text:
mne
                                          udskrift
                                              af
                          sø- & handelsrettens dombog
                                         ____________
                                             dom
afsagt den 31. maj 2017.
n-1-16
                                   1) forbrugerombudsmanden
                                   2) forbrugerombudsmanden smf
                                   bente landgreen
                                   (advokat jacob pinborg for begge)
                                   mod
                                   danica pension
                                   livsforsikringsaktieselskab
                                   (advokat georg lett)
sagens baggrund og parternes påstande
denne sag, der er anlagt af forbrugerombudsmanden den 30. marts 2016 mod danica pensi-
on, livsforsikringsaktieselskab, angår navnlig, om pensionsselskabet efter lov om finansiel
virksomhed § 43, stk. 1, har handlet i strid mod god skik i forbindelse med indgåelse, regule-
ring og udbetaling af dækning i en forsikring for erhvervsevnetab tegnet af bente landgreen
som led i en firmaordning.
                                                 -2-
forbrugerombudsmanden har nedlagt følgende endelige påstande:
       1) danica pension, livsforsikringsaktieselskab, tilpligtes at anerkende at have handlet
            i strid med redelig forretningsskik og god praksis, jf. § 43, stk. l, i lov om finansiel
            virksomhed, (tidligere markedsføringslovens § 1) ved at have anvendt en grund-
            lagsrente på 2,5 % frem for den af finanstilsynet fastsatte maksimale grundlagsren-
            te for livsforsikringer som grundlag for regulering af udbetaling af bente land-
            greens kollektive erhvervsevnetabsdækning.
       2) danica pension, livsforsikringsaktieselskab, tilpligtes at stille bente landgreen på
            samme vilkår, som ville have været gældende, såfremt den af finanstilsynet fast-
            satte maksimale grundlagsrente for livsforsikringer var anvendt som grundlagsren-
            te frem for en grundlagsrente på 2,5 % som grundlag for regulering af udbetaling af
            bente landgreens kollektive erhvervsevnetabsdækning. danica pension, livsfor-
            sikringsaktieselskab, skal endvidere betale renter efter rentelovens § 5, stk. 1, fra
            forfaldstidspunktet for de således for lidt udbetalte beløb.
forbrugerombudsmanden har nedlagt subsidiær påstand om, at danica pension, livsforsik-
ringsaktieselskab, tilpligtes at stille bente landgreen på samme vilkår, som ville have været
gældende, såfremt der var anvendt en grundlagsrente på 1,5 % frem for 2,5 % som grundlag
for regulering af udbetaling af bente landgreens kollektive erhvervsevnetabsdækning. da-
nica pension, livsforsikringsaktieselskab, skal endvidere betale renter efter rentelovens § 5,
stk. 1, fra forfaldstidspunktet for de således for lidt udbetalte beløb.
danica pension har nedlagt endelig påstand om afvisning, subsidiært påstand om frifindelse,
samt en mere subsidiær påstand om at;
       a. sagsøger bente landgreen tilpligtes at anerkende, at hendes krav er forældet for så
            vidt angår evt. krav på yderligere bonus på hendes dækning for tab af erhvervsev-
                                                -3-
           ne hos sagsøgte for så vidt kravet angår ydelser forfaldet før den 19. juni 2011, sub-
           sidiært et andet tidspunkt.
       b. sagsøger bente landgreen tilpligtes at anerkende, at hun ikke har krav på nogen
           supplerende bonus for tiden efter den 19. juni 2011, subsidiært et andet tidspunkt,
           hvor bonusregulativet må anses for ændret på den måde, at bonus og kontostyrkel-
           se kun tildeles for så vidt angår bonus, der ville være blevet tildelt, hvis policen
           havde været oprettet på et g82 3%-grundlag.
heroverfor har forbrugerombudsmanden som mandatar for bente landgreen nedlagt på-
stand om frifindelse.
oplysningerne i sagen
dako a/s og dako danmark, hvor bente landgreen var medarbejder, sendte, repræsente-
ret af forsikringsmægleren mercer, i starten af 2001 deres firmapensionsordning i udbud.
danica pension, livsforsikringsaktieselskab, som er et dansk forsikringsselskab med ca.
600.000 kunder med speciale indenfor pensionsordninger, livsforsikringer og sundhedsfor-
sikringer, besvarede den 5. marts 2001 udbuddet med deres ”oplæg til pensionsordning hos
dako a/s”. oplægget indeholdt bl.a. en oversigt over dækningen ved tab af arbejdsevne
samt en beregning af præmien. det fremgår af oplægget, at præmien udgjorde 0,5807 % af
lønnen ved en dækning på 30 %, og at præmien blev beregnet på basis af den naturlige
præmie i et g83 3 %-grundlag. det fremgår endvidere, at den enkelte medarbejder herud-
over kunne supplere med en individuel dækning etableret på et g82 2 %-grundlag.
på baggrund af oplægget vandt danica udbuddet og påbegyndte herefter de egentlige for-
handlinger med mercer.
i juli 2001 underskrev dako og danica en overenskomst om firmapension. overenskom-
stens vilkår og betingelser var identiske med indholdet i danicas oplæg, men indeholdt dog
ingen oplysninger om firmapensionens tekniske beregningsgrundlag eller om selve præmie-
                                                   -4-
beregning og herunder ikke hvilken grundlagsrentesats, der blev lagt til grund for beregnin-
gerne af dækning med tab af arbejdsevne.
bente landgreen var ansat hos dako, da overenskomsten med danica blev indgået. det var
frivilligt for bente landgreen, om hun ønskede at indgå i firmapensionsordningen. efter en
generel orientering af alle dakos medarbejdere og efter bente landgreens personlige møde
med en repræsentant fra mercer omkring de mulige pensionsordninger, valgte bente land-
green at indtræde i ordningen ved at udfylde en indmeldelsesblanket.
bente landgreen fik den 9. august 2001 tilsendt danicas bekræftelse på sin indmeldelse og
modtog den 23. august 2001 en dækningsoversigt med ikrafttrædelse den 1. juli 2001. vedrø-
rende dækning ved tab af arbejdsevne fremgik det bl.a.:
       ”(…)
       dækningen er led i en gruppeordning. præmien fastsættes for et år ad gangen på grund-
       lag af gruppens fordeling på alder, køn og beskæftigelse samt den af finanstilsynet fast-
       satte maksimale grundlagsrente for livsforsikringer.
       som det fremgår af forsikringsbetingelserne, er den præmie, som opkræves, forsikrin-
       gens tarifpræmie fratrukket bonus…”
bente landgreen fik samtidig med dækningsoversigten udleveret en kopi af de almindelige
forsikringsbetingelser, som gjaldt både livs- og skadesforsikringer. vedrørende dækning ved
tab af arbejdsevne indeholdt forsikringsbetingelserne den samme passage som dæknings-
oversigten, der trådte i kraft den 1. juli 2001, der henviste til den af finanstilsynet fastsatte
maksimale grundlagsrente for livsforsikringer ved præmieberegningen. forsikringsbetingel-
serne indeholdt ikke oplysninger om bonusreguleringen for skadesforsikringen.
der er enighed mellem parterne om, at den udleverede dækningsoversigt trådte i stedet for
en police, samt at den af finanstilsynet fastsatte maksimale grundlagsrente for livsforsikrin-
ger på det tidspunkt og indtil den 1. januar 2011 udgjorde 1,5 %.
de særlige forsikringsbetingelser, som vedrørte den kollektive skadesforsikring ved tab af
arbejdsevne, omtalte ligesom overenskomsten ikke, hvordan grundlagsrenten var fastsat,
                                                     -5-
men i betingelsernes afsnit om ændring af præmie og forsikringsbetingelser fremgår det dog
bl.a. at:
       ”den præmie som forsikringstageren betaler for dækningen, er tarifpræmien reduceret
       med bonus. ændring i præmien på grund af gruppens sammensætning, dækningens re-
       gulering, eventuel bonus samt ændring af den af finanstilsynet fastsatte maksimale
       grundlagsrente for livsforsikringer vil ikke blive meddelt.”
det fremgår endvidere af betingelserne, at ”tarifpræmie” skal forstås som den pris, et forsik-
ringsselskab i henhold til beregningsgrundlaget tager for en forsikring.
bente landgreen husker ikke, om hun har modtaget kopi af de særlige forsikringsbetingel-
ser.
i sommeren 2002 overgik bente landgreens skadesforsikring til udbetaling med udløb senest
den 1. november 2020.
i december 2002 og den 23. juli 2003 modtog bente landgreen nye dækningsoversigter, som i
afsnittet omkring dækning ved tab af erhvervsevne fortsat henviste til den af finanstilsynet
fastsatte maksimale grundlagsrente for livsforsikringer.
den 6. september 2005 modtog bente landgreen et brev fra danica, som bekræftede, at bi-
dragssatsen var blevet reguleret i henhold til hendes aftale.
i de efterfølgende dækningsoversigter af 10. april 2006 (ikrafttrædelse den 1. juli 2005), af 19.
februar 2007 (ikrafttrædelse den 1. juli 2006), af 30. maj 2008 (ikrafttrædelse den 1. juli 2006),
af 1. februar 2013 (ikrafttrædelse den 1. april 2012) og af 21. februar 2013 (ikrafttrædelse den
1. februar 2013) blev der ikke længere henvist til den af finanstilsynets fastsatte grundlags-
rente under afsnittet om dækning ved tab af erhvervsevne, idet ordlyden i alle dæknings-
oversigterne nu var ændret til (uddrag fra dækningsoversigt af 10. april 2006):
       ”under udbetaling
       på opgørelsesdatoen den 01.04.2006 udbetaler vi dækning ved tab af erhvervsevne.
                                                   -6-
      udbetalingens størrelse m.m. står i brevet ”meddelelse om pensionsudbetaling”, som vi
      sender hvert år.
      udbetalingen sker, så længe forsikrede er berettiget efter forsikringsbetingelserne.”
den 9. december 2010 sendte bente landgreen en e-mail til danica med spørgsmål til sin
pensionsordning, herunder med spørgsmål om, hvordan reguleringen af den årlige udbeta-
ling for dækning af tab af erhvervsevne blev beregnet.
den 3. marts 2011 besvarede danica hendes spørgsmål og opstillede følgende oversigt over
beregningen af hendes ydelse pr. 1. januar 2011, der viste, at danica havde anvendt en
grundlagsrente på 2,5 % ved beregningen af bente landgreens udbetaling:
beregningen blev i brevet beskrevet som følgende:
      ”ydelsen på 2,5095 % grundlag: 219.600 x 8,345675 = saldo på 1.832.710.
      1.832.710 x 0,002468 = 4.523,13 i kontostyrkelse
      ydelsen på 0 % grundlag: 11.655 x 9,565501 = saldo på 111.486
      111.486 x 0,027625 = 3.079,80 i kontostyrkelse
      regulering for kontostyrkelse: 4.523,13 + 3.079,80 – 708,00) = 6.895,09 delt med 9,565501 =
      721.
      ny ydelse pr. 1. januar 2011 er 219.600 + 11.655 + 721 = 231.976.”
bente landgreen indbragte i 2011 danica for ankenævnet for forsikring. bente landgreens
klage indeholdt flere punkter, herunder en klage over grundlaget for danicas regulering af
løbende udbetalinger for tab af erhvervsevne (anvendelsen af 2,5 % grundlagsrenten).
den 14. maj 2012 traf ankenævnet for forsikring afgørelse i klagesagen, hvori bente land-
green ikke fik medhold i sine klagepunkter. nævnet udtalte bl.a.:
                                                     -7-
      ”nævnet har gennemgået sagens akter og finder ikke, at der for nævnet er fremlagt do-
      kumentation for, at danica pension har behandlet klagerens forsikring anderledes og rin-
      gere, end klageren er blevet lovet i police eller på andet grundlag…”
finanstilsynet afviste den 1. februar 2013 at behandle bente landgreens klage og begrunde-
de det med, at idet der var tale om en konkret formueretlig tvist, var det ankenævnet for
forsikring, der skulle afgøre klagen.
bente landgreen indbragte den 11. januar 2013 på ny sagen for ankenævnet for forsikring,
hvori hun bl.a. gentog sin påstand om, at danica var forpligtet til at anvende en grundlags-
rente på 1,5 % i sin beregning af hendes udbetaling. den 14. august 2013 traf nævnet afgørel-
se om, at de ikke kunne afgøre sagen og udtalte:
      ”selv om nævnet principielt er kompetent til at behandle tvister som de foreliggende, har
      nævnet hverken erfaring eller ekspertise i at afgøre komplicerede problemstillinger af
      overvejende beregningsteknisk/forsikringsmatematisk art, og nævnet finder det på denne
      baggrund rigtigst at afstå at afgøre den indbragte sag, jf. herved i nævnets vedtægter.”
den 26. marts 2014 klagede bente landgreen over danica til forbrugerombudsmanden,
hvori hun bl.a. gjorde gældende, at danica, i strid med finanstilsynets grundlagsrente på 1,5
% ved pensionens indgåelse, nu anvendte en grundlagsrente på 2,5 % ved beregningen af
den løbende regulering af hendes udbetalinger.
efter opfordring fra danica blev der afholdt et møde hos forbrugerombudsmanden den 23.
april 2015. fra danica pension deltog bl.a. vicedirektør, advokat ole krogh petersen, an-
svarshavende aktuar bo søndergaard og advokat georg lett. ud over forbrugerombuds-
mand christina toftegaard nielsen deltog en chefkonsulent samt en specialkonsulent hos
forbrugerombudsmanden samt to advokater fra kammeradvokaten. det fremgår af mødere-
feratet bl.a., at:
      ”grundlagsrenten på 2,5 % vedrørende skadesforsikringsdelen fremgik kun af oplægget
      (=tilbuddet), som blev sendt til mægleren. oplægget er ifølge danica en del af overens-
      komsten med dako a/s. af oplægget fremgik, at præmien blev beregnet i et g82-3 %-
      grundlag, hvilket svarede til en grundlagsrente på 2,5 %.
                                                     -8-
      danica erkendte derfor, at det er en fejl, at der på side 2 i klagerens dækningsoversigt fra
      sommeren 2001 står, at præmien på skadesforsikringsdelen fastsættes bl.a. på baggrund
      af den af finanstilsynet fastsatte maksimale grundlagsrente for livsforsikringer. danica
      oplyste, at der er tale om en generel fejl i alle dækningsoversigter udsendt i perioden fra
      2000-2003, idet den maksimale grundlagsrente for livsforsikring i 1999 blev nedsat fra 2,5
      % til 1,5 %. hvilket ved en fejl ikke blev konsekvensrettet i dækningsoversigterne før i
      2003, således at der ikke længere under skadesforsikringsdelen blev henvist til grund-
      lagsrenten fastsat af finanstilsynet…”
det fremgår af brev af 4. september 2015 fra danica til forbrugerombudsmanden, at der i alt
var 3.101 kunder, der fra 2000 til 2003 havde samme dækning som bente landgreen, og som
havde modtaget dækningsoversigter med samme fejlhenvisning til den af finanstilsynet
fastsatte maksimale grundlagsrente og som efterfølgende modtog erhvervsevnetabsydelse.
af disse var 1.019 stadig under udbetaling, og 573 var afsluttet for mere end 10 år siden.
danica har løbende underskrevet suspensionserklæringer med afbrydelse af forældelsen af
bente landgreens eventuelle krav mod danica. den første suspensionserklæring af 19. juni
2014 medførte, at forældelsen tidligst kunne indtræde den 1. april 2015. den sidste suspensi-
onserklæring, som også vedrører andre kunder end bente landgreen, blev underskrevet den
24. februar 2016, hvorved forældelsen af krav mod danica, der vedrører fastsættelsen af
grundlagsrenten, først forældes 6 måneder efter endelig dom/forlig i forbrugerombudsman-
dens retssag mod danica.
forklaringer
der er under sagen afgivet forklaring af bente landgreen, thomas falck og bo søndergaard.
bente landgreen har forklaret bl.a., at hun er uddannet hospitalslaborant og blev senere an-
sat som kvalitetssikringsassistent (qa) i medicinalvirksomheden dako. her var hendes
opgaver bl.a. at holde styr på dokumentering mv. hun blev erhvervsudygtig den 11. juli
2002, og den 1. maj 2004 fratrådte hun sin stilling hos dako. hun modtager nu offentlig før-
tidspension samt pension fra danica.
                                              -9-
dakos hr-afdeling orienterede i foråret 2001 første gang medarbejderne om danicas pen-
sionsordning. på det tidspunkt havde hun en firmapension hos pfa. hun modtog en orien-
tering og fik udleveret information om de ydelser, som danica kunne tilbyde omkring er-
hvervsevnetab, kritisk sygdom mv. da dako valgte at opsige samarbejdet med pfa, valgte
hun at gå med i ordningen hos danica, da danica tilbød en bedre dækning end pfa herun-
der omkring dækning for erhvervsevnetab. hun husker ikke, hvem der udleverede papirer-
ne. papirerne er ikke fremlagt i sagen.
de ansatte hos dako havde hver især et kort individuelt møde med forsikringsmægleren
mercer, hvor deres dækningsmuligheder blev drøftet. hun husker ikke navnet på mercers
mandlige repræsentant. hun blev her opfordret til at vælge 60 % på erhvervsevnetabsdæk-
ningen. de diskuterede også tilvalg på 20 %. hun husker ikke hvor lang tid samtalen varede,
eller om de mødtes flere gange. de drøftede ikke de tekniske aspekter af forsikringen ved
mødet. derefter underskrev hun indmeldelsesblanketten, som hun forinden havde læst spo-
radisk igennem. hun husker ikke, hvem der gav hende den. hun husker tillige ikke, om hun
fik hjælp til at udfylde den, eller om hun fik udleveret andet end indmeldelsesblanketten.
hun mener, at hun afleverede blanketten til hr-afdelingen hos dako. der var ingen møder
med ansatte fra danica.
hun fik ikke udleveret overenskomsten mellem dako og danica (bilag 15) forud for sin
indmeldelse hos danica. hun underskrev indmeldelsesblanketten den 21. juni 2001, hvor
hun ved sin underskrift bekræftede, at hun var gjort bekendt med bestemmelserne i over-
enskomsten. hun var blevet orienteret af mercer om, hvad overenskomsten indeholdte samt
om pensionens ydelser, hvorfor hun troede, at hun var bekendt med overenskomsten.
hun fik udleveret danica pension almindelige forsikringsbetingelser (bilag 5) sammen med
policen/dækningsoversigten (bilag 3). hun læste dokumenterne igennem men studsede ikke
over noget og var samtidig af den opfattelse, at der alligevel ikke kunne ændres på noget.
hun orienterede sig om, at de dækninger, som hun var tilmeldt, også optrådte i dokumentet.
                                             - 10 -
hun husker ikke, om hun bemærkede omtalen af grundlagsrenten. hun var bekendt med
begrebet.
hun ved ikke, om hun fik udleveret forsikringsbetingelserne for den kollektive forsikring
ved tab af arbejdsevne (bilag 6). hun har ikke kunnet finde dokumentet derhjemme, hvilket
ville være unaturligt, hvis hun havde modtaget det, da hun plejer at gemme alt om sine for-
sikringer.
hun fik ikke udleveret en kopi af bonusregulativ for syge- og ulykkeforsikringer i danica
pension (bilag 9), og hun fik ikke udleveret sammenskrivning af det anmeldte og tekniske
grundlag m.v. for livsforsikringsvirksomhed (bilag 7).
hun kender ikke til brevet fra december 2002 fra danica pension (bilag p).
i brev af 22. november 2004 fra danica bemærkede hun, at der bl.a. stod, at de ændrede vil-
kår ikke gjaldt hende, hvorfor hun ikke tænkte mere over det.
brevet af 6. september 2005 fra danica hentydede til, at danica hvert år skulle opregulere
grundlaget for bidragssatsen, og da de fortsatte med at glemme det, mindede hun dem om
det. hun modtog dækningsoversigten med ikrafttræden den 1. juli 2005, hvor hun ikke be-
mærkede nogen ændringer.
den 9. december 2010 sendte hun en mail med spørgsmål til danica, da det fremgik af dani-
cas hjemmeside, at hendes pension fra 2010 ikke stemte overens med det, der var aftalt ved
pensionens indgåelse. danica tog for meget i præmie og administrationsbidrag, og hun
spurgte ind til bidragssatsen. da hun modtog svaret fra danica den 3. marts 2011, undrede
hun sig over, at danica nævnte at grundlagsrenten var 2,5 %. dette var første gang, hun fik
kendskab til, at der blev anvendt en grundlagsrente på 2,5 % på hendes dækning for tab af
arbejdsevne. hun beregnede herefter differencen på ydelsen og præmien og kontaktede da-
nica igen. hun talte med erik haag flere gange, dog uden at det ændrede på noget. hun fik
kontorenten oplyst.
                                               - 11 -
grundlagsrenten blev omtalt i hendes police. hun var igennem dagspressen blevet bekendt
med, at grundlagsrenten var 1,5 %.
hun indbragte herefter sagen til forsikringsankenævnet, som traf afgørelse den 14. maj 2012.
hun indbragte sagen på ny til forsikringsankenævnet, da hun var blevet rådet af advokat-
hjælpen til at regne hendes tab ud og indgive sagen på ny. hun havde fået penge retur efter
den første sag. hun ringede til en aktuar for at høre om beregningerne var korrekte. han
forklarede hende, at arbejdsgiveren kunne have lavet en aftale med danica om at ændre
grundlagssatsen. hun kontaktede ikke efterfølgende dako for at få dette be- eller afkræftet.
der var ikke nogen, der hjalp hende med at formulere hendes klage til forsikringsankenæv-
net.
efterfølgende har danica ændret på deres procedurer, men ikke i forhold til grundlagssat-
sen.
der verserer en anden retssag mod danica om nogle af hendes andre indsigelser. der er ikke
indgået forlig herom.
det er korrekt, at hun ejer en lejlighed i spanien, som hun nogle gange lejer ud. hun tjener
ikke noget på det, da det kun lige løber rundt.
thomas falck har forklaret bl.a., at han er pensionsfaglig chef hos danica og arbejder med
arbejdsmarkedspensioner. i 2001 var han mæglerchef for den afdeling, der varetog kontak-
ten og servicen overfor de forsikringsmæglere, som danica samarbejder med. han var på det
tidspunkt chef for de medarbejdere, der udarbejdede udbuddet fra danica til dako. han
husker dog ikke det konkrete udbud til dako. aftalen med dako blev betragtet som en
mellemstor standardsag, idet der var ca. 400 ansatte hos dako på det tidspunkt.
