text:
- evh
                                    udskrift
                                        af
                     sø- & handelsrettens dombog
                                   ____________
den 27. marts 2009 blev af skifteretten i sagen
p-11-08
multi ejendomme aps under konkurs
(advokat michael serring)
mod
ejendomsselskabet danevang aps under konkurs
(advokat peter bang)
afsagt sålydende
                                       dom:
under denne sag har multi ejendomme aps under konkurs (i det følgende
benævnt    multi ejendomme)      nedlagt   påstand  om,  at ejendomsselskabet
danevang aps under konkurs (i det følgende benævnt danevang) bør anerkende
3.193.940 kr., subsidiært et mindre beløb, som simpelt krav i boet, jf.
konkurslovens § 97.
danevang    har  påstået  frifindelse,  subsidiært at alene  et mindre  beløb
anerkendes som simpelt krav i boet.
                                       - 2 -
sagen drejer sig om, at multi ejendomme i 2004 overdrog 11 ejendomme til
danevang, og at der senere i forbindelse med begge selskabers konkurs er
opstået tvist om, hvorvidt den kontante del af købesummerne er betalt af
danevang eller er udlignet på anden måde.
multi ejendommes påstand fremkommer således:
          ejendom:            kontant udbetalinger:
    1.    ternevej 3                256.465 kr.
    2.    gl. landevej 141          382.879 kr.
    3.    brandevej 21              300.000 kr.
    4.    dyssevej 2                 74.467 kr.
    5.    vellerupvej 34            100.510 kr.
    6.    højvænget 2               225.825 kr.
    7.    teglgårdsvej 23           355.628 kr.
    8.    klitrosevej 40            126.145 kr.
    9.    stenstrupvej 36           173.377 kr.
    10. emtedalen 27 a              595.538 kr.
    11. møllegyden 23               603.106 kr.
    i alt                         3.193.940 kr.
                                  =============
sagens parter:
multi ejendomme er stiftet den 1. oktober 2002 under navnet multi kapital a/s af
mogens og yrsa christensen. stifterne udgjorde sammen med en tredje person
selskabets bestyrelse, og selskabet havde tillige mogens christensen som
direktør. selskabet blev tegnet af den samlede bestyrelse eller af en direktør
alene. selskabet ændrede senere navn og blev den 20. september 2004
omdannet til et anpartsselskab. anne elisabeth hofmann frisch blev samtidig
registreret som direktør, og selskabet tegnedes af direktøren alene. den 1.
november        2004   traf erhvervs-   og   selskabsstyrelsen beslutning    om
tvangsopløsning af selskabet på grund af manglede udarbejdelse af årsrapport,
                                         - 3 -
og sø- og handelsrettens skifteret udnævnte den 22. november 2004 advokat
ole borch som likvidator. opløsningsanmodningen blev efterfølgende tilbagekaldt
af styrelsen, og likvidator fratrådte derfor den 12. januar 2005, mens anne
elisabeth hofmann frisch på ny indtrådte som direktør. den 6. april 2005
fratrådte hun atter og blev erstattet af ole børge nedina. denne fratrådte den
31. maj 2005 og blev erstattet af en ny direktør. den 30. august 2005 besluttede
selskabet at træde i frivillig likvidation og valgte en likvidator. denne fratrådte
den 17. januar 2006 og blev den 13. februar 2006 erstattet af uffe george
alexander lassen. den 24. juni 2006 anmodede erhvervs- og selskabsstyrelsen
om, at selskabet blev tvangsopløst, og efter at skifteretten havde udpeget
advokat nete weber som likvidator, anmodede denne om, at selskabet blev
taget under konkursbehandlingen. sø- og handelsrettens skifteret afsagde derfor
den 27. september 2007 konkursdekret og udpegede advokat michael serring
som kurator.
danevang er stiftet den 1. november 2003 med arne hansen bech som direktør.
denne er efterfølgende i perioden fra 14. juni 2004 og frem til 3. maj 2006 afløst
af 5 nærmere angivne direktører, herunder seneste kaj lex ahrenkiel thisted,
hvorefter selskabet er taget under konkursbehandling med advokat andreas
kærgaard mylin som kurator.
i   sagen  indgår   endvidere     spørgsmålet     om    overdragelse    af  anparter i
ejendomsselskabet ferring aps (i det følgende benævnt ferring aps). dette
selskab er stiftet den 18. januar 2001, og den 15. november 2002 indtrådte
mogens wisti kiilerich som bestyrelsesformand. den 3. marts 2003 anmodede
erhvervs-    og   selskabsstyrelsen      om,    at    selskabet   blev    taget  under
tvangsopløsning. den 20. marts samme år tilbagekaldte styrelsen anmodningen,
og den 9. maj 2003 udtrådte mogens wisti kiilerich af bestyrelsen. den 8.
februar 2005 anmodede erhvervs- og selskabsstyrelsen på ny om, at selskabet
blev taget under tvangsopløsning, hvorefter sø- og handelsrettens skifteret den
29.   marts   2005    udnævnte       en   likvidator.   selskabet    er   taget  under
konkursbehandling den 23. december 2005.
                                                     - 4 -
der er til belysning af bl.a. mogens christensens, anne elisabeth hofmann
frischs, jytte holsts, uffe george alexander lassens, kaj lex ahrenkiel thisteds
og mogens wisti kiilerichs tilknytning til et »særligt miljø« dokumenteret
udskrifter fra erhvervs- og selskabsstyrelsen, hvoraf bl.a. fremgår, at flere af
disse også har været tilknyttet en række andre selskaber, og at en del af disse er
taget under konkursbehandling eller er tvangsopløst.
sagens nærmere omstændigheder er følgende:
ved 11 skøder, der er underskrevet i perioden fra den 11. juni 2004 til den 20.
maj 2005 af personer, der ifølge udskrifter fra erhvervs- og selskabsstyrelsen
var tegningsberettigede, overdrog multi ejendomme de i sagen omhandlede
ejendomme til danevang. skøderne, der alle er tinglyste, havde vilkår om, at
ejendommene skulle overdrages til danevang i perioden fra den 1. juli 2004 til
den 1. januar 2005, dog for de flestes vedkommende den 1. oktober 2004.
købesummerne var individuelt fastsat og den kontante del heraf er i afrundet
form opgjort til de beløb, der er indeholdt i multi ejendommes påstand. det
hedder      samstemmende               i   skøderne          om      købesummernes berigtigelse:
»købesummen er aftalt til …, der berigtiges således: kontant er betalt … kr.«
efter at multi ejendomme var taget under konkursbehandling den 27. september
2007, anmeldte kurator den 12. oktober 2007 bl.a. kravene på den kontante del
af købesummerne i danevangs konkursbo, da kurator var af den opfattelse, at
disse reelt ikke var erlagt. ved brev af 29. januar 2008 meddelte kurator i
danevang, at kravene blev indstillet til afvisning1 på et fordringsprøvelsesmøde
den 22. februar 2008. parterne har efterfølgende indgået en suspensionsaftale
frem til den 30. april 2008, og multi ejendomme har herefter anlagt denne sag
den 25. april 2008.
multi ejendommes økonomiske forhold:
det fremgår af en årsrapport for multi ejendomme for perioden 1. oktober 2002
til 31. marts 2004, der er underskrevet den 28. december 2004, og som er
1
  hvormed rettelig menes ”ikke til anerkendelse”, jf. konkurslovens § 131, stk. 3.
                                         - 5 -
godkendt på en generalforsamling den 12. januar 2005, hvor selskabet efter
tvangsopløsningen blev genoptaget, at der da var aktiver for ca. 30,8 mio. kr. og
forpligtelser for ca. 23,7 mio. kr. egenkapitalen var opgjort til ca. 6,5 mio. kr., og
det hedder i revisionspåtegningen bl.a., at »det er vor opfattelse, at selskabets
anpartskapital er til stede«. det hedder senere i et brev af 7. februar 2007 fra
revisoren bl.a.:
      ”… selskabets største aktiv består af investeringsejendomme på kr.
      27.106.977. …
      efter selskabets rekonstruktion … har det været svært at komme i
      kontakt med selskabet. jeg har dog ad anden vej fået oplyst, at
      selskabet investerede voldsomt i lejligheder i vesterhavs-hotellet, et
      hotel opdelt i ejerlejligheder. dette hotel er efterfølgende gået
      konkurs.
      det virker dog stadig påfaldende på mig, at egenkapitalen, der
      minimum udgør kr. 6 mio. pr. 31. december 2004 forsvinder. …”
det fremgår af en række tinglyste skøder, at der med overtagelsesdag den 1.
oktober 2004 er overdraget en række ejerlejligheder beliggende i vedersø fra
vesterhavshotellet aps til multi ejendomme.
danevangs økonomiske forhold:
af et internt kontoudtog hos danevang fremgår, at der den 10. november 2004
bl.a. er krediteret multi ejendomme 6 nærmere angivne beløb, der øreafrundet
svarer til den kontante del af købesummerne i 6 af de ejendomme, der er
omfattet af denne sag.
det fremgår videre, at der den 31. december 2004 er krediteret multi
ejendomme      beløb,   hvilket  ligeledes øreafrundet  svarer     til den  kontante
udbetaling i yderligere en af de i sagen omhandlede ejendomme. det fremgår
endelig af kontoudtoget, at der er debiteret multi ejendomme for manglende leje,
                                      - 6 -
der ifølge et brev af 21. december 2004 fra danevang til multi ejendomme
vedrører manglende huslejeindtægter fra oktober til december vedrørende bl.a. 4
af de i sagen omhandlede ejendomme, der havde overtagelsesdag den 1.
oktober 2004.
af en saldobalance pr. 16. februar 2005 for danevang fremgår bl.a., at der da
var en gæld til multi ejendomme på 1.131.548,56 kr. og en gæld til
vesterhavshotellet aps på 2.974.000 kr.
af danevangs årsrapport fra den 2. august 2005, som dækker perioden 1.
november 2003 og frem til 31. marts 2005, fremgår, at der var aktiver for knap
35 mio. kr. og en egenkapital på ca. 1,4 mio. kr. under anden gæld er medtaget
et beløb på 7.856.289 kr., og af en note til regnskabet fremgår, at dette bl.a.
omfatter en mellemregning med vesterhavshotellet aps på 6.418.400 kr. der er
ikke anført gæld til multi ejendomme. revisor har i sin påtegning afgivet
erklæring om, at årsrapporten giver et retvisende billede af selskabets aktiver og
passiver, men rapporten indeholder et revisionsforbehold med hensyn til
overholdelse af bogføringsloven.
det fremgår endelig af en bogholderiudskrift fra danevang pr. 29. december
2005, at der da var en saldo på -359.006,07 kr. vedrørende multi ejendomme,
hvoraf 0 kr. var forfalden.
andre økonomiske forhold:
i parternes mellemværende indgår der endvidere et muligt krav i forbindelse
med overdragelse af anparter i ferring aps. af en udateret børsnota, der er
underskrevet af parterne, fremgår, at danevang solgte 500 anparter svarende til
100 % af anparterne i ferring aps til multi ejendomme for 1.341.000 kr. af en
allonge af 1. oktober 2004 fremgår, at selskabets eneste aktiv var en nærmere
angivet ejendom i lemvig, og at købesummen var fastsat på grundlag af
ejendommens værdi samme dag med fradrag af en række pantebreve og nogle
øvrige kreditorer. af ovennævnte interne kontoudtog pr. 15. februar 2005 hos
danevang fremgår, at der den 10. november 2004 er debiteret multi ejendomme
1.341.000 kr. vedrørende salg af anparter.
