkursboets vurdering, at det ikke er dokumenteret, at renten ikke er fastsat i overens-
stemmelse med det i aftaledokumenterne fastlagte, og på den baggrund afvises deres krav.
for så vidt angår bent neuberts kreditter i danske kroner og chf afvises kravene. renten på
samtlige lån skulle beregnes ud fra bankens cost of funds med tillæg af en maginalrente. det er
ikke dokumenteret, at renten ikke er fastsat til bankens cost of funds ikke i overensstemmelse
med bankens reelle udgifter til fundingen. det bemærkes i den forbindelse, at der efter kon-
kursboets opfattelse ikke er nogen sammenhæng mellem banken funding og aftaledokumen-
ternes fastsættelse af, hvor ofte renten skulle beregnes.
samlet set er det derfor konkursboets opfattelse, at der ikke er grundlag for at fastslå, at de har
et krav mod banken som følge af for meget opkrævet rente, og på den baggrund afvises deres
krav.
…
eventuelle indsigelser vedrørende den afviste del af kravet:
såfremt de er uenig i min indstilling, anmodes de om at meddele mig dette skriftligt inden det
ovenfor anførte mødetidspunkt, alternativt meddele dette i forbindelse med det ovenfor anførte
møde.
såfremt de ikke senest i forbindelse med det ovenfor anførte møde protesterer mod den afgivne
indstilling, er fordringen endeligt prøvet i overensstemmelse med det ovenfor anføte, jf. kon-
kurslovens § 132.
                                                     -7-
       såfremt de måtte ønske at protestere mod den afgivne indstilling, og såfremt de i øvrigt opfyl-
       der den ovenfor beskrevne fremgangsmåde, skal jeg for god ordens skyld gøre dem opmærk-
       som på, at det, jf. konkurslovens § 133, påhviler dem inden 4 uger at regne fra fordringsprøvel-
       sesmødet at anlægge sag ved skifteretten, jf. konkurslovens § 133, stk. 1, idet konkursboets ind-
       stilling i modsat fald er endelig …”.
ved brev af 11. juni 2013 erklærede sagsøger 1 over for fs finans iii a/s modregning i, hvad
i henhold til brevet blev angivet som værende følgende:
       ”… i ethvert krav, som amagerbanken aktieselskab under konkurs, amagerbanken af 2011 a/s,
       fs finans iii a/s eller andre hermed forbundne selskaber har eller måtte få mod molly 1 aps,
       susanne neubert eller undertegnede.
       nordea bank a/s, kongens nytorv afdeling er orienteret om ovennævnte modregning…”
i en e-mail af 17. juni 2013 bestred kurator, advokat boris frederiksen, over for advokat
thomas monberg modregningen. af e-mailen fremgår blandt andet følgende:
       ”… ved brev af 11. juni 2013 har bent neubert rettet henvendelse til fs bank a/s og opgjort et
       krav på kr. 19.068.560, samt afgivet modregningserklæring med ethvert krav som amagerban-
       ken aktieselskab under konkurs, fs finans iii a/s eller andre hermed forbundne selskaber måt-
       te have mod susanne og bent neubert samt molly 1 aps.
       modregningen bestrides, idet modkravet efter fs banks a/s’ opfattelse, der opgøres til kr.
       19.068.560, ikke består. i den forbindelse henvises der bl.a. til afvisningsskrivelse af 11. juni
       2013, der vedlægges …
       det fastholdes således, at bent neuberts engagement med fs bank a/s forfalder til fuld indfri-
       else den 30. juni 2013. engagementet udgjorde pr. 23. april 2013 kr. 17.874.847,80 …
       til sikkerhed for bent neuberts engagement har fs bank a/s håndpant i effekterne til enhver til
       på og i konto nr. …, sikkerhedsdepot vp … og sikkerhedsdepot … hos nordea bank danmark
       a/s.
       kopi af dette brev er sendt til nordea bank danmark a/s …”
ved brev af 21. juni 2013 fastholdt advokat thomas monberg over for kurator, advokat boris
frederiksen, sine klienters modregningsadgang. af brevet fremgår blandt andet følgende:
                                              -8-
”… i ovennævnte sag fastholdes det, at mine klienters mellem værende med amagerbanken ak-
tieselskab under konkurs, amagerbanken af 2011 a/s, fs finans iii a/s eller andre hermed for-
bundne selskaber er udlignet, idet mine klienter har foretaget modregning.
betingelserne for modregning er opfyldt, idet fordringerne er:
1) konnekse
2) komputable og
3) gensidige.
det bemærkes, at adgangen til modregning efter dansk ret ikke er betinget af, at rigtigheden af
modkravet er åbenbar eller ikke bestrides af hovedmanden. da mine klienters modfordring og
hovedfordringen er konnekse, idet de udspringer af samme retsforhold, er adgangen desuden
betydeligt udvidet.
da modregning sker med tilbagevirkende kraft (ex tunc) vil den del af kravet, som eventuelt er
forældet desuden kunne benyttes til modregning.
ved brev af 29. spril 2013 har de oplyst, at mine klienters krav skal rettes mod selskabet be-
nævnt fs finans iii a/s. ved brev af 17. juni 2013 anfører de, at fs bank a/s har håndpant i ef-
fekterne på konti i nordea bank danmark a/s.
det bemærkes, at det fremgår af håndpantsætningserklæringen dateret 7. maj 2013, at denne er
udstedt til sikkerhed for opfyldelse af de forpligtelser som bent neubert har eller måtte få over-
for selskabet benævnt ”fs bank iii” og det fremgår at pantet ligger til sikkerhed for ”ethvert
mellemværende”. da bent neubert ikke har noget mellemværende med selskabet benævnt ”fs
bank iii” er håndpantsætningserklæringen dateret 7. maj 2013 ikke relevant i relation til mine
klienters krav mod fs finans iii a/s.
for det andet er en håndpantssætningserklæring alene relevant i relation til tredjemand – dvs.
til mine klienters kreditorer. mine klienters modregningsadgang reguleres alene af inter partes
forholdet mellem mine klienter og fs finans iii a/s og hindres derfor ikke af ovennævnte
håndpantsætningserklæring.
det bemærkes, at fs finans iii a/s ikke er berettiget til at tvangsfuldbyrde det eventuelle påstå-
ede krav uden forinden at anlægge sag herom ved domstolene. ethvert forsøg på at få udleveret
mine klienters værdipapirer i nordea bank a/s vil blive imødegået med de fornødne retsmid-
ler.
såfremt ovennævnte giver anledning til et møde mellem vore klienter bedes de orientere mig
herom …”.
