text:
- kag
                                      udskrift
                                           af
                         sø- & handelsrettens dombog
                                     ____________
                                         dom
afsagt den 7. januar 2016.
v-73-14
                                vitra collections ag
                                (advokat johan løje v/ advokatfuldmægtig christian
                                nordendorf olson)
                                mod
                                1) bart veenstra
                                (selv)
                                2) benjamin veenstra
                                3) nima taheri-nejad
                                4) neda taheri-nejad
                                og
                                5) greenhill-art
                                v/neda taheri-nejad
                                (alle repræsenteret af bart veenstra som værge og i hen-
                                hold til fuldmagt)
                                                 -2-
sagens baggrund og parternes påstande
denne sag drejer sig om, hvorvidt de sagsøgte har markedsført og solgt eames stolene ea-
mes plastic side chair med dowel base (eames dsw), eames plastic side chair med eifel
base (eames dsr) og eames plastic armchair rocker (eames rar), hvor enten hele stolen
eller understellet ikke var originalt, via auktionsportalen lauritz.com (herefter lauritz), og
om der i den forbindelse er sket en krænkelse af vitra collections ag’s (herefter vitra)
rettigheder i medfør af ophavsretsloven, varemærkeloven og markedsføringsloven. det er
endvidere omtvistet, om der er værneting for sagen i danmark.
vitra har nedlagt påstand om, at de sagsøgte skal betale 1.500.000 kr. med procesrente fra
sagens anlæg.
bart veenstra, benjamin veenstra, nima taheri-nejad, neda taheri-nejad og greenhill-art
v/ neda taheri-nejad har nedlagt påstand om afvisning, subsidiært frifindelse.
sagen er anlagt den 15. oktober 2014.
bart veenstra har under sagen repræsenteret sig selv og som værge tillige sin umyndige søn,
benjamin veenstra. endvidere har bart veenstra i henhold til fuldmagt repræsenteret sin hu-
stru, neda taheri-nejad, og dennes broder, nima taheri-nejad.
oplysningerne i sagen
stolene eames plastic side chair med dowel base (eames dsw), eames plastic side chair
med eifel base (eames dsr) og eames plastic armchair rocker (eames rar) blev desig-
net af ray og charles eames omkring 1950. stolene består groft sagt af dels en skal og dels en
base, som under sagen også benævnes som understellet eller benene (f.eks. kaldes ”dowel
base” også ”dowel leg”). indtil 1993 blev stolenes skaller fremstillet i glasfiber, men siden
1993 er skallerne blevet fremstillet af polypropylen.
                                       -3-
de originale stole ser ud som følger:
                                                  eames dsr
 eames dsw
                                        eames rar
                                                    -4-
stolene bliver i europa og mellemøsten produceret, markedsført og solgt af vitra, som er et
schweizisk selskab, der er en del af den internationale møbelproducent vitra-gruppen. i
resten af verden markedsføres og sælges stolene af den amerikanske producent herman mil-
ler. herman millers møbler må ikke markedsføres og sælges i europa uden vitras tilladel-
se. i danmark sælges de originale eames stole gennem paustian.
i henhold til en aftale indgået mellem vitra og arvingerne efter ray og charles eames har
vitra ret til at påtale krænkelser af ray og charles eames’ rettigheder til stolene. endvidere
er vitra indehaver af varemærkerettighederne til vitra og eames bl.a. i henhold til vare-
mærkeregistreringer fra ohim og wipo.
den 21. februar 2013 købte advokat johan løje via auktionsportalen lauritz.com to stole.
annoncen på auktionsportalen indeholdt følgende beskrivelse af stolene:
       ”charles eames. par skalstole af gennemfarvet blå glasfiber, senere monteret på dowel-leg stel
       af sortlakeret metal og mørkbejset træ. siddehøjde ca. 44 cm. fremstillet hos herman miller.
       (2).”
da det viste sig, at både stolenes glasfiberskaller og baserne var kopier fra kina, anmodede
vitra i april måned 2013 fogedretten i glostrup om bevissikring hos lauritz med henblik
på at sikre bevis for eventuelle krænkelser af vitras rettigheder. vitra anmodede endvi-
dere om, at der blev nedlagt forbud over for lauritz. på et møde i fogedretten i glostrup den
10. juli 2013 nedlagde vitra følgende påstande:
       ”…
       5. rekvisiti forbydes at markedsføre, formidle salg af og sælge, herunder importere og ekspor-
       tere, herunder udlevere til auktionssælgere eller auktionskøbere, stole som vist i bilag 41, hvor
       stolebenene fremstår fremtoningsmæssigt identiske med de i det pågældende bilag viste, men
       hvor stolebenene ikke er fremstillet af rekvirenten eller med dennes accept.
                                                     -5-
       6. rekvisiti forbydes at markedsføre, formidle salg af og sælge, herunder importere og ekspor-
       tere, herunder udlevere til auktionssælgere eller auktionskøbere, stole som vist i bilag 42, hvor
       stolebenene fremstår fremtoningsmæssigt identiske med de i det pågældende bilag viste, men
       hvor stolebenene ikke er fremstillet af rekvirenten eller med dennes accept.
       7. rekvisiti forbydes at markedsføre, formidle salg af og sælge, herunder importere og ekspor-
       tere, herunder udlevere til auktionssælgere eller auktionskøbere, stole som vist i bilag 43, hvor
       stolebenene fremstår fremtoningsmæssigt identiske med de i det pågældende bilag viste, men
       hvor stolebenene ikke er fremstillet af rekvirenten eller med dennes accept.
       8. rekvisiti forbydes at markedsføre, formidle salg af og sælge, herunder importere og ekspor-
       tere, herunder udlevere til auktionssælgere eller auktionskøbere, stole omfattet af anmodning 5-
       7, uanset om det af annonceringen måtte fremgå, at stolebenene ikke er originale.
       9. beslaglæggelse af eventuelt lager af de af anmodning 5-8 omfattede produkter.
       …”
under fogedsagen blev der afgivet forklaring af bl.a. kresten landsberger andreasen, der
bl.a. forklarede, at han siden april 2013 havde været ansat som manager i lauritz’ auktions-
hus i hørsholm. han arbejdede med designermøbler, og han havde særligt specialiseret sig i
såkaldte vintagekombinationer, hvor en original skal kombineres med et uoriginalt under-
stel.
den 17. juli 2013 afsagde fogedretten i glostrup kendelse i sagen med følgende begrundelse
og resultat:
       ”…
       fogedrettens begrundelse og resultat
       forbuds- og beslaglæggelsesanmodningen angår originale stoleskaller med eftermonterede ik-
       ke-originale stel.
                                                -6-
vitra’s anmodninger har, således som de er endeligt formuleret, ikke et indhold eller en ka-
rakter, som medfører, at de i medfør af retsplejelovens § 646, stk. 2, jf. §§ 348 og 349, ikke er eg-
net til behandling under denne sag.
stolene af mærkerne ”eames dsw–chair”, ”eames dsr –chair” og ”eames rar-chair”, der
er afbilledet i kendelsens bilag 1, 2 og 3, blev i 1950’erne designet af ray og charles eames og
sat i produktion af først herman miller og senere også vitra. dette gælder såvel stoleskallerne
som stellene.
efter bevisførelsen har vitra godtgjort, at stoleskallerne i sig selv er ophavsretligt beskyttet.
det er endvidere sandsynliggjort, at dette også er tilfældet for hvert af de tre stel og hver af sto-
leskallerne med monterede originale stel.
det er endvidere sandsynliggjort, at salg m.v., således som det indtil den 17. juni 2013 er sket
via lauritz’ hjemmeside, af originale stole af de anførte mærker med eftermonterede ikke-
originale stel, udgør en krænkelse af de rettigheder, der følger af ophavsretslovens §§ 1 og 2
samt af markedsføringslovens § 1.
vitra har ved den fremlagte ”deed of transfer of ownership” af 1. oktober 1984 med bilag
godtgjort, at rettighederne til blandt andet de tre stoleskaller med tilhørende stel på dette tids-
punkt blev overdraget til vitra, som derefter i europa og mellemøstlige lande kunne hånd-
hæve disse.
efter vidneforklaringerne, der støttes af gennemgangen i fogedretten af eksempler på originale
og ikke-originale stoleskaller og stel, er der markant og synlig kvalitetsforskel på originale og
ikke-originale stoleskaller og stel, ligesom holdbarheden og stabiliteten af ikke-originale stel ef-
ter stefan thoma’s forklaring er betydeligt ringere, end det gør sig gældende for originale stel.
det er herved sandsynliggjort, at anvendelsen af ikke-originale stel kan medføre såvel faresitua-
tioner for forbrugeren som skade på designenes omdømme.
lauritz har siden den 17. juni 2013 suspenderet salg m.v. af originale stoleskaller med efter-
monterede ikke-originale stel, men det er efter selskabets udsagn alene sket midlertidigt og pr.
kulance, og udstrækningen heraf er ganske uklar.
                                                -7-
det må derfor antages, at vitras interesser ikke er tilstrækkeligt beskyttet, hvis vitra i med-
før af retsplejelovens § 643, stk. 1, henvises til at benytte lovens almindelige regler om straf og
erstatning.
der er efter det fremkomne ikke grundlag for at fastslå, at vitra har fortabt sin ret ved passivi-
tet eller forældelse, eller at ophavsretslovens §§ 19 og 29 er til hinder for nedlæggelse af forbud.
på ovennævnte baggrund, og idet det af lauritz anførte om proportionalitet på det forelig-
gende grundlag ikke kan føre til et andet resultat, er betingelserne for at nedlægge forbud til
stede, jf. retsplejelovens § 642.
fogedretten tager vitras anmodning nr. 5, 6 og 7 til følge.
anmodning nr. 8 må, således som den er formuleret, anses for indeholdt i forbuddet efter an-
modning nr. 5, 6 og 7.
det bemærkes om anmodning nr. 9, at vitra har ikke redegjort nærmere for det aktuelle be-
hov for at træffe afgørelse om beslaglæggelse.
der er herefter ikke grundlag for at tage anmodning nr. 8 og 9 til følge.
vitra har, hvis det måtte vise sig fornødent, mulighed for i medfør af retsplejelovens § 645 at
anmode fogedretten om bistand til at opretholde det nedlagte forbud.
der er under sagen fremlagt udskrifter fra lauritz’ hjemmeside indeholdende en lang række
online-auktioner, som alle vedrører stoleskaller af de anførte mærker med eftermonterede stel,
der ligner de stel, som er afbilledet i kendelsens bilag 1, 2 og 3.
da det er sandsynliggjort, at hver af disse auktioner udgør en selvstændig krænkelse af
vitra’s rettigheder, er der ikke grundlag for at betinge nedlæggelse af forbud af sikkerheds-
stillelse.
der nedlægges herefter forbud som nedenfor bestemt.
                                                    -8-
       derfor bestemmes:
       1) lauritz.com a/s forbydes at markedsføre, formidle salg af og sælge, herunder importe-
           re og eksportere, herunder udlevere til auktionssælgere eller auktionskøbere, stole som vist
           i bilag 1, hvor stolebenene fremstår fremtoningsmæssigt identiske med de i det pågældende
           bilag viste, men hvor stolebenene ikke er fremstillet af rekvirenten eller med dennes accept.
       2) lauritz.com a/s forbydes at markedsføre, formidle salg af og sælge, herunder importe-
           re og eksportere, herunder udlevere til auktionssælgere eller auktionskøbere, stole som vist
           i bilag 2, hvor stolebenene fremstår fremtoningsmæssigt identiske med de i det pågældende
           bilag viste, men hvor stolebenene ikke er fremstillet af rekvirenten eller med dennes accept.
       3) lauritz.com a/s forbydes at markedsføre, formidle salg af og sælge, herunder importe-
           re og eksportere, herunder udlevere til auktionssælgere eller auktionskøbere, stole som vist
           i bilag 3, hvor stolebenene fremstår fremtoningsmæssigt identiske med de i det pågældende
           bilag viste, men hvor stolebenene ikke er fremstillet af rekvirenten eller med dennes accept.
           …”
i forbindelse med fogedsagen beslaglagde retten ved bevissikring efter det oplyste cirka
1.500 siders bilag hos lauritz, herunder en oversigt over de auktioner, der havde været af-
holdt over stole indleveret af de sagsøgte under denne sag og de kvitteringer, som de sag-
søgte havde modtaget fra lauritz. det fremgår af beskrivelsen af stolene både på oversigten
over auktionerne og på kvitteringerne, at der i en række tilfælde var tale om skalstole af glas-
fiber ”monteret på senere dowel leg stel” eller ”senere monteret på dowel leg stel”. endvi-
dere fremgår antallet af solgte stole og den opnåede pris af både oversigten og kvitteringer-
ne.
der er under sagen fremvist én original eames stol og én ubestridt ulovlig kopi heraf, som
stammer fra fogedsagen mod lauritz. vitra har oplyst, at man alene kan knytte den ulovlige
kopi til en auktion hos lauritz, men ikke til de sagsøgte.