                                       - 7 -
der er til yderligere belysning af de regnskabsmæssige forhold mellem parterne
samt danevangs mellemregning med vesterhavshotellet dokumenteret et større
antal regnskabsbilag.
forklaringer m.m.:
der er under hovedforhandlingen alene afgivet forklaring af ole børge nedina,
mens forklaringer fra en række andre personer er søgt dokumenteret på anden
vis.
det hedder således i et brev af 24. september 2007 fra elisabeth hoffmann
frisch til likvidator, advokat nete weber vedrørende multi ejendomme bl.a.:
     ”… formelt set er det korrekt, at jeg var registreret som direktør for …
     selskab[et] i perioden fra den 20. september 2004 til den 6. april
     2005.
     jeg har imidlertid ikke – i praksis – fungeret som direktør for
     selskabet. forud for at jeg blev valgt som direktør, blev jeg kontaktet
     af min gode veninde, jytte holst … der forklarede mig at hun af
     forskellige årsager – hvilke erindrer jeg ikke – ikke kunne være
     direktør i en periode, hvorfor hun spurgte mig, om jeg formelt ville stå
     som direktør i en periode, som jeg fik oplyst ville være 1-2 måneder.
     dette accepterede jeg, men da der var gået nogle måneder, og jeg
     stadig ikke var fravalgt som direktør, kontaktede jeg jytte holst på ny,
     og hun lovede at afmelde mig hurtigst muligt.
     i forbindelse med at jeg blev valgt, blev der så vidt jeg erindrer,
     udstedt en fuldmagt til jytte holst, hvilket betød at jeg ikke skulle
     underskrive noget som helst, hvilket jeg heller ikke har. …”
der er under skifterettens behandling af forskellige andre konkursboer foretaget
en række afhøringer. det hedder således i en udskrift af retsbogen fra den 9.
                                        - 8 -
oktober 2007 i forbindelse       med en    afhøring   af jytte holst angående
ejendommen ternevej 3, og hvor hun blev foreholdt bilag, bl.a.:
     ” … det fremgår af bilaget at handlen dels berigtiges ved … pantebrev,
     der reelt var uden værdi og dels ved en kontantbetaling på
     256.464,72 kr. der er tale om en byttehandel med vesterhavs hotellet
     i form at en række hotellejligheder, der tilgik multiejendomme …. jytte
     holst oplyser, at der er flere ejendomme, der er handlet mellem
     multiejendomme … og dannevang … på denne måde. vedrørende den
     konkrete handel … erlæggelse af kontantbetaling af 256.464,72 kr.
     fortæller jytte holst, at dette beløb indgik i byttehandlen, der skulle
     ligeledes gå penge den modsatte vej fra dannevang … således, at
     beløbene kunne udligne hinanden. jytte holst oplyser, at der findes
     flere papirer vedrørende denne byttehandel. hun ved dog ikke, hvor
     papirerne er. …”
det hedder videre i en retsbog fra den 27. november 2007 i forbindelse med
afhøring af jytte holst bl.a.:
     ”… hun forklarede vedrørende multiejendomme, at de fleste kontante
     købesummer ved multiejendommes salg til dannevang … er betalt med
     lejligheder i vesterhavs hotellet. …”
det hedder dernæst i en retsbog fra den 13. februar 2008 i forbindelse med
afhøring af mogens christensen omkring multi ejendomme bl.a.:
     ”… at han ikke har noget materiale på skrift vedrørende selskabet.
     vidnet var direktør i selskabet fra stiftelsen ultimo 2002 og frem til
     september 2004. vidnet oplyser, at han aldrig burde have været
     direktør, idet det alene var af navn, han var direktør. der kom en del
     post, og han kunne ikke overskue det og ville hurtigt ud af det igen.
     vidnet   blev   nok   orienteret   et par    gange,    men  havde  ingen
     forudsætninger. jytte holst administrerede reelt tingene for ham.
                                   - 9 -
der skulle være en direktør for at få det til at køre, det blev vidnet,
hans kone var i bestyrelsen, men de havde ingen mulighed for at styre
sådanne ting. det var i virkeligheden jytte holst, der administrerede
selskabet på vegne af vidnet og hans kone. han husker ikke, hvem det
var der foreslog, at han skulle være direktør i selskabet.
selskabet blev oprettet, idet vidnet havde fået en erstatning i
forbindelse med en skade i sin hånd. pengene ville han investere som
formuepleje. der blev stiftet et selskab, og det var en selvfølge, at
vidnet og hans hustru var med i bestyrelsen. …
vidnet trådte ud af selskabet i 2004. …
der fremlagdes skøde vedrørende ejendommen brandevej 21, ikast,
hvor multi ejendomme solgte til dannevang … det fremgår …, at
købesummen      skulle  erlægges    bl.a. ved   300.000    kr. kontant til
selskabet.
vidnet husker ikke, om dette beløb blev betalt.
foreholdt at selskabet har solgt en række ejendomme til dannevang …
oplyste vidnet, at han ikke kender noget til disse handler.
forespurgt om det eventuelt kan betyde, at dannevang … ikke har
betalt, oplyser vidnet, at han ikke husker dette. ...
vidnet husker ikke, om multi ejendomme har fået noget andet til
gengæld for de ejendomme danevang har købt. …
forespurgt på hvilken baggrund vidnet kender jytte holst oplyser han,
at han lærte jytte holst at kende i vestergade. han husker ikke
hvornår. det var nok i forbindelse med administrationen af det selskab,
vidnet, hans hustru og ... havde oprettet.
                                         - 10 -
      vidnet husker nu ikke, om han havde mødt hende allerede, da selskabet
      blev oprettet.
      vidnet kender ikke til andre personer, der har haft med selskabet at
      gøre. …”
til brug for sagen er der endelig indhentet en skriftlig udtalelse af 15. januar
2009 fra advokat carsten ceutz, der har behandlet multi ejendomme på vegne
af likvidator, advokat ole borch i perioden fra den 22. november 2004 til den 12.
januar 2005, hvor selskabet var under tvangsopløsning. det hedder heri bl.a.:
      ”… de centrale personer fra selskabets side i relation til behandling af
      likvidationen, herunder tilvejebringelse af oplysninger om selskabets
      forhold og bestræbelserne på udarbejdelse af årsrapport var ikke
      selskabets hidtidige ledelse (anne elisabeth hofmann frisch og
      mogens christensen), men jytte holst og poul sørensen.
      med henblik på genoptagelse af selskabet tog jytte holst og poul
      sørensen initiativ til udarbejdelse af årsrapport for perioden 1. oktober
      2002 til 31. marts 2004.
      i forbindelse med et møde 10. december 2004 med deltagelse af jytte
      holst, poul sørensen, mogens christensen og en repræsentant for
      selskabets    revisor   blev   det   aftalt, at   jeg   skulle  modtage
      dokumentation angående en række forhold, herunder et angiveligt køb
      og salg af anparter i … ferring aps. jeg modtog ikke nogen del af det
      udbedte materiale.
      med henblik på generalforsamlingen indkaldt til afholdelse 12. januar
      2005, hvor der skulle ske behandling af den aflagte årsrapport,
      udarbejdede jeg til brug for anpartshaverne i selskabet et dokument
      betegnet    "orientering    om    tvangsopløsningens     forløb  i   multi
      ejendomme …". … dokumentet blev udarbejdet med henblik på at
                                         - 11 -
     orientere anpartshaverne om min bekymring angående selskabets
     forhold til trods for, at jeg måtte konstatere, at de formelle betingelser
     for selskabets genoptagelse var opfyldt. dokumentet blev udsendt til
     anpartshaverne forud for generalforsamlingen.
     jeg deltog i generalforsamlingen den 12. januar 2005, … samtlige
     anpartshavere var repræsenteret, for en dels vedkommende gennem
     fuldmagt. …
     under generalforsamlingen redegjorde jeg for indholdet af den
     ovennævnte orientering om tvangsopløsningens forløb, og der skete
     behandling af årsrapporten, som blev godkendt. elisabeth frisch blev
     valgt som direktør for selskabet.
     elisabeth frisch omtalte ikke på nogen måde … ferring aps, herunder
     eventuelt køb og salg af anparterne i … ferring aps. …”
det hedder videre i den orientering, der var udarbejdet af carsten ceutz, og som
er dateret den 1. januar 2005 bl.a.:
     ”… med uddeling af denne resumerede supplerende redegørelse …
     agter jeg at sikre mig, at anpartshaverne i tilknytning til min
     tiltrædelse om, at genoptagelse sker, har indsigt i, hvad der foregår i
     selskaberne. min konklusion er således, at betingelser for multi
     ejendomme …' genoptagelse … er til stede, men at dette ikke ændrer
     ved de i forbindelse med tvangsopløsningsbehandlingen konstaterede
     usikkerheder.
     …
     jeg har været nødt til ad flere gange at bede om blandt andet: …
     dokumentation for køb og salg af "ferring" selskab … og mit indtryk
     er, at de redegørelser og den dokumentation, jeg har modtaget er
     udarbejdet i anledning af den indledte tvangsopløsning, og ikke i
     ethvert tilfælde har været løbende tilstede i selskaberne.
      …
                                          - 12 -
      jeg har herudover kunne konstatere, at multi ejendomme … ingen
      likvide beholdninger har, idet alle transaktioner for tiden foregår
      i mellemregning i henhold til administrationsaftale med df
      kommission      aps,   der     har   jytte   holst   som    direktør   og
      enetegningsberettiget.
      selv om der i forbindelse med vedtagelse af regnskaber sker
      indfrielse af anpartshaverlån, og selv om det af udkastene til
      regnskaber fremgår, at der er positive egenkapitaler, er det for mig
      uvist, om selskaberne har det nødvendige likviditetsberedskab til
      løbende at betale forpligtelser, således som disse forfalder.…”
ole børge nedina har forklaret, at han er pædagogmedhjælper, og at han ikke
ved, hvorfor han har været registreret som direktør hos multi ejendomme. han
har aldrig ejet anparter i dette selskab. han havde på et tidspunkt økonomiske
problemer, hvilket bl.a. førte til, at hans ejendom blev solgt på en tvangsauktion.
han havde forinden søgt bistand i form af gældsrådgivning og var i den
forbindelse    blevet  anbefalet   at   få nogle   skattefradrag.  i  den  anledning
underskrev han en række papirer, hvilket førte til, at han blev registreret som
direktør, og at multi ejendomme fik til huse i hans daværende ejendom. han har
aldrig underskrevet et skøde i forbindelse med overdragelse af en ejendom fra
multi ejendomme til danevang. den underskrift, der findes på et af skøderne,
hidrører således ikke fra ham.
parternes argumenter:
multi ejendomme har gjort gældende, at danevang ikke har betalt den
kontante del af købesummerne for de omhandlede ejendomme og heller ikke på
anden måde har udlignet parternes mellemværende, hvorfor multi ejendomme
har et tilgodehavende i danevangs konkursbo.
det er således ikke godtgjort, at danevang har betalt købesummerne i
overensstemmelse med skøderne, idet skødernes tekst ikke i sig selv er
tilstrækkelig   dokumentation     herfor.  det   følger  derimod   af  posteringer  i
danevangs      bogholderi  og   sagens    øvrige  bilag,  at  den   kontante  del  af
                                       - 13 -
købesummerne ikke er betalt. dette bestyrkes af, at ledelsen i multi ejendomme
har været »stråmænd« for andre personer, ligesom ledelsen og revisionen i
danevang ikke er en sædvanlig ansvarlig ledelse, og tilsvarende har været
»stråmænd«. ledelsen i danevang har været udsat for hyppige udskiftninger,
ligesom    visse  af   medlemmerne     tilhører  et  »særligt  miljø«.    ejer-   og
ledelseskredsen i begge selskaber indgår således i et miljø, der er præget af
hyppige konkurser og tvangsopløsninger, og hvor der anvendes stråmænd som
ledelse. kredsen er kendetegnet ved, at der mangler overensstemmelse mellem
regnskaber og andre officielle dokumenter og de faktiske forhold, ligesom der
hyppigt er sket overførsel af aktiver mellem interesseforbundne parter på vilkår,
der er vanskelige at gennemskue. hovedparten af skøderne er således
underskrevet af direktører hos multi ejendomme, der har erkendt at være uden
reelt kendskab til forholdene.