                                                       -9-
den 25. juni 2013 blev der holdt fordringsprøvelsesmøde hos kurator. der foreligger ikke re-
ferat fra dette møde, men det er under sagen uomtvistet, at fordringsprøvelsen fandt sted i
henhold til brevet af 11. juni 2013, og at der ikke blev givet møde af sagsøgerne.
i en e-mail af 28. juni 2013 til advokat thomas monberg fastholdt kurator, advokat boris
frederiksen, fordringsprøvelsen af 25. juni 2013. af e-mailen fremgår blandt andet følgende:
       ”… kurator ikke anser deres brev af 21. juni 2013 som en indsigelse mod kurators indstilling af
       11. juni 2013 til deres klienter i forbindelse med fordringsprøvelsen, der blev afholdt den 25. ju-
       ni 2013 kl. 13.00 på mit kontor.
       i den forbindelse skal jeg venligst gøre dem opmærksom på, at de inden fire uger fra for-
       dringsprøvelsen den 25. juni 2013 skal anlægge sag hos sø- og handelsretten vedrørende kura-
       tors indstilling, såfremt de anser deres brev af 21. juni 2013 som en indsigelse.
       hertil bemærkes det, at kurator under en evt. retssag vil bestride, at deres brev af 21. juni 2013
       er en indsigelse. kurator anser således fordringen for endeligt prøvet, jf. konkurslovens § 132.
       i relation til det af dem anførte i deres brev af 21. juni 2013 vedrørende modregning skal jeg
       bemærke, at modregningen bestrides, idet modkravet efter fs banks opfattelse, der opgøres til
       kr. 19.068.560, ikke består.
       det fastholdes således, at bent neuberts engagement med fs bank a/s forfalder til fuld indfri-
       else den 30. juni 2013.
       endelig bemærkes det, at engagementet er overdraget til fs bank a/s den 11. marts 2013, hvil-
       ket er meddelt deres klient ved brev af 28. februar 2013 …”
i et brev af 1. juli 2013 meddelte fs bank a/s bent neubert, at hans engagement med banken
udgørende 18.156.042,51 kr. var forfaldet til fuld indfrielse den 30. juni 2013. af brevet frem-
går blandt andet følgende:
       ”…til sikkerhed for deres engagement har fs bank a/s håndpant i konto nr. … samt de til en-
       hver værende effekter i sikkerhedsdepot vp … og sikkerhedsdepot … i nordea bank danmark
       a/s.
       de opfyldes til at opfylde kravet senest den 10. juli 2013. såfremt betaling ikke er modtaget in-
       den ovennævnte frist, skal jeg hermed meddele, at fs bank a/s vil træde til det stillede pant
       …”.
                                                      - 10 -
ved brev af 3. juli 2013 til fs bank a/s meddelte advokat thomas monberg under henvis-
ning til brevene af 11. juni 2013 og af 21. juni 2013, at alle hans klienters mellemværender
med sagsøgte, amagerbanken af 2011 a/s, fs finans iii a/s eller andre hermed forbundne
selskaber var udlignet, idet hans klienter havde foretaget modregning.
ved brev af 8. juli 2013 til advokat thomas monberg bestred advokat boris frederiksen den
foretagne modregning under henvisning til, at den anførte modkrav på 19.068.560 kr. efter
fs bank a/s’ opfattelse ikke bestod.
sagsøgernes advokat fastholdt i brev af 10. juli 2013 overfor kammeradvokaten modreg-
ningserklæringen.
ved en e-mail og samtidigt brev af 15. juli 2013 meddelte advokat boris frederiksen på veg-
ne fs bank a/s nordea bank danmark a/s med kopi til advokat thomas monberg, at fs
bank a/s ønskede at tiltræde sit pant, som befandt sig i depot i nordea bank danmark a/s.
af brevet fremgår blandt andet følgende:
      ”…bent neuberts engagement med fs bank a/s forfaldt til fuld indfrielse den 30. juni 2013.
      dette er meddelt bent neubert ved brev af 1. juli 2013 … det forfaldne engagement er på nuvæ-
      rende tidspunkt ikke indfriet efter udløbet af varslet i retsplejelovens § 538a, stk. 2.
      bent neubert og bent neuberts advokat thomas monberg har bl.a. ved breve af 11. juni, 21. ju-
      ni, 3. juli og 10. juli 2013 anført, at bent neubert ved modregning har indfriet fs bank a/s’ krav
      mod bent neubert.
      bent neubert støtter sit modkrav på en række erstatningskrav, der bl.a. er blevet anmeldt i
      amagerbanken aktieselskab under konkurs og fs finans iii a/s (tidligere amagerbanken af
      2011 a/s). amagerbanken aktieselskab under konkurs og fs bank iii a/s afviste ved indstil-
      lingsskrivelse af 11. juni 2013 de anmeldte krav. indstillingsskrivelsen af 11. juni 2013 vedlæg-
      ges … bent neubert har ikke gjort indsigelse mod indstillingen forud for kurators fordrings-
      prøvelse den 25. juni 2013, hvorfor kurators fordringsprøvelse anses som endelig.
      endvidere har bent neubert fremsat en række erstatningskrav direkte mod fs finans iii a/s,
      hvilket efter engagementets overførelse til fs bank a/s nu er rettet mod fs bank a/s.
                                                      - 11 -
      det er fs bank a/s’ opfattelse, at bent neuberts modkrav er omtvistet og uklart, hvorfor fs
      bank a/s med føje har afvist den fremsatte modregningserklæring…
      nordea bank danmark a/s anmodes hermed om at overføre kontante midler omfattet af pantet
      til fs bank a/s …”
ved e-mail af 16. juli 2013 til nordea bank a/s anmodede advokat thomas monberg banken
om at undlade at foretage udbetalingen til fs bank a/s under henvisning til den foretagne
modregning.
ved e-mail af samme dato meddelte nordea bank danmark a/s advokat thomas monbergs
kontor, at banken så sig nødsaget til at efterkomme instruksen om udbetaling fra depoterne.
ved brev af 19. august 2013 fremsendte advokat thomas monberg på vegne bent neubert,
susanne neubert og molly 1 aps til advokat boris frederiksen udkast til stævning mod fs
finans a/s vedrørende det omtvistede rentespørgsmål. af følgebrevet fremgår blandt andet
følgende:
      ”… kammeradvokaten anmodes venligst om at oplyse, hvorvidt det kan tiltrædes at sagen ku-
      muleres jf. deres e-mail af 7. maj 2013, samt om det fortsat er deres opfattelse, at fs finans iii
      a/s er rette sagsøgte i sagen…
      min klient ønsker fortsat en dialog om sagen, og såfremt de ønsker at deltage i et forligsmøde,
      bedes de meddele mig dette senest inden den 30. august 2013 …”
af advokat boris frederiksens svar af 30. august 2013 til advokat thomas monberg fremgår
blandt andet følgende:
      ”…1. krav relateret til perioden før den 7. februar 2011
      i relation til krav relateret til perioden før den 7. februar 2011 er det min opfattelse, at kurators
      indstilling af 11. juni 2013 er endelig…
      1.3 fordringsprøvelse af deres klienters krav vedrørende perioden før den 7. februar 2011
      kurator har ved fordringsprøvelsen den 25. juni 2013 bl.a. prøvet deres klienters krav som følge
      af for meget betalt rente, der vedrører perioden før den 7. februar 2011, og deres klienters krav
      blev i den forbindelse afvist.
