text:
s0022001 - lcp
                                     udskrift
                                         af
                      sø- & handelsrettens dombog
                                    ____________
den 19. november 2004 blev af retten i sagen
s-22-02
codan forsikring a/s
  mod
kawasaki kisen kaisha ltd. ("k"-line)
afsagt sålydende
                                       d o m:
indledning og påstande
sagens spørgsmål er, om der efter sølovens § 310, stk. 1, nr. 2 eller nr. 3, er værne-
ting i danmark for en sag vedrørende temperaturskader på et parti frosne rejer, som
blev transporteret fra nuuk til tokyo.
codan forsikring a/s (i det følgende codan) har nedlagt påstand om, at sagen
fremmes.
kawasaki kisen kaisha ltd. (i det følgende "k"-line) har påstået, at sagen skal
afvises.
spørgsmålet om værneting er særskilt behandlet, jf. retsplejelovens § 253, stk. 1.
                                                 - 2 -
sagens omstændigheder
transporten af godset og det økonomiske krav
den 3. april 2001 blev 6 containere indeholdende i alt 15.853 kartoner frosne rejer
lastet i nuuk på et skib tilhørende royal arctic line a/s. containerne ankom til ål-
borg den 10. april 2004.
den 18. april 2002 blev containerne af "k"-line kørt med lastbil fra ålborg til
bremerhaven, hvor de den 20. april 2001 blev lastet på skibet ”brooklyn bridge”.
containerne ankom til tokyo den 18. maj 2001 med ”brooklyn bridge”, hvor de
efterfølgende blev udleveret til modtageren, royal greenland japan.
ved modtagelsen kunne det konstateres, at rejerne i 4 af containerne øjensynligt hav-
de været udsat for temperatursvingninger, idet der var iskrystaller og hvide pletter på
rejerne. de skadede rejer blev solgt til en lavere pris end den, som angiveligt kunne
være opnået, hvis rejerne ikke havde været beskadigede.
codan har som vareassurandør udbetalt 409.828 kr. til royal greenland a/s.
kontraktsgrundlaget, fakturering, betaling og tvisten
royal arctic line a/s, der har koncession på sejladser fra grønland, indgik den 5.
maj 1993 en rammeaftale med scan shipping a/s. rammeaftalen var gældende på
tidspunktet for den transport, som sagen drejer sig om. af aftalen fremgår bl.a.:
       ”vedr.: transport af 40’rf containere til japan
       idet vi henviser til diverse møder og telefonsamtaler har vi hermed fornøjelsen at fremsende
       vort oplæg til testafskibning som følger:
       vareart                    :frosne rejer
       forsendelse                :40’rf containere
       fra                        :pier ålborg
       til                        :pier osaka, kobe, nayoya, tokyo og yokohama.
       […]
       kørsel ålborg/aarhus foretages med gen set. såfremt det er muligt at bytte tomme/lastede
       containere i ålborg vil der kunne opnås reduktion i kørselsomkostningerne.
       […]
                                               - 3 -
      alle omkostninger i ålborg havn er for regning royal arctic line.
      vi kan som agenter for "k"-line tilbyde afsejling fra bremerhaven hver fredag med transitti-
      der til tokyo 25 dage[…]
      vi håber, at vi i den nærmeste fremtid kan foretage testafskibning og i den forbindelse har re-
      deriets operationsansvarlige ønske om, at inspicere faciliteterne i nuuk, når "k"-line contai-
      nere ankommer/afskibes.
      […]”
den 5. april 2004 sendte royal arctic linieagentur pr. telefax et manifest til scan
shipping a/s, hvor det anføres, at ”wes 108” ankommer den 10. april 2001, kl.
17.00.
efterfølgende sendte royal arctic line a/s fragtbrev til scan shipping a/s vedrø-
rende transporten fra nuuk til ålborg. på fragtbrevet er scan shipping a/s anført
som modtager, og royal greenland, nuuk, er anført som afsender.
"k"-line i tokyo udstedte konnossement i henhold til en instruks, som royal
greenland a/s, nuuk, sendte den 9. april 2001 med telefax til scan shipping a/s. af
konnossementet fremgår bl.a., at ”shipper” er royal greenland seafood grønland
a/s, at ”place of receipt” er nuuk, at ”port of loading” er bremerhaven, og at ”port
of discharge” er tokyo. som ”carrier” er angivet "k"-line. i konnossement er det
med hensyn til værneting og lovvalg anført, at tvister skal afgøres i japan ved anven-
delse af japansk ret.
"k"-line i danmark har sendt fakturaer for betaling af transporten til royal arctic
lineagentur a/s, ålborg, som har betalt "k"-line for transporten fra ålborg til to-
kyo via bremerhaven.
denne sag er anlagt den 31. juli 2002. "k"-line har under sagen adciteret royal
arctic line a/s.
forklaringer
ulrik jespersen har forklaret, at han var ansat som administrerende direktør i "k"-
line i danmark på tidspunktet for udførelsen af transporten, som denne sag drejer
sig om. scan shipping a/s blev købt af "k"-line i danmark i 1997 og fungerer
som agent for "k"-line.
                                          - 4 -
royal arctic line a/s og "k"-line i danmark har haft et samarbejde siden 1993.
samarbejdet er baseret på rammeaftalen, som også var gældende i 2001. baggrunden
for rammeaftalen var, at royal arctic line a/s har koncession på sejladsen fra
grønland.
konnossementet er udstedt med "k"-line som transportør. denne fremgangsmåde
er et almindeligt konkurrenceparameter på markedet og er nærmest at betragte som
en ekstra serviceydelse. papirgangen i japan ”speedes” op, hvis "k"-line står som
transportør. formålet er at spare tid og penge. royal arctic line a/s var fuldt ind-
forstået med fremgangsmåden, og der var ikke noget usædvanligt i den.
han har ikke kendskab til den konkrete transport, men så vidt han husker, blev trans-
porten booket fra nuuk i grønland. det var royal arctic line a/s i nuuk, der bestil-
te transporten fra ålborg til tokyo. i april 2001 brugte "k"-line bremerhaven som
afskibningshavn for transporter til fjernøsten.
peter langergaard har forklaret, at han var afdelingsleder for scan shipping a/s i
ålborg på tidspunktet for udførelsen af transporten, som denne sag handler om.
manifestet, som blev sendt med telefax den 5. april 2004, og fragtbrevene er sendt
fra royal arctic linieagenturs kontor i ålborg. de sendte en bookingbekræftelse til
royal greenland i nuuk, hvilket var sædvanlig praksis.
konnossementet blev udstedt på grundlag af instruksen, som de modtog fra royal
greenland i nuuk. det var ”k”-line i tokyo, som udstedte konnossementet på
grundlag af de oplysninger, som scan shipping a/s tastede ind i computeren på kon-
toret i ålborg.
containerne blev kørt med lastbil fra ålborg til bremerhaven. der forelå ikke nogen
aftale om, at den konkrete transport skulle foregå med lastbil, men de havde en stå-
ende aftale om, at transporter fra royal greenland til fjernøsten blev sendt med det
først tilgængelige oversøiske skib. i ca. halvdelen af transporterne blev containerne
sendt med feederbåd fra århus til bremerhaven, mens de i de resterende tilfælde blev
sendt med lastbil fra ålborg til bremerhaven.
                                           - 5 -
procedure
codan har gjort gældende, at "k"-line har påtaget sig at udføre en transport fra pier
ålborg til pier tokyo som søtransport.
den transport, som "k"-line har påtaget sig, er omfattet af sølovens regulering, da
det aftalte leveringssted er beliggende i danmark. det forhold, at transporten fra ål-
borg til bremerhaven er sket som en landevejstransport, har ikke nogen betydning.
da det faktiske leveringssted ligger i danmark, følger det af sølovens § 310, stk. 1,
nr. 3, som er præceptiv, at der er værneting i danmark, jf. herved betænkning 1215
om befordring af gods, s. 88, og ft 1993/94, tillæg a, spalte 4919. sølovens § 252
er en lovvalgsregel, som skal fortolkes i overensstemmelse med § 310, stk. 1, nr. 3.
sølovens § 310, stk. 1, nr. 3, finder anvendelse, allerede fordi "k"-line har under-
skrevet konnossementet som transportør, hvorved der er etableret et direkte kon-
traktsforhold. der er intet unormalt i konnossementet, og det må tages efter sin ord-
lyd og udformning. værnetingsreglen i § 310, stk. 1, nr. 3, kan i øvrigt også anven-
des overfor en undertransportør, jf. betænkning nr. 1215 om befordring af gods, s.
89.
der er tillige værneting efter sølovens § 310, stk. 1, nr. 2, jf. stk. 4, idet transportafta-
len er indgået i danmark gennem "k"-line’s agent scan shipping a/s. aftalen er
indgået ved bookingbekræftelsen kombineret med rammeaftalen.
