text:
                                           udskrift
                                                af
                           sø- & handelsrettens dombog
                                          ____________
                                             dom
afsagt den 11. marts 2011 af sø- og handelsretten sammensat af vicepræsident michael b. elmer, di-
rektør jens fehrn-christensen og administrerende direktør tim ove krarup sørensen
s-11-09                              smythe shipping inc.
                                     alga shipping co. ltd.
                                     (advokat mathias steinø)
                                     mod
                                     lcc holding a/s
                                     (advokat mikael skytte thorstholm)
smythe shipping inc. og alga shipping co. ltd. (i det følgende: rederierne) har under sagen
påstået lcc holding a/s (i det følgende: lcc) dømt til at betale 680.554,60 kr. med proces-
rente fra den 28. april 2009. beløbet udgør fragtindtægter for 2007 og 2008, som lcc ikke har
afregnet til rederierne.
       lcc har under anbringende om at have et modkrav på erstatning for rederiernes ube-
rettigede annullation af parternes samarbejde nedlagt påstand om frifindelse og selvstændig
påstand om, at rederierne dømmes til in solidum at betale 1,5 mio. kr. med procesrente fra
den 3. december 2008.
       heroverfor har rederierne påstået frifindelse.
       idet rederiernes hovedkrav på fragt i øvrigt er ubestridt, angår tvisten under sagen så-
ledes alene spørgsmålet om, hvorvidt og i givet fald i hvilket omfang lcc kan kræve erstat-
ning af rederierne for uberettiget annullation af parternes samarbejde.
                                                    -2-
oplysningerne i sagen
preben hoielt har siden 1977 drevet shippingvirksomhed gennem forskellige selskaber, her-
under lcc.
       lcc ansatte i 1991 tommy sund nielsen, der som kunde medbragte det da statsejede
russiske selskab western shipping, hvis direktør var genrikh petrovskiy. tommy sund niel-
sen fortsatte i lcc sit arbejde med befragtning og kommercielt management af skibe for we-
stern shipping og genrikh petrovskiy, navnlig i form af befragtning og klarering af laster til
det i 1991 nyåbnede avedøreværk.
       fra 1995 begyndte genrikh petrovskiy selv at drive rederivirksomhed bl.a. gennem
rederierne, og lcc bistod nu yderligere rederierne med finansiering af anskaffelsen af ski-
be. tilbagebetalingen af lån og andre omkostninger foregik over skibenes drift, idet indtæg-
terne fra skibene blev betalt til lcc, der heri modregnede rente, afdrag og udgifter til den
kommercielle drift. primo 2008 stod rederierne for mere end 90 % af omsætningen i lcc.
       den 16. januar 2008 blev der hos lcc’s mangeårige revisor, statsautoriseret revisor
frans thomsen, holdt et møde mellem preben hoielt og tommy sund nielsen, der var bistå-
et af advokat carsten eriksen, om spørgsmålet om tommy sund nielsens indtræden som
medejer af lcc. forhandlingerne herom brød sammen under mødet, hvis forløb belyses
nærmere af forklaringerne.
       tommy sund nielsen, der mente sig bortvist fra sin stilling ved mødet, forlod samme
dag lcc og stiftede den 28. januar 2008 tommy sund holding aps, der den 29. januar 2008
igen stiftede alga chartering aps.
       ved brev af 31. januar 2008 bragte genrikh petrovskiy samarbejdet mellem rederierne
og lcc til ophør ved følgende brev til lcc ved preben hoielt:
       ”dear preben
             i refer to our telephone conversation two weeks ago regarding tommy’s stop in
       the company. i have been thinking of the situation and i am not confident with the ar-
       rangement any more.
             i still want tommy to handle my affairs.
             in consequence i want to inform you that after each ship ends her present voyage
       tommy can take over the next.
             i am sorry but our professional relationship must end now.”
                                                 -3-
genrikh petrovskiy flyttede i forlængelse heraf opgaverne med befragtning og kommercielt
management af rederiernes skibe til alga chartering aps.
       tommy sund nielsens kollega, hans w.l. olsen, opsagde den 31., januar 2008 sin stil-
ling i lcc til fratræden med udgangen af februar 2008 og tiltrådte den 1. marts 2008 en stil-
ling hos alga chartering aps.
forklaringer
preben hoielt har forklaret, at han havde kendt tommy sund nielsen siden 1969, da denne
blev ansat i lcc i 1991. samarbejdet med petrovskiy, som aldrig havde hvilet på nogen
skriftlig kontrakt, udviklede sig efterhånden, og da petrovskiy i 1995 fik mulighed for at lade
rederierne købe skibe ud af det tidligere statsejede western shipping, lånte rederierne pen-
gene til køb af skibene af lcc, der fortsat skulle stå for befragtningen.
       tommy sund nielsen stod for den daglige kontakt og befragtning. han var selv med
ved indgåelsen af større aftaler, finansiering af nye skibe og forhandling af mæglerkommis-
sion, men deltog ikke selv i den daglige drift af skibene. rederierne havde et kontor hos
lcc, og når petrovskiy var i landet, havde han hver dag kontakt med ham.
       lcc afholdt omkostninger til skibenes drift, og disse omkostninger blev modregnet i
fragten, som blev indbetalt til lcc.
       han havde ved flere lejligheder drøftet spørgsmålet om medejerskab med tommy
sund nielsen. de holdt møde om et oplæg, som revisor frans thomsen havde udarbejdet.
da revisoren havde redegjort for sit oplæg, svarede tommy sund nielsens advokat, carsten
erichsen, at det ikke behøvede at være så indviklet, idet tommy sund nielsen blot kunne
starte for sig selv, hvilket ikke ville koste tommy sund nielsen noget. så blev revisoren sur.
tommy sund nielsen forlod mødet uden at sige noget.
       den 7. februar 2008 holdt han et møde med tommy sund nielsen, hvor denne sagde,
at han overvejede at vende tilbage, men det viste sig senere, at tommy sund nielsen om-
kring den 13. eller 14. februar 2008 havde startet sit eget selskab.
       da han den 31. januar 2008 modtog rederiernes opsigelse, havde han ikke indtryk af,
at tingene ikke kørte, idet den daglige drift blev varetaget af hans g.w. olsen, og idet han
selv havde kontakt med rederierne hver dag.
                                                -4-
       lcc kunne godt være fortsat med at befragte rederiernes skibe, hvilket han også for-
talte rederierne. han havde kontakter i shippingbranchen og kunne skaffe en ny medarbej-
der eller to, som kunne stå for det daglige arbejde, og han havde allerede haft konkrete sam-
taler med andre firmaer herom. han kunne dog nok ikke selv stå for den daglige befragt-
ning. det havde hidtil været tommy sund nielsen, der skaffede lasterne til rederiernes ski-
be. lcc lukkede sin befragtningsafdeling, da rederierne opsagde samarbejdet. han kan
umiddelbart godt forstå, at rederierne helst ville fortsætte med at få sine skibe befragtet af
tommy sund nielsen..
       revisor frans thomsen kunne ikke bortvise tommy sund nielsen og sagde da heller
ikke noget på mødet den 16. januar 2008, som kunne forstås i denne retning.
statsautoriseret revisor frans thomsen har forklaret, at han var revisor for lcc fra 1986 til 2008.
han fungerede som revisor og rådgiver for ejerne i et meget tæt samarbejde. i efteråret 2007
ønskede tommy sund nielsen at blive medejer af lcc. tommy sund nielsen stod på dette
tidspunkt allerede som medejer sammen med preben hoielt af et kunstgalleri, først med 50
% og siden med 15 %. tommy sund nielsen havde medtaget en advokat til mødet om med-
ejerskab. efter at han havde fremlagt sin skitse, blev de enige, og han nedfældede det, som
de var blevet enige om, hvorefter der skulle holdes et yderligere møde, hvor formålet var at
sætte generationsskiftet i gang.
       under møde nr. 2 sagde tommy sund nielsen pludselig, at han ikke ville være med til
de foreslåede vilkår for hans medejerskab, og hans advokat spurgte, hvorfor han skulle gå
med på de vilkår, når han bare kunne stifte sit eget selskab. preben hoielt var tavs. han sag-
de til tommy sund nielsen, at han skulle sætte sig ned, så de kunne tale om det, idet det
kunne se ud som om, han gik fra sin stilling, hvis han forlod mødet på dette tidspunkt. hertil
svarede tommy sund nielsen: ”nå, så jeg er fyret”. preben hoielt sagde stadig ikke noget.
så gik tommy sund nielsen og advokat carsten erichsen.
       galleriet havde lån i lcc for omkring 7-800.000 kr. der var overskud i shippingdelen
af virksomheden og underskud i galleriet, og han havde derfor foreslået, at man lagde ship-
pingdelen over i galleriselskabet for at udnytte dettes underskud skattemæssigt.