                                                    - 12 -
      det fremgår af kurators indstillingsskrivelse af 11. juni 2013 til deres klienter, at deres fordring
      er endelig prøvet, såfremt der ikke senest ved fordringsprøvelsesmødet er protesteret mod den
      afgivne indstilling, jf. konkurslovens § 132.
      da der ikke er protesteret mod kurators indstilling er deres klienters krav, der vedrører perio-
      den før den 7. februar 2011, således endeligt prøvet…
      2. krav der vedrører perioden efter den 7. februar 2011
      2.1 rette sagsøgte, påstand og kumulation...
      det kan bekræftes, at krav der vedrører perioden efter den 7. februar 2011, herunder deres kli-
      enters krav vedrørende for meget betalt rente og salget af virksomhedsobligationer i august
      2012, skal rettes mod fs finans iii a/s.
      i deres udkast til stævning har de fremsat en række anerkendelsespåstande. de bedes i den
      forbindelse venligst opgøre deres klinters påståede tab vedrørende for meget betalt rente, der
      vedrører perioden efter den 7. februar 2011…
      ved brev af 19. august 2013 beder de mig meddele dem, hvorvidt jeg ønsker at deltage i et for-
      ligsmøde.
      jeg kan i den forbindelse meddele dem, at jeg gerne deltager i et forligsmøde vedrørende sa-
      gen. det foreslås, at vi mødes på mit kontor til en forligsdrøftelse snarest muligt…”
den 17. september 2013 blev der afholdt et møde mellem parterne på advokat boris frede-
riksens kontor.
ved brev af 5. november 2013 til advokat thomas monberg skrev advokat boris frederiksen
under henvisning til mødet den 17. september 2013 blandt andet følgende:
      ”…indledningsvist skal jeg præcisere, at dette forligstilbud alene vedrører krav, der relaterer
      sig til perioden efter dekretets afsigelse den 7. februar 2011, hvorfor et eventuelt forligsbeløb be-
      tales fuldt ud af fs finans iii a/s uden at det skal fordringsprøves i konkursboet.
      omvendt er tilbuddet dog afhængig af, at der tillige gøres op med et hvert potentielt krav mod
      konkursboet.
      1. rentekrav
      helt overordnet fastholdes det, at konkursboet med rette har fordringsprøvet og afvist deres
      klienters krav på renter for perioden forud for konkursdekretet, hvorfor de ikke kan rejse et
      krav mod hverken fs finans iii a/s eller konkursboet i den forbindelse…
                                                   - 13 -
      fs finans iii a/s kan ikke tiltræde, at de ikke måtte være bundet af kurators fordringsprøvelse,
      idet de hævder, at de ikke har anmeldt et krav i konkursboet…”
herefter fortsatte forligsdrøftelserne med udveksling af e-mails og udkast til forligsaftale
mellem parternes advokater. den 20. december 2013 sendte advokat agnete brus krusell på
vegne kammeradvokaten en e-mail til advokat alice folker bruun på vegne advokat tho-
mas monberg. af e-mailen fremgår blandt andet følgende:
      ”… vedhæftet fremsendes et underskrevet forlig mellem fs finans iii aps og bent neubert
      m.fl. forliget er i overensstemmelse med tidligere udkast med den eneste forskel, at amager-
      banken aktieselskab under konkurs ikke er part i forliget. jeg har således fjernet alle bemærk-
      ninger, der relaterer sig til konkursboet.
      for god ordens skyld skal jeg bemærke, at konkursboet fortsat er af den opfattelse, at konkurs-
      boets berettiget har fordringsprøvet kravet i konkursboet, hvorfor de er endeligt afvist uden
      mulighed for på ny at blive anmeldt og fordringsprøvet…”
ved brev af 14. marts 2014 anmeldte advokat alice folker bruun overfor kurator, advokat
boris frederiksen sagsøgernes krav, som de fremgår af nærværende sag. ved brev af 18.
marts 2014 bekræftede advokat boris frederiksen modtagelse af anmeldelsen og bemærkede
samtidigt blandt andet følgende:
      ”… det bemærkedes, at konkursboet allerede har afvist de anmeldte krav på for meget betalte
      renter på fordringsprøvelsesmødet den 25. juni 2013. det er fortsat konkursboets vurdering, at
      denne afvisning er endelig…”
ved brev af 1. april 2014 fastholdt advokat alice folker bruun overfor advokat agnete brus
krusell anmeldelsen og bemærkede blandt andet følgende:
      ”…det er ikke korrekt, at konkursboet har foretaget endelig prøvelse af kravene, idet disse ført
      er konkretiseret og anmeldt den 14. marts 2014. allerede af den grund, er mine klienters krav
      hverken prøvet eller afvist.
      kammeradvokaten har da også inddraget konkursboet i forligsforhandlingerne vedrørende
      mine klienters krav på tilbagebetaling af amagerbankens uberettigede renteopkrævning. disse
                                                  - 14 -
       forhandlinger dokumenterer utvivlsomt, at konkursboet i august/september og novem-
       ber/december 2013 anerkendte, at mine klienter havde et krav mod boet, og således at kravene
       hverken var prøvet eller afvist…”
ved e-mail og brev af 9. april 2014 til advokat alice folker bruun fastholdt advokat boris
frederiksen sin opfattelse af, at kravene var endeligt prøvede og afvist den 25. juni 2013. det
blev samtidigt oplyst, at kravene ville blive indstillet til afvisning på et fordringsprøvelses-
møde på kontoret den 23. april 2014 kl. 13 under henvisning til, at kravene allerede var af-
vist.
ved brev af 22. april 2014 meddelte advokat alice folker bruun advokat mikkel winther
løgsted på vegne advokat boris frederiksen, at anmeldelsen af kravene blev fastholdt. af
brevet fremgår blandt andet følgende:
       ”…det fastholdes, at der ikke er sket anmeldelse eller retmæssig afvisning af kravet, og det un-
       drer, at konkursboet ikke har inddraget omstændighederne forbundet med mine klienters
       modregning af kravet i sommeren 2013…”
ved e-mail og brev af 23. april 2014 fastholdt kurator sin indstilling om afvisning, som fandt
sted på fordringsprøvelsesmødet samme dag. ved stævning af 15. maj 2014 indbragte advo-
kat thomas monberg på vegne sagsøgerne sagen for sø- og handelsrettens skifteret.
forklaringer
bent neubert har forklaret, at han er uddannet murer og teknikumingeniør. hans engage-
ment i amagerbanken var svingende, men nok op imod 150 mio. kr. i perioder. spørgsmålet
om de fejlberegnede renter dukkede op i august 2011 på grund af et par breve, som han
modtog fra amagerbanken. han holdt møde med bente hjort og en filialdirektør, og de var
ikke i stand til at forklare renteberegningen. efter en del måneder havde han fortsat ikke fået
svar fra banken om de bagvedliggende tal, og det var derfor meget svært for ham selv at be-
regne, hvad den egentlige rente skulle have været. hans advokat bad banken om låneafta-
lerne. han drøftede ikke selv spørgsmålet med sagsøgte eller med fs finans. idéen til den
                                                - 15 -
modregningserklæring, som blev sendt i juni 2013, kom fra advokat thomas monberg efter,
at depotet var blevet flyttet fra amagerbanken over til nordea. efter modregningserklærin-
gen var blevet afsendt, mente han, at kravet mod konkursboet var frafaldet, og han havde
derfor svært ved at forstå det juridiske i situationen omkring fordringsprøvelsen. kurator
havde skrevet, at de skulle møde op, mens hans advokat sagde, at det behøvede de ikke, for-
di der ikke længere var et krav imod konkursboet. midlertidigt ville nordea ikke udlevere
papirerne fra depotet. han aftalte med nordea hvilke papirer, der skulle frasælges. det kun-
ne han bestemme, fordi det trods alt var hans depot. de papirer, der var i overskud i depotet,
blev overført til hans andre depoter. de efterfølgende forligsforhandlinger skyldtes, at han
foreslog sin advokat, at de skulle forsøge med endnu et forlig. han deltog ikke selv i møder-
ne, men var repræsenteret ved alice folker bruun.