"k"-line har gjort gældende, at der er tale om en multimodal transport, og at det
fremgår af betænkning nr. 1215 om befordring af gods, s. 34 f., at søloven ikke fin-
der anvendelse på den del af transporten, som foregår på landevej. der er intet aftalt
om, at godset skulle befordres som søtransport fra ålborg til bremerhaven, hvorfor
søloven ikke kan finde anvendelse i sagen, idet denne del af transporten ubestridt er
sket med lastbil.
uanset om "k"-line i øvrigt måtte anses for at være transportør eller undertranspor-
tør, finder sølovens § 310, stk. 3, ikke anvendelse, fordi det aftalte leveringssted i
henhold til konnossementet er nuuk, og at afleveringsstedet er tokyo. "k"-line
                                            - 6 -
afleder for det tilfælde, at retten måtte finde, at "k"-line er undertransportør, sin ret
efter transportaftalen fra royal arctic line a/s, hvor der også ved denne transportaf-
tale er leveringssted efter § 310, stk. 1, nr. 3, i nuuk og afleveringssted i tokyo. der
er reelt tale om, at godset har været i transit. det forhold, at der er indskudt en under-
transportør, bevirker således ikke, at der etableres flere leveringssteder efter § 310,
stk. 1, nr. 3, modsat det tilfælde, hvor den, som skal have godset fragtet, indgår selv-
stændige aftaler med de enkelte transportører.
leveringsstedet i henhold til § 310, stk. 1, nr. 3, er det sted, hvor afsenderen overgi-
ver godset til transport, og leveringsstedet må under alle omstændigheder fortolkes
som lastehavnen, hvilket bl.a. fremgår af sammenhængen med udtrykket leverings-
sted i § 252, stk. 2, nr. 1, som også fortolkes som lastehavnen.
det følger af sølovens § 310, stk. 5, at bestemmelsen i sølovens § 310, stk. 2, nr. 3,
ikke gælder for codans eventuelle direkte krav mod "k"-line som undertranspor-
tør, idet det aftalte leveringssted efter § 252, stk. 3, jf. stk. 2, ikke lå i ålborg.
sølovens § 310, stk. 1, nr. 2, finder ikke anvendelse, fordi der ikke blev indgået no-
gen transportaftale mellem royal greenland a/s og "k"-line, hvortil i øvrigt
kommer, at aftale mellem "k"-line og royal arctic line a/s ikke er indgået i
danmark, da ordrebekræftelsen blev sendt fra scan shipping a/s til royal arctic
line a/s i nuuk.
rettens begrundelse og resultat
for retten er der ikke forelagt andet transportdokument dækkende hele transporten
end det af ”k”-line udstedte konnossement, ligesom retten ikke er bekendt med den
med royal greenland indgåede transportaftale. den fremlagte rammeaftale med ved-
rører efter dens indhold alene forholdet mellem scan shipping/”k”-line og royal
arctic line.
det er ubestridt, at royal arctic line a/s udførte transporten af containerne fra nu-
uk til ålborg med skib, mens "k"-line udførte transporten af containerne fra ål-
borg til bremerhaven med lastbil og fra bremerhaven til tokyo med skib. der er
efter bevisførelsen ikke tilstrækkeligt grundlag for at antage, at royal greenland a/s
                                          - 7 -
har indgået 2 selvstændige transportaftaler, nemlig en med royal arctic line a/s for
så vidt angår transporten fra nuuk til ålborg, og en med k"-line for så vidt angår
transporten fra ålborg til tokyo. transportaftalen med royal greenland må betrag-
tes som en samlet transportaftale vedrørende en transport fra nuuk til tokyo.
efter konnossementets ordlyd er leveringsstedet efter sølovens § 310, stk. 1, nr. 3,
nuuk i grønland, jf. herved betænkning nr.1215 om befordring af gods, s. 88. det
fremgår af betænkningen samme sted, at sølovsudvalget med den formulering, som
man foreslog til § 310, stk. 3, hvilken indholdsmæssigt svarer til den nugældende
bestemmelse, har ønsket at sikre, at en sagsøger får værneting i norden i de tilfælde,
hvor der er tale om gennemgangskonnossementer eller kombinerede transportdoku-
menter vedrørende transport til og fra norden. dette formål er gentaget i bemærk-
ningerne til lovforslaget, ft 1993/94, tillæg a, spalte 4919.
retten finder, at det på baggrund af forarbejderne, bestemmelsens ordlyd og dens
sammenhæng med sølovens regler om lovvalg og ansvar er betænkeligt at fastslå, at
værnetingsreglen i § 310, stk. 1, nr. 3, kan udstrækkes til at gælde, hvor "k"-line
overtager godset fra royal arctic line a/s, der har modtaget godset fra afsenderen i
nuuk og har forestået søtransport til ålborg med henblik på, at godset skulle videre-
befragtes til tokyo via bremerhaven. retten finder derfor ikke, at der er værneting i
danmark i medfør af sølovens § 310, stk. 1, nr. 3.
som sagen foreligger oplyst, finder retten endvidere, at der ikke er ført bevis for, at
transportaftalen er indgået i danmark, hvorfor der heller ikke er værneting i dan-
mark efter sølovens § 310, stk. 1, nr. 2.
                                   thi kendes for ret
sagen afvises.
codan forsikring a/s betaler inden 14 dage til kawasaki kisen kaisha ltd. ("k"-
line) 25.000 kr. i sagsomkostninger.
                                    mette christensen
frede kristiansen                                                       helle lehmann
               - 8 -
              (sign.)
           ___ ___ ___
udskriftens rigtighed bekræftes
p.j.v. sø- og handelsretten, den


text:
f0036000 - lcp
                                     udskrift
                                           af
                     sø- & handelsrettens dombog
                                    ____________
                 * berigtiget i medfør af retsplejelovens § 221, stk. 1.
den 25. juni 2004 blev af retten i sagen
f-36-02
*kristelig fagforening som mandatar for
boet efter jld
(advokat søren juul, *v/ advokat asger bagge-jørgensen)
  mod
hts arbejdsgiverforening som mandatar for
elite miljø a/s
(advokat henrik uldal)
afsagt sålydende
                                        d o m:
indledning og påstande
denne sag drejer sig navnlig om, hvorvidt en fratrædelsesgodtgørelse skal opgøres i
henhold til ansættelsesvilkårene på opsigelsestidspunktet, hvor der var krav på 3
måneders fratrædelsesgodtgørelse, eller efter ansættelsesvilkårene på
fratrædelsestidspunktet, hvor der var krav på 1 måneds fratrædelsesgodtgørelse.
sagen drejer sig endvidere om mangler ved et ansættelsesbevis.
                                           - 2 -
sagsøger, boet efter jld, har nedlagt påstand om, at elite miljø a/s tilpligtes at
betale 27.342,06 kr. med tillæg af procesrente fra den 6. november 2002.
sagsøgte, elite miljø a/s, har nedlagt påstand om frifindelse.
sagens omstændigheder
jld blev ansat som rengøringsassistent i greve kommune den 21. maj 1980.
det fremgår af jlds ansættelsesbrev af 6. november 1980, at den til enhver tid
gældende overenskomst mellem kvindeligt arbejderforbund i danmark og
kommunernes landsforening finder anvendelse på jlds løn- og arbejdsforhold. det
fremgår heraf blandt andet, at funktionærlovens § 2 om opsigelsesvarsel og § 2 a om
fratrædelsesgodtgørelse finder anvendelse ved opsigelse.
iss danmark overtog den 1. december 1999 en række rengøringsopgaver i greve
kommune, og jld blev ansat i iss danmark. jld blev sygemeldt den 27. februar
2001.
den 1. august 2001 overtog elite miljø a/s en række rengøringsopgaver i greve
kommune, herunder rengøringsopgaverne på det sted, hvor jld arbejdede. af et
brev af 19. juli 2001 fra elite miljø a/s til jld fremgår blandt andet følgende:
      ”vedr. overtagelse af rengøringsopgaverne i greve kommune.
      som det sikkert er dig bekendt, skal elite miljø a/s pr. 01.08.01 varetage
      rengøringen i en stor del af institutionerne i greve kommune.
      efter virksomhedsoverdragelses lovens regler er du pr. 01.08.01 ansat hos
      elite miljø a/s.
      vi er således forpligtet til at respektere de hidtil gældende ansættelsesforhold,
      som f.eks. timeantal, arbejdstid, anciennitet, osv. ligesom du er forpligtet i
      henhold til de hidtidige ansættelsesforhold og den for dit ansættelsesforhold
      gældende overenskomst.
