text:
                             højesterets dom
                           afsagt tirsdag den 19. maj 2015
sag 270/2013
(1. afdeling)
energinet.dk
(advokat anders valentiner-branth og advokat bjarne becher jensen)
mod
vejdirektoratet
(kammeradvokaten ved advokat kasper mortensen og advokat stig grønbæk jensen)
i tidligere instans er afsagt dom af østre landsrets 23. afdeling den 19. september 2013.
i pådømmelsen har deltaget fem dommere: jytte scharling, marianne højgaard pedersen,
thomas rørdam, poul dahl jensen og jan schans christensen.
påstande
appellanten, energinet.dk, har gentaget sine påstande.
indstævnte, vejdirektoratet, har påstået stadfæstelse.
anbringender
energinet.dk har supplerende anført bl.a., at det følger af praksis, at der skal foretages en for-
målsfortolkning af deklarationer. der er ikke praksis for at fortolke servitutter indskrænkende.
en formålsfortolkning vil føre til, at energinet.dk allerede af denne grund skal have medhold i
sin principale påstand. der gælder i øvrigt ikke særlige lovregler om, at aftaler på dette om-
råde skal fortolkes på en bestemt måde. der gælder heller ikke særlige bevisbyrderegler,
hvorefter man kan nedtone betydningen af en klar ordlyd og en relevant formålsfortolkning i
en sådan deklaration, f.eks. fordi der ikke er betalt i forbindelse med indgåelse af deklaratio-
                                                - 2 -
nen. ved bedømmelsen af den principale påstand bør der tages udgangspunkt i, at der er en
ulovbestemt og lovbestemt mulighed for at fravige gæsteprincippet ved aftale, og at en for-
tolkning af ordlyden af og formålet med denne aftale derfor må være afgørende for sagens
udfald.
det er klart opfattelsen hos de involverede fra nesa, at kommunen ikke var i tvivl om, at der
skulle indgås aftale om en deklaration, der ville fravige gæsteprincippet. forholdet vedrø-
rende allongen er med til at understøtte, at kommunen på underskrifttidspunktet ikke havde en
intention om at sikre, at gæsteprincippet ikke blev fraveget, da allongen med en fjernelsesbe-
stemmelse ikke førte til, at kommunen stillede yderligere krav herom. det gøres under alle
omstændigheder gældende, at kommunen ved at underskrive deklarationen uden at stille sær-
lige spørgsmål hertil som professionel part må tåle, at denne aftale må fortolkes efter sin ord-
lyd og sit formål.
deklarationen, som er tinglyst servitutstiftende, forbyder i vidt omfang en ændret arealanven-
delse, og der er ikke grund til at tage stilling til betalingsspørgsmålet, f.eks. i forhold til et
byggeri eller anlæg af vej, hvis denne ændrede anvendelse som udgangspunkt slet ikke er
mulig. giver ledningsejeren uanset deklarationens ordlyd tilladelse til en ændret arealanven-
delse, vil det være på de betingelser, som ledningsejeren i den forbindelse fastsætter, herunder
f.eks. om, at ledningsejeren får betalt alle sine udgifter forbundet med den ændrede anven-
delse, og at kablerne også i fremtiden skal være beskyttet af deklarationen.
det forhold, at der for tiden arbejdes på et stort antal større infrastrukturprojekter, betyder i
sig selv, at landsrettens forudsætning om, at det er relativt sjældent, at en ledning skal flyttes,
ikke kan lægges til grund. det fremgår af landsrettens dom, at det for landsretten har haft en
meget stor betydning i forbindelse med fortolkningen af den indgåede aftale, at der ikke er
betalt herfor. energinet.dk er ikke enig i, at betalingsspørgsmålet skal tillægges denne betyd-
ning.
hvis højesteret kommer til, at gæsteprincippet ikke er fraveget ved deklarationen, bestrider
energinet.dk, at der er tale om arbejder på ledninger efter vejlovens § 106. det følger af vej-
lovens § 106 og forarbejderne hertil, de faktiske omstændigheder og den foreliggende praksis,
at der ikke er tale om arbejder på ledninger, og at vejdirektoratet ikke i øvrigt kan kræve, at
                                                - 3 -
energinet.dk betaler udgiften i forhold til de udførte tilpasninger af vejprojektet. energinet.dk
har i øvrigt ikke accepteret, at den valgte tekniske løsning var et alternativ til en flytning eller
omlægning. vejdirektoratet var forpligtet til at foretage de planlagte tilpasninger for at undgå
ledningsomlægning. de omhandlede tilpasninger af vejprojektet har en ganske anden karakter
end den bloklægning, der var tale om i højesterets dom af 4. september 2007 (ufr
2007.3009), da tilpasningerne ikke berører kabelanlægget, der end ikke bliver gravet fri.
vejdirektoratet har supplerende anført bl.a., at en fravigelse af gæsteprincippet forudsætter, at
ledningsejeren fører et egentligt og sikkert bevis for, at ledningsejeren har sikret sig en bedre
retsstilling end den, der følger af gæsteprincippet. energinet.dk har ikke løftet sin bevisbyrde
for, at der i denne sag er aftalt en fravigelse af gæsteprincippet. ledningsomlægninger eller
-flytninger og spørgsmålet om betaling herfor er slet ikke omtalt i deklarationen, og der tages
således ikke stilling til, hvem der skal bekoste ledningsarbejder, som er nødvendiggjort af en
ændret arealanvendelse. ved fortolkningen af deklarationen må det indgå med betydelig vægt,
at ledningsejeren ikke betalte for at opnå retten til at placere ledningen. dette er et afgørende
fortolkningsmoment til støtte for, at ledningen er ”gæst” på ejendommen. det er ikke sand-
synligt, at gentofte kommune skulle have påtaget sig en pligt til at betale for omlægning af
ledninger ved en ændret anvendelse af ejendommen uden at blive økonomisk kompenseret for
en sådan indskrænkning i ejerretten. den vederlagsfri anbringelsesret for ledningsejeren må
således modsvares af ledningsejerens forpligtelse til at betale for de arbejder af hensyn til led-
ningen, der er nødvendiggjort af arealejerens ændrede benyttelse af arealet.
når gæsteprincippet i vejlovens § 106 finder anvendelse, må denne bestemmelse forstås i
overensstemmelse med det almindelige ulovbestemte gæsteprincip, jf. også højesterets dom
af 22. september 2009 (ufr 2009.2978). gæsteprincippet må indebære, at gæsteledningens
ejer, som ville være forpligtet til at bekoste en fjernelse eller omlægning af ledningen, også
må bekoste foranstaltninger, der – uden at være nødvendige for anlægsprojektet som sådant –
gennemføres af hensyn til ledningsejeren med det formål at undgå at fjerne eller omlægge
ledningen. det kan ikke være afgørende for betalingsspørgsmålet, om løsningen på krydsnin-
gen af vej og ledninger indebærer egentlige fysiske arbejder (”berøring”) på selve lednin-
gerne. i denne sag må den udførte aflastningskonstruktion omkring ledningerne dog under
alle omstændigheder anses for arbejder på ledninger i gæsteprincippets forstand. vejmyndig-
hedens pligt i forbindelse med iværksættelsen af vejarbejder til at finde den samlet set bedste
                                               - 4 -
løsning – teknisk og samfundsøkonomisk – ændrer ikke ved indholdet af gæsteprincippet.
vejmyndigheden skal i muligt omfang medvirke til at begrænse ledningsejerens udgift, men
ikke betale denne udgift.
forklaringer
til brug for højesteret er der afgivet supplerende forklaring af lars lorensen og forklaringer
af johannes bruun og ole philip.
lars lorensen har forklaret bl.a., at han ikke kan godkende gengivelsen af sin forklaring i
landsrettens dom. der var tale om et projekt af en sådan størrelse, at han som daværende tek-
nisk direktør for nesa havde samtaler med borgmestrene fra gentofte, lyngby, hørsholm,
birkerød og søllerød kommuner. der var tale om både fællesmøder og møder med den en-
kelte borgmester. borgmestrene ville gerne have nedtaget højspændingsluftledningerne, såle-
des at kommunerne kunne få frigivet nogle arealer til andre formål. dertil kom, at der i be-
folkningen var en frygt for magnetfelterne fra luftledningerne.
der skete i 1999 en ændring af lovgivningen, hvorefter der skulle etableres et erstatningsan-
læg, førend luftledningerne kunne fjernes. ved sit brev af 8. oktober 2003 til borgmester hans
toft fra gentofte kommune meddelte han, at projektet blev udskudt på ubestemt tid. borg-
mestrene blev meget skuffede herover, hvilket skyldtes den store forventning til projektet, og
at dette allerede var blevet ”solgt” til borgerne. borgmestrene ville gøre alt for at få gennem-
ført projektet. det var meget typisk, at der var en stor interesse for fjernelse af luftledninger,
og at der næsten allerede på forhånd var disponeret over de frigivne arealer af kommunerne.
der var ikke tale om, at de pågældende højspændingsluftledninger var gamle eller nedslidte,
og nesa kunne derfor sagtens have fortsat med at bruge dem. kabelnedlægningen skete for
at imødekomme et ønske i befolkningen. det blev eksempelvis i ”den blå rapport” fra mil-
jøministeriet konkluderet, at højspændingsluftledninger ikke hørte til i byområder. det pågæl-
dende hovedstadsprojekt kostede samlet en milliard kroner. den del af projektet, som nærvæ-
rende sag vedrører, kostede ca. 200 mio. kr.
standarddeklarationen var en udløber af en aftale forhandlet mellem landboorganisationerne
og elværksforeningen (nu dansk energi). standarddeklarationen anvendes på matrikulerede
                                              - 5 -
arealer. nesa anvendte standarddeklarationen, og det var kun spørgsmålene om pris og pla-
cering, der blev forhandlet. hvis grundejeren ikke accepterede deklarationen, ville nesa en-
ten finde en anden placering eller ekspropriere arealet. standarddeklarationen havde alene
været drøftet i branchesammenhæng. nesa benyttede sig af advokat claus høeg madsen fra
advokatfirmaet bruun & hjejle, der tillige var advokat for brancheforeningen dansk energi.
når der blev rettet i standarddeklarationen, skyldtes det som oftest, at der havde været ført
sager herom.
han har ikke deltaget i forhandlinger med gentofte kommune om deklarationen. projektle-
deren var ansvarlig herfor, og han blev kun orienteret, hvis der var noget usædvanligt. den
gamle luftledningsdeklaration blev afløst af den nye deklaration. først når erstatningsanlæg-
get var etableret, og de gamle luftledninger blev nedtaget, blev den gamle deklaration aflyst.
luftledningerne skulle opretholdes, indtil kablet var lagt. han opfattede det sådan, at når der i
det overordnede projekt var enighed om, hvor kablet skulle lægges, så skete det efter stan-
darddeklarationen. først hvis dette ikke var muligt, ville spørgsmålet blive taget op.
det havde ikke været på tale eller drøftet, at der skulle betales erstatning til gentofte kom-
mune. gentofte kommune fremsatte ham bekendt ikke et krav om erstatning, og nesa var
heller ikke blevet præsenteret for et sådant erstatningskrav. kabelanlæg af den slags kostede
typisk 4 mio. kr. pr. kilometer, og deklarationserstatningen var på ca. 20.000 kr. pr. kilometer.
hvis kommunen havde forlangt erstatning, havde nesa nok betalt, da der i givet fald var tale
om småpenge. han har kendskab til tilfælde, hvor nesa har betalt erstatning for deklaratio-
nerne til grundejerne, herunder gentofte kommune. som et eksempel på sidstnævnte kan
nævnes et anlæg ved gentofte sø.
i nærværende sag afløste deklarationen fra 2006 som nævnt den gamle deklaration fra 1962. i
den gamle deklaration var en fortrykt bestemmelse om erstatning streget over. han kender
ikke baggrunden herfor og kan derfor kun gætte på, at der havde været en tidligere luftled-
ning, som var blevet taget ned. efter kommunens underskrivelse af deklarationen i 2006 hørte
han ikke mere til den. han underskrev den 9. januar 2007 en allonge til deklarationen. han
var dog ikke meget for det, da det var en forringelse af anlægget med en sådan fjernelsesbe-
stemmelse.