alice folker bruun har forklaret, at hun sammen med advokat thomas monberg fungerede
som advokat for sagsøgerne i en periode fra januar/februar 2013. hun deltog i forligsdrøftel-
serne med kurator og disse drøftelser omhandlede også rentespørgsmålet. de opfordrede
kurator til at fremkomme med dokumentation for beregningen af renterne, men fik aldrig
den dokumentation. modregningserklæringen i juni 2013 blev udfærdiget på det tidspunkt,
fordi bent neubert havde et lån i banken og på samme tid i et indestående depot til sikker-
hed for lånet. fs finans ii havde rådighed over depotet, men depotets indestående blev
overført til nordea, hvorfor fs finans ii ikke længere kunne tvangsindløse. ved modreg-
ningserklæringen ophørte kravet mod konkursboet. hun kan ikke huske, om hun talte med
kurator om dette spørgsmål. imidlertid kunne modregningen ikke effektueres. i august 2013
besluttede de at sende et udkast til en stævning til kurator, og det resulterede i, at kurator
meddelte at være interesseret i forligsdrøftelse. mødet blev holdt i september 2013 hos kura-
tor boris frederiksen. mødedeltagerne var advokat agnete brus krusell, en advokatfuld-
mægtig, advokat thomas monberg og hende selv. det var et mærkeligt møde, fordi der
egentlig ikke var noget forligsforslag og heller ikke var dokumentation for renterne, som
modparten sagde skyldtes en brooker i luxembourg. hun mener ikke, at der blev nævnt no-
get om, at kravet allerede var afvist ved en fordringsprøvelse. på mødet gav de hinanden
opgaver, som for eksempel at opdele kravet og at finde dokumentation for renterne. hun
mener, at kurator inden fordringsprøvelsen fik besked om, at de mente, at der ikke længere
                                                  - 16 -
var noget krav mod boet som følge af modregningen. der fulgte flere forligsforslag, hvor bå-
de konkursboet og fs finans ii var parter. der kom fortsat ikke dokumentation for renterne.
agnete brus krusell har forklaret, at hun har været den primære sagsbehandler i forbindelse
med fordringsprøvelser af krav mod sagsøgte. hun ved ikke nærmere, hvornår det omhand-
lede rentekrav blev indført i gældbogen, da det formentligt var sekretæren, der indførte det.
hun går ud fra, at kravet blev indført lige efter modtagelse. det er af rent tekniske årsager, at
man hos kurator opretter løbenumre vedrørende anmeldte fordringer, således som det sker.
det er deres sagsbehandlingssystem, der danner disse løbenumre. hun havde indgående
kendskab til sagen med bent neubert. som følger af bankpakke 3 var forholdende ret kom-
plicerede. bent neuberts advokat rettede også krav mod både konkursboet og fs finans iii. i
slutningen af 2012 havde de holdt møde om dette med sagsøgerens daværende advokat
steen petersen. alle forhandlinger var meget konkrete. på et tidspunkt blev advokat steen
petersen skiftet ud med advokat thomas monberg. der var lavet regneark for hver enkelt
konto, og der var mange konti. rentekravet blev også drøftet, ligesom der var løbende for-
ligsdrøftelser. parterne var meget langt fra hinanden vedrørende rentekravet, og det var
klart, at det ville blive noget, der skulle fordringsprøves. det er korrekt, at kurator ikke kun-
ne forklare rentesatsen, men bevisbyrden for den pågældende rentesats lå ikke hos sagsøgte,
da det var tilbagesøgningskrav. meddelelsen om modregningserklæringen krydsede medde-
lelsen om indkaldelse til fordringsprøvelse. der mødte ingen op til fordringsprøvelsesmødet,
og de hørte heller ikke noget bagefter om fordringsprøvelsen, heller ikke da fs finans iii
havde tiltrådt sit pant. der var ikke korrespondance vedrørende spørgsmålet senere hen. i
hvert fald var der ikke nogen korrespondance inden for 4-ugers fristen. forligsforhandlin-
gerne vedrørte primært fs finans iii. her var spørgsmålet om renterne også til diskussion,
fordi bent neuberts advokat hele tiden blev ved med at tage det op. hos sagsøgte og fs fi-
nans iii ønskede man bare at kunne lukke sagen af hensyn til nedlukningen af såvel fs fi-
nans iii som konkursboet. det endelige forligsforslag var baseret på en ”tålegrænse” set ud
fra en procesrisiko. hun ville gerne tage spørgsmålet om renterne i forhold til konkursboet
med bare for at kunne lukke sagen. bent neuberts advokat ringede i sidste øjeblik og sagde,
at forholdet vedrørende konkursboet ikke skulle være med i forliget. det skyldtes ifølge ad-
vokaten, at finanstilsynet og andre mente, at der var foregået noget strafbart i banken vedrø-
                                                - 17 -
rende renter, og de ville derfor ikke have konkursboet med i aftalen. da de sendte brevet den
29. april 2013, var bent neuberts advokat lige blevet skiftet ud, og der var kommet mere fo-
kus på rentekravet. de to sager, der nævnes sidst på brevets side 2, ”gwe obligationer” og
”amagerbanken aktieselskab aktier” vedrører rådgiveransvarssager. på det møde, der blev
afholdt engang i august/september 2013 mellem parterne, blev der nævnt noget omkring den
afviste rentepåstand, men spørgsmålet om modregning blev først drøftet senere.
parternes synspunkter
sagsøgerne har til støtte for påstanden om realitetsbehandling af sagen og dermed deres
krav blandt andet gjort gældende, at hensynet bag reglerne om fordringsprøvelse er, at kura-
tor skal fungere som skifterettens ”forlængede arm” og skal sikre, at krav bliver prøvet, når
det ønskes. kurator skal ikke prøve krav, hvis en fordringshaver ikke ønsker dem prøvet el-
ler har frafaldet kravet. i denne sag var kurator ikke berettiget til at prøve kravet, fordi det
var frafaldet ved modregning. meddelelsen om modregning krydsede indkaldelsen til for-
dringsprøvelsesmødet, men kurator havde altså fået besked om modregningen og burde ha-
ve undladt at fordringsprøve kravet. det er i denne forbindelse irrelevant, om meddelelsen
af frafaldet af kravet formelt skete overfor 3. mand, for når et krav er betalt, er der ikke noget
at fodringsprøve. det var imod bedrevidende, at kravet blev fordringsprøvet. anmeldelsen
af kravet havde ikke retskraft efter tilbagekaldelsen. når nordea imidlertid ikke ville med-
virke til modregningen, må sagsøgerne være berettiget til at anmelde kravet igen og få kra-
vet fordringsprøvet. kurators ageren i forbindelse med forligsforhandlingerne viser også, at
kurator selv var usikker på sin egen retsstilling, for forligsdrøftelserne vedrørte alle kravene.
desuden er det efter de foreliggende oplysninger om gældbogsnumre tvivlsomt, at sagsø-
gernes krav reelt har været registret i boet.
