text:
dom
afsagt den 27. maj 2013 i sag nr. bs 15-1312/2012:
slagelse boligselskab
fruegade 3
4200 slagelse
mod
skatteministeriet
nicolai eigtveds gade 28
1402 københavn k
parternes påstande
under denne sag, der er anlagt den 19. juli 2012, har sagsøger, slagelse boligselskab, nedlagt
påstand om, at sagsøgte, skatteministeriet, skal anerkende, at boligselskabet slagelse er
berettiget til fradrag i grundværdien for ejendommen beliggende hindbærvej 1-49 og 106-
130, 4200 slagelse ved vurderingen pr. 1. januar 2002 og 1. oktober 2004 for afholdte
udgifter til anlæg af grundforbedrende hovedledninger til betjening af ejendommen med
kloakering og/eller vandforsyning, og at den beløbsmæssige opgørelse hjemvises til
vurderingsmyndighederne.
slagelse boligselskab har under hovedforhandlingen, med skatteministeriets accept, nedlagt
subsidiær påstand om, at skatteministeriet skal anerkende, at slagelse boligselskab har
bekostet kloak- og vandforsyningsledninger på ejendommen og at fradragsansættelsen for
2002 og 2004 for så vidt angår anlæg hjemvises til vurderingsmyndighederne.
oplysningerne i sagen
denne sag drejer sig om, hvorvidt boligselskabet slagelse for vurderingsårene 2002 og 2004
er berettiget til et fradrag i grundværdien efter den dagældende vurderingslovs § 17 og 18 for
udgifterne til anlæg af kloak- og vandforsyningsledninger, herunder om det er dokumenteret
at boligselskabet slagelse har dokumenteret, at det er dem, der har bekostet de pågældende
forsyningsledninger.
med overtagelsesdag den 1. marts 1989 købte slagelse boligselskab et jordstykke af bent
nielsen typehuse a/s. af skødets § 10 fremgår, at jordstykket er registreret som
landbrugsareal. grunden blev byggemodnet med kloak og vandforsyninger og slagelse
boligselskab opførte 38 lejligheder på grunden, der kunne tages i brug den 19. april 1990.
i et standardskema for "ansøgning om godkendelse af den endelige anskaffelsessum efter
byggeriets færdiggørelse til almennyttigt boligbyggeri og ungdomsboliger i henhold til lov
om boligbyggeri" fremgår under punkt 64-66 ("gade, kloak, tilslutn.afg.", at der er afsat
934.350 kr.
den 6. april 1990 blev arbejdet med opførelse af bygningerne færdigmeldt. der er i den
forbindelse udarbejdet færdigmelding for kloak og vvs den 30. marts 1990. det fremgår af
erklæringerne, at ejeren er slagelse boligselskab.
sk forsyning a/s har i en e-mail oplyst, at boligselskabet slagelse ejer alle interne
vandledninger på grunden, mens forsyningsselskabet ejer de ledninger, der løber langs
grunden.
                                               - 2 -
vedrørende kloakledningerne har bo gabe fra slagelse kommune redegjort for forholdene i
en e-mail, der er gengivet i slagelse boligselskabs procedure.
i landsskatterettens kendelse af 23. april 2012 er blandt andet anført:
"...
kloak- og vandforsyning
landsskatteretten bemærker, at fradrag for byggemodningsudgifter som hovedregel alene
gives for udgifter til anlæg uden for ejendommen. er ejendommen imidlertid så stor, at det vil
være naturligt at betragte en del af det på ejendommen værende anlæg som et hovedanlæg til
betjening af dele af ejendommen i tilfælde af udstykning, kan der være grundlag for at give
fradrag for disse udgifter.
dette følger bl.a. af vurderingsvejledningens afsnit c. 3.
det er som nævnt ovenfor, den der ønsker et fradrag, der har bevisbyrden for at betingelserne
for det aktuelle fradrag er opfyldt. efter vurderingslovens § 18 kan fradraget ikke overstige
ejerens bekostning. det er således en betingelse, at der foreligger dokumentation eller
sandsynliggørelse for bekostningen. under hensyn til at udgiften må anses for afholdt i 1991,
og der ikke foreligger fakturaer, specificeret byggeregnskab eller tilbudsliste for udgiftens
afholdelse, er det landsskatterettens opfattelse, at klageren ikke har dokumenteret
bekostningen. det fremlagte ledningskort, som er uden beskrivelse af dimensionering,
angivelse af brønde, ventiler m.v., sammenholdt med beregning efter v & s prishåndbogen
og det summariske ansøgningsskema til støttet byggeri, ændrer ikke herved.
