text:
                    højesterets kendelse
                       afsagt onsdag den 10. februar 2016
sag 267/2015
cimber sterling a/s under konkurs
og
cimber air-leasing a/s under konkurs
(advokat henrik thal jantzen for begge)
mod
willis lease finance corporation
(advokat peter carlstedt nørtved)
og
lufthansa technik aero alzey gmbh
(advokat philip graff)
og
sag 268/2015
nordic aviation capital a/s,
standard aero limited
og
magellan aviation services limited
(advokat henrik kleis for alle)
samt
regional one ltd.
og
magellan aircraft services lllp
(advokat peter carlstedt nørtved for begge)
mod
cimber sterling a/s under konkurs
og
cimber air-leasing a/s under konkurs
(advokat henrik thal jantzen for begge)
                                               - 2 -
og
sag 6/2016
cimber sterling a/s under konkurs
og
cimber air-leasing a/s under konkurs
(advokat henrik thal jantzen for begge)
mod
willis lease finance corporation
(advokat peter carlstedt nørtved)
og
vector aerospace engine services – atlantic inc.
(advokat philip graff)
i tidligere instanser er afsagt dom af skifteretten i sønderborg den 4. december 2013 og af
vestre landsret den 19. juni 2015. procesbevillingsnævnet har ved afgørelser af 16. novem-
ber 2015 meddelt tilladelse til anke af landsrettens dom til højesteret.
i påkendelsen har deltaget tre dommere: marianne højgaard pedersen, vibeke rønne og
hanne schmidt.
sag 268/2015
nordic aviation capital a/s, standard aero limited, regional one ltd., magellan aircraft
services lllp og magellan aviation services limited har ved brev modtaget i højesteret
den 18. december 2015 anmodet om tilladelse til at anke vestre landsrets dom af 19. juni
2015 for så vidt angår sagerne v.l. b-3087-13, b-3104-13, b-3105-13, b-3106-13, b-3108-
13 og b-3110-13, selv om ankefristen er udløbet.
cimber sterling a/s under konkurs og cimber air-leasing a/s under konkurs har ved brev
af 18. december 2015 protesteret mod anmodningen om anketilladelse.
sag 267/2015 og sag 6/2016
                                               - 3 -
cimber sterling a/s under konkurs og cimber air-leasing a/s under konkurs har ved brev
modtaget i højesteret den 21. december 2015 anmodet om tilladelse til at anke vestre lands-
rets dom af 19. juni 2015 for så vidt angår sagerne v.l. b-3107-13 og b-3109-13. anmod-
ningen er betinget af, at nordic aviation capital a/s, standard aero limited, regional one
ltd., magellan aircraft services lllp og magellan aviation services limiteds anmodning
om anketilladelse imødekommes.
lufthansa technik aero alzey gmbh og vector aerospace engine services – atlantic inc.
har ved breve af 12. og 14. januar 2016 protesteret mod, at der meddeles anketilladelse.
anbringender
nordic aviation capital a/s, standard aero limited, regional one ltd., magellan aircraft
services lllp og magellan aviation services limited har anført bl.a., at overskridelsen af
ankefristen med én dag skyldes en fejlagtig notering og ekspeditionsfejl på advokat peter
carlstedt nørtveds kontor. det vil endvidere ikke være væsentligt procesbesparende at afvise
anke af sagerne v.l. b-3087-13, b-3104-13, b-3105-13, b-3106-13, b-3108-13 og b-3110-
13, da cimber sterling a/s under konkurs og cimber air-leasing a/s under konkurs i
samme sagskompleks har anket v.l. b-3107-13 og b-3109-13 med samme retlige problem-
stilling.
konkursboerne har heller ikke indrettet sig i tillid til, at landsrettens dom ikke ville blive an-
ket, idet konkursboerne var bekendt med, at der ville blive indleveret ankestævning vedrø-
rende v.l. b-3087-13, b-3104-13, b-3105-13, b-3106-13, b-3108-13 og b-3110-13.
sagerne har vidtrækkende betydning for dansk luftfart. såfremt vestre landsrets dom kom-
mer til at stå ved magt, vil danske flyselskaber fremover kunne få meget vanskeligt ved at leje
flymotorer til erstatning for motorer, der skal undergives reparation, idet udlejere af flymoto-
rer risikerer at få deres ejendomsret til motorerne fortrængt, hvis ejeren af de pågældende fly
bliver taget under konkursbehandling. der er desuden meget store værdier forbundet med
sagen, som endvidere har stor økonomisk betydning for de enkelte leasinggivere.
cimber sterling a/s under konkurs og cimber air-leasing a/s under konkurs har anført
bl.a., at leasinggivernes overskridelse af ankefristen skyldes en simpel advokatfejl, hvilket
efter retspraksis ikke er tilstrækkelig begrundelse for, at der skal ses bort fra ankefristen, som
desuden fremgår af procesbevillingsnævnets afgørelse. konsekvenserne af simple advokatfejl
                                                - 4 -
af denne karakter er et anliggende mellem advokaten og dennes klient, og sådanne fejl bør
ikke kunne begrunde, at man opnår en forbedret retsstilling til skade for modparten i forhold
til retsplejelovens grundprincipper.
konkursboernes ansøgning om tredjeinstansbevilling vedrørende v.l. b-3107-13 og b-3109-
13 var betinget af, at der blev givet tredjeinstansbevilling i de øvrige sager, og når leasinggi-
vernes ankemulighed bortfalder, er forudsætningerne for konkursboernes anke vedrørende
v.l. b-3107-13 og b-3109-13 ikke til stede. det vil derfor være væsentligt procesbesvarende
at afvise leasinggivernes anke.
sagerne har ikke en sådan principiel interesse som anført af leasinggiverne. henset til den
ændrede lovgivning på området, som nu er trådt i kraft, har afgørelsen end ikke betydning for
den fremtidige retsanvendelse. derimod vil en behandling ved højesteret påføre konkursbo-
erne og disses kreditorer uforholdsmæssige og unødige omkostninger.
konkursboernes anmodning om tilladelse til at anke v.l. b-3107-13 og b-3109-13 er betin-
get af, at højesteret imødekommer nordic aviation capital a/s, standard aero limited, re-
gional one ltd., magellan aircraft services lllp og magellan aviation services limiteds
anmodning om anketilladelse.
lufthansa technik aero alzey gmbh og vector aerospace engine services – atlantic inc.
har anført bl.a., at der ikke er grundlag for at tillade anke, idet ankefristens overskridelse
skyldes simple advokatfejl. den omstændighed, at alle tre ankestævninger er indleveret for
sent, kan ikke medføre, at der skal meddeles anketilladelse i alle sagerne. der er herved et
hensyn at tage til lufthansa technik aero alzey gmbh og vector aerospace engine ser-
vices – atlantic inc., hvis sager ikke har nogen processuel sammenhæng med de øvrige sager.
der kan næppe være tale om et uforholdsmæssigt tab for konkursboerne, som har tabt sagerne
mod lufthansa technik aero alzey gmbh og vector aerospace engine services – atlantic
inc. i både skifteretten og landsretten. landsrettens afgørelser i de enkelte sager er konkret
begrundede, er ikke principielle og har desuden ikke betydning for den fremtidige retsanven-
delse som følge af den nye lovgivning på området.
højesterets begrundelse og resultat
efter retsplejelovens § 372, stk. 2, 4. pkt., kan ankeinstansen undtagelsesvis tillade anke, selv
om ankefristen er overskredet.
                                               - 5 -
sag 268/2015
i den foreliggende sag blev anke til højesteret indgivet af nordic aviation capital a/s, stan-
dard aero limited, regional one ltd., magellan aircraft services lllp og magellan avia-
tion services limited den 15. december 2015, selv om anken skulle være iværksat inden 4
uger fra procesbevillingsnævnets anketilladelse af 16. november 2015, dvs. senest den 14.
december 2015, jf. retsplejelovens § 372, stk. 2, 2. pkt.
det er oplyst, at den for sene anke alene skyldes en ekspeditionsfejl på advokat peter
carlstedt nørtveds kontor. højesteret finder på denne baggrund – uanset den korte overskri-
delse af ankefristen og sagens karakter – at der ikke foreligger sådanne særlige omstændighe-
der, at anken undtagelsesvis bør tillades, jf. retsplejelovens § 372, stk. 2, 4. pkt.
sag 267/2015 og sag 6/2016
anken indgivet af cimber sterling a/s under konkurs og cimber air-leasing a/s under
konkurs blev ligeledes indgivet for sent. konkursboerne har imidlertid oplyst, at deres ansøg-
ning om anketilladelse er betinget af, at højesteret imødekommer anmodningen om anketilla-
delse indgivet af nordic aviation capital a/s, standard aero limited, regional one ltd.,
magellan aircraft services lllp og magellan aviation services limited. højesteret anser
herefter konkursboernes ansøgning i medfør af retsplejelovens § 372, stk. 2, 4. pkt., om anke-
tilladelse for at være bortfaldet.
                                        thi bestemmes:
nordic aviation capital a/s, standard aero limited, regional one ltd., magellan aircraft
services lllp og magellan aviation services limiteds anmodning om tilladelse til at anke
vestre landsrets dom af 19. juni 2015 imødekommes ikke.


text:
                       højesterets kendelse
                          afsagt onsdag den 11. januar 2017
sag 221-231/2016
advokaterne steen leonhardt frederiksen, mette lauritzen, michael steffensen, daniel ro-
senkilde larsen, hugo steinmetz, rolf lindegaard gregersen, gitte juul jensen, pia nøddebo
jensen, lone damgaard, anders boelskifte og poul helmuth petersen kærer østre landsrets
salærfastsættelse i sagen:
anklagemyndigheden
mod
t m.fl.
(advokat steen leonhardt frederiksen m.fl.)
i tidligere instans er truffet beslutning af østre landsrets 9. afdeling den 23. juni 2016.
i påkendelsen har deltaget tre dommere: jytte scharling, vibeke rønne og hanne schmidt.
påstande
advokat mette lauritzen har påstået forhøjelse af salæret for domsforhandlingen således, at
der tillægges yderligere salær for 13 retsmøder.
advokat steen leonhardt frederiksen har påstået forhøjelse af salæret for domsforhandlingen
således, at der tillægges yderligere salær for 14,5 retsmøder.
advokaterne poul helmuth petersen, anders boelskifte, lone damgaard, pia nøddebo jen-
sen og gitte juul jensen har påstået forhøjelse af salæret for domsforhandlingen således, at
der tillægges yderligere salær for 15 retsdage.