                                               - 12 -
idet aftalen mellem danica og dako blev opsagt i 2011, har de ikke det fysiske udbudsma-
teriale længere, men selve sagen ligger på danicas server. hans egen mailkonto går ikke så
langt tilbage i tiden.
danica blev indbudt af dakos forsikringsmægler mercer til at afgive et tilbud i en udbuds-
runde. mercers kontaktperson var birthe ellevang. det var per rasmussen, der varetog sa-
gen for danica. i forbindelse med udbuddet fik danica udleveret en medarbejderliste over
dakos ansatte, dakos krav til ydelsesmønsteret samt oplysninger om hvilke krav, som
dako havde til serviceniveauet og om indbetalingens størrelse. der er ikke noget, der indi-
kerer, at udbuddet var kompliceret.
danicas svar på udbudsmaterialet er betegnet ”oplæg til pensionsordning hos dako” (bi-
lag 16). det havde ingen betydning, om det blev kaldt et oplæg eller et tilbud, da indholdet
udgjorde et bindende tilbud, hvilket også fremgår af korrespondancen den 21. maj 2001 mel-
lem birthe ellevang og per rasmussen. mercer vidste derfor, at der var tale om et bindende
tilbud. danica laver 50-100 udbud om året, hvoraf ca. 25 % er til mercer.
oplægget blev opbygget af forskellige standarder og opstillet i skemaform, hvilket var helt
normalt. ud fra medarbejderlisten udregnede danicas system en prisfastsættelse.
der var givet 20 % rabat på erhvervsevnedækningen. det fremgår af oplægget, at prisen på
dækning ved tab af arbejdsevnen var 0,5807 % af lønnen for en dækning på 30 %, som var
fastsat ud fra en grundlagsrente på 2,5 %. han ved ikke, om rabatten på 20 % var fratrukket.
mercer vidste, at de tegnede kollektive dækninger med en grundlagsrente på 2,5 %, da dette
var ens på alle deres forsikringer. dette havde betydning for prisen på forsikringen.
mercer sammenholdte tilbuddene fra leverandørerne og drøftede dem formentlig med
dako. det afgørende for at vinde et udbud er pris, afkast, omkostninger mv.
danica blev herefter udvalgt til den endelige forhandling. danica var ikke i direkte kontakt
med dako på noget tidspunkt på grund af mæglerfuldmagten til mercer, som havde et
                                                - 13 -
fuldt mandat. danica måtte derfor heller ikke have kontakt til dakos medarbejdere. dette
er også årsagen til, at overenskomsten er underskrevet af parterne på forskellige datoer.
overenskomsten nævner ikke grundlagsrenten, da dette ikke er en del af den normale stan-
dard, og som heller ikke indgår i aftalegrundlaget som sådan. dette er fortsat gældende. der
nævnes heller ikke noget om pris, risikobonus mv., hvilket også er helt standardmæssigt.
dette gjorde per rasmussen også birthe ellevang opmærksom under punkt 10 i deres korre-
spondance af 21. maj 2001.
det er korrekt at pris, afkast, omkostningssatsen, et selskabs evne til at kunne administrere
aftalen, grundlagssatsen mv. anses som konkurrenceparametre i et udbud. danica valgte ik-
ke at skrive grundlagsrenten ind i overenskomsten. mercer har ikke haft et ønske om, at
konkurrenceparametrene skulle indskrives i overenskomsten.
danica modtog en begæring fra de medarbejdere, der ønskede at indtræde i ordningen, samt
erklæringer fra de medarbejdere, der ikke ønskede at være med. der var mercer, der gav
dem besked herom. mercer var kompetente til at informere medarbejderne om forsikringer-
ne. mercer blev betalt 12 % i provision for det oprindelige implementeringsarbejde og råd-
givning og for den efterfølgende håndtering af kunden fik mercer 1 % af indbetalingen. det-
te er senere blevet ændret, således at det er tydeligt for kunden at se i bl.a. dækningsoversig-
ten, at mægleren modtager provision for sit arbejde.
danicas brev af 23. august 2001 til mercer skal anses som et forbrev til dækningsoversigten.
danica har ikke sendt dækningsoversigten til medarbejderne direkte, da dette var mercers
opgave.
danica havde afskaffet policer, da de havde problemer med, at kunderne havde smidt poli-
cerne væk, hvilket var meget besværligt ved udbetalinger. kunderne fik derfor alene dæk-
ningsoversigten og forsikringsbetingelserne tilsendt.
                                               - 14 -
det er juristerne i den administrative afdeling, som laver dækningsoversigter. dette var hans
afdeling ikke involveret i, og hans afdeling havde ikke mere med sagen at gøre efter, at afta-
legrundlaget var på plads. der var tale om en standardvare med standarddækning. han ved
ikke, hvorfor der er henvist til den af finanstilsynet fastsatte maksimale grundlagsrente for
livsforsikringer i dækningsoversigterne, da han ikke har haft noget med det at gøre. det er
sendt til mægleren efterfølgende, så hvis der havde været fejl, ville det være blevet opdaget.
der er sammenhæng mellem ydelse og pris ved erhvervsevnetabsdækningen.
da bente landgreen stoppede hos dako overgik dialogen omkring hendes pension direkte
til danica.
bo søndergaard har forklaret bl.a., at han er chef for danicas aktuariat og er ansvarshavende
aktuar, hvor han skal sikre, i medfør af lov om finansiel virksomhed, at det tekniske bereg-
ningsgrundlag for livsforsikring er rimeligt og betryggende. han er ansat af danicas besty-
relse og skal rapportere til finanstilsynet. derudover skal han bl.a. i en årlig rapport afrap-
portere til finanstilsynet samt løbende anmelde forhold vedrørende livsforsikringsforretnin-
gen.
han blev ansat som aktuarstuderende hos danica i 1993 og blev fuldtidsansat i 1998. i 2001
var han netop blevet chef for en mindre afdeling i aktuariatet, der var ansvarlig for opgørel-
sen af de regnskabsmæssige hensættelser. han havde derfor ikke noget med sagen at gøre på
det tidspunkt, men han har siden hen læst sagen igennem.
han anser firmaaftalen som en aftale, der blev indgået mellem dako og danica. bente
landgreens aftale er underlagt rammerne i firmaaftalen. der er tale om en mellemstor aftale
på standardvilkår. aftalens syge- og ulykkeforsikring er tillige en standarddækning. indbe-
talingerne fra kunderne går til pensionsopsparing og risikodækninger, herunder invaliditet,
død og kritisk sygdom.
syge- og ulykkeforsikringen er lavet ud fra et beregningsteknisk grundlag og ud fra et bo-
nuselement. i aftalen med dako er der derudover et renteelement ved erhvervsevnetab,
                                              - 15 -
som er sat til 2,5 % og derudover, er der lagt 20 % rabat på risikosatserne. præmien er kun-
dens betaling for dækning.
g82 var det fællesgrundlag, som branchen lavede i 1982 på livsforsikringer. den maksimale
grundlagsrente var 4,5 % indtil medio 1994, 2,5 % indtil til medio 1999 og 1,5 % indtil 1. ja-
nuar 2011 og i dag er den 0,5 %.
i denne sag er der tale om en skadesforsikring, hvor der ikke er de samme tilsynsmæssige
regler som ved livsforsikringen, hvorfor hans tilsynsrolle som ansvarshavende aktuar heller
ikke er gældende for skadesforsikringer.
skadesforsikringen er tegnet på 2,5 %-grundlag, hvilket er muligt, idet reglerne om den
maksimale grundlagsrente alene finder anvendelse på livsforsikringer. ved en grundlagsren-
te på 2,5 % bliver kundens præmie lavere. selvom kunden altid betaler en fast procentsats af
sin løn til forsikringen, har grundlagsrentens niveau alligevel betydning for kunden, idet der
ved en lav præmie indbetales mere til opsparringen og mindre til risikodækninger. en
grundlagsrente på 2,5 % medfører ikke et tab for danica, da der er en forventning om en
fremtidig bonus. dako kunne ikke have valgt en grundlagsrente på 1,5 %, da danica ikke
tilbyder dette. ingen kunder har efterspurgt dette, da deres præmie på syge- og ulykkefor-
sikringen dermed ville stige. de har aldrig anvendt en højere grundlagsrente end 2,5 %.
denne grundlagsrente (g83 3 % grundlag) er aftalt med dako, hvilket fremgår af oplægget
til dako. dette fremgår ikke af overenskomsten, hvilket er helt standard, da det ikke er alt,
der fremgår af den endelige aftale, selvom det er en del af aftalen. dette gælder fx prisen.
skadesforsikringer er kun 1-årige forsikringer, hvorfor grundlagsrenten og prisen i princip-
pet kan ændre sig årligt. på skadestidspunktet låses ydelsen (garanteret ydelse), og de be-
regningsgrundlag, der ligger bag fastsættelsen af grundlagsrenten, ligger derved også fast.
ydelsen kan derfor ikke blive lavere, men kan blive højere ved bonus eller ved kontostyrkel-
se. kundens pris, som er tarifpræmien fratrukket bonus, er den samme, da der tages ud-
gangspunkt i en grundlagsrente på 2,5 %.
                                                - 16 -
hvis man antager, at grundlagssatsen blev nedsat til 1,5 %, skulle ydelsen også nedsættes.
dette er ikke en realistisk mulighed.
han læser første afsnit i dækningsoversigten fra 1. juli 2001 omkring præmien således, at der
refereres til tarifpræmien. den præmie, som kunden opkræves, er tarifpræmien fratrukket
bonus. der er derfor ikke tale om en fejl i skrivelsen. det fremgår af de særlige forsikringsbe-
tingelser (også kaldt den kollektive forsikring ved tab af arbejdsevne kaldt, bilag 6) under af-
snittet om ændring af præmie og forsikringsbetingelser, at man har anvendt begrebet
”præmie” også for tarifpræmien (1. orden præmie), hvorved dækningsoversigtens ordlyd
giver rigtig god mening.
han har ikke deltaget i den juridiske vurdering af ordlyden af dækningsoversigten mv.,
hvorfor han ikke har haft indflydelse på danicas brev til forbrugerombudsmanden af 4. sep-
tember 2015. han deltog i mødet hos forbrugerombudsmanden den 23. april 2015, hvor da-
nica, ifølge referatet, erkendte, at der var tale om en fejl i bente landgreens dækningsover-
sigt. alle, der har læst ordlyden af dækningsoversigten isoleret set, har haft den opfattelse, at
der var tale om en fejl, men da han som aktuar, og som led i sin forberedelse af sit vidneud-
sagn, har læst dækningsoversigten i den rette sammenhæng med de særlige forsikringsbe-
tingelser, har han indset, at der ikke var tale om en fejl i dækningsoversigten. uanset hvilket
grundlag der anvendes, når tarifpræmien for 1. ordens grundlaget fastlægges, er det grund-
lagsrenten (på 2,5 %), der gælder efter bonussen, der et det afgørende for kunden. grund-
lagsrenten fremgår af pensionsoplægget. bente landgreens aftale er underlagt firmaaftalen.
hvis grundlagsrenten ændres fra 2,5 % til 1,5 %, ændres beregningsgrundlaget tilsvarende.
kunden ser kun tarifpræmien fratrukket bonus på skadesforsikringen, og kunden ser derfor
ikke 1. ordens grundlaget alene men 2. ordens grundlaget, som er efter, at præmien er blevet
reduceret med bonus. derved skal ordlyden af dækningsoversigten forstås således, at da af-
talen blev indgået var grundlagsrenten 1,5 %, hvorefter der fratrækkes bonus, således at
grundlagsrenten bliver 2,5 %. der er indbygget en automatik i bestemmelsen, således at hvis
grundlagsrenten nedsættes til 0,5 %, er det mest sandsynligt, at danica fastholder præmien
ud fra en grundlagsrente på 2,5 %. kunden vil ikke opleve, at bonuselementet er blevet 1 %
                                               - 17 -
højere, da kunden kun ser tarifpræmien fratrukket bonus. dækningsoversigten skal derfor
læses i sin helhed sammenholdt med bestemmelserne i den kollektive forsikring ved tab af
arbejdsevne. danica ændrede senere på formuleringerne for at gøre det mere læsbart for
kunden.
bonusregulativet (bilag 9) udleveres ikke til kunden ved aftalens indgåelse. ved forespørgsel
udleveres alene relevante uddrag til kunden. bonusregulativet kan frit ændres, men er stort
set ikke ændret siden 2002. kunden reguleres primært ud fra kontorenten, som vurderes år-
ligt. danica indførte kontostyrkelse på de dækninger, som havde 4,5 %-grundlag den 1. ja-
nuar 2001, og på dækninger, der havde 2,5 %-grundlag den 1. januar 2003. kontostyrken er
betinget bonus, det vil sige bonus, der kan reduceres igen. for bente landgreens vedkom-
mende er der alene kontostyrkelse på den kollektive forsikring for tab af arbejdsevne, da det
er den eneste dækning, der er oprettet på 2,5 %-grundlag.
beregningen som er foretaget i brevet af 3. marts 2011 til bente landgreen viser, hvordan
danica er kommet frem til reguleringen af bonus pr. 1. januar 2011. der er anvendt et 2,5 %-
grundlag. ydelsen før opskrivning er 219.600 kr. og et passiv på 8,345676 som er nutidsvær-
dien. beløbet, som skal afsættes til dækningen af ydelsen, er herefter ydelsen ganget med
passiv, som giver saldoen på 1.832.710 kr. når man ganger bonussatsen med saldoen får
man kontostyrkelsen. skemaet viser, at den ydelse, der er anlagt på et 2,5 %-grundlag, er fast
med 219.600 kr., mens en ydelse, der er anlagt på grundlag på 0 %, medfører en stigning i
ydelsen på 721 kr.
beregningerne i det reviderede bilag o viser den samme beregning, som der er foretaget i
danicas brev af 3. marts 2011, men dog helt tilbage fra, da bente landgreens policedækning
blev aktuel. her er der forudsat en grundlagsrente på 1,5 % i stedet for 2,5 %. skemaet viser
udviklingen af udbetalingerne. såfremt ordningen var anlagt med et 1,5 %-grundlag, ville
bente landgreen have haft en højere faktisk udbetaling, end det hun har fået, idet policen
har været anlagt på et 2,5 %-grundlag. hvis der var tale om et 1,5 %-grundlag, var policen
ikke omfattet af kontostyrkelse. i det nye bilag o, som han har efterregnet, er der medtaget
en ekstra beregning, hvor den garanterede ydelse bliver omregnet til et 0,5 %-grundlag,
                                                      - 18 -
hvorved ydelsen pr. 1. januar 2011 falder fra 253.000 kr. til 239.000 kr. hvis man ændrer
grundlagsrenten fra 2,5 % til 1,5 % er der færre penge til alderdomspensionen. beregninger-
ne er ikke i overensstemmelse med aftalen.
årsagen til danicas brev af 6. september 2005 var, at danica tilbage i 2005 ikke havde mulig-
hed for at sende dækningsoversigter ud til policeaktuelle kunder, hvilket bente landgreen
anmodede om. det var danicas system, der ikke kunne generere en dækningsoversigt.
det fremgår af bente landgreens dækningsoversigt fra 2001 omkring garanteret udbetalin-
ger, at renten er 1,5 %. denne rente vedrører ikke-aktuelle forsikringer.
parternes synspunkter
for sagsøgerne, forbrugerombudsmanden og forbrugerombudsmanden s.m.f. bente land-
green, er der i det væsentlige procederet i overensstemmelse med påstandsdokumentet af 8.
marts 2017, hvoraf fremgår bl.a.:
      ”
      1.1      generelle anbringender
      1.1.1 danica pension har aftalt med bente landgreen, at bonus ville blive beregnet på
               basis af den af finanstilsynet fastsatte maksimale grundlagsrente
      til støtte for de nedlagte påstande gøres det overordnet gældende, at danica pension har
      aftalt med bente landgreen, at bonussen for hendes erhvervsevnetabsdækning vil blive
      beregnet på basis af den af finanstilsynet fastsatte maksimale grundlagsrente.
      1.1.1.1        aftalegrundlaget
      der henvises herved til, at det af både policen (bilag 3) og efterfølgende dækningsover-
      sigter (bilag 4 og 21) i relation til dækning ved tab af erhvervsevne fremgår, at ”præmien
      fastsættes for et år ad gangen på grundlag af […] den af finanstilsynet fastsatte maksimale grund-
      lagsrente for livsforsikringer.” det tilsvarende fremgår af de almindelige forsikringsbetin-
      gelser (bilag 5), hvortil der henvises i policen og dækningsoversigterne.
      det bestrides, at policen og dækningsoversigterne ikke udgør bindende forpligtelser for
      danica pension. eftersom bente landgreen alene har modtaget policen og dækningsoversig-
      ter og ikke har modtaget pensionstilsagn, må policen og dækningsoversigterne anses for at
      fungere som erstatning for pensionstilsagnene og dermed være bindende. alternativet
      ville medføre, at danica pension ikke havde forpligtet sig aftaleretligt til at levere pensi-
      ons- og forsikringsydelser som modydelse til bente landgreens indbetalinger. det må
      have formodningen imod sig, at dette skulle være tilfældet.
                                               - 19 -
den omstændighed, at der i policen (bilag 3), dækningsoversigterne (bilag 4 og 21) og
forsikringsbetingelserne (bilag 5 og 6) er henvist til bonusregulativet og det tekniske
grundlag, medfører, at både bonusregulativet (bilag 9-10) og det tekniske grundlag (bi-
lag 7) er en del af aftalen. begge dokumenter indeholder tilsvarende et vilkår om anven-
delse af den af finanstilsynet fastsatte maksimale grundlagsrente. dette gælder, uanset
om bente landgreen var i besiddelse af bonusregulativet og det tekniske grundlag eller
havde kendskab til deres indhold. bente landgreen kan således som aftalepart støtte ret
på aftalens ordlyd.
eftersom skadesforsikringen både er reguleret i de almindelige forsikringsbetingelser
(bilag 5) og de særlige forsikringsbetingelser (bilag 6), kan de særlige forsikringsbetin-
gelser ikke anses for at tilsidesætte de almindelige forsikringsbetingelser. eftersom der
endvidere ikke er indbyrdes modstrid mellem forsikringsbetingelserne, fører andre for-
tolkningsprincipper heller ikke til, at de almindelige forsikringsbetingelser skal tilside-
sættes. de to forsikringsbetingelser må således anses for at fungere sideordnet, for så vidt
angår bente landgreens skadesforsikring. der henvises herved også til, at det følger af
ordlyden af de almindelige forsikringsbetingelser, at de skal gælde ved siden af de særli-
ge forsikringsbetingelser.
selv hvis det lægges til grund, at de særlige forsikringsbetingelser fraviger de almindeli-
ge forsikringsbetingelser, følger det af aftalegrundlaget, at den af finanstilsynet fastsatte
maksimale grundlagsrente finder anvendelse, idet der i de særlige forsikringsbetingelser
er henvist til bonusregulativet (bilag 9-10).
den omstændighed, at der er tale om kompliceret information, som må læses i sam-
menhæng, kan ikke føre til noget andet resultat.
danica pension har konsekvent i aftalen med og informationen til bente landgreen angi-
vet, at finanstilsynets maksimale grundlagsrente blev fulgt, ligesom der ikke i den for-
bindelse er knyttet relevante forbehold eller andre uklarheder, som kan komme bente
landgreen til skade. en læsning af den samlede information til bente landgreen i sam-
menhæng fører således til, at danica pension har givet et bindende løfte til bente land-
green om en grundlagsrente på 1,5 % knyttet til skadesforsikringsdelen, som danica pen-
sion er forpligtet til at opfylde.
forbrugerombudsmandens fortolkning af aftalegrundlaget medfører i modsætning til
danica pensions fortolkning netop, at aftalegrundlaget med bente landgreen kan læses i
sammenhæng samt kan læses sammen med overenskomsten indgået mellem danica
pension og dako.
det gøres desuden gældende, at selv hvis det måtte lægges til grund, at henvisningen til
”den af finanstilsynet fastsatte maksimale grundlagsrente” som anført af danica pension er
uklart, må danica pension som koncipisten, der ensidigt har fastsat vilkårene, bære risi-
koen herfor, jf. herved også aftalelovens § 38b, stk. 1-2.
1.1.1.2        sammenhæng mellem bonus og præmie
danica pension har erklæret, at der er en direkte sammenhæng mellem bonus og præmie,
jf. bilag 2. det er derfor ikke afgørende, om der er anført bonus eller præmie i materialet,
herunder dækningsoversigterne (bilag 3 og 4), som bente landgreen modtog.
denne sammenhæng følger endvidere af aftalegrundlaget.
                                                    - 20 -
i policen (side 3 i bilaget til policen, der er en del af bilag 3) anføres det således, at bonus
tilskrives, ”når de faktiske satser for rente […] udvikler sig gunstigere end forudsat, da prisen på
forsikringen blev fastsat”.
ud fra en naturlig sproglig fortolkning må det anførte forstås som en henvisning til den i
policen indarbejdede renteforudsætning for præmien (bilag 3, side 1), idet bente land-
greens ”pris” for erhvervsevnetabsdækningen netop var ”præmien”. renteforudsætningen
er således ”den af finanstilsynets fastsatte maksimale grundlagsrente”.