landsskatteretten stadfæster herefter vurderingsankenævnets afgørelse vedrørende dette
punkt..."
der er ikke afgivet forklaringer under hovedforhandlingen.
denne dom indeholder ikke en fuldstændig sagsfremstilling, jf. retsplejelovens § 218 a, stk. 2.
parternes synspunkter
boligselskabet slagelse har gjort gældende, at det under sagen er ubestridt, at der på
ejendommen er anlagt kloak- og vandledninger. det fremgår således af såvel
kloakledningskortet (bilag 6) som vandledningskortet (bilag 7), at der er anlagt omfattende
kloak- og vandforsyningsnet på ejendommen, og den for sagen eneste relevante uenighed går
alene på, hvorvidt boligselskabet slagelse har løftet sin bevisbyrde for, at boligselskabet
slagelse har afholdt udgifter i forbindelse hermed.
der er enighed om, jf. svarskriftet side 3, 6. afsnit, at boligselskabet slagelse har løftet sin
bevisbyrde herfor, hvis boligselskabet slagelse kan dokumentere eller sandsynliggøre, at der
har været afholdt udgifter af boligselskabet slagelse til kloak- og vandledningerne.
boligselskabet slagelse har under sagen fremlagt omfattende materiale, der dokumenterer, at
boligselskabet slagelse har afholdt udgifter til anlæg af kloak- og vandforsyningsledningerne
på bilag 6 og 7.
                                               - 3 -
dels fremgår det af skødet (bilag 2), at ejendommen på overtagelsestidspunktet henlå som
ikke byggemodnet eller bebygget areal, idet det fremgår af skødets § 10, at sælger skulle
betale udgifterne ved ejendommens eventuelle nedlæggelse som landbrugsejendom.
endvidere kan der henvises til byggetilladelse af 5. april 1989 (bilag 8), hvor slagelse
kommune gav boligselskabet slagelse tilladelse til at opføre den pågældende bebyggelse.
det fremgår af den førstnævnte betingelse på byggetilladelsens side 2/bagside, at
”afløbsledninger udføres således, at der overalt max. bliver 20 m fra sidste renseadgang i
bygninger til en gennemløbsbrønd”. dette dokumenterer, at kloakledninger var omfattet af
byggetilladelsen som en del af de arbejder, som boligselskabet slagelse skulle udføres.
ved ”færdigmelding” 6. april 1990 (bilag 9) meddelte boligselskabet slagelse slagelse
kommune, at byggearbejdet på ejendommen var afsluttet og anmodede som at få udstedt
bygningsattest /ibrugtagningstilladelse. af de til den overordnede færdigmelding vedlagte
færdigmeldinger fra vedr. henholdsvis ”kloak” og ”vvs” fremgår det yderligere, at de
udførende entreprenører færdigmeldte disse arbejder. også på disse er boligselskabet
slagelse angivet som ejer.
det må derfor have formodningen imod sig, at andre end boligselskabet slagelse skulle have
afholdt udgiften til anlæg af kloak- og vandforsyningsledningerne på grunden, hvilket
yderligere støttes af, at boligselskabet slagelse i såvel byggeregnskabet som på
ledningskortene over de konkret anlagte ledninger er benævnt ”bygherre”.
særligt vedr. kloakledningerne
for så vidt angår kloakforsyningsnettet kan der henvises til ledningskortet fra sk forsyning
(bilag 12), hvoraf de af forsyningsselskabet ejede ledninger fremgår. sammenholdes disse
ledninger med de kloakledninger, som på bilag 6 er benævnt ”eksist. regn- og
spildevandsledning”, ses det, at der er tale om de samme ledninger. de øvrige ledninger, der
fremgår af bilag 6, er således ikke senere blevet overtaget af forsyningsselskabet.
der kan yderligere henvises til e-mail af 10. oktober 2012 fra sk forsyning a/s (bilag 15),
hvor forsyningsselskabet oplyser, at det alene ejer de på det til e-mailen vedhæftede
ledningskort viste kloakledninger. det bemærkes, at disse svarer til de ledninger, der fremgår
af bilag 12, og at værket således ikke ejer de ledninger, som boligselskabet slagelse har
anlagt, og som fremgår af bilag 6. sk forsyning a/s oplyser desuden, at det ville være
overraskende, hvis det var kloakforsyningen, der havde anlagt kloakledningerne på grunden.