                                          - 3 -
       hvis du tidligere har været ansat af greve kommune, og dermed aflønnes i
       henhold til overenskomsten mellem kommunen og kad, skal du vide, at
       elite miljø a/s, overfor kad har tilkendegivet, at vi pr. 01.04.02 alene
       respekterer den mellem servicebranchens arbejdsgiverforening og kad og
       landssammenslutningen for sanitører og servicefunktionærer under dff
       indgåede overenskomst.
       […]”
i en ansættelsesaftale af 31. august 2001 mellem elite miljø a/s og jld er der i
rubrikken ”opsigelsesvarsler” anført ”i henhold til overenskomsten” og i rubrikken
”løntrin:” anført ” 17 i henhold til overenskomsten”.
i et brev af 8. januar 2002 opsagde elite miljø a/s overfor jld alle personalegoder
og kutymer, som ikke direkte fremgik af overenskomsten mellem kommunernes
landsforening og kvindeligt arbejderforbund i danmark.
jld blev opsagt den 26. februar 2002 på grund af sygdom. af opsigelsen fremgår
det, at ”fratrædelse og sidste arbejdsdag bliver den 31. august 2002”.
efter den nye overenskomst, der trådte i kraft den 1. april 2002, havde jld krav på 4
måneders opsigelsesvarsel og 1 måneds fratrædelsesgodtgørelse.
af jlds lønseddel af 31. august 2002 fremgår det, at der blev udbetalt 1 måneds løn
i fratrædelsesgodtgørelse. jld afgik ved døden den 10. november 2002.
procedure
boet efter jld har anført, at det mellem jld og hendes tidligere arbejdsgiver, greve
kommune, var aftalt, at overenskomsten mellem kommunernes landsforening og
kvindeligt arbejderforbund i danmark var en del af aftalegrundlaget for
ansættelsesforholdet, og at det heraf fremgår med henvisningen til funktionærlovens
§ 2 a, at jld har krav på 3 måneders fratrædelsesgodtgørelse. det er ubestridt, at
denne overenskomst var gældende på opsigelsestidspunktet.
                                          - 4 -
det fremgår af ordlyden af funktionærlovens § 2 a, at det er opsigelsen, som udløser
kravet på fratrædelsesgodtgørelsen ved en senere fratræden, hvorfor det er det retlige
og aftalemæssige grundlag på opsigelsestidspunktet, som er det relevante grundlag,
og ikke forholdene på fratrædelsestidspunktet den 31. august 2002, hvor beløbet skal
udredes, jf. u 73.573 sh og u 75.190 h. jld havde ved opsigelsen den 26. februar
2002 et opsigelsesvarsel på 6 måneder, hvilket elite miljø a/s også har givet jld,
og der er derfor en vis inkonsekvens i den måde, som elite miljø a/s har vurderet
sagen på. den retspraksis, der vedrører betydningen af forholdene på
fratrædelsestidspunktet, kan ikke fortolkes udvidende, da denne alene synes at
vedrøre faktiske forhold som lønmodtagerens anciennitet, kontraopsigelse og
væsentlig misligholdelse indtil fratræden mv.
hvis retten finder, at det er forholdene på fratrædelsestidspunktet, som er det
afgørende, gøres det gældende, at overenskomstens bestemmelse om
fratrædelsesgodtgørelse i henhold til funktionærlovens § 2 a er videreført som et
individuelt vilkår, der ikke ved elite miljø a/s’s meddelelse af 19. juli 2001 om, at
man fra 1. april 2002 alene ville respektere den mellem servicebranchens
arbejdsgiverforening og kad og landssammenslutningen for sanitører og
servicefunktionærer under dff indgåede overenskomst, kan anses for opsagt
overfor jld. meddelelsen fokuserer efter sit indhold på de kollektive forhold, og den
tydeliggør på ingen måde de individuelle retlige konsekvenser for jld, hvilket har
været særligt påkrævet i denne sag, idet der herved må lægges vægt på, at jld var
ufaglært, sygemeldt og modtog dagpenge, hvorfor forholdene naturligt ikke har
påkaldt hende stor interesse. vilkåret var således også på fratrædelsestidspunktet en
del af jlds individuelle ansættelsesvilkår, og hun har derfor også af den grund krav
på 3 måneders fratrædelsesgodtgørelse.
såfremt retten måtte finde, at det individuelle vilkår om fratrædelsesgodtgørelse efter
§ 2 a er opsagt ved elite miljø a/s’s meddelelse af 19. juli 2001, gøres det gældende,
at opsigelsen af dette fratrædelsesvilkår udgør en væsentlig ændring af de
individuelle ansættelsesvilkår, som jld efter almindelige arbejdsretlige principper
kan betragte som en opsigelse af ansættelsesforholdet som helhed med samtidigt
tilbud om genansættelse på nye vilkår, og at denne opsigelse principalt udløser
fratrædelsesgodtgørelse i henhold til det oprindelige aftalegrundlag, subsidiært
udløser ret til fratrædelsesgodtgørelse ved den efterfølgende faktiske fratræden,
                                            - 5 -
uanset at jld, selv om hun var syg, fortsatte ansættelsesforholdet efter elite miljø
a/s’s meddelelse om et nyt overenskomstmæssigt grundlag, jf. herved principperne i
u 1995.26 h og ef-domstolens dom af 14. september 2000 (sag. nr. c-343/98).
ansættelseskontrakten er ubestridt mangelfuld, idet der alene henvises til
overenskomsten, jf. u 2004.1164 v. de manglende oplysninger har skabt betydelig
tvivl og er omdrejningspunktet i denne sag, hvorfor der bør tilkendes jld en
godtgørelse på 10.000 kr., jf. u 1997.1702 h.
såfremt elite miljø a/s måtte få medhold i sin frifindelsespåstand, skal det have
omkostningsmæssig betydning, at hts arbejdsgiverforening som mandatar for elite
miljø a/s er mødt ved egen advokat.
elite miljø a/s har anført, at jld ikke gennem sin stilling var funktionær i
funktionærlovens forstand, og at hun alene efter sine individuelle rettigheder, som
udsprang af overenskomsten mellem kommunernes landsforening og kvindeligt
arbejderforbund i danmark, var omfattet af enkelte af funktionærlovens
bestemmelser. en aftalt funktionærstatus kan ændres ved aftale eller ved f.eks.
overgang til nye arbejdsvilkår ved virksomhedsoverdragelse. overgangen til de nye
individuelle rettigheder blev varslet den 19. august 2001 med 8½ måneds varsel i
overensstemmelse med reglen i virksomhedsoverdragelseslovens § 4 a, og varslingen
opfylder alle de krav, der kan stilles til en varsling.
meddelelsen af 19. juli 2001 udløser ikke krav på fratrædelsesgodtgørelse efter § 2 a
hverken i sig selv eller ved senere faktisk fratræden.
elite miljø a/s skulle efter den 1. april 2002 alene respektere overenskomsten
mellem servicebranchens arbejdsgiverforening og kad og
landssammenslutningen for sanitører og servicefunktionærer under dff, og ikke
jlds individuelle rettigheder, der bortfaldt efter denne dato, jf. herved princippet i
arbejdsrettens dom af 20. december 2001 (sag nr. 2001.018). ændringen er i
overensstemmelse med lov om virksomhedsoverdragelse. jlds kollektive og
individuelle rettigheder er behørigt opsagt til bortfald og erstattet af de nye
ansættelsesvilkår. der er samlet set ikke tale om væsentlige ændringer i ansættelsen,
                                          - 6 -
og jld opsagde ikke sin stilling grundet ændringerne, hvilket hun heller ikke havde
adgang til, da der samlet set ikke var væsentlige ændringer i ansættelsen.
retten til fratrædelsesgodtgørelse opstod ved selve opsigelsen, men det er forholdene
på fratrædelsestidspunktet, herunder de på dette tidspunkt gældende
ansættelsesretlige regler, der er afgørende for beregningen af
fratrædelsesgodtgørelsens størrelse, og jld har modtaget den
fratrædelsesgodtgørelse, som hun i henhold til den da gældende overenskomst havde
krav på. der er ikke nogen inkonsekvens i, at jlds opsigelsesvarsel var givet til 6
måneder. at der muligvis er givet et for langt opsigelsesvarsel, skal under alle
omstændigheder ikke komme elite miljø a/s til skade.
det erkendes, at der er mangler ved ansættelsesbeviset, men manglerne kan ikke
udløse en godtgørelse. manglerne har under alle omstændigheder ikke har rejst tvivl
om jlds rettigheder eller i øvrigt skabt tvist under eller efter ansættelsesforholdet.
med hensyn til omkostningsspørgsmålet kan det ikke tillægges betydning, at hts
arbejdsgiverforening som mandatar for elite miljø a/s er mødt ved egen advokat. i
fald dette skulle være tilfældet, må det også have omkostningsmæssig betydning for
modparten.
rettens begrundelse og resultat
det er ubestridt, at jld havde krav på 3 måneders fratrædelsesgodtgørelse efter
aftalegrundlaget, som var gældende, da hun blev opsagt den 26. februar 2002.
retten finder, at det ud fra en sproglig forståelse af
fratrædelsesgodtgørelsesbestemmelsen er opsigelsen af jld, der udløser kravet på
udbetaling af fratrædelsesgodtgørelse ved den senere fratræden. kravet på
fratrædelsesgodtgørelse er derfor stiftet på opsigelsestidspunktet, hvorfor det er
aftalegrundlaget på dette tidspunkt, der regulerer antallet af måneder, som
fratrædelsesgodtgørelsen ved den senere fratræden skal beregnes på grundlag af. det
forhold, at krav på fratrædelsesgodtgørelse efter retspraksis har været betinget af, at
visse begivenheder ikke indtræffer, ændrer ikke på stiftelsestidspunktet.