                                                  - 2 -
advokaterne rolf lindegaard gregersen, hugo steinmetz, daniel rosenkilde larsen og
michael steffensen har påstået forhøjelse af salæret for domsforhandlingen således, at der
tillægges yderligere salær for 16 retsdage.
advokat rolf lindegaard gregersen har herudover påstået sig tilkendt salær svarende til en
hel retsdag for de retsmøder, som blev aflyst dagen før eller på selve retsdagen, og som af
østre landsret blev honoreret med salær svarende til en halv retsdag.
anklagemyndigheden har påstået stadfæstelse.
sagsfremstilling
i en ankesag om organiseret hashhandel på christiania blev 13 personer idømt mellem 1 år og
6 måneder og 2 år og 9 måneders fængsel for deltagelse i hashhandlen. sagen var nr. 4 ud af
seks af de såkaldte ”pusherstreetsager”, hvor der i alt var rejst tiltale mod 76 personer.
den 27. maj 2015 blev der berammet i alt 36 retsdage til hovedforhandlingen, idet fire dage
var reservedage. de berammede dage var alle fra kl. 9-15 og lå den 1., 2., 7., 8., 9., 15., 16.,
18., 29. og 30. marts, 1., 6., 8., 11., 12., 15., 19., 20., 26., 27. og 29. april, 2., 3., 4., 10., 11.,
13., 24., 25. og 31. maj samt 1., 6., 13., 14., 15. og 17. juni 2016. retsdagene blev fastlagt på
baggrund af et udkast til tidsplan fra anklagemyndigheden samt efter drøftelser med parterne.
det fremgår af østre landsrets retsbog, at der var enighed om at afsætte mindst 32 dage til
hovedforhandlingen samt yderligere fire reservedage. det fremgår også, at advokaterne var
indstillet på at møde på vegne af hinanden de dage, der måtte være forfald. i byretten var der
anvendt 50 retsdage. omfanget af berammede dage er løbende blevet drøftet af parterne og
landsretten.
i retsbog af 1. marts 2016 fremgår, at højesteret den 25., 26. og 27. april 2016 skulle behandle
anken i ”pusherstreetsag nr. 6”, og at nogle af advokaterne i sag nr. 4 skulle give møde i
højesteretssagen. den 26. og 27. april 2016 var også afsat til hovedforhandling i nærværende
sag. landsretten besluttede foreløbig at fastholde berammelsen de to dage og først på et
senere tidspunkt at tage stilling til, om dagene skulle aflyses eller gennemføres eventuelt ved
møde af en af de øvrige advokater.
                                                - 3 -
i retsbog af 7. marts 2016 fremgår, at der på retsformandens opfordring blev drøftet en mere
effektiv udnyttelse af retsdagene. anklageren oplyste, at han ville udarbejde et udkast til revi-
deret tidsplan. advokat søren bech oplyste, at der var behov for yderligere dokumentation af
foreliggende videooptagelser.
i retsbog af 9. marts 2016 fremgår, at advokat mette lauritzen forespurgte, om de dage, der
var afsat til votering, dvs. den 6. og 13.-15. juni 2016, kunne aflyses, således at der kunne
disponeres over dagene. retsformanden anførte, at der ikke kunne frigives dage på nuværende
tidspunkt under hensyn til, at det endnu ikke var afklaret, hvornår højesterets afgørelse i
”pusherstreetsag nr. 6” forelå, og dermed hvilke ændringer i tidsplanen, dette kunne give
anledning til.
i retsbog af 30. marts 2016 fremgår, at tidsplanen blev drøftet henset til, at dokumentationen
af vidneforklaringerne blev afviklet hurtigere end forudsat i tidsplanen, og der blev af advokat
mette lauritzen og advokat michael steffensen fremsat ønske om, at retsmødet den 1. april
2016 blev aflyst. retsmødet den 1. april blev ikke aflyst, men alene advokat steen leonhardt
frederiksen skulle give møde, da kun forhold, der angik hans klient, skulle gennemgås.
retsdagene den 26. og 27. april blev aflyst.
i retsbog af 8. april 2016 fremgår, at tidsplanen blev drøftet. advokat rolf lindegaard
gregersen forespurgte, om det var muligt at aflyse retsdagene den 6. og 13.-15. juni 2016, der
var afsat til votering. advokat steen leonhardt frederiksen foreslog, at han og advokat mette
lauritzen først procederede den 13. maj 2016, således at advokaterne fik mulighed for at
forholde sig til højesterets dom i ”pusherstreetsag nr. 6”. advokat pia nøddebo jensen og
gitte juul jensen bemærkede, at højesterets dom kunne få betydning for, om der var behov
for yderligere dokumentation end planlagt. retsdagene den 15. og 19. april blev aflyst, men
retsdagen den 12. april blev holdt i reserve. retsformanden tilkendegav, at der senere ville
blive taget stilling til spørgsmålet om muligheden for aflysning af nogle af de afsatte retsdage
i juni måned.
i retsbog af 11. april 2016 fremgår, at retsformanden oplyste, at der ikke på nuværende
tidspunkt ville blive frigivet yderligere dage og henviste til, at det var uvist, hvornår
højesterets afgørelse ville foreligge, og anførte, at det ville være hensigtsmæssigt, hvis
                                               - 4 -
parterne hurtigst muligt efter højesterets dom oplyste, om dommen gav anledning til yderli-
gere dokumentation mv. inden proceduren. herefter ville det kunne vurderes, om der var
grundlag for frigivelse af berammede dage i juni måned. retsmødet den 12. april blev aflyst.
det fremgår af retsbog af 20. april 2016, at retsformanden på forespørgsel af advokat mette
lauritzen oplyste, at der foreløbig ikke ville blive aflyst flere af de afsatte retsdage.
i retsbog af 29. april 2016 fremgår, at det nu lå klart, at højesterets dom ville foreligge den
11. maj 2016. advokat gitte juul jensen og advokat pia nøddebo jensen fastholdt
anmodningen om at have mulighed for yderligere bevisførelse, efter at højesterets dom
forelå, og de ønskede en gennemgang af dele af tiltalerne og præmisserne i de øvrige
”pusherstreetsager”. retsmødet den 2. maj 2016 blev fastholdt, mens retsmøderne den 3., 4.,
10., 11. og 13. maj blev aflyst. det blev aftalt, at parterne den 12. maj 2016 skulle give
meddelelse om, hvorvidt højesterets dom gav anledning til yderligere bevisførelse, og
retsformanden tilkendegav, at retten herefter havde mulighed for at vurdere, om nogle af
retsdagene i juni kunne aflyses.
i retsbog af 19. maj 2016 fremgår det, at advokaterne, bortset fra advokat søren bech og
advokat pia nøddebo jensen, havde meddelt retten, at de ikke havde ønske om yderligere
bevisførelse. på baggrund af de fremkomne tilkendegivelser om den forventede længde af
anklagerens og forsvarernes procedure blev retsmøderne den 14., 15. og 17. juni 2016 aflyst.
den 1. juni 2016 optog landsretten sagen til dom, og de berammede dage den 6. og 13. juni
bortfaldt.
landsretten tillagde ved retsbog af 23. juni 2016 følgende salær med tillæg af moms: advokat
steen leonhardt frederiksen 311.000, advokat mette lauritzen 304.000, advokat michael
steffensen 302.000, advokat daniel rosenkilde larsen (der repræsenterede to af de tiltalte)
409.000, advokat hugo steinmetz 294.000, advokat rolf lindegaard gregersen 285.000,
advokat gitte juul jensen 240.000, advokat pia nøddebo jensen 300.000, advokat lone
damgaard 315.000 (samt 3.455,75 i kørselsgodtgørelse), advokat anders boelskifte 300.000
og advokat poul helmuth petersen 285.000 i salær.
                                                - 5 -
i samme retsbog hedder det om fastsættelsen af salærerne for advokaterne:
      ”forsvarerne har alle anmodet om, at der tillægges dem helt eller delvist salær for de 19
      retsmøder, der er blevet aflyst med mellem 1 og 27 dages varsel. der er henvist til, at
      forsvarerne i særlig grad har måttet indrette deres virksomhed efter sagen, der siden den
      27. maj 2015 har været berammet til 36 retsdage.
      landsretten bemærkede, at 3 af de 19 aflyste retsdage er blevet aflyst grundet sygdom. 4
      gange er en retsdag blevet aflyst for alle forsvarere dagen før retsmødet. det samme
      gælder for advokat steen frederiksen vedrørende yderligere en retsdag, der for de øvri-
      ge forsvarere var blevet aflyst med 6 dages varsel. 4 retsdage er blevet aflyst med hen-
      holdsvis 3, 4, 4 og 6 dages varsel, mens 8 retsmøder er blevet aflyst med mellem 10-15
      dages varsel og 2 med henholdsvis 26 og 27 dages varsel.
      for de 4 retsmøder, der er blevet aflyst med dags varsel, har landsretten fundet, at der i
      overensstemmelse med de vejledende salærtakster bør udmåles salær svarende til en
      halv retsdag. for de øvrige retsmøder, der er aflyst med 3 dages varsel eller mere, har
      landsretten ikke fundet grundlag for at tilkende salær.
      landsretten bemærkede, at salæret til de beskikkede forsvarere er fastsat med udgangs-
      punkt i de vejledende salærtakster og med hensyntagen til sagens beskaffenhed og ar-
      bejdets omfang. der er tillagt salær for berammelsesmøder, arrestbesøg, fristforlængel-
      ser og for korrespondance vedrørende fortsat varetægtsfængsling samt for domsafsigel-
      sen.
      for forsvarere, der helt eller delvist ikke har givet møde på enkeltdage, men har været
      repræsenteret ved en af de øvrige forsvarere, er salæret reduceret i forhold hertil.”
anbringender
advokaterne har til støtte for deres påstande navnlig gjort gældende, at sagen fra starten var
berammet til væsentligt flere retsdage, end der med rimelighed kunne anses for nødvendigt til
sagens gennemførelse. berammelsen beroede på anklagemyndighedens fejlagtige skøn over
tidsforbruget i sagen og medførte, at advokaterne i næsten et år forud for sagens start var for-
hindrede i at påtage sig andre sager, der var berammede på de reserverede dage.
spørgsmålet om, at der var berammet for mange retsdage, blev løbende påtalt, men landsret-
ten fastholdt ved flere tilfælde datoerne. de mange aflysninger har medført et indtægtstab,
som ligger udenfor det acceptable, og som advokaterne bør kompenseres for.