yderligere kan der henvises til e-mail af 10. oktober 2012 fra slagelse kommune (bilag 16),
hvor slagelse kommune henviser til svaret afgivet af sk forsyning a/s i bilag 15.
endvidere kan der henvises til e-mail af 2. april 2013 fra slagelse kommune (bilag 17), hvor
afdelingsleder bo gabe fra slagelses kommunes center for miljø og teknik har anført, at
”med baggrund i det sendte og efter samtale med slagelse kommunes sagsbehandler på
byggesagsområdet i den periode, hvor hindbærvej blev byggemodnet, kan jeg oplyse
følgende.:
det har været (og er) helt almindelig procedure, at det er den private byggemodner (her
slagelse sociale boligselskab) der etablerer kloakledninger på egen grund. det ses også af
færdigmelding hvor h.p. christensen & sønner har angivet boligselskabet som ejer.
                                               - 4 -
forsyningen har oplyst, at stik er placeret ved boligselskabets grundgrænse, hvilket også er
helt normal procedure. herfra projekterer og anlægger den private grundejer/ byggemodner
den interne del af kloakken. forholdet bestyrkes af at ejendommen ikke er udmatrikuleret. i så
fald havde forsyningen lagt stik frem til hver enkelt udstykket parcel.
forsyningen kan aftale med en privat byggemodner, at forsyningen efterfølgende overtager
kloakledningsnettet, men det er ikke tilfældet her. dette bestyrker yderligere, at der aldrig har
været tale om, at kommunen har kloakeret området, da en kommune som regel altid vil
overdrage et kloakanlæg til forsyningen.
jeg har aldrig set et projekt, hvor kommunen stod for den interne del af en kloakering, med
mindre der er tale om et byggeprojekt, hvor kommunen står som ejer fx bygning af en
institution.
endelig ses det, at byggetilladelsen og herunder spørgsmålet omkring kloakanlægget er
udstedt til boligselskabet. havde det været kommunen der stod med anlægsopgaven, skulle
tilladelsen have været udstedt til slagelse kommune.
samlet konklusion må være, at det er højest usandsynligt, at slagelse kommune skulle have
stået for den interne del af kloakken i det adspurgte område.”
udtalelsen fra slagelse kommune understøtter den allerede fremlagte dokumentation, der
alene peger på, at det er boligselskabet slagelse, der har anlagt og bekostet de pågældende
forsyningsledninger inde på ejendommen, og boligselskabet slagelse gør derfor i
overensstemmelse med tybjergs bevisteori, som der er redegjort for i replikken side 2, 3.
afsnit, gældende, at det herefter må være op til skatteministeriet at dokumentere det modsatte,
der af slagelse kommune betegnes som ”højst usandsynligt” , når der samtidig henses til, at
slagelse kommune aldrig har haft et projekt, hvor kommunen anlagde de interne
kloakledninger på en ejendom, medmindre kommunen var ejer af ejendommen, hvilket ikke
er tilfældet i nærværende sag.
særligt vedr. vandforsyningsledningerne
tilsvarende gør sig gældende for så vidt angår vandforsyningsnettet, hvor sk forsyning ved
e-mail af 8. oktober 2012 (bilag 13) har oplyst, at boligselskabet slagelse er ejer af alle
interne vandledninger på grunden, og at forsyningsselskabet alene ejer den
forsyningsselskabets ledningskort (bilag 14) indtegnede ledning, der løber langs
boligselskabet slagelses grund.
forsyningsselskabet har i samme e-mail oplyst, at det ikke har været i stand til at finde
oplysninger om, hvem der har anlagt vandledningerne internt på grunden.
dette er imidlertid dokumenteret, ved bilag 7-9, hvoraf det fremgår, at boligselskabet
slagelse var bygherre og ejer af ledningsnettene på færdigmeldingstidspunktet.
skatteministeriet har under sagen gjort gældende, at forsyningsledningerne kunne være
finansieret via tilslutningsafgifterne.
hertil kommer at landsskatteretten i kendelsen nok indrømmede fradrag for en skønsmæssig
andel af de betalte tilslutningsafgifter, men at der ikke heri var indeholdt fradrag for anlæg af
                                               - 5 -
forsyningsledninger inde på boligselskabet slagelses ejendom, idet det fremgår udtrykkeligt
af kendelsen, at landsskatteretten ikke fandt bekostningen af disse dokumenteret. det
indrømmede fradrag for tilslutningsafgiften indeholder dermed ikke fradrag for udgifter til
anlæg af kloak- og vandforsyningsledninger inde på ejendommen.