                                                 -9-
forklaringer
der er under sagen afgivet forklaring af bart veenstra og jan axelsen.
bart veenstra har forklaret bl.a., at han arbejdede som direktør for burger king i tyskland
indtil 2008, hvor han blev fyret. han vandt efterfølgende en retssag mod burger king, som
måtte betale ham en stor sum penge.
han og hans hustru, neda taheri-nejad, havde to grimme stole derhjemme, som de satte til
salg via e-bay. stolene blev solgt for 250 euro. den person, der havde købt stolene, ringede
senere og fortalte, at han havde videresolgt stolene for 800 euro. senere kom personen tilba-
ge og ville købe nogle malerier, som neda taheri-nejad havde malet, for at sælge dem via
lauritz. personen fik lov til at købe et billede, som han videresolgte for 1.000 euro. efterføl-
gende kom personen tilbage og spurgte, om de ville overtage hans forretning, hvilket de
gjorde. han etablerede herefter denne forretning med sin hustru. de har således solgt brugte
møbler siden 2008.
i begyndelsen solgte de sofaer, men det er meget hårdt, hvis man f.eks. skal bære en sofa ned
fra 7. sal, så de ledte efter andre produkter, som de kunne sælge. de har solgt rustninger,
pelse, tasker mv. alle tingene er blevet solgt via lauritz. lauritz er et internationalt aukti-
onshus, så de solgte ikke specifikt til det danske marked. hans kontaktperson hos lauritz i
danmark var kresten landsberger.
det er korrekt, at de har solgt eames stole via lauritz, men hvis han tæller efter i det frem-
lagte materiale, så drejer det sig ikke om 1848 stole, men om 1844. der har været fremlagt fle-
re forskellige tal i forbindelse med sagen. han har talt sammen to gange. han begyndte at
købe stoleskaller efter aftale med kresten landsberger. kresten landsberger fulgte med på
e-bay, og når kresten landsberger havde fundet nogle gode stole, kontaktede kresten
landsberger ham og fortalte ham, hvad kresten landsberger syntes, at han skulle købe. det
gik så godt, at han fik forskudsbetaling, så han kunne købe mere. han blev kontaktet af flere
personer fra lauritz, og han stolede på eksperterne hos lauritz.
                                                - 10 -
han købte stolene via bl.a. e-bay. han har alle kvitteringerne. han tror ikke, at alle de perso-
ner, som han har købt stole af, kan være snydere. nogle gange købte han hele stole, og andre
gange købte han kun stoleskaller eller understel. man sælger stoleskaller og understel sepa-
rat, hvis den anden del f.eks. er gået i stykker. han vil tro, at en eller to stoleskaller var nye,
men størstedelen var brugte stoleskaller. sælgerne var primært private personer, men han
har også købt fra enkelte mindre virksomheder. sælgerne var fra hele tyskland, men han vil
ikke fortælle, hvad de hedder, da han ønsker at beskytte dem mod vitras mistænkeliggørel-
se. for så vidt angår den kvittering, der er fremlagt i sagen, og som angiveligt handler om
handel med understel, så kender han hverken virksomheden t.c.h. eller hr. lothar hoh-
mann. han har undersøgt det, og virksomheden eksisterer ikke længere. han kan heller ikke
se hverken sit eget eller sine familiemedlemmers navne på kvitteringen.
når man køber ting via e-bay, foregår det som en auktion, så han kan ikke fortælle præcist,
hvor meget han har givet for stoleskallerne og understellene. prisen afhænger også af, hvor
meget man køber. prisen for en brugt stoleskal var 100-180 euro. i øjeblikket er prisen højere.
prisen for understel var 60-90 euro. de købte via et budprogam, der hedder ”my sniper”,
hvor man kan sætte f.eks. 200 bud op, og så byder programmet automatisk. det var hans hu-
stru, der satte budene op efter instruktion fra kresten landsberger. han og hans svoger,
nima taheri-nejad, hentede stolene og transporterede dem til danmark, hvor de leverede
dem til lauritz i roskilde, esbjerg eller aarhus. de tømte bussen og fik en kvittering for det,
som de havde leveret. de transporterede altid stoleskallerne og understellene separat, og det
var altid lauritz, der satte stolene sammen. han har aldrig sat understel på stoleskallerne.
han undrede sig over, hvorfor lauritz påtog sig at samle stolene, men nu ved han hvorfor.
det var lauritz, der skrev teksten til annoncerne. han taler ikke dansk, og han havde ingen
indflydelse på teksten i annoncerne. han gav ingen beskrivelse af stolene, når han afleverede
dem. ofte kopierede lauritz tekst og billeder fra annoncer fra tidligere auktioner til brug for
annoncerne til nye auktioner. de billeder, der er fremlagt i sagen, viser derfor ikke noget om,
nøjagtig hvilke stole der blev solgt under den enkelte auktion. han kan ikke se på billederne,
om stolene er brugte. hvis der var ridser eller lignende på stolene, fremgik det af den beskri-
                                                - 11 -
velse, som lauritz skrev. han kan ikke se noget ud af billederne. hvis tingene har ridser eller
rust, er de efter hans opfattelse gamle. han undersøgte, om stolene var stabile, men han un-
dersøgte ikke, om det var det rette træ eller den originale skrue, der sad i understellet. nogle
gange fik man tre ben, og andre gange manglede en skrue eller lignende. for det meste var
det hele der, når han købte det. han fik aldrig nogen klager, og han fik aldrig ting retur. det
var perfekt for lauritz.
det er hans opfattelse, at de sagsøgte leverede originale stoleskaller og originale understel til
lauritz. han ved ikke, hvad der efterfølgende er sket hos lauritz. når han læser den forkla-
ring, som kresten landsberger afgav ved fogedretten i glostrup, tror han dog, at han ved,
hvad der er sket. han tror, at han er blevet udnyttet af lauritz. de sidste 1,5 år har de i tysk-
land forsøgt at gøre noget i forhold til lauritz. fogedretten i glostrup sagde, at lauritz var
ansvarlig, men nu skal han gøres ansvarlig. han fik ingen klager fra lauritz før efter 2,5 år,
hvor han fik en mail fra mette sundstrøm, som skrev, at der var noget galt med understelle-
ne. han ringede til hende, men hun kunne ikke fortælle, hvad der var galt. lauritz spærrede
alle deres konti, og fra den ene dag til den anden havde de ingen indtægt.
det er korrekt, at hans søn, benjamin veenstras, navn fremgår af kvitteringerne, og at hans
søn havde en konto hos lauritz. han ville købe nogle ting til sin søn, og hans revisor sagde,
at han skulle lade være med at blande forretning og private indkøb. hans søn har ikke fore-
taget sig noget aktivt. det var ham, hans hustru og hans svoger, der agerede i forhold til sal-
get af stolene. lauritz har en regel om, at man når man først har fået forskudsbetaling af en
vis størrelse på sin konto, kan man ikke handle fra den konto med forskudsbetaling igen, før
den tidligere forskudsbetaling er dækket. derfor var det nødvendigt for dem at sælge fra fle-
re konti, som sket.
han solgte brugte møbler fra 2008, og han solgte eames stole fra ca. 2009. han har ikke solgt
noget de sidste 2,5 år, da deres konti hos lauritz blev blokeret. nu har han fået et andet ar-
bejde, og han vil aldrig arbejde med møbler igen. han havde ingen professionel viden om
eames møbler. han fik at vide fra lauritz, hvad han skulle købe, og så købte han det. han fik
ikke altid en god fortjeneste. man kan få en fortjeneste, og man kan leve af det. han kan ikke
                                                - 12 -
sige præcist, hvad fortjenesten var for en enkelt stol. han har ikke været involveret i lignen-
de sager, og han er aldrig før blevet beskyldt for at sælge falske møbler. han har en ren straf-
feattest.
jan axelsen har bl.a. forklaret, at er ansat hos paustian som butikschef og møbelsælger. han
har beskæftiget sig med møbler af denne karakter siden 1984, og han har arbejdet koncentre-
ret med eames møbler hos paustian i ca. 15 år. han har et indgående kendskab til stolenes
historik mv. eames møbler er en kendt og eftertragtet vare, og det er hans opfattelse, at sto-
len er en moderne klassiker på linje med wegner og arne jacobsen. glasfiberversionen blev
udviklet omkring 1950. vitra holdt op med at producere glasfiberstole i 1992-1993. i dag
laves stoleskallen af polypropylen. stolen findes både med og uden arme. træstellet, som
hedder dowel base (dsw), kan være lyst, sort eller mørkbejset. metalstellet hedder eifel
base (dsr). gyngestolen hedder rar.
dowelleg stellet blev produceret samtidig med stoleskallerne omkring 1950’erne. man kan
ikke få et andet stel, men man kan få en anden farve på træet på stellene. oprindeligt var
træstellet udelukkende af træ, men der var ikke styrke nok i benene, når der blev boret huller
til tværstivere, og man oplevede derfor, at benene knækkede. i dag er træbenet hult, og der
sidder et metalben inden i for at undgå, at benet knækker. man bruger altid sorte skruer og
møtrikker til stellene. man bruger aldrig metalfarvede skruer eller møtrikker. det er hans
vurdering, at der ikke er nogen af de oprindelige og originale dowelleg stel på markedet i
dag, fordi de var ustabile, og fordi der var tale om træstel. en glasfiberstol med originale
træben er senest fra 1993. eifel basen blev også produceret omkring 1950. den findes i for-
skellige farver, men man kan ikke få den i forskellige versioner. i de senere år er der blevet
solgt flest understel af træ. han har ingen fornemmelse af, hvor mange stoleskaller der er
blevet produceret siden 1950, men det er mere end 100.000. han ved ikke hvor mange un-
derstel, der er produceret, men det er mange.
man kan godt kalde stolen et modulsæt, da det er muligt at sætte et andet understel på en
stoleskal, dog kan man ikke sætte et understel fra nogle af de andre stole på gyngestolen.
første gang, understellet monteres på en stoleskal, skal det være med et bestemt tryk, men
                                                 - 13 -
derefter kan man godt selv sætte et andet stel på stoleskallen. på glasfiberstolen monteres
understellet i en shock mount, som limes på stoleskallen. på nogle glasfiberskaller kan man
se to monteringsafstøbninger, som normalt er runde. understellene bliver normalt monteret
på stoleskallerne hos vitra eller hos en autoriseret vitra forhandler. stolen er samlet, når
den bliver leveret til kunden. i realiteten er stoleskallen og understellet to forskellige produk-
ter, da de kan kombineres på flere måder.
en ny dowel base koster ca. 2.500 kr. basen er væsentligt dyrere end stoleskallen, som koster
800-900 kr. hele stole koster ca. 3.300 kr. prisen for eifel basen er ca. 1.000 kr. lavere end pri-
se for dowel basen. gyngestolsbasen koster 2.500-2.800 kr. seks stole i polypropylen koster
18.000 kr. han vil tro, at seks stole med glasfiberskal kan købes på en auktion som f.eks. hos
lauritz for lidt mere end. 18.000 kr.
i de senere år har de set mange kopier af træbaserne på gamle stoleskaller. han har selv op-
levet, at originale stoleskaller blev monteret på uoriginale baser. man kan f.eks. få originale
stoleskaller fra en lufthavn, hvor de har været monteret på noget andet end ben. disse stole-
skaller kan man montere på en base, og derefter stille stolen ved et spisebord. det er deres
indtryk, at de uoriginale stoleskaller bliver lavet i kina. de lugter, og de kommer i store
mængder.
hos paustian har de mærket en opbremsning i salget af stolen, og det er hans indtryk, at
nogle kunder har fravalgt stolen, fordi der har været tvivl om, hvorvidt stolene var ægte,
bl.a. efter tv-udsendelse i ”kontant”. i forretningen bliver de ofte spurgt, om stolen er en ori-
ginal eller en kopi, og de bliver jævnligt kontaktet af folk, der har købt en stol, og som gerne
vil have verificeret, at stolen er ægte. det er altid negativt, når der er kopier på markedet,
fordi omtalen af stolen vedrører kopien og ikke originalen.