                                                - 6 -
ved berammelsen var der kun formelt set enighed om, at der skulle afsættes mindst 32 retsda-
ge til hovedforhandlingen, idet det eksklusivt var anklagemyndigheden der – som sædvanligt
– vurderede tidsbehovet. de tidligt afsluttede retsdage kunne herudover ikke anvendes på
andre arbejdsrelevante opgaver. det forhold, at der er givet fuldt salær for de retsdage, der
sluttede tidligere, kan ikke anses som kompensation for de aflyste dage.
der er i dag en række forsvarsadvokater, der er specialiseret i straffesager i en sådan grad, at
de ikke ”har andet at tage sig til”, hvis en sag aflyses i det omfang, som er tilfældet i nær-
værende sag.
anklagemyndigheden har påstået stadfæstelse af landsrettens beslutning om salær og navnlig
gjort gældende, at salærfastsættelsen er i overensstemmelse med praksis, hvorefter salæret
fastsættes i overensstemmelse med landsretternes vejledende takster pr. 1. oktober 2014.
landsretten har fastsat salærerne således, at alle har fået salær svarende til en hel retsdag, selv
om mange af retsmøderne er afsluttet betydeligt før kl. 15, og ingen retsmøder varede længere
end til kl. 15. der er også blevet tillagt salær med halv takst for de dage, der blev aflyst med
dags varsel eller mindre. advokaterne har således fået salær for væsentligt mere end den tid,
der reelt er brugt på hovedforhandlingens gennemførelse. der er således ikke i den konkrete
sag grundlag for at fravige udgangspunktet om, at der ikke tilkendes salær for retsdage, der er
blevet aflyst med mere end en dags varsel.
der er ikke tale om en sag, der ”uvarslet” slutter før planlagt, idet retsmøderne er blevet aflyst
med mellem tre og 27 dages varsel. det er kun i helt ekstraordinære tilfælde, at der bør fast-
sættes salær for retsmøder, der aflyses med mere end dags varsel.
landsretten har foretaget en helt konkret vurdering af sagens beskaffenhed og arbejdets om-
fang i overensstemmelse med de sædvanlige principper for salærfastsættelse, og der er ikke
grundlag for at fravige disse principper i nærværende sag.
højesterets begrundelse og resultat
salær til en beskikket forsvarer i en straffesag skal, jf. herved højesterets kendelse af 9.
oktober 1990 gengivet i ufr 1990.885/2, fastsættes med udgangspunkt i de vejledende
                                              - 7 -
salærtakster og med hensyntagen til det opnåede resultat, sagens beskaffenhed og arbejdets
omfang.
det fremgår af retsbog af 23. juni 2016, at landsrettens salærfastsættelse er sket i overens-
stemmelse hermed. det forhold, at forsvarerne ikke har fået salær for de dage, der løbende og
efter drøftelser med parterne er blevet aflyst med mere end dags varsel, giver ikke højesteret
grundlag for at tilsidesætte landsrettens skøn og forhøje det tilkendte salær. højesteret stadfæ-
ster derfor landsrettens afgørelse.
                                       thi bestemmes:
landsrettens afgørelse stadfæstes.

source: retspraksis

LICENSE:
Creative Commons Legal Code

CC0 1.0 Universal

type: caselaw

jurisdiction: Denkmark


text:
                                              dom
afsagt den 20. august 2018 af vestre landsrets 11. afdeling (dommerne elisabeth mejnertz,
henrik bjørnager nielsen og hanne aagaard med domsmænd) i ankesag
v.l. s–1162–17
anklagemyndigheden
mod
t
født den …
(advokat tom uldall hansen, holstebro)
retten i holstebro har den 30. maj 2017 afsagt dom i 1. instans (rettens nr. 3-345/2017).
påstande
anklagemyndigheden har påstået skærpelse, navnlig således at fængselsstraffen gøres ubetin-
get.
tiltalte har påstået stadfæstelse.
forklaringer
tiltalte har om sine personlige forhold supplerende forklaret, at hun er omkring 18 år yngre
end f.
hun har ikke overtrådt tilholdet efter den 3. maj 2017. der har efterfølgende fra fs side dog
været indgivet anmeldelse mod hende i alt 4 gange, men politiet har afvist anmeldelserne.
hun føler, at det nu er hende, der bliver forfulgt. hun ved, at det er forkert, det hun har gjort,
og hun gør alt, hvad hun kan, for at komme videre med sit liv. hun har bl.a. gået i gruppetera-
pi, hvilket har hjulpet.
                                             - 2 -
hun bor i y-by og er stadig alene og lever af førtidspension.
landsrettens begrundelse og resultat
straffen er passende udmålt.
anklagemyndigheden er trods påstanden for byretten om betinget fængselsstraf ikke afskåret
fra for landsretten at nedlægge påstand om skærpelse og ubetinget fængselsstraf.
det tiltrædes af de grunde, som byretten har anført, herunder navnlig oplysningerne om tiltal-
tes psykiske forhold og hendes nuværende situation, at straffen trods omfanget af overtrædel-
serne undtagelsesvist er gjort betinget som sket.
landsretten stadfæster derfor dommen.
                                  t h i k e n d e s f o r r e t:
byrettens dom stadfæstes.
statskassen skal betale sagens omkostninger for landsretten.


text:
                                            dom
afsagt den 29. marts 2017 af vestre landsrets 10. afdeling (dommerne poul hansen, linda
hangaard og anders raagaard (kst.)) i ankesag
v.l. b–0097–16
nørhede-hjortmose vindudvikling aps
(advokat jens erik pedersen, ringkøbing)
mod
anne-mette poulsen
(advokat per overbeck, charlottenlund)
retten i herning har den 5. januar 2016 afsagt dom i 1. instans (rettens nr. bs 3-109/2014).
påstande
for landsretten har appellanten, nørhede-hjortmose vindudvikling aps, gentaget sin
principale påstand for byretten om frifindelse og har subsidiært nedlagt påstand om, at
byrettens dom ophæves, og at sagen hjemvises til taksationsmyndigheden til fornyet
behandling.
indstævnte, anne-mette poulsen, har påstået dommen stadfæstet.
anne-mette poulsen har overfor nørhede-hjortmose vindudvikling aps’ subsidiære påstand
gentaget sine påstande for byretten.
forklaringer
asger holm thomsen og anne-mette poulsen har afgivet supplerende forklaring for
landsretten.
asger holm thomsen har supplerende forklaret, at hans ejendom er beliggende på novej 28
                                               - 2 -
og er naboejendom nr. 34. støjen fra møllerne er på hans ejendom beregnet til 39,3 db ved 6
m/sek. og til 40,3 db ved 8 m/sek. mod tidligere 29,8 db og 31,3 db. de kan høre støjen, når
vindretningen er rigtig, men han oplever det ikke som generende. hans kyllingeproduktion er
heller ikke påvirket. han oplever, at støjen er tydeligst, når vinden står skråt mod møllerne.
han har aldrig oplevet gener fra lavfrekvent støj.
i forårs- og efterårsmånederne, hvor der er risiko for skygge, har han oplevet, at møllerne
lukker ned. han har dog en enkelt morgen oplevet, at der gik ca. 5 minutter, før møllen fik
lukket ned. han tror, at årsagen var, at der var delvist overskyet den pågældende dag.
ølstrup sogn har etableret en sø og fået lavet et multihus for nogle af midlerne fra møllerne. i
no har midlerne fra møllerne blandt andet gjort det muligt at etablere et sognehus, men der er
også givet penge til andre projekter i sognet, herunder til en hjertestarter.
de ville gerne have mølleprojektet behandlet af kommunen, hvilket formentlig var en af
årsagerne til, at de holdt møllernes højde under 150 meter.
anne-mette poulsen har supplerende forklaret, at hun ikke ved, om herningvej bliver
udvidet. hun kan se tre vindmøller fra sin seng.
billedkvaliteten i ekstrakten af de billeder, som hun har taget af glasflader i deres hus, er så
dårlig, at det ikke kan ses, at der er vindmøller, der spejler sig i glasset, men det kan ses i
virkeligheden. nogle spejlinger har været så voldsomme, at de har taget billeder ned fra
væggene for at undgå det.
hun har ikke vænnet sig til støjen. tværtimod har hun måttet sige nej til at gå op i tid, og der
er søgt om ”§56-ordning” for hende, hvilket betyder, at hun kan gå hjem med løn, når hun får
det dårligt. hun har søvnproblemer og som følge heraf koncentrationsproblemer. hun har det
betydeligt bedre, når hun er hjemmefra, hvilket hun har konstateret under et ugekursus for
nylig. straks hun kom hjem, oplevede hun igen de samme problemer som før. det visuelle er
heller ikke blevet bedre. det skyldes blandt andet, at bevoksningen er blevet reduceret af
storme.
                                                        - 3 -
procedure
parterne har i det væsentlige gentaget deres anbringender for byretten og har procederet i
overensstemmelse hermed.
retsgrundlag
af forarbejderne til lov om fremme af vedvarende energi (l 55 af 5. november 2008) fremgår
blandt andet følgende:
                ”…
                2.3.1. værditab på fast ejendom ved opstilling af vindmøller
                    formålet med forslaget er at sikre, at den, der opstiller vindmøller bliver forpligtet til at betale for
                det eventuelle værditab, der forårsages på ejendomme i området som følge af opstillingen.
                værditabet fastsættes efter de almindelige erstatningsretlige principper, herunder en konkret
                individuel vurdering af de enkelte ejendomme.
                …
                    ordningen supplerer de ulovbestemte naboretlige erstatningsregler, jf. nedenfor punkt 2.3.1.1. der
                er således tale om, at der præcist for opstilling af vindmøller indføres en ganske særlig ordning, hvor
                ejere af fast ejendom sikres betaling for værditab i et videre omfang end det, der i øvrigt ville være
                tilfældet, såfremt værditabet var blevet forårsaget af andre forhold, så som opførelse af
                virksomheder, der forurener med lugt, støj m.v. her er ejeren alene sikret erstatning, hvis dette
                følger af de gældende naboretlige regler eller af andre særlige fastsatte regler. det er således alene
                hensigten at udvide de naboretlige erstatningsregler f.s.v.a. værditab på fast ejendom forårsaget af
                opstilling af vindmøller.
                …
                2.3.1.2. lovforslagets værditabsordning
                    det er det fulde individuelle værditab, som skal betales, og der er således ikke – som i naboretten
                – nogen tålegrænse.
                    enhver, der lider et værditab som følge af vindmølleopstillingen, er efter forslaget berettiget til
                godtgørelse herfor uanset afstanden til vindmøllen.
                …
                    taksationsproceduren i lovforslaget er mere enkel end taksationsproceduren på vejområdet, dels
                fordi ekspropriation vurderes som et større indgreb over for borgeren end opsætning af en vindmølle,
                dels fordi der forventes flere sager end på vejområdet. derfor kan taksatationsmyndighedens
                afgørelse ikke ankes administrativt, som det er tilfældet på vejområdet, men indbringes for
                domstolene. hertil kommer, at lovens formål er opsætning af flere vindmøller, hvorfor det vurderes
                hensigtsmæssigt, at de ordninger, som pålægges vindmølleopstilleren, er så administrativt enkle som
                muligt.
                …
                                                                  til § 6
                …
                    det er det fulde værditab, der kan kræves betaling for. herved adskiller ordningen sig fra de
                gældende naboretlige regler, hvor der alene kan kræves erstatning for det tab, som vedrører de
                ulemper, der ligger ud over, hvad man som led i den almindelige samfundsudvikling må tåle.
                                                        - 4 -
                   lovforslaget fastlægger ikke kriterier for udmåling af værditabet, men det er forudsat, at
                taksationsmyndigheden ved sin vurdering af værditabet bl.a. skal tage hensyn til områdets karakter
                og områdets huspriser. det kan ligeledes have betydning, om der i forvejen er opstillet vindmøller i
                området, eller om der er andre tekniske anlæg i nærheden. i bedømmelsen vil det tillige være
                naturligt at tage hensyn til vindmøllens afstand fra bebyggelsen og til møllens højde og forventede
                genevirkninger. det er dog samtidigt i lovforslaget forudsat, at fastsættelsen af værditabet foretages
                på baggrund af et konkret, individuelt skøn baseret på de konkrete, lokale forhold.
                …
                                                                 til § 7
                   efter bestemmelsen træffer taksationsmyndigheden afgørelse om værditabets størrelse på
                baggrund af en individuel vurdering heraf.