                                           - 7 -
jld har derfor krav på fratrædelsesgodtgørelse svarende til yderligere 2 måneders
løn.
tvisten under denne sag udspringer af den skete virksomhedsoverdragelse og ikke
forhold relateret til jlds ansættelsesbevis. henvisningen i ansættelsesaftalen af 31.
august 2001 under rubrikkerne ”opsigelsesvarsler” og ”løn” til overenskomsten er
uklar og kan relatere sig til begge overenskomster, idet overenskomsten mellem
kad og elite miljø a/s ikke på tidspunktet for aftalens underskrivelse var gældende
mellem parterne. da undladelsen af at præcisere dette ikke har haft konkret
betydning for lønmodtageren og heller ikke har indebåret en konkret risiko,
fastsættes godtgørelsen til 5.000 kr.
boet efter jlds påstand tages herefter til følge med 22.342,06 kr.
                                    thi kendes for ret
elite miljø a/s betaler inden 14 dage til boet efter jld 22.342,06 kr. med
procesrente fra den 6. november 2002, til betaling sker.
elite miljø a/s betaler inden samme frist 9.000 kr. i sagsomkostninger til boet efter
jld.
                                    mette christensen
hans havsager                                                         lars kristiansen
                                          (sign.)
                                       ___ ___ ___
                           udskriftens rigtighed bekræftes
                            p.j.v. sø- og handelsretten, den

source: retspraksis

LICENSE:
Creative Commons Legal Code

CC0 1.0 Universal

type: caselaw

jurisdiction: Denkmark


text:
 -
                                udskrift
                                     af
                    sø- og handelsrettens dombog
                                ──────────
den 29. december 2000 blev af retten i sagen
p-0010-98
1) direktør
   wong mau
   (advokat niels anker rasmussen)
2) margareta k. hyssing
   (advokat niels anker rasmussen)
   mod
c & g banken a/s under konkurs
(advokat finn mejnertsen)
afsagt sålydende
                                   d o m:
under denne sag har anmelderne, direktør wong mau og fru margareta k. hyssing, nedlagt
endelig påstand om,
                                               - 2 -
1) at boet, c & g banken a/s under konkurs, tilpligtes at udlevere de af
håndpantsætningserklæring af 22. april 1981, 20. maj 1981 og 14. september 1987
omhandlede løsøreeffekter til anmelder wong mau, samt
2) at boet tilpligtes at anerkende en fordring i henhold til konkurslovens § 97 på 1.000.000 kr.
kravene er prøvet på skiftesamling den 14. januar 1998, og sag herom er anlagt den 3. marts
1998.
boet har heroverfor nedlagt påstand om frifindelse og har yderligere nedlagt påstand om
selvstændig dom om, at begge anmelderne tilpligtes til boet solidarisk, alternativt pro rata, at
betale 1.200.000 kr. med tillæg af procesrente fra påstandens nedlæggelse den 3. august
1998. anmelderne har samtykket i, at der kan gives boet selvstændig dom.
anmelderne har påstået sig frifundet for boets påstand.
anmelder margareta k. hyssing har ikke givet personligt møde for skifteretten.
anmelderne, der er ægtefæller, drev i en årrække frem til 1990 restaurant nankin, der havde
c & g banken a/s (herefter banken) som bankforbindelse.
tvisten i sagen angår opgøret af forskellige engagementer, som anmelderne havde med
banken, der erklæredes konkurs ved dekret af 17. maj 1988 (sag k 299/88-a) efter at have
været under betalingsstandsning fra den 28. oktober 1987.
boet har opgjort sine krav mod anmelderne således:
krav mod wong mau alene:
garantiforpligtelse vedrørende
horsens sparekasse                  kr.   120.000,00
kautionsforpligtelser
- vedr. chi yuen wai               kr.   349.709,15
                                              - 3 -
- vedr. kuang yuan huang              kr.   539.014,11
- vedr. k.y. huang trading aps        kr.   473.995,39
krav mod begge:
driftskredit vedrørende
restaurant nankin optaget af margareta
hyssing med wong mau som kautionist       kr.  3.436.079,71
krav i alt pr. 1. april 1988      kr.  4.918.798,36
anmelderne har på deres side gjort gældende, at de ikke er de ovennævnte beløb skyldige
bortset fra førstnævnte.
ved håndpantsætningserklæring af 22. pril 1981 stillede anmelder wong mau en række
kinesiske porcelænsgenstande og antikviteter som håndpant til "sikkerhed for opfyldelsen af
enhver forpligtelse som [han] nu har og senere måtte få overfor" banken. ved et tillæg til
håndpantsætningserklæringen dateret den 20. maj 1981 stillede wong mau yderligere nogle
porcelænsgenstande til sikkerhed på samme vilkår.
ved en håndpantsætningserklæring af 14. september 1987 gav mau på samme vilkår
yderligere banken nogle aktier, kunstgenstande, et guldur samt forskellige andre genstande i
håndpant til sikkerhed for "alt mellemværende". de nævnte aktier har senere vist sig at være
værdiløse.
ovennævnte genstande er i boets besiddelse.
ved kreditkontrakt af 9. juni 1981 bevilgedes en kredit på 100 000 til margareta hyssing. wong
mau underskrev på hendes vegne i henhold til fuldmagt og selv som kautionist. kredit-
kontrakten henviser til håndpantsætningserklæringerne fra 1981. den 6.7.82 forhøjes
kassekreditten til 400.000 kr, og selvskyldnerkautionen udvidedes til at gælde for dette beløb.
den 10. januar 1984 afgav wong mau ubegrænset selvskyldnerkaution for hyssings for-
pligtelser nu og fremover. driftskreditten udvidedes efter det oplyste senere til 600.000 kr,
men blev meget væsentligt overskredet. i sagen er således fremlagt engagementsoversigt for
perioden 30.juni 1981 til 19.oktober 1987. slutsaldoen er ca. 3.165.000 kr.
                                               - 4 -
i 1986 planlagde anmelderne at erhverve yderligere en restaurant, bali. i den anledning
erhvervede margareta hyssing aktierne i selskabet a/s pse nr. 1752, senere omdøbt til h.& w.
holding a/s. selskabet erhvervede fra margareta hyssing den ejerlejlighed, hvorfra restaurant
nankin blev drevet samt ejerlejligheden over. købesummen var 4 millioner kr., der ifølge
skødet skulle betales kontant.
under omstændigheder, der ikke er klarlagt under denne sag, udstedtes den 11. februar 1987
10 ens pantebreve, hvert på 100.000 kr. med pant i begge lejligheder og med prioritet efter et
kreditforeningslån på 2.068.000 kr. pantebrevene er på køberselskabets vegne underskrevet af
advokat jens maare. de angiver køberselskabet som debitor og banken som kreditor.
ejendomsværdien var på dette tidspunkt henholdsvis 150.000 kr. og 450.000 kr. i 1989
solgtes ejerlejlighederne på tvangsauktion, og der er enighed mellem parterne om, at det kan
lægges til grund, at der ikke fremkom nogen dækning til de omtalte pantebreve.
anmelder wong maus forklaring
direktør wong mau har som part forklaret, at han var bosiddende i danmark i perioden 1966 til
1982. han bor nu i kina og hustruen bor i sverige. hun er svensk statsborger. hun har for lang
tid siden været bosat i sverige, dvs. i perioden 1966-1982.
restaurant nanking har ikke været drevet af hyssing, kun af ham selv. hyssing står som ejer
af restauranten, idet han ikke på det tidspunkt havde opholdstilladelse i danmark. desuden
blev hyssings opsparing brugt til købet af restauranten, der blev erhvervet i 1970. ejerlejlig-
hederne blev ikke købt samtidig med restauranten men derimod omkring 1982-1984.
restauranten lukkede i 1990.
kassekreditkontrakten - bilag a - er ikke underskrevet af hyssing, men derimod af ham selv for
hyssing i 1981 i henhold til fuldmagt. grunden til, at hun ikke selv un derskrev, var, at hun
opholdt sig meget i sverige, hvor hun skulle passe børn. han skrev også under på forhøjelsen
ifølge fuldmagt i 1982. der var checkhæfte til kontoen, og både han og hyssing kunne udskrive
checks. hyssing har, så vidt han ved, aldrig udskrevet checks. hun tog sig ikke af den slags
ting. i begyndelsen af engagementet, omkring 1980, var hyssing i banken, men dette er
formentlig den eneste gang. det har altid været ham, der har underskrevet og indgået aftaler
med banken.