                                               - 6 -
ved projekterne forsøgte nesa at finde den enkleste vej fra punkt a til punkt b. der havde i
hans tid som teknisk direktør været flere sager med deklarationer, hvor parterne forhandlede
sig frem til en pris, hvis grundejeren ville have flyttet et anlæg. det var normal praksis, at
grundejeren betalte for en sådan flytning. han har ikke kendskab til tilfælde med deklarati-
oner, hvor nesa har betalt for en flytning af ledningerne. nesa og elselskaberne investe-
rede enorme beløb på grundlag af disse deklarationer, og deklarationernes formål var at sikre,
at nesas ledninger ikke blev forstyrret. der var tale om så dyre anlæg, at grundejeren måtte
betale for en eventuel flytning.
johannes bruun har forklaret bl.a., at han med virkning fra 1. april 2007 blev ansat i juridisk
afdeling hos energinet.dk, hvor han fungerer som in-house advokat.
vedrørende brevet af 5. januar 2012 fra gentofte kommune til energinet.dk og brevet af 23.
april 2013 fra gentofte kommune til kammeradvokaten oplyste han, at energinet.dk har an-
lægsprojekter for ca. 3 mia. kr. om året, og at der i den forbindelse jævnligt er uenighed om
betalingsspørgsmålet. energinet.dk’s holdning er i den henseende, at ingeniørerne må fore-
tage det nødvendige for at beskytte ledningerne, og at en uenighed om betalingsspørgsmålet
må udskydes til senere. efter fliseudlægningen skal det videre arbejde således ikke gå i stå på
grund af en uenighed om betalingen herfor. energinet.dk vil naturligvis ikke med den ene
hånd acceptere betalingsspørgsmålet og med den anden hånd føre sag om samme spørgsmål
ved højesteret. energinet.dk vil inden udløbet af forældelsesfristen sende et påkrav om beta-
ling til gentofte kommune. fliseudlægningen er indtil videre betalt af energinet.dk.
som anført i udskrift af forhandlingsprotokollen for ekspropriationskommissionen vedrørende
hovedlandevejsanlæg på øerne under afsnittet ”kommissionens overvejelser og beslutninger”
er energinet.dk enige i, at der er valgt den rigtige tekniske løsning. alternativet havde dog
ikke nødvendigvis været en ledningsomlægning, hvilket er meget dyrt. alternative løsninger
er eksempelvis, at rampen med vejen bliver hævet med en ½ meter eller en anden tilpasning
af vejprojektet, hvorefter ledningerne kan blive liggende.
energinet.dk ser på sagen med stor alvor. energinet.dk har ca. 4.900 km luftledninger, 1.900
km kabler i jorden og 924 km gastransmissionsrør. disse er beskyttet af ca. 30.000 deklara-
tioner. hovedparten af disse er anlagt i det åbne land, og hvor der efter aftale med landbrugets
                                                - 7 -
parter er betalt herfor. derimod er der ikke betalt for ca. 10 % af de 30.000 deklarationer. der
vil oftere være behov for omlægninger eller sikringsforanstaltninger i de bynære områder, og
det er typisk i disse områder, at der ikke er sket betaling. som eksempler kan nævnes udvidel-
sen af fynsmotorvejen, ringstedbanen, metroen mv. i forbindelse med anlægget af den ny
ringstedbane skulle energinet.dk omlægge el- og gastransmissionsanlæg for 200 mio. kr. der
var således mange penge i spil, selvom energinet.dk ikke nødvendigvis kom til at betale det
fulde beløb på 200 mio. kr. i forhold til ringstedbanen på grund af deklarationsbeskyttelsen.
ole philip har forklaret bl.a., at han er uddannet skovfoged og i 1990 blev ansat i gentofte
kommunes afdeling for kirkegårde. i slutningen af 1990’erne blev kirkegårdsafdelingen lagt
sammen med park og vej-afdelingen, og han blev primo 2004 afdelingschef i park og vej.
indtil dette tidspunkt havde han kun beskæftiget sig med kirkegårdene. park og vej havde
intet at gøre med kommunens ejendomme, udover at de selvfølgelig benyttede sig af dem.
han underskrev den 27. november 2006 deklarationen og allongen hertil. han genkender sin
underskrift. han husker ikke, om han underskrev deklarationen og allongen samtidig, men
dateringen tyder herpå. han var som ansvarlig for park og vej tillige vejmyndighed. ansvaret
for ejendommene lå derimod i afdelingen gentofte ejendomme. han var ikke ansvarlig for
genbrugspladsen, men det havde åbenbart været opfattelsen, at han som chef for park og vej
skulle underskrive deklarationen og allongen. han erindrer ikke noget særligt vedrørende un-
derskrivelsen af deklarationen, og han var ikke sagsbehandler på deklarationen. hvis der
havde været noget specielt, ville han nok have husket det. han erindrer ikke fremsendelses-
brevet af 9. november 2006 fra lars søeborg larsen, og han tænkte på daværende tidspunkt
ikke over, at der ifølge deklarationen ikke måtte opføres bygninger over kabelanlægget.
han var dengang vidende om, at der skulle nedlægges kabler langs helsingør-motorvejen,
idet han bl.a. havde nogle venner i bagsværd, der var berørt heraf. han husker ikke, hvornår
han blev inddraget i projektet i relation til mariebjerg kirkegård. på daværende tidspunkt var
han beskæftiget med kirkegårdene. han husker ikke brevet af 22. marts 2005 fra per christen-
sen fra nesa til gentofte kommune. derimod husker han godt sagen, som er udmærket refe-
reret i brevet. der havde forinden været et møde med nesa, hvori lars tolstrup fra gentofte
kommune havde deltaget. det blev konkluderet, at nesa nok havde ret til at nedlægge kab-
let. spørgsmålet var derefter, om nesa skulle betale for en fuld retablering af slidlaget på
                                              - 8 -
mariebjergvej og ikke kun for den del af slidlaget, der var blevet fjernet i forbindelse med
kabelnedlægningen. han var af den opfattelse, at det kun var rimeligt, hvis nesa betalte for
en sådan fuld retablering.
retsgrundlag
vejlovens § 106, stk. 1, lyder således:
      ”§ 106. arbejder på ledninger i eller over kommuneveje, herunder nødvendig flytning
      af ledninger m.v. i forbindelse med vejens regulering eller omlægning, bekostes af ved-
      kommende ledningsejer, medmindre andet er særligt bestemt ved overenskomst eller
      kendelse afsagt af en ekspropriationskommission nedsat i henhold til lov om frem-
      gangsmåden ved ekspropriation vedrørende fast ejendom eller afgørelse truffet af en
      kommunalbestyrelse efter vandforsyningslovens §§ 37 og 38, jf. § 40.”
bestemmelsen i § 106, stk. 1, blev indsat ved lov nr. 286 af 7. juni 1972 om ændring af lov
om offentlige veje.
af lovforslaget fremgår bl.a., jf. folketingstidende 1971-72, tillæg a, lovforslag nr. l 70, sp.
1157:
      ”til § 106.
      bestemmelsen svarer til vejbestyrelseslovens § 57, idet det dog i lighed med § 52 i for-
      slag til lov om private fællesveje er udtrykkeligt angivet, at også en beslutning af en
      ekspropriationskommission kan ændre princippet om, at ledningsejeren bekoster arbej-
      der på ledninger. formuleringen er endvidere ændret under hensyn til den særlige be-
      stemmelse om hovedlandeveje i § 20 i lov om offentlige veje.
      i praksis har der kun undtagelsesvis været tale om fravigelser fra princippet om, at led-
      ningsejeren betaler.
      bestemmelsen forudsætter, at arbejdet på ledningen er en nødvendig følge af et vejar-
      bejde, og at der er tale om indgreb i offentligt vejareal.
      …”
formuleringen ”… herunder nødvendig flytning af ledninger m.v. i forbindelse med vejens
regulering eller omlægning,…” i § 106, stk. 1, var ikke indeholdt i det oprindelige lovforslag,
men blev tilføjet i forbindelse med det nedsatte folketingsudvalgs behandling af lovforslaget.
                                               - 9 -
af udvalgets betænkning fremgår herom, jf. folketingstidende 1971-72, tillæg b, sp. 1791-
92:
      ”til nr. 18.
      efter ønske fra kommunernes landsforening foreslås det – i overensstemmelse med
      den hidtidige forståelse af den tilsvarende bestemmelse i vejbestyrelseslovens § 57 –
      præciseret, at også nødvendig flytning af ledninger m.v. i forbindelse med en vejs om-
      lægning skal bekostes af ledningsejeren.”
den tidligere vejbestyrelseslovs § 57, stk. 1 (lov nr. 95 af 29. marts 1957), havde følgende
ordlyd:
      ”§ 57. arbejder på ledninger i eller over offentlige veje udføres og bekostes af ved-
      kommende ledningsejer, medmindre der ved kendelse af en landvæsenskommission el-
      ler særlig overenskomst mellem ledningsejeren og den pågældende vejbestyrelse er truf-
      fet anden ordning. vejbestyrelsen kan dog forlange selv at lade de til vejenes istand-
      sættelse fornødne arbejder udføre på ledningsejerens bekostning.”
bestemmelsen byggede på lovudkastet i vejlovsudvalgets betænkning af 16. september 1954.
om forslaget til § 57 (§ 20 i udvalgets lovudkast) anføres i betænkningen, s. 129:
      ”til § 20.
      man har foreslaaet indført en regel om, at arbejder paa ledninger (kloak-, vand-,
      gas- og elektriske ledninger) i eller over offentlige veje og gader udføres og bekostes
      af vedkommende ledningsejer, medmindre der ved kendelse af en landvæsenskom-
      mission eller særlig overenskomst mellem ledningsejeren og den paagældende kom-
      munalbestyrelse er truffet anden ordning. man har herved henholdt sig til den i øje-
      blikket gældende retstilstand. i tilfælde af, at kommunalbestyrelsen maatte ønske en
      udvidelse af en vej eller gade, paahviler det saaledes, bortset fra særlig overenskomst,
      principielt vedkommende ledningsejer at afholde de med ledningernes flytning som
      følge af vejudvidelser forbundne omkostninger, jfr. for stærkstrømsledningers ved-
      kommende højesteretsdom af 21. marts 1934 (ugeskrift for retsvæsen 1934, pag. 451),
      østre landsretsdom af 23. februar s. a. (ugeskrift for retsvæsen 1934, pag. 609) og
      den til brug for sidstnævnte sag af danske elektricitetsværkers forening afgivne erklæ-
      ring af 30. november 1933, hvorefter udgifter til flytning af ledninger i anledning af
      vejudvidelser altid afholdes af værkerne, og at disse kun i visse tilfælde har faaet ud-
      gifterne refunderet af vejvæsenet, medens værkerne selv i andre tilfælde endeligt har
      maattet bære udgifterne.”