boet har til støtte for afvisningspåstanden blandt andet gjort gældende, at sagsøgernes krav
allerede den 25. juni 2013 blev fordringsprøvet og afvist. sagsøgerne har ikke kunnet få en
berettiget forventning om, at kravet ikke blev fordringsprøvet. sagsøgerne har ikke over for
boet frafaldet deres krav, men har alene over for 3. mand meddelt at ville foretage modreg-
ning. en modregningserklæring er ikke det samme som en tilbagekaldelse. sagsøgerne burde
                                               - 18 -
have anlagt sag mod boet inden for fristen på fire uger, såfremt de havde indsigelse mod ku-
rators afvisning. det burde de have gjort, uanset om de mente sig berettiget til modregning.
det er desuden først i april 2014, at sagsøgerne fremkommer med synspunktet om, at mod-
regningserklæringen skulle være identisk med en tilbagekaldelse, og det virker som efterra-
tionalisering. forligsforhandlinger ændrer ikke ved dette; dels fandt de materielle forligsfor-
handlinger først sted efter fordringsprøvelsen, og dels var forligsforslag baseret på beregning
af de øvrige krav. spørgsmålet om, hvorledes kurator foretog registrering i gældbogen, er i
øvrigt irrelevant for sagen.
sø- og handelsrettens afgørelse
det er uomtvistet, at sagsøgerne modtog indkaldelse til fordringsprøvelsesmødet den 24. ju-
ni 2013 hos kurator ved dennes brev af 11. juni 2013. det er også uomtvistet, at sagsøgerne
ikke har foretaget en egentlig tilbagekaldelse eller frafald af kravene over for boet, men alene
har fremsendt meddelelser om modregning, herunder brevet af 21. juni 2013 til kammerad-
vokaten.
modregning forudsætter som udgangspunkt, at den part, som ønsker at modregne, mener at
have en fordring, der kan modregnes over for en anden parts krav. når sagsøgerne som i
nærværende sag har anmeldt krav i boet og efterfølgende mener sig berettiget til at bruge
disse krav til modregning, så kan en meddelelse om modregning til 3. mand eller til boet selv
som udgangspunkt ikke betragtes som en tilbagekaldelse af anmeldelsen. kurator må såle-
des have været berettiget til at gennemføre fordringsprøvelsen den 24. juni 2013. da sagsø-
gerne ikke anlagde sag mod boet inden for den fastsatte frist i konkurslovens § 133, stk. 1, er
kurators indstilling endelig, jf. konkurslovens § 133, stk.2.
selvom der efterfølgende har været afholdt forligsforhandlinger mellem parterne, har disse
forhandlinger efter bevisførelsen ikke indebåret et frafald eller en tilbagekaldelse af kurators
fordringsprøvelse af kravene. forligsforhandlingerne indebærer således ikke, at kravene ikke
kan anses for endelig fordringsprøvet og afvist den 24. juni 2013. boets påstand om afvisning
af sagen tages derfor til følge.
                                               - 19 -
for så vidt angår sagens omkostninger, fastsættes disse under hensyn til, at behandlingen af
sagen som udgangspunkt kun har omfattet formaliteten, men at sagsbehandlingen dog har
haft et vist ikke ubetydeligt omgang, til den medgåede tid og sagens resultat samt de fakti-
ske udgifter, herunder til ekstrakter, som nedenfor bestemt.
                                      thi kendes for ret:
den af sagsøgerne, bent neubert og molly 1 aps, anlagte sag mod sagsøgte, amagerbanken
aktieselskab under konkurs, afvises.
inden 14 dage betaler sagsøgerne, bent neubert, og molly 1 aps til sagsøgte, amagerbanken
aktieselskab under konkurs i sagsomkostninger kr. 52.964 kr., hvoraf 2.964 kr. udgør udgift
til ekstrakter.
                                        jeanette melchior
                                             (sign.)
                                          ___ ___ ___
                               udskriftens rigtighed bekræftes
                                  sø- og handelsretten, den


text:
                             højesterets dom
                           afsagt tirsdag den 31. maj 2011
sag 263/2009
(1. afdeling)
skagerak fiskeeksport a/s
(advokat poul bostrup)
mod
skatteministeriet
(kammeradvokaten ved advokat steffen sværke)
i tidligere instans er afsagt dom af vestre landsrets 12. afdeling den 4. september 2009.
i pådømmelsen har deltaget fem dommere: lene pagter kristensen, jytte scharling, poul dahl
jensen, michael rekling og hanne schmidt.
påstande
appellanten, skagerak fiskeeksport a/s, har principalt nedlagt påstand om, at indstævnte,
skatteministeriet, skal anerkende, at fortjenesten ved salg af lejemål for indkomståret 2005
nedsættes med 1.126.662 kr., subsidiært at skatteministeriet skal anerkende, at skagerak fi-
skeeksport a/s’ skattepligtige indkomst for indkomståret 2005, subsidiært indkomståret 2006,
nedsættes med 1.126.662 kr., idet selskabet samtidig anerkender, at fortjenesten ved afståelse
af lejemål for indkomståret 2005 ansættes til 17.500.000 kr. mere subsidiært påstås sagen
hjemvist til ligningsmyndighederne med henblik på at udarbejde den beløbsmæssige opgø-
relse for indkomståret 2005, subsidiært 2006.
skatteministeriet har påstået stadfæstelse.
anbringender
 skagerak fiskeeksport har til støtte for sin principale påstand om nedsættelse af den skatte-
pligtige fortjeneste med udgiften til nedrivningen (der svarer til den subsidiære påstand i
landsretten) i første række anført, at nedrivningsudgifterne reducerer den skattepligtige avance
således, at de skal fragå ved opgørelsen af afståelsesvederlaget eller skal tillægges anskaffel-
sessummen, jf. afskrivningslovens § 40, stk. 6. efter en nettoavancebetragtning må nedriv-
ningsudgiften anses for et vilkår i handelen og en forudsætning for opnåelse af afståelses-
summen på 17,5 mio. kr., og der skal ved opgørelsen af den skattepligtige indtægt efter stats-
skattelovens § 4 alene ske beskatning af nettoresultatet ved afståelsen, der efter fradrag af
nedrivningsudgiften på 1.126.662 kr. udgør 16.373.338 kr. der er ikke i ordlyden af afskriv-
ningslovens §§ 22, 26 og 40 eller i motiverne hertil støtte for, at nedrivningsudgifterne ikke
kan fradrages ved avanceopgørelsen, og der er i § 40’s ordlyd tilstrækkelig hjemmel til at fra-
drage de nævnte udgifter ved opgørelsen af avancen. der er derfor ingen holdepunkter for
skatteministeriets standpunkt om, at der ikke er hjemmel til at fradrage nedrivningsudgifterne
ved avanceopgørelsen, og en eventuel hjemmelsmæssig tvivl må i givet fald komme skatte-
ministeriet til skade.