hvad tilslutningsafgifterne bestod af, er derfor principielt set uden relevans for sagen, men
henset til udtalelserne fra forsyningsselskab og kommune, kan det altså lægges til grand, at
ledningerne ikke er finansieret gennem tilslutningsafgifterne, idet det er dokumenteret, at
ledningerne ikke er anlagt af forsyningsselskaber eller kommune.
at landsskatteretten burde have anset det for dokumenteret, at boligselskabet slagelse har
afholdt udgifter til anlæg af kloak- og vandledninger internt på grunden følger desuden af
landsskatterettens kendelse af 16. august 2012 (bilag 10) vedrørende naboejendommen
solbærvej, der også er ejet af boligselskabet slagelse.
i denne sag indrømmedes fradrag efter samme regelsæt for udgifter til anlæg af
kloakforsyning på ejendommen. som dokumentation for de afholdte udgifter var fremlagt
ledningskort og et skøde med stort set samme indhold som i nærværende sag, og da der i
nærværende sag er fremlagt endog mere dokumentation end i sagen vedrørende
naboejendommen, er der så meget desto mere grundlag for at indrømme fradrag i
grundværdien, idet det forekommer ganske vilkårligt at stille strengere krav til dokumentation
af bekostningen til anlæg af forsyningsanlæg på boligselskabet slagelses ejendom på
hindbærvej end på boligselskabet slagelses ejendom på solbærvej.
der kan ligeledes henvises til landsskatterettens kendelse af 21. marts 2012 vedrørende
korevej 1-33 og 6a-50 (bilag 11), hvor landsskatteretten indrømmede fradrag for udgifter til
anlæg af vand- og varmeforsyning internt på en storparcel med henholdsvis 128.424 kr. og
679.739 kr. på baggrund af beregninger over udgifterne efter v&s-prisbogen. i denne sag
forelå heller ikke fakturaer eller udspecificerede regnskaber.
skatteministeriet har under sagen gjort gældende, at de to sager ikke er sammenlignelige
med nærværende sag, men skatteministeriet har ikke været i stand til at redegøre nærmere
for dette synspunkt.
ophævelse af reglerne om grundforbedring
reglerne om grundforbedring er ophævet ved lov nr. 925 af 18. september 2012. selve
ophævelsen har ikke betydning for sagen.
i bemærkningerne til lovforslaget var dog anført følgende:
”de eksisterende regler om grundforbedringsfradrag er som nævnt vanskeligt at administrere
for såvel borgerne som skat dette skyldes flere forhold. for det første mangler der i
lovgivningen en klar definition al, hvad det er for nogen udgifter, som
grundforbedringsfradraget kan omfatte. dernæst er det uklart, hvordan og hvornår de
pågældende udgifter skal kunne dokumenteres”.
videre var anført:
                                               - 6 -
”et kompliceret regelsæt og en uensartet administration i den tidligere vurderingsorganisation
bevirkede, at der rundt omkring i landet kunne findes mange udstykninger, hvor det var uklart
om grundforbedringsfradraget var fastsat korrekt.”
det fremgår således, at lovgiver og skatteministeriet var af den opfattelse, at der var tale om
et uklart og mindre forståeligt regelsæt. lovgiver og skatteministeriet har uanset, at
vurderingsloven har rødder tilbage til 1922 undladt at sørge for, at reglerne blev gjort klare og
forståelige.
den usikkerhed, der måtte være knyttet til beregningen af grundforbedringsfradraget, som i
dette tilfælde, må således komme skatteministeriet til skade.
skatteministeriet har gjort gældende, at der ikke er grundlag for at tilsidesætte
landsskatterettens kendelse af 23. april 2012 (bilag l), og at boligselskabet slagelse derfor
ikke er berettiget til fradrag for afholdte udgifter til anlæg af kloak- og
vandforsyningsledninger i henhold til vurderingslovens § 17 og § 18.
af vurderingslovens § 18 fremgår det således, at fradrag er betinget af, at ejeren af
ejendommen har bekostet forbedringen. fradrag kan ikke overstige ejerens udgifter.
det følger af fast retspraksis, at den, der ønsker at opnå et fradrag, har bevisbyrden for
fradragets berettigelse, jf., eksempelvis skm2004.162h. det påhviler derfor boligselskabet
slagelse at godtgøre, at betingelserne for at tilsidesætte landsskatterettens kendelse af 23.