                                                  -5-
advokat carsten erichsen har forklaret, at tommy sund nielsen henvendte sig til ham får at få
bistand til hans kommende medejerskab af shippingvirksomheden. der blev først afholdt et
møde i december måned 2007 hos preben hoielt, der ikke virkede interesseret i og opdateret
om shippingbranchen, idet det var galleriet, der syntes at interessere ham. det næste møde
blev afholdt i januar. forud for mødet havde han rykket frans thomsen for regnskaberne, så
han kunne gennemgå disse inden mødet. han fik først oplægget fra revisoren aftenen inden
mødet og havde derfor kun talt kort med tommy sund nielsen herom, inden mødet starte-
de.
      han var skeptisk over for oplægget. i shippingdelen tjente man penge, mens der var
underskud i galleriet. de penge der var tabt i galleriet, var alle lagt ud af lcc. hvis man
lagde shippingdelen ind i galleriet, ville lcc få inddækket sit underskud. preben hoielt
skulle være ansat i det nye selskab, hvor både shipping og galleri skulle samles. på denne
måde ville lcc få dækket sit underskud, og preben hoielt ville få en fast stilling med fast
løn. han spurgte derfor, hvad tommy sund nielsen ville få ud af denne ordning, idet tom-
my sund nielsens indsats i shippingdelen ville dække lcc’s underskud og betale preben
hoielts løn på 20.000 kr. samt fri bil.
      han foreslog i stedet, at der blev stiftet et helt nyt selskab, hvori begge parter indskød
kapital. revisor frans thomsen blev meget ophidset over dette forslag og råbte: ”ud, ud. nu
har jeg lagt lokaler til dette møde, og så vil jeg ikke høre på den slags svineri”. tommy sund
nielsen pakkede herefter sine ting sammen. han foreslog, at de lige talte sammen. hertil
svarede revisoren: ”hvis det skal være på den måde, så skal du ikke møde i morgen. aflever
dine nøgler”. herefter forlod han mødet sammen med tommy sund nielsen, der nu stod
uden arbejde.
      efter at lcc havde kontaktet en advokat, blev der holdt et møde mellem advokaterne
den 28. januar 2008, hvor han imidlertid måtte konkludere, at de ikke var enige og ikke kun-
ne nå til enighed.
      lcc anlagde to forbudssager og en erstatningssag mod tommy sund nielsen, og disse
sager blev sluttet med indgåelse af forlig, hvori rederierne ikke var parter.
                                                  -6-
tommy sund nielsen har bl.a. forklaret, at preben hoielt ikke deltog i driften af lcc, men
alene var involveret økonomisk. han selv stod for befragtningen af rederiernes skibe, og
hans olesen stod for afregningen og kontakten til agenterne.
       da han i 1991 blev ansat i lcc, var aftalen, at han med tiden, når firmaet kørte, skulle
eje 50 % heraf. revisor frans thomsens oplæg til medejerskab for ham svarede ikke til det,
de havde aftalt, og som han forventede. efter at revisoren ved mødet den 16. januar 2008
havde forelagt sit oplæg, fremkom hans advokat carsten erichsen med kritiske bemærknin-
ger. revisor frans thomsen blev meget vred og ubehagelig. han sagde derfor til advokat
carsten erichsen: ”nu går vi!” han ville ikke acceptere, at revisoren talte til hans advokat i
den tone. da han var på vej ud ad døren, sagde revisor frans thomsen til ham, at han skulle
aflevere sin nøgle, og advokat carsten erichsen forklarede ham, at han nu var blevet bort-
vist.
       han ringede til genrikh petrovskiy efter mødet, og fortalte ham, hvad der var foregået,
og at han var bortvist fra lcc. de talte om skibene, og, som de plejede, om der var nogle
skibe, som var åbne, og som der skulle laves aftaler om last til. han havde på dette tidspunkt
ingen planer om at begynde for sig selv, denne tanke opstod først senere, efter at han havde
talt med advokat carsten erichsen herom den følgende dag.
       det er rigtigt, at han talte i telefon med genrikh petrovskiy den 8., 16., 28. og 29. januar
2008.
       da han havde stiftet sit eget selskab, alga chartering aps, fortalte han dette til gen-
rikh petrovskiy, og lod det være op til ham og rederierne, hvor de ville placere deres skibe.
det var ham, der havde kontakterne og stod for befragtningen, så om rederierne kunne
fortsætte hos lcc, afhang af, hvem lcc ansatte i hans stilling. først den sidste dag i januar,
efter at rederierne havde ophævet samarbejdet med lcc, fik han aftalen på plads med re-
derierne om, at alga chartering aps skulle overtage befragtningen af rederiernes skibe.
drøftelserne herom var først blevet påbegyndt, efter at han var blevet bortvist. pengene til at
stifte selskabet fik han fra et overskud på en ejendomshandel.
hans w.l. olsen har forklaret, at han var ansat i lcc i 4 år. han tog sig af operationen, in-
formerede kaptajn og mægler samt foretog afregning. preben hoielt havde ikke noget med
skibenes drift og befragtning at gøre. han var ikke selv i stand til at forestå befragtning og
                                                -7-
kommercielt management af disse skibe, og en nyansat shippingmand ville heller ikke kunne
gøre det. samarbejde med russere kræver efter hans erfaring et tillidsforhold, der er oparbej-
det gennem lang tid.
       da tommy sund nielsen var stoppet i lcc, hjalp preben hoielt ikke til med driften.
han kunne ikke selv holde sagerne kørerne i den periode frem til udgangen af februar 2008,
hvor han var alene hos lcc.
       han arbejder stadig for tommy sund nielsen. han husker ikke præcist, hvornår han
lavede en aftale med tommy, men det var, efter at rederierne havde ophævet samarbejdet
med lcc. han havde ingen drøftelser med rederierne. ansættelsen hos tommy sund niel-
sen var ikke på plads, inden han opsagde sin stilling hos lcc.
parternes synspunkter
rederiernes advokat har gjort gældende, at der ikke er noget grundlag for lcc’s modkrav, og
at rederiernes hovedkrav på skyldig fragt er ubestridt.
       rederierne var under de foreliggende omstændigheder berettigede til at ophæve sam-
arbejdet med lcc, idet rederierne måtte forvente, at lcc efter at have fyret tommy sund
nielsen ikke længere var i stand til at forestå befragtning og kommercielt management af
rederiernes skibe. der forelå fra lcc’s side en aktuel eller i hvert fald anticiperet mislighol-
delse af samarbejdet med befragtning og kommercielt management af rederiernes skibe, og
allerede af denne grund er lcc afskåret fra at få erstatning fra rederierne.
       tommy sund nielsen havde igennem alle årene - også forud for sin ansættelse i lcc i
1991 - forestået befragtning og kommercielt management af skibe for genrikh petgrovskiy,
først for det statsejede sovjetrussiske rederi western shipping, for hvilket han var direktør,
og siden for rederierne, for hvilke petrovskiy ikke blot var direktør, men tillige ejer. i den
opståede situation havde rederierne derfor intet andet valg end at søge at fastholde sine ind-
tægter og samtidig begrænse sit tab bedst muligt, og det kunne kun ske ved, at rederierne
fik tommy sund nielsen til fortsat at stå for befragtning og kommercielt management af re-
deriernes skibe.
                                                -8-
       rederierne kan ikke have noget ansvar for de interne forhold hos lcc, og det kan ikke
være rimeligt, hvis det skulle gå ud over rederierne som kunde hos lcc, at der opstår
uenighed om lcc’s ejerforhold og om generationsskifte.
       der er aldrig indgået nogen skriftlig kontrakt mellem parterne, idet samarbejdet om
befragtning og management af rederiernes skibe alene har beroet på det personlige tillids-
forhold mellem genrikh petrovskiy og tommy sund nielsen. dette tillidsforhold er helt af-
gørende for rederierne, der derfor også af denne grund er berettigede til at følge med tom-
my sund nielsen over i den nye virksomhed, hvor han udfører sit arbejde med befragtning
og kommercielt management af skibe.
       handelsagentloven finder hverken direkte eller analog anvendelse på skibsmæglere, jf.
forarbejderne, men selv om den gjorde, ville der intet grundlag være for erstatning til lcc,
hvis aktuelle eller anticiperede misligholdelse har gjort det nødvendigt for rederierne at op-
hæve samarbejdet.
lcc’s advokat har gjort gældende, at rederierne har pådraget sig erstatningsansvar ved ube-
rettiget at annullere samarbejdet med lcc og således bringe det til ophør uden varsel.
       rederierne skal betale erstatning på baggrund af en analog anvendelse af handels-
agentloven, og de bagvedliggende principper. parterne har været meget tæt knyttet til hin-
anden. lcc var enebefragter for rederierne og afregnede fragten til rederierne med fradrag
af udgifter til tilbagebetaling af lcc’s finansiering af rederiernes skibe. samarbejdet kan
sidestilles med et handelsagentforhold. rederiernes har bragt samarbejdet til ophør uden ri-
melig grund og uden rimeligt varsel.
       rederierne har endvidere opnået en berigelse ved at annullere samarbejdet uden var-
sel, og annullationen var ikke rimeligt begrundet i lcc’s forhold. man kan ikke opsige et så
langvarigt og nært samarbejdsforhold uden et rimeligt varsel. lcc havde indrettet sig på
samarbejdet, hvis opsigelse har haft store konsekvenser for lcc.
       der forelå ikke nogen anticiperet misligholdelse. lcc ville fortsat have kunnet befragte
rederiernes skibe, idet preben hoielt ville have kunnet sætte sig ind i befragtningen igen, li-
gesom han ville have kunnet ansatte yderligere medarbejdere.
       rederierne har handlet illoyalt ved bag ryggen på lcc at aftale med tommy nielsen,
at rederierne ville lade hans nystiftede selskab overtage befragtningen.