af det nedsatte folketingsudvalgs betænkning af 28. februar 1957 fremgår om forslaget til §
57, stk. 1, jf. folketingstidende 1956-57, tillæg b, sp. 222:
                                                - 10 -
       ”i forbindelse med § 57, stk. 1, har udvalget drøftet et af københavns magistrat fremsat
       ønske om en tilføjelse, hvorefter ledningsarbejder, særlig vedrørende sporvejsskinner og
       vandforsyningsledninger, der må udføres, fordi en vejbestyrelsen har ønsket at foretage
       en omlægning af vejen, ikke skulle bekostes af ledningsejeren. dette har udvalget ikke
       kunnet tiltræde, da bestemmelsen er en lovfæstelse af hidtil gældende praksis. led-
       ningsejeren, der ikke betaler for at have ledninger liggende i vejen, må som modstykke
       dertil selv betale for flytning af ledningerne, når vejen skal ændres.”
højesterets begrundelse og resultat
sagen angår i første række, om en deklaration lyst på en ejendom i forbindelse med anbrin-
gelsen af kabler indebærer, at gæsteprincippet er fraveget, således at vejdirektoratet som
arealejer skal bekoste de ledningsarbejder, der er nødvendiggjort af arealejerens ændrede be-
nyttelse af det areal, hvor ledningen er anbragt. hvis gæsteprincippet ikke er fraveget, er
spørgsmålet, om princippet medfører, at vejdirektoratet skal afholde omkostningerne ud fra
en betragtning om, at de omhandlede arbejder ikke anses for ledningsarbejder.
gæsteprincippet er betegnelsen for en udfyldende regel, der finder anvendelse i tilfælde, hvor
der uden vederlag er givet tilladelse til at anbringe en ledning på en ejendom. reglen indebæ-
rer, at ledningsejeren som ”gæst” skal bekoste ledningsarbejder, der er nødvendiggjort af
arealejerens ændrede benyttelse af det areal, hvor ledningen er anbragt. gæsteprincippet har
fundet udtryk i vejlovens § 106, stk. 1.
gentofte kommune underskrev den 27. november 2006 en deklaration med dong energy
nord elnet a/s om ret til anbringelse og opretholdelse af et 132 kv kabelanlæg samt et lysle-
derkabelanlæg med tilbehør på kommunens ejendom matr. nr. 5a, 5bf, 5bg, 8df og 31f, van-
gede. det er ubestridt, at vejdirektoratet og energinet.dk efterfølgende er indtrådt i henholds-
vis gentofte kommunes og dong energys rettigheder og pligter i henhold til deklarationen.
tre dommere – jytte scharling, marianne højgaard pedersen og jan schans christensen –
udtaler:
af deklarationen fremgår bl.a., at der på arealet over kabelanlægget og i en afstand på 1 meter
til begge sider for kabelanlæggets midtlinje ikke må opføres bygninger. der må endvidere
ikke etableres veje eller foretages terrænændringer ”uden efter nærmere aftale” med lednings-
ejeren. efter ordlyden af deklarationen har arealejeren herved påtaget sig visse begrænsninger
                                              - 11 -
i sin adgang til at råde over arealet over og på hver side af kabelanlægget. formålet med disse
begrænsninger må antages at være, at ledningsejeren skal kunne udøve sin ret til uhindret at
efterse, vedligeholde og udskifte kabelanlægget, og at beskytte anlægget mod skader.
det er herefter spørgsmålet, om deklarationen må forstås således, at arealejeren udover den
begrænsning, der følger af formålet med deklarationen, har påtaget sig en pligt til at afstå fra
at ændre anvendelsen af arealet på en sådan måde, at ledningen må flyttes.
efter oplysningerne i sagen lægger vi til grund, at deklarationen er en standarddeklaration,
som blev anvendt af dong energy i forhold til et meget betydeligt antal arealejere. deklara-
tionen har ikke været genstand for en forhandling mellem dong energy og gentofte kom-
mune, og der er ikke betalt vederlag for påtagelsen af pligten til at beskytte ledningen.
gæsteprincippet bygger på den ordning, at arealejeren, der giver en ledningsejer tilladelse til
at anbringe en ledning på arealet, og som forpligter sig til at beskytte ledningen, bevarer retten
til at ændre anvendelsen af arealet, selv om dette måtte indebære, at ledningen må flyttes. gæ-
steprincippet er en udfyldende regel, som finder anvendelse, hvor andet ikke er aftalt. en fra-
vigelse af dette princip kan være byrdefuld for arealejeren og må forudsætte klare holde-
punkter. bevisbyrden for, at der er aftalt en fravigelse, må derfor påhvile ledningsejeren. når
arealejeren ikke har modtaget vederlag, må aftaler om anbringelse af ledninger på et areal som
udgangspunkt undergives en indskrænkende fortolkning i lighed med gaveløfter.
navnlig når henses til, at ledningsejeren ikke har betalt arealejeren for at påtage sig ind-
skrænkningerne i benyttelsen af arealet, finder vi, at det ikke af deklarationen kan udledes, at
arealejeren har påtaget sig en begrænsning i adgangen til at ændre anvendelsen af arealet, selv
om det måtte medføre, at ledningen skal flyttes. formålet med deklarationen – at beskytte
ledningen – vil også kunne opfyldes ved denne fortolkning. arealejeren vil ved en ændret
arealanvendelse have pligt til at tage ledningsejerens interesser i betragtning og undgå at
denne påføres unødvendige udgifter.
det fremgår ikke af deklarationen, at arealejeren har påtaget sig pligten til at betale udgifterne
ved en nødvendig flytning som følge af en ændret arealanvendelse. det ville ellers have været
nærliggende, at ledningsejeren som koncipist af deklarationen havde angivet en sådan beta-
                                                - 12 -
lingspligt, når henses til, at det kan være ganske byrdefuldt for en grundejer. det ville også
være naturligt, når henses til, at der i givet fald ville være tale om en fravigelse af den sæd-
vanlige ordning på området, som er, at ledningsejeren betaler for en nødvendig flytning.
på denne baggrund finder vi det mest nærliggende at forstå deklarationen som en beskyttel-
sesdeklaration, som skal sikre, at der ikke foretages noget, herunder opføres bygninger eller
etableres veje, som kan beskadige ledningen eller hindre eftersyn, vedligeholdelse mv. areal-
ejeren har ikke herved påtaget sig at bekoste ledningsarbejder, som er nødvendiggjort af en
ændret arealanvendelse, jf. herved også ekspropriationskommissionens kendelse af 19. okto-
ber 2010 og taksationskommissionens kendelse af 11. februar 2011. vi finder herefter, at
energinet.dk ikke har godtgjort, at ejendommens ejer har fraskrevet sig sine rettigheder i
medfør af gæsteprincippet.
herefter, og da det, som energinet.dk i øvrigt har anført, ikke kan føre til et andet resultat,
stemmer vi for, at vejdirektoratet frifindes for energinet.dk’s påstand 1.
af de grunde, som er anført af landsretten, tiltræder vi, at de omhandlede arbejder må anses
for ”arbejder på ledninger”. vi stemmer derfor for at frifinde vejdirektoratet for energi-
net.dk’s subsidiære påstand og for at tage vejdirektoratets selvstændige påstand til følge.
dommerne thomas rørdam og poul dahl jensen udtaler:
ved deklarationen af 27. november 2006 gav gentofte kommune dong energy nord elnet
a/s (ledningsejeren) ret til at anbringe og opretholde kabelanlægget i et nærmere angivet
areal ejet af kommunen og ret til uhindret at efterse, vedligeholde og udskifte anlægget.
deklarationen indeholder endvidere bestemmelser om, at der på arealet over det nedgravede
kabelanlæg i en vandret afstand på 1 meter til begge sider for kabelanlæggets midtlinje,
svarende til en samlet bredde på 2 meter, bl.a. ikke må opføres bygninger, og der må i dette
beskyttelsesbælte heller ikke etableres veje uden efter nærmere aftale med ledningsejeren.
disse bestemmelser må antages at have til formål at sikre, at ledningsejeren kan udøve sin ret
til uhindret eftersyn, vedligeholdelse og udskiftning af anlægget, og at beskytte anlægget mod
skader.
                                               - 13 -
deklarationen må efter sin ordlyd, opbygning og det nævnte formål forstås således, at gen-
tofte kommune som grundejer har påtaget sig en begrænsning i adgangen til at råde faktisk
over det areal, der befinder sig i beskyttelsesbæltet. vi finder, at denne aftalte rådighedsbe-
grænsning indebærer, at gæsteprincippet ikke finder anvendelse som udfyldende regel. vi
lægger herved vægt på, at opførelse af bygninger og etablering af veje på arealet kun kan ske
efter dispensation fra ledningsejeren eller efter nærmere aftale med denne, og grundejeren har
efter vores opfattelse ikke uden videre krav på, at ledningsejeren skal give afkald på den
rådighedsbegrænsning, som grundejeren ved deklarationen har påtaget sig, og f.eks. tillade
opførelse af bygninger eller etablering af veje i beskyttelsesbæltet. ledningsejerens beføjelser
efter deklarationen skal dog udøves under rimelig hensyntagen til grundejeren, således at der
skal være en saglig begrundelse for at nægte tilladelse eller for at stille eventuelle vilkår som
betingelse for at acceptere en ændret anvendelse af arealet i beskyttelsesbæltet.
det vejanlæg, der blev etableret på arealet, er omfattet af deklarationens forbud mod inden for
beskyttelsesbæltet at etablere veje uden efter nærmere aftale med ledningsejeren. vejanlægget
gjorde det nødvendigt, at der blev gennemført foranstaltninger til sikring og beskyttelse af
kabelanlægget. hvis der ikke var blevet gennemført en ekspropriation af ejendomsretten til
arealet, ville det efter vores opfattelse have været sagligt begrundet, at ledningsejeren som
vilkår for at tillade opførelse af vejanlægget havde stillet krav om, at gentofte kommune
skulle betale udgifterne til foranstaltningerne. da vejdirektoratet efter ekspropriationen er
indtrådt i kommunens retsstilling, påhviler det herefter vejdirektoratet at afholde udgifterne
hertil.
vi stemmer herefter for at frifinde energinet.dk for vejdirektoratets selvstændige påstand om,
at energinet.dk skal afholde udgifterne til etableringen af aflastningskonstruktionen omkring
kabelanlægget.
der træffes afgørelse efter stemmeflertallet.
højesteret stadfæster herefter dommen.
                                             - 14 -
                                     thi kendes for ret:
landsrettens dom stadfæstes.
i sagsomkostninger for højesteret skal energinet.dk til vejdirektoratet betale 75.000 kr.
de idømte sagsomkostningsbeløb skal betales inden 14 dage efter denne højesteretsdoms
afsigelse og forrentes efter rentelovens § 8 a.


