text:
dom
afsagt den 5. oktober 2009 i sag nr. bs 29c-5201/2008:
dansk jordemoderforening som mandatar for
a
mod
journalist b
og
ansvarshavende chefredaktør c
sagens baggrund og parternes påstande
under denne sag, der er anlagt den 29. august 2008, har sagsøgeren, dansk
jordemoderforening som mandatar for a, over for de sagsøgte, journalist b og
ansvarshavende chefredatør c, nedlagt følgende påstande:
1. de sagsøgte, b og c, idømmes straf efter straffelovens § 268, subsidiært § 267, for at være
ansvarlige for
a) at sagsøgte, b, i ”avisen” den 24. oktober 2007 fremsatte følgende udtalelse og sigtelse
under overskriften "jordemor går fri": "det såkaldte morfin-drab på en højgravid kvinde på x
sygehus ender næppe nogen sinde med en straffesag."
b) at sagsøgte, b i ”avisen” den 23. juli 2008 fremsatte følgende udtalelse og sigtelse: "a,
den jordemor, der i september sidste år sendte en ung kvinde og hendes ufødte barn i
døden...."
c) at sagsøgte, b i ”avisen” den 25. juli 2008 fremsatte følgende udtalelse og sigtelse: "de
ansvarlige for morfin-drabet på en højgravid kvinde på x sygehus slipper i værste fald med
en bøde. det vurderer ... han har netop sigtet jordemor a og ... den højgravide ... og hendes
ufødte barn døde i september, efter at jordemor a fejlagtigt havde givet hende..."
2.
a) følgende udtalelse fremsat i ”avisen” den 24. oktober 2007 under overskriften "jordemor
går fri": "det såkaldte morfin-drab på en højgravid kvinde på x sygehus ender næppe nogen
sinde med en straffesag." kendes ubeføjet og mortificeres
b) følgende udtalelse fremsat i ”avisen” den 23. juli 2008 "a, den jordemor, der i september
sidste år sendte en ung kvinde og hendes ufødte barn i døden...." kendes ubeføjet og
mortificeres
c) følgende udtalelse fremsat i ”avisen” den 25. juli 2008 "de ansvarlige for morfin-drabet
på en højgravid kvinde på x sygehus slipper i værste fald med en bøde. det vurderer ... han
har netop sigtet jordemor a og ... den højgravide ... og hendes ufødte barn døde i september,
efter at jordemor a fejlagtigt havde givet hende..." kendes ubeføjet og mortificeres.
                                               - 2 -
3. de sagsøgte tilpligtes in solidum at betale sagsøgeren en godtgørelse for tort på 200.000
kr., subsidiært et mindre beløb efter rettens skøn med sædvanlig procesrente fra sagens anlæg,
til betaling sker.
de sagsøgte har påstået frifindelse.
oplysningerne i sagen
af internt fortroligt notat af 12. september 2007 fra sygeplejefaglig vicedirektør bd, x
sygehus til sundhedsdirektør fn, region y fremgår:
"redegørelse for hændelsesforløbet på fødeafdelingen, x sygehus.
patientoplysninger og baggrund.
k.
2-rig kvinde med langvarig anamnese med extrem overvægt. vurderet juni 2004 i medicinsk
endokrinologisk ambulatorium, … sygehus, med henblik på en gastric banding
(fedmeoperation). da patienten tidligere på … sygehus har fået påvist en ret stor
hypofysetumor, afstår man fra operation.
patientens maveproblemer debuterer i sommeren 2005 med galdestensanfald. får foretaget en
papillotomi.
bliver gravid i 2005 efter dostinexbehandling. primært fulgt på … sygehus, men flytter til y
og tilknyttes gyn./obs. afdeling i x. følges her i resten af graviditeten. vægt på dette
tidspunkt 190 kg, højde 171 cm.
har flere indlæggelser i slutningen af graviditeten på grund af øvre abdominalsmerter, tolket
som galdestenanfald/colecystit/pancreatit. behandlet med morfin og antibiotika.
fødslen sættes i gang da patienten er 42 uger og 2 dage (8/3-2006). på grund af manglende
fremgang i fødslen foretages akut kejsersnit (pige, 4350 g, apgar 10/1, 10/5) postoperative
forløb stort set ukompliceret og ved udskrivelsen på 5. dagen tilbydes k kontakt til medicinsk
ambulatorium for at få hjælp med sin extreme overvægt.
i efterforløbet får patienten sårinfektion, der klares konservativt. har fra april 2006 – marts
2007 gentagne indlæggelser på mavetarm kirurgisk afdeling på grund af øvre
abdominalsmerter og højfebrilia. patienten tilbydes cholescystectomi på baggrund af de
gentagne tilfælde med pancreatit. henvises til kkhh. her er man enig konklusionen, men vil
afvente vægttab.
26/3-07 konstateres, at k er gravid. følges i svangreambulatoriet på x sygehus. bortset fra de
gentagne tilfælde med øvre abdominalsmerter samt kvalme og opkastninger, der tilskrives
galdestensanfald går graviditeten normalt. patientens vægt øges og vurderes i slutningen af
august til at ligge mellem 220 kg – 250 kg.
aktuelle forløb.
                                                - 3 -
lørdag den 8/9 får k atter mavesmerter, kvalme og opkastninger. er nu blevet 30 uger og 4
dage. kontakter vagtlæge, der kl. 16 giver k smertestillende tabletter. trods disse tiltager ks
smerter og der kommer voldsomme opkastninger. k henvender sig af denne årsag på
fødegangen, x sygehus den 9/9 kl. ca. 01.30.
patienten modtages af jordemoder, der finder hende stærkt smertepåvirket med normalt
blodtryk og puls.
jordemoderen tilkalder den vagthavende reservelæge, der straks kommer på fødegangen.
lægen konkluderer på baggrund af anamnese og objektiv undersøgelse, at det drejer sig om
endnu et anfald af galdesten, som tidligere beskrevet.
kontakter den vagthavende overlæge. det aftales telefonisk, at man skal forsøge at
smertedække patienten med morfin. da der ikke findes morfin på fødegangen, er der en
sosu-assistent, der går på gynækologisk afdeling og henter morfin. kommer tilbage med et
glas med 10 ml 20mg/ml morfin. reservelægen og jordemoderen har ikke fået aftalt, hvor
meget morfin, der skal gives (skulle have været 20 mg). jordemoderen tror, at det der er
hentet er det der skal gives og trækker alle 10 ml op og giver patienten det intramuskulært
(200 mg). ti minutter senere opdager reservelægen, at der ikke er givet 1 ml som hun troede,
men 10 ml.
der startes herefter behandling med nalone som antidot, og patienten observeres tæt med
bevidsthedsniveau, respiration og puls og blodtryk. der rekvireres en narkosesygeplejerske til
at anlægge drop.
bagvagten orienteres senere på natten i forbindelse med et akut sectio om hændelsesforløbet.
opfatter beskeden som om der er kontakt med anæstesiafdelingen, der har taget hånd om
sagen. da patienten fortsat er relativt upåvirket flyttes hun efter et par timer over i en seng, og
er her i stand til at gå selv. man fortsætter observationen på fødegangen og beskriver, at k
bliver mere træt og sovende, men kan vækkes. vurderes at være en følge af nattens
strabadser.
kl. 10.45 findes k ukontaktbar på stuen af den jordemoder der passer hende. er hvid omkring
næsen (kan være tegn på aspiration). de vagthavende læger kontaktes og der tilkaldes med
det samme en anæstesilæge. der gives yderligere nalone og anæstesilægen bliver hos
patienten for at sikre respirationen indtil hun kan overflyttes til intensiv. her fortsættes
behandlingen, men man kan ikke umiddelbart få intuberet patineten på grund af de tekniske
vanskeligheder. da det er tiltagende svært at ventilere patienten tilkaldes en yderligere
narkoseoverlæge og ved fælles hjælp lykkes det med fiberoptik, at intubere patienten.
det har på dette tidspunkt ikke været muligt at vurdere om fosteret er i live. efter at patienten
er intuberet besluttes det ved konference med undertegnede og de to narkoseoverlæger at
overføre patienten til rigshospitalet.
information til de pårørende:
inden overførslen har undertegnede en samtale med patientens samlever og moder. disse
informeres om hændelsesforløb og den meget usikre prognose.
d
lægelig chef
gyn/obs
                                              - 4 -
efterforløb.
patienten ankommer til rigshospitalet i uændret tilstand. bliver lagt i respirator. det
konstateres at fosteret er dødt. dette bekræftes næste dag ved ekspert i ul-scanning og
fødslen bliver sat i gang. k er på det tidspunkt højfebril. føder et dødt foster. efterfølgende
bliver k tiltagende dårlig og højfebril med temperatur op til 42 grader. dør tirsdag aften som
følge af sepsis og multiorgansvigt. laboratorieundersøgelserne viste en meget høj amylase
som udtryk for en svær pancreatit, der må have været den primære årsag til smerterne lørdag.
ovenstående redegørelse er udarbejdet af lægelig chef d, gynækologi-obstetrik.
håndtering af personalet.
lægelig chef d er d.d. blevet interviewet af politiet, og i morgen vil politiet foretage ligsyn.
afdelingens overlæger er ved møde d.d. orienteret om forløbet, og der er givet instruks om, at
al eventuel pressehenvendelse omkring sagen varetages af sygehusledelsen ved sygehus syd.
det involverede personale er tilbudt psykologhjælp.
e deltager d.d. i personalemøde med afdelingens personale for at debriefe situationen.
…."
af obduktionserklæring af 14. september 2007 fra læge mads warnecke og
vicestatsobducent, dr. med. gyda lolk ottesen, københavns univesitets retsmedicinske
institut vedrørende k fremgår blandt andet:
"konklusion
der er ved obduktionen af den efter det oplyste 25-årige, ekstremt overvægtige, galdeblære-
og tidligere bygspytkirtelsyge kvinde med kendt godartet hormonproducerende knude i
hypofysen, aktuelt på grund af mavesmerter hospitalsindlagte og herunder igangsat fødsel af
et 32 uger gammelt dødt foster, af tegn på sygdom påvist galdesten med akut svær betændelse
med perforation at galdeblæren med svær bughindebetændelse. der var tillige sten i
galdevejene. derudover fandtes betændelse i bugspytkirtlen, blødning i binyrerne, blodigt
indhold i mavesækken, mulig irritation i spiserøret, forstørrelse af hjertet og væskeansamling i
hjertehulen og fedtomdannelse af leveren.
der var følger efter nylig fødsel med forstørrelse af livmoderen samt en åbentstående
livmodermund.
lungerne var sæde for moderat akut blodopstemning og væskeoverfyldning.
af tegn på vold fandtes en blårød underhudsblødning på venstre overarm og en rød
skorpebelagt hudafskrabning på venstre side af brystet. disse læsioner var friske, opstået i
live ved let stump vold. om opståelsesmåden i øvrigt kan intet sikkert siges.
dødsårsagen må snarest antages at være den påviste svære betændelse i galdeblæren med
perforation til bughulen og bughindebetændelse med heraf udløst shocktilstand. betydningen
af den i sagen oplyste overdosering med morfin er usikker.
i tilslutning til obduktionen er udtaget materiale til alkoholbestemmelse, retskemisk screening
samt væv til mikroskopisk og neuropatologisk undersøgelse.
                                              - 5 -
når resultatet af disse undersøgelser foreligger, vil supplerende erklæring blive fremsendt."
af pressemeddelelse af 20. september 2007 fra region y fremgår:
"udtalelse fra sygehusledelsen om dødsfald på x sygehus
en kvinde, der var gravid, er død pga. følgerne af fejl i forbindelse med medicinering på x
sygehus. kvinden var indlagt til behandling af et akut galdestensanfald.
det er dybt tragisk og berører både personalet og ledelsen dybt, siger sygeplejefaglig
vicedirektør bd på vegne af sygehusledelsen.
der er begået fejl, der ikke må ske. der blev kæmpet for at redde kvinden og hendes ufødte
barns liv, men det lykkedes ikke. hun blev overført til rigshospitalet, hvor hun døde. fostret
døde i moderens mave. dødsfaldet er – efter normal procedure – anmeldt til politiet, som
sammen med embedslægen undersøger, om der er enkeltpersoner, der kan drages til ansvar.
så længe undersøgelsen varer, kan vi fra sygehusets side ikke udtale os yderligere om sagen.
vi er sideløbende selv gået i gang med at undersøge, om vi kan forbedre vores interne
sikkerhedsprocedurer yderligere."