parternes mellemværender er ikke delvist udlignet ved modregning i forhold til
vesterhavshotellet aps. danevangs mellemregning med vesterhavshotellet aps
er   uvedkommende      i  forhold til multi   ejendomme,    da  betingelserne    for
modregning som følge af manglende gensidighed ikke er opfyldt. multi
ejendommes tilgodehavende hos danevang kan ikke udlignes ved modregning,
når vesterhavshotellet aps’s tilgodehavende hos multi ejendomme ikke er
overdraget til danevang, og når der heller ikke er givet meddelelse om en sådan
overdragelse til multi ejendomme. det fremgår ikke af sagens bilag, at der er
sket et mageskifte, ligesom det heller ikke er godtgjort, at danevang har betalt
et beløb til vesterhavshotellet aps. multi ejendomme bestrider, at danevang har
foretaget interventionsbetaling over for vesterhavshotellet aps med henblik på
at dække dettes tilgodehavende hos multi ejendomme. danevang har heller ikke
været berettiget til at foretage intervention, idet en aftale om modregning
mellem    danevang     og   vesterhavshotellet   aps  ikke   kan   forpligte    multi
ejendomme. danevang har derfor ikke regresadgang.
der er dernæst ikke sket delvis indfrielse af mellemværendet i forbindelse med
en overdragelse af anparterne i ferring aps fra danevang til multi ejendomme,
da det ikke er godtgjort, at en sådan overdragelse har fundet sted, ligesom det
ikke er godtgjort, at danevang har været ejer af disse anparter. hvis multi
                                            - 14 -
ejendomme havde erhvervet disse anparter, ville dette have været omtalt på
generalforsamlingen den 12. januar 2005, hvilket ifølge advokat carsten ceutz
ikke var tilfældet. en sådan aftale er endvidere omstødelig, jf. konkurslovens §
74, da den har medført, at multi ejendomme har overtaget en række værdiløse
anparter fra danevang, der samtidig overtog en række værdifulde ejendomme.
ferring aps er således efterfølgende taget under konkursbehandling, og
overdragelse er sket på et tidspunkt, hvor multi ejendomme var insolvent.
multi ejendomme har endelig ikke udvist passivitet. danevang har ikke en
beskyttelsesværdig         interesse   i  en   eventuel   passivitet,    når   henses  til
sammensætningen af ledelsen i multi ejendomme og interessesammenfaldet
mellem personerne bag de to selskaber og sammenholdt med den langvarige
periode, som multi ejendomme har været under likvidation med personer fra et
»særligt miljø«. dertil kommer, at kreditorerne i danevang ikke har krav på en
bedre   retstilling,     end    selskabet   havde   forinden,  det    blev   taget  under
konkursbehandling, da kreditorerne ikke har haft en særlig anledning til at
indrette sig i tillid til, at der ikke eksisterede et krav fra multi ejendomme.
danevang har gjort gældende, at der foreligger retsfortabende passivitet fra
multi ejendommes side. kravet er i al væsentlighed opstået og forfaldent i 2004
og er først gjort gældende i slutningen af 2007, og uden at den manglende
betaling i den mellemliggende periode har været bestridt. da kurator skal
varetage kreditorernes interesser, er der en beskyttelsesværdig interesse i at
påberåbe sig passivitet over for et uberettiget krav.
det fremgår af de 11 tinglyste skøder, at den kontante del af købesummerne er
betalt, hvorfor multi ejendomme ikke har krav på yderligere betaling. denne
kontante del af købesummerne er berigtiget som led i et mageskifte i forbindelse
med køb af lejligheder fra vesterhavshotellet aps, og hvor der blev aftalt
modregningsadgang. der er derimod ikke tale om tvungen modregning. multi
ejendomme købte således en række lejligheder af vesterhavshotellet aps, som
er betalt ved, at danevang ved en interventionsbetaling berigtigede den kontante
del af købesummerne over for vesterhavshotellet aps. danevang fik herved et
regreskrav mod multi ejendomme. dette er anvendt til aftalt modregning over
for multi ejendommes krav på købesummerne for de ejendomme, som danevang
                                        - 15 -
havde købt af multi ejendomme. dette bestyrkes også af, at multi ejendomme
har undladt at opfylde en provokation om at fremlægge dokumentation for, at
denne selv har betalt for lejlighederne.
multi   ejendomme      har   hverken    i  form    af  bogføring, regnskabsbilag,
korrespondance     eller  udsagn    fra   den  tidligere  ledelse godtgjort  eller
sandsynliggjort, at den kontante del af købesummen ikke er betalt. der bør i den
forbindelse også stilles skærpet krav til multi ejendommes bevis for fordringen,
når kravet først rejses 3 år efter, at dette er forfaldent, og da danevangs
muligheder for at føre modbevis er reduceret som følge af, at danevang er taget
under konkursbehandling i 2006.
for så vidt angår overdragelse af anparterne i ferring aps, har danevang gjort
gældende, at der er indgået en gyldig aftale mellem sagens parter herom, der er
underskrevet af de tegningsberettigede i begge selskaber og bogført hos
danevang. aftalen har ikke tidligere været anfægtet.
der er endvidere ikke grundlag for at omstøde overdragelse af anparterne i
ferring aps, jf. konkurslovens § 74. multi ejendomme har som led i en aftale
overtaget anparter i ferring aps og dermed den heri indeholdte ejendom, og
dette er sket på et tidspunkt, hvor multi ejendomme ifølge sit eget regnskab var
solvent.
det er ikke godtgjort, at ejendomshandlerne er sket mellem nærtstående eller
ikke er gennemført på »armslængde« vilkår, og i det omfang transaktionerne har
medført, at der uberettiget er overdraget lejligheder fra vesterhavshotellet aps
til enkeltpersoner i miljøet, bør et eventuelt erstatningskrav rejses mod
ledelsesrepræsentanterne i multi ejendomme og ikke i danevangs konkursbo.
skifteretten skal udtale:
det følger af ordlyden i skøderne, at de kontante dele af købesummerne da var
betalt, og multi ejendomme har søgt at afkræfte denne betalingsformodning ved
bl.a. at fremlægge forskelligt regnskabsmateriale og udtalelser.
                                           - 16 -
skifteretten finder, at multi ejendomme hverken helt eller delvist har godtgjort,
at betaling i form af en udligning af parternes mellemværende ikke har fundet
sted, hvorved bemærkes, at spørgsmålet herom først er rejst den 12. oktober
2007, og efter at såvel danevang som multi ejendomme var taget under
konkursbehandling.
skifteretten lægger endvidere til grund, at anparterne i ferring aps er
overdraget fra danevang til multi ejendomme.
herefter, og da det ikke er godtgjort, at overdragelserne af anparterne i ferring
aps    indeholder   omstødelige      dispositioner,     finder skifteretten, at multi
ejendomme ikke kan rejse krav over for danevangs konkursbo.
omkostningerne fastsættes under hensyn til, at der forventes en dividende på
maksimalt 20 % til § 97-krav.
                                 thi kendes for ret:
ejendomsselskabet danevang aps under konkurs frifindes.
multi ejendomme aps under konkurs betaler inden 14 dage sagens omkostninger
med 50.000 kr. til ejendomsselskabet danevang aps under konkurs.
beløbet forrentes efter rentelovens § 8 a.
                                 torben kuld hansen
                                           (sign.)
                                        ___ ___ ___
                            udskriftens rigtighed bekræftes
                             p.j.v. sø- og handelsretten, den
 - 17 -


text:
                             højesterets dom
                           afsagt fredag den 13. april 2018
sag 138/2017
(1. afdeling)
a
(advokat bent ramskov)
mod
skatteministeriet
(advokat tim holmager)
i tidligere instans er afsagt dom af vestre landsrets 9. afdeling den 30. maj 2017.
i pådømmelsen har deltaget fem dommere: marianne højgaard pedersen, henrik waaben,
michael rekling, kurt rasmussen og jens kruse mikkelsen.
påstande
appellanten, a, har gentaget sin påstand om, at indstævnte, skatteministeriet, skal nedsætte
hans indkomst for indkomståret 2007 til det selvangivne.
skatteministeriet har påstået stadfæstelse.
anbringender
a har i første række anført navnlig, at der ikke er retligt grundlag for at korrigere de værdier,
der er aftalt mellem ham som køber og b som sælger af de to landbrugsejendomme.
når man skal vurdere, om der er grundlag for korrektion efter afskrivningslovens § 45, stk. 3,
og ejendomsavancebeskatningslovens § 4, stk. 6, skal det som minimum indgå, om der er tale
                                                 - 2 -
om parter med modstående interesser eller ej, og hvor stor en afvigelse der er mellem de aftal-
te værdier og handelsværdierne.
der foreligger hverken konkret eller generelt et interessefællesskab mellem b og ham. b var
interesseret i at få mest muligt ud af handelen, og selv ønskede han at købe så billigt som
muligt. en gave har aldrig været drøftet. b er hans morbror, men familierelationen er så fjern,
at det ikke kan betegnes som et generelt interessefællesskab.
når der ikke er tale om et interessefællesskab mellem køber og sælger, skal en aftalt fordeling
af en overdragelsessum og en aftalt samlet købesum lægges til grund, medmindre det er åben-
bart, at de aftalte værdier ikke svarer til de faktiske. dette fremgår bl.a. af forarbejderne til
afskrivningslovens § 45, stk. 3, og ejendomsavancebeskatningslovens § 4, stk. 6. når man
skal vurdere, hvor stor en afvigelse, der kan accepteres, og hvornår der er tale om en åbenbar
afvigelse, må navnlig den relative afvigelse vurderes. man må se på alle aktiverne under ét.
anlægger man totalbetragtningen på hele overdragelsessummen, er afvigelsen på 10,83 %.
dette udgør ikke en tilstrækkelig afvigelse til at kunne begrunde en korrektion, når man an-
skuer parternes relation. det er praksis i omfordelingssager at operere med en margin, der er
væsentligt højere end den afvigelse fra handelsværdien, som der er tale om i denne sag, og en
sådan højere margin må også finde anvendelse, selv om der ikke er tale om en omfordelings-
sag.
endvidere er der i den nye ejendomsvurderingslov fra 2017 indført en regel om +/- 20 % som
en lovfæstet usikkerhedsmargin, når man vil påklage en ejendomsvurdering. denne margin
bør også have afsmittende betydning i den foreliggende sag, når man skal vurdere, om der er
et tilstrækkeligt grundlag for korrektion.
i nærværende sag er der ikke en åbenbar afvigelse mellem den aftalte værdi og den handels-
værdi, som skat har fundet, og der er derfor ikke grundlag for en forhøjelse af indkomsten.
i anden række har a anført, at han har ret til at beregne en passivpost efter kildeskattelovens §
33 d, der herefter kan neutralisere den indkomstforhøjelse, der foreligger.