                                                - 5 -
ejerlejlighederne blev købt af hyssing, fordi det var hyssing, der ejede restaurant nanking.
hyssing havde 60- 70.000 kr. til udbetaling. resten skulle lånes. pengene til udbetaling kom
fra opsparing. de 2 ejerlejligheder blev købt for 780.000 kr, der var prisen for både stuen og
førstesalen, dvs. ejerlejlighederne nr. 8 og 9.
tanken med købet af restaurant bali var, at der skulle købes en yderligere restaurant for at
udvide forretning- en. de mente, at det var em god forretning at erhverve bali, som var til salg
for ca. 3 mio. kr. købet af restauranten ville c & g banken gerne hjælpe med. det var
meningen, at ejerlejlighederne skulle pantsættes med henblik på købet af bali, men banken
solgte dem i stedet til et selskab for 4 mio. kr. disse penge fik han aldrig. der er således aldrig
deponeret 4 mio. kr. kontant.
han ved ikke noget om en ansøgning om kreditforeningslån, og han har ikke modtaget
meddelelse herom. låneprovenuet på ca. 1,8 mio. kr. fik han ingen besked om, og han kender
ikke noget til den konto, hvor der blev indsat ca. 1,5 mio. kr. - konto 1513305. han og hyssing
havde kun én konto. når der er tale om så stort et beløb, ville han have kunne huske det, hvis
banken havde informeret ham.
der var ingen aftale om, at der skulle udstedes 10 pantebreve. advokat jens maare har skrevet
under på pantebrevene, men han havde ingen fuldmagt til dette. han har kun mødt advokat
jens maare én gang, og han har kun samarbejdet med jens maare i forbindelse med etablering
af selskabet. det var banken, der præsenterede ham for jens maare. der er ikke givet nogen
generalfuldmagt, og han har ikke på noget tidspunkt givet jens maare nogen fuldmagt til noget
som helst. advokat jens maare sagde selv, at han var bankens advokat.
heller hyssing har ikke modtaget noget beløb svarende til værdien af pantebrevene. hverken
han eller hyssing vidste jo, at lejlighederne var blevet solgt. de fik først besked efter, at
banken gik konkurs. han var indforstået med, at h. & w. holding a/s købte lejlighederne, jf.
bilag r. han vidste ud fra bilag r godt, at lejlighederne skulle sælges til hans eget selskab.
kassekreditten for restaurant nanking, bilag c, blev brugt til at indkøbe varer til restaurantens
daglige drift. den blev ikke brugt til andet. der blev ikke foretaget investeringer eller lignende.
han kender ikke noget til posteringen på ca. 248.000 kr. på kontoudskrift nr. 39 af
27.november 1986. kontoudskrift nr. 43 af 23.januar 1987 med posteringen på ca. 152.000 kr.
                                               - 6 -
kender han heller ikke noget til. i sidste halvår af 1986 kan der have været posteret store
beløb, da han havde arrangeret en stor udstilling af kinesisk keramik. det var for at prøve
noget andet end restauranten. beløbene hertil blev trukket på restaurant nankings konto. det
drejer sig samlet om måske 60.000 usd. der kom til gengæld ca. 340.000 kr. ind på kontoen.
dette foregik i perioden ca. oktober 1986 marts 1987.
han mener, det er umuligt, at der på kontoen skulle være hævet 405.000 kr. (kontoudskrift nr.
44). det kan heller ikke vedrøre andre opgaver end restaurantens drift. han kender i det hele
taget ikke så meget til indsættelser og hævninger på kontoen. kontoudskrift nr. 48, ifølge
hvilken der er der hævet 415.000 kr., kender han heller ikke noget til.
han modtog ikke selv kontoudtog. de blev sendt til restauranten, men videresendt til revisoren
orth, da han ikke selv talte godt dansk. det var ham selv, der antog revisoren. revisoren har
aldrig fortalt ham noget om po steringerne. han har aldrig selv kontrolleret kontoen. revisoren
har heller ikke fortalt ham, hvad der stod i regnskaberne. kontoens maksimum var 600.000
kr., og der var et overtræk på flere millioner, men banken sagde ikke noget. han blev ikke
bedt om at nedbringe kassekreditten, før banken lukkede. han fik kun blanketter til indsættelse
af omsætningen på kontoen. han mistænker banken for at have brugt kontoen til at drive
andre forretninger med.
kuang yuan huang er dansk statsborger. han er rejst tilbage til hong kong for 5-6 år siden
efter at have siddet i fængsel et par måneder på grund af en skattesag. afhørte har tegnet
selvskyldnerkautionen for ham. afhørte har ingen kontakt med ham, men han mener, at huang
er god for 20-30 mio. kr. i dag. huang havde en partner i danmark, som har fortalte afhørte
det anførte.
med hensyn til engagementet over for horsens sparekasse har wong mau forklaret, at han
skulle være kautionist for hans larsson, men det blev krævet, at restaurant nanking blev
stillet til sikkerhed for hans larssons engagement.
anmeldernes procedure:
i forbindelse med salget af margareta hyssings ejerlejligheder blev der tilvejebragt midler, der
ikke er kommet hende til gode.
                                              - 7 -
kassekreditten havde et maximum på 600.000 kr, men var kan kommet op på 3,2 mio. kr. ved
bankens betalingsstandsning. hvorledes kunne dette finde sted.
det fremgår af anmelder maus forklaring, at han ikke har disponeret over kontoen på en sådan
måde som det fremgår af kontoudskrifterne. men der er 8 forskellige meget store posteringer,
som konkursboet ikke har kunnet redegøre for. selvom mau ikke selv har hæftet sig ved konto-
udtogene, da de blev sendt videre til revisor orth, må det være banken, der bærer
bevisbyrden, da der er tale om så ekstreme posteringer, hvortil kommer at kontoen blev tilladt
trukket med så stort et beløb som 3,2 mio. kr., hvor maksimum var 600.000 kr. banken har
således på en meget grov måde forsømt sine forpligtelser som bank. en bank kan ikke lade en
kredit løbe løbsk uden at tilkendegive noget over for kontohaveren. det er således muligt som
af mau hævdet, at banken har disponeret uretmæssigt over kontiene. i hvert fald har banken
ikke kunne fremlægge dokumentation for posteringerne på kontoen. udover den daglige drift af
restauranten var der kun udstillingen i oktober 1986-marts 1987, som vedrørte kontoen. dette
arrangement kan ikke have medført disse ekstreme bevægelser, henset til maus forklaring om
størrelsen af posteringer, som vedrører udstillingen.
hyssing skulle have haft låneprovenuet vedrørende pantebrevene. pantebrevene lå ikke til
sikkerhed i banken, hvorimod banken var kreditor. det er ikke rigtigt som af boet hævdet, at
banken ikke har ejet pantebrevene, da banken er anført på pantebrevene.
dem samlede konsekvens af det anførte er, at håndpantet skal frigives til anmelder mau.
anmelderen er ikke bundet af kautionserklæringen vedrørende chi yuen wai, da der er givet
saldokvittering, som også har virkning i relation til kautionisten.
kautionen over for huang og dennes selskab kan under ingen omstændigheder gøres gældende
for mere end lånets hovedstol med tillæg af renter. i relation til huang personligt kan
kautionen ikke gøres gældende, da banken har udvist passivitet. banken har ikke gjort
kautionen gældende, selvom man har vidst, at kautionsforpligtelsen blev bestridt.
boets procedure:
14 dage før bankens betalingsstandsning bekræftedes håndpantsætningen af diverse effekter
og håndpantsætningen fra september 1987 vedrører kautionsforpligtelserne over for banken i
                                                - 8 -
relation til horsens sparekasse. blot dette engagement dækker værdien af de håndpantsatte
effekter. allerede som følge heraf skal der ikke ske udlevering som krævet. garantiforpligtelsen
er anerkendt. boet skal således frifindes for anmeldernes påstand om udlevering af effekter.