”avisen” bragte den 20., 21., 22. og 23. september 2007 artikler om sagen, hvor
hændelsesforløbet blev beskrevet, og hvor patientens familiemedlemmer blev citeret.
den 24. oktober 2007 bragte ”avisen” artiklen, der er skrevet af sagsøgte, b, og som er
omhandlet i sagsøgerens påstand 1a og 2 a. artiklen har følgende indhold:
"jordemoder kan gå fri
….
det såkaldte morfin-drab på en højgravid kvinde på x sygehus ender næppe nogen sinde med
en straffesag. da k, 25, natten mellem den 8. og 9. september ankom til sygehusets fødegang
med voldsomme galdestenssmerter, skulle hun smertebehandles med morfin. men den
jordemor, der gav hende sprøjten, begik en katastrofal fejl. i stedet for 20 milligram blev der
sprøjtet 200 milligram morfin ind i den 220 kilo tunge patient.
galdestensbetændelse
k døde nogle dage senere på rigshospitalet. dødsårsagen var dog ikke den kraftige overdosis
morfin, men en galdestensbetændelse, der blev opdaget for sent, fordi morfinforgiftningen
skyggede for symptomerne på galdestensbetændelsen. x politi efterforsker jordemoderens
grove fejl med morfin-sprøjten som uagtsomt manddrab. alle i sagen afhøres med en sigtets
rettigheder, men det er særdeles tvivlsomt, om hun eller andre vil blive sigtet efter
straffeloven.
grov forsømmelse
- morfin-sprøjten var i bedste fald kun den indirekte årsag til patientens død. det rækker
næppe til at få nogen dømt for uagtsomt manddrab, siger en strafferetsekspert, som ”avisen”
har forelagt sagen. det værste, der kan ske jordemoderen og den reservelæge, der tog imod k
den skæbnesvangre nat, er en bøde for grov forsømmelse og skødesløshed efter loven om
sundhedspersonales ansvar.
fortroligt notat
                                               - 6 -
”avisen” er i besiddelse af et fortroligt notat fra x sygehus, som beskriver præcist, hvad der
skete: - det galdestensanfald, man troede at have med at gøre ved indlæggelsen af patienten,
havde i virkeligheden allerede udviklet sig til galdestensbetændelse. betændelsen gik i
bugspytkirtlen, og herfra førte blodet betændelsen rundt i kroppen, så patienten døde af totalt
organ-svigt. den store dosis morfin skyggede imidlertid for symptomerne på infektionen fra
galden.
en betændelse, som spreder sig uden for fordøjelsessystemet, er livsfarlig. derfor tager man
altid en blodprøve på patienter med mavepine og undersøger den for spor af betændelse.
denne blodprøve er givetvis også taget på x sygehus, men efterfølgende har man
tilsyneladende forsømt at vurdere resultatet af blodprøven, for ellers havde man opdaget
galdestensbetændelsen i tide, siger en læge, der har ”oversat” notatets læge-latin for ”avisen”.
x politi mangler et par afhøringer, før hele materialet sendes til vurdering i
sundhedsstyrelsen. først derefter besluttes det, om jordemoderen eller andre skal sigtes efter
straffeloven."
”avisen” bragte på ny artikler om sagen den 22. marts 2008 med citater fra et af patientens
familiemedlemmer.
den 1. april 2008 fremgik følgende af region ys hjemmeside:
"sygehus … vil ikke anke afgørelse fra patientforsikringen
patientforsikringen har i dag afgjort, at familien efter afdøde k tilkendes erstatning efter
gældende regler. sygehus … vil ikke anke denne afgørelse, og medvirker dermed til at
familien hurtigst muligt kan få en afklaring.
- vi vedkender, at der ved en tragisk fejl er blevet givet for meget morfin. det er yderst
beklageligt, at det overhovedet kunne ske, og der er derfor straks foretaget tiltag, så der ikke
benyttes forskellige styrker morfin, udtaler lægefaglige vicedirektør f fra sygehus … i
region y.
k døde i september sidste år på rigshospitalet efter at være blevet overflyttet fra x sygehus.
k var gravid i 31. uge, da hun blev indlagt med stærke smerter, og derfor blev behandlet med
morfin.
ifølge patientforsikringen er dette ikke den direkte årsag til at patienten døde. men
patientforsikringen har vurderet, at man med den rette dosis kunne have diagnosticeret og
behandle den galdeblæresprængning, som ved obduktionen viste sig at være den direkte årsag
til hendes død, og derved have afklaret den akutte situation. patientforsikringen vurderer, at
det er overvejende sandsynligt, at den gravide kvinde og fostret dermed begge kunne have
overlevet."
af meddelelse fra sundhedsstyrelsen udsendt i juni 2008 fremgår:
"a, jordemoder
skærpet tilsyn:
sundhedsstyrelsen har sat jordemoder as faglige virke under skærpet tilsyn indtil den 12. juni
2009.
sundhedsstyrelsen har modtaget underretning om jordemoder as mangelfulde behandling af
en gravid kvinde. kvinden, der var gravid i 31. uge blev indlagt på grund af kraftige smerter i
                                              - 7 -
maven. det fremgår af sagens akter, at jordemoderen indgav en 10-dobbelt dosis morfin til
patienten.
sundhedsstyrelsen finder, at korrekt medicinadministration er essentielt af hensyn til
patientsikkerheden. sundhedsstyrelsen finder, at jordemoderen forud for indgiften burde have
sikret sig medicinens styrke og administration.
det fremgår endvidere at jordemoderen uden lægeordination selvstændigt har behandlet med
modgift til morfin. hun har ikke journalført denne behandling ligesom hun ikke orienterede
den for behandlingen ansvarlige læge om at hun selvstændigt havde iværksat behandling.
sundhedsstyrelsen kan oplyse, at ordination af lægemidler er forbeholdt læger, at korrekt
journalføring er essentielt for at kunne dokumentere den givne behandling samt at andre
involverede i behandlingen kan varetage behandling.
sundhedsstyrelsen finder på baggrund af ovenstående, at jordemoder a’s fremtidige virke vil
kunne udgøre forringet sikkerhed for patienterne."
den 21. juli 2008 bragte ”avisen” en artikel med omtale af millionerstatning til ks familie.
den 23. juli 2008 bragte ”avisen” artiklen, der er omhandlet i sagsøgerens påstand 1b og 2b,
og som er skrevet af sagsøgte, b. af artiklen fremgår blandt andet:
"farlig jordemor fortsætter
….
sygehus nægter at fyre hende – sundhedsstyrelsen mener, hun er en risiko for patienterne
a, den jordemor, der i september sidste år sendte en ung kvinde og hendes ufødte barn i
døden med en tidobbelt dosis morfin på x sygehus, betragtes af sundhedsstyrelsen som en
sikkerhedsrisiko for patienterne. alligevel er hun tilbage på jobbet, og der er ingen planer om
at fyre hende, oplyser f, der er vicedirektør i sygehus syd under region y.
under skærpet tilsyn
- efter dødsfaldet var jordemoderen sygemeldt. siden kom hun tilbage i dagvagt under meget
nøje tilsyn. nu arbejder hun atter normalt, siger f til ”avisen”. sundhedsstyrelsen har netop
sat a under skærpet tilsyn. hendes ”fremtidige virke vil kunne udgøre en forringet sikkerhed
for patienterne”, hedder det i styrelsens meddelelse, som afslører, at jordemoderen efter sin
tragiske fejl og bag ryggen af den behandlende læge sprøjtede modgift i den unge kvinde, og
at hun heller ikke noterede det i journalen eller orienterede lægen.
døde af organsvigt
den højgravide k, 25, var kronisk galdestenspatient. den 8. september blev hun indlagt med
vanvittige smerter. en reservelæge beordrede a til at give patienten en morfinsprøjte, som
blev 10 gange for stor. selv om morfin-forgiftningen blev slået ned, skjulte den, at
galdestensbetændelsen udviklede sig katastrofalt. få dage senere døde k af totalt organsvigt.
mens hendes familie forleden fik udbetalt en millionerstatning, forbereder politiets jurister en
sigtelse for overtrædelse af loven om sundhedspersoners ansvar."
den 25. juli 2008 bragte ”avisen” artiklen, der er omhandlet i sagsøgerens påstand 1c og 2c,
og som er skrevet af sagsøgte, b. artiklen har følgende indhold:
"slipper med bøde
….
                                               - 8 -
de ansvarlige for morfin-drabet på en gravid kvinde på x sygehus slipper i værste fald med
en bøde.
det vurderer politiadvokat otto høj madsen, x. han har netop nu sigtet a og overlæge bent
kaas for grov skødesløshed efter loven om sundhedspersonale.
den højgravide k, 25, og hendes ufødte barn døde i september efter at jordemor a fejlagtigt
havde givet hende en tidobbelt dosis morfin mod galdestensbetændelse.
ikke uagtsomt manddrab
dødsårsagen var dog ikke morfinen, men galdestensbetændelsen, som udviklede sig, uden at
lægerne – på grund af morfinen – opdagede det i tide. morfinen var altså kun den indirekte
dødsårsag, og derfor kan sagen ikke bære en sigtelse for uagtsomt manddrab.
sundhedsstyrelsen har sat jordemoren under skærpet tilsyn og vurderer, at hun udgør en risiko
for patienterne. alligevel går hun på arbejde hver dag. først efter en dom vurderes det, om
hun skal fyres, oplyser f, der er vicedirektør for sygehus syd i region y."
den 31. juli 2008 fremgik følgende af region ys hjemmeside:
"gravid kvinde døde af sin sygdom
den gravide kvinde døde af sin sygdom, en sprængt galdeblære, ikke af en overdosis morfin.
det understreger sygehusledelsen i forbindelse med presseomtalen af sagen fra september
2007, hvor en gravid kvinde fik en overdosis morfin.
kvinden fik straks modgift mod morfinen, men kvinden døde desværre to dage senere af en
sprængt galdeblære og svær blodforgiftning.
den høje dosis morfin kan have medvirket til at sløre diagnosen, selv om der blev givet
modgift. andre komplikationer, herunder kvindens svære overvægt, medførte desuden
problemer med at undersøge og operere hende. kvinden var tidligere blevet rådet til at tabe
sig fordi, der er stor risiko for komplikationer, når man er overvægtig.
smertebehandlingen fandt ikke sted på grund af kvindens graviditet eller fødsel, men fordi
hun havde stærke smerter på grund af sin svære galdeblærebetændelse.
lignende smertebehandling finder normalt ikke sted på en fødeafdeling, men fordi kvinden
var gravid, var hun i første omgang blevet indlagt her. hvis en kvinde skal føde ved
kejsersnit, er det ikke jordemoderen, men en anæstesilæge, der har ansvaret for narkosen."
den 25. november 2008 udstedte … og … politi følgende bødeforelæg til a:
"overtrædelse af § 75 i lov nr. 451 af 22. maj 2006 om autorisation af sundhedspersoner og
sundhedsfaglig virksomhed, ved den 9. september 2007 efter kl. 01.30 på fødeafdelingen på x
sygehus i sit virke som jordemoder at have udvist grovere eller gentagen forsømmelse eller
skødesløshed i udøvelsen af sin virksomhed, idet hun fejlagtigt medicinerede k med 200 mg.
morfin i stedet for 20 mg., ligesom hun efterfølgende, uden lægelig ordination og uden at
orientere en læge herom, samme dag kl. 04.30 og kl. 06.30 medicinerede k med maloxone
(modgift mod morfin) og undlod at notere dette i journalen.
hvis de kan erkende dem skyldig i den forseelse, som er beskrevet i dette bødeforelæg, kan
sagen afgøres uden retsforfølgning, hvis de er villig til at betale bøden og eventuelle
omkostninger.