                …
                   taksationsmyndigheden består af 2 personer: en formand, der opfylder kravene til at kunne blive
                udnævnt til dommer, og en sagkyndig i vurdering af værdien af fast ejendom, jf. forslag til stk. 2.
                den sagkyndige forventes at være en ejendomsmægler.
                   udpegningen af formænd og sagkyndige foretages af ministeren. det er hensigten at udpege en
                juridisk formand pr. region og flere ejendomsmæglere i de enkelte regioner. den juridiske formand vil
                herefter i samarbejde med energinet.dk anmode en af de for regionen udpegede ejendomsmæglere
                om at deltage i den konkrete taksation. ved udpegningen af den konkrete sagkyndige vil der blive
                lagt vægt på, at den pågældende ikke driver virksomhed i det pågældende område, således at
                eventuelle interessekonflikter undgås. det er samtidigt vigtigt at sikre, at den pågældende har
                kendskab til priser og prisudvikling for ejendomme i området.
                   da taksationsmyndigheden er en del af den offentlige forvaltning, er den i sin virksomhed
                underlagt offentlighedsloven, forvaltningsloven og lov om folketingets ombudsmand.
                …
                                                                 til § 9
                …
                   det er i dag med anvendelse af visualiseringer muligt at forudse påvirkninger fra vindmøller på
                naboejendomme meget præcist. sådanne visualiseringer og synlighedsanalyser vil som hovedregel
                blive udarbejdet i forbindelse med den kommunale planproces, herunder vvm-høringen. der vil
                således inden opstilling af møllen blive produceret billedmateriale, som giver et meget præcist indtryk
                af den senere opstilling, ligesom konsekvenserne af en eventuel flytning af møllen kan dokumenteres.
                …”
landsrettens begrundelse og resultat
efter den dagældende formulering af lov om vedvarende energi § 6, stk. 1, skal den, der ved
opstilling af en eller flere vindmøller forårsager et værditab på en ejendom, betale herfor, og
det fremgår af forarbejderne til loven blandt andet, at det er det fulde individuelle værditab,
som skal betales.
der er ikke ved loven forudsat særlige begrænsninger i domstolsprøvelsen af
taksationsmyndighedens afgørelser om værditabet. anne-mette poulsen har imidlertid
bevisbyrden for, at der ikke ved taksationsmyndighedens afgørelse er tilkendt hende
erstatning for det fulde værditab.
                                                - 5 -
da anne-mette poulsen alene har krævet erstatning for værditabet på sin ejendom, og da et
sådant tab som anført erstattes fuldt ud efter § 6, stk. 1, i lov om vedvarende energi, er der
ikke grundlag for at tage stilling til, hvorvidt anne-mette poulsen også efter naboretlige
regler vil være berettiget til erstatning herfor.
det kan også efter bevisførelsen for landsretten lægges til grund, at såvel opstillingen som
driften af vindmølleparken er lovlig, herunder at beregninger og målinger af støjen er
foretaget i overensstemmelse med lovgivningens krav herom, og at støjgrænserne i
dagældende bekendtgørelse nr. 1284 af 15. december 2011 (nu bekendtgørelse nr. 1736 af 21.
december 2015) er overholdt. det bemærkes herved, at der heller ikke efter bevisførelsen for
landsretten er grundlag for at anse det for usikkert, hvorvidt anne-mette poulsens ejendom
rettelig er beliggende i et område til støjfølsom anvendelse. det mærkes endvidere, at den
beregnede støjpåvirkning fra de nuværende møller er lavere end støjen fra de nedtagne møller.
taksationsmyndigheden har truffet sin afgørelse på grundlag af visualiseringsmaterialet,
beregninger af støj, skygge mv. og efter at have besigtiget ejendommen. i afgørelsen er
konkret og detaljeret redegjort for forholdene ved ejendommen, og afgørelsen er udførligt
begrundet. taksationsmyndigheden har således foretaget en konkret og individuel vurdering
af vindmøllernes påvirkning af ejendommen. der er ikke efter bevisførelsen for landsretten
belæg for at fastslå, at det grundlag, som taksationsmyndigheden har truffet sin afgørelse på,
ikke har været tilstrækkeligt retvisende eller i øvrigt har været mangelfuldt, ligesom der ikke
er belæg for at fastslå, at taksationsmyndigheden ikke har inddraget samtlige relevante
oplysninger ved afgørelsen.
på den anførte baggrund, og da skønsmandens værdiansættelser ikke er nærmere
underbygget, er der ikke herved tilstrækkeligt grundlag for at tilsidesætte
taksationsmyndighedens skøn over værditabet på ejendommen.
da anne-mette poulsen heller ikke ved bevisførelsen i øvrigt har løftet bevisbyrden for, at
hun ikke har fået fuld kompensation for værditabet på ejendommen, tager landsretten
nørhede-hjortmose vindudvikling aps’ påstand om frifindelse til følge.
efter sagens udfald sammenholdt med parternes påstande skal anne-mette poulsen betale
                                                - 6 -
sagsomkostninger for begge retter til nørhede-hjortmose vindudvikling aps med i alt
30.408 kr. beløbet omfatter 2.100 kr. til retsafgift, 25.000 kr. til udgifter til advokatbistand og
3.308 kr. til udgifter til supplerende skønserklæring og vidner.
beløbet til dækning af udgifter til advokatbistand samt til supplerende skønserklæring og
vidner er uden moms, da nørhede-hjortmose vindudvikling aps er momsregistreret.
landsretten har ved fastsættelsen af beløbet til advokatbistand lagt vægt på sagens
økonomiske værdi, omfang og varigheden af hovedforhandlingerne. landsretten har
endvidere lagt vægt på, at sagen såvel i byretten som i landsretten har været behandlet
sammen med flere andre sager om værditabserstatning som følge af opstilling af de
omhandlede vindmøller.
                                    t h i k e n d e s f o r r e t:
nørhede-hjortmose vindudvikling aps frifindes.
anne-mette poulsen skal betale sagens omkostninger for begge retter til nørhede-hjortmose
vindudvikling aps med 30.408 kr.
de idømte sagsomkostninger skal betales inden 14 dage og forrentes efter rentelovens § 8 a.


text:
                             højesterets dom
                        afsagt tirsdag den 6. september 2011
sag 197/2008
(2. afdeling)
breeders of denmark a/s
(advokat joan vollertsen)
mod
landbrug & fødevarer / videncenter for svineproduktion
(tidligere dansk svineproduktion)
(advokat søren tyge sørensen)
i tidligere instans er afsagt dom af sø- og handelsretten den 21. maj 2008.
i pådømmelsen har deltaget fem dommere: lene pagter kristensen, niels grubbe, poul dahl
jensen, henrik waaben og michael rekling.
påstande
appellanten, breeders of denmark a/s, har gentaget sine påstande.
indstævnte, landbrug & fødevarer / videncenter for svineproduktion, har påstået stadfæ-
stelse.
anbringender
breeders har anført, at selskabet ikke er forpligtet til at betale genafgifter til videncenter for
svineproduktion ved omsætning af avlsdyr i henhold til aftaler indgået før den 1. oktober
2006. videncenter for svineproduktion kunne og kan stadig med et passende varsel indføre
                                                 - 2 -
genafgift på aftaler indgået før den 1. oktober 2006, men dette er ikke sket endnu, heller ikke
ved indgåelsen af omsætteraftalen i februar 2007.
pligten til at betale genafgifter er ikke reguleret i aftalen om omsætning af avlssvin fra juli
2002, men beror på brevet af 19. september 2006 fra dansk svineproduktion, hvor genafgifter
blev indført fra den 1. oktober 2006. breeders er ifølge brevet forpligtet til at betale genafgif-
ter for så vidt angår omsætning af avlsdyr i henhold til leveringsaftaler indgået efter den 1.
oktober 2006. ifølge brevets ordlyd skal der ikke betales genafgift ved levering efter den 1.
oktober 2006 til opfyldelse af aftaler indgået før denne dato. denne fortolkning støttes af for-
løbet op til brevet af 19. september 2006, herunder orienteringsskrivelsen fra juni 2006 og
beslutningen om genafgifter truffet af bestyrelsen i dansk svineproduktion den 11. september
2006. fortolkningen støttes endvidere af forløbet i 2005 omkring indførelsen af kernesty-
ringsafgifter. hvis det må lægges til grund, at brevet af 19. september 2006 er uklart på dette
punkt, må denne uklarhed komme videncenter for svineproduktion til skade. det ville ikke
være rimeligt at pålægge breeders at betale genafgifter til videncenter for svineproduktion,
som breeders ikke kan opkræve hos sine kunder. breeders har fra den 1. oktober til den 31.
december 2006 alene leveret avlsdyr i henhold til aftaler indgået inden den 1. oktober 2006.
breeders har frafaldet sit anbringende om, at genafgiften strider mod konkurrencelovgivnin-
gen.
videncenter for svineproduktion har anført, at breeders som følge af brevet af 19. september
2006 fik pligt til at betale genafgift for alle leverancer gennemført efter den 1. oktober 2006,
idet der dog var mulighed for afgiftsfritagelse for tiden frem til den 31. december 2006 for så
vidt angik de tilfælde, hvor breeders havde forpligtet sig over for køberen før den 14. sep-
tember 2006 ved aftale eller ved et skriftligt tilbud. denne afgiftsfritagelse var betinget af, at
breeders senest den 1. oktober 2006 sendte en liste over de pågældende købere til videncen-
ter for svineproduktion. breeders opfyldte ikke denne betingelse og er dermed ikke berettiget
til afgiftsfritagelse for tiden fra den 1. oktober til den 31. december 2006. under alle omstæn-
digheder er det usandsynligt, at breeders fra den 1. oktober til den 31. december 2006 alene
leverede i henhold til aftaler eller tilbud fra før 14. september 2006. hvis breeders rettidigt
havde anmodet om afgiftsfritagelse, ville videncenter for svineproduktion have krævet kopi
                                               - 3 -
af hver enkelt kontrakt med henblik på at kontrollere, at betingelserne for afgiftsfritagelse var
opfyldt.
der fandtes ikke noget ”overgangskoncept” for indførelsen af afgifter, og det tidligere forløb
vedrørende indførelsen af kernestyringsafgifter er derfor uden betydning. genafgiften er –
som avlsafgiften – en omsætningsafgift, som omsætterne skal opkræve og betale, og genaf-
giftens indførelse betød reelt ikke en mærkbar øgning af de samlede omsætningsafgifter, da
avlsafgiften var blevet lempet tidligere på året.
videncenter for svineproduktion er i henhold til konkurrencelovgivningen forpligtet til at
behandle alle omsættere ens og har derfor ikke over for breeders kunnet dispensere fra reg-
lerne om genafgift, som de øvrige omsættere har fulgt.
for så vidt angår leveringer gennemført efter den 31. december 2006 er der ingen mulighed
for afgiftsfritagelse. breeders har efter at være afkrævet betaling for genafgifter for 4. kvartal
2006 underskrevet omsætteraftalen af 19. februar 2007. derved har breeders under alle om-
stændigheder accepteret at skulle betale genafgifter på alle leverancer af avlssvin fra den 1.
januar 2007.
supplerende sagsfremstilling
af orienteringsskrivelsen fra dansk svineproduktion om genafgifter fra juni 2006, der efter
det oplyste blev fremsendt til breeders sammen med nedennævnte brev af 4. juli 2006, frem-
går bl.a. følgende:
      ”genafgifter på omsætning af avlsdyr og sæd
      baggrund
      tanken bag genafgifterne er, at brugerne af danavl-gener skal betale en afgift for brug
      af genmaterialet til dansk svineproduktion (dsp), som er indehaver af danavl-kon-
      ceptet. afgiften skal også opkræves på de avlsdyr og den sæd, der går til eksport, og på
      den måde sikres det, at både danske og udenlandske svineproducenter bidrager til dsp’s
      udviklingsarbejde.
      indførelsen skal også ses som et led i den generelle strategi om en øget brugerbetaling,
      og genafgiften kan erstatte kontingentmidler og produktionsafgifter. derudover har eu
      fremsat forslag om, at stambogsføring og afprøvning mv. pr. 1. juli 2007 ikke mere må
      betales af offentlige midler – herunder produktionsafgifter.