når han ser på udvalgte billeder i støttebilaget med forstørrelse af billeder fra auktioner med
sagsøgte som sælger, kan han godt se, at nogle af stolene eller understellene formentlig er
kopier. ved andre er han ikke i tvivl om, at understellene er kopier. dette skyldes bl.a. farven
og benenes tykkelse, idet benene er væsentlig kraftigere end benene på de originale under-
                                                 - 14 -
stel. endvidere er alle skruerne blanke. hvis det var originale understel, ville de være gamle,
og farven ville være natur. i dag produceres understellene i mørkt bejset, sort eller natur.
glasfiberskallerne ser meget nye ud på billederne, hvilket er bemærkelsesværdigt, når de se-
nest kan være produceret i 1993. på den blå stol er farven meget dyb i kanten, hvilket er et
tegn på, at stolen ikke er original. de stole, der er på de to sidste sider, har han kun set på bil-
leder. det er ikke en type, som vitra producerer. baserne til gyngestolen passer ikke til sto-
leskallerne uden armlæn. fysisk kan baserne til gyngestolen ikke monteres på en polypropy-
lenskal, men på en glasfiberskal kan man i princippet montere shock mounten, som man vil.
kopiprodukterne har generelt en ringe kvalitet. man har ønsket at lave et billigere stel. de er
dårligere både kosmetisk og kvalitetsmæssigt, da den måde, som de er svejset, ikke er pæn,
og for så vidt angår metalstellet kan det uoriginale stel vrides. uoriginale dowelleg stel er
farlige, netop fordi man ved, at de gamle originale understel knækkede, hvilket er årsagen
til, at man i dag forstærker benene. han vil betragte det som farligt at sætte sig på en stol
med et uoriginalt dowelleg stel. de uoriginale stoleskaller er væsentligt tyndere end de ori-
ginale, og der kommer ikke nogen aftegninger i kanten af stolen. når han skal vurdere, om
en stol er original, vil han helst stå med selve stolen.
man kan ikke slå op i avisen og købe uoriginale understel. der er solgt mange uoriginale sto-
le via lauritz, og man må formode, at sælgeren er en, der har adgang til mange stoleskaller
og understel, og som lever af at sælge uoriginale stole.
hvis han selv skulle købe en stol, kunne han sagtens være tilhænger af at købe en med glas-
fiberskal, men han har stole med polypropylenskallen derhjemme. en samler ville formentlig
vælge at købe stolen med glasfiberskal, da det er den, der ikke laves længere.
parternes synspunkter
for vitra collections ag, er der i det væsentlige procederet i overensstemmelse med på-
standsdokumentet, hvoraf bl.a. fremgår:
                                                  - 15 -
”…
anbringender
til støtte for sagsøgers påstand gøres det gældende:
at sø- og handelsretten har kompetence til at behandle denne sag, da sagsøgte har sine stole til
    danske forbrugere, og der dermed eksisterer deliktsværneting i danmark i henhold til bruxelles
    i forordningen artikel 5 (3).
at sagsøger besidder rettighederne til stolene omfattet af nærværende sag, og sagsøger besidder
    rettigheder til at påtale krænkelser af ray og charles eames rettigheder til de af sagen omfatte-
    de stole;
    idet dette er dokumenteret i den fremlagte aftale i sagens bilag 6, der foreligger mellem arvin-
    gerne til ray og charles eames og sagsøger.
at stolene omfattet af nærværende sag både som helhed (skal + baser), og baserne i form af dowel-
    legs (dsw), eifel-legs (dsr) og gyngestolsben (rar) er omfattet af selvstændig ophavsretlig
    beskyttelse;
    idet charles og ray eames er blandt de mest anerkendte designere, der nogensinde har levet;
    idet eames stolene er beundrede verdensberømte designikoner;
    idet baserne isoleret set opfylder det ophavsretlige originalitetskrav, og har en selvstændig be-
    skyttelse på samme måde som i dommen ufr.1999.909sh;
    idet dette er anerkendt af fogedretten i sin kendelse af 17. juli 2013 (sagens bilag 12).
at sagsøgtes salg af 1848 eames dsw, dsr og rar stole, og utvivlsomt i ethvert salg, hvor de sag-
    søgte angiver at stolene er ”monteret på senere dowel-leg stel, ”senere påmonteret eifel-leg
    stel” og/eller monteret på nyt dowel-leg stel” udgør en krænkelse af sagsøgers rettigheder i
    henhold til ophavsretslovens § 2;
    idet sagsøgtes salg af glasfiber skaller med uoriginale eftermonterede baser og fuldstændige
    kopier, fremstår identiske eller næsten identiske med sagsøgers design;
    idet varerne er produceret uden sagsøgers accept eller tilladelse;
    idet sagsøgtes tanke med at påsætte de uoriginale ben har været at genskabe den oprindelige
    stol, sådan så kunderne får noget, der fremstår som en ægte, autentisk eames stol;
    idet sagsøgte ikke loyalt har oplyst, at der er tale om uoriginale eksemplarer af sagsøgers de-
    signs;
                                                - 16 -
   idet der kan udledes en klar identifikation mellem lauritz.com’s ulovlige salg af de krænkende
   stole, og de sælgere, herunder sagsøgte, som har brugt lauritz.com til at sælge de ulovlige stole;
   idet at hver af de auktioner, som vedrørte skaller med eftermonterede baser, udgjorde en selv-
   stændig krænkelse af sagsøgers rettigheder, og sagsøgte ikke har modbevist andet i nærværen-
   de sag.
at sagsøgte har været i ond tro omkring ægtheden af de af sagsøgte solgte stole;
   idet sagsøgte er underlagt en undersøgelsespligt for sit erhvervsmæssige videresalg;
   idet sagens konkrete forhold bevidner, at sagsøgte må have været i ond tro;
   idet sagsøgte rimeligvis kan betegnes som en fagmand inden for salg af møbler, og derfor er
   underlagt en professionsstandard;
at undtagelsen i ophavsretslovens § 19 om konsumption ikke finder anvendelse i denne sag;
   idet de af sagsøgte markedsførte og solgte kopierede skaller og baser ikke er markedsført eller
   solgt af sagsøger eller med sagsøgers samtykke;
   idet konsumptionsprincippet i § 19 er uanvendeligt i sager, hvor man har ændret værket på en
   måde, der indebærer en respektkrænkelse, jf. ophavsretslovens § 11, stk. 1, og at sagsøgtes på-
   sætning af de uoriginale baser indebærer en krænkelse af respektretten i ophavsretslovens § 3,
   stk. 2;
   idet undtagelserne i ophavsretslovens kapitel 2 i henhold til § 11, stk. 2, altid kun kan bruges,
   ”hvis værket ikke ændres i videre udstrækning, end den tilladte brug kræver”, og at det er en
   ændring i en videre udstrækning en den tilladte brug kræver, at påsætte uoriginale baser på
   sagsøgers originale skaller.
at ophavsretslovens § 29, stk. 2 ikke finder anvendelse i nærværende sag;
   idet § 29, stk. 2 kun gælder for private ejere, der skal bruge eksemplarerne i overensstemmelse
   med deres praktiske brugsformål;
   idet sagsøgtes ændring af stolene ved udskiftning med uoriginale baser med henblik på er-
   hvervsmæssigt videresalg ikke kan karakteriseres som værende i overensstemmelse med et pri-
   vat praktisk brugsformål.
at bevisbyrden er rykket over på sagsøgte, som ikke har løftet denne.
at sagsøger besidder alle rettigheder i medfør af markedsføringsloven.
                                                - 17 -
at skallerne og baserne tillige må anses for beskyttet efter markedsføringsloven både samlet og
   hver for sig;
   idet baserne og skallerne besidder det fornødne særpræg samlet og hver for sig;
   idet skallerne og basernes udseende ikke kun er funktionsbestemte.
at sagsøgtes salg og markedsføring af de pågældende stole strider mod sagsøgers ret i henhold til
   markedsføringslovens § 1,
   idet salget og markedsføringen sker i erhvervsmæssigt øjemed;
   idet stolene fremstår som nærmest identiske kopier af stolene markedsført af sagsøger i dan-
   mark;
   idet det salg og den markedsføring, som sagsøgte foretager af de omhandlede stole, udgør en il-
   loyal og snyltende markedsadfærd, som er i strid god markedsføringsskik;
   idet fogedretten i glostrup også i sin kendelse den 17. juli 2013 (bilag 12) bekræftede, at salget af
   originale stoleskaller med eftermonterede ikke-originale baser, udgjorde en krænkelse af sagsø-
   gers rettigheder i henhold til markedsføringslovens § 1;
   idet sagsøgtes salg er sket med henblik på at fortrænge originale skaller og ben/baser fra mar-
   kedet.
at sagsøgte har handlet i ond tro, da sagsøgte har været fuldt bekendt med, at der var tale om skal-
   ler med eftermonteret med uoriginale ben/baser fra en anden producent og fuldstændige ko-
   pier.
at sagsøgtes salg ikke kan sammenlignes med et lovligt reservedelssalg;
   idet sagsøgte ikke har tydeliggjort på nogen måde, at der er tale om et produkt forskelligt fra
   originalproduktet;
   idet sagsøgers skaller såvel som baser nyder selvstændig immaterialretlig beskyttelse;
   idet sagsøgte har misbrugt sagsøgers varemærke og forretningskendetegn.
at sagsøgte har krænket sagsøgers varemærkerettigheder jf. varemærkelovens § 4;
   idet sagsøger er indehaver af varemærkerettighederne til henholdsvis eames samt vitra for
   møbler i international vareklasse 20, hvilket er dokumenteret i sagens bilag 7-9:
                                                  - 18 -
   idet de markedsførte og solgte eames stole med uoriginale eftermonterede ben/baser og fuld-
   stændige kopier har været markedsført med eller påført sagsøgers varemærker.
   idet sagsøgtes brug af sagsøgers varemærke er sket erhvervsmæssigt.
at undtagelsen i varemærkelovens § 6, stk. 1 ikke finder anvendelse i nærværende sag;
   idet det følger af bestemmelsens stk. 2, at stk. 1 ikke gælder hvis ”indehaveren har rimelig
   grund til at modsætte sig fortsat markedsføring af varerne, især i tilfælde, hvor disses tilstand er
   ændret eller forringet, efter at de er markedsført”;
   idet uoriginale baser normalt er af langt dårligere kvalitet end de ægte baser, hvilket i høj grad
   er egnet til at nedsætte eames-stolenes renommé og udhule varemærkets særpræg.
at sagsøgte er i henhold til ophavsretsloven § 83, markedsføringslovens § 20 og varemærkelovens
   § 43 er forpligtet til at betale erstatning, rimeligt vederlag og godtgørelse for overtrædelsen af
   sagsøgers rettigheder;
   idet sagsøgte har overtrådt ophavsretsloven § 2, markedsføringslovens § 1, og varemærkelo-
   vens § 4.
at rimeligt vederlag kan fastsættes til 25 % af sagsøgers salgspris, hvilket giver et vederlag på
   dkk 1.531.480,75;
   idet det følger af retspraksis, at rimeligt vederlag kan fastsættes til 25 % ved eksklusive produk-
   ter;
   idet sagsøgtes efterligning i alle henseende fremstår som identiske med sagsøgers stole;
   idet stolene er blevet præsenteret som hidrørende fra sagsøger;
   idet der er sket betydeligt tab af sagsøgers renommé;
   idet stolene er blevet solgt til en sammenlignelig pris.
at sagsøgers omsætningstab kan fastsættes til 1.854.801,45;
   idet omsætningstabet kan opgøres som antallet af sagsøgers ikke-solgte enheder multipliceret
   med sagsøgers fortjeneste pr. enhed;
   idet sagsøger har henvendt sig til samme køberkreds som sagsøgers, da priserne på stolene i
   mange tilfælde er ens, ligesom køberne har købt stolene under den forudsætning, at de var ægte
   og ikke kopier;
                                                     - 19 -
      idet der kan tales om substitution i forholdet 1-1.
   at skaden på sagsøgers goodwill som følge af sagsøgtes ulovlige salg er særligt udtalt i denne sag;
      idet sagsøgtes stole er af dårlig kvalitet og farlige;
      idet køberne af sagsøgtes stole tror, at de køber originale produkter.
   at der bør fastsættes en rimelig godtgørelse for den ikke-økonomiske skade, som sagsøger har lidt
      ved sagsøgtes salg af kopimøbler vellignende sagsøgers baser, men i langt dårlige kvalitet;
      idet salget har været særligt skadeligt for sagsøgers renommé og omdømme blandt forbruger-
      ne;
      idet udskiftningen af baserne må anses for en krænkelse af respektretten i ophavsretslovens §
      3…”
de sagsøgte, bart veenstra, benjamin veenstra, nima taheri-nejad og neda taheri-nejad,
har bestridt, at de har solgt falske stole. de vidste ikke, at der eksisterede kopier af eames
stolene, før de for ca. to år siden modtog en e-mail fra mette sundstrøm, hvorefter alt deres
salg via lauritz blev indstillet. de har i god tro indkøbt stoleskaller forskellige steder i tysk-
land og kørt dem til lauritz i esbjerg, roskilde og aarhus. de har aldrig kørt stole til lauritz
afdeling i kolding. de gik ud fra, at der var eksperter ansat ved alle lauritz’ afdelinger i
danmark. på et tidspunkt har vitra tilsyneladende konstateret, at der blev solgt uoriginale
eames stole via lauritz, hvorefter de sagsøgte modtog et brev fra en advokat i schweiz. de-
res advokat skrev til advokaten i schweiz og udbad sig beviser. herefter hørte de ikke yder-
ligere, før vitra besluttede at anlægge denne sag i danmark, da der åbenbart er andre love
i danmark.
sagen, der blev ført for fogedretten i glostrup, vedrørte alene nedlæggelse af et forbud, og
vitra havde indkøbt to uoriginale eames stole fra lauritz med henblik på at få nedlagt et
forbud. tallet på 1848 stole blev ikke nævnt i forbindelse med forbudssagen i glostrup, lige-
som der ikke blev ført bevis for, at 1848 stole var uoriginale. den afgørelse, der blev truffet af
fogedretten i glostrup, kan ikke bare lægges til grund, da fogedretten i glostrup ikke har
taget stilling til det, der er gjort gældende under nærværende sag.