1.1.1.3         begrebet grundlagsrente
begrebet grundlagsrente er et entydigt begreb, der refererer til den i den dagældende be-
kendtgørelse nr. 433 af 7. juni 1999 om grundlagsrente for livsforsikringsvirksomhed § 2,
stk. 3, fastsatte grundlagsrente.
i henhold til denne bestemmelse, som var gældende i 2001-2002, kunne grundlagsrenten
maksimalt fastsættes til 2 % p.a. før fradrag af det garanterede omkostnings- og sikker-
hedstillæg på 0,5 %. dvs. til 1,5 %.
grundlagsrenten er siden ændret pr. den 1. januar 2011, hvor grundlagsrenten ændredes
til 1 % p.a. før fradrag af det garanterede omkostnings- og sikkerhedstillæg på 0,5 %. dvs.
til 0,5 %, jf. § 2, stk. 3, i bekg. nr. 1369 af 8. december 2010
af bente landgreens forsikringsbetingelser for tab af erhvervsevne (bilag 6) fremgår det
endvidere, at ”[d]et til enhver tid gældende tekniske grundlag vedrørende regler for præmiebe-
regning, regulering, præmiefri forsikring og tilbagekøbsværdi, bonus m.v. er anmeldt til finanstil-
synet i henhold til lov om forsikringsvirksomhed.”
af det tekniske grundlag (bilag 7, side 9 og 10) fremgår det, at den maksimale tekniske
rente er 2 % p.a. på livsforsikringer svarende til en opgørelsesrente på 1,5143 % p.a. efter
omkostnings- og sikkerhedstillæg. eftersom den tekniske rente er det samme som grund-
lagsrenten, har danica pension også i forsikringsbetingelserne for tab af erhvervsevne af-
talt med bente landgreen, at bonussen for hendes erhvervsevnetabsdækning ville og
fortsat vil blive beregnet på basis af den af finanstilsynet fastsatte maksimale grundlags-
rente.
den omstændighed, at en erhvervsevnetabsdækning ikke er en livsforsikring, men der-
imod en skadesforsikring, ændrer ikke på, at det er aftalt med bente landgreen, at den
maksimale grundlagsrente for livsforsikringer skulle og fortsat skal finde anvendelse.
den omstændighed, at danica pension alene for livsforsikringsdelen (pensionsdelen) og
ikke skadesforsikringsdelen (hvori erhvervsevnetabsdækningen indgår) er bundet af lov-
regler om en maksimal grundlagsrente, ændrer heller ikke på denne aftale.
det kan heller ikke tillægges betydning, hvorvidt en kunde i danica pension normalt vil
have tilstrækkelig forsikringsretlig indsigt til at vide, hvilken betydning det har for er-
hvervsevnetabsdækningen, om der ved præmieberegningen bliver anvendt den af fi-
nanstilsynet fastsatte grundlagsrente for livsforsikringer eller et andet grundlag, samt at
der er sammenhæng mellem præmie og bonus, jf. herved u.2013.1107 h.
1.1.1.4         vilkår om aftalens omsættelighed
                                               - 21 -
det gøres gældende, at den omstændighed, at der i forsikringsbetingelsernes side 13 (bi-
lag 5) er henvist bestemmelserne i forsikringsaftalelovens §§ 113 og 114, bekræfter, at der
foreligger et aftaledokument.
angivelsen i forsikringsbetingelserne af, at ”besiddelsen af livdækningsoversigten [ikke medfø-
rer] nogen rettigheder mod livsforsikringsselskabet”, må ses i sammenhæng med henvisnin-
gen til forsikringsaftalelovens bestemmelser forstået på den måde, at en indehaver af
dækningsoversigten pga. dækningsoversigtens manglende omsættelighed ikke kan støtte
ret på dækningsoversigten i kraft af sin blotte besiddelse af dækningsoversigten. det er
med andre ord påkrævet, at vedkommende er aftalepart i henhold til dækningsoversig-
ten, som tilfældet netop er for bente landgreen.
1.1.1.5        afgørelserne fra ankenævnet for forsikring
det gøres gældende, at afgørelserne fra ankenævnet for forsikring (bilag 18-19) ikke kan
tages til indtægt for, at danica pension har handlet i overensstemmelse med aftalen ind-
gået med bente landgreen.
ved forsikringsankenævnets første afgørelse i sagen den 14. maj 2002 (bilag 18) gav
nævnet ikke bente landgreen medhold. afgørelsen var dog alene baseret på en gennem-
gang af enkelte af de aftaler og forsikringsbetingelser, der regulerer aftaleforholdet mel-
lem bente landgreen og danica pension. afgørelsen må allerede af den grund tillægges
begrænset betydning.
den omstændighed, at forsikringsankenævnet efterfølgende, jf. bilag 19, fandt grundlag
for at behandle sagen på ny, bekræfter, at den oprindelige afgørelse ikke kan tillægges
betydning.
sagen afsluttedes i forsikringsankenævnet ved nævnets afvisning af at behandle klagen
med henvisning til, at nævnet ”hverken [har] erfaring eller ekspertise i at afgøre komplicerede
problemstillinger af overvejende beregningsteknisk/forsikringsmatematisk art”. afvisningen må
set i sammenhæng med den fornyede behandling forstås således, at nævnet ikke har ta-
get stilling til den konkrete tvist, men samtidig har tilkendegivet, at de nye oplysninger,
herunder det i sagen fremlagte bonusregulativ (bilag 9-10), kunne medføre et andet ud-
fald af sagen.
afgørelserne kan således ikke tages til indtægt for, at danica pension har handlet i over-
ensstemmelse med aftalen indgået med bente landgreen, men kan højst tages til indtægt
for, at forsikringsankenævnet ikke har kunnet afgøre, om danica pension har handlet i
strid med de indgåede aftaler.
 1.1.2 der er ikke gennemført en ændring af aftalen fra den af finanstilsynet fastsatte
        maksimale grundlagsrente for livsforsikringer
det gøres gældende, at danica pension ikke har foretaget en ændring af bente land-
greens pensionsordning fra den af finanstilsynet fastsatte maksimale grundlagsrente for
livsforsikringer.
danica pension har heller ikke ved fremlæggelse af bilag p og q foretaget en relevant
ændring af bonusregulativet, allerede fordi skrivelsen (bilag p) og bonusregulativet (bilag
q) ikke vedrører forsikringer med en grundlagsrente på 1,5 %, men derimod alene forsik-
ringer med en grundlagsrente på 2,5 % og 4,5 %. dertil kommer, at ændringen ikke består
                                                - 22 -
i en ændring af grundlagsrenten, men derimod alene muligheden for at tilskrive et nega-
tivt beløb i bonus, dvs. ophævelse af en nedre grænse på 0 kr.
det gøres yderligere gældende, at danica pension ikke kunne foretage en ændring af
bente landgreens pensionsordning ved ændring af bonusregulativet, idet det fremgår
eksplicit af bente landgreens police (bilag 3), at den af finanstilsynet fastsatte maksimale
grundlagsrente ville blive anvendt. bonusregulativet må herefter forstås med dette for-
behold.
1.1.3 ændringer af grundlagsrenten kan ikke gennemføres efter skadens indtræden
hvis det måtte blive lagt til grund, at der er gennemført en ændring til en grundlagsrente
på 2,5 %, gøres det gældende, at danica pension ikke kunne gennemføre ændringer af
grundlagsrenten til en anden rente end ”den af finanstilsynet fastsatte maksimale grundlags-
rente for livsforsikringer” efter skadens indtræden, dvs. efter april 2002.
policen blev ikke i perioden mellem tegning af forsikringen i danica pension og skadens
indtræden ændret. tilsvarende valgte finanstilsynet ikke i denne periode at ændre
grundlagsrenten. grundlagsrenten kan som følge heraf ikke efterfølgende laves om af
danica pension. en sådan ændring må derimod kræve, at finanstilsynet ændrer den
maksimale grundlagsrente.
den omstændighed, at det af policen (bilag 3) fremgår, at bonus ikke er garanteret, kan
ikke føre til noget andet resultat. det anførte må forstås således, at bente landgreen ikke
var sikker på at få bonus, hvilket ikke medfører, at danica pension kunne ændre bonus-
regulativet alene med virkning for bente landgreen eller kunne tage bonus, som tilkom
bente landgreen, tilbage igen.
det gøres gældende, at danica pensions meddelelse til bente landgreen om, at ordnin-
gen blev ”låst” med de dækninger, der var på sygdomstidspunktet, jf. bilag 38, tilsvaren-
de medfører, at danica pension ikke efterfølgende kan ændre betingelserne, herunder
grundlagsrenten.
danica pension har da også i andre sammenhænge erkendt over for bente landgreen, at
selskabet ikke kan foretage ændringer af skadesforsikringsdækningen, efter skadens ak-
tualisering, jf. herved bilag 23 og 24.
der henvises herved til, at det følger af fast aftaleret, at et ændringsforbehold i en pensi-
onsordning i mangel af en tydelig og specifik angivelse af, at det har virkning bagudret-
tet, må forstås således, at de alene har virkning fremadrettet, dvs. for pensionsordninger,
der endnu ikke er aktualiserede, jf. herved mads bryde andersen og jens kristiansen,
arbejdsmarkedspension, 2009, side 288-289, jens kristiansen, arbejdsmarkedspension i
arbejds- og forsikringsretligt perspektiv optrykt i u.2005b.271, side 275, lisbeth faurdal,
aktuelle temaer i pensionsretten, 2011, side 143, samt bernhard gomard, privat pension
og social forsikring, 1968, side 122.
at der ikke kan foretages ændringer i aktualiserede pensioner følger også af u.1934.190
ø, u.1934.282 h og u.1952.103 h.
dette hænger i øvrigt sammen med, at bente landgreen på tidspunktet for skadens an-
meldelse har erhvervet en rettighed til pensionsordningen på de vilkår, der var gældende
på dette tidspunkt. fra og med dette tidspunkt havde bente landgreen således ikke mu-
                                                  - 23 -
lighed for at skaffe sig kompensation af anden vej, og derfor var og er det for hende afgø-
rende, at hun kan støtte ret på de løfter, som danica pension havde givet hende på dette
tidspunkt. dækningstilsagnet er aktualiseret og dermed også danica pensions selvstæn-
dige rolle som løftegiver over for bente landgreen. bente landgreen må således kunne
indrette sig i tillid til, at disse løfter forbliver intakte. der henvises herved også til, at der
gælder en formodningsregel mod haltende retsforhold.
1.1.4 aftalen med bente landgreen afviger ikke fra den bagvedliggende overenskomst
det gøres gældende, at overenskomsten om etablering af en firmapensionsordning ind-
gået mellem danica pension, dako a/s og dako danmark a/s (bilag 15) ikke afviger fra
aftalen indgået mellem bente landgreen og danica pension.
der henvises herved til, at det af overenskomsten (§ 5) alene fremgår, at dækningen ved
tab af erhvervsevne etableres ”med solidarisk prisfastsættelse som gruppeforsikring ved tab af
arbejdsevne”. udtrykket solidarisk prisfastsættelse er imidlertid ikke fastsat.
af overenskomsten (§ 11) fremgår det endvidere, at ”[p]ensionsordninger tildeles bonus i
henhold til danica pensions til enhver tid gældende bonusregulativ.” i henhold til det tekniske
bilag til bonusregulativet (bilag 10) beregnes bonussen på baggrund af ”grundlagsrenten”.
udtrykket må anses at referere til den i den dagældende bekendtgørelse nr. 433 af 7. juni
1999 om grundlagsrente for livsforsikringsvirksomhed § 2, stk. 3, fastsatte grundlagsrente
på 1,5 % efter fradrag af det garanterede omkostnings- og sikkerhedstillæg på 0,5 %, jf.
tilsvarende afsnit 0 ovenfor.
det følger således af overenskomsten, at der skal beregnes en grundlagsrente på 1,5 % af
bonusbeløb på erhvervsevnetabsdækning.
den omstændighed, at der af oplægget til overenskomsten (bilag 16) fremgår noget an-
det, kan ikke føre til et andet resultat. der henvises herved til, at der alene er tale om et
oplæg, og at oplægget ikke er gengivet i overenskomsten, ligesom der heller ikke i øvrigt
er henvist dertil.
det gøres desuden gældende, at en fortolkning af aftalen i overensstemmelse med op-
lægget må kræve, at aftalen kan fortolkes som indeholdende oplægget
1.1.5 bente landgreen kan støtte ret på aftalen, selv hvis det lægges til grund, at den af-
          viger fra den bagvedliggende overenskomst
selv hvis det lægges til grund, at aftalen indgået mellem bente landgreen og danica pen-
sion afviger fra den bagvedliggende overenskomst (bilag 15), idet oplægget til overens-
komsten (bilag 16) anses for at være en del af overenskomsten, og der således foreligger
en modstrid mellem overenskomsten og aftalen, kan bente landgreen støtte ret på afta-
len indgået med danica pension.
der henvises herved til, at danica pension har et selvstændigt ansvar for opfyldelsen af
de tilsagn m.v., som selskabet har givet over for bente landgreen som kunde, jf. herved
også mads bryde andersen og jens kristiansen, arbejdsmarkedspension, 1. udgave,
2009, side 74f.
det antages således, at der alene i tvivlstilfælde må lægges vægt på den bagvedliggende
regulering i overenskomsten, jf. herved u.2011.2273/2 h. der er ikke i det foreliggende
                                               - 24 -
tilfælde nogen tvivl om forståelsen af det meddelte tilsagn, og der kan derfor ikke lægges
vægt på overenskomsten.
læren om tredjemandsaftaler medfører heller ikke, at der skal lægges vægt på den bag-
vedliggende overenskomst. en typeforudsætning for, at der foreligger en tredjemandsaf-
tale, er således, at betalingen (vederlaget) for den ydelse, som løftegiver (danica pension)
forpligter sig til at yde til tredjemand (bente landgreen), skal hidrøre økonomisk fra en-
ten løftemodtager (dako) eller løftegiver (danica pension), hvilket ikke er tilfældet her,
hvor pensionsbidraget er en del af bente landgreens arbejdsvederlag, jf. u.1994.907/2 h,
u.2010.508 h og u.2011.417 h.
der henvises herved også til det i vejledningen til god skik bekendtgørelsen anførte (vejl.
nr. 9685 af 20. december 2004), hvorefter der foreligger en aftalerelation mellem forsik-
ringsselskabet og kunden ved som led i et ansættelsesforhold at etablere forsikrings- og
pensionsordninger.
der henvises desuden til, at det af den af bente landgreen udfyldte og underskrevne
indmeldelsesblanket ved anmodning om optagelse som kunde i danica pension (bilag b)
som godkendt af danica pension følger, at der er indgået en aftale direkte mellem bente
landgreen og danica pension,
den omstændighed, at der i indmeldelsesblanketten er henvist til overenskomsten (bilag
15) kan ikke føre til noget andet resultat, idet det ikke fremgår, at overenskomsten har
forrang for policen (bilag 3), dækningsoversigterne (bilag 4 og 21), forsikringsbetingel-
serne (bilag 5-6) eller bonusregulativet. tværtimod er der i overenskomstens § 10 henvist
til bonusregulativet, der tilsvarende indeholder vilkår om en grundlagsrente, dvs. den af
finanstilsynet fastsatte maksimale grundlagsrente.
det fremgår desuden hverken direkte eller indirekte af overenskomsten (bilag 15), at for-
sikringsbetingelserne (bilag 5-6) er fraveget. bente landgreen måtte derfor gå ud fra, at
det ikke har været hensigten at fravige forsikringsbetingelserne, og at hun derved var be-
rettiget til bonus beregnet på basis af den af finanstilsynet fastsatte maksimale grund-
lagsrente.
det bemærkes i øvrigt, at den omstændighed, at det som anført af danica pension måtte
være en branchekonform fremgangsmåde at medtage de generelle bestemmelser i over-
enskomsten og de tekniske detaljer i det øvrige aftalegrundlag, bekræfter, at den af fi-
nanstilsynet fastsatte maksimale grundlagsrente er anvendt, idet grundlagsrenten på 1,5
% som teknisk detalje netop følger af det øvrige aftalegrundlag med bente landgreen.
1.1.6 danica pension kan ikke frigøre sig fra aftalen med henvisning til fejlskriftsreglen
          i aftalelovens § 32, stk. 1, reglerne om urigtige forudsætninger eller aftalelovens
          § 36
danica pensions mulighed for at frigøre sig fra et tilsagn som følge af fejl må søges i afta-
leretlige regler om ugyldighed, dvs. efter fejlskriftsreglen i aftalelovens § 32, stk. 1, reg-
lerne om urigtige forudsætninger eller aftalelovens § 36.
uanset om danica pension ønsker at bringe fejlskriftsreglen i aftalelovens § 32, stk. 1, el-
ler reglerne om urigtige forudsætninger i anvendelse, kan danica pension alene frigøre
sig fra det fejlagtige løfte, hvis danica pension påviser, at bente landgreen indså eller
burde have indset, at der forelå en fejltagelse.
                                              - 25 -
det gøres gældende, at fejlen ikke har en karakter, hvor det fremstod sandsynligt eller
klart eller burde have fremstået sandsynligt eller klart for bente landgreen, at danica
pension ikke ville forpligte sig som anført. med andre ord kunne bente landgreen ikke
ved at studere aftalen og forholde sig til sine egne forhold selv konstatere, at der forelå en
fejl. heller ikke ved at studere de individuelle meddelelser (bilag 11-14), som bente
landgreen modtog fra danica pension, burde bente landgreen have indset, at der forelå
en sådan fejl.
det kan ikke forlanges, at bente landgreen som kunde foretog en efterberegning af de
beløbsangivelser, der fremgår af pensionstilsagnet. de færreste lægfolk er i stand til at fo-
retage den slags komplicerede beregninger, og det forhold, at man har at gøre med et re-
gelgrundlag, der forhandles centralt af en arbejdstagerorganisation, og at eventuelle fejl-
udbetalinger erfaringsvis ofte afsløres efterfølgende i forbindelse med interne kontroller
af forskellig art, medfører, at bente landgreen ikke kunne kræves at foretage en efterkon-
trol.
danica pension har da også erkendt, at bente landgreen ikke kunne regne sig frem til,
hvilken bonustilskrivning hun var berettiget til, idet formlen for bonustilskrivning er
kompliceret, og hun manglede oplysninger om de øvrige variabler i formlen.
der foreligger endvidere ikke sådanne særlige omstændigheder, jf. aftalelovens § 39, stk. 1,
at der kan tages hensyn til den kundskab, som bente landgreen har fået eller burde have
fået efter det tidspunkt, da viljeserklæringen blev bente landgreen bekendt, men forin-
den viljeserklæringen har virket bestemmende på kundens handlemåde. der henvises
herved også til, at viljeserklæringen virkede bestemmende på bente landgreens handle-
måde i april 2002, hvor bente landgreen anmeldte skaden til danica pension, hvorfor der
ikke kan lægges vægt på bente landgreens viden eller burde viden efter dette tidspunkt.
det gøres gældende, at danica pension heller ikke kan kræve sig frigjort fra tilsagnet med
henvisning til aftalelovens § 36, idet der ikke foreligger en urimelig aftale eller en aftale i
strid med redelig handlemåde, som danica pension som den økonomisk stærke og sag-
kyndige part kan kræve sig løsrevet fra over for bente landgreen som forbruger.
1.2     ad påstand 1
1.2.1 danica pension har handlet i strid med redelig forretningsskik og god praksis
til støtte for påstand 1 gøres det på baggrund af det ovenfor anførte gældende, at danica
pension har overtrådt reglerne om redelig forretningsskik og god praksis, jf. lov om fi-
nansiel virksomhed § 43, stk. 1 (tidligere markedsføringslovens § 1) ved at have anvendt
en anden rente ved beregning af erhvervsevnetabsdækning til bente landgreen end op-
lyst over for bente landgreen.
der henvises herved til, at danica pension ved i modstrid med den med bente landgreen
indgåede aftale i perioden fra juni 2002 og frem ikke at udbetale erhvervsevnetabsdæk-
ning til hende baseret på den af finanstilsynet fastsatte maksimale grundlagsrente for
livsforsikringer ikke har handlet redeligt og loyalt over for bente landgreen som kunde,
hvilket er i strid med markedsføringslovens § 1 og vejledningerne dertil i perioden frem
til 1. maj 2005 og lov om finansiel virksomhed § 43, stk. 1, og god skik bekendtgørelsens §
3 i perioden fra og med 1. maj 2005.
                                                 - 26 -
bestemmelserne medfører bl.a., at de finansielle virksomheder er forpligtet til at tilrette-
lægge deres virksomhed således, at kunden gives mulighed for at træffe sit valg på et vel-
informeret grundlag. det gøres gældende, at dette ikke er sket her.
at danica pension derved i perioden frem til 1. maj 2005 har handlet i strid med redelig
forretningsskik og god praksis følger ud over af markedsføringslovens § 1 bl.a. også af
forbrugerombudsmandens vejledninger, hvorefter danica pension havde en ”udvidet
rådgivningsforpligtelse” og var forpligtet til at ”oplyse om væsentlige begrænsninger i dæknin-
gen i forhold til det, som en forsikringstager med rimelighed kan forvente vil være dækket under en
sådan forsikring”, jf. bilag 30, og danica pension skulle have givet en ”fyldestgørende beskri-
velse” af tilknyttede forsikringsordninger, og beregningsforudsætninger skulle ”fremgå
tydeligt”, jf. bilag 32.
at danica pension i perioden fra og med 1. maj 2005 har handlet i strid med redelig for-
retningsskik og god praksis følger ud over af lov om finansiel virksomhed § 43, stk. 1, og
god skik bekendtgørelsens § 3 bl.a. også af god skik bekendtgørelsens § 3 og følger end-
videre af § 4, stk. 1-2, (i dag § 6, stk. 1-2), til at indgå/bekræfte aftalen med bente land-
green skriftligt samt til at beskrive parternes væsentlige rettigheder og pligter samt de fi-
nansielle ydelser, der er omfattet af aftalen enten i selve aftalen eller ved henvisning til
separate dokumenter, f.eks. forsikringsbetingelser.
den omstændighed, at god skik bekendtgørelsen først trådte i kraft den 1. maj 2005 kan i
den forbindelse ikke tillægges betydning, idet det gøres gældende, at danica pension var
underlagt samme forpligtelser forud for 1. maj 2005 i henhold til markedsføringslovens §
1, jf. herved bl.a. forbrugerombudsmandens vejledninger (bilag 30 og 32), og idet danica
pension har overtrådt bestemmelserne i god skik bekendtgørelsen fra og med 1. maj 2005.