                                               - 3 -
landsrettens fortolkning af kildeskattelovens § 33 c og § 33 d er ikke rigtig. der er alene tale
om en formålsfortolkning, som ikke kan læses ud af forarbejderne, og hverken ordlyden eller
forarbejderne i øvrigt giver støtte for en sådan fortolkning. formålsfortolkningen står i kon-
trast til den klare ordlyd af kildeskattelovens § 33 d, stk. 1. man har ved de to regelsæt ind-
ført mulighed for kompensation samtidig. ved vurderingen af, om der er ydet en skattepligtig
gave til ham, har han således ret til at beregne en modpost i form af en passivpost, der nedsæt-
ter gavens værdi ved indkomstopgørelsen, hvilket medfører, at der ikke er grundlag for at
forhøje hans indkomst.
skatteministeriet har anført navnlig, at a skal beskattes af differencen mellem den aftalte pris
og handelsværdien, da han købte de to landbrugsejendomme af sin morbror for en pris, som
ligger under handelsværdien.
ordlyden af ejendomsavancebeskatningslovens § 4, stk. 6, og afskrivningslovens § 45, stk. 3,
medfører ingen begrænsninger i skattemyndighedernes adgang til at efterprøve en aftalt afstå-
elsessum og dennes eventuelle fordeling på forskellige aktiver, men skattemyndighederne
anerkender, at det ikke er enhver afvigelse, som kan føre til korrektion. der er imidlertid
hverken i lovgivningen eller i praksis opstillet faste grænser i absolutte eller relative tal for,
hvornår der kan foretages korrektion. den nye ejendomsvurderingslovs grænse på 20 % er
ikke bestemmende for fortolkningen af skattemyndighedernes adgang til at efterprøve aftaler
efter ejendomsavancebeskatningslovens § 4 eller afskrivningslovens § 45.
der er en sådan afvigelse mellem den aftalte overdragelsessum og den reelle handelsværdi, at
skattemyndighederne kan foretage korrektion, uanset om parterne anses for uafhængige eller
ej. det er endvidere tilstrækkeligt, at afvigelsen anses for at være væsentligt forkert, dels fordi
parterne befandt sig i et generelt interessefællesskab som familiemedlemmer, dels fordi a
ikke har godtgjort, at han og morbroren konkret havde modstående skattemæssige interesser i
købesummens fastsættelse og fordeling. overdragelsen skete ved succession efter
kildeskattelovens § 33 c, der bl.a. omfatter familierelationen morbror og nevø. ved sådanne
generationsskifter inden for familien må der gælde en vis formodning for, at en konstateret
afvigelse mellem den aftalte pris og handelsværdien er udslag af den familiære forbindelse og
ikke blot kan forklares med den usikkerhed, der altid vil være forbundet med prisfastsættelse.
                                              - 4 -
a har ikke indbragt landsskatterettens afgørelse af 22. december 2014 om den be-
løbsmæssige fastsættelse for domstolene, ligesom han ikke under retssagen har anfægtet skat-
temyndighedernes skønsmæssige ansættelse af handelsværdien f.eks. ved begæring om syn og
skøn.
hertil kommer, at der – ud over den betydelige absolutte og relative afvigelse mellem den
aftalte pris og handelsværdien – foreligger flere forhold, der hver for sig og sammen under-
støtter, at skattemyndighederne med rette har foretaget korrektion. det gælder for det første
aktivernes karakter. for det andet bør man inddrage grundlaget for værdiansættelsen. skats
værdiansættelse bygger bl.a. på oplysninger, som as morbror afgav under en besigtigelse af
ejendommene. der er ingen holdepunkter for at kritisere skats skøn. den aftalte pris
fremstår derimod ikke velunderbygget.
kildeskattelovens § 33 c og § 33 d indeholder ikke hjemmel til to gange at tage højde for, at
a ved succession overtog den latente skattebyrde. han er ved landsskatterettens afgørelser
indrømmet et betydeligt fradrag ved opgørelsen af, om han har modtaget en gave. dette
nedslag overstiger et fradrag beregnet efter kildeskattelovens § 33 d, og han har ikke krav på
yderligere fradrag. dette må kræve udtrykkelig eller klar hjemmel i bestemmelsernes ordlyd
og forarbejder, og en sådan sikker støtte findes ikke.
efter landsskatterettens kendelse af 10. september 2008 (skm2008.876.lsr) og skattemini-
steriets styresignal i skm2011.406.skat er der nu to metoder, hvorved der kan gives fra-
drag, fordi køber overtager den latente skat. enten kan fradraget gives som et skønsmæssigt
værdinedslag ved opgørelsen af handelsværdien ved succession efter kildeskattelovens § 33 c
eller i form af en passivpost efter beregningsreglerne i kildeskattelovens § 33 d. køberen har
valgfrihed mellem de to metoder og kan således vælge den metode, der er mest gunstig for
ham. dobbelt-nedslag for den latente skat er derimod udelukket.
supplerende retsgrundlag
ved lov nr. 958 af 20. december 1999 blev der i afskrivningslovens § 45 og ejendomsavance-
beskatningslovens § 4 indsat udtrykkelige bestemmelser om, at en aftalt salgssum og dens
fordeling på aktiver er undergivet de skatteansættende myndigheders prøvelse.
                                                - 5 -
afskrivningslovens § 45, stk. 3, fik følgende ordlyd:
      ”stk. 3. såvel den samlede kontantomregnede salgssum som den fordeling på aktiver ef-
      ter stk. 2, som parterne har aftalt, er undergivet de skatteansættende myndigheders prø-
      velse.”
ejendomsavancebeskatningslovens § 4, stk. 6, fik følgende ordlyd:
      ”stk. 6. såvel den samlede kontantomregnede afståelsessum som den fordeling på akti-
      ver efter stk. 5, som parterne har aftalt, er undergivet de skatteansættende myndigheders
      prøvelse.”
i bemærkningerne til afskrivningslovens § 45, stk. 3, hedder det bl.a. (ft 1999-2000, 1. saml.,
tillæg a, lovforslag nr. l 85, s. 2216 ff.):
      ”det foreslås derfor at ændre affattelsen af afskrivningsloven § 45, stk. 2. der er ikke
      hermed tilsigtet en ændring af gældende praksis. det fremgår således af bemærkninger-
      ne til den nye afskrivningslov (lovforslag nr. l 102, folketingsåret 1997-98 (2. sam-
      ling)), at i tilfælde, hvor den skatteansættende myndighed finder, at parternes aftalte
      fordeling på aktiverne ikke svarer til de faktiske værdier, vil den skatteansættende myn-
      dighed - ligesom i dag - kunne tilsidesætte fordelingen, når det er åbenbart, at parternes
      fordeling ikke svarer til de faktiske handelsværdier. dette har imidlertid ikke fundet ud-
      tryk i lovbestemmelsen. det foreslås at affatte bestemmelsen i stk. 2 således, at parterne
      i købsaftale, skøde eller på anden skriftlig måde skal foretage en fordeling på nærmere
      angivne aktiver, og i stk. 3, at parternes aftalte salgssum og fordeling på de enkelte akti-
      ver er undergivet den skatteansættende myndigheds prøvelse.
      …
      i det foreslåede stk. 3 fastsættes som tidligere nævnt en regel om, at såvel den kontant-
      omregnede overdragelsessum som den fordeling på aktiver efter stk. 2, som parterne har
      aftalt, er undergivet de skatteansættende myndigheders prøvelse.
      kan parternes fordeling således ikke anses for at være en korrekt ansættelse af værdien
      (handelsværdien) af overdragne aktiver, gælder der efter stk. 3 adgang for de skattean-
      sættende myndigheder til at korrigere den værdiansættelse, som parterne har aftalt, i
      kraft af, at den skatteansættende myndighed foretager prøvelse af såvel den samlede
      overdragelsessum som fordelingen af overdragelsessummen på aktiverne.
      det skal bemærkes, at såfremt der indgår et gaveelement i overdragelsen, så er gavegi-
      vers og gavemodtagers værdiansættelse bindende for skattemyndighederne, såfremt den
      pågældende told- og skatteregion ikke har ændret værdiansættelsen inden 3 måneder ef-
      ter modtagelsen af gaveanmeldelsen.
      den skatteansættende myndigheds prøvelse vil som resultat have, at parternes overdra-
      gelsessum og fordeling på aktiverne må anerkendes som handelsværdien, eller at enten
      overdragelsessummen eller fordelingen ikke kan anerkendes som handelsværdien. det
                                                - 6 -
       vil sige, at såvel den aftalte salgssum som fordeling vil blive tilsidesat, såfremt den sam-
       lede salgssum eller fordelingen på enkeltaktiver ikke afspejler handelsværdien.
       skattemyndigheden forventes dog kun at korrigere en af parterne aftalt overdragelses-
       sum eller fordeling, såfremt fordelingen er åbenbart forkert, jf. nedenfor. i så fald skal
       fordelingen foretages af den skatteansættende myndighed. det samme vil den skattean-
       sættende myndighed skulle gøre, hvis parterne ikke som foreskrevet har foretaget en
       fordeling på aktiverne. foretages fordelingen ikke skriftligt eller i forbindelse med sal-
       get, foretages fordelingen ligeledes af den skatteansættende myndighed.
       hvor parterne har konkret modstående interesser, kan parterne forvente, at den skattean-
       sættende myndighed vil lægge den af parterne aftalte overdragelsessum samt fordeling
       på de overdragne skatterelevante aktiver til grund.
       i tilfælde, hvor parterne ikke har konkret modstående interesser, kan ligningsmyndighe-
       derne tilsidesætte den aftalte overdragelsessum og fordelingen, hvis overdragelsessum-
       men eller fordelingen ikke er udtryk for handelsværdien for de overdragne aktiver. at
       parterne ikke har konkret modstående interesser kan følge af, at der er tale om overdra-
       gelse i familieforhold, mellem interesseforbundne parter, mellem koncernforbundne sel-
       skaber, eller fordi parternes forskellige forhold gør valget af en højere overdragelsessum
       end handelsværdien eller en lavere overdragelsessum end handelsværdien skattemæssigt
       fordelagtig for begge parter.”
i bemærkningerne til ejendomsavancebeskatningslovens § 4, stk. 6, henvises i det hele til be-
mærkningerne til afskrivningslovens § 45 (ft 1999-2000, 1. saml., tillæg a, lovforslag nr. l
85, s. 2216 ff.).
landsskatteretten tog ved kendelse af 10. september 2008 (skm2008.876.lsr) stilling til en
afgørelse fra skatterådet om nogle spørgsmål om værdiansættelse ved overdragelse af en
vognmandsforretning med succession. klagerens synspunkt var, at der ved fastsættelse af
handelsværdien skulle tages højde for, at overdragelsen skete med succession. skatterådet
havde tiltrådt skats indstilling om, at der efter praksis ikke skulle tages højde for skattebyr-
den, men kun beregnes en passivpost efter kildeskattelovens § 33 d. landsskatteretten gav
imidlertid klageren medhold i, at handelsværdien skulle fastsættes under hensyn til de skatte-
forpligtelser, som køberen overtager fra sælgeren. dette begrundede landsskatteretten med
henvisning til formålet med kildeskattelovens § 33 c. skatteministeriet indbragte ikke afgø-
relsen for domstolene.