                                                -9-
sø- og handelsrettens afgørelse
der er ikke indgået nogen skriftlig kontrakt mellem rederierne og lcc. det lægges imidler-
tid efter forklaringerne til grund, at tommy sund nielsen i forbindelse med sin ansættelse
som befragter i en anden virksomhed havde haft indgående samarbejde med genrikh pe-
trovskiy om befragtning af russiske skibe, og at han fortsatte sit arbejde med befragtning og
kommercielt management af rederiernes skibe, nu efter sin egen idé navnlig med befragt-
ning og klarering af laster til det da nyåbnede avedøreværk, da han i 1991 blev ansat i lcc,
som senere også finansierede rederiernes anskaffelser af skibe.
       rederierne havde således igennem årene benyttet sig af det særlige kendskab til dette
meget specielle befragtningsområde, som tommy sund nielsen havde opnået, og som efter
de sagkyndige medlemmer af rettens opfattelse, som retsformanden tiltræder, må antages at
have været og i 2008 også i fremtiden måtte forventes at være af afgørende betydning for
rederiernes virksomhed.
       det lægges, navnlig efter advokat carsten erichsens forklaring, til grund, at tommy
sund nielsen blev bortvist af lcc ved afslutningen af mødet den 16. januar 2009 hos stats-
autoriseret revisor frans thomsen, idet bortvisningen blev meddelt tommy nielsen af revi-
soren, og idet lcc’s direktør, preben hoielt, hverken i forbindelse med mødet eller efterføl-
gende tog afstand herfra.
       i overensstemmelse med direktør preben hoielts forklaring lægges det endvidere til
grund, at preben hoielt ikke selv ville være i stand til at forestå lcc’s opgave med befragt-
ning og kommercielt management af rederiernes skibe, idet han efterhånden havde været
meget længe væk fra denne form for virksomhed, og idet der som nævnt var tale om et me-
get specielt befragtningsområde. preben hoielt forblev således efter mødet den 16. januar
2009 i sit hus i spanien og lod hans w.l. olsen - som var operatør og ikke befragter, og som
heller ikke efter sin egen forklaring var i stand til at udføre det arbejde, som befragtning og
kommercielt management af rederierne skibe indebar - passe kontoret på lcc sammen med
bogholderen.
       idet det var af afgørende betydning for rederiernes fortsatte drift, at tommy sund ni-
elsen med sit særlige kendskab til dette meget specielle befragtningsområde fortsat stod for
                                                - 10 -
befragtning og kommercielt management af rederiernes skibe, finder retten, at rederierne
under de foreliggende omstændigheder, hvor lcc havde bortvist tommy sund nielsen
uden at forsøge at få ham tilbage til arbejdet i lcc og uden at gøre forsøg på at sætte en lige
så kapabel mand i hans sted, var berettigede til at bringe samarbejdet med lcc til omgående
ophør og til at bede tommy nielsen om fortsat at sørge for befragtning og kommercielt ma-
nagement af rederiernes skibe. det bemærkes herved, at der ikke forelå nogen aftale mellem
rederierne og lcc om, at lcc havde eneret til at anvise fragt til rederierne, og at der efter
bevisførelsen ikke findes holdepunkter for, at rederierne aktivt skulle have medvirket til
tommy sund nielsens opstart af egen virksomhed forud for hans bortvisning fra lcc.
      rederierne frifindes således for lcc’s modkrav.
      idet der ikke i øvrigt er rejst indsigelse over for rederiernes hovedkrav, tages rederi-
ernes påstand til følge.
      lcc skal endvidere i sagsomkostninger betale rederierne 145.410 kr., heraf 20.410 kr.
til dækning af retsafgift, 5.000 kr. til dækning af vidnegodtgørelse og resten til dækning af
udgift til advokat.
                            thi       kendes          for ret
lcc holding a/s skal inden 14 dage til smythe shipping inc. og alga shipping co. ltd. be-
tale 680.554,60 kr. med procesrente fra den 28. april 2009 og i sagsomkostninger 145.410 kr.
sagsomkostningsbeløbet forrentes efter rentelovens § 8a.
jens fehrn-christensen                michael b. elmer             tim ove krarup sørensen
                                       (retsformand)
                                     (sign.)
                                     ___ ___ ___
                                     udskriftens rigtighed bekræftes
                                     p.j.v. sø- og handelsretten, den 11. marts 2011


text:
                                              dom
afsagt den 14. oktober 2015 af østre landsrets 13. afdeling
(landsdommerne john mosegaard, peter thønnings og nanna bille (kst.)).
13. afd. nr. b-2786-14:
h
(advokat anne broksø, besk.)
mod
m
(advokat brit elling, besk.)
lyngby rets dom af 24. september 2014 (bs sksæ-2580/2012) er anket af h med påstand
om, at m tilpligtes til at anerkende, at de h tilhørende ejendomme i italien, beliggende …,
matrikel 18, parcel 118 og 835 og …, [italiensk bynavn], er hendes særeje.
indstævnte, m, har påstået stadfæstelse.
begge parter har under anken haft fri proces, men ikke retshjælpsdækning.
supplerende sagsfremstilling
af de fremlagte danske oversættelser af dokumenterne vedrørende overdragelsen i 1977 og
1982 af de to lejligheder på sicilien fremgår det, at transaktionerne, hvorved tredjemand af-
stod lejlighederne, blev benævnt ”køb og salg” henholdsvis ”salg”. det fremgår endvidere af
dokumenterne, at h fra tredjemand erhvervede ”det blotte ejerskab” henholdsvis var ”den
retmæssige ejer” af lejlighederne, medens hs forældre fra tredjemand erhvervede ”fælles
brugsret” henholdsvis ”brugsretten i hele deres levetid” til lejlighederne.
forklaringer
der er i landsretten afgivet supplerende forklaringer af h og m.
                                                 - 2 -
h har supplerende forklaret blandt andet, at hun har forsørget sig selv, siden hun flyttede til
danmark. hun ville gerne tjene sine egne penge og arbejdede først som stuepige og siden som
oldfrue. senere og frem til cirka 2013 har hun været ansat på … . aftalen om særeje, som
gengivet i vielsesattesten, blev indgået, fordi hendes forældre ville være sikre på, at hendes
fremtidige erhvervelser var særeje. det var ikke specifikt møntet på hendes to lejligheder på
sicilien. de italienske regler foreskriver nemlig, at de aktiver, man ejer på tidspunktet for
ægteskabets indgåelse, bliver særeje. syv personer – dog ikke hendes forældre – underskrev
på og bevidnede vielsesprotokollen i kirken, i forbindelse med brylluppet. m havde inden
brylluppet læst italiensk på hf i knap 2 år og læste og talte næsten flydende italiensk. m for-
stod, hvad der blev sagt i kirken og det, der stod i vielsesprotokollen om særeje. under ægte-
skabet havde de separat økonomi. de ejede hver en halvpart af deres ejendom på …vej. pro-
venuet fra salget af ejendommen er fortsat ikke frigivet, hvilket har påført hende en del gener.
siden sin mors død har hun betalt alle udgifter til de to lejligheder på sicilien. hun og m be-
nyttede ikke de to lejligheder, medens hendes forældre levede, bortset fra ophold i en af lej-
lighederne under deres feriebesøg. hun ved ikke med sikkerhed, hvad lejlighederne er værd i
dag, måske 300.000 kr. og 600.000-700.000 kr. der er ringe omsætning af fast ejendom på
sicilien på grund af den økonomiske krise, og det er svært at sige, hvad lejlighederne vil
kunne sælges til.
m har supplerende forklaret blandt andet, at han læste jura i 1980’erne. i den forbindelse
fulgte han undervisning i familie- og arveret. under deres ægteskab har de haft formuefælles-
skab. de talte op til brylluppet om, at de skulle have børn og fælles bopæl, når de blev gift,
men de talte ikke om formueordningen. til brug for bryllupshandlingen i italien skulle de
medbringe og have udfyldt nogle danske formularer – vistnok en prøvelsesattest – fra kom-
munen. han tænkte om dette, at de skulle overholde de danske formkrav for indgåelse af æg-
teskab. han kan huske, at de på sicilien måtte køre til den lokale danske konsul for at få på-
tegnet de danske dokumenter. da de blev gift, var han ikke god til at læse og skrive italiensk.