1.2.2 forbrugerombudsmanden har kompetence til at indtale kravet over for danica
         pension
det gøres gældende, at forbrugerombudsmanden har kompetence til at indtale kravet
mod danica pension i medfør af lov om finansiel virksomhed § 348, stk. 1, jf. § 43, stk. 1
(tidligere markedsføringslovens § 1).
en sondring mellem overtrædelse af reglerne om redelig forretningsskik og god praksis i
lov om finansiel virksomhed § 43 og de aftaleretlige regler savner i den forbindelse retlig
relevans. der kan herved bl.a. henvises til bestemmelsen i lov om finansiel virksomhed §
43a samt forarbejderne (lovforslag nr. 73 af 14. november 2014) dertil, hvorefter der er en
tæt sammenhæng mellem overtrædelse af reglerne om redelig forretningsskik og god
praksis samt de aftaleretlige regler, idet en overtrædelse af god skik kan have ”aftaleretlige
konsekvenser”.
det må i øvrigt anses for at følge af forholdets natur, idet reglerne om redelig forretnings-
skik og god praksis netop regulerer aftalerelationen mellem den finansielle virksomhed
og kunden.
det anførte harmonerer i øvrigt med det i vejledningen til god skik bekendtgørelsen an-
førte (vejledning nr. 9685 af 20. december 2004), hvorefter ”[m]anglende overholdelse vil dog
kunne have afsmittende virkning på visse civilretlige spørgsmål og vil efter omstændighederne
kunne indgå i vurderingen af, om en finansiel virksomhed efter dansk rets almindelige erstat-
ningsretlige regler har handlet ansvarspådragende, eller om en aftale helt eller delvist skal ændres
eller tilsidesættes efter aftalelovens regler.”
                                                 - 27 -
1.3     ad påstand 2
1.3.1 ansvarsgrundlag
til støtte for påstand 2 gøres det på baggrund af det ovenfor anførte gældende, at danica
pension har handlet i strid med den mellem bente landgreen og danica pension indgåe-
de aftale og som følge heraf er forpligtet til at erstatte det af bente landgreen lidte tab.
det gøres gældende, at overtrædelsen af redelig forretningsskik og god praksis (tidligere
god markedsføringsskik) skal tillægges betydning ved vurderingen af, om danica pensi-
on har handlet ansvarspådragende.
det gøres således gældende, at reglerne har erstatningsretlig relevans, idet udgangspunk-
tet for fastlæggelsen af professionsnormen, som danica pension er underlagt, er de regler
for adfærd, der er fastlagt i lov om finansiel virksomhed § 43, stk. 1, og god skik bekendt-
gørelsen (tidligere markedsføringslovens § 1 og vejledningerne dertil).
dette følger også af, at reglerne må betegnes som et anerkendt adfærdsmønster fastlagt i
lov eller med hjemmel i lov.
1.3.2 der er ikke indtrådt forældelse
danica pension har gjort gældende, at alle krav på ydelser, der skulle have været udbe-
talt forud for den 19. juni 2011, er forældede. det anførte bestrides.
der henvises herved til, at bente landgreen først i marts 2011 fik kendskab til den formel,
der benyttes til at udregne bonus på erhvervsevnetabsdækningen og således først på det-
te tidspunkt kunne konstatere, at hun havde lidt et tab. bente landgreen var således
ubekendt med fordringen frem til dette tidspunkt, hvorfor forældelsesfristen for de en-
kelte ydelser først regnes fra dette tidspunkt, jf. herved forældelseslovens § 3, stk. 2. ben-
te landgreen skulle herefter afbryde forældelsesfristen senest i marts 2014.
den 11. januar 2013 indbragte bente landgreen sagen for forsikringsankenævnet, der
traf afgørelse i sagen den 14. august 2013, jf. bilag 19.
forældelse ville herefter tidligst indtræde den 14. august 2014, jf. herved forældelseslo-
vens § 20, stk. 1, jf. § 16 eller § 21, stk. 3.
eftersom der forud for forældelsesfristens udløb, nærmere bestemt den 19. juni 2014, jf.
bilag n, blev indgået en suspensionsaftale, er der herefter ikke indtrådt forældelse.
den oprindelige sag ved forsikringsankenævnet (bilag 18) er i den forbindelse ikke rele-
vant, idet den pågældende sag blev afgjort den 14. maj 2012 og derved inden for den or-
dinære forældelsesfrist i henhold til forældelseslovens § 3, stk. 2.
1.3.3 renter
rentekravene i påstand 2 bygger på anbringendet om, at danica pension har handlet i
modstrid med aftalen ved at udbetale for lave beløb til bente landgreen i perioden fra
den 11. juni 2002, og at bente landgreen derfor har krav på at blive stillet, som om aftalen
var opfyldt.
                                                      - 28 -
      foruden betaling af erstatning indebærer det, at bente landgreen har krav på rente efter
      rentelovens § 5, stk. 1, af de enkelte beløb, der skulle have været udbetalt, fra udbeta-
      lingstidspunkterne.”
for sagsøgte, danica pension, livsforsikringsaktieselskab, er der i det væsentlige procederet
i overensstemmelse med påstandsdokumentet af 8. marts 2017, hvoraf fremgår bl.a.:
      ”forbrugerombudsmandens påstand
      1. forbrugerombudsmandens tilrettede og uklare påstand gør det svært at fastslå, hvil-
          ke synspunkter der gøres gældende og hvilke der muligvis er opgivet.
      2.  danica forstår den tilrettede påstand som et krav om, at grundlagsrenten for bente
          landgreens skadesforsikring følger den til enhver tid gældende maksimale grund-
          lagsrente for livsforsikring (”grundlagsrenten for livsforsikring”). det er uforeneligt
          med samtlige forbrugerombudsmandens synspunkter hidtil.
      3.  det er også uforeneligt med det forsikringstekniske formål med en grundlagsrente.
          en grundlagsrente er den rentesats, der anvendes til fastsættelse af sammenhængen
          mellem præmier og ydelser, og indgår til brug for opgørelsen af hensættelserne, jf.
          herom punkt 2.2. grundlagsrenten fastsættes på tegningstidspunktet og kan kun
          ændres i overensstemmelse med ændringsforbeholdene. dette gælder navnlig når
          forsikringen er overgået fra eventuel til aktuel.
      4.  hvis grundlagsrenten skal følge ændringerne i grundlagsrenten for livsforsikring, vil
          det reelt betyde, at forsikringen skal ændres når finanstilsynet ændrer rentesatsen,
          hvilket er uhensigtsmæssigt og ikke almindelig praksis på ordninger under udbeta-
          ling.
      5.  en sådan ordning er også i modstrid med reglerne om grundlagsrenten for livsforsik-
          ringer. finanstilsynets vejledning af 11. september 1995, er sålydende:
             ”alle forsikringsaftaler, som indgås på baggrund af begæringer, som er indgivet [på datoen
             for ikrafttrædelsen af den daværende maksimale grundlagsrente] eller senere, skal etableres
             med anvendelse af den nye grundlagsrente.”
      6.  det betyder med andre ord, at den nye grundlagsrente for livsforsikring og senere
          ændringer, kun finder anvendelse for forsikringsaftaler, der indgås efter det pågæl-
          dende tidspunkt. en ændring af rentesatsen finder ikke anvendelse ved allerede etab-
          lerede forsikringsaftaler.
      7.  hvis den tilrettede påstand omvendt skal forstås som et krav om, at bonustilskriv-
          ningen etableres med den til enhver tid gældende grundlagsrente for livsforsikring,
          er påstanden derimod uforenelig med den omstændighed, at bente landgreens ska-
          desforsikring tilskrives kontostyrkelse, der er en betinget bonus der etableres på et
          nyt 0%-grundlag. der er derfor tale om to forskellige grundlag, jf. nedenfor punkt
          2.1.1 og eksempelvis bilag 26.
                                              - 29 -
8.  i alle tilfælde er påstanden i direkte modstrid med det mandat, bente landgreen har
    udstyret forbrugerombudsmanden med. bente landgreen skrev i sin klage (bilag f)
    entydigt, at der efter hendes opfattelse gjaldt en grundlagsrente på 1,5%. forbruger-
    ombudsmanden har tilsyneladende forladt denne påstand. det er mere usikkert, om
    bente landgreens opfattelse også har ændret sig.
9.  dertil kommer, at en dynamisk grundlagsrente samlet medfører en væsentlig reduk-
    tion af det mulige krav på merydelse. hvis der indlægges en forudsætning om at
    grundlagsrenten svinger op og ned, har det den konsekvens, at der ved nedsættelsen
    af grundlagsrenten tillige vil ske en nedsættelse af ydelserne. bente landgreens krav
    bliver derfor reduceret væsentligt med forbrugerombudsmandens nye påstand.
10. danica fremlægger en korrigeret udgave af bilag o, der tager højde for forbruger-
    ombudsmandens nye påstand. der henvises til afsnittet nedenfor punkt 6.
sagsfremstilling og anbringender
11. danicas sagsfremstilling og anbringender i forudgående processkrifter fastholdes
    fuldt ud. denne fremstilling er opdelt i et afsnit om anbringenderne til støtte for af-
    visningspåstanden og anbringenderne til støtte for frifindelsespåstanden.
anbringender til støtte for afvisningspåstanden
    forbrugerombudsmandens manglende søgsmålskompetence
12. danica fastholder, at forbrugerombudsmanden ikke har kompetence til at indtale
    kravet.
13. fil § 348, stk. 1, afgrænser udtømmende forbrugerombudsmandens søgsmålskom-
    petence til sager vedrørende handlinger, der strider mod redelig forretningsskik og
    god praksis, jf. fil § 43, stk. 1, herunder sager om forbud, påbud, erstatning og tilba-
    gesøgning af uretmæssigt opkrævede beløb.
14. der er ikke søgsmålskompetence i sager der omhandler almindelig aftaleretlig for-
    tolkning. denne retssag drejer sig om, hvorvidt der er indgået en aftale om en anden
    grundlagsrente end 2,5% på bente landgreens skadesforsikring.
15. der er tale om en aftaleretlig fortolkningstvist, jf. også finanstilsynets afvisning i bi-
    lag e. det rejste krav er ikke et erstatningskrav, men er baseret på, hvad bente land-
    green har krav på i henhold til aftalen, hvis hendes fortolkning lægges til grund.
16. det tilsyn forbrugerombudsmanden fører efter markedsføringslovens § 1, medfører
    heller ikke søgsmålskompetence i en sag om almindelig aftaleretlig fortolkning.
17. forbrugerombudsmanden har flere gange ændret påstand under denne sag. først
    var det i strid med god skik ikke at anvende en grundlagsrente på 1,5%. nu er det i
    strid med god skik ikke at følge den til enhver tid gældende grundlagsrente for livs-
    forsikring. det rejser det naturlige spørgsmål, om der faktisk findes en god skik på
    området, når forbrugerombudsmanden har så svært ved at identificere den.
                                                                       - 30 -
         18. på denne baggrund har forbrugerombudsmanden ikke søgsmålskompetence, hvor-
               for sagen bør afvises.
         anbringender til støtte for frifindelsespåstanden
               1. kravet er forældet
         19. parterne har indgået en række suspensionsaftaler (bilag g-m). den første suspensi-
               onsaftale blev indgået den 19. juni 2014 (bilag g) og var sålydende:
                   ”1. at forældelsen af bente landgreens eventuelle krav om erstatning, tilbagesøgning og
                   andre beføjelser, der udspringer af danicas beregninger af opsparing og ydelser for pensi-
                   onsordninger med forsikringsnummer 110 3069 2956 tidligst indtræder den 1. april 2015.
                   forældelsen kan dog indtræde på et senere tidspunkt, hvis det følger af de lovbestemte krav.
                   2. at erklæringen ikke indebærer en anerkendelse af mulige erstatningskrav eller andre
                   krav.” (min fremhævning)
         20. suspensionen er forlænget til henholdsvis den 1. juni 2015 (bilag h), 1. oktober 2015
               (bilag j), 1. december 2015 (bilag k), og til 3. januar 2016 (bilag l). endelig blev su-
               spensionen forlænget til den 3. april 2016 (bilag m) med tilføjelsen:
                   ”3. suspensionen gælder ikke, for så angår frister for passivitet, manglende reklamation og
                   forældelse, der allerede måtte være indtrådt, da forsikringsselskabet danica, skadesforsik-
                   ringsaktieselskab af 1999 og danica livsforsikringsaktieselskab første gang afgav suspensi-
                   onserklæring i sagen.” (min fremhævning)
         21. alle krav der kan henføres til udbetalingerne tre år forud for den 19. juni 2014, hvil-
               ket vil sige den 19. juni 2011, er derfor forældede. dette suppleres af de subjektive
               forældelsesanbringender nedenfor, jf. bilag 33, bilag 26 og punkt 4.9 nedenfor.
         22. fordringen på den enkelte ydelse forældes efter reglen i fl §§ 2-3, jf. fl § 8, 2. pkt.
               forældelsesfristen for den enkelte ydelse er derfor tre år fra udbetalingstidspunktet,
               jf. fal § 29, stk. 1, jf. fl § 3, stk. 1, og fl § 2, stk. 3.
         23. i alle tilfælde er en suspensionsaftale ”født” med et forbehold om, at allerede foræl-
               dede krav ikke kan gøres gældende, jf. eksempelvis u.1998.111v.
         24. på denne baggrund gøres det gældende, at alle krav forud for den 19. juni 2011 i alle
               tilfælde er forældede, hvorfor kravet maksimalt kan udgøre kr. 97.3401 og angår pe-
               rioden mellem den 19. juni 2011 – 1. januar 2017.
               2. regulering og grundlag for skadesforsikringsvirksomhed
         25. lovgivningen sondrer mellem skadesforsikringer og livsforsikringer, da der knytter
               sig en række særregler til livsforsikringer, der ikke finder anvendelse ved skadesfor-
               sikringer.
1
  for forsikringsåret 2011 er beløbet opgjort til kr. 4.364 (3.724 (tabet for juli – december) + 10.539 (tabet for januar – juni) / 181 (dage i
perioden januar – juni) x 11 (dage i juni)). beløbene for 2012, 2013, 2014, 2015 og 2016 er ikke periodiseret og udgør henholdsvis kr.
11.329, kr. 15.454, kr. 17.795, kr. 22.045 og kr. 26.353, jf. korrigeret bilag o.
                                                                 - 31 -
        26. bente landgreens erhvervsevnetabsdækning er oplistet på bilag 7 til fil og er en
              skadesforsikring tegnet i et livsforsikringsselskab, jf. fil § 19, stk. 1. skadesforsikrin-
              gen er derfor ikke undergivet den lovregulering, der finder anvendelse for livsforsik-
              ringsvirksomhed.
        27. denne sondring kommer til udtryk i bek nr. 433 (1999), der regulerer grundlagsren-
              ten for livsforsikring, men derimod ikke ved skadesforsikring.
        28. finanstilsynet fastsætter den maksimale grundlagsrente for livsforsikring. i perioden
              fra 1. juli 1999 - 31. december 2010, udgjorde rentesatsen 1,5% efter fradrag. den 1. ja-
              nuar 2011 blev renten nedsat til 0,5% efter fradrag (bek nr. 1369, 2010). danica an-
              vendte 0,5%-grundlaget på livsforsikringer fra den 1. juli 20112.
        29. denne sag omhandler bente landgreens skadesforsikring. den særlovgivning der
              gælder livsforsikring, finder derfor ikke anvendelse. hverken fil eller bek nr. 433
              (1999) og senere ændringer, indeholder en regulering af grundlagsrenten for skades-
              forsikringen, jf. ovenfor.
                  2.1.1 bonustilskrivning ved skadesforsikringsvirksomhed
        30. bonustilskrivning på skadesforsikringer er heller ikke reguleret i lovgivningen. reg-
              lerne for bonus er reguleret i bonusregulativet, der udgør en del af forsikringens tek-
              niske grundlag.
        31. bonusregulativet og det tekniske bilag er til internt brug, og er ikke udleveret til
              dako eller bente landgreen. regulativet er derfor ikke låst fast ved aftalegrundlaget
              og har ikke løftevirkning.
        32. der gælder ikke en anmeldelsespligt af det tekniske grundlag ved skadesforsikringer,
              jf. fil § 20, stk. 1, modsætningsvis. tilsvarende gælder hverken bekendtgørelse om
              anmeldelse af det tekniske grundlag, eller kontributionsbekendtgørelsen for skades-
              forsikringer.
              2.1.1 bonusregulativet for syge- og ulykkesforsikringer
        33. danicas bonusregulativ for syge- og ulykkesforsikringer (bilag 9/q) finder anvendel-
              se for bente landgreens skadesforsikring.
        34. danica kan ændre bonusregulativet og ophøre med at give bonus, ligesom danica
              kan ændre satserne for rente, omkostninger og risiko med øjeblikkelig varsel, jf. bilag
              9/q, § 3, og bilag 6.
        35. bonus består af en eventuel rentegevinst (positiv bonus) og et eventuelt gebyr (nega-
              tiv bonus), og bliver anvendt til forhøjelse (opskrivning) af den løbende ydelse, jf. §
              bilag 9/q, §§ 2 og 4.
2
  danica pension fik sammen med en række andre livsforsikringsselskaber, dispensation fra ikrafttrædelsesbestemmelsen, således at den nye
grundlagsrente blev anvendt fra 1. juli 2011.
                                                 - 32 -
36. frem til den 31. december 2002, blev bonusbeløbet sat til kr. 0, hvis det blev negativt,
    jf. bilag 9. danica påtog sig dermed risikoen for, at investeringsafkastet udviklede sig
    negativt i forhold til renteforudsætningen.
37. den 1. januar 2003 begyndte danica at tilskrive ordningerne med en grundlagsrente
    på 2,5%, kontostyrkelse. denne ændring meddelte danica sine kunder i december
    2002 og senere skrivelser, jf. bilag p og 33.
38. bonusregulativet blev tilsvarende ændret. bonusbeløbet blev ikke længere sat til kr.
    0, hvis det blev negativt, jf. bilag q.
39. kontostyrkelse kan karakteriseres som en betinget bonustildeling, der kan tilbagefø-
    res, hvis den efterfølgende udvikling viser, at grundlaget for tildelingen er uforsvar-
    ligt. herved står kontostyrkelse i modsætning til bonus, der endeligt tilkommer for-
    sikringstageren, når den er tildelt. de garanterede ydelser vil aldrig kunne nedsættes.
    kontostyrkelse er anerkendt i retspraksis, jf. u.2010.1843h.
    2.1.2 det tekniske bilag til bonusregulativet for syge- og ulykkesforsikringer
40. det tekniske bilag (bilag 10) indeholder de matematiske formler ved beregning af bo-
    nus efter bonusregulativet for skadesforsikringen (bilag 9/q). det tekniske bilag er til
    intern brug, men fremsendes i uddrag ved kundehenvendelser, jf. bilagets side 1.
41. formlen i § 3 for den ikke-garanterede rentebonus for skadesforsikringer under ud-
    betaling, er en forudsætning for at beregne bonustilskrivningen. den er sålydende:
        ”i = 5,0 % […]
        bonus aktuel = ultimoreserve * i3
        hvor i3 = (i-g)/(1+g)
        g er grundlagsrenten”
42. grundlagsrentesatsen er ikke defineret i det tekniske bilag. det fremgår:
        ”hvis forsikringen er fordelt på flere grundlagsrenter, beregnes bonusbeløbet ved hjælp af
        ovennævnte metode på hver grundlagsrente for sig. ”
43. bente landgreens forsikring er fordelt på et 2,5%-grundlag for skadesforsikringen og
    et 0%-grundlag for nye ydelser for kontostyrkelse, jf. bilag 26.
44. formlens variabel ”i” udgjorde kontorenten, der udgjorde 5%, variablen ”g” udgjor-
    de 2,5% (grundlagsrenten på kollektive vilkår) og 0% for nye ydelser.
    2.2 grundlagsrenten
45. i forbindelse med indgåelsen af en firmapension, overtager forsikringsselskabet for-
    pligtelsen til at udbetale forud fastsatte beløb ved nærmere definerede begivenheder.
                                                                - 33 -
        46. renteforudsætningen er et element i det tekniske grundlag, der også omfatter om-
             kostninger og risiko. det tekniske grundlag definerer forholdet mellem præmier og
             ydelser.
        47. grundlaget for livsforsikringsvirksomhed kan opdeles i det, der svarer til 1. ordens
             grundlaget, der udgør tegningsgrundlaget, og 2. ordens grundlaget. på 1. ordens
             grundlaget skal forudsætningerne om rente, risiko og omkostninger være betryggen-
             de fastsat, jf. fil § 21, stk. 1. selskabet opkræver dermed en præmie, der overstiger
             den forventede værdi af de aftalte ydelser. det overskud der herefter opstår, tildeles
             forsikringstagerne som bonus, samt tildeles aktionærerne i form af risikotillæg
        48. på 2. ordens grundlaget fremregner selskabet årligt forsikringsydelserne på bag-
             grund af de realiserede, overskydende beløb og på baggrund af realistiske forvent-
             ninger. det betyder, at 2. ordens grundlaget er udtryk for den realistiske forventede
             forbindelse mellem præmier og ydelser uden noget sikkerhedstillæg. det afhænger af
             det faktiske forløb, hvor stor en del af sikkerhedsmarginen, der rent faktisk kan af-
             spejles i bonus.
        49. forskellen på 1. og 2. ordens grundlag er den tildelte bonus på livsforsikringen.
        50. en skadesforsikring etableres med et risiko-, rente- og omkostningselement, jf. ek-
             sempelvis bilag 3. de tre elementer i tegningsgrundlaget er, i modsætning til livsfor-
             sikring, ikke underlagt et krav om, at de tre elementer er fastsat efter forsigtigheds-
             princippet3. præmien svarer til det forventede 2. ordens grundlag. i en firmapension
             fastsættes præmien ikke for den enkelte. der fastsættes en fælles pris for alle medar-
             bejdere i firmaet baseret på sammensætningen af alder, køn og beskæftigelse.