der fremkom ikke noget provenu i forbindelse med pantebrevene. der var ikke tale om, at
banken erhvervede dem til eje. der er ikke krediteret noget provenu noget sted. dette var
alene tale om en sikkerhedsstillelse. dette har også været maus tilkendegivelse under forløbet.
i givet fald må kravet bringes til modregning i de øvrige engagementer. sælgerpantebrevene
kan ikke have haft nogen synderlig værdi på grund af stillingen i prioritetsordenen.
sagsøgtes modkrav lyder på 1,2 mio. kr., dels horsens sparekasse med 120.000 kr., dels
kautionsforpligtelse for så vidt angår mao over for banken for hyssings mellemværende ca. 3,4
mio. kr., samt 3 fremmede kautioner, nemlig de 2 personer samt huang trading aps. samlet
et krav på 4,9 mio. kr., hvoraf hyssing hæfter for 3,4 mio. kr.
det er usandsynligt, at en lille restaurant som nankin kunne bruge så mange penge og komme
til at skylde så meget væk. kontoen er imidlertid blevet brugt til andre ting, fx udstilling. af
sagen fremgår det også, at restaurant nanking skylder penge til horsens sparekasse.
der er ikke rettidigt fremkommet indsigelser vedrørende tallene på kontoen, og man kan ikke
nu komme med indsigelser over for kontoudtogene. konkursboet kan ikke dokumentere 5
poster. de mangler simpelthen i konkursboets arkiv. man det skal ikke komme boet til skade,
da der ikke er kommet rettidige indsigelser.
fordringerne er gjort gældende straks efter betalingsstandsningen, hvorfor der ikke foreligger
passivitet.
boet har foretaget det fornødne vedrørende inddrivelsen af krav over for chi yuen wai, kuang
yuan huang og huang trading aps. hvis det antages, at kravet vedrørende wai er fortabt på
grund af, at der blev givet saldokvittering til wai uden underretning af mau, kan den resteren-
de fordring rummes inden for boets påstand.
rettens bemærkninger:
                                                - 9 -
1. anmeldernes påstand om udlevering af effekter
efter indholdet af håndpantsætningsdokumenterne, der ikke modsiges af anden bevisførelse,
kan det lægges til grund, at håndpantsætningerne af antikviteter mv. skete til sikkerhed for
enhver forpligtelse, anmelder wong mau måtte få over for banken.
hvis de pantsatte genstande har den værdi, de antages at have - hvilket ubestridt er ca.
110.000 kr. - overstiger alene garantiforpligtelsen i forhold til horsens sparekasse værdien. da
kravet vedrørende horsens sparekasse er erkendt, skal boet allerede herefter frifindes for
kravet om udlevering af de pantsatte effekter. boets pant dækker imidlertid som anført hele
gælden.
2. boets krav mod anmelderne
anmelderne har ikke under domsforhandlingen bestridt, at der blev udsendt kontoudtog
vedrørende den omhandlede driftskredit, og wong mau har forklaret, at kontoudtogene blev
sendt til revisor orth. anmelderne har ifølge wong mau ikke på normal måde kontrolleret
kontoudtogene, hvorved de meget store ekstraordinære posteringer nødvendigvis ville være
blevet bemærket. heller ikke revisoren reagerede over for kontoudtogene, hvilket i høj grad
peger i retning af, at udtogene var i overensstemmelse med de øvrige oplysninger, revisoren
var i besiddelse af.
hertil kommer, at der ikke foreligger seriøse indicier for, at nogen i banken skulle have
disponeret over kontoen til uvedkommende formål. yderligere var wong mau involveret i
forskellige forretningsmæssige forhold, som kan have medført store bevægelser på kontoen, og
der er i den forbindelse ikke fremkommet oplysninger, der bestyrker maus forklaring om, at
kontoen alene blev benyttet som driftskredit for restauranten.
det er med hensyn til gældens størrelse uden betydning, at banken ikke standsede
kreditgivningen på et tidligere tidspunkt. pengene blev ubestridt udbetalt, og der er ikke i øv-
rigt fremført grunde, der reelt taler for, at sagsøgerne ikke skulle hæfte for beløbet.
som følge af det anførte forkaster skifteretten anmeldernes indsigelser mod boets krav ifølge
kreditkontrakten.
                                              - 10 -
det kan herefter konstateres, at anmelderne henholdsvis som kautionist og låntager skylder
boet 3.436.079,36 kr. pr. 1. april 1988. for gælden hæfter de solidarisk.
der er ikke fremkommet indsigelser, der giver grundlag for at nedsætte boets fordringer mod
mau vedrørende kautionsforpligtelserne i forhold til kuang yuan huang og huang trading aps.
derimod er det ikke godtgjort fra boets side, at det var uden betydning at underrette mau, før
der blev givet saldokvittering til chi yuen wai. boet kan derfor ikke længere gøre denne
fordring gældende.
3. anmeldernes fordring efter konkurslovens § 97
det er med hensyn til sælgerpantebrevene uafklaret, hvorfor disse tilsyneladende - og i hvert
fald efter deres eget indhold - var overdraget banken til eje. hvis dette - som det nu i mangel
af andre oplysninger må lægges til grund - var tilfældet, burde værdien af pantebrevene i
mangel af særlig aftale have været posteret i parternes mellemværende. en sådan postering er
ikke påvist under sagen, og værdien skal derfor godskrives anmelderne i forbindelse med
opgørelsen af deres mellemværende under denne sag. det er ligeledes uafklaret, hvad
pantebrevene var værd. i mangel af holdepunkter for nogen bestemt værdi, må denne inden
for nærværende sags rammer ansættes skønsmæssigt, således at det, der godskrives
anmelderne, med sikkerhed ikke er mindre end pantebrevenes værdi. hvis pantebrevene
dermed ansættes til kurs 60, skal der godskrives margareta hyssing 600.000 kr.
4. konklusion
en samlet opgørelse af skifterettens ovennævnte resultater fører til, at boets påstande i det
hele skal tages til følge.
                               thi kendes for ret:
boet, c & g banken a/s under konkurs, frifindes for anmeldernes krav om udlevering af
genstande.
                                              - 11 -
anmelderne, wong mau og margareta k. hyssing, skal inden 14 dage fra denne doms afsigelse
betale 1.200.000 kr. til boet ved kurator, advokat finn mejnertsen, tillige med procesrente af
dette beløb fra den 3. august 1998 til betaling sker.
inden samme frist skal de betale 60.000 kr. i sagsomkostninger til boet.
                                jørgen als andersen
                                      (sign.)
                         udskriftens rigtighed bekræftes
                        p. j. v. sø- og handelsretten, den


text:
                             højesterets dom
                           afsagt fredag den 12. april 2013
sag 183/2012
henning bredahl thomsen
(advokat jakob krogsøe)
mod
skatteministeriet
(kammeradvokaten ved advokat lars apostoli)
i tidligere instans er afsagt dom af vestre landsrets 12. afdeling den 2. maj 2012.
i pådømmelsen har deltaget fem dommere: per walsøe, niels grubbe, thomas rørdam, jon
stokholm og kurt rasmussen.
sagen er behandlet skriftligt, jf. retsplejelovens § 387.
påstande
appellanten, henning bredahl thomsen, har påstået frifindelse.
indstævnte, skatteministeriet, har påstået stadfæstelse.
supplerende sagsfremstilling
henning bredahl thomsen købte i 1983 og senere landbrugsejendommen ”husted” på øl-
strupvej 5. i 2004 købte han landbrugsejendommen skovbrynet 19.
som led i generationsskifte overdrog henning bredahl thomsen i april 2007 de to ejen-
domme til husted aps, som han ejer i fællesskab med sine børn, men som han selv kontrolle-
rer. ejendommen på ølstrupvej på ca. 123 ha blev overdraget for ca. 13 mio. kr. med en
                                                - 2 -
skattemæssig avance på ca. 7,2 mio. kr., og ejendommen på skovbrynet på ca. 115 ha blev
overdraget for ca. 14 mio. kr. med en skattemæssig avance på ca. 5,3 mio. kr.
i perioden fra april til juni 2008 solgte husted aps ca. 148 ha jord til tredjemand for i alt ca.