for det andet må nedrivningsudgiften sidestilles med andre handelsomkostninger, som kan
fragå ved avanceopgørelsen. der er en fast praksis for, at omkostninger, der er en direkte
følge af en salgsaftale, kan fratrækkes i salgssummen, og nedrivningsudgiften er netop afholdt
af sælger som et led i handlen. der er således ikke tale om udgifter, der – uden at være en del
af aftalen – alene har tilknytning til aftalen ligesom i u 2008.203 h og u 2008.213 h om ad-
vokat- og revisorudgifter. selv om dette måtte være tilfældet, har udgifterne imidlertid så nær
og direkte forbindelse med overdragelsen af lejemålet, at udgifterne kan fradrages i afståel-
sesvederlaget, jf. principperne i de nævnte domme samt i u 2009.449 h og u 2011.794 h.
for det tredje må nedrivningsudgifterne for skagerak fiskeeksport anses for at udgøre et til-
læg til den betalte realleje, således at den må sidestilles med en del af anskaffelsessummen for
lejerettighederne. det må således på samme måde som ved opgørelse af avance ved afståelse
af fast ejendom, hvor både den oprindelige anskaffelsessum og efterfølgende forbedringer kan
fratrækkes, ved avanceopgørelsen vedrørende det afståede lejemål være muligt at fratrække
de udgifter, som overdragelsen af det lejede har afstedkommet, uanset hvornår forpligtelsen til
at afholde udgifterne er opstået.
 til støtte for den subsidiære påstand (der svarer til den principale påstand i landsretten) har
skagerak fiskeeksport anført, at fradragsretten efter statsskattelovens § 6 følger af praksis, jf.
lsrm 1981.115, og af ligningsvejledningerne i årene frem til 1998. skatteministeriet har
ikke godtgjort, at denne praksis er blevet ophævet. der er ved aftalen med color line dan-
mark a/s ikke tale om en ny forpligtelse til nedrivning, men en pligt, som allerede bestod
over for udlejer. fradrag medfører således blot, at selskabet stilles på præcis samme måde,
som hvis udlejer efter uopsigelighedsperioden havde opsagt lejekontrakten. der er i øvrigt
tale om et fradragsberettiget driftstab, der er udslag af en naturlig driftsrisiko. her er risikoen
aktualiseret ved overdragelsen af lejemålet med tabet i form af nedrivningsudgifter til følge.
fradraget skal ydes i 2005, hvor selskabet påtog sig forpligtelsen til nedrivning.
skatteministeriet har vedrørende den principale påstand anført, at da nedrivningsudgiften ikke
er en udgift, der kan henføres til berigtigelse og gennemførelse af selve salget af lejerettighe-
derne, indgår udgiften ikke i den kontante afståelsessum eller anskaffelsessum efter afskriv-
ningslovens § 40, stk. 6. udgiften kan derfor ikke fradrages.
det er ifølge praksis efter afskrivningsloven begrænset, hvad der kan tillægges anskaffelses-
summen. efter afskrivningsloven gælder om anskaffelsesudgifter ved køb af bestemmende
aktier eller fast ejendom, at udover købesummen kan alene indgå sådanne udgifter, som kan
henføres til berigtigelse og gennemførelse af selve købet af de afskrivningsberettigede aktiver,
jf. u 2008. 203 h, u 2008.213 h, u 2009.449 h og u 2011.794 h.
ifølge ordlyden af afskrivningslovens § 40, stk. 6, 2. pkt., og § 45, stk. 1, 1. og 2. pkt., er det
den kontantomregnede salgssum, der indgår i skagerak fiskeeksports avanceopgørelse og
intet andet. kun hvis der indgår yderligere beløb, jf. den nævnte praksis, kan sådanne beløb
indgå i avanceopgørelsen, men det er ikke – som hævdet af selskabet – nok, at udgifterne kan
sidestilles med andre handelsomkostninger. betalingen er heller ikke sket til color line, men
til nedrivningsfirmaet. der er således ikke holdepunkter for en nettoavancebetragtning.
for det andet gælder, at de nedrevne bygninger ikke er omfattet af overdragelsen af retten til
lejemålet, hvorfor nedrivningsudgiften derfor heller ikke af denne grund kan have indflydelse
på beregningen af fortjenesten ved salget af lejeretten. det er i øvrigt uden betydning for den
retlige vurdering, om color line ville have betalt et beløb på 17,5 mio. kr. eller et lavere be-
løb for overtagelse af lejerettighederne, hvis skagerak fiskeeksport ikke havde påtaget sig at
 nedrive bygningerne, jf. u 2008.2179 h, og color line ville heller ikke have fradragsret for
nedrivningsudgiften, hvis dette selskab havde overtaget lejemålet med bygningerne.
for det tredje gør afskrivningslovens § 22 og § 26 udtømmende op med den fradragsret, der
efter afskrivningsloven kan foretages ved nedrivning af bygninger, og der er derfor ikke
grundlag for at udvide afskrivningslovens § 40, stk. 6, til at omfatte nedrivningsudgifter.
vedrørende den subsidiære påstand har skatteministeriet anført, at der ikke er hjemmel i
statsskattelovens § 6, stk. 1, litra a, til at fradrage udgiften til nedrivning af selskabets bygnin-
ger på lejet grund, da der som nævnt gøres udtømmende op hermed i afskrivningslovens § 22
og § 26, således som disse bestemmelser er blevet affattet ved 1998-afskrivningsloven.
der var heller ikke forud for 1998 lovhjemmel for et fradrag for nedrivningsudgiften, og en
eventuel praksis for dette er i hvert fald ikke blevet videreført efter 1998-loven. henvisningen
til lsrm 1981.115, der fandtes i ligningsvejledningerne frem til 1998, er således udgået i
1999-ligningsvejledningen og senere vejledninger.
der er endvidere ikke tale om et driftstab, allerede fordi der intet uforudset er ved den af-
holdte nedrivningsudgift.
hvis selskabet er berettiget til nedrivningsfradrag, skal fradraget ske i indkomståret 2006 og
ikke i 2005, idet den faktiske nedrivning skete i 2006, og udgifterne blev afholdt i dette år.
supplerende sagsfremstilling
det er oplyst, at skagerak fiskeeksport i 2006 i selskabets skattepligtige indkomst foretog et
nedrivningsfradrag efter reglerne i afskrivningslovens § 22 vedrørende den uafskrevne del af
opførelsesudgifterne for de nedrevne bygninger med 2.330.928 kr.
højesterets begrundelse og resultat
sagen angår i første række, hvordan den skattepligtige avance ved salg af lejerettigheder skal
opgøres.
efter afskrivningslovens § 40, stk. 6, skal fortjeneste og tab ved salg af en ret ifølge en leje-
kontrakt medregnes ved opgørelsen af den skattepligtige indkomst, idet fortjenesten eller tabet
 skal opgøres som forskellen mellem afståelsessummen og anskaffelsessummen med fradrag
for samtlige foretagne afskrivninger, jf. herved også afskrivningslovens § 45.
tre dommere – lene pagter kristensen, jytte scharling og poul dahl jensen – udtaler heref-
ter:
ved den aftale, som skagerak fiskeeksport a/s og color line danmark a/s indgik i 2005,
afstod skagerak fiskeeksport ikke alene sine rettigheder i henhold til lejeaftalerne med hirts-
hals havneråd/hirtshals havn (hirtshals kommune), men påtog sig tillige en pligt til inden
overdragelsesdagen den 1. april 2006 at nedrive de bygninger, der befandt sig på de lejede
arealer, og afholde udgifterne i forbindelse hermed.