                                                - 4 -
      genafgifter skal opkræves ved siden af avlsafgifterne, der fortsat skal dække avlernes
      meromkostninger ved avlsarbejdet.
      på mødet i dsp’s bestyrelse den 14. juni 2006 blev oplægget til opkrævning af genaf-
      gift til dsp’s faglige arbejde godkendt. dsp’s basisorganisationer blev anmodet om
      skriftligt at bekræfte, at man er enig i, at der fra 1. oktober 2006 kan introduceres genaf-
      gifter. denne bekræftelse foreligger nu.
      oplægget har været diskuteret med dansk svineavl og danavl opformering samt med
      omsætterne. modellen for opkrævning er konfirmeret af advokat søren tyge sørensen,
      og det er juridisk holdbart at anvende midlerne til alle områder af dsp’s aktiviteter. den
      endelige fastsættelse af genafgifterne sker på dsp’s bestyrelsesmøde den 11. september
      2006.
      model og administration
      …
      genafgifterne skal pålægges som en omsætningsafgift på alle gentyper. omsætterne af
      danavl-gener, dvs. avlerne, opformeringsejerne, ks-stationerne og de godkendte om-
      sættere skal ved nye aftaler pålægges pligt til at opkræve og indbetale genafgifterne til
      dsp startende fra 1. oktober 2006. der skal dog ikke opkræves genafgifter ved handel
      med eller handel mellem danavl-besætninger.
      opkrævningen vil ske ved salg til slutbrugeren, og indbetalingen til dsp skal ske kvar-
      talsvis fra omsættere. derudover skal de 35 avlsbesætninger og de ca. 120 opforme-
      ringsbesætninger som hidtil skriftligt indberette, om de selv har omsat dyr og i givet
      fald hvor mange. på den baggrund forventes det, at der vil blive tale om direkte fakture-
      ring til ca. 20 avls- og opformeringsbesætninger pr. kvartal.
      kontrollen af indberetning og indbetaling i forhold til omsætningen gennemføres af
      dsp.”
ved brev af 4. juli 2006 sendte dansk svineproduktion hovedprincipper for nye omsætnings-
regler til breeders. det fremgik af brevet, at der var igangværende forhandlinger mellem
dansk svineproduktion og konkurrencestyrelsen om ændring af omsætningsreglerne. dansk
svineproduktion havde imidlertid besluttet, at hovedprincipperne for de nye omsætningsregler
skulle træde i kraft straks og gælde frem til det tidspunkt, hvor de endelige aftaler var færdige.
et af hovedprincipperne var, at omsætterne og omsætternes kunder skulle betale ikke-diskri-
minerende afgifter mv. det blev endvidere omtalt, at hele aftalesættet skulle omskrives, og
der blev vedlagt udkast til nye aftaler, herunder aftale om omsætning. dansk svineproduktion
anmodede breeders om at underskrive de nye hovedprincipper og oplyste, at der ville blive
indkaldt til møde i august måned med alle omsættere til orientering om de nye vilkår.
                                              - 5 -
af et udkast til referat fra dansk svineproduktions møde med omsætterne den 25. august
2006 fremgår det, at man drøftede udkastet til omsætteraftale. referatet gengiver i den for-
bindelse otte nye krav til omsætterne, herunder om pligt til at opkræve en genafgift.
ved brev af 1. september 2006 returnerede breeders brevet af 4. juli 2006 i underskrevet
stand, idet selskabet tog forbehold for to punkter, som ikke er af betydning for nærværende
sag. samtidig fremsatte selskabet indsigelser mod størrelsen af avlsafgifterne og genafgifterne
som angivet i sø- og handelsrettens dom.
af et udateret referat af bestyrelsesmøde den 11. september 2006 i dansk svineproduktion
fremgår, at bestyrelsen skulle træffe beslutning om indførelse af genafgifterne. orienterings-
skrivelsen fra juni 2006 var bilag til dagsordenspunktet.
i en orientering af 13. september 2006 meddelte dansk svineproduktion bl.a. følgende:
      ”dansk svineproduktion har efter konsultationer med dansk svineavl, danavl, opfor-
      mering og omsætterne vedtaget at indføre genafgifter fra den 1. oktober 2006.
      …
      afgifterne, som nu er besluttet, opkræves sædvanligvis af omsætter, men hvor der er
      tale om direkte handel mellem en danavl besætning og en producent, vil sælger skulle
      indbetale genafgifterne direkte til dansk svineproduktion. ”
orienteringen angav størrelsen af de enkelte genafgifter.
brevet af 19. september 2006 fra dansk svineproduktion til breeders lød som følger:
      ”aftale om omsætning – overgangsordning
      konkurrencestyrelsen har endnu ikke færdigbehandlet klagerne fra breeders of den-
      mark a/s og porc-ex a/s, og der vil gå endnu nogen tid, før sagen forelægges konkur-
      rencerådet, og før de diskuterede tilsagn kan gøres bindende.
      vi skrev 4/7 2006 til omsætterne og skitserede vilkårene for en overgangsordning frem
      til det tidspunkt, hvor konkurrencerådet har gjort de diskuterede tilsagn bindende.
      i forhold til de hovedprincipper for de nye vilkår, der blev oplistet i brevet af 4/7 2006,
      og som vi bad omsætterne bekræfte, kan der gøres følgende ændringer:
                                                - 6 -
       pkt. 3 c) om ”omsætterens indeståelse for sin købers overholdelse af videresalgsforbu-
       det” udgår, indtil konkurrencerådet har truffet afgørelse.
       pkt. 3 d) om ”omsætteres selvskyldnerkaution for sin købers betaling af bod” udgår,
       indtil konkurrencerådet har truffet afgørelse.
       for så vidt angår de genafgifter, der indføres pr. 1/10 2006, vil omsætterne kun kræve
       fritagelse for opkrævning på salg, der sker frem til 31/12 2006, forudsat skriftligt salgs-
       tilbud er afgivet før 14/9 2006 og forudsat, at omsætteren senest 1/10 2006 sender
       dansk svineproduktion en liste over de købere, der har modtaget et sådant skriftligt til-
       bud.
       for så vidt angår de nye aftaler, henviser vi i øvrigt til diskussionerne på mødet på
       axelborg 25/8 2006.
       det skal endelig bemærkes, at det fortsat ikke vil være muligt at opstalde renracet duroc
       på ks-stationer i udlandet.”
som anført af sø- og handelsretten underskrev jan lembke brevet for breeders med følgende
forbehold:
       ”forbehold: afgørelse af konkurrence styrelsen vedr. duroc orner til ks.”
den liste over breeders’ udenlandske kunder, som er omtalt i sø- og handelsrettens dom,
bærer overskriften ”uge 41-52 2006”. i oversigten er angivet 127 kunder, hvoraf 20 havde
indgået aftale i 2003, 24 i 2004, 40 i 2005 og 43 i perioden januar til september 2006. én af
disse aftaler er fremlagt for højesteret. den fremlagte aftale er indgået i maj 2005 og vedrører
levering af et fast antal dyr hver 9. uge fra uge 30 i 2005 til uge 41 i 2006, i alt 8 leveringer.
prisen er ikke angivet som et fast beløb, men som den aktuelle noteringspris, som ganges med
en fast faktor og tillægges et vist beløb. aftalen kan opsiges med tre måneders varsel, og an-
tallet af dyr til levering kan ændres 2 uger før hver levering.
forklaringer
der er til brug for højesteret afgivet supplerende forklaringer af e. steen petersen og jan
lembke samt forklaring af lindhart nielsen.
e. steen petersen har forklaret, at det er udvalgets beslutning, der gengives i brevet af 19.
september 2006, og at direktøren godkendte brevet. der skulle betales genafgift ved alle salg,
men der kunne ske afgiftsfriholdelse ved allerede indgåede aftaler. man valgte skæringsdagen
                                               - 7 -
14. september 2006, da omsætterne fik meddelelse om ordningen den 13. september 2006.
kunne en omsætter dokumentere, at der var afgivet et salgstilbud inden den 14. september
2006, kunne kun den levering, der skete i 4. kvartal 2006 til opfyldelse af det accepterede
salgstilbud fritages for afgift. det fremgik klart, at overgangsordningen alene gjaldt for okto-
ber-kvartal, og at der efterfølgende skulle betales afgift i alle tilfælde. der var ét firma, der
søgte afgiftsfritagelse. firmaet oplyste, hvilke aftaler der var indgået, og oplysningerne blev
efterprøvet. firmaet fik afgiftsfritagelse svarende til en tredjedel af omsætningen i oktober-
kvartal.
der blev fremsendt en faktura på genafgift til breeders i februar 2007, og under retssagen har
virksomheden sendt en oplistning af de kunder, man har leveret til i oktober-kvartalet. virk-
somheden ville ikke have kunnet få dispensation alene på dette grundlag, men man ville have
indledt en sagsbehandling, hvis fristen havde været overholdt.
i forhold til meddelelsen af 13. september 2006 anså han det for vigtigt, at omsætterne hur-
tigst muligt fik at vide, at der fremover skulle betales genafgift. i brevet af 19. september
2006 blev beslutningen endeligt udmøntet.
på bestyrelsesmødet tog man udgangspunkt i den holdning, der var givet udtryk for på om-
sættermødet om, at man ikke ville have administrativt besvær for 9 kr. pr. dyr. omsætterne
ville dog gerne have afgiftsfritagelse i oktober-kvartalet.
på mødet den 25. august 2006 deltog han selv og orla grøn pedersen. orla grøn pedersen er
direktør og deltager i alle møder. selv deltager han kun i møder, hvor der drøftes emner, som
han har med at gøre. mødet varede 2-3 timer, og deraf tog drøftelsen af genafgiften 15-20
minutter, da der var enighed, og da der alene var tale om en orientering. han husker ikke an-
det end de bemærkninger, der udmøntede sig i brevet af 19. september 2006. jan lembke var
ikke til stede på mødet, men fik referatet tilsendt.
i forhold til kernestyringsafgiften tilsigtede man, at den udenlandske køber betalte det samme
som den danske køber. man kunne ikke opkræve afgift pr. sæddosis. kernestyringsafgiften
var en avlsafgift. i 2005 friholdt man eksisterende, udenlandske kernestyringsaftaler, hvilket
han ikke kender baggrunden for. ordningen løber til og med 2010 og er derefter til genfor-
                                                - 8 -
handling. det kan godt være, at den ordning har dannet grundlag for genafgifterne, men han
husker det ikke nærmere.