        51. i firmapensionen mellem dako og danica, er der ydet rabat på præmien for skades-
             forsikringen, der alene gives på risikoelementet. dermed er præmien lavere end op-
             gjort på 2. ordens grundlaget.
        52. i ordningen mellem dako og danica, ligesom danicas øvrige ordninger, bliver det
             renteoverskud, der opstår, hvis kontorenten overstiger grundlagsrenten, tilskrevet
             som bonus på aktuelle policer.
        53. desto lavere præmien er i forhold til 1. ordens grundlaget (jo billigere danica sælger
             dækningen), desto mindre er muligheden for bonus. det skyldes, at en højere grund-
             lagsrente og en lavere præmie, resulterer i en slags ”foruddiskonteret bonus”4.
        54. danica tilbød altså en lavere præmie for skadesforsikringens dækning, ved at anven-
             de en grundlagsrente på 2,5 % i stedet for grundlagsrenten for livsforsikring, hvilket
             medførte, at en større del af kundens samlede pensionsindbetaling dermed kunne
             anvendes til opsparing. denne prissætning forringede dog også muligheden for ud-
             deling af bonus.
3 en livsforsikringsvirksomhed, som baserer præmieberegningen på realistiske forudsætninger (f.eks. livrenter uden ret til
bonus), er modsætningsvis ikke forpligtet til at give forsikringstagerne andel i et eventuelt overskud på forsikringen, jf. bilag r,
kapitel 2.1.
4 rapport om fastsættelse af maksimal grundlagsrente (bilag 8), punkt 3.2.3
                                                           - 34 -
        55. hvis der indlægges en forudsætning om, at grundlagsrenten reguleres op og ned,
            påvirker det også reserven. der vil derfor samtidig med en nedsættelse af grundlags-
            renten skulle ske en samtidig nedsættelse af ydelsen for at fastholde reservens stør-
            relse. dette er i overensstemmelse med de sædvanlige ændringsforbehold i aftale-
            grundlaget, jf. punkt 2.3 nedenfor.
        56. det er en misforståelse, når forbrugerombudsmanden anfører, at begrebet ”grund-
            lagsrente” er en henvisning til grundlagsrenten for livsforsikring. begrebet dækker
            over en indlagt renteforudsætning i såvel livs- som skadesforsikringer og størrelsen
            heraf vil derfor afhænge af den konkrete aftale.
        2.2 ændringsforbehold
        57. det er sædvanlig aftaleretlig praksis, at firmapensioners bonusregulativ kan ændres
            med ændringsforbeholdene, både før og efter en forsikring bliver aktuel.
        58. denne praksis er anerkendt af finanstilsynet, jf. bilag r. skadesforsikringer er ikke
            underlagt lovgivningen for livsforsikringer, men aftalestrukturen har fællestræk,
            hvorfor finanstilsynets praksis er relevant.
        59. finanstilsynet anfører om de aftaleretlige ændringsforbehold ved bonus (bilag r, side
            27):
               ”det ses ofte, at der i forsikringsaftalen henvises til, at beregning, fordeling og evt. anven-
               delse af bonus sker efter det til enhver tid gældende bonusregulativ…”
        60. og:
               ”henset til de meget lange kontraktperioder i livsforsikring kan der være behov for at ind-
               bygge en vis rummelighed i aftale-grundlaget […]
               denne rummelighed er historisk opnået gennem en henvisning i aftalerne til det til enhver
               tid gældende bonusregulativ eller lignende, jf. nedenstående eksempler.” (min under-
               stregning)
        61. finanstilsynet anfører endvidere (bilag r, side 30):
               ”når man skal vurdere mulighederne for løbende at ændre eksempelvis bonusanvendelse i
               denne type af pensionsordninger, har det betydning, at der er flere aftaleparter involveret.
               således kan aftalerne give f.eks. overenskomstparterne mulighed for at ændre pensionsord-
               ningen, både fremadrettet og for allerede indbetalte midler uden forsikringstagerens ud-
               trykkelige accept.” (min understregning)
        62. finanstilsynet anerkender, at overenskomstparterne kan ændre pensionsordningen,
            både fremadrettet og for allerede indbetalte midler uden forsikringstagerens accept5.
        63. finanstilsynet mener ikke, at en ændring af bonusregulativet berører selve aftalens
            substans (bilag r, side 28):
5 dansk pensionsret, bryde andersen, (1.udg.), side 172
                                                           - 35 -
               ”derimod er det et almindeligt standardvilkår i forsikringsbetingelserne, at fordelingen af
               bonus til den enkelte og eventuelt anvendelsen af bonus sker efter "det til enhver tid gæl-
               dende" bonusregulativ, der er anmeldt til finanstilsynet. der ligger således i den anvendte
               formulering, at bonusregulativer kan ændres i forsikringens løbetid, uden at der hermed er
               tale om en aftaleændring.” (min understregning)
        64. de sædvanlige ændringsforbehold findes i danicas forsikringsbetingelser (bilag 5, 12)
            og det tekniske grundlag (bilag 9/q, § 3 og bilag 10, § 3). det gøres derfor gældende,
            at en ændring af forsikringsvilkårene og bonusregulativet ikke er en aftaleændring.
        65. finanstilsynet mener at ændringsforbehold er både sædvanlige og rimelige (bilag r,
            side 31):
            ”praksis understreger, at det er sædvanligt, at der aftales en adgang til at ændre bonusregula-
            tivet, samt at denne adgang udnyttes. et forbehold i aftalen om at kunne ændre bo-
            nusregulativet er et væsentligt instrument i langvarige kontraktforhold.”
        66. og endelig:
            ”finanstilsynet har gennem sin praksis klart tilkendegivet, at det ikke generelt anses for uri-
            meligt over for forsikringstagerne, at livsforsikringsvirksomhederne forbeholder sig adgang til
            at ændre bonusregulativet...”
        67. på denne baggrund bestrides det, at et ændringsforbehold er i strid med aftalelovens
            § 36.
        68. de af forbrugerombudsmanden citerede afgørelser, u.1934.190ø, u.1934.282h og
            u.1952.103 vedrører vedtægtsændringer efter foreningsretten og finder ikke anven-
            delse ved skadesforsikring.
        2.3 aftalestrukturen
        69. en firmapension indgås mellem en pensionsgiver og en arbejdsgiver, hvorefter med-
            arbejderne kan eller skal tiltræde ordningen. ordningen kan defineres som en kollek-
            tiv forsikring, der består af et trepartsforhold.
        70. det er arbejdsgiveren der er aftalepart, og medarbejderne der efterfølgende accepte-
            rer ordningen ved indtrædelsen i ordningen6. den enkelte medarbejder er forsik-
            ringstager efter fal §§ 2-3, og dermed den der har krav på ydelserne.
        71. aftalestrukturen involverer flere berettigede og forpligtede parter. der skal derfor
            sondres mellem det aftaleforhold der foreligger mellem danica, dako og bente
            landgreen.
        72. derudover kan aftaleforholdet mellem dako og mercer kvalificeres som et fuld-
            magtsforhold. der er dermed identifikation mellem dako og mercer. danica og dako
            er firmapensionens parter, jf. bilag 15, § 1.
6 arbejdsmarkedspension, bryde andersen og kristiansen, (1.udg.), side 297 og u 2008b.401, sørensen, side 405
                                              - 36 -
73. aftaleforholdet mellem bente landgreen og dako er ikke et fuldmagtsforhold, da
    bente landgreen først indtrådte, efter overenskomstaftalen var indgået mellem dani-
    ca og dako. bente landgreen havde ikke råderet over firmapensionen, så længe an-
    sættelsesforholdet bestod, jf. blandt andet bilag 15, § 12.
74. finanstilsynet anerkender denne praksis. det fremgår (bilag r, side 30):
    ”de overenskomstbaserede arbejdsmarkedspensionsordnin-ger, for hvilke det gælder, at en
    rammeaftale indgås mellem løn-modtager- og arbejdsgiverorganisationer, og de firmabaserede
    ordninger, hvor der indgås en aftale mellem den enkelte virk-somhed og livsforsikringsvirk-
    somheden.
    disse aftaler danner rammen om de aftaler, som den enkelte bliver en del af gennem sin an-
    sættelse.” (min understregning)
75. overenskomsten mellem virksomheden og forsikringsselskabet danner rammen om
    de aftaler, som arbejdstageren bliver del af gennem sin ansættelse, jf. tillige
    u.2011.2273/2h, hvor højesteret slog fast, at en firmapensionsoverenskomst er en
    rammeaftale.
76. bente landgreen er ikke part til overenskomsten, men indtrådte i den bestående afta-
    le mellem dako og danica. det afgørende er derfor, hvilket indhold dakos firmapen-
    sion hos danica har, og om dette indhold efterfølgende er ændret ved den fejlagtige
    henvisning til grundlagsrenten for livsforsikringer (bilag 8, 10 og 11).
    3. dakos firmapension hos danica
77. dakos firmapension omfatter en pensionsdel (herefter ”livsforsikringen”) og en for-
    sikringsdel, der blandt andet omfatter erhvervsevnetabsdækningen (herefter ”ska-
    desforsikringen”).
78. skadesforsikringen blev tilbudt med en grunddækning på kollektive vilkår og en
    ekstra dækning på individuelle vilkår. bente landgreens skadesforsikring er kun ba-
    seret på kollektive vilkår.
    3.1 aftalegrundlaget for firmapensionen
79. firmapensionen er baseret på en firmaoverenskomst. aftalegrundlaget består derfor
    af overenskomsten og de tilknyttede aftaledokumenter, der dannede grundlaget for
    overenskomsten.
80. det tekniske grundlag for skadesforsikringen er fastlagt i danicas bonusregulativ og
    det tekniske bilag for skadesforsikringen, jf. punkt 2.1 ovenfor.
81. den følgende fremstilling er opdelt i et afsnit om forhandlingsprocessen og firma-
    overenskomstens ordlyd.
    3.1.1 forhandlingsprocessen
                                              - 37 -
82. dako sendte i efteråret 2001 deres firmapension i udbud. dako blev repræsenteret af
    den specialiserede forsikringsmægler mercer danmark a/s (herefter ”mercer”), der
    definerede vilkårene for udbudsprocessen.
83. danica indleverede i marts 2001 et tilbud om firmapension (bilag 16). tilbuddet in-
    deholdt de grundlæggende forudsætninger, samt det gældende beregningsgrundlag
    for forsikringsprodukterne. tilbuddet indeholdt ikke udtømmende de øvrige vilkår
    for ordningen.
84. danica tilbød en grunddækning for den kollektive skadesforsikring på 30% af med-
    arbejderens løn, samt mulighed for ekstra kollektiv dækning op til 30% på samme
    vilkår, jf. bilag 16, side 4.
85. grundlagsrenten for den kollektive skadesforsikring med grunddækningen på 30%
    er følgende (bilag 16, side 3):
    ”præmien er beregnet på basis af den naturlige præmie i et g82 3 %-grundlag.”
86. der skete et fradrag for sikkerhedstillæg på ca. 0,5%, hvorfor grundlagsrenten ud-
    gjorde 2,5% (herefter ”2,5%”).
87. som supplement eller alternativ til den ekstra kollektive dækning, kunne medarbej-
    deren vælge 0 – 50% ekstra individuel skadesforsikringsdækning, hvor renteforud-
    sætningen etableredes på et g82 – 2% grundlag (1,5% efter fradrag af sikkerhedstil-
    læg – herefter 1,5%). dækningen kunne maksimalt udgøre 80% af lønnen, jf. bilag 16,
    side 4.
88. den individuelle skadesforsikring havde en forhøjet præmie (jo lavere grundlagsren-
    te, desto højere præmie).
89. danicas tilbud vandt udbudsprocessen. danica og mercer (på vegne af dako) indled-
    te herefter en forhandlingsproces om den endelige formulering af overenskomsten.
    det fremgår af korrespondancen (bilag a), at danica fremsendte et udkast, hvortil
    mercer fremkom med bemærkninger.
90. mercer havde en række bemærkninger til udkastet. der var ingen bemærkninger der
    angik beregningsgrundlaget, herunder grundlagsrenten for skadesforsikringen.
    grundlagsrenten var ikke genstand for forhandling og blev i lighed med øvrige be-
    regningstekniske vilkår ikke nævnt i den endelige overenskomst.
91. det er sædvanligt, at en firmaoverenskomst indeholder oplysninger om ordningen i
    hovedtræk, mens de tekniske oplysninger findes i det tekniske grundlag. danica og
    dako havde også aftalt andre vilkår for ordningen, der ikke blev gengivet i overens-
    komsten.
92. det følger af korrespondancen mellem danica og mercer (bilag a) om omkostnin-
    gerne, at medarbejderne kunne overføre tidligere ordninger til danica omkostnings-
    frit, uden at det fremgår af overenskomsten. parterne havde også på en række andre
    punkter aftalt vilkår, der ikke blev gengivet i overenskomsten.
                                                        - 38 -
             3.1.2    firmaoverenskomstens ordlyd
        93. den endelige firmaoverenskomst blev indgået af dako og danica den 10. juli 2001,
             med virkning fra den 1. juli 2001, jf. bilag 15, §§ 1 og 17.
        94. overenskomsten gengav de generelle vilkår der fremgik af danicas tilbud (bilag 16),
             mens de beregningstekniske vilkår fremgik af det tekniske grundlag.
        95. firmapensionen er lønrelateret og omfattede alle fastansatte medarbejdere, dog såle-
             des at den var frivillig for medarbejdere der var ansat inden 1. juli 2001, jf. bilag 15,
             §§ 2 og 3.
        96. den enkelte medarbejder valgte forsikringsdækning inden for overenskomstens
             rammer, herunder den obligatoriske kollektive dækning på 30% med mulighed for
             tilvalg af ekstra kollektiv dækning på 30%, jf. bilag 15, § 5.
        97. den årlige reguleringsdato var den 1. juli, dog forelå der separate betingelser for ska-
             desforsikringen, jf. bilag 15, § 6.
        98. præmien for skadesforsikringen fastsættes for et år ad gangen, på grundlag af den
             pensionsbestemmende løn og gruppens erhvervs-, alders- og kønsmæssige sammen-
             sætning, jf. bilag 15, § 7, jf. § 6. det skyldtes, at præmien blandt andet fastsættes på
             baggrund af gruppens sammensætning, der ændres over tid. grundlagsrenten blev
             ikke fastsat for et år ad gangen, jf. punkt 2.2.
        99. bonustilskrivning skete efter danicas til enhver tid gældende bonusregulativ. bonus-
             regulativet for livsforsikring har ikke betydning for sagen, hvorimod bonusregulati-
             vet for skadesforsikringen er fremlagt som bilag 9/q.
        100. medarbejderen var ejer af ordningen. så længe ansættelsesforholdet bestod, kunne
             medarbejderen ikke ophæve ordningen, jf. bilag 15, § 12.
        101. skadesforsikringen er etableret i livsforsikringsselskabet og underlagt de gældende
             regler for skadesforsikringer, jf. bilag 15, § 12. for skadesforsikringen gjaldt specielle
             forsikringsbetingelser, medmindre de var fraveget i overenskomsten. indholdet af
             overenskomsten har således forrang for indholdet af de specielle forsikringsbetingel-
             ser.
       3.2 firmaoverenskomstens indhold
        102. indholdet af firmaoverenskomsten fastlægges på baggrund af aftalegrundlaget, med
             inddragelse af aftalerettens almindelige regler om udfyldning og fortolkning, jf. ek-
             sempelvis u.2011.1750h og u.2011.2273/2h7.
        3.2.1 aftalegrundlaget
7 et 2012.255, lynge andersen og schaumburg-müller
                                                             - 39 -
       103. aftalegrundlaget består af aftalen, samt de aftaledokumenter, der er udarbejdet forud
            for aftalens indgåelse.
       104. princippet fremgår af u.1980.756h, hvor vilkår der fremgik af en salgsopstilling (til-
            bud) ikke var gengivet i den endelige købsaftale. højesteret fandt, at vilkåret var af-
            talt og lagde til grund, at salgsopstillingen udgjorde en del af aftalegrundlaget.
       105. tilsvarende kan et udkast indgå i aftalegrundlaget, hvis der foreligger kutyme for ik-
            ke at medtage alle detaljer i den endelige aftale8.
       106. det er en branchekonform fremgangsmåde at gengive de generelle bestemmelser i
            overenskomsten, hvorimod de tekniske detaljer fremgår af det øvrige grundlag, jf.
            eksempelvis u.2011.2273/2h, hvori højesteret lagde til grund, at en firmaoverens-
            komst er en rammeaftale.
       107. mercer (på vegne dako) besluttede, at en række aftalte tekniske vilkår ikke skulle
            fremgå af overenskomsten, jf. bilag a. danica kan således ikke bebrejdes, at vilkåret
            om en grundlagsrente på 2,5% ikke fremgår af den endelige overenskomst. frem-
            gangsmåden er overensstemmende med branchekutymen.
       108. danica og mercer (på vegne dako) er professionelle parter, med en specialiseret for-
            ståelse for pensionsordninger. forhandlingen skete dermed mellem to professionelle
            og ligeværdige kontrahenter, jf. punkt 3.2.2 nedenfor.
       109. det savner mening, når forbrugerombudsmanden anfører, at et beregningsgrundlag
            der fremgår af et accepteret tilbud ikke indgår i aftalegrundlaget. det gør sig særligt
            gældende, når parternes efterfølgende forhandlingsproces tog udgangspunkt i til-
            buddet, uden at forhandle vilkåret om beregningsgrundlaget.
       110. hvis tilbuddet ikke er en del af aftalegrundlaget, indeholder firmapensionen flere
            uregulerede forhold. overenskomsten indeholder ikke bestemmelser om prissæt-
            ning, risikobonus, antagelsesrabat, karenstid, fareklasser, risikogruppeoplysninger,
            serviceydelser og oplysninger om sygdomstyper. disse forhold er derimod fastsat i
            tilbuddet. for skadesforsikringens renteforudsætning ville det betyde, at der ikke var
            aftalt nogen pris for dækningen. forbrugerombudsmanden har ikke anvist, hvad der
            i så fald er gældende for disse bestanddele af ordningen.
       111. det savner også mening at tilsidesætte et aftalt vilkår, når der ikke foreligger andre
            eller modstridende bestemmelser om grundlagsrenten for skadesforsikringen. havde
            danica og dako aftalt en anden grundlagsrente, må der være en formodning for, at
            grundlagsrenten ville have været genstand for særskilt forhandling eller aftale.
       112. endelig har det formodningen imod sig, at dako i det løbende kontraktforhold ville
            acceptere anvendelsen af en grundlagsrente på 1,5%, hvis der var aftalt en anden hø-
            jere grundlagsrente.
8 grundlæggende aftaleret, bryde andersen, (4.udg.), side 321
                                                            - 40 -
         113. på denne baggrund gør danica gældende, at firmaoverenskomsten og tilbuddet om
              overenskomsten samlet udgør aftalegrundlaget, og entydigt indeholder et vilkår om
              en grundlagsrente på 2,5%.
         3.2.2 udfyldning og fortolkning af aftalegrundlaget
         114. ligesom aftalegrundlaget, peger enhver udfyldning og fortolkning på, at der er aftalt
              en grundlagsrente på 2,5%. de afgørende momenter er særligt parternes subjektive
              forståelse af aftalen samt formåls- og forudsætningslæren.
         115. det er fast praksis, at en firmaoverenskomst skal fortolkes i overensstemmelse med
              overenskomstforhandlingerne, jf. eksempelvis u.1968.16h hvor en bestemmelse i en
              overenskomst blev fortolket i overensstemmelse med parternes fælles forståelse af af-
              talen, som den kom til udtryk under forhandlingerne.
         116. det gøres gældende, at danica og mercer (på vegne dako) havde en fælles forståelse
              af, at grundlagsrenten for skadesforsikringen var 2,5%.
         117. mercer (på vegne dako) besluttede, at ikke alle vilkår fra tilbuddet tillige skulle gen-
              gives i firmaoverenskomsten, men at de alligevel var en del af aftalen. grundlagsren-
              ten var ikke genstand for senere forhandling, hvorfor det må lægges til grund, at det
              var parterne fælles forståelse, at grundlagsrenten var 2,5%.
         118. der er ingen holdepunkter for, at parterne fraveg tilbuddet om en grundlagsrente på
              2,5%. samtidig er der ingen holdepunkter for, at parterne har aftalt en grundlagsren-
              te, der følger grundlagsrenten for livsforsikring.
         119. bente landgreen var ikke part til aftalen og deltog ikke i forhandlingsforløbet. hun
              kan aldrig have nogen relevant indsigt i parternes subjektive forståelse af aftalen.
         120. sædvaner og kutymer kan tillægges betydning ved udfyldning, da de efter aftalety-
              pen, parternes branche og aftalens genstand, kan fastlægge aftalens retsvirkninger og
              parternes forpligtelser. anvendelsen af sædvaner og kutymer afhænger af aftalepar-
              terne og deres kendskab til brancheforholdene9.
         121. det har betydning, at danica og mercer har et særligt branchekendskab, og at det er
              en branchekonform fremgangsmåde, at de beregningstekniske vilkår ikke fremgår af
              selve firmaoverenskomsten.
         122. finanstilsynet anfører om forhandlingen af en firmaoverenskomst (bilag r, side 30):
              ”da arbejdsmarkedspensionsordningers udformning således er et resultat af en forhandling
              mellem ligeværdige parter, og vilkårene ikke, som tilfældet hyppigt er for individuelle forsik-
              ringstagere, ensidigt er fastlagt af livsforsikringsvirksomheden, betyder det bl.a., at koncipist-
              reglen spiller en mindre rolle i fortolkningen af aftalerne.”