                                               - 9 -
…."
bøden var 5.000 kr.
den 25. november 2008 bragte ”avisen” en artikel om sagen skrevet af sagsøgte, b, med
overskriften: "slap med bøde for dødssprøjte", og den 11. april 2009 bragte bladet en artikel
med overskriften: "rædselskabinettet" med en omtale af blandt andet denne sag, hvoraf
fremgår:
"gav tidobbelt morfindosis:
a, jordemoder:
en kvinde gravid i 31. uge blev indlagt med kraftige smerter i maven. jordemoderen gav
hende en tidobbelt dosis med morfin. både mor og barn døde. skærpet tilsyn indtil den 12.
juni 2009."
forklaringer
under sagen er der afgivet forklaring af a, c og b.
a har forklaret, at hun blev uddannet som jordemoder i 1989 i polen, hvor hun arbejdede som
jordemoder i 5 år. hun kom til danmark og afsluttede jordemoderuddannelsen her i landet i
2006, hvorefter hun straks blev ansat på x sygehus. natten mellem den 8. og 9. september
2007 var hun alene på vagt. en reservelæge var forvagt og en overlæge bagvagt. der var
ingen patienter på afdelingen, før k ankom ca. tyve minutter i to. kort efter kom yderligere to
kvinder, der var i fødsel. da hun ikke kunne klare alle tre patienter alene, tilkaldte hun
døgnvagten, der tog sig af de to andre, mens hun selv tog sig af k. k var meget forpint. hun
skreg og bad om smertelindring. hun råbte ad personalet og kaldte dem blandt andet for
"dumme svin". på grund af ks tilstand, var det umuligt at konstatere, hvordan barnet havde
det. k kastede op og kunne ikke forholde sig i ro, så det var ikke muligt at undersøge barnets
hjertelyd. a tilkaldte straks lægen, der var forvagt. lægen kom efter 5 minutter. lægen følte
på k i 30 sekunder. det var næsten umuligt at undersøge k, fordi hun skreg. lægen sagde
med det samme, at det var galdesten, fordi det passede med ks smerter og det, der stod i
journalen. a foreslog at overføre k til kirurgisk afdeling, men lægen sagde, at
reaktionsmønsteret var helt sædvanligt, og at k skulle have noget smertestillende. a sagde til
lægen, at galdesten kunne briste, hvortil lægen spurgte: "hvad kan briste?" a talte med lægen
om, at de havde petidin, men ikke morfin, på afdelingen. de skulle skaffe morfin fra en anden
afdeling, og lægen ville bestille blodprøver. a foreslog at kontakte bagvagten. lægen ringede
til bagvagten, mens a hørte det. lægen beskrev stille og roligt situationen for bagvagten. en
vikar blev sendt afsted efter morfin. a fik morfinen i hånden. k så det og bandede over a. ks
mand sagde, at k normalt ikke var sådan. på det tidspunkt var lægen inde på kontoret. a talte
med lægen om, hvormeget k skulle have. lægen var meget forkølet og stod med et
lommetørklæde for ansigtet. a hørte det sådan, at lægen sagde: "20 mg/10 ml." etiketten på
flasken var blå og bogstaverne sorte. lægen kom ud og stod lige ved siden af a, da hun gav k
morfinen som injektion. efter ca. 10 - 15 minutter fik k det bedre, og a undrede sig over, at
morfinen virkede så hurtigt. lægen sagde, at k skulle have 20 mg igen, når der var gået 20
minutter. a begyndte da at fokusere på flasken, hvori morfinen havde været. lægen spurgte:
"har du givet hende det hele?" da a svarede: "ja", spurgte hun lægen, hvad de nu skulle gøre.
lægen svarede, at de skulle give k modgift, og det fik k straks, eller ca. 15 minutter efter, at
hun havde fået morfinen. a tilkaldte en anæstesisygeplejerske, der kom og lagde drop på k.
efter ca. 20 minutter fik k mere modgift direkte i blodet via dette drop. gennem de næste to
                                                - 10 -
timer havde a god kontakt til k. omkring kl. 4 bad hun k lægge sig over i en anden seng, der
havde en bedre madras, og k gik selv derover. lægen gik derfra. a pressede lægen meget,
men lægen mente ikke, at det var nødvendigt med mere modgift. a var bange for at være
alene tilbage med k. den anden jordemoder var gået til operationsstuen med en patient.
omkring kl. 04.30 kom overlægen, der var bagvagt. a troede, at han kom for at se til k, men
han kom for at tilse en anden patient. a valgte da at give k mere maloxone, fordi hun vidste,
at morfinkoncentrationen steg inden for de første to timer. ks blodtryk var fint. hun gav igen
k modgift kl. 06.30. også på det tidspunkt var ks blodtryk fint. a havde i løbet af natten ikke
lyttet til barnets hjertelyd, og det ville hun gøre omkring kl. 06.30. det var meget svært, fordi
k var så stor. k ville ikke have det, fordi hun på det tidspunkt var forpint. k sagde, at hun
ikke havde mærket liv siden om formiddagen. a gik hjem kl. 7 om morgenen og oplyste
forinden sin afløser om, hvad der var sket i nattens løb. hun var glad for, at k igen var
forpint, fordi det passede med, at morfinens virkning ophørte. efter at have sovet ringede hun
til hospitalet og fik oplyst, at k var overført til rigshospitalet, og at barnet var dødt. den
følgende dag talte hun med hospitalsledelsen, og efter 3 dage blev hun afhørt af politiet uden
en sigtets rettigheder. hun fik oplyst, at afhøringen var normal procedure, når der var sket et
dødsfald. hun afgav samme forklaring til politiet, som hun har afgivet i retten i dag. grunden,
til at hun ikke førte til journal, at hun gav k modgift kl. 04.30 og kl. 06.30, var, at hun var i
chock og koncentrerede sig om at være hos k. k havde ingen respirationsproblemer. hun har
betalt bøden på 5.000 kr.
hospitalsledelsen har støttet hende og ikke talt om at fyre hende. dengang var der mangel på
jordemødre på x sygehus. det er der ikke længere.
hun blev kontaktet mange gange af ”avisen”. der blev lagt beskeder på hendes børns
mobiltelefoner, og hun blev opsøgt på sin bopæl. hun har ikke ønsket at udtale sig til avisen.
hun var sygemeldt i to måneder efter episoden. hun fik psykologbehandling og kom tilbage
til arbejdet i begyndelsen af november 2007. også derefter har hun haft behov for
psykologbehandling og for beroligende medicin. hun aftalte med hospitalsledelsen, at hun
ikke skulle læse, hvad aviserne skrev. på arbejdet var ingen i tvivl om, at det var hende,
avisen skrev om. hun husker ikke, hvornår hun så artiklen af 24. oktober 2007 første gang.
da sagen kom op i avisen igen i sommeren 2008, var det meget hårdt. hun fik svært ved at gå
ud og måtte have lægehjælp.
c har forklaret, at han har været chefredatør på ”avisen” siden 1988. han blev orienteret om
sagen i forbindelse med, at bs første artikel om den blev bragt, og opfattede det som en
klassisk historie, hvor pressen er vagthund. han talte derefter løbende med b om sagen.
avisen prioriterede sagen højt, fordi det er vigtigt og en pligt for pressen at orientere om sager
fra sundhedsvæsenet, navnlig når det er endt med dødsfald. b er en erfaren journalist, som
navnlig har beskæftiget sig med sundhedsfaglige spørgsmål, og som er ansat ved bladets x-
redation, der dækker den vestlige del af y. hvis avisen ikke havde afdækket sagen, var den
ikke kommet frem.
b har forklaret, at han har været journalist i 40 år. siden 1989 har han været ansat i …. han
har stor erfaring med sundhedssager. den 18. september 2007 fik han et tip fra en person, hvis
identitet han ikke vil oplyse. den pågældende fortalte, at en gravid kvinde og hendes barn var
dødt som følge af fejlmedicinering på x sygehus. efter et par døgns research rettede han
henvendelse til politiet, der skal orienteres, når der er sket et uforklarligt dødsfald. politiet
bekræftede, at der var en sag. han fik kopi det interne notat fra x sygehus af en person, hvis
identitet han ikke ønsker at oplyse. det var vist nok via notatet, at han fik oplyst afdødes
                                               - 11 -
navn. han henvendte sig til hospitalet, hvor bd bekræftede, at der var en sag. han fandt frem
til afdødes familie talte med ks far. en kollega talte med ks kæreste. han husker ikke, om
han havde kontakten til familien, før den første artikel blev bragt, men siden har han haft
kontakt til familien. han fik en læge til at oversætte det interne notat, og lægen gav en
tolkning af notatet. notatet var guld værd, fordi det kom fra hospitalet selv. hospitalet og
politiet er ikke fremkommet med oplysninger, som han ikke havde på forhånd, men har alene
bekræftet de oplysninger, som han havde. han fik også udarbejdet en juridisk vurdering af
sagen. han kontaktede a telefonisk, men kom ikke til at tale med hende selv. han sendte en
kollega og en fotograf til as bopæl, men døren blev meget hurtigt lukket, og der blev ikke
optaget fotos. han havde det interne notat og regionens pressemeddelelse af 20. september
2007, da han skrev artiklen af 24. oktober 2007. det fremgår af notatet, at morfinsprøjten
indirekte førte til dødsfaldet. patientforsikringen fastslår, at k og barnet efter al sandsynlighed
ville have været i live, hvis ikke k havde fået en overdosis. det var baggrunden for, at han
anvendte udtrykket "morfindrabet".
parternes synspunkter
sagsøgeren har til støtte for sine påstande vedrørende straf anført, at de sagsøgte med forsæt
har overtrådt straffelovens § 268, subsidiært § 267. der er tale om udtalelser og sigtelser, der
henviser til et morfin-drab. a beskrives, så hun kan genkendes, og derefter navngives hun.
udtalelserne og sigtelserne er fremsat mod bedre vidende, da intet i det foreliggende materiale
kunne give dækning for udtrykket morfin-drab eller for, at a forsætligt sendte kvinden og
barnet i døden.
de sagsøgte fortsatte med at fremkomme med udtalelser og sigtelser, selv om udtalelserne var
i modstrid med det foreliggende materiale, herunder pressemeddelelsen af 1. april 2008.
udtalelserne fortsatte efter sagens anlæg.
de sagsøgte har ikke godtgjort udtalelsernes og sigtelsernes rigtighed, hvorfor sigtelserne ikke
er straffri, og de sagsøgte, der var bekendt med de korrekte oplysninger om forløbet, havde
intet grundlag for at anse sigtelserne for sande, jf. straffelovens § 269.
efter citaternes grovhed og skyldformodning har de sagsøgte overskredet grænsen for, hvad
pressen berettiget kan bringe af oplysninger begrundet i pressens stilling som samfundets
vagthund. hensynene i bestemmelsen i den europæiske menneskerettighedskonventions
artikel 10 skal afvejes overfor uskyldsformodningen i artikel 6, stk. 2, hvilket blandt andet
fremgår af højesterets dom i u2003.624h. afvejningen af de to konventionsbestemmelser
må falde ud til, at der foreligger en retsstridig overtrædelse af straffelovens § 268, subsidiært
§ 267.
med hensyn til spørgsmålet om forældelse af det strafferetlige ansvar har sagsøgeren anført,
at a først blev bekendt med artiklen, der blev bragt den 24. oktober 2007, efter sagens anlæg.
som følge heraf kan forældelse ikke anses for indtrådt i relation til denne artikel, jf.
straffelovens § 96.
angående straffastsættelsen må retten tage hensyn til, at i alt fald sagsøgte, c, er tidligere
straffet for tilsvarende forhold. retten må ved straffens fastsættelse lægge vægt på, at
udtalelserne og sigtelserne er fremsat mod bedre vidende, og at de sagsøgte fortsatte med at
fremkomme med sigtelserne, også efter sagens anlæg.
                                               - 12 -
som følge heraf skal de sagsøgte anerkende, at udtalelserne er ubeføjede, og at de skal
mortificeres, jf. straffelovens § 273, stk. 1. uanset om strafansvaret for artiklen af 24. oktober
2007 er forældet, kan udtalelsen mortificeres, da forældelsesfristen for denne retsfølge er 3 år,
jf. straffelovens § 96, stk. 5.
da udtalelserne og sigtelserne har påført a betydelig tort, bør godtgørelsen efter
erstatningsansvarslovens § 26 fastsættes til 200.000 kr.
de sagsøgte har til støtte for deres påstand gjort gældende, at spørgsmålet om fejlbehandling
af patienter er et væsentligt samfundsanliggende, der har befolkningens, politikernes og
lovgivers bevågenhed, og som løbende giver anledning til kritisk omtale i medierne.
ekstrabladet har omtalt sagen, der var af væsentlig og principiel offentlig interesse og har
dermed varetaget pressens opgave med at fungere som samfundets vagthund.
det følger af den europæiske menneskerettighedskonventions artikel 10 og retspraksis, at der
gælder en udvidet ytringsfrihed for pressen, når oplysningerne fremkommer på et vist faktuelt
grundlag. de presseetiske regler er overholdt. der er foretaget grundig reseach, og alle har
haft mulighed for at udtale sig. alle artiklerne gengiver det rette handlingsforløb.
artiklerne skal læses i deres helhed. artiklerne var baseret på oplysningerne fra x sygehus og
regionens og sundhedsstyrelsens pressemeddelelser, hvorfor de sagsøgte under alle
omstændigheder har været i den fornødne gode tro. pressen må overdrive og give sin
vurdering af sagens fakta. for det tilfælde, at retten ikke finder, at de sagsøgte har ført
sandhedsbevis, jf. straffelovens § 269, må de sagsøgte frifindes for straf under henvisning til
den europæiske menneskerettighedskonventions artikel 10. et eventuelt strafansvar for
artiklen af 24. oktober 2007 må anses for forældet.
de sagsøgte har bestridt, at der er grundlag for mortifikation, og at betingelserne for at
tilkende a en godtgørelse er opfyldt. i anden række har de sagsøgte anført, at en godtgørelse
efter den foreliggende praksis maksimalt bør udmåles til 100.000 kr.