                                               - 7 -
skatteministeriet udsendte i juni 2011 et styresignal (skm2011.406.skat) om værdiansæt-
telse ved overdragelser med succession. af styresignalet, hvori der henvises til landsskatte-
rettens afgørelse i skm2008.876.lsr, fremgår bl.a. følgende:
       ”1. sammenfatning
       der er rejst tvivl om, hvorvidt der ved værdiansættelsen af et aktiv, der overdrages som
       hel eller delvis gave med skattemæssig succession, både skal gives nedslag for den ga-
       verelaterede del af den udskudte skat vedrørende overdragelsen efter kildeskattelovens
       § 33 c og for den objektivt beregnede passivpost efter kildeskattelovens § 33 d. på
       denne baggrund præciserer skatteministeriet praksis, således at der ved værdiansættel-
       sen af et aktiv, der overdrages som hel eller delvis gave med skattemæssig succession,
       ikke skal gives et sådant dobbeltnedslag…
       …
       5. skatteministeriets opfattelse
       5.a. værdiansættelse af aktiver og eventualskat
       …
       efter skatteministeriets opfattelse opfyldes værdiansættelseskravet efter kildeskattelo-
       vens § 33 d mest hensigtsmæssigt ved, at det præciseres, at parterne har krav på det
       største af de nedslag, der kan beregnes med udgangspunkt i henholdsvis kildeskattelo-
       vens § 33 c og kildeskattelovens § 33 d…
       hvis der f.eks. gives nedslag med udgangspunkt i kildeskattelovens § 33 c, fordi dette
       nedslag er større end et nedslag med udgangspunkt i kildeskattelovens § 33 d, er ned-
       slaget efter sidstnævnte bestemmelse indeholdt i nedslaget efter førstnævnte bestemmel-
       se.
       ved at anvende denne fremgangsmåde vil kravene efter kildeskattelovens §§ 33 c og d
       altid være opfyldt hver for sig i de konkrete situationer, hvor der sker overdragelser med
       succession som hel eller delvis gave.”
højesterets begrundelse og resultat
sagens baggrund og problemstilling
a købte i 2007 to landbrugsejendomme af sin morbror, b, for 10,2 mio. kr.
overdragelsessummen var ifølge skødet fordelt med 8,6 mio. kr. for selve de faste ejen-
domme, 1,1 mio. kr. for løsøre, herunder maskiner og inventar, og 500.000 kr. for betalings-
rettigheder. parterne aftalte skattemæssig succession efter reglerne i kildeskattelovens § 33 c,
hvorved a påtog sig en latent skattebyrde.
                                              - 8 -
skat fandt, at den aftalte overdragelsessum ikke svarede til handelsværdien, som skat
skønsmæssigt fastsatte til 16,4 mio. kr. for selve de faste ejendomme. skat fandt a
skattepligtig af en gave, som blev opgjort til 2,3 mio. kr.
landsskatteretten fandt ved afgørelse af 3. juli 2012, at skat havde været berettiget til at
fastsætte handelsværdien skønsmæssigt, og at der ikke var grundlag for at tilsidesætte den
handelsværdi af selve de faste ejendomme, som skat var nået frem til. landsskatteretten
fandt endvidere, at der ved opgørelsen af gavens værdi skulle tages højde for den latente skat-
tebyrde, som a havde overtaget. dette kunne enten ske ved et nedslag i handelsværdien efter
kildeskattelovens § 33 c eller ved beregning af en passivpost efter lovens § 33 d. a ville
kunne vælge den metode, der var mest gunstig for ham, men det var ikke muligt at få afslag
for den latente skat efter begge bestemmelser. landsskatteretten overlod den nærmere
talmæssige opgørelse til skat.
a indbragte landsskatterettens afgørelse for domstolene, som satte sagen i bero, indtil skat
havde truffet afgørelse om den talmæssige opgørelse.
skat traf afgørelse herom den 1. juli 2013. skat fandt, at den indkomstskattepligtige gave
udgjorde 1.868.400 kr. denne afgørelse indbragte a for landsskatteretten.
landsskatteretten traf herefter afgørelse den 22. december 2014. ved afgørelsen lagde lands-
skatteretten en handelsværdi på 16,4 mio. kr. for selve ejendommene til grund og gav herefter
et nedslag på 6.429.200 kr. efter kildeskattelovens § 33 c for den latente skattebyrde, hvilket
gav en reguleret overdragelsespris på 9.970.800 kr. da a havde betalt 8,6 mio. kr. for
ejendommene, udgjorde gaveværdien heraf 1.370.800 kr. for betalingsrettighederne udgjorde
den regulerede overdragelsespris 264.282 kr., og da a havde betalt 500.000 kr. for
betalingsrettighederne, havde han betalt en overpris for disse på 235.718 kr. den samlede
regulerede overdragelsesværdi udgjorde således 10.235.082 kr. landsskatteretten fastsatte
herefter den samlede indkomstskattepligtige gave til 1.135.082 kr. (1.370.800 kr. med fradrag
af overprisen for betalingsrettighederne på 235.718 kr.).
sagen for domstolene har herefter angået en prøvelse af landsskatterettens kendelse af 3. juli
2012.
                                                - 9 -
parterne er enige om, at det er mere gunstigt for a at få et nedslag efter kildeskattelovens § 33
c som sket ved landsskatterettens afgørelse af 22. december 2014 end at få beregnet en
passivpost efter lovens § 33 d.
sagen for højesteret angår herefter to hovedspørgsmål: for det første om skat ved vurde-
ringen af, om der ved overdragelsen blev ydet en gave, har haft hjemmel til at korrigere de
handelsværdier, som a i sin tid aftalte med sin morbror i forbindelse med overdragelsen af
ejendommene. for det andet om a har ret til ud over nedslaget i handelsværdien efter § 33 c
at beregne en passivpost efter § 33 d.
korrektion af de aftalte handelsværdier
højesteret finder, at ved vurderingen af skats adgang til at korrigere de aftalte handelsvær-
dier må a og b som nevø og morbror anses for at være interesseforbundne parter, jf. herved
også, at den personkreds, der kan anvende successionsreglerne i kildeskattelovens § 33 c,
omfatter ”søskendes børn”.
a har under sagen ikke fremlagt nærmere dokumentation for, hvad grundlaget var for den
overdragelsessum, som blev aftalt mellem ham og b. navnlig er den ejen-
domsmæglervurdering, som ifølge bs forklaring blev indhentet i 2006, ikke fremlagt.
heroverfor står, at skats vurdering er baseret på en besigtigelse af ejendommene og på
drøftelser med b.
landsskatteretten har ved sin afgørelse af 22. december 2014, som ikke er indbragt for dom-
stolene, lagt til grund, at gaveværdien af ejendommene udgjorde 1.370.800 kr., og at den sam-
lede gaveværdi af de overdragne ejendomme efter fradrag af overprisen for betalingsrettighe-
der udgjorde 1.135.082 kr. dette skal ses i forhold til en samlet reguleret overdragelsesværdi
på 10.235.082 kr.
højesteret tiltræder på denne baggrund, at der foreligger en væsentlig afvigelse mellem den
aftalte købesum for de to ejendomme og ejendommenes handelsværdi, og at skat har været
berettiget til at foretage korrektion af den aftalte overdragelsessum som sket, jf. herved ejen-
domsavancebeskatningslovens § 4, stk. 6, og afskrivningslovens § 45, stk. 3.
                                              - 10 -
beregning af en passivpost
kildeskattelovens § 33 c om mulighed for at overdrage en virksomhed med succession blev
gennemført ved lov nr. 763 af 14. december 1988 (succession ved familieoverdragelse). lo-
vens § 33 d om beregning af en passivpost til udligning af eventuelle fremtidige skattetilsvar
blev indsat ved lov nr. 1119 af 21. december 1994 (lempelse af generationsskifteafgifter
m.v.).
højesteret finder, at der hverken i bestemmelsernes ordlyd eller forarbejder er holdepunkter
for, at der ved siden af et nedslag i handelsværdien efter § 33 c kan beregnes en passivpost
efter § 33 d. tværtimod bygger § 33 d på en forudsætning om, at der efter den dagældende
forståelse af § 33 c ikke allerede var adgang til at foretage fradrag efter denne bestemmelse
ved overdragelse med succession. forholdet mellem de to regler er i øvrigt ikke nærmere om-
talt i forarbejderne til § 33 d.
efter den forståelse af adgangen til at foretage nedslag i handelsværdien efter § 33 c, som var
blevet fastslået ved landsskatterettens afgørelse af 10. september 2008 (skm2008.876.lsr),
og som blev præciseret ved skatteministeriets styresignal i skm2011.406.skat, har erhver-
veren krav på det største af de nedslag, der kan beregnes med udgangspunkt i henholdsvis
kildeskattelovens § 33 c og lovens § 33 d, men der kan ikke samtidig gives fradrag efter
begge regler.
det er ubestridt, at a er økonomisk bedst stillet ved som sket at få nedslag i handelsværdien
efter § 33 c frem for at få beregnet en passivpost efter § 33 d.
højesteret tiltræder på denne baggrund, at a ikke er berettiget til tillige at kunne beregne en
passivpost efter kildeskattelovens § 33 d.
højesteret stadfæster herefter dommen.
                                      thi kendes for ret:
landsrettens dom stadfæstes.
                                              - 11 -
i sagsomkostninger for højesteret skal a betale 75.000 kr. til skatteministeriet.
de idømte sagsomkostningsbeløb skal betales inden 14 dage efter denne højesteretsdoms af-
sigelse og forrentes efter rentelovens § 8 a.

source: retspraksis

LICENSE:
Creative Commons Legal Code

CC0 1.0 Universal

type: caselaw

jurisdiction: Denkmark


text:
                                               dom
afsagt den 16. februar 2018 af østre landsrets 21. afdeling
(landsdommerne taber rasmussen, lone dahl frandsen og franjo stojanovski (kst.)).
21. afd. nr. b-642-17:
a m.fl.
(alle ved advokat kasper westberg)
mod
b v/statsaut. ejendomsmægler og valuar ”b”
(advokat anja ristorp heidelberg)
lyngby rets dom af 27. februar 2017 (bs 157-1281/2013) er anket af appellanterne, a m.fl.
med påstande som for byretten, således at indstævnte, b v/statsaut. ejendomsmægler og
valuar ”b”, til ... skal betale 787.962 kr. med tillæg af procesrente fra den 1. september 2006,
til ... skal betale 626.052 kr. med tillæg af procesrente fra den 1. september 2006, til ... skal
betale 777.168 kr. med tillæg af procesrente fra den 1. juli 2006, til ... og ... skal betale
777.168 kr. med tillæg af procesrente fra den 1. juni 2006, til ... skal betale 787.962 kr. med
tillæg af procesrente fra den 1. juni 2006 og til ...skal betale 1.214.310 kr. med tillæg af
procesrente fra den 1. juli 2006, alt til betaling sker.
appellanterne har subsidiært nedlagt påstande om betaling af procesrente fra den 10. april
2010 og mere subsidiært fra sagens anlæg til betaling sker.
b v/statsaut. ejendomsmægler og valuar ”b” har påstået stadfæstelse.
landsretten har samtidig med nærværende sag afsagt dom i ankesagen b-643-17 (a/b a mod
b v/c), der angår en tilsvarende problemstilling.
                                              - 2 -
supplerende oplysninger
der er for landsretten fremlagt en række nye bilag, herunder liste over valuarvurderinger
foretaget af b v/statsaut. ejendomsmægler og valuar ”b”, skøder mv. vedrørende ..., …, a/b
…, …, … og , huslejebudgetter fra forskellige andelsboligforeninger og årsrapporter for 2014
og 2015 for a/b ….
ved landsrettens kendelse af 5. december 2017 blev appellanternes anmodning om nyt syn og
skøn ved anden skønsmand samt indstævntes anmodning om sagkyndig bevisførelse ved
responsum af 18. januar 2017 fra dansk ejendomsmæglerforenings responsumudvalg og
spørgsmål til dansk ejendomsmæglerforenings responsumudvalg ikke taget til følge.
forklaringer
der er i landsretten afgivet supplerende forklaringer af ”b” og skønsmand h.