                                                - 20 -
der er heller ikke for sø- og handelsretten ført bevis for, at de har solgt 1848 uoriginale ea-
mes stole. det er endvidere uklart, om det gøres gældende, at stoleskallerne var uoriginale,
eller om det gøres gældende, at understellene var uoriginale, ligesom der har været nævnt
flere forskellige antal stole i forbindelse med sagen. sagen omfatter således salg af 1848 stole,
men kresten landsberger havde 2000 stole stående. yderligere er der en påstand om, at en
tredjedel af de solgte stole var fuldstændige kopier, men det er uklart hvilken tredjedel, der
er tale om.
den omstændighed, at fogedretten i glostrup har anset det for sandsynliggjort, at hver en-
kelt auktion har udgjort en selvstændig krænkelse, er ikke i sig selv tilstrækkeligt bevis for,
at der har været tale om 1848 salg af uoriginale eames stole. hvis han vil oprette en konto
hos lauritz, skal han sende en kopi af sit pas, så man kan se, at det er hans konto. der er i sa-
gen fremlagt en lang liste med lots, men det fremgår ikke, hvilken konto de tilhører. der fin-
des mange falske konti hos lauritz. der må fremlægges dokumentation for hvert enkelt salg,
og de havde forventet at få en sagkyndig udtalelse fra en uafhængig ekspert. både vidnet
stefan thoma, der blev ført for fogedretten i glostrup, og vidnet jan axelsen, er ansat hos
vitra, og de er derfor ikke uafhængige sagkyndige vidner. jan axelsen kunne endvidere
ikke med sikkerhed sige, om de stole, der er på de fremlagte billeder, var originale eller uori-
ginale. hertil kommer, at der må stilles spørgsmålstegn ved, hvilken værdi de fremlagte bil-
leder har, idet lauritz benytter fotoshop. yderligere er der fremlagt en kvittering fra et sel-
skab, som de intet kendskab har til.
 det fremgår entydigt af lauritz salgsbetingelser, at det er lauritz, der udarbejder varebe-
skrivelsen. de stolede på eksperterne fra lauritz, men selv kresten landsberger har tilsyne-
ladende ikke kunnet se, om der var tale om originale eller uoriginale stole. det er ikke kor-
rekt, at man ikke kan se stolene, før man køber dem.
kundekredsen for stolene med glasfiberskal, som er et samlerobjekt, og stolene med stole-
skal af polypropylen er ikke identisk. hvis den beregning, som vitra har lavet, skulle være
korrekt, skulle de have solgt seks stole for ca. 18.000 kr., men den pris fremgår ikke tilnær-
melsesvis af den liste over deres salg, som vitra har fremlagt.
                                                  - 21 -
de er blevet sagsøgt for 350.000 euro, men der er ikke fremlagt nogen beviser i sagen. i pro-
cesskrifterne fra vitra finder man ofte vendingen ” overbevist om”, men en overbevisning
er ikke tilstrækkeligt, der skal fremlægges beviser, og bevisbyrden må lægge hos vitra og
ikke hos dem.
endelig vil de anmode retten om at undersøge, om sagen er forældet, og om vitra har en
fuldmagt fra herman miller, da de hovedsageligt har solgt produkter fra herman miller.
sø- og handelsrettens begrundelse og resultat
vitra collections ag har under denne sag rejst krav om betaling af 1,5 mio. kr. mod bart
veenstra og tre af hans familiemedlemmer, herunder hans 12-årige søn. kravet er rejst under
henvisning til, at de sagsøgte over auktionsportalen lauritz.com har solgt 1848 stole, som har
været benævnt som eames stole, men hvor enten hele stolen eller understellet ifølge vitra
ikke har været et originalt produkt.
det fremgår af bart veenstras forklaring og sagen i øvrigt, at han, hans kone og hans svoger
har haft et omfattende samarbejde med lauritz i danmark om salg af bl.a. eames-stole, og at
de selv har kørt de i hvert fald 1844 stole til indlevering til lauritz i danmark. der er derfor
værneting for sagen i danmark, jf. artikel 5, nr. 3, i 2000-bruxelles i-forordningen.
bart veenstras nu 12-årige søn har ifølge bart veenstras forklaring ikke noget med sagen at
gøre personligt, og henset til denne forklaring og benjamin veenstras alder, frifindes benja-
min veenstra.
bart veenstra har forklaret, at han og de øvrige sagsøgte på anvisning fra lauritz i danmark,
herunder navnlig kresten landsberger, har købt overvejende brugte eames stole og under-
stel på handelsplatforme i tyskland, herunder navnlig e-bay, og som anført fragtet dem til
lauritz i danmark. han bestrider, at der skulle være tale om uoriginale stole eller understel.
han fragtede altid stoleskallerne og understel hver for sig til lauritz, og det var lauritz, der
                                                 - 22 -
satte stoleskaller sammen med understel og oprettede annoncerne. det var ligeledes lauritz,
der skrev teksten til annoncerne og indsatte fotos, som ofte var standard-fotos af samme type
varer fra andre auktioner, som lauritz genbrugte.
det er vitra, der har bevisbyrden for, at de stole, de sagsøgte har solgt, var uoriginale.
vitra har med henblik på at løfte denne bevisbyrde fremlagt kvittering for køb af to stole fra
lauritz den 21. februar 2013 og den efterfølgende fogedforbudskendelse af 17. juli 2013, hvor
fogedretten i glostrup i en sag mellem vitra og lauritz nedlagde forbud mod salg mv. af
eames-stole, hvor stolebenene ikke er fremstillet af vitra. under fogedsagen forklarede
kresten landsberger fra lauritz bl.a., at han havde specialiseret sig i såkaldte vintagekombi-
nationer, hvor en original stoleskal kombineres med et uoriginalt understel. der var ingen
omtale af bart veenstra under fogedsagen, og det fremgår ikke heraf eller af sagen i øvrigt,
hvor mange sælgere, der leverede eames-møbler til lauritz, eller hvordan kombinationen af
originale stoleskaller og uoriginale understel foregik hos lauritz.
der har under sagen været forevist én ubestridt uoriginal eames-stol for retten. denne stol
stammer efter det oplyste fra fogedsagen, men vitra har samtidig oplyst, at de ikke kan
påvise, at stolen stammer fra en levering fra de sagsøgte til lauritz.
vitra har dernæst fremlagt tekst og fotos fra de auktioner, der har været afholdt over stole
indleveret af de sagsøgte. de fotos, der er indeholdt i sagens bilag, er så små, at de ikke kan
tydes. under selve hovedforhandlingen er fremlagt et hjælpebilag med omkring 50 forstør-
relser af de formentlig mere end 300 små fotos fra sagens bilag, og på baggrund af omkring
4-5 af disse fotos har vitras vidne fra paustian, som forhandler eames-stole i danmark, ud-
talt, at der formentlig – og i nogle tilfælde sikkert – er tale om i hvert fald uoriginale under-
stel, herunder navnlig fordi understellet fremtræder anderledes end de originale med hen-
syn til farve, tykkelse og skruer (som ikke er blanke på de originale). som anført har bart
veenstra forklaret, at der er tale om standard-fotos fra lauritz, og det kan også umiddelbart
konstateres, at der for forskellige auktioner er brugt samme foto.
                                                - 23 -
retten kan på baggrund af beviserne ført i denne sag ikke anse det for godtgjort, om og i gi-
vet fald i hvilket omfang de stole, som de sagsøgte har indleveret til lauritz, har været uori-
ginale, herunder om de sagsøgte har indleveret uoriginale understel til lauritz, som efter det
oplyste har kombineret stoleskaller og stel. det forhold, at det fremgår af teksten på en ræk-
ke af annoncerne, at stoleskallen er ”monteret senere på dowell-leg stel” kan ikke føre til an-
det resultat. det kan under de anførte omstændigheder heller ikke føre til et andet resultat, at
bart veenstra først efter forberedelsens afslutning meddelte, at han var rede til at efterkom-
me provokationen om fremlæggelse af kvitteringer fra e-bay, som ifølge det oplyste består af
3.500 sider, og som han efter modpartens protest frafaldt at fremlægge.
sagens resultat bliver herefter, at de sagsøgte frifindes.
vitra skal betale sagsomkostninger til de sagsøgte med i alt 15.000 kr., som vedrører udgif-
ter til statsautoriseret translatør, som medvirkede under hovedforhandlingen, og til trans-
port og hotel for bart veenstra.
                                        thi kendes for ret:
de sagsøgte, bart veenstra, benjamin veenstra, nima taheri-nejad, neda taheri-nejad og
greenhill-art v/ neda taheri-nejad, frifindes.
vitra collections ag skal inden 14 dage betale 15.000 kr. i sagsomkostninger til de sagsøg-
te. sagsomkostningsbeløbet forrentes efter rentelovens § 8a.
søren skovgaard pedersen                 mads bundgaard larsen             kai wöldike bested
                   - 24 -
                (sign.)
             ___ ___ ___
    udskriftens rigtighed bekræftes
sø- og handelsretten, den 7. januar 2016


text:
retsmøde den 18. august 2015 i
sag 154/2015
hk/danmark som mandatar for a
(advokat michael møllegaard jessen)
mod
statoil fuel & retail a/s
(advokat yvonne frederiksen)
der fremlagdes ankestævning af 6. juli 2015 fra advokat michael møllegaard jessen og brev
af 10. juli 2015 fra advokat yvonne frederiksen.
det fremgår heraf, at hk/danmark som mandatar for a har anket sø- og handelsrettens dom
af 18. juni 2015 til højesteret. ved dommen fik hk/danmark ikke medhold i, at et
overenskomstvilkår om aflønning af unge under 25 år, der følger en su berettiget uddannelse,
og som højest beskæftiges 15 timer om ugen, var i strid med forskelsbehandlingsloven.
hk/danmark har til støtte for, at betingelserne for anke til højesteret er opfyldt, jf. retspleje-
lovens § 368, stk. 4, anført bl.a., at der kun i meget begrænset omfang er taget stilling til
rækkevidden af forskelsbehandlingslovens § 5 a, stk. 3, og fortolkningen af betingelserne i
denne bestemmelse.
statoil fuel & retail a/s har tilsluttet sig, at betingelserne for anke til højesteret er opfyldt.
efter votering besluttede dommerne poul søgaard, lene pagter kristensen, poul dahl jensen,
vibeke rønne og jens peter christensen at meddele tilladelse til anke af dommen til højeste-
ret i medfør af retsplejelovens § 368, stk. 6, 1. pkt., jf. stk. 4, 2. pkt., da sagen bl.a. rejser et
principielt spørgsmål om muligheden for at opretholde gældende aldersgrænser i kollektive
aftaler og overenskomster, jf. herved forskelsbehandlingslovens § 5 a, stk. 3, og da sagens
                                           - 2 –
udfald må antages at kunne få generel betydning for retsanvendelsen på det ansættelses- og
arbejdsretlige område.
sagen udsat til den 9. september 2015 på svarskrift fra statoil.