43 mio. kr.
i december 2008 købte henning bredahl thomsen ca. 48 ha af ejendommen på ølstrupvej
tilbage fra husted aps for ca. 11 mio. kr.
skattemyndighederne har ikke anfægtet pris eller øvrige handelsbetingelser i forbindelse med
overdragelserne i april 2007 og tilbagekøbet i december 2008.
skattemyndighederne har accepteret, at der efter ejendomsavancebeskatningslovens § 6 a kan
ske nedsættelse af anskaffelsessummen for den tilbagekøbte del af ejendommen på ølstrupvej
med fortjenesten på ca. 5,3 mio. kr. ved salget af ejendommen på skovbrynet, men har afslået
nedsættelse af anskaffelsessummen for så vidt angår fortjenesten på ca. 7,2 mio. kr. fra salget
af ejendommen på ølstrupvej.
retsgrundlaget
de dagældende regler om ejendomsavancebeskatning fremgår af lovbekendtgørelse nr. 891 af
17. august 2006 om beskatning af fortjeneste ved afståelse af fast ejendom. loven indeholder
bl.a. følgende bestemmelser:
       ”§ 6 a. såfremt den skattepligtige erhverver en ejendom, der er omfattet af lovens reg-
       ler, med undtagelse af ejendomme, der er omfattet af § 8, kan den skattepligtige i stedet
       for at medregne fortjeneste ved afståelse af fast ejendom til den skattepligtige indkomst,
       vælge at nedsætte anskaffelsessummen for den erhvervede ejendom med fortjenesten.
       reglerne i 1. pkt. gælder alene for fortjeneste, der vedrører den del af den afståede ejen-
       dom, som blev anvendt erhvervsmæssigt i ejerens eller den samlevede ægtefælles er-
       hvervsvirksomhed, og det er kun den del af anskaffelsessummen, der vedrører den del
       af den erhvervede ejendom, som skal anvendes erhvervsmæssigt i ejerens eller den
       samlevende ægtefælles erhvervsvirksomhed, der kan nedsættes med fortjenesten.
       …
       stk. 2. nedsættelse af anskaffelsessummen efter stk. 1 er betinget af, at
       1) den skattepligtige enten erhverver fast ejendom i samme indkomstår, hvori den
            skattepligtige afstår fast ejendom, eller erhverver fast ejendom senest i det ind-
                                               - 3 -
           komstår, der følger efter afståelsesåret, eller erhverver fast ejendom i det seneste
           indkomstår forud for afståelsesåret
      …
      § 6 c. såfremt den skattepligtige ombygger, tilbygger eller nybygger på en ejendom,
      der er omfattet af § 6 a, kan den skattepligtige i stedet for at medregne fortjeneste ved
      afståelse af fast ejendom til den skattepligtige indkomst vælge at nedsætte anskaffelses-
      summen for ombygningen, tilbygningen eller nybygningen med fortjenesten. reglerne i
      §§ 6 a og 6 b finder tilsvarende anvendelse. ”
de bestemmelser, der findes i §§ 6 a og 6 c, blev med formuleringer, der i det væsentlige
svarer til de citerede, indsat ved lov nr. 427 af 25. juni 1993.
§ 6 a havde i lovforslaget fra 19. maj 1993 følgende formulering (folketingstidende 1992-93,
tillæg a, l 295, sp. 9650):
      ” § 6 a. såfremt den skattepligtige erhverver en ejendom, der er omfattet af lovens reg-
      ler, med undtagelse af ejendomme, der er omfattet af §§ 8 og 9, stk. 4, kan den skatte-
      pligtige i stedet for at medregne fortjeneste ved afståelse af fast ejendom til den skatte-
      pligtige indkomst vælge at nedsætte anskaffelsessummen for den erhvervede ejendom
      med fortjenesten efter følgende regler:
      a) den skattepligtige skal enten have erhvervet fast ejendom i samme indkomstår, hvori
      den skattepligtige afstår fast ejendom, eller have erhvervet fast ejendom senest i det
      indkomstår, der følger efter afståelsesåret, eller have erhvervet fast ejendom i det
      seneste indkomstår forud for afståelsesåret. ”.
i bemærkningerne til lovforslaget hedder det bl.a. (folketingstidende 1992-93, tillæg a, l
295, sp. 9664 f):
      ”til nr. 10.
      skattepligtige, der ved salg af en fast ejendom, hvor der konstateres en fortjeneste efter
      lovens regler, kan ved genanskaffelse af en ny ejendom vælge at modregne fortjenesten
      i anskaffelsessummen for den nye ejendom. den skattepligtige kan således vælge at vi-
      dereføre den skattepligtige fortjeneste og udskyde skattebetalingen til en senere ejen-
      domsafståelse. ved en senere afståelse vil den skattepligtige også kunne vælge at ud-
      skyde beskatningen, såfremt betingelserne herfor er opfyldt. er betingelserne i øvrigt
      opfyldt, kan arvinger m.v. succedere i en sådan ejendom.
                                          - 4 -
en af betingelserne for at modregne en fortjeneste i anskaffelsessummen for en ny ejen-
dom er, at der sker genanskaffelse i det samme indkomstår eller i det nærmest følgende
indkomstår.
det er endvidere en betingelse, at der er en fortjeneste ved afståelsen af fast ejendom.
hele fortjenesten skal modregnes, såfremt den skattepligtige ønsker at anvende disse
regler. er fortjenesten større end anskaffelsessummen for den nye ejendom, kan der dog
ikke fradrages et større beløb, end et beløb svarende til den kontante anskaffelsessum
for den erhvervede ejendom.
såfremt der afstås flere ejendomme, hvor der er såvel fortjeneste som tab, kan den
skattepligtige vælge mellem at overføre hele fortjenesten ved salg af en ejendom til
modregning i anskaffelsessummen for en ny ejendom, i det omfang fortjenesten kan
rummes i anskaffelsessummen, eller at modregne fortjenesten i eventuelle tab ved afstå-
else af fast ejendom. en eller flere fortjenester kan fordeles og modregnes i anskaffel-
sessummen for en eller flere ejendomme, såfremt betingelserne i øvrigt er opfyldt.
adgangen til at modregne fortjeneste i anskaffelsessummen kan kun ske, når ejendom-
men, der henholdsvis afstås og anskaffes, anvendes helt eller delvis i ejerens erhvervs-
virksomhed. erhvervsvirksomhed omfatter ikke udlejning af fast ejendom. reglen fin-
der derfor ikke anvendelse i de tilfælde, hvor ejendommen udelukkende er en udlej-
ningsejendom. vælger den skattepligtige at modregne fortjenesten ved genanskaffelsen
af en ny ejendom, skal det senest angives i selvangivelsen for det indkomstår, hvori
genanskaffelsen finder sted. såfremt fortjeneste er beskattet for det foregående ind-
komstår, genoptages ansættelsen. tilbagebetaling af eventuel overskydende skat sker
efter de gældende regler.
fortjenesten, der kan modregnes i anskaffelsessummen for en ny ejendom, opgøres som
forskellen mellem anskaffelsessummen og afståelsessummen, som den er angivet i § 6,
stk. 1, og reduceret med en evt. pålignet frigørelsesafgift. fortjenesten nedsættes ikke
med den procentvise nedtrapning i forhold til ejertiden, som sker fra det 4. ejerår. er
både den afståede og den erhvervede ejendom omfattet af vurderingslovens § 33, stk. 1,
stk. 5 eller stk. 7 vedrørende landbrugsejendomme m.v., indrømmes der ikke fradrag
efter § 9, stk. 1-3 for den del af fortjenesten, der forholdsmæssigt falder på den del af
ejendommen, der tjener til bolig for ejeren.
overstiger den således opgjorte fortjeneste den kontante anskaffelsessum for den er-
hvervede ejendom, beskattes den overskydende fortjeneste efter lovens almindelige
regler, dvs. med nedtrapning af fortjenesten efter reglerne i § 6 og med fradrag for ejer-
boligandel efter reglerne i § 9, stk. 1-3.
reglerne kan beskrives ved følgende eksempel:
den skattepligtige afstår en ejendom den 1. juli 1994. fortjenesten før ejertidsfradrag
udgør 500.000 kr.
den 1. december 1994 købes en ejendom for 2 mio. kr. den skattepligtige kan vælge at
lade sig beskatte af fortjenesten på 500.000 kr. eller nedsætte anskaffelsessummen på
den erhvervede ejendom med 500.000 kr. den fremtidige anskaffelsessum, der senere
skal lægges til grund ved afståelsen af den erhvervede ejendom er 1.500.000 kr., tillagt
                                               - 5 -
      10.000 kr. pr. år fra 1994 og hvert af de følgende kalenderår indtil ejendommen afstås,
      og tillagt afholdte vedligeholdelses- og forbedringsudgifter efter reglerne i lovens § 5.
      ved en senere afståelse sker nedtrapningen af fortjenesten og tab på grundlag af anskaf-
      felsestidspunktet for ejendommen, der er anskaffet den 1. december 1994.