”b” har supplerende forklaret blandt andet, at han gennem en årrække har foretaget
valuarvurderinger for 226 forskellige andelsboligforeninger. nærværende sag er den eneste
retssag, som han har været involveret i.
en langsigtet investor har interesse i ejendommens drift, mens en kortsigtet investor ude-
lukkende har interesse i ejendommens salgsværdi.
ved sammenligning af ejendomme skal der altid foretages en korrektion, så ejendommene er
sammenlignelige med hensyn til f.eks. beliggenhed, ejendommens stand, udstyr mv. man kan
ikke finde ejendomme, der er fuldstændig ens. hvis han havde kendskab til enhver detalje
vedrørende en ejendom, ville det være muligt at foretage en sammenligning. herudover skal
man tillige have kendskab til, hvad der ligger til grund for lejefastsættelsen.
han har til brug for appellanterne udarbejdet oversigten over de 70 valuarvurderinger, som
han har foretaget i 2005 og 2006. han har derfor kun medtaget kvadratmeterprisen og ikke
afkastprocenten. det er ikke ensbetydende med, at afkastprocenten ikke har haft betydning. i
2006 ”stak markedet fuldstændig af”, og omsætningen var eksplosiv, hvilket beroede på
”bytteklubberne”. priserne steg med 25-50 % fra 31. december 2005 og frem til slutningen af
2006. det var ikke nødvendigvis alene på grund af den generelle prisudvikling, at priserne
                                                - 3 -
steg. ved vurderingen af prisstigningerne skal man således også tage højde for de enkelte
ejendommes individuelle forhold.
han fastholder, at det anvendte vurderingsprincip, var den rigtige måde at gøre det på.
ved vurderingen af nærværende ejendom har han inddraget udviklingen i de enkelte drifts-
udgifter ud fra et omkostningsbestemt lejebudget med tal fra 1999 og 2006, som han modtog
fra administrator. heraf fremgår blandt andet en udgiftspost til indvendig vedligeholdelse på
160.765 kr., som skønsmanden ikke har medtaget i sin vurdering. den indvendige
vedligeholdelse er dog omkostningsneutral, så denne post har ikke betydning for vurderingen.
det omkostningsbestemte lejebudget viser den leje, som man lovligt kunne opkræve. han har
i sin vurdering anvendt den omkostningsbestemte leje, hvilket skønsmanden ikke har. det er
dette forhold, der i det væsentlige fører til forskellen i hans og skønsmandens vurderinger, da
det har stor betydning for vurderingen, hvad de samlede lejeindtægter og driftsudgifter udgør.
han har beregnet nettolejen til 571.355,64 kr., mens skønsmanden har opgjort nettolejen til
747.003 kr. hvis man anvender en nettoleje på 571.355,64 kr., kommer man frem til en værdi
på 39.988.376,02 kr., hvilket han har rundet op til 40 mio. kr. han er uenig i skønsmandens
opgørelse af lejen, da det ikke var den leje, man lovligt kunne opkræve. skønsmanden har
tillagt en lejeindtægt på 110.392 kr., hvilket der ikke var belæg for. herudover var der en
forskel vedrørende lejeindtægt for parkeringspladser.
ved vurderingen af ejendommens værdi har han tillige inddraget sit kendskab til porteføljen
af 226 boligudlejningsejendomme, herunder blandt andet ejendommen …. han har også taget
hensyn til den offentlige vurdering for 2005, men det er ikke tillagt nogen større vægt. den
offentlige vurdering for 2006 kom først til hans kendskab i 2007. den offentlige vurdering er
baseret på faktiske handler i markedet, hvor man anslår kvadratmeterpriser og så ganger op.
de offentlige vurderinger blev i 2006 pustet op på grund af handler i ”bytteklubben”. det er
derfor hans opfattelse, at de offentlige vurderinger for denne periode ikke var retvisende. som
valuar vil man aldrig nå til samme vurdering som den offentlige vurdering, da der anvendes
forskellige principper. der er derfor ingen sammenhæng mellem en valuarvurdering og den
offentlige vurdering.
                                              - 4 -
i efteråret 2002 blev han anmodet om at vurdere værdien af enkelte ejendomme, herunder af
…. af slutsedlen fra 8. maj 2006 fremgår, at der fra 2002 til 2006 har været en væsentlig
lejeforøgelse, og af salgsprospektet fremgår det tydeligt, at denne merleje skyldes, at flere
lejemål er blevet moderniseret. den pågældende merleje svarer til en forhøjelse af prisen med
30 mio. kr. det er ikke oplyst, hvilke forbedringer der er foretaget på ejendommen.
de af appellanterne opgjorte tal i listen over forskellige ejendomme mangler underliggende
data. det er derfor vanskeligt at bruge oversigten. det fremgår dog klart, at den angivne
kvadratmeterpris vedrørende ejendommen på … er helt skæv. ved nærmere undersøgelse kan
det konstateres, at ejendommen er opdelt på forskellige matrikelnumre, og at arealet er
væsentligt større.
når man vurderer efter afkastprincippet, har ejendommens vedligeholdelsesstand stor be-
tydning. en fuldt moderniseret ejendom vil have en højere afkastprocent, da der ikke vil være
udviklingspotentiale for investor. i 2006 ville afkastgraden for en fuldt moderniseret ejendom
blive forøget med ca. 1 % i forhold til en umoderniseret ejendom.
ejendommen x var umoderniseret. der gælder ikke noget væsentlighedskriterium i forhold til
den lovligt opkrævede leje.
han har ikke drøftet sagen med skønsmand h. han har heller ikke tilsendt ekstrakten eller
bilag til skønsmanden.
skønsmand h har supplerende forklaret blandt andet, at der var handler i 2005, men at der
ikke var mange sammenlignelige handler. hun fastholder sit svar på spørgsmål e. hun
anvendte kvadratmeterprincippet i stedet for afkastprincippet. principielt er der tale om to
forskellige regnemetoder, som burde give det samme resultat. når hun foretager en beregning,
ser hun også på, hvordan afkastet er i forhold til kvadratmeterpris. det ene kan ikke stå uden
det andet. i salgsopstillinger vedrørende udlejningsejendomme oplyser man altid
afkastprocenten. det har betydning for afkastprocenten, om en ejendom er moderniseret eller
ej. for en ikke moderniseret ejendom vil afkastet være lavere, da der er et fremadrettet
potentiale for investor. for en fuldt moderniseret ejendom i 2005/2006 ville afkastprocenten
                                               - 5 -
være ca. 3,5 til 4. hvis der er tale om en ren omk-ejendom, vil det være sædvanligt med en
afkastprocent på 1,2 til 1,4 for en umoderniseret ejendom.
hvis der er erhverv i en udlejningsejendom, foretager man en differentieret afkastberegning.
hvis man har en delvis moderniseret ejendom, kan man beregne en afkastprocent for
henholdsvis den moderniserede og den umoderniserede del.
ejendommens værdi har også betydning, da køberskaren vil falde, jo højere ejendomsværdien
er.
ved vurderingen har hun inddraget de ejendomme, der fremgår af ”oversigt over reference
ejendomme”. hvis man kan regne baglæns ud fra de eksakte tal og oplysninger, kan man godt
sammenligne en moderniseret ejendom med en umodernisereret ejendom. for så vidt angår
… var der en høj gennemsnitsleje, da størstedelen af lejlighederne var moderniserede. hun
har ikke beregnet afkastprocenten for den moderniserede del. hun kan ikke svare på, hvad
denne afkastprocent ville udgøre.
hun har ikke besigtiget ejendommen på …, men hun havde oplysninger om, at ejendommen
var blevet byfornyet. hun kan ikke udtale sig om ejendommens stand ud fra det foreviste
fotografi. hun synes, at handlen i foråret 2005 virker lidt pudsig.
for så vidt angår ejendommen på … har hun inddraget handlen i februar 2005. hun har ikke
anvendt den seneste handel, da k var involveret heri.
med hensyn til ejendommen … har hun ligeledes anvendt handler fra februar og juli 2005.
ejendommen på … var ikke sammenlignelig med nærværende ejendom. ejendommen på …
er indgået i et eller andet omfang. ejendommen på emdrupvej er indirekte sammenlignelig
for at illustrere et niveau, og ejendommen har også indgået i vurderingen.
ejendommene på … og … kunne ikke anvendes på grund af deres beliggenhed, og disse
ejendomme indgår derfor ikke i vurderingen. ejendommen på … er heller ikke indgået i
vurderingen. det skyldes, at ejendommen på x er et meget billigere byggeri end ejendommen
                                               - 6 -
på …. herudover er ejendommen på x opført i gule mursten og tagpap, mens ejendommen på
… er opført i røde mursten og tegltag. det er forhold, der har stor betydning for vurderingen.
hertil kommer, at investorer generelt foretrækker røde mursten frem for gule mursten. hun
kan ikke sige, hvilken indflydelse murstenene har for opgørelsen af kvadratmeterprisen.
ejendommen på … minder mere om ejendommen på x.
ejendommen … er et eksempel på en af ”fantasterne”, og værdien af denne ejendom kan ikke
anses for at være reel. i juni 2009 har hun vurdereret ejendommen …. hun har anvendt
samme metode som i nærværende sag. der er stor forskel på ejerlejligheder og
udlejningsejendomme, og hun foretager derfor normalt ikke vurderinger ud fra
ejerlejlighedspriser. … er et enkeltstående tilfælde, hvor hun har inddraget
ejerlejlighedspriser. årsagen hertil var, at markedet i juni 2009 var præget af finanskrisen, og
at der ikke var nogen handler med boligudlejningsejendomme. i 2006 var markedet for
boligudlejningsejendomme derimod godt, og priserne toppede frem til begyndelsen af 2007. i
2006 var der det største antal handler.
når hun foretager en vurdering, har det en vis betydning, at ejendommen er handlet til en pris,
der er dobbelt så høj. hvis dette ikke havde været tilfældet, havde hun nok vurderet ejen-
dommen endnu lavere. ejendommen på … gav mere end dobbelt så højt et afkast som
ejendommen på x.
hun har ikke beregnet en afkastprocent for ejendommen …, hvor kvadratmeterprisen var
vurderet til 15.500 kr.
ved vurderingen af ejendommen på x har hun ikke inddraget ejerlejlighedspriser, og hun har
derfor ikke undersøgt ejerlejlighedsmarkedet i 2005. ejendommen på x var i nogenlunde
stand uden at være topmoderniseret. hun fastholder, at 12.000-14.000 kr./m2 var en korrekt
pris.
som valuar bruger man ikke offentlige vurderinger til noget, da disse vurderinger beror på et
uholdbart grundlag. en offentlig vurdering på 80 mio. kr. vil derfor ikke føre til en højere
vurdering. i 2018 er det forbundet med usikkerhed at fastsætte en eksakt værdi for en ejendom
i 2005/2006. hun har derfor angivet et interval.