på denne baggrund må afståelsessummen på 17,5 mio. kr. efter vores opfattelse anses for af-
talt under hensyn til, at den også skulle give dækning for udgifterne til opfyldelse af den for-
pligtelse til nedrivning, som skagerak fiskeeksport havde påtaget sig som led i overdragel-
sesaftalen for at bringe arealerne i den stand, som color line havde stillet som betingelse for
at ville betale de 17,5 mio. kr. for lejerettighederne. vi finder derfor, at skagerak fiskeeksport
ved opgørelsen af den skattepligtige fortjeneste ved salget af lejerettighederne til arealerne
efter afskrivningslovens § 40, stk. 6, kan fradrage udgifterne til nedrivning, der ubestridt an-
drager 1.126.662 kr.
vi stemmer herefter for at tage skagerak fiskeeksports principale påstand til følge.
dommerne michael rekling og hanne schmidt udtaler:
i det foreliggende tilfælde er der overdraget rettigheder i henhold til lejekontrakter vedrørende
arealer uden bygninger. vi finder, at udgiften til nedrivning af bygninger på de pågældende
arealer ikke kan anses for direkte dækket af afståelsessummen på 17,5 mio. kr. og heller ikke
kan anses for at have en sådan snæver forbindelse til salget af lejeretten, at dette kan be-
grunde, at udgiften medtages ved avanceopgørelsen. med disse bemærkninger og i øvrigt af
de grunde, som landsretten har anført, finder vi, at udgiften til nedrivning ikke kan fradrages i
afståelsessummen på 17,5 mio. kr. ved opgørelsen af skagerak fiskeeksports fortjeneste i
medfør af afskrivningslovens § 40, stk. 6.
 skagerak fiskeeksport har subsidiært gjort gældende, at selskabet har fradragsret for nedriv-
ningsudgifter i medfør af statsskattelovens § 6.
udgiften til nedrivning kan efter vores opfattelse ikke i det foreliggende tilfælde anses for
anvendt til at erhverve, sikre og vedligeholde indkomsten, jf. statsskattelovens § 6, stk. 1, litra
a. vi finder det endvidere ikke godtgjort, at en mulig administrativ praksis, hvorefter udgifter
til nedrivning af bygninger på lejet grund som følge af ophør af lejeretten til grundarealet
kunne fradrages som en udskudt driftsomkostning, kan anses for videreført efter afskriv-
ningsloven fra 1998. afskrivningslovens § 22 og § 26 gør efter deres ordlyd og forarbejder
udtømmende op med retten til afskrivning ved nedrivning af bygninger. vi er derfor enige
med landsretten i, at udgiften ikke kan fradrages som driftsomkostning efter statsskattelovens
§ 6.
vi stemmer derfor for at stadfæste landsrettens dom.
afgørelsen træffes efter stemmeflertallet, således at skagerak fiskeeksports principale på-
stand tages til følge.
sagsomkostninger for landsret og højesteret er fastsat til dækning af udgift til advokat med
80.000 kr. og til dækning af retsafgift med 10.000 kr., i alt 90.000 kr.
                                     thi kendes for ret:
skatteministeriet skal anerkende, at skagerak fiskeeksport a/s’ fortjeneste ved salg af leje-
mål for indkomståret 2005 nedsættes med 1.126.662 kr.
i sagsomkostninger for landsret og højesteret skal skatteministeriet betale 90.000 kr. til ska-
gerak fiskeeksport a/s.
sagsomkostningsbeløbet skal betales inden 14 dage efter denne højesteretsdoms afsigelse og
forrentes efter rentelovens § 8 a


text:
                             højesterets dom
                       afsagt mandag den 3. november 2014
sag 23/2014
(1. afdeling)
a registrerede revisorer a/s
(selv ved advokat klaus henrik lindblad, jf. rpl. § 260, stk. 3, nr. 4)
mod
hk/danmark som mandatar for b
(advokat michael møllegaard jessen)
i tidligere instans er afsagt dom af sø- og handelsretten den 17. december 2013.
i pådømmelsen har deltaget syv dommere: poul søgaard, jon stokholm, vibeke rønne, jens
peter christensen, michael rekling, oliver talevski og lars apostoli.
påstande
appellanten, a registrerede revisorer a/s (tidligere a registreret revisionsaktieselskab),
har gentaget sin påstand.
indstævnte, hk/danmark som mandatar for b, har påstået stadfæstelse med den tilføjelse, at
pensionsbeløbet (44.398,92 kr.) med procesrente fra den 19. januar 2011 indbetales på den
mellem parterne oprettede pensionsordning.
anbringender
parterne har i alt væsentligt gentaget deres anbringender for sø- og handelsretten.
supplerende sagsfremstilling
landsoverenskomsten for kontor og lager 2007 mellem dansk erhverv arbejdsgiver og hk
handel hk/privat indeholder bl.a. følgende bestemmelser:
                                         - 2 -
”§ 4 løn
1.    lønnens fastsættelse
a.    lønnen aftales i hvert enkelt tilfælde direkte mellem virksomheden og
      medarbejderen. vurdering og eventuel regulering af lønforhold sker individuelt
      mindst en gang om året.
…
2.    fritvalgs lønkonto
      for at imødekomme individuelle ønsker om frit valg mellem fritid, pension eller
      løn, får den enkelte medarbejder sin egen fritvalgs lønkonto.
      medarbejderen får blandt andet mulighed for at hæve et ekstra beløb ud over løn-
      nen i forbindelse med ferie og feriefridage.
      løbende opsparing på fritvalgs lønkontoen
      …
      fritvalgs lønkontoen etableres med virkning fra den 1. maj 2007.
      …
      medarbejderen kan vælge mellem følgende:
a.    løn i forbindelse med fritid:
      alle medarbejdere kan vælge dette element.
      når medarbejderen holder fri i forbindelse med ferie eller feriefridage, kan med-
      arbejderen vælge at få udbetalt et beløb fra sin konto.
      medarbejderen vælger selv, hvor stor udbetalingen skal være, idet der dog aldrig
      kan udbetales større beløb, end der til enhver tid indestår på den pågældende med-
      arbejders opsparingskonto.
      virksomheden fastsætter passende procedurer og frister for administrationen.
b.    pension:
      for at kunne vælge pensionselementet skal medarbejderen i forvejen være omfat-
      tet af en arbejdsmarkedspension i henhold til overenskomsten.
      medarbejderen skal senest den 1. april hvert år oplyse om, hvor stor en andel af
      opsparingen til fritvalgs lønkontoen, der ønskes afsat til pension igennem det
      kommende ferieår.
      når der vælges pension, indbetales den aftalte andel til pensionsselskabet og der-
      med ikke til fritvalgs lønkontoen. indbetaling af pension udløser ikke arbejdsgi-
      verbidrag.
      restopsparing på fritvalgs lønkontoen
      hvis der er overskud på fritvalgs lønkontoen ved ferieårets udløb, videreføres
      beløbet til udbetaling i det efterfølgende ferieår.
                                         - 3 -
      ved fratrædelse opgøres fritvalgs lønkontoen, og evt. overskud udbetales samme
      med sidste lønudbetaling fra virksomheden.
      en medarbejder, der fratræder, kan alternativt vælge at få overført restsaldoen til
      sit feriekort, således at saldoen tillægges feriepengene.