han havde kun modtaget undervisning i italiensk på aftenskole i danmark 2 gange ugentligt i
cirka 1½ år. inden de rejste til italien for at blive viet i en katolsk kirke, var de til samtale hos
en italiensk præst i danmark. præstens fokus var på de ”kirkeretlige” spørgsmål. de talte ikke
med præsten om ægtefællernes formueordning. hele vielsesceremonien i kirken foregik på
italiensk og latin. han forstod ikke, hvad der blev sagt, eller hvad der stod i den store kirke-
bog, som han og hans bror og stedfader blandt andre underskrev. det blev forklaret ham, at
                                                - 3 -
det angik et løfte om, at han ikke var gift i forvejen. heller ikke hans bror og stedfar forstod
dokumentet i kirkebogen. han tænkte ikke nærmere over disse formaliteter i forbindelse med
brylluppet. det var andre ting, som optog ham. de modtog først vielsesattesten fra sicilien et
år efter brylluppet. under ægteskabet har de ikke talt om, hvorvidt de to lejligheder var hs
særeje. i danmark købte de sammen en ejendom på …vej i x-by, hvor de flyttede ind i 1996.
de deltes om udgifternes til ejendommen. de gemte hver især kvitteringer for udlæg til øvrige
husholdningsudgifter og udlignede dette ved månedens udgang. h har løbende gennem årene
modtaget og betalt af sine indtægter regninger vedrørende de to lejligheder på sicilien, herun-
der forbrugsafgifter og håndværkerregninger. han ved ikke, om disse betalinger efterfølgende
er blevet udlignet af hs forældre. han har over årene været på besøg hos svigerforældrene på
sicilien i alt 16 gange. de rejste som oftest begge to og med deres børn. de fleste besøg fandt
sted i perioden 1993-2007. de boede altid i en af de to lejligheder, når de var på besøg. han
var på meget god fod med begge sine svigerforældre. under ægteskabet forærede hs forældre
dem en bil. det var en gave til familiens fælles brug. han talte ikke med svigerforældrene om
de nærmere ejerforhold for de to lejligheder. h udlejer, så vidt han ved, de to lejligheder. han
har konsulteret en siciliansk ejendomsmægler og skønner, at de to lejligheder i dag samlet er
ca. 3 mio. kr. værd. størsteparten af provenuet fra salget af ejendommen på …vej er midlerti-
digt indsat på en spærret konto med bobehandlerens accept. dette for at sikre ham effektiv
betaling af hans samlede krav under skiftet, hvis de to lejligheder skal medregnes i fællesboet.
procedure
h har til støtte for den nedlagte påstand for landsretten i påstandsdokument af 3. juli 2015
anført, at arvestatsretten i sin helhed er loven i arveladers land, her italien, at det følger af
lovgivningen i italien, at arv er særeje, at det fremgår af besvarelse af det fremlagte skøns-
tema, at arv og gave betragtes som særeje, medmindre andet udtrykkeligt fremgår, at særejet
ikke er oplyst at være en særejetype, der er i strid med den præceptive regel i retsvirkningslo-
vens § 28 b, og at arven derfor må være særeje i forbindelse med ægtefælleskiftet.
m har i sit påstandsdokument af 3. august 2015 i det hele fastholdt sine anbringender for by-
retten.
under hovedforhandlingen har h tillige gjort gældende, at påtegningen på vielsesattesten ud-
gør en gyldig ægtepagt om særeje eller en aftale om lovvalg, som må lægges til grund ved
                                               - 4 -
skiftet. m har protesteret mod, at appellanten fremsætter disse anbringender, som ikke er gen-
givet i påstandsdokumentet for landsretten, og har i øvrigt henholdt sig til sine bemærkninger
for byretten vedrørende disse anbringender. h har påstået anbringenderne admitteret og har
anført, at indstævnte, der udtrykkeligt har adresseret anbringenderne i sit påstandsdokument
til landsretten, har haft mulighed for at varetage sine interesser.
landsrettens begrundelse og resultat
landsretten finder efter omstændighederne, at det tillades h at fremsætte de omtvistede an-
bringender også for landsretten.
landsretten tiltræder som ubestridt, at m, der havde bopæl og arbejde i danmark både før og
efter vielsen, havde domicil i danmark på tidspunktet for ægteskabets indgåelse. samtlige
ægtefællernes aktiver og passiver er herefter underlagt dansk ret, og værdien af de to lejlighe-
der på sicilien skal derfor som udgangspunkt medtages ved parternes skifte af fællesboet.
landsretten finder efter bevisførelsen, at der ikke er holdepunkter for at antage, at påtegnin-
gen i vielsesattesten om ”særeje” udgjorde parternes udtrykkelige eller stiltiende aftale om, at
formueordningen under ægteskabet skulle reguleres af italiensk ret.
efter bevisførelsen, herunder særligt indholdet af de fremlagte oversatte dokumenter vedrø-
rende hs erhvervelse af de to lejligheder i henholdsvis 1977 og 1982, er det ikke dokumente-
ret, at overdragelserne havde karakter af forskudsarv for h. allerede af denne grund kan an-
bringenderne om, at de to lejligheder under skiftet har status af forskudsarv i hs særeje, ikke
tages til følge.
herefter, og da det af de grunde, som byretten har anført, tiltrædes, at påtegningen om særeje i
vielsesattesten ikke udgør en gyldig ægtepagt, stadfæstes byrettens dom.
begge parter har for landsretten haft fri proces uden retshjælpsdækning. landsretten finder, at
ingen part skal betale sagsomkostninger for landsretten til den anden part eller statskassen.
                                  t h i k e n d e s f o r r e t:
byrettens dom stadfæstes.
                                            - 5 -
ingen part skal betale sagsomkostninger for landsretten til den anden part eller statskassen.

source: retspraksis

LICENSE:
Creative Commons Legal Code

CC0 1.0 Universal

type: caselaw

jurisdiction: Denkmark


text:
f0026000 - kre
                                  udskrift
                                      af
                     sø- & handelsrettens dombog
                                 ____________
den 9. februar 2006 blev af retten i sagen
f-26-04
hans jørgen jakobsen
(advokat michael knop)
   mod
labs2danmark a/s
(tidl. port it danmark a/s)
(advokat ole meisner)
afsagt sålydende
                                    d o m:
indledning og påstande
denne sag vedrører spørgsmålet, om labs2danmark a/s er rette sagsøgte, og i
givet fald om hans jørgen jakobsen har krav på erstatning for mistet indtægt
som følge af labs2danmark a/s’ norske moderselskabs handlinger.
hans jørgen jakobsen har nedlagt påstand om, at labs2danmark a/s betaler
339.149,00 kr. med tillæg af procesrente fra sagens anlæg den 20. august 2004.
labs2danmark a/s har påstået frifindelse, subsidiært frifindelse mod betaling
af et mindre beløb end det påstævnte.
                                                   - 2 -
sagens faktum
hans jørgen jakobsen var fra 1. januar 1999 ansat i det norske selskab, port it
as. den 1. januar 2001 blev han ansat i det danske datterselskab, port it dan-
mark a/s (nu labs2danmark a/s), som country manager. ansættelsesforholdet
var underlagt bestemmelserne i den danske funktionærlov, og han skulle rappor-
tere til markedsdirektøren eller den, som denne måtte udpege. lønnen var fast-
sat til 742.000 kr. årligt, hvortil kom fri telefon, fri avis og nærmere angivne for-
sikringer. derudover skulle han tilknyttes eget bonusprogram. hans jørgen ja-
kobsen var registret som direktør og bestyrelsesmedlem i det danske selskab.
i oktober 2001 fik hans jørgen jakobsen udbetalt 150.000 kr. i a conto bonus.
den 10. marts 2002 fremsendte hans jørgen jakobsen til det norske selskab en
opgørelse over bonus for 2001, hvori han opgjorde sit bonuskrav til 303.000 kr.,
hvoraf 150.000 kr. er betalt. efter forhandling blev der udbetalt yderligere eur
16.262, hvilket gav en samlet bonus i 2001 på 271.315 kr.
den 16. marts 2003 meddelte det norske selskabs direktør dag honningsvaag,
at bestyrelsen i det norske selskab havde vedtaget at implementere et bonus-
program for 2003, som hans jørgen jakobsen var omfattet af. denne bonusord-
ning erstattede tidligere ordninger. i bonusprogrammet var opstillet bl.a. følgen-
de betingelser for udbetaling af bonus:
       ”
       del a: konsernbonus
                 kriterier
       det er fastsatt følgende absolutte krav for at bonus på konsernnivå skal kunne udbetales:
            •     resultat før skatt skal være nok 3.255.000,-
            •     selskabet skal ikke ha behov for at få tilført kapital
       det vil ikke bli udbetalt bonus dersom et av disse kravene ikke indfris.