april 2012 (bilag l) er opfyldt. denne bevisbyrde har boligselskabet slagelse ikke løftet.
boligselskabet slagelse har ikke fremlagt fakturaer, specificeret byggeregnskab, tilbudsliste
eller andet der dokumenterer udgiften til etableringen af kloak- og vandforsyningsledninger
på den i sagen omhandlede ejendom. den omstændighed, at det er 23 år siden, at arbejdet
blev udført, er ikke en omstændighed, der kan lempe boligselskabet slagelses bevisbyrde.
boligselskabet slagelse har i stedet fremlagt et betinget skøde (bilag 2), et byggeregnskab
(bilag 3), detaljerede kloak- og ledningskort (bilag 6 og bilag 7), en byggetilladelse (bilag 8),
en færdigmelding (bilag 9), kloakledningskort (bilag 12) og vandledningskort (bilag 14).
skatteministeriet gør overordnet gældende, at de fremlagte bilag hverken hver for sig eller
til sammen dokumenterer eller sandsynliggør, at det er boligselskabet slagelse, der har
bekostet kloak- og vandforsyningen.
det betingede skøde (bilag 2) dokumenterer alene, at ejendommen tidligere var udlagt til
landbrugsejendom, jf. bilag 2, § 10. det betingede skøde (bilag 2) dokumenterer ikke, at
boligselskabet slagelse har afholdt udgifterne til etablering af kloak- og vandforsyning.
af det fremlagte byggeregnskab (bilag 3) kan det heller ikke konstateres, at boligselskabet
slagelse har bekostet etablering af kloak- og vandforsyning. i de oplistede poster på
byggeregnskabets (bilag 3) side 4, er vandforsyning slet ikke nævnt, og kloak er alene nævnt i
den samlede post "64-66 gade, kloak, tilslutn.afg.". det kan ikke på den baggrund lægges til
grand, at boligselskabet slagelse har bekostet kloak- og vandforsyningen.
                                              - 7 -
de detaljerede kloak- og vandledningskort (bilag 6 og bilag 7) dokumenterer alene, at der
eksisterer sådanne ledninger på ejendommen. kortene dokumenterer ikke, at det er
boligselskabet slagelse, der har bekostet dem.
kloak- og vandledningskortene (bilag 12 og bilag 14) dokumenterer alene, at der eksisterer
eksterne kloak- og vandledninger i nærheden af ejendommen. kortene dokumenterer ikke,
at det er boligselskabet slagelse, der har bekostet de interne forsyningsledninger på
ejendommen.
det forhold, at boligselskabet slagelse er bygherre (bilag 8) og var ejer af ejendommen på
færdigmeldingstidspunktet (bilag 9) udgør ikke tilstrækkelig dokumentation for, at
boligselskabet slagelse har bekostet kloak- og vandforsyningen. der kan forekomme
situationer, hvor en udstykker alene lægger ud for etableringen af et anlæg og derefter får
refunderet udgiften af forsyningsvirksomheden, der herefter overtager anlægget og
efterfølgende opkræver tilslutningsbidrag fra de enkelte aftagere.
derudover kan der forekomme situationer, hvor en bygherre i forbindelse med et byggeri
bekoster et forsyningsanlæg internt på ejendommen, og at udgiften derefter modregnes i
tilslutningsbidraget, jf. eksempelvis bilag a-d. det bemærkes i den forbindelse, at
boligselskabet slagelse har fået fradrag for tilslutningsbidrag for blandt andet kloak og
vand, jf. landsrettens kendelse af 23. april 2012 (bilag 1), side 2.
ad vandforsyningsledninger
boligselskabet slagelse har ikke dokumenteret eller godtgjort, at en af de ovennævnte
situationer ikke foreligger i denne sag, selvom skatteministeriet i duplikken opfordrede
boligselskabet slagelse hertil, jf. duplikken side 2, afsnit 3 og 4.
for så vidt angår den første situation, har boligselskabet slagelse fremlagt e-
mailkorrespondance med vandforsyningsselskab (bilag 13).
korrespondancen med vandforsyningsselskabet (bilag 13) dokumenterer ikke, at
boligselskabet slagelse har bekostet de i sagen omhandlede vandforsyningsledninger. det
bemærkes i den forbindelse, at det fremgår af bilaget, at det ikke har været muligt at
fremskaffe oplysninger om, hvem der har anlagt de pågældende vandledninger.