text:
-evh
                                     udskrift
                                         af
                        sø- & handelsrettens dombog
                                   ____________
                                      dom
afsagt den 21. august 2015
h-101-13
                               first marine a/s
                               (advokat niels jørn friborg
                               v/ advokatfuldmægtig harald søndergaard)
                               mod
                               uno transport a/s
                               (advokat morten schou kierulff)
                               og
h-3-14
                               uno transport a/s
                               (advokat morten schou kierulff)
                               mod
                                               -2-
                                    tbt aps
                                    (advokat thomas ryhl)
indledning og påstande
sagen angår den kontraherende henholdsvis den udførende fragtførers ansvar i henhold til
cmr-loven for skade på en værktøjsmaskine, som blev transporteret fra danmark til letland
og retur. hovedspørgsmålet er, om fragtføreren er ansvarsfri på grund af manglende forbe-
redelse af maskinen til transport.
sag nr. h-101-13
first marine a/s har nedlagt påstand om, at uno transport a/s skal betale 305.500 kr. med
tillæg af renter i henhold til cmr-lovens § 35, stk. 1, fra den 4. januar 2013.
uno transport a/s har nedlagt påstand om frifindelse, subsidiært betaling af et mindre be-
løb efter rettens skøn.
sag nr. h-0003-14
uno transport a/s har nedlagt påstand om, at tbt aps skal friholde uno transport a/s for
ethvert krav, som uno transport a/s måtte blive tilpligtet at skulle betale til first marine
a/s, herunder renter og omkostninger, i den sag, som first marine a/s har anlagt mod uno
transport a/s under sø- og handelsrettens sagsnummer h-101-13
tbt aps har nedlagt påstand om frifindelse.
sagen h-101-13 er anlagt den 13. december 2013, og sagen h-0003-14 den 13. januar 2014.
oplysningerne i sagen
                                                   -3-
sagen handler om skade på en brugt værktøjsmaskine fra 1999, som det lettiske selskab sia
medzes components købte ex works af robert petersen værktøjsmaskiner a/s (”rp værk-
tøjsmaskiner”) i august 2012 for 435.000 kr. maskinen havde et rumfang på 13,60 kubikmeter
og vejede 12.000 kg.
værktøjsmaskinen skulle efter salget transporteres fra rp værktøjsmaskiner i hvidovre til
sia medzes components i letland. transportaftalen blev indgået mellem på den ene side
scan production 2002 a/s, som er koncernforbundet til sia medzes components, og på den
anden side uno transport a/s.
scan production er en mindre dansk virksomhed, der beskæftiger sig med handel indenfor
industrimaskiner, og som varetager flere administrative opgaver for sia medzes componets
i danmark.
om aftalen om transport indgået mellem scan production og uno transport fremgår bl.a.
følgende af e-mailkorrespondance af 7. september 2012:
       ”hermed aftales 1 læs maskiner fra robert petersens værktøjsmaskiner, nordholmen 14-16 i
       hvidovre.
       1 stk mega trailer lukket. læsses med portalkran hvorfra taget skal kunne åbnes.
       levering hos sia medzes componets, liepaja, letland.
        …
       husk stropper til surring – 6 – 8 stk.
       forsikring 500.000 kr. – pris 1.750 kr.
       pris fragt 12.000 kr.”
uno transport bekræftede samme dag transporten og meddelte, at der ville blive brugt en
mega trailer nr. oy7768.
til at udføre transporten fra hvidovre til københavns havn antog uno transport vogn-
mandsfirmaet tbt aps. fra københavns havn blev maskinen derefter sejlet til klaipeda i
litauen, hvor uno transport havde antaget det lettiske vognmandsfirma jsc kesris til at ud-
føre den resterende landevejstransport i litauen.
uno transport udstedte cmr-fragtbrev for transporten den 13. september 2012.
                                                      -4-
den 13. september 2012 lastede tbt aps traileren hos rp værktøjsmaskiner i hvidovre og
kørte den til københavns havn, hvorfra traileren med værktøjsmaskinen som anført blev
fragtet med skib til klaipeda i litauen og videretransporteret til sia medzes componets i
liepaja af kesris.
umiddelbart efter modtagelsen af værktøjsmaskinen i liepaja den 17. september 2012 kon-
staterede sia medzes components, at maskinen var beskadiget. samme dag foretog baltic
kontor ltd. på foranledning af sia medzes components forsikringsselskab, first marine
a/s, en inspektion af maskinen, hvilket resulterede i besigtigelsesrapport af 18. september
2012. rapporten beskrev med fotodokumentation kort de synlige skader og konkluderede
blandt andet:
       “steel vertical racks of auto-trailer were found damaged in various degree in some places
       that points to the cargo was secured insufficiently and as a result caused its damage dur-
       ing transportation.”
scan production v/ johnny rune ansvarligholdte ved mail af 18. september 2012 uno trans-
port for skaderne på værktøjsmaskinen.
uno transport v/ rasmus thirsgaard rasmussen ansvarligholdte ved mail af 17. september
2012 tbt for skaderne på værktøjsmaskinen.
uno transport v/ jan knudsen ansvarligholdte ved brev af 21. september 2012 det lettiske
vognmandsfirma jsc kesris for skaderne på værktøjsmaskinen.
kesris besvarede brevet den 5. februar 2013 og oplyste, at de havde modtaget den forseglede
trailer i klaipėda den 16. september 2012 og kørt den 157 km. til liepaja, hvor de afleverede
traileren den 17. september 2012. kesris anførte endvidere, at det var dokumenteret ved fo-
tos, at lasten ved surring var forsvarligt fastgjort til traileren og ikke bevægede sig under
denne transport. hvis der var opstået skader inden i det transporterede udstyr, skyldtes det,
at det ikke var klargjort til transport.
                                                    -5-
uno transport frafaldt herefter kravet mod kesris.
efter survey-rapporten af 18. september 2012 havde scan production og uno transport en
mailkorrespondance den 18. - 19. september 2012 om, hvem der bar ansvaret for skaden på
værktøjsmaskinen, og hvordan man skulle forholde sig i det videre forløb.
scan production besluttede herefter, at værktøjsmaskinen skulle transporteres retur til dan-
mark til reparation hos bast & co i vejle. uno transport stod for returfragten fra letland til
vejle, hvor værktøjsmaskinen ankom den 24. september 2012.
den 26. september 2012 afgav bast & co tilbud på reparation af maskinen på 278.000 kr.
first marine iværksatte herefter endnu en besigtigelse af maskinen, som blev foretaget af
dan inspektion aps v/ surveyor poul bang jensen den 28. september 2012. forud for sur-
veyorens ankomst var maskinen losset af traileren, og diverse skadede skærme var afmonte-
ret maskinen. af dan inspektions besigtigelsesrapport af 18. oktober 2012 fremgår bl.a. føl-
gende:
      ”1.0. baggrund for survey
      i forbindelse med transport af værkstøjsmaskine fra robert petersen maskiner a/s (…)
      har maskinen ikke været sikret med diverse transportbeslag, alternativt stroppet/surret
      tilstrækkeligt, hvorved bl.a. ”tårnet” har kunnet køre frem og tilbage på planet. det har
      forårsaget skader på diverse maskindele og afskærmninger.
      …
      7.1    skader på værktøjsmaskinen
      i forbindelse med besigtigelsen blev maskinen nøje gennemgået i samråd med repræsen-
      tant fra bast & co. a/s og reparationsoverslag vurderet.
      værktøjsmaskinen havde under transporten ikke været forsynet med transportbeslag. de
      4 vigtigste transportbeslag blev fundet i elektronikskab på maskinen. disse beslag ville
      under transport have holdt tårnet med slæder for y- og z- akserne på plads midt i ma-
      skinen, således at tårnet ikke kunne køre frem og tilbage på spindlen i længderetningen
      på x-akse slæden.
                                                -6-
dette tårn havde været i stand til at deformere frontdørene med tilhørende beslag, betje-
ningspult, energikæden for z-akse, vangeafdækningen på forsiden af y-akse, skærme og
afstivning for ruminddeling ved pendelfræsning.
…
9.2 emballering / surring af forsendelsen
surringen af den transporterede værktøjsmaskine, herunder sikring af tårnet har ikke
været tilstrækkelig, da tårnet har revet sig løs for derefter at køre frem og tilbage på x-
akse slæden, hvilket er hovedårsagen til de omfattende skader.
transportbeslagene, som lå i maskinen burde have været anvendt.
det er efter det oplyste dog almindeligt, at brugte maskiner sikres med stropper, da
transportbeslagene ofte er bortkommet
idet transportbeslagene ikke var benyttet, vurderes det at den alternative
surring/fastgørelse ikke var tilstrækkeligt udført.
9.3. baggrunden for skadernes opståen
det vurderes, at skaderne på diverse maskindele og skærme er opstået på grund af for
dårlig surring af maskinen, især dårlig sikring af maskinens tårn med y- og z-slæderne,
som har stået og banket frem og tilbage på x-slæden.
transportbeslag til sikring af tårnet lå i elektronikskabet. disse var ikke anvendt under
transporten. de øvrige transportbeslag, heller ikke anvendt, lå i en papkasse inde i
maskinen.
9.4. konklusion – survey
med baggrund i besigtigelsen af de beskadigede dele fra maskinen vurderes det, at
skaderne er opstået, som det er oplyst. manglende surring af især tårnet er årsag til de
omfattende skader. transportbeslagene som fandtes burde have været anvendt.
…
10.0 forhøring hos involverede parter
…
10.2 robert petersen maskiner a/s v/ christian petersen, direktør
…
maskinen var før afsendelse til letland blevet afprøvet på værksted hos robert petersen
maskiner a/s. maskinen fungerede som den skulle. der er ikke udarbejdet eftersyns-
eller målerapport på maskinen forud for salget.
cp oplyste, at der ikke var benyttet transportbeslag, da de fik maskinen leveret fra od-
der. han var ikke vidende om, at beslagene fandtes.
…
                                                   -7-
      11.0 konklusion
      med baggrund i undersøgelsen samt de involverede parters forklaring, konkluderes det
      at skaderne på maskinen er opstået under transporten på grund af manglende brug af
      transportbeslag. da ingen af de involverede parter umiddelbart var klar over, at der
      fandtes transportbeslag, må surringen af selve tårnet på maskinen siges at være mangel-
      fuld, taget maskinens størrelse og vægt i betragtning.
      reparationsoverslaget fra bast & co a/s vurderes til at være i overensstemmelse med de
      skader og mangler der er konstateret i forbindelse med besigtigelsen.”
værkstøjsmaskinen blev efterfølgende repareret i overensstemmelse med bast & co’s tilbud.
sia medzes componets afholdt udgiften til reparation, som blev erstattet af first marine,
som derved indtrådte i sia medzes components krav under denne sag.
first marines krav er opgjort som følger, idet bemærkes, at parterne er enige om den be-
løbsmæssige opgørelse, men der er ikke enighed om, hvorvidt fragt for transport fra letland
til danmark (returfragt) i givet fald kan kræves erstattet, ligesom det er bestridt, at reparati-
onen ikke kunne have været udført billigere:
fragt                            13.750 kr.
fragt for returtransport         13.750 kr.
reparationsomkostning           278.000 kr.
total                           305.000 kr.
forklaringer
der er under sagen afgivet forklaring af rasmus thirsgaard rasmussen, tage bonke, johnny
nielsen, poul bang jensen og jens hansen.
rasmus thirsgaard rasmussen har forklaret blandt andet, at han er ansat som speditør hos
uno. han var i første omgang ansat fra 2007 frem til december 2013. han er nu tilbage som
speditør hos uno. han er uddannet fra handelsskolen og eksamineret speditør.