source: retspraksis

LICENSE:
Creative Commons Legal Code

CC0 1.0 Universal

type: caselaw

jurisdiction: Denkmark


text:
                             højesterets dom
                            afsagt fredag den 25. juni 2010
sag 72/2008
(2. afdeling)
a
(advokat christian falk hansen)
mod
skatteministeriet
(kammeradvokaten ved advokat anders vangsø mortensen)
i tidligere instans er afsagt dom af østre landsrets 19. afdeling den 10. januar 2008.
i pådømmelsen har deltaget fem dommere: per sørensen, børge dahl, jytte scharling, poul
dahl jensen og michael rekling.
påstande
appellanten, a, har gentaget sin påstand om, at hans skatteansættelse for indkomståret 1993
hjemvises til fornyet behandling ved skattemyndighederne.
indstævnte, skatteministeriet, har påstået stadfæstelse.
supplerende sagsfremstilling
i likviditetsbudget og revisorredegørelse af 10. december 1992 vedrørende investeringspro-
jektet k/s skovplan give iii hedder det bl.a.:
       ”k/s skovplan give iii
       renter:
       renteudgifter er beregnet ud fra følgende finansiering ved dels køb af ejendom, dels
       beplantning af ejendommen:
                                               - 2 -
      ikke afskrivningsberettiget anskaffelsessum                                   1.080
      beplantning, afskrives over 5 år                                              2.830
      plantning af læhegn                                                             560
      anslået stiftelses-/finansieringsomkostninger                                    65
      i alt                                                                         4.535
      ovenstående finansieres således:
                                           gæld          årlig rente   årlig
                                                                        ydelse
      kreditforening, 10 %
      (opr. 756.000)                         750          75             94
      anden finansiering, 10 %
      (afdragsfrit)                        3.785         379           379
      i alt                                4.535         454           472
      hertil bemærkes, at anden finansiering består i pantebrev til beplanter.”
skønsmanden kaj østergaard har den 22. oktober 2008 afgivet en supplerende skønserklæ-
ring. det hedder heri:
      ”spørgsmål 15.
      i nærværende sag har skattemyndighederne opgjort beplantningsvederlaget ved det af-
      talte antal planter på 180.000 stk. til 879.408 kr. (eksklusiv avance, garantiomkostnin-
      ger og andre omkostninger). skønsmanden anmodes om at oplyse størrelsen af avance,
      garantiomkostninger og andre omkostninger (størrelsen i procent).
      spørgsmålet tolkes således, at det ønskes oplyst hvad beplanterens (= den person/firma
      som foretager hele etableringen…) avance, garantiomkostning og andre omkostninger
      skønnes at være, når det lægges til grund at beløbet herfor – uden avance m.m. – er
      879.408 kr.
      i udskrift af østre landsrets dombog vedrørende dom afsagt den 10-01-2008, er der …
      redegjort for, hvorledes de 879.408 kr fremkommer. opgørelsen er ikke detaljeret, men
      fremstår blot som oplysninger vedrørende træart, antal planter, areal og herefter prisen.
      på trods af, at overskriften i domsudskriften er ”beplantnings- og vedligeholdelsesud-
      gifter give iii”, må det lægges til grund, at der kun er tale om etableringsudgifterne og
      ikke de vedligeholdelsesomkostninger, som jo kommer hvert år i en årrække efter etab-
      lering af beplantningen. overskriften i yderste højre kolonne – beplantning år 0 – be-
      styrker denne antagelse.
      i syns- og skønsrapporten af 26-01-2000 er der i appendix 1 vedrørende spørgsmål 1.a i
      oplyst følgende:
                                         - 3 -
etableringsomkostning                                           640.000 kr.
såfremt spørgsmålet tolkes således at det ønskes oplyst hvad et rimeligt tillæg i form af
garantiomkostning, avance m.m. måtte være, kan dette besvares som følger:
grogaranti.
 jf. syns- og skønsrapporten af 26-01-2000 opfattes denne garanti således, at det sikres
at 95 % af planterne gror videre. i rapporten er denne forpligtelse opgjort til 49.000 kr.
køb af planter.
i syns- og skønsrapporten er det ved udregningen af de 640.000 kr. oplyst, at man nor-
malt ved indkøb af 180.000 planter vil kunne opnå en mængderabat på mindst 10 %.
ved totalentrepriser indenfor branchen er det almindeligt, at entreprenøren beregner sig
en fortjeneste på planterne. denne avance varierer i sagens natur, men ligger normalt
mellem 0,25 og 0,75 kr./plante. et skøn er derfor en avance på 180.000 planter á 0,50
kr. = 90.000 kr.
entreprenørydelser.
i beregningen af etableringsomkostningen på de 640.000 kr. er der redegjort for en
række arbejder så som forberedelse af arealerne, plantning med maskine, opsætning af
hegn og lignende. ud af de 640.000 kr. kan disse ydelser sammentælles til 251.200 kr.
ydelserne er ansat til normale entreprenørydelser, som en skovejer vil kunne købe ydel-
serne til, såfremt han selv kontakter de forskellige entreprenører. det er ikke så almin-
deligt, at man har en hovedentreprenør, men det forekommer. f.eks. arbejder hede-
danmark og skovdyrkerforeningerne med sådanne opgaver. det er ikke ualmindeligt, at
man beregner sig et ”administrationsgebyr” på 20 %. i dette konkrete tilfælde vil det
sige ca. 50.000 kr.
øvrige omkostninger.
i etableringsomkostninger er der indregnet en post på 7.800 kr. det kan forekomme, at
der tillægges et større beløb. dette kunne f.eks. forekomme såfremt der i forbindelse
med etableringen aftales, at hovedentreprenøren skal forestå myndighedskontakt, her-
under etablering af fredskovsdeklaration eller lignende. det er dog normalt i branchen,
at sådanne opgaver honoreres med et honorar for medgået tid.
udfra ovennævnte kan garantiomkostninger, avance og andre omkostninger skønnes til
følgende:
                                     beløb                      % af 640.000
grogaranti                            49.000                     7,7
avance på planter                     90.000                    14,1
administrationsgebyr                  50.000                     7,8
andre omkostninger                    0                          0
i alt                                189.000                    29,5
det bemærkes, at forskellen – eller dele heraf – mellem de 640.000 kr. og de af skatte-
myndighederne ansatte 879.408 kr. kan skyldes, at de 640.000 kr. fremkommer gennem
                                               - 4 -
      omkostninger uden moms. det fremgår ikke klart af sagens akter om de 879.408 kr. er
      med- eller uden moms.
      det skal ligeledes bemærkes, at det ikke kan afvises, at avance m.m. kan være indregnet
      i poster i udbydelsen af projektet jf. syns- og skønsrapporten af 26-01-2000.”
ved to landsskatteretskendelser i 2003 blev der taget stilling til opgørelse af avancen efter
ejendomsavancebeskatningsloven i forbindelse med to kommanditisters udtræden af andre
skovplan-kommanditselskaber. den ene af kendelserne blev af kommanditisten indbragt for
østre landsret, hvor en skønsmand vurderede kursen på et pantebrev svarende til pantebrevet
i den foreliggende sag til kurs 45. herefter blev den pågældende retssag forligt, idet skatte-
ministeriet accepterede, at man ved avanceopgørelsen for denne kommanditist anvendte en
kurs på 45.
forløbet gav bl.a. anledning til, at skattemyndighederne i sager om opgørelse af avance efter
ejendomsavancebeskatningsloven ved kommanditisters udtræden af k/s skovplan give iii
lod pantebrevet indgå til kurs 35. det hedder således i et brev af 18. november 2008 fra skat-
tecenter haderslev, videns- og kompetencecentret, til landsskatteretten:
      ”k/s skovplan give iii – avanceopgørelse indkomståret 1997
      videns- og kompetencecentret har på baggrund af indgået forlig i østre landsret mel-
      lem skat og en af investorerne i k/s ginnerup, afholdt møder med skovplan admini-
      stration a/s.
      det indgåede forlig har efter videns- og kompetencecentrets opfattelse ikke medført
      ændring af praksis på området.
      skovplan administration repræsenterer investorerne, og har anmodet om genoptagelse
      af den skattemæssige opgørelse af avance/tab ved investorernes salg af anparter i året
      1997.
      disse møder, og det indgåede forlig har resulteret i, at videns- og kompetencecentret
      indstiller, at investorernes avance opgørelse ved salg af anparter i k/s skovplan give
      iii opgøres således.
      …
      iflg. forliget skal samtlige passivposter, dog undtagen gæld til kreditforening, kursfast-
      sættes.
      for k/s skovplan give iii foreligger der en vurdering på kurs 35.
                                               - 5 -
                                                                kurs               pr.
                                                                                anpart
     andel af k/s gæld – kreditforening              766.045 100 766.045            76.605
     andel af k/s gæld – rese finans
                            [tidligere damgårdens
                            planteskole a/s]       3.785.000     35 1.324.750 132.475
     andel af k/s gæld – i øvrigt                  1.330.838     35       465.793     46.579
     frigjort gæld til k/s’et                                               -          -
     evt. betalt ved afhændelse                                             -          -
                                                                     _________ _______
     salgspris samtlige aktier                                         2.556.588 255.659
     værdi af andre aktiver end ejendom                               (168.375)     (16.838)
     salgspris fast ejendom                                            2.388.213     238.821
     kontant omregnet anskaffelsessum                                  2.388.213     238.821
     ejendommens anskaffelsespris                                      2.687.874     268.787
     tillæg efter ebl 5 stk. 1                                             40.000      4.000
     reguleret anskaffelsessum                                         2.727.874     272.787
     avance                                                             (339.661)    (33.966)
     ejertidsnedslag jf. ebl § 6 stk. 2 -
     5%                                     1992/1997                      16.983      1.698
     tab ved tidligere salg                                                   -         -
                                                                      _________ _______
     skattemæssig avance                                                 (322.678) (32.268)
     der er følgende investorer i kommanditselskabet:
     …
     a
     …
     skovplan administration har overfor videns- og kompetencecentret meddelt at de er
     enige i den talmæssige opgørelse af tabet.”
på baggrund af det nævnte forlig ved østre landsret foretog skatteankenævnet den 3. marts
2009 en ny opgørelse af avancen efter ejendomsavancebeskatningsloven ved a’s udtræden af
kommanditselskabet. opgørelsen fulgte princippet i skattecenterets brev af 18. november
2008, således at det blev lagt til grund, at pantebrevets kurs skulle fastsættes til 35.
                                                 - 6 -
anbringender
a har yderligere anført, at skattemyndighederne selv har lagt skønsmandens ansættelse af
pantebrevets kurs til grund i en række sager om opgørelsen af den skattepligtige ejendoms-
avance i forbindelse med hans og andre kommanditisters afståelse af deres andele i k/s
skovplan give iii for indkomståret 1997. skattemyndighederne har i sagerne udtalt, at pante-
brevet skal kursansættes, og myndighederne har direkte henvist til skønsmandens ansættelse
af pantebrevets kurs. det kan derfor konstateres, at det er skatteministeriets egen opfattelse, at
man i forbindelse med opgørelsen af kommanditisternes avance ved salg af anparter skal an-
vende kurs 35 i forhold til pantebrevet. den direkte anvendelse af skønsmandens kursansæt-
telse i avancesagerne støtter, at skønsmandens ansættelse også skal anvendes i sagerne om
opgørelse af afskrivningsgrundlaget.
skatteministeriet har heroverfor anført, at opgørelsen af avancerne efter ejendomsavancebe-
skatningsloven i forbindelse med kommanditisternes afhændelse af anparterne i 1997 ikke er
af betydning for opgørelsen af fradragsgrundlaget efter ligningslovens § 8 k, stk. 2, for ind-
komståret 1993. der er tale om to forskellige lovgivninger med forskellige beregningsmåder,
som ikke kan sammenlignes.
højesterets begrundelse og resultat
som anført af landsretten følger det af ordlyden af og forarbejderne til ligningslovens § 8 k,
stk. 2, at fradragsretten for udgifter til plantning af juletræer og pyntegrønt alene vedrører ud-
gifter forbundet med indkøb og plantning af træerne. udgifter til etablering af et investerings-
projekt som det foreliggende og til dets finansiering er således ikke fradragsberettiget i med-
før af bestemmelsen.
kommanditanparterne i k/s skovplan give iii er udbudt som et på forhånd fastlagt investe-
ringsprojekt. vilkårene har ikke været undergivet forhandling mellem udbyder og investo-
rerne, og parterne har ikke haft modstående interesser vedrørende fastsættelsen af, hvor stor
en del af den samlede betaling der henføres til vederlag for beplantning.
skønsmændene har vurderet den kontante markedsværdi af beplantningen af kommanditsel-
skabets ejendom til 640.000 kr. med tillæg af 189.000 kr. til garantiomkostninger, avance og
andre omkostninger, i alt 829.000 kr.