vandforsyningsselskabet har endvidere oplyst, at boligselskabet slagelse er ejer af alle
interne vandledninger på grunden med en generel henvisning til vandforsyningsselskabets
regulativ af 1. november 2010. i og med at vandledningerne er anlagt i 1990, kan en sådan
generel henvisning til vandforsyningsselskabets regulativ af 1. november 2010 ikke
dokumentere, at vandledningerne er ejet af boligselskabet slagelse.
det af boligselskabet slagelse anførte i processkrift 1 om, at skatteministeriet skulle have
anerkendt, at boligselskabet slagelse har opfyldt opfordring a ved fremlæggelsen af bilag
13 bestrides.
for så vidt angår den anden situation, jf. ovenfor, har boligselskabet slagelse ikke fremlagt
nogen dokumentation for, hvad tilslutningsafgiften for vand dækker over.
det kan derfor ikke lægges til grand, at bekostningen af vandforsyningen ikke er blevet
finansieret herigennem, eller gennem en modregning i tilslutningsbidragene, som
                                                - 8 -
boligselskabet slagelse har fået fradrag for, jf. landsskatteretten kendelse af 23. april 2012
(bilag 1), side 2.
det bemærkes i den forbindelse, at landsskatteretten i sin begrundelse for indrømmelse af
fradraget for tilslutningsbidrag for blandt andet kloak har fastsat fradraget skønsmæssigt i
mangel af dokumentation for, hvad tilslutningsbidragene dækkede over.
ad kloakforsyningsledninger
for så vidt angår den anden situation, jf. ovenfor, bemærker skatteministeriet, at
boligselskabet slagelse ikke har fremlagt nogen dokumentation for, hvad
tilslutningsafgiften for kloak dækker over.
det kan derfor ikke lægges til grand, at bekostningen af kloakforsyningen ikke er blevet
finansieret herigennem, eller gennem en modregning i tilslutningsbidragene, som
boligselskabet slagelse har fået fradrag for, jf. landsskatteretten kendelse af 23. april 2012
(bilag 1), side 2.
det bemærkes i den forbindelse, at landsskatteretten i sin begrundelse for indrømmelse af
fradraget for tilslutningsbidrag for blandt andet vand har fastsat fradraget skønsmæssigt i
mangel af dokumentation for, hvad tilslutningsbidragene dækkede over.
afslutningsvist bemærkes det, at det beror på en konkret vurdering, om boligselskabet
slagelses bevisbyrde er løftet. de faktiske omstændigheder i de fremlagte kendelser fra
landsskatteretten (bilag 10 og bilag 11) adskiller sig fra nærværende sag, og boligselskabet
slagelse kan således ikke på baggrund af disse kendelser anses for at have dokumenteret
eller sandsynliggjort, at det er denne, der har bekostet kloak- og vandforsyningen.
rettens begrundelse og afgørelse
selvom det må lægges til grund, at slagelse boligselskab på nuværende tidspunkt er ejer af
kloak- og vandledningerne på grundarealet, er der fortsat ikke ført fornødent bevis for, at
slagelse boligselskab har afholdt udgifterne til etablering heraf. retten er således enig i
landsskatterettens begrundelse og resultat. det tilføjes, at slagelse boligselskab ikke har
fremlagt årsregnskaber eller lignende, der kunne sandsynliggøre, at udgiften er afholdt.
som følge heraf vil skatteministeriet være at frifinde.
slagelse boligselskab skal betale sagens omkostninger, der udgøres af skatteministeriets
udgift til advokatbistand, der fastsættes til 80.000 kr. ved fastsættelsen af omkostningerne er
der med hensyn til sagens værdi taget hensyn til slagelse boligselskabs påstande for
landsskatteretten vedrørende kloak- og vandforsyning. der er endvidere taget hensyn til
hovedforhandlingens korte varighed.
thi kendes for ret:
sagsøgte, skatteministeriet, frifindes.
sagsøger, slagelse boligselskab, skal inden 14 dage betale sagens omkostninger med 80.000
kr. til skatteministeriet.