                                                -8-
han kan huske, at der skulle læsses en maskine i hvidovre. de havde haft et langvarigt sam-
arbejde med scan production. de havde ikke før transporteret en værktøjsmaskine som den-
ne, og de var ikke blevet oplyst om, at der var bevægelige dele i maskinen, eller særlige be-
slag der skulle anvendes til at surre den.
det var robert petersens værktøjsmaskiner og scan produktion, der besluttede, at værk-
tøjsmaskinen skulle transporteres tilbage til danmark. det havde de ingen indflydelse på el-
ler noget at gøre med. efter at den var ankommet til letland, var maskinen blevet på traile-
ren, indtil den nogle dage senere blev tilbagesendt til bast og co.
uno blev underrettet om, at maskinen skulle repareres, efter den kom tilbage til danmark.
de havde meddelt scan production, at det skulle gøres så billigt som muligt.
han havde sendt en mail den 26. september 2012 til scan production vedhæftet tilbuddet fra
bast & co. de var i dialog med scan production om sagen, fordi det var deres kunde og de
havde en samarbejde med dem. de afventede forsikringsselskabets melding om, hvorvidt de
ville dække skaden.
han ved ikke, om der i forbindelse med returtransporten blev foretaget ekstra surring. han
husker ikke, at de havde fået at vide, at der var et ”tårn” i maskinen, som bevægede sig. han
er ikke bekendt med, om nogle af uno’s ansatte havde bedt scan production om at hjælpe
med at surre godset.
det er chaufførens ansvar at stå for surring af godser. i tilfælde hvor en maskine har indven-
dige løse dele, er det afsenderes ansvar at gøre chaufføren opmærksom på det. uno trans-
port har erfaring med at transportere større maskiner. de bruger altid underleverandører. de
giver normalt instruktioner i surring, i særdeleshed med større maskiner, samt når godset
skal ud at sejle.
                                               -9-
han ved ikke om tbt har erfaring med at transportere store maskiner, eller om der blev gi-
vet særlig instruktioner til dem med denne transport.
i forbindelse med indgåelse af en transportaftale er der normalt afgivet et tilbud forinden.
det kunne være afgivet pr. telefon. han ved ikke, om der blev oplyst mere pr. telefon, end
det der står i mailkorrespondancen af 7. september 2012 mellem jan knudsen og johnny ni-
elsen fra scan production. det var ham, der videresendte transporten til tbt. han videregav
de oplysninger, der stod i mailen fra johnny nielsen. der afregnes pr. time med vognman-
den.
det var tbt, der lastede traileren i hvidovre og kørte den til københavns havn. det var og-
så uno, der havde kontraheret med kesris i letland. det var ham, der havde arrangeret
transporten.
de bruger normalt deres faste vognmænd. men hvis der er travlt, søger de andre vognmænd
end deres faste, heriblandt tbt, som de ikke bruger så ofte, da de ligger på sjælland. de
bruger oftest vognmænd, der er placeret i jylland, da de har flest transporter fra jylland.
for ham var denne transport ikke en særtransport, men en almindelig transport, der var be-
stilt. den skulle snurres almindeligt, med otte stropper, som er det normale, og han ville give
den samme instruktion til tbt. han spurgte ikke scan production, om der var løse maskin-
dele eller særbeslag, der skulle anvendes. da det var en almindelig transport, var det ikke
nødvendigt at spørge ind til det. hvis det havde været en særtransport, der var bestilt, ville
han have spurgt om det. kunden skal selv oplyse om særlige transportbeslag, så længe det
ikke er en særtransport.
tage bonke har forklaret blandt andet, at han er direktør i tbt aps. tbt er en lille vogn-
mandsforretning, og i 2012 havde de fire lastbiler. nu har han kun én lastbil tilbage. han kø-
rer selv rundt i europa og kører lidt for andre firmaer. han har arbejdet som chauffør, siden
han var ung, og han har været selvstændig siden 2002. han kører typisk med brænde, træpil-
                                               - 10 -
ler eller stykgods, for eksempel sække med såsæd og jern mv. han arbejder ikke fast for uno
transport. men de ringer en gang imellem, når de har behov.
uno havde bestilt en trailertransport fra hvidovre til københavns havn. han mener, at han
fik en mail. det var ikke en usædvanlig opgave. de skulle læsse maskinen i hvidovre med
kraner, og den skulle spændes og stroppes til traileren. det var blevet nævnt, at det var en
tung maskine, og at den skulle spændes. det er på grund af påvirkningen udefra, at den
skulle spændes. de fik ikke at vide, hvor mange stropper der skulle bruges, men de bruger
som hovedregel syv stropper, hvilket er det antal, der altid ligger i traileren. det var der også
den dag. han kan huske, at han var i dialog med sin chauffør johnny nielsen, da johnny ni-
elsen brugte flere timer på at læsse og stroppe maskinen. johnny nielsen ringede også og
spurgte, hvilket tidspunkt havnen lukkede. men han kunne sagtens nå ind til havnen og sæt-
te traileren af. det var en rutineopgave. han havde ikke hørt om, at der var bevægelige dele
inden i maskinen. han kendte ikke til maskinen. han transporterer for det meste ”normalt”
gods, så maskinen var ”normalt” gods. de transporterer det, som kunderne beder om, men
maskiner er ikke hans speciale. det tog angiveligt flere timer at læsse maskinen i hvidovre,
hvorfor ved han ikke.
hvis det havde været en særtransport, så var han ikke blevet kontaktet. han ville også have
afslået en opgave med særtransport.
for det meste er det havnefolkene, der sætter plombering på. det var ikke en toldplombe-
ring. plomberingen sættes på dørhåndtag bag traileren. man kan godt åbne presenningen al-
ligevel. han ved ikke, hvorfor plomberingen sættes på.
han formoder at chaufføren, der kørte med trailerne i letland, ud fra transportpapirerne
kunne se, at det var en maskine, der var lastet. chaufføren i letland havde formentlig ikke
kigget ind i traileren, da den var plomberet.
                                               - 11 -
johnny nielsen har forklaret blandt andet, at han har været lastbilschauffør siden 1994. han
kører hovedsageligt med dagligvarer. hos tage bonke kørte han også med svin, blomster,
træpiller og brænde.
han fik at vide, at han skulle hente en stor maskine i hvidovre, og at den skulle køres til kø-
benhavns havn. mere fik han ikke at vide. den skulle surres godt fast, da den skulle på en
sejltur. han surrede den med de stropper, der lå i traileren. der plejer at ligge syv til otte
stropper.
da han kom til robert petersens værktøjsmaskiner i hvidovre, var de ikke klar til at læsse.
han skubbede taget på traileren til side og bakkede ind. der var to mænd; den ene var eje-
ren, og det var ham, der læssede maskinen fra en kran over på traileren. vidnet fik derefter
hjælp fra den anden mand til at sætte stropper på og lægge taget over. vidnet satte fire
stropper fast på ladet. én blev sat rundt om, og to stropper henover og fastsat i siderne af
traileren, så maskinen ikke kunne bevæge sig rundt på ladet. han mener ikke, at han brugte
alle stropper, da han lagde tre til fire stropper tilbage. han kan ikke huske, om man kunne
trække presenningen til side, og på den måde se, hvad der var på traileren. han kan ikke hu-
ske, om der var tir snor på. han så sammen med folkene fra robert petersen på, hvordan
stropperne blev placeret bedst. man bruger det antal stropper, som man ud fra et skøn me-
ner er tilstrækkelig.
det var hans første tur med en rigtig stor maskine. han var derude i lang tid for at få den
surret og for at få lukket presningen. han brugte faktisk hele dagen på det.
han vidste ikke noget om maskinen, eller om der var noget inden i maskinen, der kunne kø-
re frem og tilbage. han hørte ikke noget inden i maskinen, da den blev læsset. der var ingen,
der havde sagt, at der var noget, der skulle sikres inden i maskinen, og han spurgte ikke om
det. hvis han havde vidst, at der var bevægelige dele, ville han have spurgt til dette. maski-
nen fremstod klargjort til at blive læsset. han havde forstået, at maskinen var blevet købt
med henblik på videresalg. de talte ikke om, at der var noget specielt med maskinen, og tu-
                                                 - 12 -
ren til havnen gik stille og roligt. han satte plomben på, da han kom til havnen. på den måde
kan man se, at der ikke er nogen på havneområdet, der har åbnet traileren.
poul bang jensen har forklaret blandt andet, at han har været ansat hos dan inspektion i 5 år.
forud for det har han arbejdet ved politiet, ligesom han også har en landmandsuddannelse.
dan inspektion behandler ofte transportskader i alle afskygninger. de har derudover tilsyn
med jern og korn, der bliver importeret til danmark.
han fik en henvendelse fra first marine i september 2012, om han kunne lave en undersøgel-
se af en transportskade på en værktøjsmaskine, der stod hos bast & co. i vejle. de får ofte
henvendelser fra forsikringsselskaber.
jens hansen fra bast & co. var til stede og viste ham maskinen, der stod i værkstedshallen,
da han ankom. hele sidebeklædningen og alle skærme var taget af maskinen og lå på jorden
omkring maskinen. jens hansen havde afgivet et tilbud på reparation af maskinen med ca.
20 punkter. han tror, at det var scan production, der havde indhentet tilbuddet fra bast &
co. de forskellige punkter blev gennemgået, og det stemte overens med skaderne. samtlige
maskinens skærme var skadet. han fik forklaret, at tårnet ikke var sikret under transporten,
da sikringsboltene lå i en kasse i maskinen.
han har ikke set maskinen stå på traileren eller være samlet. der var ikke blevet taget bille-
der, da den ankom til bast og co. han havde set nogle fotos fra letland, da han havde fået
tilsendt og læst rapporten fra letland. han havde ikke forholdt sig til den rapport.
han kunne se spindlen i bunden af maskinen, da skærmene var taget af, og derved kunne
han se, at tårnet kørte på en maskinslæde. han så, at den kørte let frem og tilbage, inden ma-
skinen blev repareret.
da han fik opgaven fra first marine, fik han oplyst, at det handlede om en værktøjsmaskine,
som var blevet transporteret fra danmark til letland. derfor har han ikke skrevet noget om
returrejsen fra letland til danmark i rapportens pkt. 2.1. ud fra billederne fra letland kunne
                                              - 13 -
man se, at der var sket skader på udrejsen. men det kan ikke afvises, at der også opstod ska-
der på maskinen på returrejsen.
efter at have talt med det pågældende personale fra robert petersens maskiner og fra scan
production kunne han konstatere, at der ikke var indgået en særlig skriftlig aftale om trans-
porten. det skyldes, at uno og scan production havde haft et længerevarende samarbejde.
navnene på de involverede parter, som han talte med i forbindelse med undersøgelsen,
fremgår af rapporten. han har ikke talt med andre. det var ikke alle, der var til stede under
besigtigelsen.
i rapportens resume af transportforløbet omtaler han ikke den lettiske surveyor. det skyldes,
at han ikke havde talt med den lettiske surveyor, og hans viden fra den undersøgelse bygge-
de derfor alene på fotos og på, hvad den lettiske rapport havde anført.
han gennemgik skadens omfang med jens hansen, der i rapporten omtales som repræsen-
tant fra bast & co. driftsleder poul albøge fra bast & co. var også til stede.
hans beskrivelse af emballering/surring af forsendelsen var noget, han skrev efter samtale
med de to repræsentanter fra bast & co. derved kunne han konstatere, at maskinens tårn var
mangelfuldt sikret og at transportbeslagene, som lå i maskinen, burde havde været anvendt.
det er formentlig oplysninger, han fik fra bast og co.