                                               - 7 -
på denne baggrund finder højesteret, at investorernes betaling af 2.830.000 kr. i henhold til
beplantnings- og vedligeholdelsesaftalen – berigtiget som en del af pantebrevet på 3.785.000
kr. forrentet med 10 % om året i 8 år – ikke alene er betaling for beplantning, men i væsentlig
grad må anses som vederlag for den overordnede strukturering og tilrettelæggelse af investe-
ringsprojektet. højesteret tiltræder derfor, at skattemyndighederne har været berettiget til at
tilsidesætte a’s ansættelse af værdien af udgiften til beplantning – svarende til udbyderens
ansættelse af værdien – og ansætte denne efter et samlet, rimeligt skøn.
efter skønsmændenes besvarelse af spørgsmål 11 a lægger højesteret til grund, at der ikke er
plantet flere træer end de aftalte 180.000 på de arealer, der tilhørte kommanditselskabet.
skattemyndighederne fastsatte ved sit skøn beplantningsudgiften på grundlag af indhentede
oplysninger om beplantningsværdier til 879.408 kr. med et tillæg på 50 %, i alt 1.319.111 kr.
det forhold, at pantebrevet er ansat til kurs 35 ved as salg af kommanditanparten i 1997, kan
ikke tillægges betydning ved ansættelsen af den udgift til beplantning, der kan anvendes som
fradragsgrundlag efter ligningslovens § 8 k, stk. 2. det bemærkes herved, at opgørelse af
avance ved salg af en anpart i investeringsprojektet – som omfatter hæftelse for pantebrevet –
ikke er sammenlignelig med den skønnede ansættelse af anskaffelsesværdien af selve be-
plantningen, et skøn hvis rimelighed er bekræftet ved det foretagne syn og skøn.
den skønsmæssige ansættelse hviler herefter ikke på et forkert grundlag og kan ikke anses for
åbenbart urimelig.
højesteret stadfæster derfor dommen.
                                     thi kendes for ret:
landsrettens dom stadfæstes.
i sagsomkostninger for højesteret skal a betale 40.000 kr. til skatteministeriet.
de idømte sagsomkostningsbeløb skal betales inden 14 dage efter denne højesteretsdoms af-
sigelse og forrentes efter rentelovens § 8 a.


text:
v005200p - kj
                          udskrift
                              af
               sø- & handelsrettens dombog
                         ____________
den 14. januar 2003 blev af retten i sagen
v-52-00
1) stephen henriksen
   tidligere ifa tagdækning aps under konkurs
   (advokat ebbe høst)
2) flemming andreassen
   tidligere ifa tagdækning aps under konkurs
   (advokat ebbe høst)
   mod
direktør lars jacobsen
(advokat jørgen thomsen)
afsagt sålydende
                           d o m:
denne sag vedrører spørgsmålet, om sagsøgte, lars jacobsen,
som var ansat hos ifa tagdækning aps, overtrådte markedsfø-
ringslovens regler i forbindelse med etablering af konkur-
rerende tagdækkervirksomhed.
påstande
                            - 2 -
sagsøgerne, stephen henriksen og flemming andreassen, har
nedlagt følgende påstande:
1. sagsøgte tilpligtes at ophøre med personligt eller i
selskabsform at virke som tagdækker for kunder i ifa tag-
dækning anpartsselskab, tre år fra den 30. april 2000.
2. sagsøgte tilpligtes at betale 303.633,50 kr. med sædvan-
lige procesrenter fra sagens anlæg den 12. maj 2000.
sagsøgte har nedlagt påstand om frifindelse.
sagen var oprindeligt anlagt af ifa tagdækning aps, men det
eventuelle krav er overdraget til sagsøgerne.
sagsfremstilling:
den oprindelige sagsøger, ifa tagdækning aps, drev tagdæk-
kervirksomhed med hovedarbejdsområde i storstrøms amt.
virksomhedens direktør var fra 1987 til januar 1999 ivan
andreassen, der var far til sagsøgerne. herefter blev flem-
ming andreassen direktør på grund af faderens sygdom. sag-
søgte blev ansat i virksomheden den 1. august 1984. af an-
sættelsesaftalen fremgår blandt andet, at han blev ansat
som sælger/konsulent, og at funktionærlovens bestemmelser
regulerede ansættelsesforholdet. under ansættelsesforholdet
foretog sagsøgte kalkulationer og antog og opsagde persona-
le. bl.a. opsagde han 3 mand den 21. marts 2000.
den 22. marts 2000 blev der i lolland-falster folketidende
under ”lokale erhvervsnavne” bragt følgende:
    ”direktør lars ingvard jacobsen, idestrup har stif-
    tet anpartsselskabet øernes tagdækning med en an-
    partskapital på 125.000 kr.”
sagsøgte opsagde mundtligt sin stilling den 22. marts 2000
og skriftligt den 23. marts 2000 ved sålydende skrivelse:
                            - 3 -
    ”undertegnede, lars jacobsen, opsiger hermed min
    stilling i ifa tagdækning aps, ankervej 6, 4800
    nyk. f. pr. d.d. 23/3 2000. efter samråd med min
    læge fratræder jeg øjeblikkeligt.”
sagsøgte har under sagen oplyst, at han følte sig syg på
grund af forholdene på arbejdspladsen samt på grund af en
skatteefterbetalingssag, som han mener skyldes hans ar-
bejdsgivers og dennes revisor poul mahrt’s forhold. af læ-
geerklæring af 12. maj 2002 fremgår, at sagsøgte har været
hos lægen 4 gange i perioden 7. juli 1999 til 25. februar
2002 på grund af helbredsproblemer forårsaget af urimelige
arbejdsforhold, og at sagsøgte har forklaret, at han i til-
tagende grad er blevet udnyttet, ringeagtet og dårligt be-
handlet af sin arbejdsgiver, og at sagsøger af hensyn til
bevarelse af et rimeligt heldbred var nødt til at sige op
pr. 23. marts 2002.
ved skrivelse af 24. marts 2002 bekræftede ifa tagdækning
aps ved flemming andreassen modtagelsen af opsigelsen og
anførte blandt andet:
    ”vi skal hermed bekræfte din telefoniske opsigelse
    den 22.3.00 og samtidig meddele dig, at vi ikke kan
    acceptere, at du fratræder din stilling uden var-
    sel. jvnf. funktionærloven skal du afgive opsigel-
    sesvarsel på 1 mdr. vi skal derfor anmode dig om
    straks at genoptage arbejdet, således at den sidste
    arbejdsdag vil være den 30.4.2000...
    afslutningsvis skal gøres opmærksom på, at den vi-
    den om vor virksomhed du i kraft af dit ansættel-
    sesforhold har erhvervet dig, herunder kendskab til
    firmaets kundekartotek mv. ikke må anvendes i dit
    fremtidige virke som selvstændig indenfor samme
    branche og område.”
den 24. marts 2002 sendte ifa tagdækning aps en cirkulær-
skrivelse til deres kunder, hvori oplystes, at sagsøgte
havde valgt at forlade virksomheden for at søge nye udfor-
dringer.
                            - 4 -
den 8. og den 17. april 2000 indrykkede sagsøgte en annonce
med blandt andet følgende indhold i lolland-falster folke-
tidende:
    ”tagdækning
    nye tiltag i tagdækkerbranchen!
    vi står til rådighed med alle former for tagdækning
    herunder også isolering, blikkenslagerarbejde samt
    tilstandsrapporter...
    øernes tagdækning aps...”
som led i sin markedsføring sendte sagsøgte den 4. april
2000 et standardbrev til de lokale tømrer- og blikkensla-
gervirksomheder samt potientielle kunder på lolland-
falster, som næsten alle havde været kunder hos ifa tagdæk-
ning aps, om, at han havde etableret egen virksomhed under
navnet øernes tagdækning aps efter at have været 15 år i
tagdækkerbranchen.
ved skrivelse af 13. december 1999 havde sagsøgte for ifa
tagdækning fremsendt et tilbud på et stykke arbejde til
kirkegårdskontoret. tilbuddet lød på 13.500 kr. ved skri-
velse af 27. marts 2002 fremsendte sagsøgte et tilbud på
det samme stykke arbejde til kirkegårdskontoret. tilbuddet
lød tilsvarende på 13.500 kr. sagsøgte fik ordren og udfør-
te arbejdet. ifa tagdækning anmeldte på grundlag heraf sag-
søgte til politiet. politimesteren i nykøbing f. meddelte
ved skrivelse af 8. august 2000, at han havde besluttet at
indstille efterforskningen. i skrivelsen er blandt andet
anført følgende:
    ”...kirkegårdsleder sten pedersen har oplyst, at
    ifa tagdækning havde fået ordren på udbedring af
    stormskader i december måned 1999. da arbejdet ef-
    ter et par måneder og efter rykkere stadig ikke var
    udført og han fra anden side havde hørt, at lars
    jacobsen havde startet egen virksomhed, rettede han
    på eget initiativ henvendelse til ham, hvorefter
    arbejdet straks blev udført til samme pris. han
    havde efterfølgende underrettet ifa tagdækning om,
    at arbejdet var tildelt et andet firma.”
                              - 5 -
ved skrivelse af 18. februar 2000 havde sagsøgte for ifa
tagdækning aps afgivet et tilbud på udførelse af en storm-
skade for gårdejer poul jacobsen. tilbuddet lød på 6.830
kr. ekskl. moms. den 13. april 2000 har øernes tagdækning
aps udstedt en faktura vedrørende arbejdet. fakturaen lød
tilsvarende på 6.830 kr. ekskl. moms i henhold til tilbud.
den 6. oktober 1999 havde sagsøgte for ifa tagdækning aps
afgivet et tilbud stort 57.400 kr. excl. moms til falck,
københavn v vedrørende tagdækning på en garage i nykøbing
f. sagsøgte afgav den 5. april 2000 et tilbud stort 55.400
kr. excl. moms til falck nykøbing f vedrørende samme arbej-
de.
der er fremlagt følgende sammenligning over udfaktureret
omsætning i ifa tagdækning aps i månederne december – april
for årene 1995-2000 udarbejdet af ifa tagdækning aps’ revi-
sor poul mahrt.
beløbene er eksklusiv moms:
”         1995/96   1996/97    1997/98   1998/99  1999/2000
december   155.637   427.075    296.066   729.797    340.554
januar     294.178    81.392    192.678   148.485    315.246
februar     64.532   130.780    154.515   104.430    220.157
marts      282.133   211.867    613.235   126.750    387.898
april      210.893   253.167    225.383   325.865    117.185
         1.676.737 1.104.281  1.481.877 1.435.327  1.381.040
heraf omsætning vedrørende stormskader               550.511
sælgerbaseret omsætning                              830.529
...”
revisor poul mahrt har skønnet et dækningsbidrag på 35% og
på grundlag af omsætningstallene udregnet en nedgang i dæk-
ningsbidraget på 211.679 kr.
                            - 6 -
ifa tagdækning aps gik konkurs den 30. marts 2001 og over-
drog den foreliggende sags eventuelle krav til ifa tagdæk-
ning a/s. dette selskab gik konkurs den 21. januar 2002 og
overdrog det eventuelle krav til sagsøgerne.
sagsøgte har oplyst, at have udskrevet fakturaer for
138.698 kr. i april 2000, alle fakturaer bortset fra en på
344 kr. er til tidligere kunder hos ifa tagdækning.
forklaringer:
flemming andreassen har forklaret, at han er søn af ivan
andreassen, som grundlagde ifa tagdækning i 60´erne. hans
bror, stephen henriksen, kom ind i virksomheden efter, at
sagsøgte forlod firmaet i 2000. han har selv været i bran-
chen siden 1986. indtil 1992 var han i danmark, og siden
1992 har han hovedsageligt arbejdet i tyskland. i perioden
fra 1992-97/98 arbejdede han fra mandag til torsdag i tysk-
land og var i danmark fredag. siden 2000 har han delt sin
tid mellem danmark og tyskland. på et tidspunkt blev hans
far alvorlig syg og døde i 2002. det sidste år, inden fade-
ren døde, holdt denne sig hjemme og kom ikke så meget i
virksomheden.
i foråret 1998 holdt sagsøgte, han selv og hans far et mø-
de. det var omkring dette tidspunkt, at hans far trak sig
tilbage. ansvarsområderne i virksomheden havde været delt
op således, at hans far tog sig af den overordnede økonomi,
sagsøgte havde ansvaret for arbejdet i danmark, og han selv
havde ansvaret for arbejdet tyskland. virksomhedens stør-
relse i tyskland svingede en del. på det tidspunkt var de
3-4 mand i tyskland. sagsøgtes arbejdsopgaver bestod blandt
andet i tilbudsgivning, tilrettelæggelse af arbejdet samt
efterfølgende udfakturering. det var sagsøgte, der havde
kontakten til kunderne.