9 aftaler og mellemmænd, lynge andersen og bo madsen, (6. udg.), side 427 og 430
                                                          - 41 -
         123. det er den fælles forståelse mellem danica og mercer (på vegne dako) – der indbyr-
              des er ligeværdige – der har betydning, hvorimod koncipistreglen i alle tilfælde spil-
              ler en mindre rolle10.
         124. på denne baggrund gøres det gældende, at aftalegrundlaget – ligesom enhver ud-
              fyldning og fortolkning heraf – indeholder et vilkår om en grundlagsrente på 2,5 %.
              4. bente landgreens indtræden
         125. bente landgreen indtrådte frivilligt i firmapensionen den 20. juli 2001 med virkning
              fra den 1. juli 2001, jf. bilag 15, §§ 1 og 3. hun indtrådte dermed i ordningen, efter
              firmaoverenskomsten blev indgået mellem danica og dako den 10. juli 2001, jf. oven-
              for.
         126. bente landgreen udfyldte indmeldelsesblanketten og valgte den obligatoriske kol-
              lektive grunddækning med ekstra kollektiv dækning på 30%. den samlede dækning
              blev etableret med en grundlagsrente på 2,5%. bente landgreen var bekendt med
              indholdet af overenskomsten, jf. bilag b.
         127. danica bekræftede den 9. august 2001, at bente landgreen var omfattet af ordningen
              på de ønskede vilkår, jf. bilag c.
         128. bente landgreen har modtaget en række meddelelser efter indtrædelsen, herunder
              forsikringsbetingelser, dækningsoversigter og øvrig korrespondance. disse medde-
              lelser behandles enkeltvist.
         129. bente landgreen modtog ikke bonusregulativet for erhvervsevnetabsdækningen og
              det tekniske bilag (bilag 9, 10 og q).
              4.1 forsikringsbetingelserne
         130. bente landgreen modtog de almindelige forsikringsbetingelser (bilag 5) og forsik-
              ringsbetingelser for skadesforsikringen (bilag 6).
              4.1.1    de almindelige forsikringsbetingelser
         131. de almindelige forsikringsbetingelser er fælles for firmapensionen, men skadesfor-
              sikringen er baseret på en separat aftale med tilhørende forsikringsbetingelser, jf. be-
              tingelserne, side 3.
         132. af side 3 fremgår om skadesforsikringen:
              ”præmien fastsættes for et år ad gangen på grundlag af gruppens fordeling på alder, køn og
              beskæftigelse samt den af finanstilsynet fastsatte maksimale grundlagsrente for livsforsikrin-
              ger. som det fremgår af de særlige forsikringsbetingelser, er den præmie, som opkræves, for-
              sikringens tarifpræmie fratrukket bonus.” (min fremhævning)
10 tilsvarende betragtninger i bryde andersen og kristensen: arbejdsmarkedspension, (2009), side 106-109, samt pedersen,
thomas dahl, kandidatafhandling, kapitel 7.3.
                                                    - 42 -
 133. det blev fejlagtigt oplyst, at præmien for skadesforsikringen blandt andet fastsættes
      på baggrund af grundlagsrenten for livsforsikring. denne svarede på tidspunktet til
      1,5%, jf. bek nr. 433 (1999).
 134. omvendt indeholder de almindelige forsikringsbetingelser ikke oplysninger om bo-
      nusregulering for skadesforsikringen.
      4.1.2     forsikringsbetingelser for skadesforsikringen
 135. forsikringsbetingelserne (bilag 6) gælder specifikt for skadesforsikringen, jf. tilsva-
      rende bilag 5, side 3. der gælder begrænsede tilsynsregler for skadesforsikringen, jf.
      bilag 6, side 2.
 136. vilkåret om regulering af præmie og forsikringsydelser er sålydende:
      ”der vil ske en årlig regulering af såvel forsikringsydelse som præmie i henhold til den indgå-
      ede overenskomst (aftale) mellem arbejdsgiveren og selskabet.”
 137. forsikringsbetingelserne fastslog dermed, at forsikringsydelsen og præmien blev re-
      guleret i henhold til firmaoverenskomsten mellem dako og danica (bilag 15).
 138. under overskriften ”bonus/omkostninger” på side 12 fremgår:
      ”dækninger ved tab af erhvervsevne, tegnet som skadesforsikringer i livsforsikringsselskabet,
      har ret til bonus efter dette selskabs til enhver tid gældende bonusregulativ. selskabet har ret
      til at ændre bonusregulativet – herunder ret til at ophøre med at give bonus.”
 139. danica havde til enhver tid ret til at ændre bonusregulativet og ret til at ophøre med
      at give bonus, uden bente landgreens accept. der er tale om et sædvanligt ændrings-
      forbehold, jf. punkt 2.3.
4.2 dækningsoversigter
 140. bente landgreen har modtaget adskillige dækningsoversigter, herunder oversigt af
      23. august 2001 (bilag 3), 3. december 2002 (bilag 4), 23. juli 2003 (bilag 21), 10. april
      2006 (bilag 33), 19. februar 2007 (bilag d), 30. maj 2008 (bilag 37), 4. april 2012 (bilag
      12), og af 21. februar 2013 (bilag 13).
 141. en dækningsoversigt er et øjebliksbillede af ydelserne. når en ny dækningsoversigt
      udstedes, erstatter den automatisk den foregående oversigt, jf. bilag d, side 4. det er
      derfor den nyeste dækningsoversigt, der er gældende for forsikringen.
 142. tilsvarende finder fal §§ 113-114 ikke anvendelse, hvorfor dækningsoversigterne
      ikke er et værdipapir og ikke medfører nogen rettighed for besidderen mod selska-
      bet. erstatning af en bortkommen dækningsoversigt sker uden mortifikation, jf. bilag
      5. en dækningsoversigt er således ikke et aftaledokument.
      4.2.1     dækningsoversigt af 23. august 2001, 3. december 2002 og 23. juli 2003
 143. bente landgreen modtog tre dækningsoversigter i perioden 23. august 2001 - 23. juli
      2003, der fejlagtigt anfører, at præmien blandt andet blev fastsat på baggrund af
      grundlagsrenten for livsforsikring, jf. bilag 3, 4 og 21, side 2.
                                                   - 43 -
144. dækningsoversigterne indeholdt ikke oplysninger om bonusregulering eller grund-
     lagsrenten for skadesforsikringen.
145. oversigterne sondrede ligesom de almindelige forsikringsbetingelser (bilag 5, side
     10) mellem den præmieregulering, der fandt sted for livsforsikringen efter grund-
     lagsrenten for livsforsikring og den præmieregulering, der fandt sted for skadesfor-
     sikringen, der ikke var garanteret og kunne ændres løbende, jf. bilag 3, side 5-6, bilag
     4, side 4-5 og bilag 21, side 4-5.
146. denne oplysning var korrekt og i modstrid med den fejlagtige henvisning til grund-
     lagsrenten for livsforsikring. dækningsoversigterne indeholdt således modstridende
     oplysninger om præmiereguleringen.
147. den fejlagtige henvisning fremkom i en sammenhæng, der indeholdt en korrekt tal-
     mæssig opgørelse af ydelserne. forbrugerombudsmanden bestrider ikke i denne sag,
     at den talmæssige opgørelse er korrekt.
148. af bilag til dækningsoversigten (bilag 3) side 1 fremgår prognosen for afkastet på
     livsforsikringen, herunder at rentesatsen for livsforsikringen udgjorde 1,5%. rente-
     satsen for skadesforsikringen fremgår ikke.
149. dækningsoversigt af 23. juli 2003 (bilag 21) er den sidste dækningsoversigt bente
     landgreen modtog med den fejlagtige henvisning.
     4.2.2. dækningsoversigt af 10. april 2006, 19. februar 2007, 30. maj 2008, 4. april 2012
     og 21. februar 2013
150. dækningsoversigt af 23. juli 2003 (bilag 21), blev erstattet af dækningsoversigt af 10.
     april 2006 (bilag 33). den nye oversigt indeholdt ikke længere den fejlagtige henvis-
     ning. det fremgik i stedet (side 3):
        ”vi beregner, fordeler og bruger bonus for den enkelte forsikring efter det bonusregulativ,
        der gælder til enhver tid.”
151. dette er en korrekt henvisning til bonusregulativet for skadesforsikringen. den kor-
     rekte henvisning er indeholdt i alle dækningsoversigter efter den 10. april 2006.
152. det fremgår af dækningsoversigten af 10. april 2006:
        ”den del af forsikringen, der er baseret på en rente svarende til 2,5 procent, har på grund af
        de økonomiske forhold ikke fået tilskrevet bonus på sædvanlig vis siden den 01.01.2003.
        den har i stedet for fået tilskrevet kontostyrkelse.” (min fremhævning)
153. alle oversigter indeholdt ligesom de foregående, en korrekt talmæssig opgørelse af
     ydelserne. forbrugerombudsmanden bestrider ikke i denne sag, at den talmæssige
     opgørelse er korrekt.
154. dækningsoversigterne sondrede, i lighed med de tidligere dækningsoversigter og de
     almindelige forsikringsbetingelser (bilag 5), mellem livsforsikringer, der var garante-
                                                   - 44 -
      rede og indregnet med en grundlagsrente på 1,5 % – og skadesforsikringer, der ikke
      var garanterede.
4.3 øvrig korrespondance
 155. bente landgreen har modtaget en række meddelelser af betydning for sagen, herun-
      der om overgangen til kontostyrkelse og om grundlagsrenten for skadesforsikringen.
      4.3.1      korrespondance om overgangen til kontostyrkelse på skadesforsikringen
 156. danica begyndte den 1. januar 2003 at anvende kontostyrkelse på skadesforsikringen,
      jf. punkt 2.1.1. denne ændring meddelte danica sine kunder i december 2002 (bilag
      p).
 157. baggrunden for ændringen var, at de økonomiske forhold medførte et behov for sto-
      re hensættelser for at sikre, at danica kunne udbetale de garanterede ydelser under
      ordningen.
 158. det fremgår af brevet:
          ”danica pension finder det derfor fra den 1. januar 2003 heller ikke betryggende at tilskrive
          bonus på sædvanlig vis på forsikringer på 3 pct. grundlaget. derfor tilskriver vi fra den 1.
          januar 2003 også hver enkelt forsikringskonto kontostyrkelse, hvis forsikringen er tegnet på
          3 pct. grundlaget.”
 159. oplysningen fremgår også i oversigten af 10. april 2006 (bilag 33) og 15. december
      2008 (bilag 27).
 160. det fremgår alle steder, at det er forsikringer med et grundlag på 2,5% efter fradrag,
      der får tilskrevet kontostyrkelse.
      4.3.2      korrespondance om grundlagsrenten for skadesforsikringen
 161. bente landgreen har været i korrespondance med danica om grundlagsrenten for
      skadesforsikringen. bente landgreens e-mail af 9. december 2010 (bilag 25) og dani-
      cas skrivelse af 3. marts 2011 (bilag 26) har betydning for sagen.
 162. det fremgår af bente landgreens e-mail (bilag 25):
      ”f) til slut har jeg et spørgsmål. hvordan beregnes reguleringen af den årlige udbetaling p.g.a
      tab af erhvervsevne?”
 163. spørgsmålet angik altså, hvordan skadesforsikringen blev reguleret. det er kernen af
      den problemstilling sagen omhandler.
 164. det fremgår af danicas skrivelse (bilag 26):
      ”regulering af din udbetaling ved tab af erhvervsevne
          […]
                                                   - 45 -
         grundlag:
         beregningsgrundlaget for dækningen ved tab af erhvervsevne. alle nye ydelser for konto-
         styrkelse/bonus bliver oprettet på 0 procent beregningsgrundlag.
         […]
 (min fremhævning med rød markør)”
 165. det fremgår af den markerede tabel ovenfor, at skadesforsikringen havde en grund-
      lagsrente på 2,5%. tilsvarende fremgår i samme brev:
      ”ydelsen på 2,5095 % grundlag: 219.600 x 8,345675 = saldo på 1.832.710 1.832.710 x
      0,002468 = 4.523,13 i kontostyrkelse” (min fremhævning)
 166. det fremgår også heraf, at grundlagsrenten er 2,5%. forbrugerombudsmanden har
      ikke bestridt, at den talmæssige opgørelse er korrekt.
      4.3.3    bente landgreens klage til forbrugerombudsmanden
 167. bente landgreen klagede til forbrugerombudsmanden i 2014 (bilag f). det fremgår
      af klagen:
      ”danica oplyste i brev dateret 03-03-2011 [bilag 26] at de anvender en grundlagsrente på
      2,5% når de beregner den løbende regulering af udbetalingerne. jeg mener at de skal bruge
      1,5%, der var den maksimale grundlagsrente i 2002 hvor hensættelserne blev løbet.”
 168. bente landgreen forstod altså, at grundlagsrenten var 2,5% ud fra danicas e-mail af
      3. marts 2011 (bilag 26). omvendt fastholdt bente landgreens, at grundlagsrenten
      burde være 1,5%.
 169. bente landgreen havde tidligere anført, at det ikke fremgik af sagens grundlag, at
      der skulle bruges en rente på 2,5%, men erkender, at "dette er ikke helt sandt". bente
      landgreen fremhævede, at kun dækningsoversigterne version l-10 (bilag 3, 4 og 21),
      havde ”nævnt” en garanteret rente på 1,5 %.
4.4 har bente landgreen krav på en anden grundlagsrente end 2,5%?
 170. der er aftalt en grundlagsrente på 2,5% for dakos firmapension hos danica. hvis der
      skal gælde en anden grundlagsrente for bente landgreen, skal der være indgået en
      modstående aftale om en anden grundlagsrente, eller være skabt en berettiget for-
      ventning herom.
 171. forbrugerombudsmandens argumentation er baseret på en fejlagtig henvisning, der
      findes fire steder i det skriftlige grundlag, herunder dækningsoversigterne fra 23. au-
                                                           - 46 -
              gust 2001 - 23. juli 2003 (bilag 3, 4 og 21) og de almindelige forsikringsbetingelser (bi-
              lag 5).
         172. den fejlagtige henvisning er sålydende:
              ”præmien fastsættes for et år ad gangen på grundlag af gruppens fordeling på alder, køn og
              beskæftigelse samt den af finanstilsynet fastsatte maksimale grundlagsrente for livsforsikrin-
              ger.” (min fremhævning)
         173. spørgsmålet er herefter, om en fejlagtig henvisning til at præmien blandt andet fast-
              sættes på baggrund af grundlagsrenten for livsforsikring, med bindende virkning
              kan ændre en aftale om en grundlagsrente på 2,5%.
              4.4.1      er der indgået en aftale om en anden grundlagsrente end 2,5%?
         174. det er afgørende, om den fejlagtige henvisning i dækningsoversigterne fra 2001-2003
              (bilag 3, 4 og 21) samt i de almindelige forsikringsbetingelser (bilag 5) har ændret af-
              talegrundlaget.
         175. denne vurdering foretages på baggrund af aftalerettens almindelige regler om afta-
              lens indgåelse.
              4.4.1.1. betingelserne for aftalens indgåelse
         176. betingelserne for en aftales bindende virkning fremgår af aftalelovens § 1, 1. pkt., der
              forudsætter et ”tilbud” og et ”svar”. tilbuddet udgør en viljeserklæring, der er sam-
              mensat af to delbegreber – vilje og erklæring11.
         177. for at en erklæring er egnet til at tilkendegive løftegiverens vilje, må der kunne stilles
              krav til kvaliteten af erklæringens indhold. dette afgøres på grundlag af reglerne om
              aftalers fortolkning og udfyldning12. hovedbetingelsen er, at der foreligger bestemthed
              og klarhed.
         178. betingelsen forudsætter, at det fremgår hvad der loves og hvilke betingelser der skal
              være opfyldt for, at erklæringen kan gøres gældende. erklæringen skal som mini-
              mum tage stilling til essentielle dele af tilbuddet. omvendt forudsætter kravet ikke,
              at erklæringen tager udtømmende stilling til alle forhold, der er omfattet af tilbuddet,
              hvis der er taget stilling til tilbuddets hovedindhold. 13
         179. erklæringen skal gå ud på, at løftegiveren forpligter sig ved selve erklæringen. til-
              kendegivelsen skal derfor være afgivet over for den tiltænkte adressat eller nogen,
              der med bindende virkning kan modtage erklæringen på adressatens vegne. 14
         180. endelig skal erklæringen besidde en såkaldt retshandelsegenskab, derved at der med
              erklæringen tilsigtes at stifte, forandre eller ophæve en ret. 15
11 aftaler, ussing, (3.udg.), side 3
12 aftaleloven med kommentarer, lynge andersen, (6. udg.) § 39, s. 333 ff.
13 aftaleloven kommenteret, karnov, note 2
14 aftaleloven kommenteret, karnov, note 2
15 aftaleloven kommenteret, karnov, note 2
                                                 - 47 -
181. hvis de individuelle meddelelser til bente landgreen skal udgøre et ”tilbud” i aftale-
     lovens forstand, skal de indeholde en erklæring om danicas vilje, der er egnet til at
     tilkendegive danicas vilje til at forpligte sig. det er afgørende ved vurderingen heraf,
     om der foreligger den fornødne klarhed og bestemthed.
     4.4.2 indeholder de almindelige forsikringsbetingelser et løfte om en anden grundlags-
     rente end 2,5%?
182. danica bestrider, at de almindelige forsikringsbetingelser (bilag 5) indeholder et løfte
     om en anden grundlagsrente end 2,5%.
183. de almindelige forsikringsbetingelser indeholder en fejlagtig henvisning til grund-
     lagsrenten for livsforsikring.
184. de specielle forsikringsbetingelser fastslår, at forsikringsydelsen og præmien regule-
     res efter den aftale, der er indgået mellem dako og danica.
185. overenskomstens § 12 (bilag 15) og de almindelige forsikringsbetingelser (bilag 5,
     side 3) fastslår, at skadesforsikringen er reguleret af de specielle forsikringsbetingel-
     ser, såfremt de specielle forsikringsbetingelser ikke er fraveget i overenskomsten. det
     må lægges til grund, at de specielle forsikringsbetingelser (lex specialis), går forud for
     de almindelige forsikringsbetingelser (lex generalis).
186. dette princip fremgår af u2008.1200h, der omhandlede regulering i en præmiefrita-
     gelsessituation. af forsikringspolicen fremgik, at regulering skulle ske i henhold til
     en standardreguleringsaftale. standardreguleringsaftalen fastslog, at regulering skul-
     le ske hvert år med 15%, og at regulering i ”præmiefritagelsessituationer” skulle ske ef-
     ter det lovbestemte pristalsindeks. spørgsmålet var, om der skulle ske regulering ef-
     ter den generelle bestemmelse eller efter den særlige bestemmelse i præmiefritagel-
     sessituationer. højesteret fandt, at reguleringen skulle ske efter de særlige regler der
     var lex specialis og ikke standardreguleringen.
187. i fed2005.66ø havde en forsikringstager tegnet en forsikring hos et forsikringssel-
     skab. selskabet havde efterfølgende sendt et brev med en fejlagtig overskrift om, at
     forsikringstageren havde opnået præmiefritagelse fra ordningen. selskabet sendte ef-
     terfølgende en præmieopkrævning og rettede telefonisk kontakt og berigtigede fej-
     len.
188. landsretten lagde til grund, at forsikringstager burde have været klar over, at ord-
     ningen ikke gav ret til præmiefritagelse, og at en overskrift om præmiefritagelse i et
     brev ikke kunne skabe en berettiget forventning om, at der var præmiefritagelse.
189. landsretten anførte i denne forbindelse:
     ”overskriften på brevet måtte derfor opfattes som en samlebetegnelse for a’s [forsikringstage-
     rens] pensionsordninger, således at tilsagnet om invalidepension og præmiefritagelse kun ved-
     rørte de af pensionsordningerne, der gav ret hertil.”
                                                              - 48 -
        190. afgørelsen belyser således, at en fejlskrift i en overskrift, der må betragtes som et ge-
             nerelt forhold, ikke kan tilsidesætte de mere specielle betingelser i aftalen.
        191. det må dermed lægges til grund, at henvisningen i de almindelige forsikringsbetin-
             gelser tilsidesættes af de specielle forsikringsbetingelser.
        192. det gøres derfor gældende, at den fejlagtige henvisning i de almindelige forsikrings-
             betingelser ikke indeholder et bindende løfte om en anden grundlagsrente end 2,5 %.
             4.4.3 indeholder dækningsoversigterne (2001-2003) et løfte om en anden grundlagsren-
             te end 2,5%?
        193. danica bestrider, at dækningsoversigterne fra 2001-2003 (bilag 3, 4 og 21) indeholder
             et løfte om en anden grundlagsrente end 2,5%.
        194. en dækningsoversigt kan ikke forstås som et løfte i aftalelovens forstand, hvis oplys-
             ningerne fraviger en eksisterende aftale, uden at markere nogen vilje hertil 16. ud-
             gangspunktet er, at dækningsoversigter ikke i sig selv udgør et bindende løfte, hvor-
             imod det modsatte gør sig gældende for dækningstilsagn. 17
        195. i dækningsoversigterne af 23. august 2001 - 23. juli 2003 (bilag 3, 4 og 21) er der ikke
             gjort brug af begrebet ”pensionstilsagn” eller lignende. det fremgår ikke, at danica øn-
             skede at forbedre bente landgreens retsstilling. dækningsoversigterne bekræftede
             den gældende retsstilling og indeholdt ikke et løfte.18
        196. tilsvarende følger af de almindelige forsikringsbetingelser (bilag 5, side 13), at dæk-
             ningsoversigterne ikke medfører nogen rettigheder over for danica. en dæknings-
             oversigt udgør ikke en viljeserklæring.
        197. heroverfor kan specifikke pensionstilsagn, eksempelvis i anledning af aktiveringen
             af et livsforsikringsprodukt, vække pensionskundens forventninger.19
        198. dette belyses af u2011.1750h, der er påberåbt af forbrugerombudsmanden. højeste-
             ret fandt, at et tilsagn om en bestemt størrelse af forsikringen, på baggrund af en fo-
             respørgsel fra forsikringstageren, udgjorde et bindende løfte for selskabet, selv om
             ydelsen ved en fejl blev angivet til et for højt beløb.