rettens begrundelse og afgørelse
artiklerne var baseret på oplysningerne fra x sygehus og pressemeddelelserne fra region y
og sundhedsstyrelsen, hvoraf fremgår, at det var en fejl, at jordemoderen havde givet k en for
stor dosis morfin, hvilket også fremgår af artiklerne.
udtalelserne, der er citeret i sagsøgerens påstande, må forstås som sigtelser for forsætligt
manddrab og indeholder en sådan ærekrænkende sigtelse mod a, at de er omfattet af
straffelovens § 267, stk. 1.
da i alt fald sagsøgte, b, havde et kvalificeret kendskab til, at der rettelig var tale om en fejl,
findes hans fremsættelse af sigtelserne for forsætligt mandrab endvidere omfattet af
straffelovens § 268.
sandhedsbevis for sigtelserne er ikke ført, og efter det, der er anført om grundlaget for
artiklerne, har de sagsøgte ikke været i god tro.
efter sigtelsernes alvorlige karakter og den skyldformodning, der ligger heri, finder retten
ikke grundlag for at antage, at de sagsøgte var berettigede til at fremsætte sigtelserne under
                                               - 13 -
henvisning til pressens varetagelse af en åbenbar almeninteresse. retten har herved lagt vægt
på, at det var unødvendigt at fremsætte sigtelserne i forbindelse med omtalen af
fejlmedicineringen. det forhold, at artiklerne ud over sigtelserne indeholder korrekte
beskrivelser af forløbet, kan ikke føre til andet resultat.
som følge heraf er de sagsøgte ikke straffri efter straffelovens § 269, stk. 1, og straffen kan
ikke bortfalde efter straffelovens § 269, stk. 2.
vedrørende artiklen af 24. oktober 2007 bemærkes, at sagen ikke er anlagt inden 6 måneder
efter, at sagsøgeren havde tilstrækkeligt grundlag for sagsanlæg, og strafansvaret er derfor
forældet, jf. straffelovens § 96, stk. 1.
for sagsøgte, b, fastsættes straffen efter straffelovens § 267, jf. § 268, til 20 dagbøder á 2.000
kr. forvandlingsstraffen er fængsel i 20 dage.
for sagsøgte, c, fastsættes straffen efter straffelovens § 267 til 20 dagbøder á 2.000 kr.
forvandlingsstraffen er fængsel i 20 dage.
retten har ved straffastsættelsen lagt vægt på sigtelsernes alvorlige karakter og på, at de
sagsøgte fortsatte med at fremsætte sigtelser for forsætligt manddrab, også efter at sagen mod
a var afgjort med et bødeforelæg for overtrædelse af lov om autorisation af sundhedspersoner
m.v.
efter det, der er anført, tages sagsøgerens påstande om mortifikation tages til følge, med
bemærkning, at adgangen hertil for så vidt angår artiklen af 24. oktober 2007 ikke er
bortfaldet ved forældelse, jf. herved straffelovens § 96, stk. 5, jf. § 273, stk. 1.
da artiklerne i ”avisen” i juli 2008 fremkom næsten et år efter, at hændelsen fandt sted,
findes fremsættelsen af sigtelserne at have påført a betydelig tort. de sagsøgte pålægges
derfor at betale en godtgørelse for tort efter erstatningsansvarslovens § 26. efter sigtelsernes
karakter kan godtgørelsen passende fastsættes til 100.000 kr.
efter sagens udfald skal de sagsøgte betale sagens omkostninger til sagsøgeren med 27.700
kr., hvoraf 25.000 kr. dækker sagsøgerens advokatomkostninger og 2.700 kr. retsafgift.
beløbet er fastsat med udgangspunkt i de vejledende salærtakster for proceduresager i forhold
til det tilkendte godtgørelsesbeløb.
thi kendes for ret
sagsøgte, b, straffes med 20 dagbøder á 2.000 kr.
forvandlingsstraffen er fængsel i 20 dage.
sagsøgte, c, straffes med 20 dagbøder á 2.000 kr.
forvandlingsstraffen er fængsel i 20 dage.
følgende udsagn kendes ubeføjede og mortificeres:
                                             - 14 -
"jordemor går fri": "det såkaldte morfin-drab på en højgravid kvinde på x sygehus ender
næppe nogen sinde med en straffesag"
"a, den jordemor, der i september sidste år sendte en ung kvinde og hendes ufødte barn i
døden...."
"de ansvarlige for morfin-drabet på en højgravid kvinde på x sygehus slipper i værste fald
med en bøde. det vurderer ... han har netop sigtet jordemor a og ... den højgravide ... og
hendes ufødte barn døde i september, efter at jordemor a fejlagtigt havde givet hende..."
de sagsøgte skal in solidum betale 100.000 kr. med tillæg af procesrente fra den 29. august
2008, til betaling sker, til sagsøgeren, a.
de sagsøgte skal betale sagens omkostninger til dansk jordemoderforening med 27.700 kr.


text:
                                     udskrift
                                          af
                            østre landsrets dombog
                                    ____________
                                        dom
afsagt den 29. november 2017 af østre landsrets 10. afdeling
(landsdommerne anne thalbitzer, m. stassen og helga lund laursen (kst.)).
10. afd. nr. b-2080-16:
stragen nordic a/s
(advokat henrik valdorf-hansen)
mod
hessel pharma aps
(advokat gitte løvgren larsen)
sø- og handelsrettens dom af 18. august 2016 (h-49-15) er anket af stragen nordic a/s
(herefter stragen) med om frifindelse.
indstævnte, hessel pharma aps (herefter hessel), har nedlagt om, at stragen skal betale
1.147.086 kr.
subsidiært har hessel nedlagt påstand om, at stragen skal betale 800.000 kr. med proces-
rente fra agentaftalens ophævelse den 30. maj 2013, subsidiært med procesrente fra sagens
anlæg den 24. april 2014 til betaling sker.
                                              - 2 -
supplerende sagsfremstilling
sagen er oprindeligt anlagt den 25. april 2014 ved retten i hillerød, som ved kendelse
af 20. august 2015 henviste sagen til sø- og handelsretten i medfør af retsplejelovens
§ 225, stk. 3, jf. § 225, stk. 2, nr. 1.
der er for landsretten foretaget syn og skøn ved cand.scient. susanne ladefoged
christensen, der den 1. september 2017 har afgivet følgende skønserklæring (skøns-
spørgsmålene er i det følgende indsat):
       ”…
      1. skønsmanden bedes oplyse, hvad der i medicinalbranchen
           sædvanligvis forstås ved en sop (”standard operating procedure”).
       svar: ved en sop forstås en detaljeret instruks udarbejdet af en organi-
       sation for at hjælpe medarbejdere med at udføre rutineopgaver.
      2. skønsmanden bedes oplyse, hvad formålet med en sop sædvanligvis
           er.
       svar: formålet med en sop er sædvanligvis at opnå kvalitet, effektivitet
       og ensartethed i ydeevne samtidig med, at fejlkommunikation og mang-
       lende overholdelse af gældende lovgivning reduceres.
      3. skønsmanden bedes oplyse, hvorvidt det er sædvanligt at aftale
           sop’er mellem agenturgivere og agenter i medicinalbranchen.
       svar: det anses som sædvanligt at aftale sop’er agenturgivere og agen-
       ter imellem.
      4. skønsmanden bedes oplyse, hvilke forhold der sædvanligvis reguleres
           i en sop.
       svar: ansvarsfordeling og rutine for pågældende opgave. herunder hvem
       der har ansvar for vedligeholdelse af sop’en. ansvar for at de i sop’en
       beskrevne procedurer overholdes. arbejdsgange, arbejdsområder, doku-
       mentation og arkivering.
                                         - 3 -
5. skønsmanden bedes oplyse, hvorvidt forhold der knytter sig til medi-
    cinalvirksomheders distribution og markedsføring sædvanligvis regu-
    leres i en sop.
svar: ja, forhold der knytter sig til medicinalvirksomheders distribution
reguleres sædvanligvis i en sop. jeg har ikke kendskab til, hvorvidt mar-
kedsføring sædvanligvis reguleres i en sop.
6. skønsmanden bedes oplyse, hvordan en medicinalvirksomhed sikrer,
    at agenter overholder den til enhver tid gældende lovgivning, der fin-
    der anvendelse på medicinalvirksomhedens distribution og markeds-
    føring via en agent.
svar: ved at indgå en skriftlig aftale (kontrakt), ved audits (auditinterval
bestemmes ud fra risikobaseret tilgang) og ved løbende træning/uddan-
nelse i aktuelle sop’er.
…
7. skønsmanden bedes oplyse, hvorvidt den fremlagte sop har et
    indhold, som er sædvanligt for medicinalbranchen.
svar: ja fremlagte sop … har et indhold, der vurderes sædvanligt for
medicinalbranchen.
8. skønsmanden bedes oplyse, hvorvidt fordelingen af forpligtelserne
    under punktet ”responsibilities” i den fremlagte sop må anses for
    sædvanlig.
svar: fordelingen af forpligtelser under punktet ”responsibilities” i den
fremlagte sop … anses for sædvanlig.
9. skønsmanden bedes oplyse, hvorvidt reguleringen af markedsførings-
    henvendelser i punkt 2 i den fremlagte sop må anses for sædvanlig.
svar: jeg har ikke viden om, hvorvidt markedsføringshenvendelser sæd-
vanligvis reguleres i en sop.
10. skønsmanden bedes oplyse, hvorvidt der er forhold i den fremlagte
    sop, der må anses for væsentligt kommercielt byrdefulde for en agent
    til en medicinalvirksomhed.
                                       - 4 -
svar: nej, der vurderes ikke at være forhold i den fremlagte sop … , der
må anses for væsentligt kommercielt byrdefulde for en agent til en medi-
cinalvirksomhed.
…
a. er skønsmanden enig i, at den dagældende markedsføringslovgivning
   for medicinalbranchen krævede, at smpc (altså produktresumé) var
   tilgængelig og kunne udleveres ved kundebesøg?
svar.: ja, i henhold til dagældende bekendtgørelse om reklame mv. for
lægemidler bek nr. 272 af 21/03/2007 § 18, stk. 2, skal smpc for hvert
enkelt forevist lægemiddel være til rådighed og kunne udleveres ved kun-
debesøg. … bek nr. 272 af 21/03/2007 er i dag et historisk dokument.
b. hvis spørgsmål [a] besvares bekræftende: vil sådan udlevering af
    smpc blive anset som værende i konflikt med kravene fremsat i
    sop’en … med eksempler på, hvad der ikke kan udleveres: ”is there
    a specific ingredient/material present in the product formulae or
    packaging?, ”what are the storage conditions for the product, before
    and after reconstitution” ?
svar.: nej, udlevering af smpc anses ikke som værende i konflikt med
kraven[e] fremsat i sop’en … det skal dog bemærkes, at stra[g]en skal
underrettes om, hvem hessel har udleveret smpc til.
c. anses en sop i en medicinalvirksomheds kvalitetssystem for en
   regulering af virksomheders interne procedurer?
svar: ja.
d. hvordan kan en kontraktgiver/medicinalvirksomhed ændre aktiviteter,
   der er udlagt i kontrakt efter gdp-reglerne?
svar: ved kontraktopdatering og sop opdatering.
e. måtte hessel underskrive sop’en …, hvis hessel var i tvivl om ind-
   holdet/fortolkningen heraf …?
svar: nej.