det er ham, der har lavet 1. udkast til brev af 19. september 2006, derefter har brevet været
omkring advokaten og er siden godkendt af direktøren, hvilket er den almindelige procedure.
han husker ikke, hvem der har valgt udtrykket ”salgstilbud”. de købere, der havde modtaget
et skriftligt salgstilbud, kunne friholdes for genafgift. beskrivelsen i brevets tredjesidste afsnit
svarer til proceduren ved kernestyringskontrakterne og overgangsreglerne i den forbindelse.
man administrerede opkrævningen af genafgiften således, at dansk svineproduktion havde
oplysninger om omsætningstallene, der blev sendt ud til omsætterne til godkendelse og even-
tuelle tilføjelser, derefter havde man en opgørelse pr. omsætter og lavede en faktura. hvis
tallene så mærkelige ud, kontaktede man omsætteren. fremsendelsen af opgørelsen af kunder,
der var leveret til i 4. kvartal 2006 fra breeders, medførte ikke, at han udbad sig yderligere
oplysninger, da opgørelsen blev modtaget lang tid efter, at fakturaen var sendt. han undrede
sig over, at selskabet ikke havde fået en eneste ny kunde i det pågældende kvartal.
jan lembke har forklaret, at 85 % af selskabets salg er årskontrakter (en fast leveringsaftale).
en fast leveringsaftale løber 12 måneder med en 3-måneders opsigelsesperiode. hvis aftalen
ikke opsiges, fortsætter den det efterfølgende år. der er derfor kontrakter, der er løbet siden
2003. hvis afgiften forhøjes, kan breeders regulere prisen efter forudgående varsel på 3 må-
neder.
han læste den orientering om indførelsen af genafgiften, der blev udsendt i juni 2006, samt
referatet fra mødet den 25. august 2006, uden at han blev meget klogere.
pr. 1. oktober 2006 havde breeders ca. 5 salgstilbud ude, hvoraf det ene var til levering i no-
vember, og de andre var til levering i februar. leveringen i november var af uvæsentlig stør-
relse, og da de øvrige leveringer var uden for kvartalet, gjorde han ikke videre. efter hans op-
fattelse skulle gamle aftaler behandles efter de gamle regler, mens alle aftaler i det nye år
skulle behandles efter de nye regler.
                                                   - 9 -
breeders indgår rimeligt identiske, skriftlige aftaler, hvor prisen beregnes ved at gange med
en faktor. hvis afgiften ændres, varsles kunderne. når avlsafgiften reguleres hvert år til april,
besluttes det, om man skal hæve prisen, og det reguleres på faktoren. hvis aftalen indgås i
august, og afgiften sættes op i september, løber aftalen uændret i 12 måneder uanset afgift.
hvis afgiften nedsættes fra 90 kr. til 82 kr. den 1. april, laver breeders ikke en prisregulering
som følge deraf, men beholder afgiftsdifferencen. breeders har fremlagt en oversigt over
samtlige kunder, der har fået leveret dyr i 4. kvartal 2006. der var ingen nye kunder i perio-
den. listen er udfærdiget af administrationen. avlsafgiften bliver trukket ved den danske
stalddør, mens genafgiften bliver tillagt ude ved slutbrugeren. afgifterne indbetales af bree-
ders.
lindhart nielsen har forklaret, at han har været formand for dansk svineproduktion siden
1996. han har som formand deltaget i de forudgående drøftelser vedrørende indførelsen af
genafgiften.
størrelsen af avlsafgiften forhandles mellem parterne i slutningen af året, når omsætternes
salg og omkostninger kendes. hvis parterne ikke kan blive enige om afgiften for det kom-
mende år, træffer formanden afgørelse. den nye afgift træder i kraft pr. 1. april, uanset om der
er tale om en større eller mindre afgiftsændring. hvis et dyr eksporteres 2. april, pålægges den
nye afgift, det vil sige, at afgiften rammer leveringen.
baggrunden for indførelsen af genafgiften var, at man ønskede, at udlandet skulle være med
til at betale omkostningerne til genetikken. indførelsen af genafgiften blev først drøftet i be-
styrelsen og derefter i dansk svineproduktion. siden blev der holdt et fællesmøde med om-
sætterne. herefter blev detaljerne omkring genafgiften besluttet, herunder afgiftens størrelse.
det er korrekt, at genafgiften skulle ramme aftaler indgået efter 1. oktober 2006. man beslut-
tede en længere overgangsordning end normalt. på mødet den 11. september 2006 var der stor
opbakning til indførelsen af genafgiften. man besluttede, at skæringsdatoen var 1. oktober, og
at afgiften faldt ved levering af produktet. overgangsordningen skulle tilgodese dem, der alle-
rede havde indgået en egentlig handel. ordningen skulle kun gælde til 1. januar 2007. der var
tale om det samme princip som ved indførelsen af avlsafgiften. når en omsætter søgte afgifts-
fritagelse, blev der taget stilling til det i direktionen.
                                               - 10 -
han blev ikke involveret i beslutninger i relation til den af breeders fremlagte liste vedrø-
rende salg i oktober-kvartal, idet beslutninger af denne art blev taget af administrationen. be-
styrelsen tog alene stilling til principperne omkring indførelsen af genafgiften, mens admini-
strationen tog stilling til detaljerne og formuleringen af reglerne.
han er ikke sikker på, at bestyrelsen drøftede, hvordan man forholdt sig til gamle aftaler. det
er almindeligt, at afgifterne træder hurtigt i kraft, så det var naturligt at indføre genafgiften
hurtigt. formentligt var der tale om, at administrationen efterfølgende gjorde opmærksom på
behovet for en overgangsordning.
han har ikke været med til at formulere brevet af 19. september 2006 til omsætterne, da han
ikke har skrevet under på brevet.
overgangsordningen bevirkede, at pålæggelsen af genafgiften blev mindre skrap end besluttet
af bestyrelsen. bestyrelsen accepterer generelt, at administrationen finder nogle praktiske løs-
ninger ved beslutninger af den foreliggende art, hvilket ofte udmønter sig i overgangsordnin-
ger. han mener ikke, at bestyrelsen har taget stilling til overgangsordningen. beslutningen om
indførelse af en overgangsordning kan eventuelt meddeles i en ugeudsendelse, men beslutnin-
gen bliver ikke taget op efterfølgende, hvis den ikke er principiel.
efter hans opfattelse må referatet af mødet den 11. september 2006 forstås således, at i for-
hold til aftaler, som man handler efter fremadrettet, hvilket vil sige ved omsætning af dyr efter
1. oktober 2006, skal der betales genafgift. bestyrelsen havde den opfattelse, at ordningen
skulle udformes på samme måde som ved avlsafgiften.
han mener ikke, at indførelsen af genafgiften krævede en aftale med omsætterne. omsætterne
har heller ikke stillet spørgsmål ved dette.
administrationen har generelt vide rammer til at træffe konkrete beslutninger og kan fuldt ud
vurdere, hvornår karakteren af en beslutning kræver, at den bliver forelagt bestyrelsen.
                                               - 11 -
hvis spørgsmålet om pålæggelse af kernestyringsafgiften i forhold til udlandet er blevet
drøftet i bestyrelsen, har det alene været på et principielt plan. bestyrelsen har ikke taget stil-
ling til, om afgiften skulle pålægges allerede eksisterende aftaler.
højesterets begrundelse og resultat
der er mellem parterne enighed om, at breeders of denmark a/s er forpligtet til at betale
genafgifter i overensstemmelse med de vilkår, som fremgår af brevet af 19. september 2006
fra dansk svineproduktion til selskabet.
dansk svineproduktion havde den 13. september 2006 udsendt meddelelse om, at det var
vedtaget at indføre genafgifter fra den 1. oktober 2006. det fremgik af denne meddelelse og af
orienteringsskrivelsen fra juni 2006, som efter det oplyste blev udsendt med dansk svinepro-
duktions brev af 4. juli 2006, at genafgifterne skulle pålægges som afgift på omsætningen og
opkræves af omsætterne hos deres kunder. dette svarede til avlsafgifterne, hvor omsætternes
pligt til at opkræve og indbetale afgifter og til at registrere og indberette alle salg var fastsat i
dansk svineproduktions aftale med omsætterne. højesteret finder, at udtrykket ”opkrævning
på salg, der sker” i brevet af 19. september 2006 på denne baggrund mest naturligt må forstås
således, at genafgifter skulle opkræves af salg, der blev gennemført ved leverancer efter den
1. oktober 2006.
den anførte forståelse stemmer overens med den overgangsordning, som omtales i brevet af
19. september 2006, hvorefter omsætterne vil kunne kræve fritagelse for ”opkrævning på salg,
der sker frem til 31. december 2006” på nærmere angivne vilkår, herunder at skriftligt salgs-
tilbud er afgivet før den 14. september 2006. denne mulighed for fritagelse i en overgangspe-
riode må antages at have baggrund i, at omsætternes aftaler med kunder, som det var tilfældet
for breeders, ofte var flerårige eller løbende leveringsaftaler, hvor aftalen kunne opsiges eller
prisen reguleres med tre måneders varsel. fritagelsesordningen ville således give omsætterne
mulighed for med dette varsel at vælte de nye afgifter over på kunderne, således som det var
hensigten med afgiften. hertil kommer, at den af breeders hævdede forståelse, hvorefter salg i
henhold til leveringsaftaler indgået før 1. oktober 2006 skulle være fritaget for genafgifter,
ville føre til et system, hvorefter der dels var afgiftsfrihed for omsætning i henhold til aftaler
indgået før 1. oktober 2006 (uden en tilknyttet kontrolordning), dels var mulighed for (med en
tilknyttet kontrolordning) at få afgiftsfritagelse for omsætning inden årets udgang i henhold til
                                                - 12 -
aftaler indgået ved accept i perioden fra 1. oktober til 31. december 2006 af tilbud afgivet før
14. september 2006. efter højesterets opfattelse har det formodningen imod sig, at dansk
svineproduktion skulle have tilsigtet at indføre et sådant system, og der er ikke af breeders
anført omstændigheder, som kan have givet selskabet føje til at antage dette.
i orienteringsskrivelsen fra juni 2006 er anført, at omsætterne ”ved nye aftaler pålægges pligt
til at opkræve og indbetale genafgifter … startende fra 1. oktober 2006”. denne udtalelse må
forstås som en henvisning til aftaler mellem dansk svineproduktion og omsætterne og ikke til
aftaler mellem omsætterne og deres kunder. udtalelsen kan derfor ikke tages til indtægt for
breeders’ synspunkt om, at genafgiftsordningen ikke skulle omfatte ”gamle aftaler”.
i brevet af 1. september 2006 accepterede breeders vilkårene i dansk svineproduktions brev
af 4. juli 2006 med enkelte forbehold og fremsatte indsigelser mod størrelsen af avlsafgifterne
og ”størrelsen af de nye gen-afgifter, som i øvrigt vil blive opkrævet i aftaler indgået efter 1.
oktober 2006.” det forhold, at dansk svineproduktion ikke reagerede på bemærkningen i
bisætningen, kan ikke føre til, at parterne anses for at have aftalt, at der ikke skulle opkræves
genafgifter på salg, der skete efter 1. oktober 2006 på grundlag af leveringsaftaler indgået før
denne dato.
herefter, og da det, som i øvrigt er anført af breeders, ikke kan føre til et andet resultat, finder
højesteret, at den indførte pligt til at betale genafgift omfatter salg gennemført efter den 1.
oktober 2006, også selv om de sker i henhold til leveringsaftaler indgået før denne dato, men
med mulighed for at opnå afgiftsfritagelse for salg i tiden indtil 31. december 2006 på de be-
tingelser, som er fastlagt i brevet af 19. september 2006. da breeders ikke rettidigt har opfyldt
disse betingelser, tiltræder højesteret, at den betalingspåstand, som er nedlagt af dansk svi-
neproduktion, er taget til følge. højesteret tiltræder endvidere, at dansk svineproduktion er
frifundet for den af breeders nedlagte selvstændige påstand.
herefter stadfæster højesteret dommen.