       ……..
             størrelsen på bonus
       dersom resultatene overfor nås, vil du få udbetalt bonus på nok 20.000,-.
       del b: portabil
       dersom resultatet målt i nok i portabil s.a. bliver som budsjettert og vedtatt i styremøtet 26.
       november 2002 ønsker styret å tildele deg en provisjon på nok 100.000,- … et resultat på
       150% vil gi en maksimal provisjonsutbetaling på nok 150.000,-
       ………
       del c: provisjon tilknyttet eksisterende kunder
       det vil bli utbetalt provisjon tilknyttet omsetning på eksisterende kunder som regnskapsføres i
       port it danmark as. den budsjetterte omsetning på disse kunder er nok 2.998.448,-. ved
                                                  - 3 -
      omsetning på eksisterende kunder i samsvar med budsjett vil det bli utbetalt en provisjon på
      nok 50.000,-.
      ………. en omsetning på 150 % av budsjett vil gi en maksimal provisjonsutbetaling på nok
      75.000,-.
      del d: provisjon tilknyttet nysalg
      det vil bli utbetalt provisjon tilknyttet årlig nysalg. provisjon vil tilsvare 3% af kontraktsfestet
      garantert førsteårs nyomsetning, oppad begrenset til provisionsutbetaling på til sammen nok
      500.000,-. ……
      betingelser for utbetaling
      ……………
           •     dersom arbejdsgiver eller arbeidstaker velger at terminere arbeidsforholdet før ut-
                 betalingstidspunktet i februar 2004, skal bonus avregnes forholdvis basert på mål-
                 opnåelse. …..”
ved brev af 27. juni 2003 blev hans jørgen jakobsen opsagt til fratræden den
31. marts 2004.
i e-mail af 13. januar 2004 fra hans jørgen jakobsen til morten hellevad hos
port it, norge, opgjorde hans jørgen jakobsen sit foreløbige provisionskrav, idet
han har trukket de frasolgte aktiviteter ud til 356.000 nok, hvoraf 56.000 nok
vedrørte salg i danmark og 300.000 nok nysalg (frasalg i portugal)
den 22. januar 2004 svarede direktør i port it, norge, pål vegard, at man ville
vende tilbage med en opsummering af resultaterne.
ved brev af 25. januar 2004 rejste hans jørgen jakobsen krav på bonus for
2003 på 750.000 kr. han anførte i brevet, at provisionsaftalen var indgået med
en målsætning om en samlet årsløn på 1,5 mio. dkk i 2003, og at forudsætnin-
gerne for provisionsaftalen var ændret væsentligt efter indgåelsen, idet kon-
traktforhandlinger i finland, ungarn, grækenland, luxembourg og estland var
blevet forstyrret på grund af forhold, der skyldtes port it, norge.
det norske selskab svarede i mail af 13. februar 2004, at selskabets resultat ikke
berettigede til bonusudbetaling. af et vedhæftet bilag fremgår, at koncernresul-
tatet før skat blev – 6.890.882 nok, at resultatet før skat i portabil blev eur
103.403,18 mod budgetteret 281.780, at omsætningen på eksisterende kunder
blev 2.918.573 nok, og at der ikke var noget nysalg i 2003.
forklaringer
hans jørgen jakobsen har forklaret, at port it danmark drev virksomhed som
et selskab i den norske port-koncern, der også havde datterselskaber i sverige,
                                       - 4 -
finland, england, portugal og holland. han havde ansvaret for det danske sel-
skab og derudover ansvaret for aktiviteterne i selskaber uden for norge. produk-
tet var et nummerporteringsprodukt, der kunne levere et administrationssystem
og håndtere styringen af trafikdirigeringen, som er nødvendigt for, at det virker i
praksis. han solgte disse systemer i princippet til hele verden, men port havde
begrænset sit marked til de europæiske lande, der var længst fremme med im-
plementeringen af nummerportabilitet. det tager lang tid, mindst et 1 år, ofte 2-
3-4 år, fra et lands telestyrelse begynder at se på problemet, til nummerportabi-
litet gennemføres. kontraktforhandlingen strækker sig derfor over flere år.
han blev ansat i det danske selskab, fordi han bor i danmark og havde et ønske
om at være ansat i et dansk selskab. før etablering af det danske selskab var
han ansat i det norske selskab og havde en bonusordning.
det danske selskabs eneste formål var at håndtere den danske kontrakt og hans
ansættelse. man kan derfor ikke skelne mellem det danske og norske selskab.
den reelle ledelse blev udøvet fra det norske selskab. den daglige ledelse i det
norske selskab var på papiret bestyrelse i det danske selskab, men der blev ikke
holdt bestyrelsesmøder. det var reelt tale om ét selskab.
i forbindelse med ansættelsen blev der indgået en bonusaftale, hvorefter han fik
en procentdel af det samlede salg. der blev udbetalt bonus fra det danske sel-
skab i 2002 for perioden 2001-2002. i perioden fra 2001 til nu har port it i norge
været et selskab i absolut krise, og ejerne har løbende måtte indskyde penge i
moderselskabet. i 2002 opnåede han kontrakter i danmark og portugal. bonus-
aftalen løb videre, men der var intet nysalg i 2002 på grund af de økonomiske
problemer. bestyrelsen i det norske/danske selskab besluttede at neddrosle nye
salgsaktiviteter. ledelsen blev skiftet ud i 2002, og ny direktør blev dag hon-
ningsvåg. i stedet for at sælge direkte til kunderne søgte man et samarbejde
med andre, f.eks. accenture.
der er ikke sket udbetaling af bonus for 2002. i løbet af 2002 blev der forhandlet
en ny bonusaftale. udbetalingen for 2001 var ikke kun resultatbaseret, men var
et forhandlet beløb - på det tidspunkt i det nødlidende selskab. der blev ikke
foretaget en separat forhandling for 2002.
aftalen om bonus for 2003 var et resultat af forhandling og diktat fra selskabets
side. de blev enige om målsætningerne. målet var, at han skulle tjene 1,5 mio.
kr., hvoraf den faste løn var ca. halvdelen. resten skulle hentes på bonus. den
                                         - 5 -
faste løn blev ikke reguleret. forventningerne til størrelsen af bonus var baseret
på en markedsplan, hvorefter port it forventede en markedsandel på 15 %.
den store succes i danmark dannede grundlag for strategien i andre lande. de
internationale aktiviteter og de norske aktiviteter blev behandlet meget forskel-
ligt. i norge blev der investeret meget, mens man i resten af europa førte en
nicheagtig politik. han brugte meget tid på at sælge i europa og lavede en mar-
kedsplan for aktiviteterne i de enkelte lande samt en prioriteringsliste, der af-
hang af indførelsen af nummerportabilitet hovedlandene var finland, ungarn,
grækenland, tjekkoslovakiet, hvorom han oparbejdede viden, og hvor han skab-
te kontakter. det norske selskab var bekendt hermed.
kort tid efter indgåelsen af bonusaftalen i marts 2003 indtrådte pål vegard som
ny ejer og indgik aftale med leverandøren systor om salg af de internationale
aktiviteter. systor overtog gradvist de eksisterende kunder og gik også ind i de
kontraktforhandlinger og projekter, som var sat i gang i udlandet. systor købte
kontrakten i portugal af port it. derudover aftaltes det, at systor skulle overtage
igangværende projekter. fra medio 2003 foregik der kun afvikling og intet ny-
salg.
i finland var kontrakten stort set forhandlet på plads. der manglende alene pris-
forhandlingen. systor ville imidlertid ikke give en attraktiv pris, og han fik ikke
lov til at deltage i det afgørende møde. finnerne ønskede selv at styre projektet i
stedet for leverandøren (port it), der så bare skulle levere komponenter, hvorved
prisen blev helt anderledes. han blev ikke orienteret om disse ændringer. den
oprindelige kontraktsum var på ca. 50 mio. dkk minus 10 mio. dkk til konsulen-
ten. et britisk selskab fik kontrakten.
i ungarn gennemføres projekter lidt mere utraditionelt. port it var placeret på
shortlisten (prækvalifikationslisten), der omfattede 2-4 selskaber, som der så
skal forhandles med. problemet i ungarn var, at dag honningsvåg krævede at
deltage i et møde med den lokale partner, da de skulle i gang med at lave det
endelige tilbud. honningsvaag fik skabt så dårlig en stemning på mødet, at man
måtte træde ud af forhandlingerne. dernæst ønskede en del af bestyrelsen pro-
jektet overført til systor, som var indtrådt som stor aktionær. et tysk selskab fik
kontrakten.
der var etableret et godt lokalt partnerskab i grækenland, og port it var inviteret
til at afgive endeligt bud sammen med partneren til eett - den græske telesty-
relse. de var i en særdeles god position, idet de selv havde leveret materialet til
                                         - 6 -
eett. eett krævede en garanti på ca. eur 25.000 af hver tilbudsgiver for, at
tilbuddet kunne stå ved magt i en periode. hvis tilbuddet blev trukket tilbage,
mistedes garantien. dette var helt normalt, og det havde de gjort før. men ledel-
sen i port it valgte ikke at stille garanti, hvorfor de ikke kunne byde. kontrakten
gik til et amerikansk selskab. port it ville have afgivet et tilbud på formodentligt
40-50 mio. dkk.