                            - 7 -
han opdagede, at der var noget galt 2-3 uger inden, at sag-
søgte sagde op. de skulle have orden på lageret, og han
kunne mærke, at sagsøgte ikke virkede interesseret. sagsøg-
te havde en gæld til firmaet, og den skulle pludselig af-
regnes. han konfronterede sagsøgte med det. sagsøgte sagde,
at der ikke var noget galt. da sagsøgte var holdt op, fandt
han blandt andet arbejdssedler liggende på nogle plastik-
hylder og konstaterede, at arbejdssedlerne ikke alle sad,
hvor de skulle. de gennemrodede sagsøgtes papirer og skuf-
fer og fandt yderligere arbejdssedler. i sagsøgtes skuffe
fandt de ordrer på ti opgaver, som ikke var udført. det var
meget mærkeligt, idet der var sendt flere mænd hjem på
grund af manglende arbejde. der var blandt andet indgået
aftale med hørsholm posthus, hvor tidsfristerne for arbej-
dets udførelse var sprunget. de fik flere overraskelser.
normalt har de haft en terminskalender, hvor alle frister
står. der var bare intet skrevet i kalenderen. postmesteren
ringede til ivan andreassen den 10. april 2000, idet der
var lovet opstart af et arbejde senest i uge 13, hvilket
ikke var sket. endvidere var der et arbejde på kirkegårdens
garageanlæg, hvor tilbudet var accepteret, men de fik med-
delelse om, at arbejdet nu var udført fra anden side. sag-
søgte burde have sat dette arbejde i gang længe, før han
ophørte i firmaet. ordrerne i skuffen vedrørte blandt andet
nørre alslev børnehave, hf haslev, sundkrogen 11, dicavej
2, john christensen, maribo kommune, ib christiansen og
gårdejer jacobsen, hvilke arbejder alle burde have været
sat i gang, og kunderne havde også rykket i flere af sager-
ne. de kontaktede de nævnte kunder og udførte arbejdet på
nær for sidstnævnte, hvor sagsøgte udførte arbejdet. de
steder, hvor man udførte arbejdet, var kunderne utilfredse
med ventetiden. herudover havde de en kontrakt med post
danmark, hvorefter omkring 200 tage skulle have været gen-
nemgået om efteråret. eftersynet bestod i, at man lavede en
liste, hvor manglerne fik en prioritering fra 1-3, og i
                            - 8 -
tilfælde af, at det var en ”treer”, blev der fremsat et
tilbud på reparation. omkring april 2000 ringede post dan-
mark og rykkede for prioriteringslisten, som sagsøgte skul-
le have sørget for, var blevet lavet i efteråret 1999. han
måtte meddele post danmark, at listerne ikke var lavet. han
fik en frist på 3 uger til at lave dem og satte 6 mand i
gang med arbejdet. de genansatte en enkelt af de medarbej-
dere, sagsøgte havde sendt hjem. desuden blev arbejdet kla-
ret ved, at han trak medarbejdere hjem fra tyskland, da det
er dyrt at fyre folk, og da han havde mulighed for at afta-
le en udsættelse af nogle arbejder med sine tyske kunder.
disse medarbejdere var fuldt beskæftiget i de tre uger med
arbejdet for post danmark. da de afleverede listerne til
post danmark, virkede post danmark umiddelbart tilfreds, og
de bestilte da også arbejde på et par tage. da kontrakten
skulle fornys, blev den sendt i licitation. ifa tagdækning
aps tabte licitationen, og det hele virkede, som om post
danmark ville af med dem. der stod i kontrakten med post
danmark, at sagsøgte var kontaktperson. de øvrige i virk-
somheden havde ikke opdaget, at tageftersynet hos post dan-
mark ikke var udført i efteråret 1999, da de havde fuld
tillid til sagsøgte. de havde oprindeligt fået post danmark
ved at vinde en licitation, og sagsøgte vandt licitationen
i 2001 på ærlig vis ved at give det billigste tilbud.
kun 19 af de i alt 75 nævnte kunder, som sagsøgte sendte
sin skrivelse af 4. april 2000 til, var ikke eller havde
ikke været kunder hos ifa tagdækning aps. falck var en me-
get vigtig kunde. mogens willert, der er nævnt på listen,
var en af hans fars kunder. det var sagsøgte, der havde
kontakten til dem. da sagsøgte begyndte egen virksomhed,
gik falck over til ham og er fortsat kunde der. fdb var en
kunde, de havde haft i 25 år. det var tilsvarende sagsøgte,
der havde kontakten til dem, og fdb er nu kunde hos sagsøg-
te.
                            - 9 -
ham bekendt var der ikke faldet nogen kunder fra, før sag-
søgte sagde op. kunderne faldt efterfølgende fra, forment-
lig fordi sagsøgte havde tegnet virksomheden udadtil, og
fordi sagsøgte havde drevet den dårligt det sidste stykke
tid.
der havde været underskud i virksomheden i de foregående år
på grund af for lavt dækningsbidrag. sagsøgte havde sagt,
at han fik det for opgaverne, han kunne. virksomheden kørte
kun rundt, fordi der tjentes mange penge i tyskland. det
var ikke muligt at drive den tyske del uden den danske,
idet arbejderne i det tyske firma fik løn fra det danske
selskab.
efter den 23. marts 2000 faldt der så mange kunder fra, at
han måtte trække på den stærke tyske afdeling. ifa tagdæk-
ning aps kunne dog ikke klare det, og i foråret 2001 gik
selskabet konkurs. han og hans far forsøgte at genoplive
virksomheden i holdingselskabet, og han skød selv kapital i
virksomheden. det viste sig imidlertid, at de ikke kunne
hente de gamle kunder hjem. tillige blev hans fars helbred
dårligere, og han døde for 2 måneder siden. holdingselska-
bet gik derfor også konkurs i foråret 2002. herefter har
han sammen med sin bror, stephen henriksen, begyndt en ny
tagdækkervirksomhed i et anpartsselskab, men i mindre om-
fang end tidligere.
arbejdet var sæsonbestemt. der var således mindre at lave
sidst på året, dog havde antvorskov kaserne tit penge til
overs, der skulle bruges inden den 31. december. i vinter-
sæsonen beholdt man sine favoritmedarbejdere og sendte de
andre hjem. sagsøgte bestemte selv, hvem han ville beholde.
firmaets politik var at lave arbejdet hurtigst muligt efter
opnåelsen af en ordre. man skulle ikke sende folk hjem, når
der var et stykke arbejde, som ikke var udført. i december
1999 var der masser af arbejde som følge af stormen den 3.
                            - 10 -
december. det var ikke naturligt at fyre en mand på det
tidspunkt. der kom ordrer som følge af stormen op til tre
måneder efter, da der var mangel på materialer mv. han ved
ikke præcist, hvornår de blev færdige med stormskaderne.
sagsøgte fik løn, da han holdt op. han mener, at sagsøgte
også fik løn for april måned. det er dog bogholderiet, der
står for lønudbetalinger. det er almindelig kutyme ikke at
skrive noget negativt om en fratrådt medarbejder i medde-
lelsen til kunderne i forbindelse med en medarbejders fra-
træden. han kender ikke meget til sagsøgtes skattesag, da
det var et forhold mellem sagsøgte og skattevæsenet.
han ved ikke, hvornår licitationen vedrørende svaneskolen
blev udbudt. de var ikke indbudt til at give bud ved første
udbud.
lars jacobsen har forklaret, at han var ansat hos ifa tag-
dækning aps i 16 år. han var inden da ansat ved et auto-
værksted, hvor han blandt andet solgte biler. han kom i
kontakt med ivan andreassen, da han solgte ham en bil. ivan
andreassen hentede ham til virksomheden med henblik på at
sælge tagdækning. han lavede selv ansættelseskontrakten.
arbejdsopgaverne bestod i at skaffe ordrer, få dem sat i
gang herunder sørge for materialer og personale samt kon-
trollere, at arbejdet blev færdiggjort. i den forbindelse
med tilbudsgivning foretog han kalkulationer. hans delta-
gelse i de økonomiske drøftelser i ifa tagdækning aps ind-
skrænkede sig til, at han fik at vide, at der var røde tal,
og det ville være nødvendigt at arbejde i weekenderne. de
sidste 5-6 år skulle alt konfereres med ivan andreassen,
der bestemte den procentuelle fortjeneste. ivan andreassens
opgave i virksomheden var at holde øje med, at alle lavede
noget. forholdene i virksomheden var gode indtil omkring
1995/96. en aften i efteråret 1998, da han kom hjem til
kontoret, sagde han til ivan andreassen, at han gerne ville
                            - 11 -
have en uges ferie. denne sagde, at det var i orden. afte-
nen efter ventede ivan andreassen på ham, da han kom tilba-
ge til kontoret. han bebrejdede ham, at han havde bedt om
ferie, mens der var andre ansatte til stede. han var i øv-
rigt meget grov og sagde, at tidspunktet for spørgsmålet
var meget upassende, og det svarede til at stille personli-
ge spørgsmål af sexuel art om hans forhold til sin ægtefæl-
le. på trods af ændringen i arbejdsforholdene blev han der,
da han godt kunne lide arbejdet. han begyndte dog at holde
sig mest muligt væk fra kontoret. udover de ændrede forhold
var det også problemer med en skattesag, der førte til, at
han sagde op. han har måttet betale omkring 200.000 kr.
yderligere i skat, hvilket han har måttet lånefinansiere.
det var ivan andreassen og revisor poul mahrt, der havde
håndteret skattesagen. en medvirkende årsag til den ændrede
skatteansættelse var, at kørselsbogen ikke var i orden, og
at ivan andreassen ikke havde kontrolleret den og skrevet
den under. han ringede i februar 2000 til advokat søren
lehmann nielsen, der havde bistået, for at høre til sagen.
advokat søren lehmann nielsen var forundret over, at han
ikke havde fået at vide, at sagen efter dennes opfattelse
var afsluttet. han blev rasende og bestemte sig for at
starte egen virksomhed og rettede henvendelse til en advo-
kat med henblik herpå. han traf beslutningen om opsigelsen
omkring det tidspunkt, hvor han modtog brevet af 24. febru-
ar 2000 om skattesagen fra advokat lehmann nielsen. han
valgte at opsige den 23. marts 2000, fordi der den 22.
marts i avisen var en notits om, at han havde etableret
eget selskab. derfor var han nødt til at straks opsige sin
stilling. det var meningen, at han først skulle have gjort
det om fredagen. han var ikke på virksomheden efter den 22.
marts 2000, da han var direkte bange for, at ivan andreas-
sen ville slå ham, hvilket han tidligere havde gjort. han
var klar over, at hans opsigelsesvarsel først udløb med ud-
gangen af april 2000.