      …
§ 5 pension
1.    pensionssatser
      med virkning fra 1. marts 2007 opkræves et bidrag på 10,8 pct. af den pensions-
      givende løn.
      pr. 1. juli 2008 forhøjes virksomhedens bidrag med 0,2 pct. og medarbejderens
      bidrag med 0,1 pct. den samlede bidragsforøgelse er således 0,3 pct. herefter er
      det samlede pensionsbidrag 11,1 pct.
      pr. 1. juli 2009 forhøjes virksomheden bidrag med 0,6 pct. og medarbejderens bi-
      drag med 0,3 pct. den samlede bidragsforøgelse er således 0,9 pct. herefter er det
      samlede pensionsbidrag 12 pct.
      heraf udgør virksomhedens bidrag 2/3 og medarbejderens bidrag 1/3.
      …
§ 12 feriefridage
1.    medarbejdere, der har været beskæftiget i virksomheden uafbrudt i 9 måneder, er
      berettigede til 5 feriefridage.
2.    feriefridagene omregnes til og afvikles som timer inden for ferieåret.
3.    feriefridagene betales som ved sygdom.
4.    feriefridagene placeres efter samme regler som restferie, jf. ferieloven.
5.    holdes feriefridagene ikke inden ferieårets udløb, kan medarbejderen inden 3 uger
      rejse krav om kompensation svarende til løn under sygdom for hver feriefridag,
      der ikke er blevet afholdt. kompensation udbetales senest sammen med lønnen for
      juni måned.
6.    der betales ikke feriegodtgørelse og ferietillæg af løn under feriefridage eller
      kompensation herfor.
7.    der kan uanset jobskifte ikke afholdes mere end 5 feriefridage i hvert ferieår.
8.    ved fratræden skal virksomheden skriftligt oplyse, hvor mange feriefridage/ferie-
      fridagstimer medarbejderen har til gode. den fratrådte medarbejder kan rejse krav
      om kompensation for ikke afholdte feriefridage i perioden fra den 1. maj til 30.
      september.”
                                                 - 4 -
højesterets begrundelse og resultat
elevens krav på pensionsindbetaling, fritvalgs lønkonto og feriefridage
efter erhvervsuddannelseslovens § 55, stk. 2, skal elevlønnen mindst udgøre den løn, der er
fastsat ved kollektiv overenskomst inden for uddannelsesområdet, og parterne er enige om, at
referenceoverenskomsten i det foreliggende tilfælde er landsoverenskomsten for kontor og
lager mellem dansk erhverv arbejdsgiver og hk handel hk/privat (landsoverenskomsten).
højesteret finder, at lønbegrebet i erhvervsuddannelseslovens § 55, stk. 2, må forstås således,
at det omfatter overførsel af penge eller ydelser af økonomisk værdi til en medarbejder som
vederlag i et ansættelsesforhold. det omfatter ikke kun grundlønnens beløb, men også andre
lønelementer og lønvilkår, jf. herved højesterets dom af 6. december 2010 (ufr 2011.763).
ved dom af 20. august 2014 (sag nr. 337/2012) har højesteret fastslået, at § 55, stk. 2, også
omfatter vilkår om pensionsordning i den relevante overenskomst, at en arbejdsgiver som ud-
gangspunkt ikke med frigørende virkning kan opfylde sin pligt til at indbetale pensionsbidrag
ved at udbetale bidraget til medarbejderen som løn, og at arbejdsgiveren derfor har pligt til at
efterbetale manglende bidrag. der er ikke oplyst omstændigheder, der kan føre til en fravi-
gelse af udgangspunktet i det foreliggende tilfælde. arbejdsgiverselskabet er derfor forpligtet
til at indbetale hele det manglende pensionsbidrag på 44.398,92 kr.
ifølge landsoverenskomstens § 4 (om løn) har medarbejderen krav på indbetaling til en
fritvalgs lønkonto, der giver den pågældende mulighed for at vælge, om opsparingen ønskes
anvendt til løn i forbindelse med fritid eller til pension, og et eventuelt overskud på kontoen
skal udbetales sammen med den sidste lønudbetaling ved fratræden. højesteret finder, at en
sådan opsparing må anses som vederlag i et ansættelsesforhold og derfor omfattet af løn-
begrebet i erhvervsuddannelseslovens § 55, stk. 2. arbejdsgiverselskabet var således forplig-
tet til at udbetale beløbet på 6.074,09 kr. til b ved hendes fratræden.
ifølge landsoverenskomstens § 12 har medarbejderen efter 9 måneders uafbrudt beskæftigelse
i virksomheden krav på 5 feriefridage og ved fratræden krav på kompensation for ikke af-
holdte feriefridage med et beløb svarende til løn under sygdom for hver feriefridag, der ikke
er afholdt. højesteret finder, at kompensationsbeløbet, som for bs vedkommende ubestridt
                                               - 5 -
udgør 3.900 kr., må anses som vederlag i et ansættelsesforhold og derfor omfattet af løn-
begrebet i erhvervsuddannelseslovens § 55, stk. 2. arbejdsgiverselskabet var således forplig-
tet til at udbetale dette beløb ved hendes fratræden.
godtgørelse efter ansættelsesbevisloven
hverken uddannelsesaftalen eller ansættelseskontrakten indeholder oplysninger om den rele-
vante referenceoverenskomst, som efter erhvervsuddannelsesloven har afgørende betydning
for bs løn- og ansættelsesvilkår. det fremgår af dokumenterne, at hun var berettiget til en fast
månedsløn på 15.800 kr., hvilket efterlader det indtryk, at hun ikke var berettiget til pension,
indbetalinger på fritvalgs lønkonto og feriefridage. yderligere indeholder ansættelseskon-
trakten nogle vilkår uden gyldighed eller relevans. arbejdsgiverselskabet har således ikke
opfyldt sin oplysningspligt efter ansættelsesbevislovens § 2, og b er derfor berettiget til en
godtgørelse efter lovens § 6.
uddannelsesaftalens og ansættelseskontraktens vilkår om lønnen har som nævnt været vildle-
dende, og b blev udsat for risiko for tab af et ikke ubetydeligt beløb. højesteret finder, at
godtgørelsen efter ansættelsesbevislovens § 6, stk. 1, 2. pkt., bør fastsættes til 10.000 kr., jf.
herved højesterets dom af 17. december 2010 (ufr 2011.805).
konklusion
højesteret stadfæster dommen med den ændring, at arbejdsgiverselskabet skal betale i alt
64.373,01 kr. med procesrente fra den 19. januar 2011 til b. heraf skal pensionsbeløbet på
44.398,92 kr. med procesrente indbetales på den mellem parterne oprettede pensionsordning.
                                      thi kendes for ret:
sø- og handelsrettens dom stadfæstes med den ændring, at a registrerede revisorer a/s skal
betale 64.373,01 kr. med procesrente fra den 19. januar 2011 til b. heraf skal pensionsbeløbet
på 44.398,92 kr. med procesrente indbetales på den mellem parterne oprettede pensionsord-
ning.
i sagsomkostninger for højesteret skal a registrerede revisorer a/s betale 30.000 kr. til
hk/danmark som mandatar for b.
                                            - 6 -
de idømte beløb skal betales inden 14 dage efter denne højesteretsdoms afsigelse. sagsom-
kostningsbeløbene forrentes efter rentelovens § 8 a.