det er ikke en hverdagsopgave for ham at besigtige skader på en værktøjsmaskine som den-
ne.
ud fra hans besigtigelse og de oplysninger, der forelå, var baggrunden for skadernes opstå-
en, at maskinens tårn havde stået og pisket frem og tilbage under transporten. det var den
manglende sikring af tårnet, som var hovedårsagen. der må have været nogen, der kunne
have set, at tårnet kunne bevæge sig, da man så skinnerne. han tog billeder af kassen med de
                                                 - 14 -
transportbeslag, der lå i maskinen, og der var ikke noget, der tydede på, at de var blevet
brugt på hjemturen.
til brug for udarbejdelse af rapporten talte han med jens hansen fra bast & co., christian
petersen fra robert petersen maskiner og rasmus rasmussen fra uno transport. han kon-
taktede ikke tbt. han husker ikke, om han også forhørte sig hos scan production.
han står ved sin konklusion i rapporten. han var ikke blevet bedt om at sammenligne un-
dersøgelsen fra letland med sine egne observationer, hvorfor han ikke havde skrevet noget
om det.
jens hansen har forklaret blandt andet, at han er direktør for bast & co og har været det si-
den 2005. han er uddannet maskinarbejder og har været ansat i firmaet i 22 år.
bast & co er en meget stor reparationsvirksomhed med værksted i vejle. der er 22-23 mon-
tører ansat. halvdelen arbejder på værkstedet i vejle, og halvdelen arbejder ”i marken”.
de reparerer maskiner fra hele verden, blandt andet usa, venezuela, norge, letland og po-
len. de har kran og alle andre faciliteter til at reparere store maskiner. de er eksperter på det
område.
de blev kontaktet af scan production vedrørende en maskine, der havde fået en transport-
skade. det var bedre og billigere at transportere maskinen tilbage til danmark frem for, at de
skulle tage til letland. han var ikke til stede, da maskinen ankom til værkstedet og har ikke
set den stå på traileren.
de modtog maskinen på den trailer, den hele tiden havde stået på. maskinens tårnslæde på
bagsiden af maskinen var ikke transportsikret under transporten, så den kørte frem og tilba-
ge under transporten og slog flere ting i stykker på maskinen. normalt er der transportbe-
slag på sådan en maskine. hvis der ikke er transportbeslag, må den sikres på anden vis, så
den ikke står og kører frem og tilbage.
                                                  - 15 -
de ser sjældent maskiner, der ikke er transportsikret. det står tydeligt anvist i instruktions-
bøgerne, hvordan man skal gøre. hvis der ikke er transportbeslag, så fremstiller man nogle.
der er nogle maskiner, som det ikke er muligt at fremstille transportbeslag til. men så sætter
man træklodser på eller laver andre foranstaltninger. de chauffører, der kører for bast, ved
godt, at maskiner skal sikres, inden de forlader bast og co’s værksted. hvis chaufføren ikke
ved det i forvejen, så vejleder de ham om det. det er enten dem eller chaufføren, der sikrer
maskinen. når bast sender en maskine af sted, er det altid med transportbeslag.
ham bekendt er der ikke nogen virksomhed i letland, der kan reparere maskiner i den stør-
relse. han udarbejdede tilbuddet dateret den 26. september 2013, efter at han havde set ma-
skinen skilt ad. med i prisen var klargøring til transport. han havde ikke set rapporten fra
letland. der var ikke transportbeslag på maskinen, da de modtog den. man kunne forment-
lig godt have brugt stropper til at sikre tårnet i maskinen bedre under transport. når maski-
nens motor er tændt, bremser den tårnet, indtil det aktiveres. men når motoren er slukket,
kan tårnet køre frem og tilbage på skinnen uden modstand. han ved ikke, om man har kun-
net høre, at tårnet har kørt frem og tilbage. tårnet er halvanden meter høj og en meter i
bredden, så han vil tro, man kunne høre det, hvis det kørte frem og tilbage, da maskinen blev
læsset på traileren.
han er bekendt med, at robert petersen sælger værktøjsmaskiner. det har de gjort i mange
år. så robert petersen må kende til transportbeslag. bast har ikke modtaget maskiner til re-
paration fra robert petersen. han kender kun lidt til scan production i forbindelse med re-
paration af maskiner.
parternes synspunkter
first marine a/s har i alt væsentligt procederet i overensstemmelse med det fremlagte
påstandsdokument, hvoraf bl.a. fremgår følgende:
       ”2.5.      ansvarsgrundlaget
                  til støtte for den nedlagte påstand, gør first marine gældende, at beskadi-
                  gelsen af værktøjsmaskinen skete, mens den var i unos varetægt, hvorfor
                  uno er præsumptivt ansvarlig for denne beskadigelse, jf. cmr-lovens § 24,
                                         - 16 -
      stk. 1.
2.6.  uno har anført, at beskadigelsen skyldtes manglende forberedelse af maski-
      nen til transport, subsidiært afsenderens forsømmelse, med ansvarsfrihed
      for uno til følge, jf. cmr-lovens § 25, stk. 1, litra b, alternativt litra c, og
      cmr-lovens § 24, stk. 2. dette bestrides.
2.7.  ifølge besigtigelsesrapporten udarbejdet af baltic kontor ltd. forårsagedes
      af, at et bevægeligt ”tårn”, som er en del af værktøjsmaskinen, kunne bevæ-
      ge sig under transporten. det må således lægges til grund, at skaderne ikke
      var opstået, hvis tårnet var blevet sikret eller fastsurret, inden transporten
      gennemførtes.
2.8.  det bemærkes, at det er sædvanligt, at større maskiner har bevægelige dele,
      og disse dele skal sikres eller fastsurres for at undgå skader under transport.
      maskinerne leveres typisk efter fabrikation med særlige transportbeslag, der
      har til formål at fastholde sådanne bevægelige dele, men disse sådanne
      transportbeslag er ofte ikke længere til rådighed ved brugte maskiner. følge-
      lig er det nødvendigt at fastspænde bevægelige dele med almindelige sur-
      ringsstropper eller lignende, således at godset kan transporteres sikkert.
2.9.  i forbindelse med den omhandlede transport blev maskinen egenhændigt
      fastsurret af chaufføren, der udførte transporten, hvilket var i overensstem-
      melse med fast praksis i samarbejdet mellem uno og scan production, jf.
      korrespondance vedlagt besigtigelsesrapporten udarbejdet af dan inspekti-
      on (underbilag 9 til bilag 5). i denne korrespondance anfører rasmus thirs-
      gaard rasmussen fra uno således følgende: ”… men læsning er chaufførens
      ansvar og modtager han ikke anvisninger må han finde ud af på anden måde hvor-
      dan godset skal stuves/surres/sikres – det forudsætter at han har ekspertisen – ellers
      må han afvise at transportere godset hvis der ikke er læsse-anvisninger…” herved
      erkendes det af uno, at det var chaufførens ansvar at sikre og fastsurre god-
      set således, at transporten kunne udføres forsvarligt.
2.10. på denne baggrund gøres det gældende, at uno ikke har godtgjort, at ska-
      den kan være opstået som følge af de særlige farer, der er forbundet med
      ”manglende eller mangelfuld indpakning af gods, som efter sin beskaffen-
      hed er udsat for svind eller beskadigelse, når godset ikke er indpakket eller
      mangelfuldt indpakket”, jf. cmr-lovens § 25, stk. 1, litra b, eller med ”be-
      handling læsning, stuvning eller aflæsning af godset udført af afsenderen el-
      ler modtageren eller personer, der handler på deres vegne”, jf. cmr-lovens §
      25, stk. 1, litra c. skaden er således ikke en følge af mangelfuld indpakning,
      men derimod mangelfuld surring, som uno havde ansvaret for, og som
      chaufføren de facto udførte. af samme årsag gøres det gældende, at uno ik-
      ke har godtgjort, at skaden skyldes forsømmelse fra afsenderens side, jf.
      cmr-lovens § 24, stk. 2.
      tabsopgørelsen
2.11. first marine har udbetalt forsikringserstatning til sia medzes components
      og er således indtrådt i dennes krav mod uno. kravet er opgjort som følger:
                                                    - 17 -
                  fragt                                                dkk 13.750
                  fragt for returtransport                             dkk 13.750
                  reparationsomkostning                              dkk 278.000
                  total                                              dkk 305.500
     2.12.        fragten for transport af maskinen fra danmark til letland kræves erstattet i
                  henhold til cmr-lovens § 31, stk. 1, jf. § 29, stk. 3.
     2.13.         reparation af maskinen blev udført af bast&co a/s (”bast”) i danmark.
                  valget af bast som reparatør blev foretaget ud fra et samlet skøn over hvilke
                  reparatører i østersø-området, der inden for dette relativt specialiserede om-
                  råde havde den fornødne ekspertise til at reparere værktøjsmaskinen. valget
                  blev foretaget i samråd mellem first marine, sia medzes components, be-
                  sigtigelsesfirmaet dan-inspektion og uno. det var således uno, der indhen-
                  tede det tilbud fra bast, som reparationen blev udført på baggrund, hvilket
                  fremgår af tilbuddet (bilag 9). da uno således var bekendt med, at reparati-
                  onen ville blive udført i danmark, og hvad prisen for reparation ville blive,
                  kan uno ikke nu efterfølgende gøre indsigelse mod prisen eller vilkårene
                  herfor. da reparationen skulle udføres i danmark, var det i sagens natur
                  nødvendigt at lade værktøjsmaskinen transportere til reparatøren, og udgif-
                  ten hertil er uno ligeledes ansvarlig for. det bemærkes i øvrigt, at det var
                  uno selv, der udførte returtransporten, og fragten for denne er således betalt
                  til uno.
     2.14.         på baggrund af ovenstående kan det lægges til grund, at det lidte tab svarer
                  til den nedlagte påstand, hvorfor uno skal dømmes til at betale dette beløb
                  til first marine.
     2.15.         i tillæg til det erstatningsberettigede tab, har first marine afholdt udgift til
                  besigtigelse af godset, hvilket andrager dkk 5.393,13 (bilag 8). denne udgift
                  indgik i det ved stævningen indtalte påstandsbeløb, men i overensstemmel-
                  se med sø- og handelsrettens praksis kræves udgiften i stedet erstattet som
                  en sagsomkostning, og påstand er følgelig nedsat tilsvarende.”
uno transport a/s har i alt væsentligt procederet i overensstemmelse med det fremlagte på-
standsdokument, hvoraf bl.a. fremgår følgende:
     ”…
1.   det gøres i første række gældende, at uno er ansvarsfri, fordi skaderne skyldes manglen-
     de forberedelse af maskinen til transport, jf. cmr-lovens § 25, stk. 1, litra b), alternativt
     litra c).
2.   det fremgår af rapporten fra daninspektion, at skaderne skyldes manglende brug af de
     særlige transportbeslag. der er tale om beslag, hvorved maskinens tårn kunne være ble-
     vet holdt på plads inde i maskinen, og skaderne på maskinen skyldes netop, at tårnet -
     fordi det uden transportbeslag har kunnet køre frem og tilbage - har beskadiget maski-
     nens øvrige dele. det gøres gældende, at det påhviler scan production og/eller afsender
     at forberede godset for transport, og at sådan forberedelse omfatter anvendelse af trans-
                                                - 18 -
   portbeslag. uno er derfor ansvarsfri i henhold til de påberåbte bestemmelser i cmr-
   lovens § 25.