                                                - 7 -
den af appellanterne udarbejdede oversigt over referenceejendomme er ikke fyldestgørende,
da der ikke er tilstrækkelig oplysninger. der mangler blandt andet oplysninger om leje og
driftsudgifter mv. man skal have et ”dybere” grundlag for at kunne foretage en sam-
menligning af ejendomme.
forevist matrikelkort over ejendommen … allé har skønsmanden forklaret, at et garageareal
på en grund har betydning for en investor og for ejendommens pris, da arealet eventuel kan
bebygges. forevist skøde vedrørende samme ejendom har skønsmanden forklaret, at
grundværdien er meget høj, hvilket tyder på, at der må være en byggeret. hun har ikke
kendskab til, om der var en byggeret på det pågældende garageareal.
forevist endeligt skøde og tingbogsattest for ejendommen …, hvoraf fremgår, at arealet er
reduceret fra 1432 m2 til 731 m2, har skønsmanden forklaret, at en mulighed for frastykning
også altid vil have betydning for ejendommens værdi. hvis der er frasolgt et areal på ca. 700
m2, vil det have betydning for ejendommens værdi.
for så vidt angår appellanternes oversigt over handlede ejendomme i forhold til den offentlige
vurdering har det betydning for værdifastsættelsen, hvornår ejendommen er blevet handlet i
2005 og 2006. i den periode skulle man nærmest opgøre det måned for måned. prisstigningen
var størst i 2006, hvor priserne steg med ca. 20 %. det hele gik så hurtigt, og priserne kunne
stige markant inden for et kvartal.
procedure
parterne har for landsretten i det væsentlige gentaget deres anbringender for byretten og har
procederet i overensstemmelse hermed.
landsrettens begrundelse og resultat
på tidspunktet for vurderingen pr. 31. december 2005 indeholdt andelsboligforeningsloven
også bestemmelsen i § 5, stk. 1, der maksimerer prisen ved overdragelse af en andel i en
andelsbolig med tilknyttet ret til en bolig, idet prisen ikke må overstige, hvad blandt andet
værdien af andelen i foreningens formue med rimelighed kan betinge. efter den dagældende
bestemmelse i andelsboligforeningslovens § 5, stk. 2, kunne man ved opgørelsen af
                                                - 8 -
foreningens formue blandt andet ansætte ejendommen til den kontante handelsværdi som
udlejningsejendom, jf. stk. 2, litra b. ifølge litra b, der fik sin nuværende formulering ved lov
nr. 379 af 20. maj 1992, skal kontantvurderingen foretages af en valuar og må ikke være mere
end 18 måneder gammel. derudover indeholder stk. 2, litra b, eller forarbejderne hertil ikke
nærmere bestemmelser om værdiansættelsen af foreningens ejendom, herunder om
kontantvurderingen skal ske efter særlige principper.
i en af dansk ejendomsmæglerforening udarbejdet vejledning om vurdering af andels-
boligforeningers ejendomme efter andelsboligforeningslovens § 5, stk. 2, litra b, der er
oprettet den 27. december 2005 og revideret den 27. februar 2006, og som forinden havde
været forelagt økonomi- og erhvervsministeriet, er det blandt andet angivet, at ejendommen
skal vurderes som en udlejningsejendom, og at man skal anvende den leje, der lovligt ville
kunne opkræves. der er ikke angivet særlige principper for vurderingen.
b v/statsaut. ejendomsmægler og valuar ”b” vurderede den omhandlede ejendoms kontante
handelsværdi som udlejningsejendom pr. 31. december 2005 til 40 mio. kr., og det lægges
efter ”b”s forklaring til grund, at han som beregningsmetode har anvendt afkastprincippet.
spørgsmålet er, om denne vurdering havde karakter af et fejlskøn, herunder om der var fejl og
mangler ved vurderingen. i den forbindelse har appellanterne gjort gældende, at skønsmand h
ved de afgivne skønserklæringer har begået sådanne fejl, at skønserklæringerne må
tilsidesættes.
skønsmand h har den 7. maj 2013 vurderet ejendommens kontante handelsværdi som udlej-
ningsejendom pr. 31. december 2005 til at være i et interval mellem 52,4 mio. kr. og 60,8
mio. kr., og hun har blandt andet forklaret, at hun som beregningsmetode har taget
udgangspunkt i kvadratmeterprincippet, ligesom hun nærmere har uddybet de afgivne
skønserklæringer, herunder inddragelsen af referenceejendomme.
også efter bevisførelsen for landsretten tiltrædes det, at der ikke er grundlag for at fastslå, at
skønsmand h har begået faglige fejl, og at der således heller ikke er grundlag for at
tilsidesætte skønserklæringerne eller skønsmandens forklaring, der herefter kan tillægges
                                                        - 9 -
betydning ved vurderingen af, om b v/statsaut. ejendomsmægler og valuar ”b” har pådraget
sig erstatningsansvar.
efter bevisførelsen lægges det endvidere til grund, at vurderingen af en boligudlejnings-
ejendom med et større antal lejligheder som den foreliggende generelt er forbundet med en vis
usikkerhed, at markedet i perioden 2005 og 2006 var atypisk og præget af en særdeles stor, til
dels spekulativ omsætning af boligudlejningsejendomme med stigende priser til følge, og at
handlen med boligudlejningsejendomme i storkøbenhavn derefter i en årrække faldt kraftigt.
det kan ikke anses for ansvarspådragende, at skønsmand h og b v/statsaut. ejendomsmægler
og valuar ”b” har anvendt to forskellige vurderingsprincipper, henholdsvis en kva-
dratmeterpris og et afkastprincip. efter bevisførelsen lægges det til grund, at afkastprincippet
blev anvendt af flere andre valuarer og skønsmænd, og der er ikke grundlag for at fastslå, at
afkastprincippet ikke kunne eller måtte anvendes.
på denne baggrund og i øvrigt af de grunde, der er anført af byretten, tiltræder landsretten, at
det ikke er godtgjort, at b v/statsaut. ejendomsmægler og valuar ”b”s vurdering af
ejendommens handelsværdi som udlejningsejendom pr. 31. december 2005 til 40 mio. kr. har
afveget fra, hvad der var fagligt forsvarligt.
herefter tiltræder landsretten, at b v/statsaut. ejendomsmægler og valuar ”b” er frifundet.
landsretten stadfæster derfor byrettens dom.
efter sagens udfald skal ..., ..., ..., ..., ..., ... og ... in solidum til b v/statsaut. ejendomsmægler
og valuar ”b” betale sagsomkostninger for landsretten med i alt 175.000 kr. beløbet er til
dækning af udgifter til advokatbistand ekskl. moms, og der er ved fastsættelsen heraf ud over
sagens værdi taget hensyn til sagens omfang og betydning. herudover skal ..., ..., ..., ..., ..., ...
og ...afholde udgiften til afhjemling af skønsmand h.
                                       t h i k e n d e s f o r r e t:
byrettens dom stadfæstes.
                                              - 10 -
i sagsomkostninger for landsretten skal ..., ..., ..., ..., ..., ... og ...in solidum betale 175.000 kr.
til b v/statsaut. ejendomsmægler og valuar ”b”.
det idømte skal betales inden 14 dage efter denne doms afsigelse.
sagsomkostningerne forrentes efter rentelovens § 8 a.


text:
                       højesterets kendelse
                           afsagt tirsdag den 24. april 2012
sag 240/2010
anklagemyndigheden
mod
t
(advokat mette grith stage, beskikket)
i tidligere instans er afsagt kendelse af østre landsrets 1. afdeling den 21. maj 2010.
i påkendelsen har deltaget fem dommere: per walsøe, jytte scharling, vibeke rønne, jens
peter christensen og hanne schmidt.
påstande
t har nedlagt påstand om, at nedenstående materiale burde være udtaget af ankesagsekstrak-
ten i videre omfang end af østre landsret bestemt – således også for så vidt angår:
ekstraktens bind 1:
side 7-28: udskrift af tidligere straffedomme
side 126-154: rapporter ang. indholdet af videoovervågning
side 161-177: rapporter ang. indholdet af videoovervågning
side 234-239: afhøring af vidnet a
ekstraktens bind 2:
side 34-39: afhøring af b
side 91-102: afhøring af c
side 141-148: afhøring af d
side 153-174: afhøring af e
                                                 - 2 -
anklagemyndigheden har påstået afvisning, subsidiært stadfæstelse.
sagsfremstilling
ved anklageskrift af 6. maj 2009 blev t tiltalt for vold af særlig rå, brutal eller farlig karakter,
jf. straffelovens § 245, jf. § 247, manddrab og forsøg herpå, jf. straffelovens § 237, jf. til dels
§ 21. under nævningesagens behandling i københavns byret protesterede forsvareren mod, at
de omtvistede bilag indgik i ekstrakten. ved kendelse af 22. december 2009 besluttede kø-
benhavns byret at udtage de omtvistede bilag af ekstrakten bortset fra bind 1, side 7-28, som
skulle udskilles af ekstrakten og udleveres til nævningerne, såfremt der skulle tages stilling til
sanktionsspørgsmålet. anklagemyndigheden påkærede kendelsen til østre landsret, som ved
kendelse af 15. januar 2010 afviste kæremålet under henvisning til retsplejelovens § 968, stk.
4. ved københavns byrets dom af 19. januar 2010 blev t idømt fængsel i 15 år for bl.a.
manddrab og forsøg herpå og frifundet for vold af særlig rå, brutal eller farlig karakter. t an-
kede dommen til østre landsret med påstand om frifindelse, medens anklagemyndigheden
kontraankede med påstande om domfældelse i overensstemmelse med anklageskriftet samt
skærpelse. i den ekstrakt, der blev udarbejdet til brug for ankesagen, havde anklagemyndig-
heden på ny indsat de omtvistede bilag. forsvareren nedlagde derfor påstand om, at materialet
skulle udgå af ekstrakten. den 21. maj 2010 afsagde østre landsret kendelse om, at de omtvi-
stede bilag ikke skulle udgå af ekstrakten, bortset fra materialet i ekstrakt 1, side 155-157 og
side 160 samt ekstrakt 2, side 225-229, der vedrørte politirapporter vedrørende videoovervåg-
ning og et anonymt tip. ved dom af 10. juni 2010 stadfæstede østre landsret byrettens dom.
højesteret har i forbindelse med sagens behandling den 22. november 2011 foretaget en hø-
ring af præsidenterne ved østre og vestre landsret samt præsidenterne ved byretterne. i hø-
ringsbrevet anføres bl.a.:
        ”højesteret behandler for tiden et kæremål, hvor der er rejst spørgsmål om indholdet af
        de ekstrakter, der udleveres til nævninge og juridiske dommere i nævningesager, herun-
        der om der skal ske opdeling af ekstrakten i én del, der omfatter det materiale, som har
        betydning ved vurderingen af skyldsspørgsmålet, og en anden del, der alene har betyd-
        ning ved den eventuelle sanktionsfastsættelse, og således at den sidstnævnte del først
        udleveres, når og hvis den tiltalte findes skyldig i et eller andet omfang.
                                               - 3 -
      det synes at fremgå af de foreliggende oplysninger, at der følges en uensartet praksis i
      de forskellige retskredse vedrørende spørgsmålet om, hvad ekstrakter i nævningesager
      skal indeholde, og om ekstrakten skal opdeles.
      højesteret skal derfor venligst anmode om at få oplyst, hvilke afgørelser, der måtte fo-
      religge om disse spørgsmål i de enkelte retskredse…”
det fremgår af de indkomne svar, at østre landsret og vestre landsret den 20. december
2010 har udarbejdet en vejledning om den praktiske behandling af straffesager ved landsret-
terne. i vejledningen hedder det om udformning af ekstrakt i domsmandssager bl.a.(side 13):
      ”uanset ordlyden af bestemmelsen i retsplejelovens § 918, stk. 1, nr. 3, jf. § 837, stk. 1,
      nr. 2, skal ekstrakten kun indeholde de dokumenter, der er nødvendige for behandlingen
      af sagen. i udmålingsankesager og for så vidt angår erkendte forhold i bevisankesager
      medfører dette, at der kun skal medtages oplysninger om de enkelte forhold i det om-
      fang, dette kan antages at få betydning for strafudmålingen. for bevisankesager i øvrigt
      medtages materialet i det omfang, det kan blive af betydning for behandlingen af sagen.
      i tvivlssituationer med hensyn til eventuel udeladelse af mange bilag er det hensigts-
      mæssigt, at anklagemyndigheden spørger forsvareren, om de pågældende bilag ønskes
      medtaget i ekstrakten. erstatningsopgørelser med bilag fra bistandsadvokater eller andre
      medtages i fornødent omfang i ekstrakten.”
om ekstrakt i nævningesager anføres særligt (side 28):
      ”i nævningesager skal der indsendes 15 eksemplarer af ekstrakten og i vestre landsret
      tillige 15 eksemplarer af byrettens dom og retsbog fra hovedforhandlingen.”
det fremgår af østre og vestre landsrets besvarelser, at landsretterne følger den praksis, at
der ikke sker opdeling af ekstrakten i en del, der omfatter det materiale, der har betydning ved
vurderingen af skyldspørgsmålet, og en anden del, der alene har betydning ved den eventuelle
sanktionsfastsættelse. vestre landsret har herved henvist til kendelse afsagt den 17. januar
2011, gengivet i ufr 2011 s. 1198. københavns byret har bl.a. oplyst, at en anmodning om
opdeling af ekstrakten i en konkret sag blev afvist ved kendelse af 16. marts 2011 bl.a. under
henvisning til vejledningen og vestre landsrets ovennævnte kendelse.
langt de fleste byretter har oplyst, at der ikke er truffet afgørelse om, hvad ekstrakten skal
indeholde, og om den skal opdeles. nogle af disse byretter har tilføjet, at det er forekommet,
at ekstrakten er opdelt uden rettens mellemkomst.