        199. princippet i u2011.1750h finder ikke anvendelse i denne sag. afgørelsen omhandler
             et dækningstilsagn om en bestemt størrelse på en ydelse, på baggrund af forsikrings-
             tagerens anmodning herom.
        200. afgørelsen angår ikke den situation, at den fejlagtige oplysning består af en henvis-
             ning til en lovbestemmelse, der indgår i grundlaget for præmieberegning. forbruger-
             ombudsmanden har ikke i denne sag bestridt, at dækningsoversigterne indeholder
             en rigtig angivelse af ydelsens størrelse.
16 dansk pensionsret, bryde andersen, (1.udg.), side 324 og 325
17 dansk pensionsret, bryde andersen, (1. udg.), side 326
18 dansk pensionsret, bryde andersen, (1.udg.), side 326
19 dansk pensionsret, bryde andersen, (1.udg.), side 328 og arbejdsmarkedspension, bryde andersen og kristiansen, side 288
ff.
                                                              - 49 -
        201. hvis man omvendt anvender princippet fra u.2011.1750h på korrespondancen mel-
             lem bente landgreen og danica om grundlagsrenten (bilag 25-26), fører princippet
             til, at der er aftalt en grundlagsrente på 2,5%. bente landgreen anmodede om oplys-
             ninger om grundlagsrenten, og modtog en korrekt opgørelse på baggrund af den
             korrekte grundlagsrente.
        202. ankenævnet for forsikring (”anf”) og retspraksis har opstillet en formodning for, at
             en forsikringsvirksomhed ikke er bundet af oplysningerne i en dækningsoversigt,
             hvis de modsiges af det formelle aftalegrundlag20.
        203. anf sag nr. 84.545 angik en klage over, at selskabet benyttede sig af en rente, der var
             lavere end den rente, der fremgik af dækningsoversigterne. oplysningen i dæk-
             ningsoversigten var i modstrid med beregningsgrundlaget. nævnet fandt, at dæk-
             ningsoversigterne var uklare i deres budskab om rentesatsen, men fandt ikke anled-
             ning til at kritisere, at der var anvendt den grundlagsrente, der fremgik af bereg-
             ningsgrundlaget. afgørelsen belyser, at modstridende oplysninger i en dæknings-
             oversigt ikke kan tilsidesætte aftalegrundlaget.
        204. den fejlagtige henvisning i dækningsoversigterne fremstår ikke med den fornødne
             bestemthed og klarhed til at udgøre et løfte, jf. punkt 4.4.1.1.
        205. for det første, angår henvisningen fastlæggelse af ”præmien” og dermed ikke princip-
             perne for bonustilskrivning. henvisningen kan aldrig angå principperne for bonustil-
             skrivning, jf. sammenhængen mellem præmie og bonus, punkt 2.2.
        206. for det andet, markerer henvisningen ikke en vilje til at stifte, ændre eller ophøre en ret.
             henvisningen har derfor ikke retshandelsegenskaber, men er en konstaterende erklæ-
             ring.
        207. for det tredje, er henvisningen ikke afgivet over for den rette part. firmapensionen er
             indgået mellem danica og dako. det er dako der er rette modtager af en meddelelse
             om ændring.
        208. for det fjerde, er det uklart hvilken betydning henvisningen måtte have for de ikke-
             garanterede bonusudbetalinger. reglerne for bonus fremgik ikke af meddelelserne til
             bente landgreen. dertil kommer, at danica på ethvert tidspunkt kunne ændre bo-
             nusregulativet. desuden er bonustilskrivningen afhængig af kontorentens udvikling.
             henvisningen var derfor ikke uigenkaldelig, da danica til enhver tid og uden varsel
             kunne ændre principperne for bonus.
        209. det er dermed klart, at en fejlagtig henvisning til grundlagsrenten for livsforsikring
             ikke kan udgøre et løfte om en bestemt bonus. meddelelsen angik ikke bonus, og
             meddelelsens betydning for bonus kunne ikke udledes. dertil kommer, at forsik-
             ringsydelsens størrelse er afhængig af en række andre faktorer, der ikke kan fastslås
             på forhånd.
20 dansk pensionsret, bryde andersen, (1.udg.), side 324 og 328
                                                              - 50 -
        210. sondringen i retspraksis og litteraturen mellem meddelelser, der ikke indeholder op-
             lysninger om, hvilken størrelse ydelsen vil være ved udbetalingen, og meddelelser
             der angiver et bestemt beløb, er afgørende.
        211. for det femte, er ændringer af forsikringsbetingelserne gengivet på dækningsoversig-
             ternes første side og fremsendelsesbrevet. denne fremgangsmåde ses blandt andet af
             dækningsoversigten af 1. januar 2003 (bilag 4). der er en formodning for, at en med-
             delelse om ændring af grundlagsrenten ville fremgå på tilsvarende vis.
        212. for det sjette, kunne danica ændre præmien under visse betingelser og bonusregula-
             tivet med øjeblikkelig varsel. danica og dako havde aftalt en årlig reguleringsdato
             for præmien den 1. juli. henvisningen i dækningsoversigterne fra 23. august 2001 -
             23. juli 2003 fulgte ikke reguleringsvilkåret, hvorfor henvisningen ikke udgjorde et
             løfte.
        213. på denne baggrund gøres det gældende, at dækningsoversigterne fra 23. august 2001
             - 23. juli 2003 (bilag 3, 4 og 21) ikke udgør et bindende løfte i aftalelovens forstand.
             4.5 er der skabt en god tro eller berettiget forventning om en anden grundlagsrente
             end 2,5%?
        214. der er ikke indgået en aftale om en anden grundlagsrente end 2,5%, jf. ovenfor. det
             er derfor afgørende, om den fejlagtige henvisning har skabt en berettiget forventning
             eller god tro efter fejlskriftsreglerne (samlet ”forventning”) om en anden grundlags-
             rente.
        215. denne vurdering foretages på baggrund af den foreliggende retspraksis.
             4.5.1     betingelserne for en berettiget forventning
        216. forventningslæren adskiller sig fra aftalelovens regler, derved at fokus er rettet mod
             adressatens mulige forventninger. det er med andre ord forventnings- og indrettel-
             seshensynet man varetager.
        217. det er ikke alle forventninger, der tillægges løftevirkning. en forventning skal være
             ”berettiget”. der foreligger først en berettiget forventning, når den ene aftalepart har
             medvirket til at skabe den berettigede forventning, og den anden aftalepart gennem
             lang tid har indrettet sig efter sin forventning.
        218. det indgår i vurderingen, om en meddelelse er givet ved en fejl, og om forventnin-
             gerne medfører et uproportionelt resultat21.
             4.5.2     betingelserne for fejlskriftsreglerne
        219. aftalelovens fejlskriftsregler i § 32, stk. 1 og § 39, 2. pkt., finder kun anvendelse, hvis
             den fejlagtige henvisning tillægges løftevirkning.
21 grundlæggende aftaleret, bryde andersen, (4. udg.), side 450 - 451
                                                  - 51 -
220. fejlskriftsreglerne finder desuden kun anvendelse på aftalens indgåelse og ikke efter-
     følgende omstændigheder. bente landgreen indtrådte i en bestående aftale, hvorfor
     reglerne som udgangspunkt ikke finder anvendelse.
221. aftalelovens § 32, stk. 1, er sålydende:
     ”den, der har afgivet en viljeserklæring, som ved fejlskrift eller anden fejltagelse fra hans side
     har fået et andet indhold end tilsigtet, er ikke bundet ved erklæringens indhold, hvis den, til
     hvem erklæringen er afgivet, indså eller burde indse, at der forelå en fejltagelse.”
222. reglen tilhører aftalelovens svage ugyldighedsgrunde. det er en forudsætning for
     ugyldigheden, at erklæringsadressaten konkret indså, eller konkret burde have ind-
     set, at der forelå en fejl, jf. u.1985.877h, hvor en forbruger måtte have indset, at pris-
     mærkningen udgjorde fejlskrift, hvorfor forretningen ikke var bundet.
223. bestemmelsen i § 32, stk. 1, bliver suppleret af § 39, 2. pkt., der er sålydende:
     ”dog kan der under særlige omstændigheder også tages hensyn til den kundskab, han har fået
     eller burde have fået efter det nævnte tidspunkt, men forinden viljeserklæringen har virket be-
     stemmende på hans handlemåde. ”
224. en løftegiver har mulighed for at tilbagekalde en fejlerklæring efter § 39, 2. pkt., hvis
     erklæringens indhold ikke har virket bestemmende, uanset om betingelserne i § 32,
     stk. 1, er opfyldt. der er flere eksempler fra praksis, hvor domstolene foretager en
     samlet vurdering efter § 32, stk. 1, og § 39, 2. pkt.
     4.6 er dækningsoversigterne (2001-2003) og de almindelige forsikringsbetingelser eg-
     net til at skabe en forventning om en anden grundlagsrente end 2,5%?
225. danica bestrider, at den fejlagtige henvisning er egnet til at skabe en forventning om
     en anden grundlagsrente end 2,5%.
226. argumentationen efter fejlskriftsreglernes god tro-begreb og forventningslæren vil i
     det følgende være sammenfaldende.
227. den fejlagtige henvisning angår fastsættelse af præmien, på baggrund af gruppens
     fordeling på ”alder”, ”køn” og ”beskæftigelse” samt grundlagsrenten. bente landgreen
     kendte ikke til hendes indplacering i gruppen ”alder”, ”køn” og ”beskæftigelse”, der
     dannede grundlaget for præmien, og kendte dermed ikke forudsætningerne for be-
     regningen.
228. der er ikke en direkte sammenhæng mellem præmien og bonustilskrivningen, idet
     der var givet en rabat på præmien, jf. punkt 2.2 ovenfor.
229. henvisningen til grundlaget for præmien angår ikke størrelsen på ydelsen. de reelle
     ydelser fremgår af dækningsoversigterne, der var angivet korrekt i kroner og ører. si-
     tuationen er således forskellig fra u2011.1750h og anf sag nr. 69.497, hvor de fejlag-
     tige oplysninger angik størrelsen på ydelserne.
                                               - 52 -
230. dækningsoversigterne (bilag 3, 4 og 21) indeholdt en korrekt opgørelse af ydelsernes
     størrelse og en fejlagtig henvisning til grundlagsrenten for livsforsikring. tilsvarende
     indeholdt de almindelige betingelser henvisningen, uden at angive ydelsernes stør-
     relse.
231. der er en væsentlig forskel på en oplysning om en bestemt ydelse i kroner og ører og
     en henvisning, der kræver særlige forudsætninger for at forstå.
232. en forståelse af henvisningen i overensstemmelse med forbrugerombudsmandens
     opfattelse, kræver flere mellemregninger. for det første kræver det, at bente land-
     green forstår sammenhængen og forskellen mellem præmie og bonusregulering.
233. for det andet, at bente landgreen på den ene side er bekendt med lovgrundlaget,
     uden på den anden side at være bekendt med, at lovgrundlaget kun finder anvendel-
     se for livsforsikringer.
234. for det tredje, at bente landgreen er bekendt med den til enhver tid gældende grund-
     lagsrente for livsforsikring og det sikkerhedstillæg, der fratrækkes rentesatsen.
235. bente landgreen skal derfor ikke alene ændre forventning til grundlagsrenten i takt
     med lovgivningen, hun skal samtidig være uvidende om tidspunktet for grundlags-
     rentens fastsættelse. det er uhensigtsmæssigt at lade selskabet bære risikoen for for-
     sikringstagerens vildfarelse herom.
236. for det fjerde, er bente landgreens skadesforsikring fordelt på to grundlagsrenter,
     herunder et 2,5%-grundlag for primærydelsen, mens nye ydelser for kontostyrkelse
     er oprettet på et 0%-grundlag, jf. bilag 26.
237. hvis det lægges til grund, at ovenstående kumulative betingelser er opfyldt, forud-
     sætter en forventning om en særlig ydelse, et indgående kendskab til bonusregulati-
     vet, herunder bonusformlen og samtlige variabler samt udviklingen i kontorenten.
238. bente landgreen har ikke modtaget bonusregulativet for skadesforsikring. bente
     landgreen efterspurgte derimod bonusregulativet for livsforsikringsvirksomhed (bi-
     lag 9) i 2013. selv hvis hun modtog det relevante bonusregulativ og kunne beregne
     bonustilskrivningen, kunne det tidligst finde sted i 2013.
239. dertil kommer, at danica kunne ændre bonusregulativet, og at bonustilskrivning ik-
     ke var garanteret. bente landgreen kunne derfor ikke på forhånd forudsige eller ind-
     rette sig på, hvilken størrelse udbetalingerne ville udgøre.
240. danica er enig med forbrugerombudsmanden (replikken side 14) i, at størrelsen på
     ydelsen er baseret på så komplekse formler, at det vil være umuligt for kunderne at
     gennemskue størrelsen herpå. danica er også enig i, at de færreste kunder, herunder
     bente landgreen, kunne regne sig frem til størrelsen på ydelserne.
241. det er derfor usandsynligt, at bente landgreen havde en forventning om at modtage
     en anden ydelse, end den korrekte ydelse, der fremgår af samtlige dækningsoversig-
     ters forside. det er i øvrigt ubestridt mellem parterne.
                                              - 53 -
242. det er uholdbart at fastholde, at en fejlagtig henvisning til grundlaget for præmiebe-
     regning er mere egnet til at skabe en forventning, end en konsekvent og korrekt an-
     givelse af en bestemt ydelse.
243. bente landgreen modtog da også ydelserne på baggrund af en grundlagsrente på
     2,5% fra maj 2004. hun tog først kontakt til danica i 2010. bente landgreen modtog
     altså ydelserne i seks år uden indsigelser. det må derfor lægges til grund, at hun ikke
     havde forventning om at modtage en anden ydelse.
244. den varetagelse af indretningshensynet, der berettiger løftevirkninger efter aftaleret-
     tens fejlskriftsregler, er derfor ikke relevant i denne retssag, jf. eksempelvis
     u1929.1084sh og u1960.948sh.
245. det er en konstruktion, at den fejlagtige henvisning skulle have virket ”bestemmende”
     for bente landgreen. det er uklart hvilket tidspunkt der menes. bente landgreen
     indtrådte i ordningen den 20. juli 2001 på fastlagte vilkår, før hun modtog noget ma-
     teriale med en fejlagtig henvisning. tilsvarende savner det mening, at fastholde at
     den fejlagtige henvisning var ”bestemmende”, da bente landgreen mistede sin er-
     hvervsevne og forsikringen derved blev aktuel.
246. bente landgreen har i flere tilfælde fået konkrete oplysninger om, at hendes skades-
     forsikring havde en grundlagsrente på 2,5%. først og fremmest af de meddelelser
     hun modtog ved overgangen til kontostyrkelse, jf. bilag 33 og p.
247. bente landgreen modtog en redegørelse om grundlagsrenten på skadesforsikringen
     den 3. marts 2011 (bilag 26). der var i redegørelsen flere steder anført den korrekte
     ydelse i kroner og ører, og at beløbet var beregnet på en 2,5% grundlagsrente, jf. bilag
     25 og 26. bente landgreen bekræftede, at hun havde forstået at der gjaldt en grund-
     lagsrente på 2,5%, jf. bilag f.
248. bente landgreen kan derfor i alle tilfælde heller ikke have haft en forventning om en
     anden grundlagsrente end 2,5%.
249. danica bestrider, at anf sag nr. 76.589 finder anvendelse. den fejl der lå til grund for
     sagen, bestod i at vedkommende blev optaget i pensionsordningen og ikke indholdet
     af enkeltstående meddelelser. den berettigede forventning var allerede skabt ved op-
     tagelsen og ikke ved de efterfølgende meddelelser.
        4.7 den fejlagtige henvisning skal læses i sammenhæng
250. den fejlagtige henvisning er ikke i sig selv egnet til at skabe en forventning. det
     fremstår endnu mere klart, når henvisningen læses i sammenhæng.
251. af dækningsoversigterne fra 2001-2003 (bilag 3, 4 og 21) og forsikringsbetingelserne
     (bilag 5 og 6) fremgår, at præmien for skadesforsikringer ikke beregnes på samme
     måde som kapitalpensionen (livsforsikringen), der skal beregnes i henhold til den
     maksimale grundlagsrente for livsforsikring. de garanterede ydelser (livsforsikrin-
     gen) er beregnet på baggrund af en rente på 1,5%, men det samme fremgår ikke for
     de ikke-garanterede ydelser (skadesforsikringen).
                                                            - 54 -
         252. den fejlagtige henvisning er i modstrid med aftalegrundlaget. dels fremgår, at præ-
              mien reguleres med den maksimale grundlagsrente for livsforsikring, og dels frem-
              går at grundslagsrenten for skadesforsikringen ikke reguleres efter samme metode.
         253. når der foreligger indbyrdes uforenelige oplysninger, skal der tages stilling til hvilke
              af oplysningerne, der skal lægges til grund for aftalen 22. retspraksis og litteraturen
              har opstillet en række prioriteringsregler.
         254. disse prioriteringsregler er eksempelvis, at yngre regler går forud for ældre regler
              (lex posterior), at rettelser og tilføjelser går forud for den oprindelige tekst, og at speci-
              elle bestemmelser (lex specialis) går forud for generelle bestemmelser (lex generalis).23
         255. i u2007.662ø – der er påberåbt af forbrugerombudsmanden – anførte to forsikrings-
              tagere, at selskabet havde givet tilsagn om en rentegaranti på baggrund af nogle
              uklare formuleringer i aftalegrundlaget. forsikringstagerne anførte, at der skulle ta-
              ges stilling til, hvilken forventning sagsøgerne med rette havde fra aftalerne og med-
              delelserne. landsretten udtalte, at der var tale om kompliceret information, hvorfor der
              ikke var indgået en aftale om rentegaranti, uanset at forsikringstageren havde mod-
              taget meddelelser herom forud for aftalens indgåelse.
         256. argumentationen går igen i anf sag nr. 85.814 fra 2016. nævnet gennemgik selska-
              bets kommunikation, herunder forsikringsoversigterne med forudsætningsbilag og
              meddelelser. nævnet udtalte, at der ikke forelå holdepunkter for at antage, at selska-
              bet havde givet klageren en rentegaranti som påstået. det var afgørende, at der var
              tale om kompliceret information, og at selskabets meddelelser derfor skal læses i sam-
              menhæng.
         257. i fed2008.300ø havde en forsikringstager indhentet dækningsoplysninger i forbin-
              delse med forsikringsbegivenhedens indtræden. selskabet fremsendte en dæknings-
              oversigt, hvoraf fremgik at dækningen omfattede en engangsydelse og løbende ydel-
              ser. de øvrige dækningsoversigter indeholdt i lighed med forsikringsvilkårene op-
              lysning om, at forsikringen kun omfattede en engangsydelse. landsretten stadfæste-
              de byrettens afgørelse og anførte, at:
                 ”… såfremt hun [forsikringstager] havde sammenholdt udbetalingsoversigten og oplysnin-
                 gerne fremkommet gennem d [en forsikringsmægler] med de tidligere fremsendte dæk-
                 ningsoversigter – burde have indset, at oplysningen om, at der ville blive udbetalt såvel en-
                 gangs- som rateudbetalinger, måtte bero på en fejl.”
         258. en fejlagtig henvisning kan ikke skabe en forventning, når det øvrige grundlag inde-
              holder korrekte oplysninger. den gode tro eller forventning kan blive afkræftet ved
              at sammenholde den ene meddelelse med det øvrige grundlag, jf. tilsvarende anf
              sag nr. 85.545, 82.477 og 76.910.
22 aftaler og mellemmænd, lynge andersen og bo madsen, (6. udg.), side 379
23 aftaler og mellemmænd, lynge andersen og bo madsen, (6. udg.), side 379-380
                                               - 55 -
259. det er fast praksis, at aftalegrundlag der består af et kompliceret materiale, herunder
     pensionsordninger, skal læses i én sammenhæng. en modstridende oplysning kan
     ikke tilsidesætte det øvrige aftalegrundlag.
260. forsikringstageren kan ikke lægge til grund, at en enkeltstående oplysning giver
     retsvirkninger, uden at søge dette afklaret i sammenhæng med det øvrige grundlag.
     bente landgreen skulle derfor have søgt forholdet afklaret, jf. blandt andet princip-
     pet i fed2008.300ø og anf sag nr. 83.167.
261. anf sag nr. 80.355 og 83.046 markerer sondringen mellem oplysninger i modstrid
     med aftalegrundlaget, der ikke skaber en forventning, over for de oplysninger der
     skaber en forventning.
262. i sag nr. 80.355 havde forsikringstageren klaget over, at han ikke fik alderspension
     indtil det fyldte 75. år, men kun til det fyldte 73. år, da selskabet ved en fejl havde an-
     givet dette i en pensionsberegning. nævnet udtalte, at pensionsberegningen viste
     mulighederne angivet i 10-årige perioder. nævnet fandt, at klager burde have indset,
     at det fejlagtigt fremgik at han fik pension frem til 75 år, når han var 63 år ved forsik-
     ringsbegivenheden. klager var derfor ikke i god tro efter fejlskriftsreglerne.
263. i sag nr. 83.046 klagede en forsikringstager over, at han ikke fik alderspension indtil
     det fyldte 75. år på grund af en fejlskrift i en pensionsberegning. i modsætning til sag
     nr. 80.355 fandt nævnet, at klager ikke burde have indset fejlen, da pensionsbereg-
     ningen indeholdt fire muligheder, hvoraf den ene indeholdt alderspension frem til
     det 75. år, som klager havde valgt. sagen adskiller sig fra sag nr. 80.355, hvor det
     klart fremgik af grundlaget, at forsikringen kun gjaldt for en 10-årig periode. i sag nr.
     83.046 var der derimod ikke nogle modstående oplysninger, der indicerede fejlen i
     beregningsgrundlaget, hvorfor klager var i god tro.
264. bente landgreen kan aldrig have haft en forventning om en anden grundlagsrente
     end 2,5%, når henvisningen læses i sammenhæng med det øvrige grundlag, der klart
     indicerer at der er tale om en fejl.