                                                - 5 -
       f. skønsmanden bedes i den forbindelse tage stilling til, om punktet
           ”field og application” kan anses som tilstrækkeligt specifikt (f.eks.
           når det angives ”information can include (but not limited to…”).
       svar: ja, punktet vurderes [tilstrækkeligt] specifikt.
      g. hvorledes anser skønsmanden, at side 1 … (afsnittet ”acknow-
           ledgement of receipt”) harmonerer med, at sop’en er adresseret til
           hessel…?
       svar: det vurderes, at … (afsnittet ”acknowledgement of receipt”)
       harmonerer med, at sop’en er adresseret til hessel … .
      h. hvem er forpligtet til at informere hvem i henhold til sop’en (the
           department or affiliate will be informed accordingly and the sop(s)
           made avaible to the concerned staff)?
       svar: i henhold til sop’en så er den person hos hessel, der bekræfter
       modtagelse ved signatur på “tracking form”, ansvarlig for at informere
       den for sop’en relevante afdeling/affiliate hos hessel om den aktuelle
       sop. ”
forklaringer
der er i landsretten afgivet supplerende forklaring af anni søgaard.
endvidere er der afgivet forklaring af skønsmanden, cand scient. susanne lagefoged
christensen.
anni søgaard har supplerende forklaret blandt andet, at baggrunden for, at parterne
indgik en forligsaftale i forbindelse med opsigelsen af agentaftalen for så vidt angår
hospitalsprodukter var, at stragen ønskede at bevare samarbejdet med hende. hun blev
forundret over ophævelsen i 2013, da de havde i femårig aftale. hun ville ikke under-
skrive sop’en, idet hun fandt den uklar på flere punkter. der var ikke henvisning til
den rigtige lovgivning, og kun 3 linjer angik gpd-reglerne, ligesom en del af bestem-
melserne i sop’en allerede var mere præcist reguleret i agentaftalen, som var godkendt
af lægemiddelstyrelsen. hun har efterfølgende i forbindelse med en inspektion fået
påtalt en kontrakt, der indeholdt en formulering svarende til en formulering i den om-
handlede sop, idet styrelsen fandt den for upræcis. det fremgår heller ikke klart af
sop’en, hvilke oplysninger fra produktresumeet, hun måtte udlevere. havde hun
                                               - 6 -
underskrevet sop’en, måtte hun enten have en stragen-ansat med til alle kundebesøg
eller besvare kundespørgsmål med, at hun først måtte høre stragen, hvordan hun måtte
svare. i tilfælde af kundeklager skulle der primært rettes henvendelse til stragen, da
hessels navn ikke fremgik af produktet. hun står uforstående over for stragens argu-
mentation med, at hessel har opnået besparelser ved, at aftalen ophørte. hendes arbej-
de med produkterne kan således sidestilles med udviklingsomkostninger m.v. ved års-
skiftet 2012/2013 håbede hun på, at parterne kunne finde en måde at samarbejde på
fremover, idet hun ønskede at kunne gøre sit arbejde færdigt. før der opnås markeds-
føringstilladelse til et produkt, må produktets navn ikke nævnes. før markedsførings-
tilladelsen til stragens sprøjter omtalte hun den som for-fyldte sprøjter. indtil tender-
afleveringer må sygehuse gerne kontaktes, og det var hendes plan at fortsætte med at
kontakte hospitaler, indtil udbuddene fandt sted. efter ophævelsen måtte hun afskedige
en medarbejder, der varetog kundekontakt, administrative opgaver m.v.
susanne lagefoged christensen har vedstået sin erklæring og har forklaret blandt
andet, at hun arbejder som quality assurance manager. i besvarelsen af spørgsmål 2
henviser hun til lægemiddellovgivningen. den omhandlede sop er i forhold til
opbygning, indholdspunkter og indhold udbredt i medicinalindustrien, både internt
og mellem agenturgivere og agenter. en sop udarbejdes for at angive retningslinjer
for, hvorledes en opgave løses i overensstemmelse med gældende lovgivning og for
at klargøre fordelingen af ansvaret for, hvem der gør hvad. der er ikke krav om, at
der skal indgås en sop. det er tilstrækkeligt med en klar agentaftale. efter hendes
kendskab er det ikke sædvanligt, at en sop afvises af den ene af parterne. parterne
vil i stedet indlede en dialog og forhandle sig frem til en løsning. punktet ”field of
application” vurderes som tilstrækkeligt specifikt.
der er en skrivefejl i besvarelsen af spørgsmål f, når der af besvarelsen
fremgår ”utilstrækkeligt”. dette skal rettelig være ”tilstrækkeligt”.
procedure
stragen har for landsretten vedrørende spørgsmålet om, hvorvidt hessel har mislig-
holdt agentaftalen, alene gjort gældende, at misligholdelsen skyldes hessels mang-
lende tiltrædelse af en standard operating procedure (sop).
                                               - 7 -
parterne har i øvrigt for landsretten gentaget deres anbringender for sø- og handels-
retten og har procederet i overensstemmelse hermed.
landsrettens begrundelse og resultat
det fremgår af skønserklæringen, som er uddybet under skønsmandens forklaring for
landsretten, at den sop, som stragen anmodede hessel om at underskrive, er sædvan-
lig mellem agenturgivere og agenter i medicinalbranchen, både for så vidt angår om-
bygning som indhold. det fremgår endvidere, og at sop’en ikke indeholder bestem-
melser, der kan anses for væsentligt kommercielt byrdefulde for hessel.
på denne baggrund, og da det for stragen som medicinalvirksomhed må antages at være
af væsentlig betydning, at der er klarhed omkring ansvarsfordelingen, herunder også i
relation til dokumentation og overvågning, finder landsretten, at stragen har været be-
rettiget til at ophæve agentaftalen som følge af, at hessel afviste at underskrive sop´en.
det af hessel anførte om tidspunktet for fremsendelsen af sop’en kan ikke føre til an-
det resultat. landsretten tager herefter stragens frifindelsespåstand til følge.
hessel skal betale sagsomkostninger for begge instanser til stragen med i alt 176.375
kr. beløbet omfatter 19.500 kr. til retsafgift, 150.000 kr. til udgifter til advokatbistand
ekskl. moms og 6.875 kr. til dækning af stragens skønsomkostninger inkl. moms. ved
fastsættelsen af beløbet til dækning af udgifterne til advokatbistand er der ud over sa-
gens værdi taget hensyn til sagens omfang og varighed.
                               t h i k e n d e s f o r r e t:
appellanten, stragen nordic a/s, frifindes.
i sagsomkostninger for begge instanser skal hessel pharma aps inden 14 dage
betale 176.375 kr. til stragen nordic a/s.
sagsomkostningerne forrentes efter rentelovens § 8 a.

source: retspraksis

LICENSE:
Creative Commons Legal Code

CC0 1.0 Universal

type: caselaw

jurisdiction: Denkmark


text:
                        højesterets kendelse
                              afsagt torsdag den 1. maj 2014
sag 8/2014
a
(advokat klavs brammer, beskikket)
mod
hz ejendomme aps
(selv)
i tidligere instanser er afsagt kendelse af københavns byrets fogedafdeling den 5. juli 2013 og af
østre landsrets 22. afdeling den 19. august 2013.
i påkendelsen har deltaget fem dommere: poul søgaard, thomas rørdam, jon stokholm, lars
hjortnæs og jan schans christensen.
påstande
kærende, a, har påstået fogedrettens kendelse stadfæstet.
indkærede, hz ejendomme aps, har påstået landsrettens kendelse stadfæstet.
anbringender
a har anført bl.a., at det ikke skyldes hans forhold, at huslejen for februar 2013 ikke blev overført til
hz ejendomme aps’ nye bankkonto. fejlen skyldes, at udlejer havde skiftet pengeinstitut og ikke på
tilstrækkelig tydelig måde havde underrettet ham om det nye betalingssted. den forfaldne husleje må
derfor anses for rettidigt indbetalt ved debitering på hans konto, og hz ejendomme var på denne bag-
grund ikke berettiget til at afgive påkrav. da ophævelsen således ikke har støtte i et gyldigt påkrav,
kan den ikke tillægges nogen retsvirkning.
hz ejendomme aps har anført bl.a., at a trods påkrav ikke har betalt huslejen for februar 2013, og at
der er tale om en væsentlig misligholdelse, som hz ejendomme er uden skyld i. lejemålet er derfor
ophævet med rette. da a modtog påkravet og efterfølgende talte med frederik hvalsø, burde han have
                                                    - 2 -
indset, at lejen for februar ikke var betalt, og han burde have undersøgt dette forhold nærmere og be-
talt i henhold til påkravet. a havde en undersøgelsespligt, og grundlaget for at ophæve lejeaftalen var
således til stede, hvorfor udsættelsesforretningen skal fremmes.
højesterets begrundelse og resultat
det fremgår af lejelovens § 32, at udlejeren skal anvise et betalingssted her i landet, hvortil lejeren
skal betale huslejen, og at indbetaling til et pengeinstitut anses for betaling på det anviste betalings-
sted.
udlejeren kan hæve lejeaftalen, når huslejen ikke er betalt rettidigt, idet det dog er en forudsætning for
at hæve aftalen, at lejeren ikke har berigtiget restancen senest 14 dage efter, at skriftligt påkrav herom
er kommet frem til lejeren, jf. lejelovens § 93, stk. 1, litra a, og stk. 2.
sagen angår, om hz ejendomme aps som udlejer har været berettiget til at ophæve lejeaftalen med
a, efter at denne rettidigt havde indbetalt husleje til den hidtil anvendte bankkonto, uanset at udlejeren
ved opkrævning af husleje havde anført en ny bankforbindelse og et nyt kontonummer.
det er ubestridt, at den husleje, som a skulle betale for februar måned 2013, blev debiteret hans konto
den 1. februar 2013 og indbetalt på den konto i jyske bank, som tidligere var blevet anvist af hz
ejendomme.
få dage forinden, ved faktura dateret den 24. januar 2013, havde hz ejendomme opkrævet husleje for
februar 2013. nederst i den standardfaktura, som selskabet benyttede, var som bankforbindelse indsat
sydbank med angivelse af et kontonummer. oplysningerne var indsat det sted i standardfakturaen,
hvor navnet på den tidligere anvendte bank og det tidligere benyttede kontonummer havde været an-
ført. det var ikke fremhævet, at udlejer havde skiftet bank og kontonummer, og hz ejendomme hen-
ledte heller ikke på anden måde as opmærksomhed på ændringerne.
på denne baggrund finder højesteret, at hz ejendommes anvisning af et nyt betalingssted ikke er sket
på en sådan klar og tydelig måde, at a med rimelighed kunne forventes at bemærke dette. der forelå
således ikke betalingsmisligholdelse, da han betalte huslejen for februar måned ved bankoverførsel til
den hidtil anvendte bankkonto.
da det påkrav, som hz ejendomme afgav den 18. februar 2013, blev afgivet på et tidspunkt, hvor der
ikke forelå betalingsmisligholdelse, var påkravet ugyldigt, og hz ejendomme var derfor ikke beretti-
get til at ophæve lejemålet, jf. lejelovens § 93, stk. 2.
                                                  - 3 -
højesteret stadfæster herefter fogedrettens kendelse.
i sagsomkostninger for landsret og højesteret skal hz ejendomme betale 13.250 kr., heraf er 12.500
kr. til dækning af advokatudgifter og 750 kr. til dækning af retsafgift for højesteret, jf. retsplejelovens
§ 332, stk. 1. beløbet tilfalder statskassen.
                                           thi bestemmes:
fogedrettens kendelse stadfæstes.
i sagsomkostninger for landsret og højesteret skal hz ejendomme aps betale 13.250 kr. til statskas-
sen.
sagsomkostningsbeløbene skal betales inden 14 dage efter afsigelsen af denne kendelse og forrentes
efter rentelovens § 8 a.


text:
h004900p - anp
                                      udskrift
                                           af
                     sø- & handelsrettens dombog
                                     ____________
den 20. marts 2002 blev af retten i sagen
h-49-00                                   direktør søren grunnet lövenlund
                                          (advokat håkun andreas djurhuus)
                                          mod
                                          2m invest a/s
                                          (advokat lars halgreen)
afsagt sålydende
                                        d o m:
         indledning og påstande
         søren grunnet lövenlund (søren lövenlund) blev ansat som vicedirektør i
         2m invest a/s fra den 1. juli 1996. i et ansættelsesbrev af 26. januar 1996
         hedder det bl.a.:
         ”du har ret til at erhverve warrants i 2m invest a/s til samme pris som de
         øvrige ledende medarbejdere, herunder undertegnede.
         antallet af warrants vil, under forudsætning af godkendelse på generalfor-
         samlingen, være i niveauet nominelt 400.-800.000 aktier.”
                                     2
de undertegnede var selskabets stifter, hovedaktionær og administrerende
direktør michael mathiesen og direktør henrik slipsager.
i § 5, stk. 3, i en ansættelseskontrakt af 26. juli 1997 hedder det at ”vicedi-
rektøren har ret til at erhverve et med den administrerende direktør aftalt
antal warrants eller lignende i 2m invest a/s til samme pris og på samme
vilkår, som de øvrige ledende medarbejdere har”.
søren lövenlund fratrådte sin ansættelse i 2m invest den 30. juni 1998. i en
fratrædelsesaftale af 23. marts 1998 anførtes i pkt. 5:
”selskabet er forpligtet til at arbejde for, at den i vicedirektørens ansættel-
sesbrev af 26. januar 1996 lovede deltagelse i selskabets warrants-program
opretholdes med minimum nom. kr. 500.000,- aktier.”
sagen drejer sig om betydningen af bestemmelsen i fratrædelsesaftalen om
selskabets forpligtelse til at give adgang til at erhverve warrants (tegnings-
retter).
søren lövenlund har nedlagt påstand om at 2m invest skal betale ham kr.