                                               - 9 -
dom
afsagt den 18. december 2013 i sag nr. bs 17-2003/2012:
slagelse boligselskab
fruegade 3
4200 slagelse
mod
skatteministeriet
nicolai eigtveds gade 28
1402 københavn k
parternes påstande
sagsøger, slagelse boligselskab, har nedlagt påstand om, at sagsøgte, skatteministeriet, skal
anerkende, at slagelse boligselskab er berettiget til fradrag i grundværdien for ejendommen
beliggende solbærvej 1-35 og 4-102, 4200 slagelse ved vurderingen pr. 1. januar 2002 og 1.
oktober 2004 for afholdte udgifter til anlæg af grundforbedrende hovedledninger til betjening
af ejendommen med kloakering i form af de på bilag 16 markerede kloakledninger, og at den
beløbsmæssige opgørelse hjemvises til vurderingsmyndighederne.
slagelse boligselskab har desuden påstået, at skatteministeriet skal anerkende, at slagelse
boligselskab er berettiget til fradrag i grundværdien for ejendommen beliggende solbærvej 1-
35 og 4-102, 4200 slagelse ved vurderingen pr. 1. januar 2002 og 1. oktober 2004 for afholdte
udgifter til anlæg af grundforbedrende hovedledninger til betjening af ejendommen med
vandforsyning, og at den beløbsmæssige opgørelse hjemvises til vurderingsmyndighederne.
skatteministeriet har påstået frifindelse.
oplysningerne i sagen
denne sag, der er modtaget i retten den 16. november 2012, drejer sig om, hvorvidt slagelse
boligselskab for vurderingsårene 2002 og 2004 er berettiget til fradrag i grundværdien efter
dagældende vurderingslovs §§ 17 og 18 for udgifterne til anlæg af kloakledninger og for
vandforsyningsledninger. samt om det er dokumenteret, at slagelse boligselskab har afholdt
anlægsudgifterne til vandforsyningsledningerne på ejendommen.
efter slagelse boligselskab overtog grunden, blev denne byggemodnet og slagelse
boligselskab opførte boligbebyggelse bestående af 67 boliger.
i landsskatterettens kendelse af 16. august 2012 fremgår blandt andet følgende:
"...
for at en forbedring kan karakteriseres som en grundforbedring, skal der være tale om en
foranstaltning af materiel karakter, som har øget den almindelige handelsværdi af grunden i
ubebygget stand.
                                              - 10 -
desuden bemærker retten, at det ifølge gældende praksis er den, der ønsker et fradrag, der har
bevisbyrden for fradragets berettigelse. dette følger bl.a. af højesterets afgørelse af den 19.
marts 2004, offentliggjort i skm2004.162hr.
...
kloakforsyning
af såvel praksis som vurderingsvejledningen følger, at udgifter til etablering af
kloakforsyning er grundforbedringsudgifter, som medfører fradrag i grundværdien.
etablering af kloakforsyning på en storparcel kan betinge et fradrag, såfremt betingelsen om
et "hovedanlæg" opfyldes.
landsskatteretten bemærker, at der på storparceller med tæt-lav bebyggelse alene kan
godkendes fradrag for forbedringer for den del af kloakanlægget, der kan karakteriseres som
et hovedanlæg til betjening af dele af ejendommen i tilfælde af udstykning.
dette følger bl.a. af vurderingsvejledningens afsnit c.3.
retten bemærker endvidere, at den del af ledningsnettet, som vil være at betragte som
stikledninger, ifølge praksis ikke giver anledning til fradrag.
klageren har ikke fremlagt egentlig specifikation af den afholdte udgift. der er fremlagt
beregning efter v & s prishåndbogen, som andrager 670.444 kr. under hensyn til den
fremlagte dokumentation samt bebyggelsens karakterer det landsskatterettens opfattelse, at
230.000 kr. kan anses som grundforbedrende.
vandforsyning
landsskatteretten bemærker, at fradrag for byggemodningsudgifter som hovedregel alene
gives for udgifter til anlæg uden for ejendommen. er ejendommen imidlertid så stor, at det vil
være naturligt at betragte en del af det på ejendommen værende anlæg som et hovedanlæg til
betjening af dele af ejendommen i tilfælde af udstykning, kan der være grundlag for at give
fradrag for disse udgifter.
dette følger bl.a. af vurderingsvejledningens afsnit c.3.
det er som nævnt ovenfor, den der ønsker et fradrag, der har bevisbyrden for at betingelserne
for det aktuelle fradrag er opfyldt. efter vurderingslovens § 18 kan fradraget ikke overstige
ejerens bekostning. det er således en betingelse, at der foreligger dokumentation eller
sandsynliggørelse for bekostningen. under hensyn til at udgiften må anses for afholdt senest i
1991, og der ikke foreligger fakturaer, specificeret byggeregnskab eller tilbudsliste for
udgiftens afholdelse, er det landsskatterettens opfattelse, at klageren ikke har dokumenteret
bekostningen. det fremlagte ledningskort, sammen holdt med beregning efter v & s
prishåndbogen og summariske ansøgningsskema til støttet byggeri, ændrer ikke herved.
landsskatteretten stadfæster herefter vurderingsankenævnets afgørelse vedrørende dette
punkt.