        4.8 bente landgreens forventning på tidspunktet for hendes indtræden i firmapen-
        sionen
265. bente landgreens forventning på tidspunktet for hendes indtræden peger også på en
     grundlagsrente på 2,5%.
266. forsikringstagerne indtræder i firmapensionerne med den forventning, at de vil ar-
     bejde frem til pensionsalderen. hovedfokus ligger på pensionens størrelse og ikke
     bonusreguleringen på skadesforsikringen efter den er blevet aktuel.
267. formålet er afspejlet i firmapensionen, da renteforudsætningen er fastlagt så pensi-
     onsydelserne bliver så høje som muligt. en grundlagsrente på 2,5% medfører en høje-
     re indbetaling til opsparingen, mens præmien for skadesforsikringen er tilsvarende
     lavere. dette er som udgangspunkt den mest gunstige ordning for forsikringstagerne,
     ud fra forventningen om at være arbejdsdygtig indtil pensionsalderen.
                                             - 56 -
268. den høje grundlagsrente på 2,5% var opnået, fordi ordningen var forhandlet på kol-
     lektivt grundlag som skadesforsikring. den individuelle del (som bente landgreen
     ikke har tegnet i denne sag) blev beregnet på et grundlag svarende til grundlagsren-
     ten for livsforsikring. der var således ikke givet samme lave præmie på den indivi-
     duelle del. dette er afspejlet i tilbuddet (bilag 16) ved, at den kollektive forsikring
     havde en grundlagsrente på 2,5%, mens den individuelle havde en grundlagsrente på
     1,5%. medarbejderne hos dako må formodes at have haft en forventning om, at
     præmierne på skadesforsikringen var så lave som muligt. deres forventning gik ikke
     på størrelsen af bonus på aktuelle policer.
269. det må formodes, at bente landgreens havde samme forventning på tidspunktet for
     hendes indtrædelse og frem til det tidspunkt, hvor hun mistede erhvervsevnen.
270. bente landgreen mistede erhvervsevnen og er derfor nu bedst tjent med den lavest
     mulige grundlagsrente. hvis bente landgreen omvendt havde arbejdet frem til pen-
     sionsalderen, havde en grundlagsrente på 2,5% været mest attraktiv.
271. bente landgreens forudsætning ved indtrædelsen var, at præmien var så lav som
     muligt. danica ville på baggrund heraf være uberettiget til at kræve en præmie, base-
     ret på en lavere grundlagsrente end 2,5%, hvis uenigheden var opstået før erhvervs-
     evnetabet. denne forudsætning kan ikke på grund af en senere indtruffen skade, ud-
     skiftes til en forudsætning om, at præmien var så høj, at den gav plads til mere i bo-
     nus. med andre ord kan aftalen ikke skifte indhold afhængigt af, hvad bente land-
     green ønsker at opnå.
        4.9 bente landgreens forventning er i alle tilfælde afkræftet
272. hvis henvisningen skabte en forventning om en anden grundlagsrente end 2,5%, gø-
     res det gældende, at forventningen er bortfaldet ved de efterfølgende meddelelser fra
     danica.
273. hvis det lægges til grund, at den fejlagtige henvisning er egnet til at skabe en for-
     ventning, må en rettelse heraf, på tilsvarende måde og på et tilsvarende medium,
     kunne afkræfte forventningen.
274. dækningsoversigt af 10. april 2006 (bilag 33) indeholder ikke den forkerte henvis-
     ning. det fremgår udtrykkeligt, at beregning og fordeling af bonus foregår efter det
     gældende bonusregulativ. det fremgår samtidig, at grundlagsrenten for livsforsik-
     ring kun fandt anvendelse for de garanterede ydelser (livsforsikringen), men ikke for
     de ikke-garanterede ydelser (skadesforsikringen).
275. bente landgreen kan derfor ikke have haft en forventning om en anden grundlags-
     rente end 2,5% fra den 10. april 2006, eller senest fra 2010 hvor bente landgreen tog
     kontakt til danica og fik information om ordningen.
276. bente landgreen fik i alle tilfælde afkræftet den mulige forventning senest den 3.
     marts 2011, jf. bilag 26.
                                                 - 57 -
277. bente landgreen kan i alle tilfælde ikke opretholde en forventning fra dette tids-
     punkt, da hun burde have søgt en nærmere afklaring på rettelsen, jf. fed2008.300ø
     og anf sag nr. 83.167 omtalt under punkt 4.7.
278. fed2008.300ø understreger, at princippet om lex posterior finder anvendelse i aftale-
     forhold med mange skriftvekslinger. den senere besked går forud for ældre beske-
     der.
279. bonusregulativet for skadesforsikringen (bilag 9/q) og forsikringsbetingelserne for
     skadesforsikringen (bilag 6), samt dækningsoversigterne både før og efter den fejlag-
     tige henvisning indeholder sædvanlige ændringsforhold, jf. punkt 2.3.
280. danica har ikke afgivet et uigenkaldeligt løfte om en særlig grundlagsrente, da for-
     sikringsvilkårene og bonusregulativet kan ændres uden varsel og uden samtykke.
     hvis forbrugerombudsmanden fastholder, at der var aftalt en anden grundlagsrente
     end 2,5%, kan det omvendt anføres, at oversigten af 10. april 2006 tilsvarende ændrer
     grundlagsrenten til 2,5%. danica fastholder dog, at grundlagsrenten hele tiden har
     været 2,5%.
281. princippet i u2013.1107h er uden relevans for denne sag, da den angik mangelsind-
     sigelser og erstatningsansvar ved et børsprospekt. danica har netop hjemmel til æn-
     dringerne.
282. på denne baggrund, gøres det gældende, at bente landgreen fra den 10. april 2006,
     eller fra 2010 og senest fra den 3. marts 2011, ikke havde en forventning om en anden
     grundlagsrente end 2,5%.
283. det gøres supplerende gældende, at forældelsesfristen for bente landgreens mulige
     krav – i det omfang kravet ikke allerede er forældet – begynder at løbe fra den 10.
     april 2006, eller fra 2010 og senest fra den 3. marts 2011. forældelsesfristen begynder
     derfor i alle tilfælde på et tidligere tidspunkt end anført under punkt 1.
        5. ankenævnet mener ikke bente landgreen har krav på en anden grundlagsrente
     end 2,5%
284. bente landgreens sag har været indbragt for anf i sag nr. 81.061 indbragt i 2011 (bi-
     lag 18), og sag nr. 83.844 indbragt i 2013 (bilag 19).
285. bente landgreen indbragte sagen for ankenævnet mere end 10 år efter hun modtog
     dækningsoversigten med den forkerte henvisning, og mere end 9 år efter forsikrin-
     gen kom til udbetaling.
286. anfs afgørelse i sag nr. 81.061 (bilag 18) omhandlede benyttelsen af en grundlags-
     rente (benævnt ”garantirente” i kendelsen) på 2,5%, frem for 1,5%. afgørelsen er base-
     ret på det samme materiale, der er fremlagt i denne sag, med få undtagelser. der er
     altså tale om en materiel afgørelse af den samme problemstilling som i denne sag, fra
     et finansielt ankenævn.
287. nævnet udtalte, at:
                                                    - 58 -
        ”nævnet har gennemgået sagens akter og finder ikke, at der for nævnet er fremlagt doku-
        mentation for, at danica pension har behandlet klagerens forsikring anderledes eller ringe-
        re, end klageren blev lovet i police eller på andet forelagt grundlag.”
288. nævnet fandt således, at anvendelsen af en grundlagsrente på 2,5% var i overens-
     stemmelse med aftalen.
289. i den senere sag nr. 83.844 (bilag 19) havde bente landgreen på ny indbragt de sam-
     me klagepunkter, med tilføjelse af et yderligere klagepunkt.
290. det fremgår af sagsakterne, at finanstilsynet havde afvist at behandle bente land-
     greens sag (bilag e), eftersom:
        ”… [finanstilsynet] fører tilsyn med finansielle virksomheders generelle adfærd og over-
        holdelse af god skik. finanstilsynet kan dermed ikke afgøre din tvist og har ikke mulighed
        for at pålægge virksomheden at betale erstatning, undlade at gøre krav gældende eller lig-
        nende. det gælder også i de tilfælde, hvor finanstilsynet måtte konstatere, at virksomheden
        har overtrådt reglerne om god skik.
        på baggrund af det fremsendte er det finanstilsynet opfattelse, at der var tale om en for-
        mueretlig tvist. finanstilsynet behandlede ikke sådanne klager, da en konkret formueretlig
        tvist hørte under ankenævnet for forsikring.” (min fremhævning)
291. finanstilsynet er af den opfattelse, at det er en konkret formueretlig tvist, der falder
     uden for tilsynets kompetence. denne opfattelse er uforenelig med forbrugerom-
     budsmandens adfærd under denne sag.
292. nævnet afviste at behandle den indbragte klage i sag nr. 83.844 (bilag 19). nævnet
     udtalte:
     ”selvom nævnet principielt er kompetente til at behandle tvister som det foreliggende, har
     nævnet hverken erfaring eller ekspertise i at afgøre komplicerede problemstillinger af overve-
     jende beregningsteknisk/forsikringsmatematisk art, og at nævnet finder det på denne bag-
     grund rigtigst at afstå fra at afgøre den indbragte sag.”
293. nævnet omgjorde således ikke den foreliggende afgørelse i sag nr. 81.061 (bilag 18),
     der fortsat er gældende.
     6. opgørelse af merydelsen
294. den korrigerede udgave af bilag o er tilpasset forbrugerombudsmandens nye på-
     stand. den reviderede udgave indeholder en opgørelse af merydelsen, beregnet på
     baggrund af ændringerne i grundlagsrenten for livsforsikringer fra 1,5% (1. juli 1999)
     til 0,5% (1. juli 2011).
295. den reviderede opgørelse indeholder en isoleret opgørelse af merydelsen på et 1,5%-
     og 0,5%-grundlag. en lavere grundlagsrente medfører en nedsat ydelse, hvis ordnin-
                                                                   - 59 -
              gen fortsat skal være i overensstemmelse med ækvivalensprincippet 24. der henvises
              til erklæringen der fremlægges som bilag v og punkt 2.2 ovenfor.
         296. merydelsen for perioden mellem den 1. januar 2003 – 1. januar 2017 kan dermed højst
              udgøre kr. 194.305, jf. korrigeret bilag o.
         297. bente landgreen modtog løn indtil maj 2004, mens dako modtog forsikringsydelser-
              ne indtil dette tidspunkt. bente landgreen har dermed ikke krav på merydelsen frem
              til maj 2004.
         298. hvis bente landgreen havde en god tro eller forventning om en anden grundlagsren-
              te end 2,5 %, gøres det gældende, at bente landgreen indså eller burde indse, at
              grundlagsrenten var 2,5% fra den 10. april 2006 eller senest 2010, hvor bente land-
              green første gang tog kontakt til danica og fik information om ordningen. bente
              landgreen fik i alle tilfælde afkræftet den mulige forventning senest den 3. marts
              2011. bente landgreen kan kun have lidt et muligt tab i perioden mellem maj 2004 og
              frem til dette tidspunkt.
         299. for perioden maj 2004 – 10. april 2006 kan kravet opgøres til kr. 14.048.25
         300. for perioden maj 2004 – 1. januar 2011 udgør kravet kr. 83.430.26for perioden maj
              2004 – 3. marts 2011 udgør kravet kr. 87.118.27
         301. der tages forbehold for en regulering af opgørelsen.
              (…)
                  sagsomkostninger
      304. det gøres gældende, at danica skal tillægges sagsomkostninger over det vejledende ni-
           veau, under henvisning til sagens kompleksitet samt den omfattende skriftveksling og
           bevisførelse.
24  der henvises eksempelvis til økonomiministeriets betænkning: demokrati og åbenhed om pensionsinstitutternes
investeringsbeslutninger, punkt 4.2.3.
25 for forsikringsåret 2004 er beløbet opgjort til kr. 3.258 (4.887 (tabet for hele 2004) / 12 (kalenderårets måneder) x 8 (maj -
december))
beløbet for 2005 er ikke periodiseret og udgør kr. 7.782
for forsikringsåret 2006 er beløbet opgjort til kr. 3.008 (10.843 (tabet for hele 2006) / 12 (kalenderårets måneder) x 3 (januar -
marts) + 10.843 (tabet for hele 2006) / 365 (kalenderårets dage) x 10 (dage i april)), jf. korrigeret bilag o.
26 for forsikringsåret 2004 er beløbet opgjort til kr. 3.258 (4.887 (tabet for hele 2004) / 12 (kalenderårets måneder) x 8 (maj -
december))
beløbene for 2005, 2006, 2007, 2008, 2009 og 2010 er ikke periodiseret og udgør henholdsvis kr. 7.782, kr. 10.843, kr. 12.157, kr.
13.507, kr. 17.082 og kr. 18.800, jf. korrigeret bilag o.
27 for forsikringsåret 2004 er beløbet opgjort til kr. 3.258 (4.887 (tabet for hele 2004) / 12 (kalenderårets måneder) x 8 (maj -
december))
beløbene for 2005, 2006, 2007, 2008, 2009 og 2010 er ikke periodiseret og udgør henholdsvis kr. 7.782, kr. 10.843, kr. 12.157, kr.
13.507, kr. 17.082 og kr. 18.800.
for forsikringsåret 2011 er beløbet opgjort til kr. 3.688 (10.539 (tabet for januar - juni) / 6 (antal måneder januar - juni) x 2 (januar
- februar) + 10.539 (tabet for januar - juni) / 181 (dage i perioden januar - juni) x 3 (dage i marts)), jf. korrigeret bilag o.
                                                 - 60 -
    305. derudover har danica afholdt udgifter til 8 eksemplarer af materialesamling, i alt kr.
         15.721 ekskl. moms, jf. betænkning 1436/2004, side 266-267, jf. side 253 og bemærknin-
         gerne i lovforslag nr. 132.”.
sø- og handelsrettens begrundelse og resultat
efter forklaringerne fra thomas falck og bo søndergaard må det lægges til grund, at det af
danica til dako afgivne tilbud på en firmapension byggede på den forudsætning, at der
ved præmieberegningen samt ved beregningen af forsikringsydelsen blev anvendt en grund-
lagsrente på 2,5 %. denne forudsætning i det af danica afgivne tilbud blev ikke indført i den
mellem parterne indgåede overenskomst, som ikke nævner grundlagsrenten for så vidt an-
går skadesforsikringsdelen. danica har oplyst, at der i alt var 3.101 kunder, der fra 2000 til
2003 havde samme dækning som bente landgreen, og som havde modtaget dækningsover-
sigter med samme fejlhenvisning til den af finanstilsynet fastsatte maksimale grundlagsren-
te og som efterfølgende modtog erhvervsevnetabsydelse.
retten lægger efter thomas falcks forklaring til grund, at det materiale, der blev udleveret til
bente landgreen efter indgåelsen af skadesforsikringen, herunder de almindelige forsik-
ringsbetingelser og en dækningsoversigt, træder i stedet for en forsikringspolice, hvor der
om grundlagsrenten i bente landgreens dækningsoversigt af 1. juli 2001 (bilag 3) er anført:
       ”… dækningen er led i en gruppeordning. præmien fastsættes for et år ad gangen på
      grundlag af gruppens fordeling på alder, køn og beskæftigelse samt den af finanstilsynet
      fastsatte maksimale grundlagsrente for livsforsikringer.
      som det fremgår af de særligere forsikringsbetingelser, er den præmie, som opkræves,
      forsikringens tarifpræmie fratrukket bonus.
      …”
der er anvendt en tilsvarende ordlyd i de almindelige forsikringsbetingelser (bilag 5).
dækningsoversigten udgør efter rettens vurdering - og på grundlag af overenskomsten - en
individuel forsikringsaftale.
                                                - 61 -
det kan ikke med sikkerhed lægges til grund, at bente landgreen har fået udleveret de sær-
lige forsikringsbetingelser (bilag 6), men retten finder, at det er uden betydning for hendes
retsstilling, om hun har modtaget de særlige betingelser eller ej. det er endvidere ubestridt,
at bente landgreen ikke fik udleveret bonusregulativet (bilag 9) ved indgåelsen af skades-
forsikringen.
under et møde den 23. april 2015 hos forbrugerombudsmanden, hvori bl.a. danicas vicedi-
rektør ole krogh petersen og chefaktuar bo søndergaard deltog, er det erkendt, at det anfør-
te i bente landgreens dækningsoversigter, med ikrafttræden den 1. juli 2001 (bilag 3), den 1.
januar 2003 (bilag 4) og den 1. juli 2003 (bilag 21), alle er udtryk for en fejl.
der er mellem parterne enighed om, at der er parallelitet mellem grundlagsrenten og bereg-
ningen af ydelsen og præmien, samt at ydelsen fastlåses ved forsikringsbegivenhedens ind-
træden. herefter er den forsikrede garanteret en minimumsudbetaling, hvilket dog ikke se-
nere kan udelukke, at der tilskrives bonus eller kontostyrke, såfremt der er grundlag herfor.
under disse omstændigheder, hvor det endvidere kan anses for bevist, at præmien og ydel-
serne under hele forløbet er beregnet ud fra en grundlagsrente på 2,5 %, findes der at fore-
ligge en betydelig uoverensstemmelse mellem aftalegrundlaget mellem bente landgreen og
danica, og de faktiske opkrævede betalinger og ydelser. retten lægger endvidere til grund,
at der har været tilsvarende uoverensstemmelse mellem aftalegrundlag og de faktiske for-
hold i mere end 3.000 andre kunders pensionsordninger med danica. forbrugerombuds-
manden er som følge heraf berettiget til at påtale dette forhold, jf. § 348, stk. 1, 1. pkt. i lov
om finansiel virksomhed.
bente landgreen blev først ved brev af 3. marts 2011 opmærksom på, at der var anvendt en
grundlagsrente på 2,5 % som beregningsgrundlag og ikke den af finanstilsynet fastsatte
maksimale grundlagsrente for livsforsikringer, som, både da aftalen blev indgået og da ska-
den indtraf, udgjorde 1,5 %, og hun har således ikke haft anledning til at gøre indsigelse før
den 3. marts 2011. heroverfor står, at danica, som har affattet de almindelige forsikringsbe-
tingelser og dækningstilsagn, burde have indset, at der ikke var overensstemmelse mellem
                                                  - 62 -
det, de havde forpligtet sig til overfor deres kunder, og den anvendte præmieopkrævning og
de foretagne udbetalinger af forsikringsydelsen med 2,5 % som grundlagsrente. danica har
ikke korrigeret disse forhold hverken over for bente landgren eller nogen af de øvrige over
3.000 kunder, der har haft samme aftalegrundlag som bente landgren. retten finder derfor,
at det er i strid med god skik, at danica ikke af egen drift fik rettet op på uoverensstemmel-
sen mellem beregningsgrundlaget, og danicas almindelige forsikringsbetingelser og dæk-
ningstilsagnet til bente landgreen. danica findes derved at have overtrådt reglerne om god
skik, jf. § 43, stk. 1, i lov om finansiel virksomhed og forud for denne bestemmelses vedtagel-
se, reglerne herom i markedsføringsloven § 1.
den af chefaktuar bo søndergaards afgivne forklaring om, hvorledes en aktuar kan læse
dækningstilsagnet, kan ikke føre til et andet resultat. der må herefter gives forbrugerom-
budsmanden medhold i den nedlagte påstand 1.
for så vidt angår påstand 2 og sagsøgtes mere subsidiære påstande bemærkes, at det er ret-
tens opfattelse, at også den anden indbringelse af sagen for forsikringsankenævnet er frist-
afbrydende efter forældelsesloven § 20, stk. 1. retten har herved lagt vægt på, at forsikrings-
ankenævnet foretog en realitetsvurdering, men undlod at træffe afgørelse på grund af sagens
kompleksitet. der er derfor ikke indtrådt forældelse af de af bente landgreens fremsatte
krav.
efter formuleringen af dækningstilsagnet, som opererer med den til enhver tid gældende
grundlagsrente, giver retten herefter medhold i den principale påstand i påstand 2.
efter sagens karakter, forløb og udfald skal danica betale sagsomkostninger med 100.000 kr.
ekskl. moms til forbrugerombudsmanden til dækning af udgifter til advokat (inkl. trykning
af ekstrakt og materialesamling) samt retsafgift med 9.080 kr.
                                         thi kendes for ret:
                                                  - 63 -
danica pension, livsforsikringsaktieselskab, tilpligtes at anerkende at have handlet i strid
med redelig forretningsskik og god praksis, jf. § 43, stk. l, i lov om finansiel virksomhed, ved
at have anvendt en grundlagsrente på 2,5 % frem for den af finanstilsynet fastsatte maksima-
le grundlagsrente for livsforsikringer som grundlag for regulering af udbetaling af bente
landgreens kollektive erhvervsevnetabsdækning.
danica pension, livsforsikringsaktieselskab, tilpligtes at stille bente landgreen på samme
vilkår, som ville have været gældende, såfremt den af finanstilsynet fastsatte maksimale
grundlagsrente for livsforsikringer var anvendt som grundlagsrente frem for en grundlags-
rente på 2,5 % som grundlag for regulering af udbetaling af bente landgreens kollektive er-
hvervsevnetabsdækning. danica pension, livsforsikringsaktieselskab skal endvidere betale
renter efter rentelovens § 5, stk. 1, fra forfaldstidspunktet for de således for lidt udbetalte be-
løb.
danica pension, livsforsikringsaktieselskab, skal inden 14 dage betale sagens omkostninger
med 100.000 kr. (med tillæg af moms) samt retsafgift med 9.080 kr. til forbrugerombuds-
manden.
sagsomkostningsbeløbene forrentes efter renteloven § 8a.
       mads bundgaard larsen                  henrik rothe           claus forum petersen
               bjarne lau pedersen                        peter møgelvang-hansen
                                                (sign.)
                                            ___ ___ ___
              - 64 -
udskriftens rigtighed bekræftes
  sø- og handelsretten, den