      hvis der ikke erhverves fast ejendom senest i året efter afståelsesåret, eller hvis fortje-
      nesten ikke kan rummes fuldt ud i anskaffelsessummen for den erhvervede ejendom,
      beskattes fortjenesten eller den del af fortjenesten, der ikke kan rummes i anskaffelses-
      summen i det indkomstår, hvori fortjenesten blev konstateret. fortjenesten opgøres da
      efter lovens almindelige regler herunder reglerne om nedtrapning af fortjenesten i § 6,
      og reglerne om ejerboligfradrag efter § 9, stk. 1-3.”
i skatteudvalgets betænkning af 18. juni 1993 hedder det bl.a. (folketingstidende 1992-93,
tillæg b, l 295, sp. 2658 ff):
      ”7) i den under nr. 10 foreslåede § 6 a affattes stk. 1, litra a, således:
      »a) den skattepligtige skal enten have erhvervet fast ejendom i samme indkomstår,
      hvori den skattepligtige afstår fast ejendom, eller have erhvervet fast ejendom senest i
      det indkomstår, der følger efter afståelsesåret, eller have erhvervet fast ejendom i det
      seneste indkomstår forud for afståelsesåret.«
      …
      11) i nr. 10 indsættes efter den foreslåede § 6 a som nye paragraffer:
      …
      § 6 c. såfremt den skattepligtige ombygger, tilbygger eller nybygger på en ejendom,
      der er omfattet af § 6 a, kan den skattepligtige i stedet for at medregne fortjeneste ved
      afståelse af fast ejendom til den skattepligtige indkomst vælge at nedsætte anskaffelses-
      summen for ombygningen, tilbygningen eller nybygningen med fortjenesten efter reg-
      lerne i § 6 a.«
      …
      ”ad nr. 7 og 8
      efter den foreslåede affattelse af § 6 a, stk. 1, litra a, kan den skattepligtige overføre en
      fortjeneste ved afståelse af en fast ejendom ved erhvervelse af en ny ejendom, når er-
      hvervelsen finder sted i indkomståret før afståelsesåret, i afståelsesåret eller i indkomst-
      året efter afståelsesåret.
      det tydeliggøres, at den skattepligtige senest skal begære reglen anvendt ved indsendel-
      sen af rettidig selvangivelse i det indkomstår, hvori erhvervelsen af en ny ejendom fin-
      der sted. såfremt erhvervelsen af en ny ejendom har fundet sted før afståelsen af en an-
      den ejendom, skal reglen senest ved indgivelsen af rettidig selvangivelse for afståelses-
      året begæres anvendt.
      …
                                                - 6 -
       ad nr. 11
       muligheden for at anvende genanbringelsesreglen i § 6 a foreslås endvidere udvidet til
       at omfatte genopførelse af en ejendom ved skadeserstatninger og ved opførelse af om-,
       ny- og tilbygninger.
       genopførelsen skal finde sted i det samme indkomstår, som skaden indtræffer, eller i
       det nærmest følgende indkomstår.
       om-, ny- og tilbygninger skal finde sted enten i det indkomstår, hvor afståelsen finder
       sted, i indkomståret før afståelsesåret, eller i indkomståret efter afståelsesåret.
       ...”
højesterets begrundelse og resultat
ved salget af ca. 123 ha af ejendommen ølstrupvej 5 til husted aps i april 2007 realiserede
henning bredahl thomsen en skattepligtig avance på ca. 7,2 mio. kr. efter salget tilbagekøbte
han i december 2008 ca. 48 ha af ejendommen fra selskabet. spørgsmålet i sagen er, om hen-
ning bredahl thomsen med hjemmel i ejendomsavancebeskatningslovens § 6 a i stedet for
beskatning af den nævnte avance kan vælge skattemæssigt at nedsætte anskaffelsessummen
for de tilbagekøbte ca. 48 ha med avancen. der er enighed mellem parterne om, at henning
bredahl thomsen ikke ved de foretagne dispositioner har haft til hensigt at omgå loven.
tre dommere – niels grubbe, jon stokholm og kurt rasmussen – udtaler herefter:
bestemmelsen i ejendomsavancebeskatningslovens § 6 a, stk. 1, om nedsættelse af anskaffel-
sessummen for en erhvervet ejendom med fortjenesten ved afståelse af fast ejendom må efter
naturlig læsemåde forstås således, at den erhvervede ejendom er en anden end den afståede,
og denne forståelse støttes af, at bestemmelsen i lovforslagets bemærkninger til den er be-
skrevet som angående ”genanskaffelse af en ny ejendom” (folketingstidende 1992-93, tillæg
a, l 295, sp. 9664). muligheden for, at en ejer kan udskyde avancebeskatning ved afståelse af
en ejendom, som han har anvendt erhvervsmæssigt, såfremt han inden for en periode på et år
før eller efter anskaffer en ejendom, som han også skal anvende erhvervsmæssigt, må antages
at være indført, navnlig for at fritage ejeren for den likviditetsbelastning, som udskiftning af
erhvervsejendommen med en anden ville udløse i kraft af den samtidigt gennemførte skær-
pelse af avancebeskatningen.
                                            - 7 -
på denne baggrund finder vi, at bestemmelsen i § 6 a må fortolkes således, at den kun kan
anvendes i tilfælde, hvor den erhvervede ejendom er en anden end den afståede.
med denne begrundelse stemmer vi for at stadfæste dommen.
                                                  - 8 -
dommer thomas rørdam udtaler:
jeg finder, at der ikke efter ordlyden af ejendomsavancebeskatningslovens § 6 a er holde-
punkter for at begrænse bestemmelsens anvendelse til tilfælde, hvor den erhvervede ejendom
er en anden ejendom end den afståede, og at der heller ikke er klare holdepunkter i forarbej-
derne for en sådan forståelse af bestemmelsens anvendelse. det kan ikke føre til et andet re-
sultat, at forarbejderne i beskrivelsen af ordningen flere steder anvender udtrykket ”den nye
ejendom” og ”en ny ejendom” om den erhvervede ejendom.
sker der derimod delsalg fra en tidligere erhvervet ejendom, jf. herved § 6 a, stk. 2, nr. 1, 3.
led, om tilfælde hvor erhvervelsen er sket i året før afståelsesåret, kan en eventuel avance ved
salget efter min opfattelse ikke anvendes til skattemæssigt at nedsætte anskaffelsessummen
for restejendommen, idet en naturlig forståelse af § 6 a, stk. 1, 1. pkt., sammenholdt med stk.
2, nr. 1, 3. led, fører til, at skatteyderen i den situation i relation til reglerne i § 6 a må stilles,
som om han oprindelig alene havde erhvervet restejendommen.
jeg finder i konsekvens heraf, at det samme må gælde i en situation som den foreliggende,
hvor der er tale om et salg af en ejendom med efterfølgende tilbagekøb af en del af det solgte,
og hvor skatteyderen i kraft af bestemmende indflydelse over køber/tilbagesælger har kontrol
over, om tilbagekøb skal finde sted. i den situation er der således efter min opfattelse ikke
adgang til skattemæssigt at nedsætte anskaffelsessummen for den tilbagekøbte ejendom med
avancen fra det oprindelige salg.
med denne begrundelse stemmer også jeg for at stadfæste landsrettens dom.
dommer per walsøe udtaler:
ved købet i december 2008 af ejendommen på ca. 48 ha har henning bredahl thomsen ”er-
hvervet en ejendom, der er omfattet af lovens regler”, jf. § 6 a, stk. 1, 1. pkt., og betingelsen
om erhvervsmæssig anvendelse, jf. bestemmelsens stk. 1, 2. pkt., er opfyldt både for så vidt
angår denne ejendom og for så vidt angår hele ejendommen på ca. 123 ha, som han solgte i
2007. jeg finder herefter, at henning bredahl thomsen efter en naturlig sproglig forståelse af
bestemmelsen som udgangspunkt har krav på den skatteudskydelse, der er hjemlet i bestem-
                                               - 9 -
melsen, og således kan nedsætte anskaffelsessummen vedrørende ejendommen på ca. 48 ha
med avancen fra salget af ejendommen på ca. 123 ha.
jeg finder ikke, at det som følge af lovens forarbejder eller af andre grunde kan tillægges be-
tydning, at henning bredahl thomsen tidligere har ejet ejendommen på ca. 48 ha.
med denne begrundelse stemmer jeg for at give henning bredahl thomsen medhold i påstan-
den om frifindelse.
afgørelsen træffes efter stemmeflertallet.
højesteret stadfæster herefter dommen.
                                     thi kendes for ret:
landsrettens dom stadfæstes.
i sagsomkostninger for højesteret skal henning bredahl thomsen betale 100.000 kr. til
skatteministeriet.
de idømte sagsomkostningsbeløb skal betales inden 14 dage efter denne højesteretsdoms af-
sigelse og forrentes efter rentelovens § 8 a.