3.300.000,00, subsidiært kr. 2.640.000,00, med procesrente fra sagens anlæg
den 4. maj 2000.
den principale påstand forudsætter at sagsøgeren har ret til 500.000 war-
rants. påstanden fremkommer som forskellen mellem en købesum for nomi-
nelt kr. 500.000 aktier, eller kr. 2.450.000, og en salgssum på tidspunktet for
sagens anlæg kr. 5.750.000.
den subsidiære påstand bygger på at sagsøgeren hævder at have krav på
400.000 warrants.
2m invest har nedlagt påstand om frifindelse, subsidiært betaling af et min-
dre beløb end påstået.
sagsfremstilling
                                     3
søren lövenlunds ansættelse og afskedigelse: søren lövenlund blev ansat
som vicedirektør i 2m invest ved brev af 26. januar 1996. i brevet hedder
det bl.a.:
”4. du har ret til at erhverve warrants i 2m invest a/s til samme pris som
      de øvrige ledende medarbejdere, herunder undertegnede.
      antallet af warrants vil, under forudsætning af godkendelse på general-
      forsamlingen, være i niveauet nominelt kr. 400.-800.000 aktier.
  5. du har ret til køb af nominelt kr. 200.000 aktier i 2m invest a/s indtil
      den 1. juli 1996 til kurs 500.”
i et udkast til ansættelseskontrakt der på de fleste punkter er som den ende-
lige kontrakt, hedder det om warrants:
”vicedirektøren vil inden den 1. juni 1997 skriftligt få tilbudt nominelt
dkk 2 mio. tegningsoptioner i 2m invest a/s-aktier mod betaling af dkk
20.000. tegningsoptionen giver ret til tegning af nye aktier i 2m invest in-
vest a/s til kurs 490 og løber indtil den 1.1.2000. herefter vil vicedirektø-
ren få tilbudt nye tegningsoptioner i minimum samme størrelsesorden.”
herudover var der en bestemmelse om ret til bonusordninger der knyttede
sig til investeringsresultatet for de virksomheder søren lövenlund havde
haft ansvaret for under sin ansættelse, bl.a. cycore (cykår) ab.
den endelige ansættelseskontrakt af 26. juli 1997 indeholder alene den i
indledningen citerede bestemmelse om warrants. i øvrigt bestemmes det i
kontrakten at søren lövenlund skal have samtykke til deltagelse i anden
virksomhed, bortset fra hans ”deltagelse som ejer og/eller bestyrelsesmed-
lem i sgl aps, brix jensen og havemann a/s, jlr invest aps og rrl
holding aps”.
opsigelsesvarslet var 12 måneder fra 2m invests side og 6 måneder fra sø-
ren lövenlunds side.
                                     4
i et tillæg af 1. august 1997 til ansættelseskontrakten gav 2m invest søren
lövenlund tilladelse til at tage ”supplerende ansættelse” i et af 2m invests
selskaber, cykår ab, uppsala, i foreløbig indtil 3 år fra den 1. august 1997.
ansættelsen i cykår forventedes samlet at ville kræve ca. halvdelen af vice-
direktørens arbejdsindsats. hans vederlag i 2m invest blev nedsat til halv-
delen, dvs. til 450.000 kr. han havde på visse betingelser ret til at genind-
træde i 2m invest og få sit fulde vederlag.
vedrørende ansættelsen i cykår foreligger en ansættelsesaftale hvorefter
søren lövenlund blev ansat som administrerende direktør fra den 1. august
1997. arbejdet forventedes at udgøre halvdelen af søren lövenlunds ar-
bejdsindsats. lønnen var sek 600.000 om året hvortil kom en bonusaftale
der skulle have virkning fra den 1. januar 1998.
opsigelsesvarslerne var som i aftalen med 2m invest.
søren lövenlund fratrådte sin ansættelse i 2m invest den 30. juni 1998. i
henhold til en fratrædelsesaftale modtog han en fratrædelsesgodtgørelse på
kr. 450.000. endvidere forpligtede 2m invest sig som anført i indledningen
til at arbejde for at den i ansættelsesbrevet lovede deltagelse i selskabets
warrant-program blev opretholdt med minimum nom. kr. 500.000,- aktier.
aftalen er dateret den 23. marts 1998, hvilket også er datoen for fratrædel-
sesaftalen med cykår ab, men den er indgået den 19. juni 1998. dette bely-
ses af en fuldmagt dateret 19. juni 1998 der gav jim bergholdt fuldmagt til
at forhandle og tiltræde fratrædelsesaftale med søren lövenlund. fuldmag-
ten var skrevet af søren lövenlund og underskrevet af michael mathiesen.
i et udkast til fratrædelsesaftale affattet af søren lövenlunds advokat eller
på dennes brevpapir foreslås det at søren lövenlund skal fritstilles med
virkning fra aftalens indgåelse, dog med visse konsulentforpligtelser. han
skal oppebære løn fra 2m invest og cykår indtil 30. juni 1998. fratrædel-
sesgodtgørelsen foreslås fastsat til kr. 600.000. det foreslås at søren lö-
venlunds ret til optioner i 2m invest erstattes af en endeligt og ubetinget ret
                                     5
til optioner i cykår. 2m invest skulle efter forslaget indestå for opfyldelsen
af søren lövenlunds ret til optioner i cykår.
fratrædelsesaftalen blev forhandlet med økonomichef jim bergholdt. der
foreligger et notat fra forhandlingerne der belyses af parts- og vidneforkla-
ringer.
efter fratrædelsesaftalen mellem søren lövenlund og cykår blev han frit-
stillet indtil den 30. juni 1998 med uændret vederlag. han og hans selskab
slg aps fik en ubetinget ret til optioner som kunne gøres gældende indtil
den 31. december 1999.
om optionsordningerne i 2m invest foreligger:
på selskabets generalforsamlinger den 28. maj og 11. oktober 1996 blev be-
styrelsen bemyndiget dels til kapitalforhøjelse til mindstekurs 350, dels til at
udstede indtil dkk 30 mio. tegningsoptioner mod et vederlag på mindst 1%
på nærmere angivne vilkår. tegningskursen var fastsat til 350 gange med
1,4 eller 490.
på selskabets generalforsamling den 27. maj 1998 blev bestyrelsen bemyn-
diget til at forhøje selskabets aktiekapital med minimum nominelt 25 mio.
kr. og maksimalt 50 mio. kr. ad én gang i forbindelse med optagelse af sel-
skabets aktier til notering på københavns fondsbørs.
endvidere blev bestyrelsen bemyndiget til i perioden indtil den 31. decem-
ber 1998 uden fortegningsret for aktionærerne at udstede tegningsoptioner
til selskabets ledelse og medarbejdere for maksimalt nominelt 30 mio. kr. til
udnyttelseskurs 490. af disse tegningsoptioner kunne nominalt 20 mio. kr.
udnyttes i perioden den 1. april 1999 - 30. juni 1999, mens de resterende
tegningsoptioner kunne udnyttes i perioden den 1. april 2000 - 30. juni
2000. udstedelsen af optionerne skulle ske mod et vederlag på 1% af den
nominelle værdi af aktierne der kunne tegnes ved udnyttelse af optionerne.
tegningskursen var som tidligere, 490.
                                     6
på et bestyrelsesmøde den 23. juni 1998 vedtog bestyrelsen et forslag til
fordeling af optioner til selskabets ansatte og bestyrelse. søren lövenlunds
navn figurerede ikke på forslaget. på et bestyrelsesmøde den 3. august 1998
besluttede bestyrelsen at udnytte en del af bemyndigelsen til at udstede
optioner, ”således at der til ledelse og medarbejdere tilbydes optioner, hvor-
til der kan tegnes i alt nom. 19.550.000 kr. ved udnyttelse i perioden 1. april
1999 - 30. juni 1999”. tegning af optioner skulle ske inden 31. august 1998.
selskabet regnede dengang med en børsintroduktion i efteråret 1998. denne
blev opgivet, og en børsintroduktion fandt sted i februar 2000.
den 7. januar 2000 bragte søren lövenlund sin warrant-aftale i erindring i
forbindelse med en nytårshilsen til michael mathiesen med omtale af bl.a.
2m invests forestående børsnotering.
2m invests advokat meddelte i brev af 26. januar 2000 søren lövenlund at
det var bestyrelsens opfattelse at de warrants som bestyrelsen den foregå-
ende uge besluttede at udstede, kun kunne tegnes af medarbejdere i 2m in-
vest.
det fremgår af en artikel i børsen den 1. februar 2000 at 450.000 aktier i
2m invest ville blive solgt på fondsbørsen fra mandag den 7. februar 2000.
udbudskursen forventedes at ville ”havne i den øvre del af intervallet, der er
sat til mellem 500 og 550 kr. pr. aktie”.
i brev af 11. februar 2000 gjorde søren lövenlunds advokat under henvis-
ning til bl.a. fratrædelsesaftalen gældende at 2m invest havde pligt til ”at
medinddrage min klient som berettiget for så vidt angår min. nom. kr.
500.000 aktier i selskabet, i forbindelse med udstedelse af warrants”.
forklaringer
søren grunnet lövenlund har forklaret at han er advokat og var direktør i
nordisk film-koncernen inden ansættelsen hos 2m invest. henrik slipsager
var også direktør i nordisk film-koncernen, men blev ansat i 2m invest.
henrik kontaktede ham og tilbød ham ansættelse i 2m invest. ansættelses-
kontrakten blev forhandlet med michael mathiesen og henrik slipsager.
                                     7
det skyldes travlhed i selskabet at der gik så lang tid inden kontrakten kom
på plads.
det var på sagsøgerens initiativ at der i ansættelsesaftalen kom bestemmel-
ser om warrants - det var vigtigt for ham at han kunne få andel i de værdi-
stigninger han var med til at skabe. muligheden for at tegne warrants blev
drøftet ved flere lejligheder. michael mathiesen nævnte at det kunne være
hensigtsmæssigt at vente indtil en børsintroduktion var forestående med
deraf følgende mulighed for at realisere en værdistigning.
han købte ikke de aktier som er nævnt i ansættelsesbrevet under pkt. 5. det
havde han ikke økonomiske muligheder for.
henrik slipsager fratrådte i 2m invest i september 1997.
sidst i 1996 eller i begyndelsen af 1997 rejste michael mathiesen og søren
lövenlund til uppsala for at se på om man skulle investere i cykår ab der
var et software selskab startet af tre ingeniører. søren lövenlund indstillede
at man investerede, og 2m invest fik en minoritetspost på ca. 30%. søren
lövenlund påtog sig at opbygge en struktur i selskabet og indtrådte som be-
styrelsesformand. selskabet udviklede sig hurtigt - fra nogle få ansatte i be-
gyndelsen af 1997 til ca. 40 ansatte i midten af 1998. der var behov for
mere aktiv indsats, hvorfor søren lövenlund tiltrådte som administrerende
direktør på deltid. han forhandlede selv sin ansættelseskontrakt med
grundlæggerne af cykår. han refererede til robert lee der var partner i 2m
invest og bestyrelsesformand i cykår.
sagsøgerens selskab sgl aps fik efter hans tiltræden i cykår tildelt war-
rants. de øvrige ansatte fik også tilbud om warrants.
der var to årsager til uoverensstemmelserne mellem 2m invest og søren
lövenlund: michael mathiesen foreslog en profitsharing vedrørende cykår
som sagsøgeren ikke var enig i. hertil kom at robert lee ønskede at flytte
cykår til usa. 2m invest delte robert lees ønske. søren lövenlund mente
ikke at det var hensigtsmæssigt, da mange ansatte ikke ønskede at flytte
med. det endte med at robert lee udtrådte af selskabet. søren lövenlund
                                     8
ville tilbage til danmark til sin familie hvorfor der skulle findes en ny admi-
nistrerende direktør. det er ikke sagsøgerens indtryk at der var utilfredshed
med hans indsats i cykår eller i 2m invest.
jim bergholdt var økonomichef i 2m invest og havde ingen funktioner i
cykår. søren lövenlunds forhold til jim var ikke godt. jim havde ved en
lejlighed indsat ham som administrerende direktør i konkurstruet selskab -
uden at underrette ham herom. jim havde tilsyn med økonomien i 2m in-
vests porteføljeselskaber. på foranledning af robert lee undersøgte jim
cykårs økonomi for påståede uregelmæssigheder. han fandt ingen. sagsø-
geren har købt nogle aktier i 2m invest i november 1997 af jim bergholdt.
sidst i 1997 var det klart at sagsøgeren måtte fratræde. jim fortalte ham i fe-
bruar eller marts 1998 at han skulle forhandle fratrædelsesaftalen. jim fore-
lagde et a4 ark med de øverste fire linier, hvoraf fremgår at 2m invest fore-
slår at søren lövenlund siger op. ud for dette er anført nogle datoer, 31/12
98 og 1/10 98. den første dato er rettet fra 31/3 1998. oprindelig skulle han
sige op pr. 1. marts 1998 med fratræden 1.oktober 1998. derefter stod på det
oprindelige papir “500.000 warrants i 2m invest” med kursangivelse 490.