i luxemburg var der stort set lavet aftaler med alle operatører, men port it be-
sluttede, at aftalen skulle indgås af systor. kontraktsummen var under 10 mio.
dkk.
vedrørende estland besluttede ledelsen i det norske selskab at ophøre med akti-
viteterne, inden endeligt tilbud blev afgivet. han ved ikke, hvad der skete efter-
følgende.
portabil i portugal blev etableret, efter de var kommet på shortlist. de samarbej-
dede med et stort portugisisk selskab. de fik kontrakten i 2001 med den portu-
gisiske telestyrelse og teleoperatører. såvel portabil som den kontrakt, det dan-
ske selskab havde, blev solgt til systor. salget skete herefter fra systor.
han blev ligeledes beordret til ikke at deltage i den årlige nummerporteringskon-
ference, og systor fik hans plads.
det hele begyndte i foråret 2003, hvor port it havde svært ved at betale systor,
der så valgte at indgå i port it og i dennes ledelse. dette førte til, at hans opga-
ver blev ændret, men han sikrede, at salget indbragte maksimale indtægter,
samt en positiv overdragelse.
han har med succes været sælger i mange år af store systemer i en række sel-
skaber og har haft tilsvarende position i usa's næststørste teleselskab, sprint,
hvor han altid opfyldte de fastsatte mål. dette forhold indgik ved aftalen om bo-
nus for 2003, og der var en forventning om, at planerne og budgettet kunne
gennemføres.
han arbejdede næsten til midten af februar 2004, hvor konflikten begyndte at
udvikle sig.
procedure
                                         - 7 -
hans jørgen jakobsen har anført, at labs2danmark er rette sagsøgte. ansæt-
telsesaftalen er indgået med det danske selskab. det danske selskab var imidler-
tid kun et faktureringsselskab, og samtlige beslutninger blev taget af ledelsen af
det norske selskab, som dannede bestyrelsen i det danske selskab. beslutnin-
gerne, der blev taget i det norske selskab, havde derfor afgørende indflydelse på
det danske selskab. det forhold, at bonusprogrammet for 2003 er skrevet på det
norske selskabs brevpapir, ændrer ikke ved, at bonusprogrammet var en del af
ansættelsesvilkårene. dette var også bekendt for den norske ledelse. det danske
selskab er derfor rette sagsøgte.
det rejste krav bygger på, at det norske selskab ikke opfyldte sin del af bonusaf-
talen. de fastsatte mål i bonusaftalen var mulige at nå, hvilket begge parter var
enige om. hans jørgen jakobsen var bekendt med det norske selskabs økonomi-
ske situation, men i 2002 var parterne enige om, at der nu skulle gøres en ind-
sats for at tjene penge. det norske selskab umuliggjorde optjening af bonus,
hvilket medfører en forpligtelse til at betale erstatning.
hans jørgen jakobsen havde efter sin ansættelsesaftale krav på en individuel
bonusordning. parterne var enige om bonusaftalen for 2003 og de heri fastsatte
mål, men fra juni 02 til marts 03 ændredes ejer- og ledelsesforholdene i det nor-
ske selskab, da aktiviteterne blev overdraget til systor. hans jørgen jakobsen
blev informeret herom, men havde ingen indflydelse herpå. han varetog koncer-
nens interesser, så godt han kunne under hele forløbet, men det norske selskab
umuliggjorde samhandel med de eksisterende kunder, som blev solgt til andre.
det norske selskab ændrede hele forretningsgrundlaget og valgte i stedet at ville
tjene pengene på et norsk teleselskab. herved ændredes den forretningsplan og
markedsplan, som hans jørgen jakobsen forventede, skulle indbringe ham
750.000 kr. i bonus. kontrakterne var en forudsætning for bonusaftalen.
erstatningsgrundlaget er den beslutning, som bestyrelsen i norge tog om æn-
dring af selskabets strategi. disse væsentlige ændringer blev ikke gjort klar for
hans jørgen jakobsen. labs2danmark har ikke dokumenteret, at der er andre
årsager til, at målene ikke er nået, end den ændrede strategi.
ved fastsættelse af erstatningen bør der tages udgangspunkt i de tre seneste års
bonus. når der henses til oplysningerne om forhandlingerne, især i portugal og
grækenland ville det være sandsynligt, at der var opnået salgstal, der kunne
udløse bonus. imidlertid afskar ledelsen hans jørgen jakobsen fra at opnå disse
mål. da den i de tidligere år udbetalte bonus er det eneste sammenlignings-
grundlag, bør erstatningen fastsættes som påstået.
                                        - 8 -
labs2danmark har gjort gældende, selskabet ikke er rette sagsøgte, da bonus-
aftalen er indgået med og underskrevet af moderselskabet på dettes brevpapir.
hans jørgen jakobsen var ansat af port-koncernen, men ønskede at have kon-
trakt med et dansk selskab, hvilket er den eneste begrundelse for ansættelsen i
labs2danmark. dette selskab var alene et faktureringsselskab/skuffeselskab
med en underbalance på 11 mio. kr. alle betalinger kom fra norge, alle indtæg-
ter gik til norge. det er ikke ukendt, at alle ansættelseskontrakter indgås med et
administrationsselskab, men når den reelle arbejdsgiver er en anden, er det den-
ne, der skal sagsøges. et sådant administrationsselskab kan ikke handle an-
svarspådragende. den eneste, der kan handle ansvarspådragende, er opdragsgi-
veren i norge. hans jørgen jakobsen havde en bonusordning, mens han var an-
sat i norge, og det er denne ordning, der fortsatte indtil bonusprogrammet af
16. marts 2003. aftalen for 2003 blev også indgået med moderselskabet, hvor-
fra pengene var kommet i de tidligere år. labs2danmark er derfor ikke rette
sagsøgte.
såfremt labs2danmark er rette sagsøgte gøres det gældende, at hans jørgen
jakobsen ikke er berettiget til bonus, da han ikke har opfyldt målene i bonuspro-
grammet.
det er ubestridt, at koncernen i 2003 havde et underskud, hvorfor dette punkt
ikke kan udløse bonus. portabil-delen var den eneste udenlandske forretning
udover danmark, men der foreligger ikke oplysninger om, hvornår det blev solgt
til systor. det er ikke labs2danmarks opgave at oplyse om portabils driftsresul-
tat. port-koncernen var af økonomiske årsager nødt til at foretage frasalg. det
forekommer dernæst lidet sandsynligt, at port it skulle have opgivet kontrakter
af den størrelsesorden, som hans jørgen jakobsen hævder, man var tæt på at
indgå.
det opgjorte erstatningskrav er uforståeligt. der foreligger ingen oplysning om
bonusudbetaling for 2000, og det er ubestridt, at der ikke er udbetalt bonus i
2002. det eneste tal, der er kendt, er udbetalingen for 2001.
såfremt hans jørgen jakobsen har krav på bonus, kan det maksimalt udgøre
nok 56.000, hvilket beløb den danske målopfyldelse kunne berettige til.
rettens bemærkninger
                                          - 9 -
ansættelseskontrakten er indgået med labs2danmark og indeholder en be-
stemmelse om, at hans jørgen jakobsen skal tilknyttes eget bonusprogram. da
bonusprogrammet af marts 2003 relaterer sig til hans jørgen jakobsens ansæt-
telse, og da den norske ledelse reelt udgjorde den danske ledelse, er
labs2danmark rette sagsøgte.
 efter bevisførelsen findes det ikke godtgjort, at port it koncernen ville have op-
nået kontrakter, som nævnt af hans jørgen jakobsen. der er ikke for retten op-
lyst, hvorfor medkontrahenterne foretrak andre udbydere, eller om kontrakterne
var økonomisk rentable, jf. hans jørgen jakobsens forklaring om attraktive pri-
ser i finland. det findes ligeledes heller ikke godtgjort, at den norske ledelse
forhindrede indgåelse af kontrakter.
efter det oplyste om selskabernes resultater for 2005 har hans jørgen jakobsen
derfor alene krav på betaling af 52.400 kr.
i sagsomkostninger betaler labs2danmark til hans jørgen jakobsen 14.500 kr.
incl. moms og retsafgift, hvoraf retsafgift udgør 1.720 kr.
                                 thi kendes for ret
labs2danmark a/s betaler inden 14 dage til hans jørgen jakobsen 52.400 kr.
med tillæg af procesrente fra den 20. august 2004 og inden samme frist i sags-
omkostninger 14.500 kr. inkl. moms og retsafgift.
hans havsager                 mette christensen              jens christian larsen
                                          (sign.)