                                       thi kendes for ret:
sø- og handelsrettens dom stadfæstes.
                                           - 13 -
i sagsomkostninger for højesteret skal breeders of denmark a/s betale 30.000 kr. til land-
brug & fødevarer / videncenter for svineproduktion.
de idømte beløb skal betales inden 14 dage efter denne højesteretsdoms afsigelse.
sagsomkostningsbeløbet forrentes efter rentelovens § 8 a.


text:
                          østre landsret
                                  kendelse
                          afsagt den 7. december 2018
sag bs-42107/2018-olr
(14. afdeling)
orion corporation
(advokat nicolaj josua kleist)
mod
lægemiddelstyrelsen
(advokat rass markert holdgaard)
landsdommerne rosenløv, benedikte holberg og johann herzog (kst.) har del-
taget i sagens afgørelse.
indledning
denne kendelse vedrører spørgsmålet, om betingelserne i retsplejelovens § 226,
stk. 1, for at henvise en sag til behandling ved landsret er opfyldt.
sagen angår, om lægemiddelstyrelsens udstedelse af markedsføringstilladelse
nr. 57662 af 26. oktober 2017 til dexmedetomidine ”ever pharma” er i strid
med lægemiddelloven, direktiv 2001/83/ef (lægemiddeldirektivet) og forord-
ning (ef) 726/2004.
markedsføringstilladelsen er udstedt til ever valinject gmbh, østrig.
dexmedetomidine ”ever pharma” er hovedsagelig et generisk lægemiddel ba-
seret på det aktive stof dexmedetomidinehydrochlorid. stoffet er udviklet af
orion corporation, der markedsfører det i eu som et lægemiddel under navnet
                                            2
dexdor. europa-kommissionen har den 16. september 2011 udstedt fællesmar-
kedsføringstilladelse til dexdor. stoffet er i nogle lande – herunder tjekkiet –
tidligere markedsført af abbott laboratories på baggrund af en eksklusiv licens
fra orion corporation under navnet precedex.
den 31. marts 2016 modtog lægemiddelstyrelsen ansøgning om tilladelse til
markedsføring af lægemidlet dexmedetomidine ”ever pharma”. ansøgningen
blev indgivet i henhold til den decentrale procedure i lægemiddeldirektivets
art. 28 og den forkortede procedure i art. 10, der under visse betingelser giver
ansøgeren mulighed for at henvise til dokumentation, som er udviklet og dan-
ner grundlag for et allerede godkendt lægemiddel, hvis ansøgerens produkt er
en generisk udgave af det originale produkt.
i ansøgningen er polen angivet som den medlemsstat, hvor referencelægemid-
let precedex var eller havde været godkendt. den 2. juni 2016 ændrede ansøge-
ren referencelægemidlet til precedex som godkendt i tjekkiet. af den opdatere-
de ansøgning fremgår videre, at markedsføringstilladelsen til referencelæge-
midlet blev godkendt den 21. november 2002, før tjekkiet blev medlem af eu,
men at markedsføringstilladelsen fra den 1. maj 2004, som var tidspunktet for
tjekkiets indtræden i eu, var i overensstemmelse med eu-retten. det er videre
anført, at den regulatoriske databeskyttelse skal beregnes fra den 1. maj 2004.
danmark, der fungerede som referenceland i den decentrale procedure i hen-
hold til lægemiddeldirektivets art. 28, stk. 3, udarbejdede udkast til de påkræ-
vede dokumenter, herunder evalueringsrapport, produktresumé m.m.
den decentrale procedure blev herefter afsluttet den 21. september 2017, og alle
medlemsstater omfattet af den decentrale procedure udstedte markedsførings-
tilladelse til dexmedetomidine ”ever pharma”. danmark udstedte tilladelsen
den 26. oktober 2017.
ved stævning af 30. august 2018 har orion corporation anlagt sag ved køben-
havns byret, der ved kendelse af 1. november 2018 (bs-31735/2018-kbh) har
henvist sagen til østre landsret i medfør af retsplejelovens § 226, stk. 1.
københavns byret har ved tidligere kendelse af 13. september 2018 (bs-
6241/2017-kbh) henvist en lignende sag mellem de samme parter til behand-
ling ved landsret, jf. retsplejelovens § 226, stk. 1. sagen behandles i landsretten
under sagsnr. bs-34302/2018-olr.
byretten har begrundet henvisningen af den foreliggende sag således:
                                            3
       ”efter det oplyste vedrører nærværende sag, ligesom den henviste
       sag, spørgsmålet om såvel nationale som eu-regler og praksis for
       udstedelse af markedsføringstilladelse til et lægemiddel.
       under disse omstændigheder, og da sagen har væsentlige retlige og
       faktiske sammenfald med en allerede henvist sag, finder retten, at sa-
       gen er af principiel karakter og har generel betydning for retsanven-
       delsen og retsudviklingen samt væsentlig samfundsmæssig karakter.
       betingelserne i retsplejelovens § 226, stk. 1, for at henvise sagen til
       behandling ved landsret er derfor opfyldt.”
parternes påstande og anbringender i sagen
orion corporation har nedlagt påstand om, at lægemiddelstyrelsens markeds-
føringstilladelse nr. 57662 (d.sp.nr. 30264) af 26. oktober 2017 til lægemidlet de-
xmedetomidine ”ever pharma” er ugyldig.
til støtte for påstanden er det gjort gældende bl.a., at den danske markedsfø-
ringstilladelse til dexmedetomidine ”ever pharma” er udstedt i strid med da-
tabeskyttelsen af orion corporations dokumentation for dexdor og derfor er
ugyldig. lægemiddelstyrelsen har uberettiget lagt til grund, at den tjekkiske
markedsføringstilladelse til precedex kan bruges som referencelægemiddel ved
beregningen af databeskyttelsesperioden for dexdor.
det gøres herunder gældende, at der ikke er hjemmel i dansk ret til at udstede
en national markedsføringstilladelse i henhold til den forkortede procedure i
bekendtgørelse nr. 1239 af 12. december 2005 om markedsføringstilladelse til
lægemidler m.m. (markedsføringsbekendtgørelsen) § 9, medmindre databeskyt-
telsesperioden for referencelægemidlet er udløbet. det er i den forbindelse en
ufravigelig betingelse, at der i ansøgningen er henvist til et referencelægemid-
del i lægemiddellovens forstand, der har været godkendt i mindst 8 år i eu. en
dansk markedsføringstilladelse, som er udstedt, uden at denne betingelse er op-
fyldt, savner hjemmel og er ugyldig.
lægemiddelstyrelsen er under den decentraliserede procedure forpligtet til at
påse, at der henvises til et referencelægemiddel som defineret i eu-retten, og at
databeskyttelsesperioden er udløbet. det gøres i den forbindelse gældende, at
betingelsen om referencelægemiddel også gælder og skal iagttages af styrelsen
ved ansøgninger indgivet efter den decentrale procedure, når danmark er refe-
renceland. i denne sag er der delvist tale om en ansøgning efter den forkortede
procedure i henhold til direktivets art. 10, som er implementeret i dansk ret ved
markedsføringsbekendtgørelsens § 9. hverken bekendtgørelsens § 9 eller § 45
giver mulighed for at gøre undtagelse fra kravene til et referencelægemiddel i
den decentraliserede procedure. at en berørt medlemsstat både kan og skal sik-
                                            4
re overholdelse af kravene for referencelægemidler fremgår tydeligt af vejled-
ningen til reglerne.
lægemiddelstyrelsen har i en situation, hvor danmark er referenceland, en
selvstændig pligt til at påse, at databeskyttelsen rent faktisk er udløbet. læge-
middelstyrelsen kan således ikke blot forlade sig på tjekkiets vurdering heraf.
på tidspunktet for udstedelsen af den tjekkiske tilladelse var tjekkiet ikke med-
lem af eu og dermed ikke underlagt eu-retten. som følge deraf gælder princip-
pet om gensidig anerkendelse ikke for den tjekkiske tilladelse til precedex. her-
til kommer, at der var væsentlige ændringer i eu-retten mellem udstedelsen af
den tjekkiske markedsføringstilladelse og tjekkiets indtræden i eu, hvilket fjer-
ner enhver formodning om overensstemmelse.
lægemidlet precedex opfylder ikke betingelserne for at udgøre et referencelæ-
gemiddel, idet det ikke var godkendt i overensstemmelse med eu-retten. det
må således have formodningen mod sig, at den tjekkiske markedsføringstilla-
delse er udstedt i overensstemmelse med eu-retten, når den kompetente eu-
retlige myndighed på baggrund af præcis det samme materiale og i tidsmæssig
nær sammenhæng udtalte, at de eu-retlige betingelser for at udstede en mar-
kedsføringstilladelse ikke var opfyldt, hvorfor precedex ikke blev meddelt en
eu-markedsføringstilladelse.
selv hvis den tjekkiske markedsføringstilladelse havde været i overensstemmel-
se med eu-retten, da den blev udstedt i 2002, er det et krav, at markedsførings-
tilladelsen opfyldte samtlige nye eu-retlige krav vedtaget forud for tjekkiets
indtræden i eu i maj 2004. tjekkiet har i forbindelse med landets indtræden i
eu ikke genbehandlet eller ajourført markedsføringstilladelsen for precedex for
at sikre overensstemmelse med direktiv 2003/63, der medførte væsentlige æn-
dringer i lægemiddeldirektivet. det følger heraf, at den tjekkiske markedsfø-
ringstilladelse pr. 1. maj 2004 ikke var i overensstemmelse med eu-retten.
dexdor og precedex er ikke omfattet af samme globale markedsføringstilladel-
se. da databeskyttelsesperioden for dexdor ikke er udløbet, er det i strid med
lægemiddelloven, direktiv 2001/83/ef og forordning (ef) 726/2004 at bruge da-
ta for dexdor som grundlag.
lægemiddelstyrelsen har nedlagt påstand om frifindelse.
til støtte herfor har styrelsen gjort gældende bl.a., at den udstedte markedsfø-
ringstilladelse er lovlig og gyldig. sagsøgeren har således ikke godtgjort, at der
er grundlag for at tilsidesætte lægemiddelstyrelsens vurdering.