3. uno påberåber sig bevisreglen i cmr-lovens § 25, stk. 2. eftersom uno har godtgjort, at
   skaden kan være sket som følge af scan productions og/eller afsenders manglende forbe-
   redelse af maskinen for transport, skal det som udgangspunkt lægges til grund, at dette er
   skadesårsagen.
4. i anden række gøres det gældende, at uno er ansvarsfri, fordi skaden skyldes scan pro-
   duction og/eller afsenders fejl eller forsømmelse, jf. cmr-lovens § 24, stk. 2. uno påberå-
   ber sig i denne sammenhæng de samme forhold vedrørende mangelfuld forberedelse af
   maskinen til transport, som er påberåbt til støtte for, at uno er ansvarsfri efter cmr-
   lovens § 25, jf. ovenfor.
5. alternativt gøres det gældende, at skaden skyldes scan production og/eller afsenders for-
   sømmelse med at instruere uno om brugen af transportbeslagene. i det mindste burde
   scan production og/eller afsender have gjort opmærksom på transportbeslagene, og/eller
   at der var bevægelige dele i maskinen, som krævede særlig surring. scan production
   og/eller afsender er (selvsagt) nærmest til at kende godset, herunder også i hvilket om-
   fang det indeholder bevægelige dele og er forsynet med transportbeslag. uno skal derfor
   også frifindes ud fra almindelige risikobetragtninger.
   den subsidiære påstand
6. til støtte for den subsidiære påstand gøres det i første række gældende, at der skal ske en
   ansvarsfordeling, jf. cmr-lovens § 26. hvis retten finder, at scan production og/eller af-
   sender har udvist fejl eller forsømmelse, men at dette også gør sig gældende for uno, gø-
   res det således gældende, at unos ansvar skal nedsættes skønsmæssigt.
7. i anden række gøres det gældende, at first marine ikke har godtgjort, at det var nødven-
   digt at transportere maskinen tilbage til danmark for at besigtige og udføre reparationen.
   udgiften til returtransport er derfor ikke erstatningsberettiget.
   det gøres endvidere gældende, at det påhviler first marine at bevise, at udgifterne til re-
   parationen af maskinen i danmark var rimelige og nødvendige, samt at reparationsar-
   bejdet ikke kunne være udført billigere i letland. denne bevisbyrde er ikke løftet. det er
   oplyst under forberedelsen, og det kan derfor lægges til grund, at der ikke blev indhentet
   andre tilbud på reparation af værktøjsmaskinen. scan production slog uden videre til på
   det første tilbud, som de modtog. erstatningen skal derfor under alle omstændigheder
   nedsættes skønsmæssigt.
                                                 …
8. uno påberåber sig over for first marine samtlige yderligere anbringender, som tbt har
   påberåbt sig over for uno og first marine i adcitationssagen.
   anbringender (adcitationssagen)
                                                    - 19 -
9.   til støtte for påstanden gøres det gældende, at tbt som udførende transportør er pligtig
     at friholde uno i dennes egenskab af kontraherende transportør, i det omfang der fore-
     ligger et ansvar for uno i forhold til first marine, idet skaden skyldes mangelfuld surring
     og sikring af maskinen i forbindelse med lastning, som tbt var ansvarlig for.
10.  uno påberåber sig i forhold til tbt samtlige de anbringender, som first marine har påbe-
     råbt sig over for uno i hovedsagen, herunder
           at tbt var ansvarlig for og endvidere udførte lastning, surring og sikring af ma-
            skinen,
           at skadeårsagen er mangelfuld sikring af maskinens "tårn", og
           at tbt derfor i medfør af cmr-lovens § 24, alternativt almindelige transportretlige
            principper, er pligtig at friholde uno, i det omfang uno i sin egenskab af kontrahe-
            rende transportør måtte blive anset for erstatningsansvarlig overfor first marine.
11.  det gøres gældende, at det er uden betydning, om selve skaden eventuelt først måtte væ-
     re indtrådt under et senere led i transportkæden. tbt's mangelfulde sikring af maskinens
     "tårn" medførte en adækvat og kausal risiko for skader opstået i de næste transportled.
12.  det kan ikke antages, at københavns havn åbnede den forseglede trailer, inden den kom
     om bord på skibet. det samme var tilfældet for den vognmand, der forestod transporten
     fra klaipeda til modtager. senere led i transportkæden kunne derfor ikke have opdaget
     tbt's mangelfulde sikring af godset.
     …”
tbt aps har i alt væsentligt procederet i overensstemmelse med det fremlagte på-
standsdokument, hvoraf bl.a. fremgår følgende:
     ”det bestrides, at adciterede, tbt aps, er ansvarlig for den opståede skade.
     til støtte herfor gøres det om ansvaret sammenfattende gældende,
     at     det ikke er dokumenteret, at skaderne er opstået, mens værktøjsmaskinen var i
            tbt aps’ varetægt. tbt aps udførte således alene en lille transport fra hvidovre
            til københavns havn, og der blev ikke i forbindelse med havnens overtagelse af
            godset gjort nogen anmærkninger om skader på værktøjsmaskinen og/eller den fo-
            retagne surring,
     at     den sikring af værktøjsmaskinen, som tbt aps foretog, ifølge videretransportøren
            uab kesris var intakt ved ankomsten til modtager, hvorfor den foretagne sikring
            af værktøjsmaskinen således ikke var årsagen til skaden,
     at     tbt aps var ikke bekendt med, og ikke var søgt gjort bekendt med, at der var be-
            vægelige dele indeni maskinen, ligesom tbt aps heller ikke var gjort bekendt
            med, at nogle særlige transportbeslag var gemt i en æske anbragt i maskinen,
     at     maskinen af afsender, robert pedersen maskiner a/s eller dennes repræsentant og
                                                    - 20 -
            medkontrahent, scan production 202 a/s, ikke var tilstrækkelig klargjort til trans-
            port, og
     at     det netop er afsender, der må forventes at have den fornødne ekspertviden om, at
            der i en maskine som denne er bevægelige dele, samt at disse skal sikres med nogle
            transportbeslag. i den forbindelse skal det fremhæves, at afsender selv deltog i sur-
            ringen af værktøjsmaskinen.
     såfremt retten måtte komme frem til, at adciterede er ansvarlig for skaderne, gøres det
     gældende,
     at afsender har udvist en høj grad af egen skyld og således selv skal bære størstedelen af
     tabet.
     erstatningskravets størrelse bestrides også. værdiforringelsens omfang som følge af den
     påståede skadesforvoldende handling fra adcitantens side er ikke bevist.
     til støtte herfor gøres det sammenfattende gældende,
     at     de bevægelige dele i maskinen var ikke sikrede under returtransporten, hvorfor de
            skader, der er omtalt i dan inspektions rapport, jf. bilag 4, ikke med den fornødne
            sikkerhed kan henføres til transporten til køber i letland, men derimod kan være
            opstået under returtransporten til danmark,
     at     bevisværdien af dan inspektions rapport, jf. bilag 4, er tvivlsom, særligt i relation
            til angivelse af skadesårsag og skadestidspunkt(er), da dan inspektion først besig-
            tigede maskinen ved ankomsten til danmark, og på et tidspunkt, hvor maskinen
            allerede var losset fra traileren og anbragt i en værkstedshal og splittet ad,
     at     værdien af maskinen ikke kan anses for godtgjort ved fakturaværdien, da der er ta-
            le om en maskine fra 1998 købt af et konkursbo,
     at     der ikke er dokumenteret nogen tabsbegrænsende effekt af returtransporten til
            danmark, hvorfor fragt og forsikring til returtransporten ikke er erstatningsberet-
            tiget,
     at     reparationsomkostningerne ikke er godtgjort at være rimelige,
     at     omkostningerne til dan inspektion ikke kan kræves erstattet som en del af erstat-
            ningskravet, men derimod alene som en del af sagens omkostninger, og da alene
            uden tillæg moms, og
     at     der ikke kan kræves renter fra den 4. januar 2013, da der ikke ses at være rejst et er-
            statningskrav på denne dato overfor adciterede, tbt aps.”
sø- og handelsrettens begrundelse og resultat
                                                   - 21 -
det er fra uno transport a/s’ side ubestridt, at værktøjsmaskinen blev beskadiget, mens den
var i deres kontraktuelle varetægt under transporten fra danmark til letland, og at uno
transport som fragtfører er ansvarlig for beskadigelsen efter cmr-lovens § 24, stk. 1, med-
mindre uno transport kan påvise et grundlag for ansvarsfrihed.
uno transport har gjort gældende, at skaden kan skyldes manglende klargøring af maskinen
til transport, jf. cmr-lovens § 25, stk. 1, litra b, og at denne skadesårsag skal lægges til grund
i medfør af bevisbyrdereglen i cmr-lovens § 25, stk. 2, med den konsekvens at uno trans-
port er ansvarsfri.
det må lægges til grund som ubestridt, at skaderne værktøjsmaskinen opstod, fordi et tårn
inde i maskinen under transporten bevægede sig frem og tilbage på en slæde, hvorved det
ramte andre dele af maskinen med deraf følgende skade på tårnet og resten af maskinen.
retten lægger efter forklaringen fra jens hansen til grund, at indre bevægelige dele i sådan-
ne maskiner altid bør sikres med særlige transportbeslag inden transport, og at sikring på
andre måder for folk med forstand på værktøjsmaskiner fremstår som en sjældent forekom-
mende undtagelse. under alle omstændigheder finder retten, at sikring af denne indre be-
vægelige del i maskinen var et anliggende for de sagkyndige parter hos sælgeren robert pe-
tersen værktøjsmaskiner a/s, som havde testet maskinen før afsendelse til køberen, eller for
scan production 2002 a/s, som indgik transportaftalen for den sagkyndige køber sia med-
zes components. sikringen kunne være sket med de transportbeslag, som var leveret med
maskinen til robert petersen værktøjsmaskiner og i henhold til jens hansens forklaring tilli-
ge i henhold til den instruktionsvejledning for maskinen, som robert petersen værktøjsma-
skiner burde være bekendt med.
maskinen var således ikke klargjort til transport, da den blev overtaget af uno transport ved
tbt aps, og retten lægger efter forklaringerne og bevisførelsen i øvrigt til grund, at ingen
hos hverken uno transport eller tbt fik instruktion om eller burde have vidst, at de skulle
foretage en sikring af indre dele af maskinen. det er ubestridt, at tbt’s og dermed uno
                                               - 22 -
transports fastgørelse af selve maskinen til traileren var mangelfri og holdt maskinen fast på
traileren under hele transporten.
uno transport er herefter ansvarsfri i medfør af cmr-lovens § 25, stk. 1, litra b, jf. stk. 2, og
retten tager derfor uno transports frifindelsespåstand til følge.
som følge heraf tager retten tillige tbt aps’ påstand om frifindelse til følge i forhold til uno
transport a/s.
first marine a/s skal betale 35.000 kr. til uno transport a/s, og uno transport a/s skal beta-
le 35.000 kr. til tbt aps til dækning af sagsomkostninger. beløbene vedrører udgifter til ad-
vokatbistand ekskl. moms, og der er ved fastsættelsen heraf lagt vægt på sagens værdi, ka-
rakter, omfang og forløb.