                                       ___ ___ ___
                            udskriftens rigtighed bekræftes
                            p.j.v. sø- og handelsretten, den


text:
                             højesterets dom
                         afsagt torsdag den 6. oktober 2011
sag 148/2009
(1. afdeling)
lloyd’s syndikaterne:
aegis syndicate no. 1225,
beazley syndicate no. 2623,
beazley syndicate no. 0623,
millennium syndicate no. 1221
og
chaucer marine syndicate no. 1084
c/o first marine insurance a/s
(advokat lars rosenberg overby)
mod
samlast a/s
(advokat ulla fabricius)
og
alex andersen ølund a/s
(advokat michael villadsen)
i tidligere instans er afsagt dom af sø- og handelsretten den 11. maj 2009.
i pådømmelsen har deltaget fem dommere: børge dahl, poul søgaard, jytte scharling,
vibeke rønne og oliver talevski.
påstande
appellanterne, lloyd’s syndikaterne: aegis syndicate no. 1225, beazley syndicate no. 2623,
beazley syndicate no. 0623, millennium syndicate no. 1221 og chaucer marine syndicate
no. 1084 c/o first marine insurance a/s, har nedlagt påstand om, at samlast a/s og alex
                                                - 2 -
andersen ølund a/s solidarisk, subsidiært alternativt, til appellanterne skal betale 260.250,82
kr. med rente 5 % p.a. fra den 2. marts 2007.
samlast a/s og alex andersen ølund a/s har nedlagt påstand om stadfæstelse
samlast og ølund har gentaget påstandene om friholdelse over for hinanden.
appellanternes påstand er reduceret med det provenu, der fremkom ved bortauktionering af
genfunden vin gennem bruun rasmussen kunstauktioner.
supplerende sagsfremstilling
ved e-mail af 17. august 2006 fra samlast ved lars raasthøj til weinart aps ved kristoffer
meier axel sendte samlast et fragttilbud om ”import af vin fra europa
(vindistrikterne)”.
i en e-mail af 7. september 2006 til lars raasthøj anmodede kristoffer meier axel samlast
om at afhente vine fra frankrig. i e-mailen hedder det bl.a.:
       ”lars, 13 paller, sørg lige for at den her bliver håndteret ekstra forsigtigt idet der for
       over 3 millioner på den og med kølevogn, tak.”
i det dokument, som var vedhæftet e-mailen, er bl.a. vinenes navne, mængde, antal og pris
angivet.
der er fremlagt et kontokort over samlasts samarbejde med weinart aps. bogføringen om-
fatter perioden fra den 18. september til den 28. december 2006.
forklaringer
til brug for højesteret er der afgivet forklaring af kristoffer meier axel og supplerende for-
klaring af lars raasthøj,
kristoffer meier axel har forklaret, at han siden 1996 har været ejer af og direktør i weinart
aps, der sælger udsøgte, sjældne og gamle vine i udlandet. han er i danmark kendt for at
sælge sådanne vine. han køber vinene rundt omkring i europa bl.a. på auktioner, og der er
hovedsageligt tale om dyre vine. han køber dog enkelte gange billigere vine direkte fra fran-
                                               - 3 -
ske vinbønder, men i så fald sker det altid i forbindelse med køb af dyre vine. kun omkring 2
% af de vine, han køber, er billige vine. ved billige vine forstår han vine, der koster ca. 100
kr. pr. flaske.
han købte de i sagen omhandlede vine på stockholm auktionsverk, der udelukkende sælger
dyre vine. han bød på dem telefonisk, og da han havde købt dem, rekvirerede han en trans-
port hos samlast. han købte vinene i maj 2006. vinene stod indtil oktober 2006 opmagasine-
ret hos maxtrans, idet det ikke var hensigtsmæssigt at transportere dem i de varme sommer-
måneder.
han ringede til lars raasthøj fra samlast og bookede transporten. han havde indledt samar-
bejdet med samlast ca. et halvt år forinden, og han var ikke først begyndt at bruge samlast
som transportør 14 dage til 1 måned inden. han husker ikke, om bookingen også skete pr. e-
mail. han forklarede lars raasthøj, at der var tale om eksklusive vine, der havde en stor
værdi. lars raasthøj kendte ham også i forvejen og vidste, hvilke vine han handler med. han
sendte ikke en faktura med oplysning om vinenes værdi. det mener han ikke, at han er for-
pligtet til, så længe transportøren ved, at der er tale om eksklusive vine. han præciserede end-
videre over for lars raasthøj, at vinene skulle transporteres på køl. lars raasthøj oplyste
hertil, at der ikke er kølebiler i sverige, men at han ville vende tilbage.
lars raasthøj vendte senere tilbage og oplyste, at han havde fundet en lastbil, der bruges til
transport af blomster, som vinene kunne transporteres forsvarligt i. herefter hørte han ikke
mere, før han modtog en e-mail fra lars raasthøj om, at vinene var blevet stjålet. det fremgik
vist nok af e-mailen, at låsene på lastbilen ikke virkede, hvilket efter hans opfattelse var meget
utilfredsstillende og virkede uprofessionelt.
på et senere tidspunkt modtog han et telefonopkald fra philip dyna fra kjær sommerfeldt, der
oplyste, at han havde fået indleveret en la tache 1942 og nogle andre vine. han så herefter
nogle fotos på stockholm auktionsverks hjemmeside af flere af de stjålne vine, herunder en
flaske la tache 1942, som han kunne kende, fordi den er nummereret. vinene blev efterføl-
gende udleveret til det svenske politi, og mange af dem blev solgt på en auktion hos bruun
rasmussen. han kunne genkende mange af de stjålne og nu solgte vine på listen over vine i
                                               - 4 -
skrivelse af 5. januar 2009 til first marine. det svenske politi opgav efterforskningen af sagen
for ca. 1 år siden.
lars raasthøjs forklaring i sø- og handelsretten om, at samlast trods anmodning herom ikke
modtog andre oplysninger om godset, heller ikke om dets værdi, eller krav om temperaturen
under transporten, er efter hans opfattelse usand. en af grundene til, at han bruger samlast
som transportør, er, at de anvender temperaturkontrollerede vogne, og at lars raasthøj netop
vendte tilbage og forklarede, at han havde fundet en blomstervogn.
han har tidligere indgået en transportaftale med samlast. det drejede sig om en transport fra
bordeaux af 13 paller vine til en samlet værdi af 3 mio. kr. vinene havde en gennemsnitlig
indkøbspris på 500 kr. pr. flaske. han oplyste vinenes værdi i bookingen, da der var tale om
en meget stor mængde. de nærmere detaljer om denne transport fremgår af en e-mail, som
han sendte til lars raasthøj den 7. september 2006. vinene blev transporteret i en kølebil. de
vine, han køber, bliver ikke altid transporteret i kølebil. det afhænger af årstiden.
han mener også, at han tidligere har brugt samlast til transport af vine fra belgien, og at der i
dette tilfælde også var tale om dyre vine. der er kun en eller to vinauktioner i sverige om året,
og han har ikke før brugt samlast til transport af vine fra sverige.
lars raasthøj har forklaret, at han er direktør og medejer af samlast a/s. samarbejdet med
weinart aps blev indledt i midten af august 2006. den første transport, samlast udførte for
weinart, blev booket den 7. september 2006, jf. e-mail fra kristoffer meier axel. samarbejdet
med weinart vedrørte primært transporter fra frankrig, spanien, italien og benelux-landene.
transporter fra sverige var fra starten ikke en del af samarbejdet.
han fik ved samarbejdets begyndelse at vide, at weinart var vinimportør, men vidste i øvrigt
ikke noget om weinarts virksomhed. han fik ikke at vide, at weinart handler med dyre og
eksklusive vine. han ved ikke, om det er almindelig kendt i branchen, at weinart handler med
dyre og eksklusive vine. da han så, hvilke vine weinart ved bookingen af 7. september 2006
ønskede transporteret, bemærkede han, at der var tale om dyre vine. det er ikke usædvanligt,
at samlasts kunder importerer vine i den prisklasse.
                                                - 5 -
den instruktion, kristoffer meier axel gav i e-mailen af 7. september 2006, medførte, at disse
vine blev transporteret i kølebil og håndteret af særligt betroede vognmænd og chauffører.
weinart har en gang imellem præciseret i en ordre, at det var meget dyre vine, der skulle
transporteres. i de tilfælde er der hver gang blevet truffet særlige forholdsregler. samlast be-
nytter særligt betroede vognmænd og chauffører, når forsendelserne er af høj værdi.
kristoffer meier axel afgav den bestilling, som den foreliggende sag drejer sig om. i ordren
stod der ”en palle, ca. 100 kg vin”. samlast fik ingen oplysninger om forsendelsens værdi. i
weinarts ordre stod der, at samlast skulle kontakte speditionsfirmaet maxtrans med henblik
på afhentning af vinen. den 28. september 2006 tog han kontakt til maxtrans via fax. han
udfyldte selv den øverste tredjedel af faxskrivelsen. faxen blev sendt til maxtrans, som retur-
nerede den efter at have udfyldt punkt 1-6 på midten af fax-siden. her oplyste maxtrans bl.a.
om, hvor afhentning skulle ske.
han tog kontakt til alex andersen ølund a/s ved e-mail af 4. oktober 2006. han skulle have
svar på de spørgsmål om læssedato, leveringsdato, bilnummer og pris, som fremgår af e-mai-
len. han fik imidlertid ikke svar på de stillede spørgsmål, og den nederste del af faxen blev
derfor aldrig udfyldt. den 6. oktober 2006 rykkede han ølund. han fik da at vide, at pallen
allerede var afhentet og var blevet stjålet.
han sendte herefter en e-mail til weinart og fortalte om situationen. han oplyste ikke ved den
lejlighed, om den bil, der var brugt til at transportere godset, havde været aflåst eller ej. han
bad weinart om at få oplysning om værdien af den transporterede vin, men fik ikke svar.
værdien af vinen blev først kendt for ham, da first marine den 4. januar 2007 mailede en
kopi af en faktura, der viste, hvilke vine der var blevet transporteret, og hvilken værdi de
havde.
weinart havde ikke afgivet et specifikt ønske om, at transporten skulle ske i en kølebil eller i
en aflåst bil. han var ikke i dialog med weinart om, at det var en blomsterbil, der ville blive
anvendt. blomsterbiler kan anvendes som kølebiler. samlast bestilte ikke transport i kølebil
hos ølund. der er som udgangspunkt ikke forskel i pris, om man benytter en kølebil eller en
almindelig bil. hvis man bestiller en transport, hvor kølefunktionen skal være slået til, vil der
være et pristillæg.