                                                - 4 -
retterne i helsingør, hillerød, lyngby og glostrup har redegjort for en aftale indgået på et
møde den 19. februar 2008 med statsadvokaten for nordsjælland og københavns vestegn.
herefter skulle ekstrakten fremsendes samlet, men opdelt i to dele, således at afsnittet med
personlige oplysninger var medtaget i et særligt hæfte. det var så overladt til retsformanden at
afgøre, hvordan spørgsmålet om udlevering af ekstrakten skulle håndteres. denne praksis er
ifølge det oplyste ændret efter vestre landsrets kendelse af 17. januar 2011, og ekstrakterne
er siden medio 2011 ikke længere blevet opdelt.
retsgrundlaget
efter retsplejelovens § 888 skal nævningerne have udleveret en ekstrakt, der ikke må be-
nyttes uden for retslokalet, før voteringen begynder. bestemmelsen blev indsat i retspleje-
loven i forbindelse med nævningereformen, jf. lov nr. 538 af 8. juni 2006 om ændring af
retsplejeloven mv.
lovændringen blev gennemført på baggrund af betænkning nr. 1352/1998 om behandling
af nævningesager. i kapitel 7 om nævningesagernes behandling i 1. instans hedder det
bl.a.(side 62):
       ”for at forbedre nævningernes muligheder for at følge med i sagen skal der - som det i
       dag sker til dommerne - udfærdiges en ekstrakt af sagen, der udleveres både til dom-
       merne og til nævningerne. nævningerne modtager ekstrakten i retten, og den må ikke
       fjernes herfra. nævningerne skal altså ikke og skal heller ikke kunne sætte sig ind i sa-
       gen på forhånd.”
i kapitel 8 om nævningesagernes behandling i ankeinstansen hedder det bl.a. (side 72):
       ”3. procesformen
       de processuelle regler, der gælder ved landsrettens behandling af bevisanker, skal med
       de fornødne lempelser være de samme som de regler, der gælder for sagernes behand-
       ling i 1. instans. de processuelle regler for behandlingen af revisionsanker i sager, der i
       1. instans er behandlet under medvirken af nævninger, skal være de samme som de gæl-
       dende regler for landsrettens behandling af revisionsanker.
       ligesom i byretten skal nævningerne have udleveret en ekstrakt af sagens relevante do-
       kumenter, der svarer til den ekstrakt, der udleveres til dommerne. flertallet finder det
                                                 - 5 -
       nødvendigt, at nævningerne bliver bekendt både med udfaldet af sagen i byretten og
       med dommens præmisser, også for så vidt angår byrettens afgørelse af skyldspørgsmå-
       let. i mange tilfælde vil den indankede dom måske allerede være nogle af nævningerne
       bekendt gennem dagspressen. dommen skal derfor være indeholdt i ekstrakten, og an-
       klagerens indledende forelæggelse skal indeholde en gennemgang af byrettens dom.
       heroverfor kan det anføres, at nævningerne i landsretten, hvis de ikke har kendskab til
       begrundelsen for byrettens afgørelse af skyldspørgsmålet, lettere vil kunne se med friske
       øjne på sagen. det vil imidlertid ofte ikke være praktisk muligt at holde begrundelsen
       hemmelig for nævningerne, da også begrundelsen ofte vil have været omtalt i pressen.
       det er derfor nødvendigt, at nævningerne får et korrekt og fyldestgørende kendskab til
       begrundelsen, herunder også til, hvad et eventuelt mindretal har udtalt som sin opfat-
       telse af sagen. hertil kommer, at både anklageren og forsvareren må antages ofte at ville
       tilrettelægge bevisførelsen og proceduren i landsretten efter byrettens begrundelse for
       afgørelsen af skyldspørgsmålet.”
i de almindelige bemærkninger til forslaget til lov om ændring af retsplejeloven mv. hed-
der det under pkt. 9.3.4.5. bl.a. (folketingstidende 2005-06, l 168, tillæg a, side 5312):
       ”justitsministeriet kan tilslutte sig flertallets forslag for så vidt angår landsrettens be-
       handling af anke af nævningesager, herunder om, at nævninger skal deltage i behand-
       lingen af bevisanker, men ikke i andre ankesager.”
i de særlige bemærkninger til retsplejelovens § 886 (folketingstidende 2005-06, tillæg a,
side 5421) hedder det bl.a.:
       ”i sager, der behandles ved landsret, herunder nævningesager, er det i dag fast praksis,
       at anklagemyndigheden udarbejder en ekstrakt, som indeholder de dokumenter, der er af
       betydning for sagen. i dag udleveres ekstrakten i praksis kun til dommere og doms-
       mænd, men ikke til nævningerne.
       det foreslås, at der indsættes en udtrykkelig bestemmelse om, at der skal udarbejdes
       ekstrakt til brug for behandlingen af nævningesager. ekstrakten skal indeholde de do-
       kumenter, som skal indleveres til retten efter forslaget til retsplejelovens § 837 og § 839
       (dvs. udskrift af retsbogen vedrørende retsmøder, der har været afholdt inden hovedfor-
       handlingen, dokumenter, der skal anvendes som bevis, sagkyndige erklæringer, herun-
       der lægeerklæringer, relevante politirapporter mv.). ekstrakten skal i modsætning til i
       dag også udleveres til nævningerne, jf. forslaget til retsplejelovens § 888 og bemærknin-
       gerne hertil.
       …
       ligesom i dag vil der også være mulighed for at udarbejde ekstrakt i andre straffesager
       end nævningesager, hvis det findes hensigtsmæssigt, f.eks. i sager vedrørende økono-
       misk kriminalitet eller skattesvig, hvor sagen består af et omfattende bilagsmateriale.”
                                                 - 6 -
i de specielle bemærkninger til retsplejelovens § 888 (folketingstidende 2005-06, tillæg a,
side 5422) hedder det bl.a.:
       ”efter den foreslåede bestemmelse, som er ny, skal anklageren udlevere en ekstrakt til
       hver af nævningerne, når de har indtaget deres pladser. ekstrakterne må ikke benyttes
       uden for retslokalet før voteringen. ekstrakten skal således kun anvendes af nævnin-
       gerne i retslokalet for bedre at kunne følge med under hovedforhandlingen. nævnin-
       gerne skal endvidere kunne medtage ekstrakten, når de træder sammen med dommerne
       for at afgøre skyldspørgsmålet, således at de kan orientere sig i sagens akter under vote-
       ringen i samme omfang som dommerne.”
anbringender
t har til støtte for, at højesteret realitetsbehandler kæremålet, anført, at landsrettens afgørelse
har vidtrækkende principiel betydning. efter nævningereformen giver ekstraktens indhold
anledning til betydelige tvivlsspørgsmål. ekstrakten må udelukkende indeholde det materiale,
der skal anvendes som bevis i sagen, jf. retsplejelovens § 886, jf. § 837, stk. 1, og § 839, stk.
1, ligesom i ankesager, jf. § 918. efter nævningereformen bør der udvises særlig varsomhed
med, hvilket materiale der medtages i ekstrakten. af ordlyden og formålet med retsplejelo-
vens § 888 er det forudsat, at nævningerne alene skal have adgang til det materiale, der do-
kumenteres. i modsat fald er der risiko for, at oplysninger, som ikke er blevet dokumenteret,
indgår i vurderingen af skyldsspørgsmålet. formålet med reglerne er netop at imødegå dette,
jf. u 2001.1523 h. det er i øvrigt i retspraksis forekommet, at oplysninger vedrørende for-
straffe er indgået i en ekstrakt for sig selv, som først er blevet udleveret til retten og nævnin-
gerne i forbindelse med forhandlingen om strafudmålingen.
t har om sagens realitet endvidere anført bl.a., at udskrifterne af tidligere domme ikke er re-
levante, jf. justitsministeriets cirkulære nr. 177 af 8. oktober 1952. endvidere kan rapporterne
vedrørende videoovervågningsoptagelserne fra gerningsstedet ikke dokumenteres, idet disse
alene gengiver politiets subjektive opfattelse af videoovervågningsoptagelserne. rapporterne
er derfor uden betydning for sagen. tilsvarende gælder politirapporterne med vidneforklarin-
ger vedrørende vidner, der ikke var indkaldt til at afgive forklaring under hovedforhandlingen
for landsretten. materialet burde derfor have været udtaget af ekstrakten.
                                               - 7 -
anklagemyndigheden har til støtte for sin afvisningspåstand navnlig anført, at t ikke har den
fornødne retlige interesse i afgørelse af kæremålet, idet straffesagen er endeligt afgjort. end-
videre har ekstraktens indhold ikke påvirket nævningerne i strid med retsplejelovens regler
om bevisførelse. afgørelsen berører derfor ikke væsentlige individualinteresser.
anklagemyndigheden har om sagens realitet endvidere anført, at det ikke i forarbejderne til
nævningereformen er forudsat, at ekstrakten udelukkende må indeholde materiale, der skal
anvendes som bevis i sagen. tværtimod skelnes mellem dokumenter, der skal anvendes som
bevis, og blandt andet relevante politirapporter. nævningerne og dommerne skal have den
samme ekstrakt udleveret. rapporter vedrørende politiets opfattelse af, hvad der kan udledes
af videoovervågningsoptagelserne, er materiale, der skulle dokumenteres og benyttes under
forelæggelsen for at redegøre for efterforskningen og sagens forløb indtil hovedforhandlingen.
politirapporterne med vidneforklaringer var indsat ud fra en vurdering af, at disse kunne blive
nødvendige som led i bevisførelsen og indgår under alle omstændigheder som en del af sa-
gens akter, herunder efterforskningsmaterialet. da der var tale om anvendelse af straffelovens
§ 247, stk. 1, indeholdt ekstrakten de domme, som havde relevans for denne vurdering. det er
derfor berettiget, at materialet ikke blev udtaget af ekstrakten.
højesterets begrundelse og resultat
højesteret finder, at spørgsmålet om, hvorledes anklagemyndigheden skal udfærdige ekstrak-
ter i nævningesager efter nævningereformens ikrafttræden, har en så principiel karakter, at
kæremålet uanset bestemmelsen i retsplejelovens § 968, stk. 4, tages under behandling.
efter retsplejelovens § 888 skal nævningerne have udleveret en ekstrakt, som ikke må benyt-
tes uden for retslokalet, før voteringen begynder.
efter ordlyden af og forarbejderne til § 888 finder højesteret, at dommerne og nævningerne
skal have samme materiale til rådighed under behandlingen af nævningesagen, og at ekstrak-
ten til nævningerne således ikke skal opdeles i en del til brug for afgørelse af skyldspørgsmå-
let og en del til brug for eventuel strafudmåling.
                                             - 8 -
denne ordning er også i overensstemmelse med østre og vestre landsrets vejledning af 20.
december 2010 om den praktiske behandling af straffesager ved landsretterne, som byretterne
efter det oplyste følger i praksis.
under hensyn hertil, og da højesteret ikke finder grundlag for at tilsidesætte landsrettens af-
gørelse vedrørende indholdet af ekstrakten, stadfæster højesteret landsrettens kendelse.
                                     thi bestemmes:
landsrettens kendelse stadfæstes.