det gøres i den forbindelse gældende, at styrelsen både har ret og pligt til at
lægge den tjekkiske lægemiddelmyndigheds (súkl) oplysninger til grund, og
                                             5
at styrelsen derfor hverken skal eller kan foretage en nærmere selvstændig ef-
terprøvelse af lovligheden og virkningerne af den tjekkiske markedsføringstilla-
delse af 21. november 2002 til lægemidlet precedex. fristen i lægemiddeldirekti-
vets art. 10 begyndte herefter at løbe den 1. maj 2004, da tjekkiet indtrådte i eu
og var bundet af det dagældende lægemiddeldirektiv.
lægemiddelstyrelsen skal som et led i behandlingen af en ansøgning om mar-
kedsføringstilladelse – både når danmark er referenceland og berørt medlems-
stat – kontrollere, at ansøgningen er ledsaget af de påkrævede oplysninger, og
– i et tilfælde som det foreliggende – verificere, om der til et oplyst referencelæ-
gemiddel faktisk er meddelt en markedsføringstilladelse i overensstemmelse
med lægemiddeldirektivet, jf. herved lægemiddeldirektivets art. 19, stk. 1, nr. 1.
styrelsen hverken kan eller skal imidlertid efterprøve indholdet eller rækkevid-
den af en markedsføringstilladelse, som en anden medlemsstat har udstedt.
derfor skal lægemiddelstyrelsen heller ikke forholde sig til, om den markeds-
føringstilladelse, der blev udstedt den 21. november 2002 i henhold til dagæl-
dende tjekkisk ret, faktisk var i overensstemmelse med eu-retten på tidspunk-
tet for tjekkiets indtræden i eu den 1. maj 2004. i et tilfælde som det foreliggen-
de er styrelsen derfor både berettiget og forpligtet til at lægge den tjekkiske læ-
gemiddelmyndigheds oplysninger om markedsføringstilladelsen til reference-
lægemidlet og dens gyldighed til grund. dette understøttes af bl.a. eu-domsto-
lens praksis, jf. herved c-557/16, c-452/06 og c-5/94. der er således intet belæg
for sagsøgerens synspunkt om, at lægemiddelstyrelsen skal foretage en nær-
mere undersøgelse af rækkevidden af den tjekkiske afgørelse, herunder ved
inddragelse af tjekkisk ret.
selv hvis lægemiddelstyrelsen var forpligtet til at foretage en vis efterprøvelse
af den tjekkiske lægemiddelmyndigheds oplysninger, er der ikke grundlag for
at tilsidesætte styrelsens vurdering. súkl er således gentagne gange blevet
spurgt om, hvorvidt den regulatoriske beskyttelsesperiode skal regnes fra 1.
maj 2004, og súkl har hver gang svaret bekræftende.
sagsøgeren har endvidere ikke godtgjort, at den tjekkiske markedsføringstilla-
delse ikke var i overensstemmelse med eu’s regler på lægemiddelområdet.
den regulatoriske databeskyttelsesperiode er således udløbet, da dexdor og
precedex er omfattet af den samme globale markedsføringstilladelse.
parternes bemærkninger til spørgsmålet om henvisning
orion corporation har anmodet om, at sagen henvises til behandling ved lands-
ret i 1. instans og har til støtte herfor anført, at sagen rejser principielle retlige
spørgsmål om lægemiddelstyrelsens behandling som referencemedlemsland
for ansøgninger efter den decentrale procedure, herunder om styrelsens adgang
                                           6
og pligt efter national dansk ret og eu-ret til at foretage en selvstændig vurde-
ring af, om betingelserne for udstedelse af en dansk markedsføringstilladelse er
opfyldt. sagen rejser videre spørgsmål om lægemiddelstyrelsens adgang til at
tilsidesætte vurderinger foretaget af den kompetente myndighed i det oprinde-
lige udstedelsesland og kompetence til at prøve, om en markedsføringstilladel-
se udstedt i et andet land, inden dette indtrådte i eu, er udstedt i overensstem-
melse med lægemiddeldirektivet.
sagen rejser desuden spørgsmål om danske domstoles adgang til at efterprøve
lægemiddelstyrelsens sagsbehandling og de materielle betingelser for udste-
delse af markedsføringstilladelse.
der er tale om spørgsmål, hvis besvarelse rækker ud over den foreliggende sag,
og som vil få betydning for lægemiddelstyrelsens fremtidige behandling af an-
søgninger efter den decentrale procedure og for de retsmidler, som indehavere
af markedsføringstilladelse til referencelægemidler har til rådighed.
lægemiddelstyrelsen har om henvisningsspørgsmålet i den sag, der ved ken-
delse af 13. september 2018 allerede er henvist til østre landsret (bs-
34302/2018-olr), udtalt sig imod sagens henvisning. da der er væsentlige lig-
hedspunkter mellem denne sag og bs-34302/2018-olr har styrelsen oplyst, at
der ikke er indsigelser mod, at sagen i medfør af retsplejelovens § 254, stk. 2,
henvises til østre landsret til behandling i forbindelse med bs-34302/2018-
olr.
retsgrundlaget
muligheden for henvisning af en sag til landsret til behandling i 1. instans blev
ved lov nr. 538 af 8. juni 2006 om ændring af retsplejeloven og forskellige andre
love (politi- og domstolsreformen) indskrænket til sager af principiel karakter
og sager, der efter indhentet udtalelse fra landsretten findes mest hensigtsmæs-
sigt at kunne behandles i forbindelse med en anden sag, der verserer ved lands-
retten.
af forarbejderne til loven, jf. de almindelige bemærkninger pkt. 3.2.1 i lovfor-
slag l 168 af 1. marts 2006 (folketingstidende 2005-06, tillæg a) fremgår bl.a.:
      ”om højesterets rolle i instansordningen anfører retsplejerådet, at
      højesterets centrale opgaver er at sikre retsenheden i landet og at
      træffe afgørelse i sager, som rejser spørgsmål af generel betydning
      for retsanvendelsen og retsudviklingen eller i øvrigt er af væsentlig
      samfundsmæssig rækkevidde. derimod bør den øverste domstols
      ressourcer efter retsplejerådets opfattelse som udgangspunkt ikke
      benyttes til at behandle sager, hvis udfald i det væsentlige afhænger
                                              7
      af bevismæssige vurderinger, eller som angår retsanvendelse på om-
      råder, hvor de principielle retsspørgsmål allerede er afklaret...”
justitsministeriet tilsluttede sig retsplejerådets synspunkter.
retsplejelovens § 226, stk. 1, blev ændret ved lov nr. 84 af 28. januar 2014 om
ændring af retsplejeloven m.v. (sagstilgangen til højesteret m.v.), og det frem-
går nu, at byretten efter anmodning fra en part kan henvise en sag til behand-
ling ved landsret,
      “hvis sagen er af principiel karakter og har generel betydning for
      retsanvendelsen og retsudviklingen eller væsentlig samfundsmæssig
      rækkevidde i øvrigt.”
af de specielle bemærkninger til bestemmelsen, jf. lovforslag l 96 af 11. decem-
ber 2013 (folketingstidende 2013-14, tillæg a, lovforslagets § 1, nr. 8 (§ 226, stk.
1)) fremgår:
      ”for at skabe større sikkerhed for, at de sager, der indbringes for hø-
      jesteret, er egnede til at sikre, at domstolsreformens mål vedrørende
      højesterets rolle kan nås, foreslås det, at betingelserne for, at en sag
      kan henvises fra byretten til behandling i landsretten i 1. instans – og
      dermed indbringes direkte for højesteret som 2. instans – tydeliggø-
      res ved at indskrive betingelserne i selve loven.
      det foreslås nærmere, at en sag kan henvises fra byretten til landsret-
      ten til behandling i 1. instans, hvis sagen er af principiel karakter og
      har generel betydning for retsanvendelsen og retsudviklingen eller
      væsentlig samfundsmæssig rækkevidde i øvrigt.
      vurderingen af, om en sag har “principiel karakter”, forudsættes at
      være den samme som hidtil. det drejer sig således navnlig om sager,
      der vedrører lovfortolkning, eller som i øvrigt angår et principielt
      retligt spørgsmål. uden for kategorien af sager af principiel karakter
      falder således fortsat f.eks. sager, hvis afgørelse hovedsagelig beror
      på en konkret bevismæssig vurdering eller på en skønsmæssig afvej-
      ning af en række momenter, hvor denne afvejning er uden vide-
      rerækkende betydning.
      henvisning kan kun ske, hvis sagen ud over sin principielle karakter
      også har en generel betydning for retsanvendelsen og retsudviklin-
      gen eller en væsentlig samfundsmæssig rækkevidde i øvrigt. der vil
      efter omstændighederne være tale om en skønspræget vurdering,
      hvor det navnlig må indgå, om sagen efter sin karakter er egnet til at
                                            8
      sikre, at domstolsreformens mål vedrørende højesterets rolle kan
      sikres, og derfor bør kunne indbringes for højesteret som 2. instans
      uden særlig tilladelse.”
landsretten påser af egen drift, at betingelserne for henvisning er opfyldt, jf.
retsplejelovens § 226, stk. 5.
landsrettens begrundelse og resultat
hovedspørgsmålet i sagen er, om lægemiddelstyrelsen som led i sin behand-
ling af ansøgningen om udstedelse af markedsføringstilladelse til dexmedeto-
midine ”ever pharma” var forpligtet til at foretage en selvstændig prøvelse og
vurdering af, om tjekkiet havde godkendt referencelægemidlet precedex i over-
ensstemmelse med eu-retten.
ansøgningen blev indgivet til lægemiddelstyrelsen med danmark som refe-
renceland efter den forkortede, decentrale procedure i markedsføringsbekendt-
gørelsens § 9 og § 45, der implementerer lægemiddeldirektivets art. 10 og 28.
eu-domstolen har i dom af 14. marts 2018 (c-557/16, astellas pharma gmbh)
taget stilling til de nationale myndigheders og domstoles kompetence i sager
om ansøgning om markedsføringstilladelse, der indgives og behandles i medfør
af de nævnte bestemmelser i lægemiddeldirektivet.
rammerne for rettens bedømmelse af sagen må på denne baggrund anses for
afklaret, og landsretten finder, at sagen ikke i forhold hertil rejser spørgsmål af
principiel karakter.
landsretten finder endvidere ikke, at de øvrige omstændigheder, som orion
corporation har påberåbt sig til støtte for anmodningen om henvisning af sagen
til behandling ved landsret i 1. instans, medfører, at sagen er af en sådan karak-
ter, at betingelserne i retsplejelovens § 226, stk. 1, er opfyldt.
sagen sendes herefter tilbage til byretten til fortsat behandling.
det bemærkes, at landsretten i sag bs-34302/2018-olr, der vedrører de samme
parter, ved samtidig kendelse har truffet afgørelse om, at sagen sendes tilbage
til byretten.
                                  thi bestemmes:
                                         9
landsretten afviser at behandle sagen i 1. instans og sender sagen til byretten til
fortsat behandling.
 publiceret til portalen d. 08-12-2018 kl. 09:44
modtagere: advokat (h) rass markert holdgaard, sagsøger orion
corporation, advokat (l) nicolaj josua kleist, sagsøgte
lægemiddelstyrelsen