                                               - 6 -
han var ikke bekendt med, at det var vin indkøbt på auktionshus, der skulle transporteres.
selv om han havde vidst det, ville han ikke nødvendigvis have været klar over, at der var tale
om dyr vin. der bliver også handlet billig vin på auktion. weinart har nogle gange oplyst om
værdien af det, der skulle transporteres. samlast har haft cirka 24 transporter for weinart.
cirka 40 % af disse har vedrørt vin af høj værdi. af de 24 transporter husker han ikke, hvilket
nummer i rækken den foreliggende sags transport var.
samlast anvender ølund som samarbejdspartner, fordi ølund kører regelmæssigt i sverige.
samlast har ikke andre samarbejdspartnere i sverige. samlast beskæftiger sig i øvrigt ikke
med det svenske marked. han er ikke bekendt med, om ølund ellers kører med vin.
han forventer, at kunderne oplyser, hvis de har brug for at få transporteret vin eller andet i
kølebil. han ved ikke, hvornår man anvender kølebil til transport af vin i sverige og norge.
ved transport af vin fra mellem- og sydeuropa spiller bl.a. temperaturen udenfor en rolle for,
om det er nødvendigt at anvende kølebil. vine af høj kvalitet transporteres ikke altid i kølebil.
højesterets begrundelse og resultat
også efter bevisførelsen for højesteret må det lægges til grund, at weinart aps alene gav
samlast a/s oplysning om, at godset var en palle vin på 153 kg. det er således ikke godtgjort,
at samlast fik at vide, at der var tale om vin af høj værdi, eller at vinen skulle behandles på en
særlig måde. bevisførelsen giver ikke grundlag for at fastslå, at samlast eller alex andersen
ølund a/s på anden måde blev bekendt med, at godset bestod af vin af høj værdi, eller for, at
det var groft uagtsomt, at de ikke blev bekendt hermed.
sø- og handelsretten har fundet, at transportørerne på den angivne baggrund var berettiget til
at behandle pallen med de 153 kg vin som almindelig stykgods. der er ikke for højesteret
fremkommet noget, som giver grundlag for at tilsidesætte denne vurdering.
herefter og i øvrigt af de grunde, som sø- og handelsretten har anført, finder højesteret, at
det ikke er bevist, at skaden er forvoldt ved grov uagtsomhed, jf. cmr-lovens § 37. højeste-
ret stadfæster derfor dommen.
                                               - 7 -
                                     thi kendes for ret:
sø- og handelsrettens dom stadfæstes.
i sagsomkostninger for højesteret skal aegis syndicate no. 1225, beazley syndicate no.
2623, beazley syndicate no. 0623, millennium syndicate no. 1221 og chaucer marine syndi-
cate no. 1084 c/o first marine insurance a/s solidarisk betale 35.000 kr. til samlast a/s og
35.000 kr. til alex andersen ølund a/s.
de idømte sagsomkostningsbeløb skal betales inden 14 dage efter denne højesteretsdoms af-
sigelse og forrentes efter rentelovens § 8 a.


text:
                             højesterets dom
                            afsagt fredag den 31. maj 2013
sag 252/2011
(2. afdeling)
a
(selv)
mod
skatteministeriet
(kammeradvokaten ved advokat lars apostoli)
i tidligere instans er afsagt dom af østre landsrets 3. afdeling den 16. august 2011.
i pådømmelsen har deltaget fem dommere: per walsøe, thomas rørdam, jens peter
christensen, hanne schmidt og oliver talevski.
påstande
appellanten, a, har gentaget sine påstande.
indstævnte, skatteministeriet, har påstået stadfæstelse.
retsgrundlaget
§ 5 i den dagældende lov om indkomstbeskatning af selvstændige erhvervsdrivende (virk-
somhedsskatteloven) har følgende ordlyd:
       ”§ 5. overførsel af værdier fra virksomheden til den skattepligtige anses for foretaget i
       nedennævnte rækkefølge:
       1) kapitalafkast efter § 7, der vedrører det forudgående indkomstår, og som overføres til
       den skattepligtige inden fristen for indgivelse af selvangivelse.
                                                - 2 -
       2) overskud efter fradrag af kapitalafkast (resterende overskud) efter § 10, stk. 1, der
       vedrører det forudgående indkomstår, og som overføres til den skattepligtige inden fri-
       sten for indgivelse af selvangivelse.
       3) overskud i det pågældende år:
               a) kapitalafkast efter § 7, der overføres til den skattepligtige inden udløbet af
               fristen for indgivelse af selvangivelse for indkomståret.
               b) overskud efter fradrag af kapitalafkast (resterende overskud) efter § 10, stk.
               1.
       4) opsparet overskud.
       5) indestående på indskudskonto.
       stk.2. ved overførsel af værdier fra virksomheden til den skattepligtige ud over de i stk.
       1 nævnte anvendes § 11.
       stk.3. beløb, der overføres fra virksomheden til den skattepligtige til dækning af virk-
       somhedsskat, omfattes ikke af stk. 1.”
højesterets begrundelse og resultat
a drev i 2001 og 2002 lægevirksomhed under virksomhedsordningen i henhold til virksom-
hedsskatteloven. fra lægevirksomheden blev der i 2001 og 2002 ydet lån på henholdsvis
400.000 kr. og 113.000 kr. til et anpartsselskab, curos aps, som a var 100 % ejer af. an-
partsselskabets aktiviteter bestod primært i handel med aktier for lånte midler.
skattemyndighederne har anset de nævnte beløb for overført til a personligt som opsparet
overskud i henhold til virksomhedsskattelovens § 5 og har som følge heraf bl.a. forøget hans
personlige indkomst med 400.000 kr. i 2001 og 113.000 kr. i 2002. sagen angår, om skatte-
myndighederne har været berettiget hertil.
i virksomhedsskattelovens § 5 er rækkefølgen for ”overførsel af værdier fra virksomheden til
den skattepligtige” fastsat. det er ikke i lovteksten nærmere angivet, hvornår der er tale om
”overførsel af værdier til den skattepligtige” i bestemmelsens forstand, men spørgsmålet, om
et lån må anses for overførsel af værdier til den skattepligtige, er omtalt i forarbejderne til
loven. heraf fremgår, at virksomheden kan yde lån, der har erhvervsmæssig karakter, uden at
dette anses for overførsel af værdier til den skattepligtige. virksomheden kan således give
kredit til personer, som har en erhvervsmæssig tilknytning til virksomheden, f.eks. varedebi-
torer. virksomheden kan endvidere placere ledig kapital som bankindskud, i obligationer mv.
hvis den skattepligtige derimod finansierer privat långivning, herunder til ægtefælle eller nært
beslægtede, ved at hæve beløb i virksomheden, er der tale om overførsel af værdier til den
skattepligtige i henhold til lovens § 5.
                                               - 3 -
højesteret finder, at de lån, som blev ydet til curos aps, ikke havde erhvervsmæssig karak-
ter. der var derimod tale om, at a finansierede privat långivning, idet han, uden at det havde
tilknytning til lægevirksomhedens aktiviteter, hævede beløb i virksomheden. herved skete der
”overførsel af værdier” fra virksomheden ”til den skattepligtige” som nævnt i virksomheds-
skattelovens § 5.
højesteret tiltræder, at det ikke er godtgjort, at der foreligger en administrativ praksis, som
udelukker ændring af as indkomstansættelse.
højesteret stadfæster herefter dommen.
                                      thi kendes for ret:
landsrettens dom stadfæstes.
i sagsomkostninger for højesteret skal a betale 40.000 kr. til skatteministeriet.
de idømte sagsomkostningsbeløb skal betales inden 14 dage efter denne højesteretsdoms af-
sigelse og forrentes efter rentelovens § 8 a.