                                      thi kendes for ret:
uno transport a/s frifindes.
tbt aps frifindes.
i sagsomkostninger skal first marine a/s til uno transport a/s betale 35.000 kr.
i sagsomkostninger skal uno transport a/s til tbt aps betale 35.000 kr.
sagsomkostningsbeløbene skal betales inden 14 dage og forrentes efter rentelovens § 8a.
kaj flemming nielsen                  mads bundgaard larsen                  ole poul sehested
               - 23 -
            (sign.)
         ___ ___ ___
udskriftens rigtighed bekræftes
  sø- og handelsretten, den

source: retspraksis

LICENSE:
Creative Commons Legal Code

CC0 1.0 Universal

type: caselaw

jurisdiction: Denkmark


text:
                      højesterets kendelse
                           afsagt torsdag den 28. april 2016
sag 152/2015
kurator, advokat michael serring, kærer østre landsrets afgørelse om afvisning af kære af
sø- og handelsrettens skifterets afgørelse om vederlag i konkurskarantænesagen:
sd-syd aps u/konkurs ved kurator michael serring
(advokat michael serring)
mod
a
(advokat michael lindquist)
i tidligere instanser er truffet beslutning af sø- og handelsrettens skifteret den 12. december
2014 og afsagt kendelse af østre landsrets 10. afdeling den 27. januar 2015.
i påkendelsen har deltaget tre dommere: jytte scharling, hanne schmidt og oliver talevski.
påstande
kærende, kurator michael serring, har gentaget sine påstande for landsretten og principalt
påstået hjemvisning til sø- og handelsrettens skifteret, subsidiært at vederlaget fastsættes til
22.000 kr. med tillæg af moms, og mere subsidiært at vederlaget fastsættes til et beløb mellem
8.000 kr. og 22.000 kr. med tillæg af moms.
a har ikke afgivet bemærkninger i anledning af kæremålet.
sagsfremstilling
i en konkurskarantænesag mellem konkursboet sd-syd aps u/konkurs og konkursramte, a,
blev a ved sø- og handelsrettens skifterets kendelse af 12. december 2014 pålagt
konkurskarantæne i tre år samt pålagt at betale sagens omkostninger med 10.000 kr.
                                                 - 2 -
skifteretten traf samme dag følgende beslutning om bl.a. vederlag til kurator, advokat
michael serring:
      ”sø- og handelsretten fastsatte kurator, advokat michael serrings vederlag til 8.000 kr.
      med tillæg af moms, i alt 10.000 kr., hvilket beløb udredes forlods af statskassen og en-
      deligt af a.”
i et kæreskrift af 15. december 2014 kærede kurator michael serring beslutningen til lands-
retten og nedlagde de påstande, som er gengivet ovenfor.
den 27. januar 2015 afsagde østre landsret sålydende kendelse:
      ”efter konkurslovens § 166, 1. pkt., fastsætter skifteretten vederlag til kurator for den-
      nes førelse af en sag om konkurskarantæne. statskassen afholder i første omgang ud-
      gifterne til betaling af vederlaget for kurators sagsførelse. statskassen afholder dog kun
      endeligt vederlaget, i det omfang den person, sagen er ført imod, ikke pålægges at af-
      holde dette, jf. konkurslovens § 166, 2. pkt., sammenholdt med § 165. efter bestemmel-
      sen i § 165, stk. 1, 4. pkt., erstattes udgifterne til kurators vederlag fuldt ud.
      en sag om konkurskarantæne udgør efter forarbejderne til konkursloven ikke en del af
      bobehandlingen, men har karakter af en særskilt tvist mellem konkursboet og den, der
      begæres pålagt konkurskarantæne. sagen behandles efter reglerne herom i lovens kapi-
      tel 21 og i øvrigt efter retsplejelovens regler om borgerlige sager med de ændringer,
      som følger af forholdets natur.
      efter konkurslovens § 248, stk. 2, 2. pkt., reguleres adgangen til at kære skifterettens
      kendelser og beslutninger om sagsomkostninger af retsplejelovens § 389, stk. 2. denne
      bestemmelse foreskriver, at kendelser og beslutninger om sagsomkostninger, der er
      fastsat til højst 20.000 kr., ikke kan kæres uden forudgående tilladelse fra procesbevil-
      lingsnævnet.
      sø- og handelsrettens afgørelse af 12. december 2014 fastslår dels størrelsen af veder-
      laget til kurator, dels at dette beløb skal udredes foreløbigt af statskassen og endeligt af
      sagens anden part, a. under disse omstændigheder må afgørelsen anses for en afgørelse
      om sagsomkostninger efter retsplejelovens § 389, stk. 2, med den virkning, at den i
      denne bestemmelse indeholdte kærebegrænsningsregel finder anvendelse.
      ved afgørelsen blev kurator tilkendt et vederlag på 8.000 kr. med tillæg af moms. her-
      efter finder landsretten, at afgørelsen ikke kan kæres uden procesbevillingsnævnets til-
      ladelse.
      der foreligger ikke tilladelse fra procesbevillingsnævnet, hvorfor
                                                 - 3 -
       bestemmes:
       kæremålet afvises.
       …”
anbringender
advokat michael serring har anført bl.a., at en afgørelse om fastsættelse af vederlag til kura-
tor for varetagelse af en sag om konkurskarantæne, jf. konkurslovens § 166, ikke er en af-
gørelse om sagsomkostninger og dermed ikke er omfattet af retsplejelovens § 389, stk. 2. ad-
skillelsen mellem konkurslovens § 166 og konkurslovens § 165 viser, at afgørelsen om stør-
relsen af vederlag for varetagelse af sagen om konkurskarantæne er en anden afgørelse end
beslutningen om eventuel tilkendelse eller pålæg af sagsomkostninger. dette følger også be-
grebsmæssigt af, at kurator, der varetager sagen om konkurskarantæne, uanset sagens udfald
er berettiget til et vederlag af en vis størrelse for det udførte arbejde, mens det afhænger af
sagens udfald, herunder navnlig hvorvidt der pålægges karantæne, om der skal pålægges
sagsomkostninger.
at det forholder sig således, fremgår endnu mere tydeligt af forarbejderne til konkurslovens §
166 og § 165, jf. lovforslag 131 2012/2013 med justitsministeriets bemærkninger, herunder
navnlig de almindelige bemærkninger pkt. 4.3.2., hvor det præciseres, at en konkurskaran-
tænesag ikke er en del af bobehandlingen, hvorfor konkursboet ikke bør afholde udgifterne til
kurators arbejde. konkursboet og konkursboets kreditorer har derfor ikke nogen interesse i
hverken størrelsen af kurators vederlag for varetagelse af sagen om konkurskarantæne eller
spørgsmålet om helt eller delvist pålæg af sagsomkostninger.
kæreskriftet var således heller ikke indgivet på konkursboets vegne, men på kurators vegne,
og det var anført udtrykkeligt, at sagsomkostningsafgørelsen i forhold til a ikke blev påkæret.
det er derfor en misforståelse, at landsretten i kendelsen angiver kæremålet som et forhold
mellem konkursboet og a, idet hverken konkursboet eller a i modsætning til dels kurator dels
statskassen, som skal afholde vederlaget, har interesse i kæremålet.
højesterets begrundelse og resultat
                                                - 4 -
sø- og handelsrettens skifteret pålagde ved kendelse af 12. december 2014 a konkurska-
rantæne, og han skulle endvidere betale sagens omkostninger med 10.000 kr. ved en særskilt
beslutning i forlængelse heraf tilkendte skifteretten kurator michael serring et vederlag på
8.000 kr. med tillæg af moms og bestemte, at beløbet skal udredes forlods af statskassen og
endeligt af a.
advokat michael serring påkærede skifterettens beslutning til landsretten, som imidlertid
afviste kæremålet med henvisning til, at der ikke forelå tilladelse fra procesbevillingsnævnet,
jf. konkurslovens § 248, stk. 2, 2. pkt.
spørgsmålet for højesteret er, om landsrettens afvisning af kæremålet er sket med rette.
det fremgår af konkurslovens § 165, stk. 1, 1. pkt., at skifteretten træffer bestemmelse om
sagsomkostninger forbundet med førelsen af sager om konkurskarantæne. sagsomkostninger,
som den karantæneramte pålægges at betale eller erstatte, tilfalder statskassen, og udgifter til
kurators vederlag, jf. § 166, erstattes fuldt ud, jf. konkurslovens § 165, stk. 1, 3. og 4. pkt.
efter konkurslovens § 166 fastsætter skifteretten vederlag til kurator for dennes førelse af en
sag om konkurskarantæne. vederlaget afholdes af statskassen, jf. dog § 165.
det fremgår af konkurslovens § 248, stk. 2, 1. pkt., at skifterettens kendelser og beslutninger
med de i § 249 fastsatte undtagelser (som ikke har betydning i denne sag) kan kæres til lands-
retten. dette gælder også for så vidt angår sø- og handelsrettens skifteafdelings kendelser og
beslutninger, jf. konkurslovens § 252, stk. 1.
det følger af § 248, stk. 2, 2. pkt., der blev indsat i konkursloven ved lov nr. 737 af 25. juni
2014 om ændring af bl.a. retsplejeloven og konkursloven, at bestemmelsen i retsplejelovens §
389, stk. 2, gælder for kære af kendelser og beslutninger om sagsomkostninger. efter rets-
plejelovens § 389, stk. 2 (som ændret ved den nævnte lov fra 2014) kan kendelser og beslut-
ninger om sagsomkostninger, der er fastsat til højst 20.000 kr., ikke kæres uden procesbevil-
lingsnævnets tilladelse.
højesteret finder, at en afgørelse efter konkurslovens § 166 om, hvilket vederlag kurator skal
have for førelsen af en sag om konkurskarantæne, ikke er en ”beslutning om sagsomkostnin-
                                                - 5 -
ger”, jf. retsplejelovens § 389, stk. 2. det fremgår ikke af ordlyden i konkurslovens § 248, stk.
2, 2. pkt., at en vederlagsafgørelse efter § 166 skal anses for en omkostningsafgørelse omfattet
af kærebegrænsningsreglen i retsplejelovens § 389, stk. 2, og dette fremgår heller ikke af for-
arbejderne til bestemmelsen (l 178, folketingstidende 2013-2014).
højesteret finder herefter, at en afgørelse om vederlag til kurator i en konkurskarantænesag
ikke er omfattet af kærebegrænsningen i konkurslovens § 248, stk. 2, 2. pkt., jf. retspleje-
lovens § 389, stk. 2.
det kan i denne sag ikke føre til en anden vurdering, at skifteretten i forbindelse med afgørel-
sen om vederlag til kurator har bestemt, at vederlaget skal betales foreløbigt af statskassen og
endeligt af a, jf. konkurslovens § 165.
skifterettens afgørelse om vederlaget til kurator kan heller ikke anses for omfattet af rets-
plejelovens § 389, stk. 3, hvorefter beslutning efter § 334, stk. 4, om salær, der er fastsat til
højst 20.000 kr., ikke kan kæres uden tilladelse fra procesbevillingsnævnet.
højesteret ophæver herefter landsrettens kendelse om afvisning af kæremålet og hjemviser
sagen til fornyet behandling i landsretten. i den forbindelse må landsretten tage stilling til, om
sagen skal hjemvises til skifteretten, således som kurator principalt har påstået, eller om ve-
derlaget skal fastsættes til et højere beløb, således som kurator subsidiært har påstået.
                                         thi bestemmes:
landsrettens kendelse om afvisning af kæremålet hjemvises til fornyet behandling i lands-
retten.
kæreafgiften for højesteret betales tilbage til kærende.