nedenunder står en bemærkning om et “konvertlån” som er af mindre be-
tydning for sagen.
på det i sagen forelagte papir står et minustegn ud for 500.000. det stod
ikke i det papir han fik forelagt. forøgelsen af antallet af warrants fra
400.000 til 500.000 var en kompensation for forkortet fratrædelsesvarsel.
det var ikke til diskussion at han skulle have warrants, og der blev under
forhandlingerne ikke sagt noget om at det var en betingelse for warrants at
han fortsat var ansat.
han påførte sine fire modforslag “til diskussion“ under bølgelinien. mod-
forslagene var bl.a. at han skulle fritstilles pr. 1. juli 1998 med løn til 28. fe-
bruar 1999 (rettet til 31. december 1998). endvidere foreslog han at tildeling
af 500.000 warrants i 2m invest til kurs 490 blev konverteret til optioner på
100.000 aktier i cykår. han ville hellere have option på aktier i cykår fordi
han kendte selskabet godt og mente at der ville komme en større stigning på
kortere tid end det ville være tilfældet for aktier i 2m invest, men heraf kan
                                       9
man naturligvis ikke slutte at han ikke også gerne ville have warrants i 2m
invest. jim kunne ikke acceptere forslaget om at konvertere warrants i 2m
invest til aktier i cykår.
endelig skulle 2m invest garantere for at hans selskab fik optionerne i cy-
kår.
han havde flere møder med jim om fratrædelsesordningen, men forhandlin-
gerne førte ikke til noget resultat. under forhandlinger skrev han et udkast
til aftale på brix jensen · havemann · djurhuus advokataktieselskabs brev-
papir. han har ikke før sagen set den håndskrevne tilførsel på det sted han
skulle skrive under (“underskrives under forudsætning af at sgl ikke er
under lavværgemål”).
i slutningen af april eller begyndelsen af maj 1998 tog michael mathiesen
initiativ til at få afsluttet forhandlingerne. pkt. 5 i aftalen er formuleret af
michael mathiesen. punktet var der i hvert fald da udkastet til aftalen blev
forelagt ham. michael forklarede ham at han ville få flere warrants til gen-
gæld for en forkortet opsigelsesperiode. det krævede aktionærernes god-
kendelse, derfor blev bestemmelsen formuleret som den gjorde, men det var
efter michaels mening en formssag at få godkendelsen. michael mathiesen
tog ikke andre forbehold. søren lövenlund forhandlede herefter fratrædel-
sesaftalen på plads med michael mathiesen som imidlertid ønskede at jim
skulle underskrive aftalen på vegne 2m invest. det var vel for ikke at
desavouere jim. søren lövenlund ønskede dokumentation for at jim kunne
underskrive, derfor krævede han en fuldmagt.
tilbagedateringen skyldes at der ifølge michael mathiesen skulle være
tidsmæssig overensstemmelse mellem fratrædelseaftalerne i cykår og 2m
invest.
han har efter sin fratræden et par gange været i forbindelse med jim berg-
holdt og michael mathiesen. han har spurgt hvornår 2m invest ville gå på
børsen og fik at vide at det kunne han læse i avisen. han fik ikke underret-
ning om igangsætningen af warrant-programmet.
                                    10
det er ikke rigtigt som hævdet at jim skulle have tilbudt ham sine rettighe-
der til warrants.
sagsøgeren ville om muligt have deltaget i warrant-programmet og betalt
1% herfor. det gælder både i 1998 og 1999, og det gælder uanset om børs-
introduktionen var forestående. det var jo hans sidste muligheder for at
tegne aktier i 2m invest til en favorabel kurs. at de andre deltagere i pro-
grammet ikke tegnede aktier i 1999 skyldes nok at de ville få tilbudt war-
rants senere. han ville nok have realiseret aktier i 2m invest til et kursni-
veau 130 -150.
jim bergholdt har forklaret at han var økonomiansvarlig i 2m invest og
ansvarlig for nogle projekter. han havde overordnede ledelsesopgaver
sammen med michael mathiesen. han fratrådte i november 1998. han
drøftede søren lövenlunds indsats med michael mathiesen. det var vidnets
opfattelse at søren var mere interesseret i at pleje egne interesser. han kan
erindre at han var i uppsala på et tidspunkt for at undersøge et problem i
cykår, men erindrer ikke nærmere herom. de øvrige ledende medarbejdere i
cykår var utilfredse med at de skulle betale for sørens ophold og hans halve
løn, for de syntes at han lavede alt for lidt.
spørgsmålet om selskabets flytning delte cykår i to lejre og gav anledning
til megen polemik. søren gik ind for flytning til usa.
michael mathiesen besluttede i begyndelsen af 1998 at der skulle laves en
fratrædelsesordning med søren og bad vidnet stå for dette. det var vidnets
opgave at få 2m invest ud af warrantforpligtelsen i ansættelsesaftalen. det
er ikke rigtigt at vidnet havde et anstrengt forhold til søren. forholdet blev
belastet i forbindelse med forhandlingerne om fratrædelsen og i forbindelse
med at vidnet indsatte søren som administrerende direktør i et selskab der
var på vej mod konkurs. det var søren forståeligt nok ikke tilfreds med.
vidnet kan bekræfte at han skrev det over bølgelinien på a4-arket. det var
et stykke inde i forhandlingerne og efter at søren var fremkommet med sine
fire forslag. vidnet afslog at give søren 500.000 warrants i 2m invest. det
                                    11
var klart fra starten og fremgår af papiret. søren prøvede ved henvendelser
til michael mathiesen at få denne med i forhandlingerne, men det ville mi-
chael ikke.
a4-arket stammer fra et tidspunkt inde i forhandlingsforløbet efter at der var
kommet et længere udkast til fratrædelsesaftale fra advokat havemanns
kontor.
det i sagen foreliggende udkast fra advokatkontoret er et andet udkast - se-
nere end a4-arket.
søren var ikke med i warrant-programmet fra august 1998. det kom slet
ikke på tale at han skulle have ret til noget efter sin fratræden. der måtte
ikke ligge noget efter ham. de warrants (minimum nominelt 500.000 kr.)
der er omtalt i fratrædelsesaftalen er identisk med den 0,5 mio. kr. warrants
der var tillagt vidnet i warrant-programmet der blev endeligt vedtaget i au-
gust 1998. vidnet var ikke selv interesseret i at deltage i warrant-program-
met. det var meningen at han ville overdrage sine warrants til søren hvis
søren var interesseret. det var vidnet ikke i tvivl om at han kunne få igen-
nem. han mener at have set et udkast til fordelingsliste i foråret 1998, må-
ske i marts.
fratrædelsesaftalen mellem søren og 2m invest blev forhandlet færdig
først, derefter blev der indgået og underskrevet en fratrædelsesaftale med
cykår.
efter fratrædelsesaftalen med 2m invest sagde vidnet til michael mathiesen
at nu var den warrantforpligtelse der lå, fjernet, og nu kunne han selv be-
stemme hvad han ville give søren.
vidnet var efter sørens fratræden ofte i forbindelse med ham. det var søren
der ringede op og ville høre til børsintroduktionen. hver gang søren nævnte
warrants, sagde vidnet at han kunne få hans warrants. søren har spurgt om
han stod på listen over deltagere i warrant-programmet. vidnet svarede nej,
men sagde at søren kunne få hans warrants.
                                   12
vidnet udnyttede ikke sine warrants. dels var der et skattespørgsmål, dels
var han i tvivl om aktierne ville blive noget særligt værd. der var ingen af
dem der gik med i programmet der tegnede aktier i udnyttelsesperioden.
kursen i udnyttelsesperioden var omkring 350 og altså væsentligt under den
fastsatte udnyttelseskurs på 490.
michael mathiesen har forklaret at han er administrerende direktør for og
medlem af bestyrelsen i 2m invest. vidnet stiftede selskabet i 1992. søren
lövenlund blev ansat på anbefaling af henrik slipsager som ønskede at
fortsætte samarbejdet med søren lövenlund fra nordisk film. der var
egentlig ikke plads til søren lövenlund i selskabet, men slipsager fandt på
den løsning at søren lövenlund kunne udføre juridisk arbejde for 2m in-
vest. søren lövenlund arbejdede tæt sammen med slipsager. søren löven-
lund var meget engageret og begejstret, men havde ikke den branchemæs-
sige erfaring, som 2m invest er baseret på. efter nogen tid fratrådte slipsa-
ger. vidnet havde samtale med søren lövenlund om hans ansættelsesfor-
hold og sagde at han skulle arbejde, så hans ansættelse gav et overskud til
selskabet. i slutningen af 1996 eller begyndelsen af 1997 blev det besluttet
at sende søren lövenlund til sverige for at hjælpe robert lee i cykår. ro-
bert lee holdt op i sverige, og der kom meldinger fra uppsala om at søren
lövenlund ikke ydede en tilstrækkelig indsats for lønnen. cykår ville ikke
længere acceptere ham. vidnet bad engang i 1997 jim, der var hans højre
hånd, om at bringe ansættelsesforholdet til ophør. søren lövenlund forsøgte
nogle gange at kortslutte forhandlingerne med jim ved at sætte sig i forbin-
delse med vidnet herom.
søren lövenlund fik ikke tilbudt warrants i 1998. warrants er gulerødder,
og derfor havde det ikke noget formål at tilbyde ham noget. han drøftede
bestemmelsen i fratrædelsesaftalen om at arbejde for warrants til sagsøgeren
med formanden for bestyrelsen, niels christian nielsen. denne afviste at
tilbyde søren lövenlund warrants. det kunne man ikke forsvare. spørgs-
målet blev ikke bragt op i bestyrelsen. vidnet fik på et tidspunkt at vide at
jim havde tilbudt søren lövenlund nogle af sine warrants. det kunne have
været en løsning.
                                   13
 der var ingen der udnyttede de warrants der blev tilbudt i 1998. i det senere
program tegnede de fleste sig for warrants, og omkring 2/3 udnyttede dem.
sagsøgeren henvendte sig i januar 2000 om warrants. det var første gang
vidnet hørte at han mente sig berettiget til warrants. vidnet blev af og til
kontaktet af søren lövenlund som spurgte til selskabet. det var hans ind-
tryk at søren forsøgte at pumpe vidnet for oplysninger om selskabet for at
handle med aktier.
niels christian nielsen har forklaret at han var bestyrelsesformand i 2m
invest i sommeren 1998. han blev løbende orienteret om at der var util-
fredshed med søren lövenlunds indsats i selskabet. han fik at vide af mi-
chael at søren skulle fratræde, og at der var en mulighed for warrants i fra-
trædelsesaftalen. michael vil gerne have at tingene glider og ønskede at vid-
net accepterede tildeling af warrants til søren. vidnet kunne ikke acceptere
dette. hans svar til michael var “not over my dead body”, og så stoppede
sagen dér. efter vidnets opfattelse var det på høje tid at komme af med sø-
ren. warrants i 2m invest skulle skabe incitament for de ansatte. det ville
være en hån mod øvrige ansatte og mod aktionærerne at tildele søren war-
rants. vidnet er fortsat medlem af bestyrelsen i 2m invest.
erik schrøder har forklaret at han er bestyrelsesmedlem i 2m invest. han
erindrer ikke at have deltaget i bestyrelsesmøder hvor det blev drøftet om
søren lövenlund skulle tilbydes warrants. han er heller ikke blevet kon-
taktet af niels christian nielsen herom. bestyrelsen blev orienteret om at
søren lövenlund skulle forlade selskabet.
stig modin har forklaret at han er meget gode venner med søren löven-
lund. vidnet købte 150 aktier i 2m invest den 9. maj 1997. han solgte dem
på sørens anbefaling den 2. august 2000 på hvilket tidspunkt kursen var
gunstig og fik en meget god fortjeneste.
procedure
sagsøgeren: 2m invest har misligholdt sin forpligtelse til at arbejde for sag-
søgerens adgang til at få warrants og skal derfor betale erstatning.