                            - 12 -
det var normalt, at han under ansættelsesforholdet afskedi-
gede medarbejdere. det skete altid i samråd med ivan andre-
assen. han fyrede folk, når der ikke var arbejde. han trak
nogle gange igangsættelsen af et arbejde for at holde på
”kernemedarbejdere”, så de ikke efter en afskedigelse fandt
andet arbejde. det passede ikke ivan andreassen, men han
drev virksomheden på den måde. afskedigelsen af jesper sø-
rensen i december 1999 skyldtes sandsynligvis, at der ikke
har været nok arbejde til ham. der var ikke så voldsomt
mange opgaver på det tidspunkt. dagen inden han opsagde sin
stilling, opsagde han tre medarbejdere, da der ikke var ar-
bejde til dem. der var kun lige arbejde til kim og henning,
der var hans favoritter. det resterende arbejde udgjorde
kun omkring 14 dages arbejde for 3 personer. at der skulle
være uløste opgaver, er direkte usandt. at tagterrassen på
hørsholm posthus ikke var lavet, skyldtes, at han trak ar-
bejdet for at holde på medarbejderne. arbejdet på kirkegår-
den skulle først laves på et senere tidspunkt. han husker
ikke, hvorfor arbejdet hos postvæsenet i uge 13 ikke var
udført. han fik selv opgaven vedrørende kirkegården i sin
nye virksomhed, idet hans svoger, der er tillidsmand der,
havde talt med sten pedersen. desuden var sten pedersen
gennem cirkulærskrivelsen fra ifa tagdækning aps blevet op-
mærksom på, at han havde startet egen virksomhed. han ret-
tede ikke selv henvendelse til kirkegården. han kender ikke
noget til de øvrige arbejder, som det påstås ikke er udført
til tiden. det var sædvanligt, at han havde ordrer liggende
i sin skrivebordskuffe. de blev senere sat ind på plads.
der var ikke noget, der lå og flød, da han forlod virksom-
heden. arbejdet hos poul jacobsen fik han gennem tømrer kaj
olesen. kaj olesen havde foreslået poul jacobsen at ringe
til ham.
for så vidt angår eftersynet af post danmarks tage vandt
ifa tagdækning aps dette arbejde i licitation i 1996. hvert
år skulle arbejdet med tagene være afsluttet den 31. okto-
                            - 13 -
ber. selve eftersynet må efter kontrakten først gå i gang
efter marts. i 2000 var det meningen først at påbegynde ar-
bejdet i april/maj, da tagene skulle være tørre ved efter-
synet. han udførte ikke selv arbejde for post danmark før
end sidst i år 2001. det skete efter, at post danmark havde
indbudt ham til at deltage i en licitation, som han vandt.
arbejdet hos fdb fik han gennem torben petersen, der er
hans gode ven. torben petersen ringede efter, at han havde
modtaget cirkulærskrivelsen fra ifa tagdækning aps. han
blev herefter kontaktet af søren møller fra fdb ejendomme,
der indkaldte ham til et møde for at høre nærmere om, hvor-
for han var begyndt for sig selv. på mødet besluttede søren
møller at opsige aftalen med ifa tagdækning aps.
i forbindelse med, at han begyndte egen virksomhed, sendte
han breve ud til virksomheder og personer på en liste, han
havde lavet efter telefonbogen. der er sendt ud til alle på
listen, også dem, hvor der står, at der ikke er sendt. af
de fra hans kundeliste anførte navne er mange fra telefon-
bogen og derudover er der ifa kunder. ham bekendt havde ifa
tagdækning aps ikke et kundekartotek. de havde alene faktu-
rabøger. at kun 19 af de 75 på listen ikke havde været kun-
der hos ifa tagdækning er muligvis rigtigt, men det er et
lille lokalområde. postkontoret på købmagergade og dansk
bletjeneste, der begge ligger uden for lokalområdet, er
virksomheder, han har lært at kende gennem sit arbejde hos
ifa tagdækning aps. han har først udført arbejde for falck
inden for de seneste 14 dage. jens stærk larsen, der var
hans kontaktperson på antvorskov kaserne, ringede til ham
efter, at han havde modtaget cirkulærskrivelsen fra ifa
tagdækning aps. han overtog arbejdet efter denne samtale.
arbejdet på svaneskolen fik han, efter at arkitekt søren
ibsen havde ringet og bedt ham om at afgive et bud. han ved
ikke, hvornår udbudsmaterialet vedrørende den første lici-
tation blev udsendt.
                            - 14 -
han ved ikke, hvor stor omsætning han har haft på tidligere
ifa tagdækning kunder. han vidste godt, at hans selvstændi-
ge virksomhed kunne påføre ifa tagdækning tab.
jessie frederiksen, der var bogholder hos ifa tagdækning
aps, blev ansat i hans virksomhed på deltid omkring tre må-
neder efter, at han begyndte sin selvstændige virksomhed.
hun arbejder der fortsat
procedure
sagsøgerne har anført, at der består en almindelig loyali-
tetspligt i et ansættelsesforhold. den indebærer blandt an-
det, at ansatte må afstå fra at drive konkurrerende virk-
somhed i ansættelsesperioden. som udgangspunkt ophører loy-
alitetsforpligtelsen samtidig med ansættelsesforholdet. i
den foreliggende sag har sagsøgte i opsigelsesperioden frem
til den 30. april 2000 drevet konkurrerende virksomhed og
endog udført arbejde, som var i ordre hos sin tidligere ar-
bejdsgiver. i den sidste tid under ansættelsen saboterede
sagsøgte arbejdet hos ifa tagdækning aps ved at udskyde
dette og afskedige medarbejdere. at han gjorde det som føl-
ge af forløbet af skattesagen, er en svag begrundelse for
en retsstridig handling. der er således sket et klart brud
på loyalitetsforpligtelsen, hvilket må medføre erstatnings-
pligt efter de almindelige erstatningsregler og funktionær-
lovens § 4. handlingen indebærer tillige en overtrædelse af
markedsføringslovens §§ 1 og 10.
erstatningens størrelse er opgjort af revisor poul mahrt.
ved erstatningsudmålingen bør der også lægges vægt på, at
det arbejde, sagsøgte udførte i april måned, burde have væ-
ret udført for ifa tagdækning aps. i praksis har tabet også
vist sig ved, at ifa tagdækning aps og efterfølgende hol-
dingselskabet er gået konkurs, herunder som følge af at
                            - 15 -
store kunder som fdb, post danmark og falck blev mistet.
sagsøgtes omsætning med tidligere kunder hos ifa tagdækning
aps kendes ikke, men det antages at være 1 million kr. over
tre år. da bruttoavancen er anslået til 35 %, udgør tabet
350.000 kr. det er i øvrigt meget skønspræget, hvad tabet
kan sættes til. der er en direkte årsagsforbindelse, idet
sagsøgte tilegnede sig arbejde fra ifa tagdækning aps, mens
han fortsat var ansat.
sagsøgte havde som særlig betroet medarbejder kendskab til
sagsøgers kalkulationsmetoder i forbindelse med tilbudsgiv-
ning og kendskab til sagsøgers kundekreds. sagsøgte udnyt-
tede dette ved henvendelsen til store dele af sagsøgers
kundekreds samt ved tilbudsgivning. sagsøgte gav for eksem-
pel et tilbud helt svarende til sagsøgers tilbud til kirke-
gården og gårdejer jacobsen. herved har sagsøgte uretmæs-
sigt benyttet sig af erhvervshemmeligheder i strid med mar-
kedsføringslovens § 10, stk. 2. den tidsmæssige udstrækning
af beskyttelsen bør være tre år regnet fra ansættelsesfor-
holdets ophør. til det af sagsøgte fremførte om, at kalku-
lationsmetoden er alment kendt, bemærkes, at der ingen kon-
kurrence var, hvis alle kom frem til samme resultat ved
priskalkulationer.
sagsøgte har anført, at ved vurderingen af den konkrete sag
må man se på, om den ene måneds selvstændige virksomhed fra
sagsøgtes side i opsigelsesperioden virkelig kan udgøre en
retsstridig konkurrence. at virksomheden blev begyndt så
tidligt, skyldtes notitsen i den lokale avis. sagsøgte tur-
de herefter ganske enkelt ikke komme i virksomheden mere.
ifa tagdækning aps skrev til sine kunder, at sagsøgte søgte
nye udfordringer. det var sagsøgte, der havde kontakten til
kunderne hos ifa tagdækning aps, og de kontaktede ham der-
for, da de fik cirkulærskrivelsen. han havde ikke regnet
med, at erhvervs- og selskabsstyrelsen var så hurtig. han
havde således planlagt at begynde sin virksomhed efter ud-
                            - 16 -
gangen af april måned. det er således ikke et udslag af il-
loyal adfærd, at sagsøgte påbegyndte
virksomhed allerede i opsigelsesperioden.
kun to ordrer blev flyttet fra ifa tagdækning aps til sag-
søgte. der er en naturlig forklaring på dem begge, idet
sagsøgte blev kontaktet af kunderne, og der var således
heller ikke tale om illoyal adfærd i disse to tilfælde. han
har ikke rettet henvendelse til post danmark, før han blev
indbudt til licitation, og han har ikke arbejdet for falck
indtil for nylig. endelig var det fdb, som rettede henven-
delse til ham. der er således ikke et erstatningsgrundlag.
for så vidt angår mulige sanktioner, er der ikke grundlag
for et treårigt forbud, når sagsøgte ikke har haft en kun-
de- eller konkurrenceklausul. priskalkulationerne var ikke
komplicerede, og det er alment kendt i branchen, hvordan et
tilbud beregnes. på listen over virksomheder og personer,
sagsøgte skrev til i forbindelse med påbegyndelse af sin
virksomhed, var blandt andet mogens willert, der var en god
ven af ivan andreassen. der var således ikke tale om en ud-
vælgelse, men blot tale om, at han i vidt omfang tog oplys-
ningerne fra telefonbogen. sagsøgte har derfor ikke udnyt-
tet erhvervshemmeligheder, og sagsøgte har ikke overtrådt
markedsføringslovens § 10, stk. 2.
for så vidt angår tabsopgørelsen er der ikke grundlag for
at fastslå et tab, da ifa tagdækning aps igennem flere år
har haft underskud. revisor poul mahrts beregninger er no-
get specielle og viser intet signifikant billede. det ene-
ste, man kan se, er, at virksomheden ikke har været drevet
godt. der er heller ingen årsagssammenhæng mellem sagsøgtes
fratræden og tabet, da han blot var mellemleder. der må
derfor ske frifindelse.
rettens afgørelse:
                            - 17 -
sagsøgte opsagde sin stilling mundtligt den 22. marts 2002
samme dag, som lolland-falsters tidende bragte en meddelel-
se om, at sagsøgte havde stiftet anpartsselskabet øernes
tagdækning. dagen efter meddelte sagsøgte skriftlig, at han
fratrådte med øjeblikkelig virkning efter samråd med sin
læge. efter bevisførelsen findes det ikke godtgjort, at ar-
bejdsgiverens adfærd har haft en sådan karakter som beskre-
vet i lægeerklæringen, eller at der forelå sådanne forhold,
herunder skattesagen, som kunne anses for væsentlig mis-
ligholdelse fra arbejdsgivers side. sagsøgte blev i skri-
velse af 24. marts 2000 opfordret til at genoptage arbejdet
samt gjort bekendt med, at han først kunne opsige sin stil-
ling til udgangen af april 2000. sagsøgte har ved sin opsi-
gelse væsentlig misligholdt arbejdsforholdet.
det er ubestridt, at sagsøgte og ifa tagdækning aps drev
virksomhed inden for samme område. efter forklaringerne
findes det godtgjort, at sagsøgte under sin ansættelse del-
tog i kalkulationer, salg og tilbudsgivning, og under di-
rektørens sygdom stod for den daglige drift. endvidere mod-
tog sagsøgte efter flemming andreassens forklaring løn for
april måned.
i opsigelsesperioden indrykkede sagsøgte en annonce om, at
han påbegyndte egen virksomhed, sendte cirkulærskrivelse ud
til nogle af ifa tagdæknings erhvervskunder og afgav til
andre af ifa tagdækning aps’ kunder tilbud på samme arbej-
de, som ifa tagdækning aps havde afgivet tilbud på, og som
sagsøgte bevidst og i strid med indehaverens ønske ikke
havde ladet udføre inden for det tidsrum, som kunderne for-
ventede, endog samtidig med at han afskedigede 3 medar-
bejdere. sagsøgte findes at have optrådt særdeles illoyalt
over for ifa tagdækning aps og har klart handlet i strid
med god markedsføringsskik.
                            - 18 -
retten finder, at sagsøgtes adfærd er ansvarspådragende og
har medført en omsætningsnedgang i den resterende del af
opsigelsesperioden, ligesom den bevidste udskydelse af or-
drer kan have medført en varig skade. erstatningen til sag-
søgerne findes skønsmæssigt at kunne fastsættes til 100.000
kr.
sagsøgte havde gennem sit ansættelsesforhold fået et godt
kendskab til branchen og havde kundekontakten, herunder til
falck og fdb. sagsøgte var ikke begrænset af en konkurren-
ceklausul og dermed ikke afskåret fra at anvende sin gennem
ansættelsesforholdet erhvervede generelle viden om bran-
chen, herunder almindelige kalkulationsmetoder. de kunder,
som sagsøgte fremsendte sin cirkulærskrivelse til, var kun-
der, som det uden kendskab til ifa tagdækning aps, ville
være naturligt at henvende sig til. det findes ikke til-
strækkelig godtgjort, at det er sagsøgte, der har rettet
henvendelse til falck og fdb. bortset fra de to tilfælde af
identiske tilbud til henholdsvis poul jacobsen og kirke-
gårdskontoret findes det derfor ikke godtgjort, at sagsøgte
har gjort brug af erhvervshemmeligheder, som er omfattet af
markedsføringslovens § 10, stk. 2, hvorfor sagsøgte frifin-
des for sagsøgernes påstand 1.
                    thi kendes for ret:
sagsøgte, lars jacobsen, betaler inden 14 dage til sagsø-
gerne, flemming andreassen og stephen henriksen, 100.000
kr. med procesrente fra den 12. maj 2000 samt sagens om-
kostninger med 17.500 kr.
                     mette christensen
otto christensen                        vagn jacobsen
              - 19 -
              (sign.)
           ___ ___ ___
udskriftens rigtighed bekræftes
p.j.v. sø- og handelsretten, den