                                    14
søren lövenlund var ansat som funktionær med ret til mindst 400.000 stk.
tegningsrettigheder. alle betingelserne og forudsætninger for at få adgang
til at erhverve tegningsrettigheder og senere aktier er opfyldt, herunder også
at søren lövenlund har ydet en indsats i selskabets tjeneste. baggrunden for
fratrædelsesaftalen var da også at søren lövenlund havde en sådan ret som
skulle indpasses i fratrædelsesaftalens øvrige vilkår.
efter fratrædelsesaftalens pkt. 5 var selskabet forpligtet til at arbejde for at
opretholde sagsøgerens ret til warrants med mindst nom. kr. 500.000 aktier.
forpligtelsen påhviler selskabet som sådan, ikke kun direktionen, også be-
styrelsen. selskabet ved bestyrelsesformanden modarbejdede opfyldelsen af
forpligtelsen, og selskabet gav ikke søren lövenlund underretning om af-
slaget.
sagsøgte har ikke opfyldt sagsøgerens provokation om hvorledes der er ar-
bejdet for sagsøgerens ret til deltagelse i programmet. det skal tillægges
processuel skadevirkning. som sagen foreligger efter forklaringerne, må
man antage at sagen stoppede fordi formanden var imod, og så skete der
ikke mere. søren lövenlund blev ikke foreslået medtaget i programmet. det
fandt man ikke var i selskabets interesse. det er imidlertid ikke af betyd-
ning. det afgørende er at selskabet havde en pligt til at arbejde for søren
lövenlunds deltagelse, og at der ikke forelå uoverstigelige eller blot væ-
sentlige hindringer herfor. bestyrelsens bemyndigelse var så vid at man
uden vanskeligheder kunne have medtaget søren lövenlund i programmet.
sagsøgtes forhandlinger med sagsøgeren foregik på skrømt - det var aldrig
været meningen at sagsøgeren skulle tilbydes warrants. det forklarer også
antedateringen af fratrædelsesaftalen. der er ingen anden mulig forklaring
på antedateringen end at det skulle se ud som om aftalen var indgået på et
tidspunkt hvor warrant-programmet ikke var udarbejdet.
sagsøgeren gav i fratrædelsesaftalen afkald på et halvt års løn. han blev
ganske vist også fritstillet, men det var i 2m invests interesser. søren lö-
venlund havde intet ønske om fritstilling.
                                    15
jim bergholdts forklaring må forkastes som useriøs og utroværdig på flere
punkter. det må bestrides at han har givet udtryk for at sagsøgeren ikke
kunne få del i warrant-programmet. det bestrides at jim bergholdt har til-
budt sagsøgeren sine warrants, hvad enten det hævdes at være sket under
forhandlingerne om fratrædelsesordningen eller senere.
sagsøgte har været afskåret fra at varetage sine interesser før han fik svar på
sin rykker i begyndelsen af 2000. det bestrides derfor at han har udvist pas-
sivitet. sagsøgeren var bekendt med generalforsamlingens bemyndigelse til
bestyrelsen, men deraf følger ikke at warrant-programmet blev iværksat i
1998, særlig ikke når børsintroduktionen blev udskudt. det væsentlige er at
sagsøgeren ikke fik tilbudt warrants og ikke var bekendt med det program
som bestyrelsen måtte vedtage, så han havde ikke noget at reagere på.
det bestrides at kursen i 2. kvartal 1999 var omkring 350, således at ud-
øvelse af rettigheder i den periode var ufordelagtig.
det bestrides at sagsøgeren fik en favorabel fratrædelsesaftale. begge parter
gav og tog i forhandlingsforløbet.
sagsøgeren skal stilles som om aftalen var blevet opfyldt. der er her to mu-
ligheder, enten havde man inddraget sagsøgeren i warrantprogrammet i
1998, eller man havde inddraget sagsøgeren i warrantprogrammet i forbin-
delse med børsintroduktionen i 2000.
det bør lægges til grund at sagsøgeren ville have tegnet optioner hvis han
havde fået et tilbud om at deltage i 1998-programmet. sagsøgeren ville na-
turligvis have udøvet sin ret til at tegne aktier i 2. kvartal 1999 da det var
hans eneste mulighed for at koble sig på børsintroduktionen.
tabet må opgøres efter kursen på stævningstidpunktet. det at der anlægges
sag, sidestilles med en ophævelse på grund af misligholdelse. det tab der
kan kræves erstattet, er det tab der er lidt på ophævelsestidspunktet. grund-
laget for erstatningsberegningen er naturligvis i et vist omfang hypotetisk,
men det skal sagsøgte ikke drage fordel af. at der er usikkerhed, skyldes
                                   16
sagsøgtes forhold, herunder sagsøgtes manglende informationer til den fra-
trådte medarbejder. sagsøgtes misligholdelse er grov, og det må komme
sagsøgte til skade ved bevisvurderingen. i det foreliggende tilfælde bør der
som det er sket i andre grove misligholdelsessituationer, ske en markant
svækkelse af beviskravet, eller bevisbyrden må vende. sagsøgeren har i et
hjælpebilag foretaget andre beregninger baseret på andre tabs tidspunkter.
hovedparten af disse beregninger fører til højere erstatningsbeløb. hvis in-
gen af de af sagsøgeren foreslåede opgørelsesmåder kan anvendes, skal der
på skønsmæssigt grundlag fastsættes en erstatning.
ved fastsættelse af erstatning må det også tillægges betydning at sagsøgte
siden modtagelsen af sagsøgerens brev af 7. januar 2000 kunne begrænse sit
tab ved at købe nominelt 500.000 kr. aktier og levere dem til sagsøgeren og
derved fastlåse erstatningen.
sagsøgte: det er ligeværdige parter der har forhandlet fratrædelsesaftalen.
sagsøgeren er advokat og en kyndig investor og havde særdeles gode mu-
ligheder for at varetage sine interesser. sagsøgeren var lidt for interesseret i
at pleje egne investeringsinteresser og for lidt interesseret i at opfylde sine
forpligtelser over for 2m invest. derfor måtte sagsøgeren afskediges, og
man måtte finde en fratrædelsesordning.
der er modstridende forklaringer om forløbet af forhandlingerne frem til
aftalen om fratrædelse. det synes imidlertid ret klart at sagsøgeren dengang
ønskede optioner i cykår. han fandt dengang ikke at warrants i 2m invest
var særlig interessante. det ses af sagsøgerens eget udkast til fratrædelses-
aftale. det bør endvidere kunne lægges til grund at jim bergholdt forhand-
lede tingene på plads vedrørende 2m invest. forinden underskrift skulle af-
talen vedrørende cykår indgås, og da det var sket, kunne aftalen mellem
sagsøgeren og 2m invest underskrives. dateringen af fuldmagten viser ikke
at aftalen først blev indgået den 19. juni 1998. den blev i realiteten indgået
længe før, og også lang tid inden warrant-ordningen for 1998 blev fastlagt.
der er således ikke grundlag for sagsøgerens insinuationer om at 2m invest
har handlet uredeligt.
                                    17
fratrædelsesaftalens pkt. 5 indebærer en pligt for selskabet til at arbejde for
sagsøgerens deltagelse. spørgsmålet blev loyalt forelagt for bestyrelsesfor-
manden, og det blev et afslag. så var der næppe mere at gøre. man kan
hævde at sagsøgte burde have arbejdet mere energisk for sagsøgerens inte-
resser, men det havde nok ikke ændret situationen, hverken for selskabet
eller for sagsøgeren, der jo reelt heller ikke havde interesse for 2m invest og
ikke viste interesse for at overtage jim bergholdts warrants.
ved fortolkningen af fratrædelsesaftalens pkt. 5 må man have for øje at be-
stemmelsen fornuftigvis ikke kan tilsige sagsøgeren en evig ret. en vedva-
rende ret til warrants må stride mod idégrundlaget og forudsætningerne for
warrant-programmer af den art, og det kan sagsøgeren ikke have været i
tvivl om.
det ligger fast at ingen af de der deltog i warrant-programmet 1998-99, teg-
nede aktier. det må naturligvis være sket ud fra en vurdering af mulighe-
derne for at få en økonomisk fordel af deltagelse. en sådan mulighed var der
ingen af de deltagende kyndige investorer med særdeles godt kendskab til
2m invest der kunne få øje på, bl.a. fordi børsintroduktionen ikke var nært
forestående. man kan derfor med betydelig sikkerhed antage at sagsøgeren
ikke ville have deltaget i warrant-programmet, og hvis han havde betalt ve-
derlaget på 1%, ville han i hvert fald ikke have tegnet aktier i 2. kvartal
1999, for han kunne købe dem billigere.
dermed må sagsøgerens muligheder være udtømte. han kan ikke læne sig
tilbage og regne med at komme med i næste program hvis det synes at være
til hans fordel.
sagsøgeren har fortabt sin ret ved passivitet fra sommeren 1998 til begyn-
delsen af 2000. sagsøgeren deltog i generalforsamlingen i 1998 og var be-
kendt med warrant-programmet i eftersommeren 1998. det havde været
oplagt at reagere, men det gjorde sagsøgeren ikke, han lurepassede til trods
for gentagne samtaler med repræsentanter for 2m invest og til trods for at
han var klar over at der måtte være tidsbegrænsninger i warrant-program-
met.
                                     18
tabsopgørelsen bygger på efterrationaliseringer og hypoteser, som er van-
skelige at forhold sig til. de valgte tidspunkter er vilkårlige. sagsøgeren har
lænet sig tilbage og først reageret på et tidspunkt der var fordelagtigt for
ham. realiteten er at sagsøgerens tab er illusorisk, for han ville ikke have
erhvervet optioner og slet ikke udøvet rettighederne i henhold til dem.
overordnet må det anføres at sagsøgeren fik en favorabel fratrædelsesaftale,
han fik cykår-aktier som han ikke ville have været berettiget til, og han fik
aftrædel- sesløn og fritstillelse. sagsøgeren undlod at hævde sin ret til
optioner i henhold til 1998-programmet og prøver nu at få del i en gevinst
ved børsintroduktionen to år senere.
rettens begrundelse og resultat
sagsøgte, 2m invest a/s, forpligtede sig ved fratrædelsesaftalen med sag-
søgeren, søren grunnet lövenlund, til at arbejde for at sagsøgerens ret efter
ansættelsesbrevet til at deltage i selskabets warrant-program blev opretholdt
med minimum nominelt 500.000 kr. forpligtelsen påhvilede selskabet og
må forstås på baggrund af de forpligtelser selskabet havde påtaget sig i an-
sættelsesbrevet.
direktør og bestyrelsesmedlem michael mathiesen indstillede herefter til
bestyrelsesformanden niels christian nielsen at sagsøgeren skulle tilbydes
deltagelse i selskabets warrant-program der blev udarbejdet i foråret og
sommeren 1998. det afslog niels christian nielsen, og sagsøgeren blev
som følge heraf ikke tilbudt warrants i selskabet. spørgsmålet om sagsøge-
rens deltagelse i warrant-programmet blev således ikke forelagt selskabets
øvrige bestyrelsesmedlemmer eller andre beslutningstagere i selskabet.
sagsøgte har således tilsidesat sin forpligtelse i henhold til fratrædelsesafta-
len med sagsøgeren.
såfremt sagsøgeren havde accepteret et tilbud om deltagelse i selskabets
warrant-program for 1998 med nominelt 500.000 kr., skulle han i tegnings-
                                    19
perioden der løb fra den 1. april 1999 til den 30. juni 1999, have tegnet ak-
tier for 2.450.000 kr.
sagsøgtes børsintroduktion var i tegningsperioden udskudt på ubestemt tid.
ingen af de personer i koncernledelsen eller medarbejderstaben der havde
tegnet optioner, og som må antages at have haft et indgående kendskab til
selskabet, tegnede efter det oplyste aktier i tegningsperioden. disse personer
må antages at have anlagt den vurdering at de sandsynligvis ikke kunne få
økonomisk fordel af en kapitalbinding af ikke ubetydelig størrelse ved at
tegne aktier i den pågældende periode. på denne baggrund må retten komme
frem til at det er usandsynligt at sagsøgeren, med de erfaringer han havde
som investor, ville have udnyttet retten til at tegne aktier i selskabet for
2.450.000 kr. såfremt han havde deltaget i selskabets warrant-program i
1998.
sagsøgerens ret til deltagelse i selskabets warrant-program kan alene ved-
røre programmet for 1998 med tegning i perioden fra den 1. april 1999 til
den 30. juni 1999. herefter er det ikke godtgjort at sagsøgeren har lidt et tab
som følge af sagsøgtes misligholdelse af fratrædelsesaftalen.
retten frifinder derfor sagsøgte.
efter sagens forløb og under hensyn til at et sagsanlæg har været nødvendigt
for at afklare parternes mellemværende, bør hver part bære sine sagsom-
kostninger.
                              thi kendes for ret:
2m invest a/s frifindes for de af søren grunnet lövenlund nedlagte på-
stande.
hver part bærer sine sagsomkostninger.
                                  jens feilberg
hans havsager                                                       per skovsted
                                20
                             (sign.)
                          ___ ___ ___
udskriftens rigtighed bekræftes. sø- & handelsrettens kontor, den
                              p.j.v.