..."
                                                - 11 -
der er ikke afgivet forklaringer under hovedforhandlingen.
denne dom indeholder ikke en fuldstændig sagsfremstilling, jf. retsplejelovens § 218 a, stk. 2.
parternes synspunkter
slagelse boligselskab har gjort følgende gældende:
den dagældende vurderingslovs § 17 havde følgende ordlyd:
      "såfremt de fornødne oplysninger foreligger, skal der ved vurderingen med de af §§ 18
      og 21 følgende begrænsninger gives fradrag i grundværdien for forbedringer, der
      bevirker en stigning i grundværdien, hvad enten forbedringen består i
      kapitalanvendelse eller i ejers arbejde".
det fremgår endvidere af vurderingslovens § 18, at der kun kan godkendes fradrag for
forbedringer, hvis grundejeren har afholdt udgiften til den pågældende forbedring.
ad påstanden vedr. kloakledninger
hvad, der forstås ved en grundforbedring, er uomtalt i loven. det overordnede formål med §
17 er, at der skal ske friholdelse af grundforbedringer for beskatning. dette har været formålet
med loven siden indførelsen i 1922. formålet er således at fremme, at der sker sådanne
grundforbedringer.
det er fast antaget, at udgifter til etablering af forsyningsanlæg er grundforbedrende og
dermed omfattet af vurderingslovens § 17.
således fremgår det af skat's juridiske vejledning 2013-2, afsnit h.a.3.3.2.:
      "fradrag for vej- og forsyningsanlæg gives med hovedregel kun for udgifter til anlæg
      uden for ejendommen, idet udgifter til anlæg på selve grunden samt til pladsbelægning
      m.v. anses for at være en del af byggeomkostningerne, eksempelvis et traditionelt
      parcel- eller rækkehuskvarter.
      (...)
      som hovedregel gives der kun fradrag for udgifter, der vedrører arbejder uden for
      grunden. er ejendommen imidlertid så stor, at det vil være naturligt at betragte en del
      af de på ejendommen værende vej- og forsyningsanlæg som et hovedanlæg til betjening
      af dele af ejendommen i tilfælde af udstykning, kan der være grundlag for at give
      fradrag for disse anlæg".
i skm2013.369.hr stadfæstede højesteret denne hovedanlægsbetragtning og præciserede
følgende:
      "der kan efter myndighedernes praksis gives fradrag for hovedanlæg på linje med den
      adgang til at give fradrag for foranstaltninger uden for grunden, som øger værdien af
      grunde i traditionelle parcel- eller rækkehuskvarterer. der kan således gives fradrag
      for et hovedanlæg bestående af f.eks. en hovedforsyningsledning, der betjener eller
                                               - 12 -
        fremover vil betjene en større del af ejendommen, mens stikledninger fra
        hovedledningerne og til de enkelte bygninger eller boliger ikke udgør et hovedanlæg".
det gøres gældende, at ledningerne markeret på bilag 16 udgør hovedledninger. det
bemærkes, at der fra de markerede ledninger i bilag 16 er ført ledninger frem til bebyggelsen.
disse ledninger er stikledninger og er derfor ikke markeret. der indgår således ikke
stikledninger i markeringerne.
såfremt bebyggelsen blev udstykket enkeltvis, ville der utvivlsomt blive godkendt fradrag for
de markerede ledninger, idet disse ville udgøre et ekstremt hovedanlæg til betjening af flere
ejendomme. på denne baggrund gøres det gældende, at det er udtryk for forskelsbehandling
ikke at godkende fradrag for ledningerne markeret i bilag 16, idet ledningerne ville være
fradragsberettigede såfremt byggeriet var opført som enkeltparceller. en sådan
forskelsbehandling er i strid med formålet med hovedanlægsbetragtningen og det
forvaltningsretlige lighedsprincip.
det henvises i denne forbindelse til skm2011.790 ølr, hvor østre landsret fandt, at den alt
overvejende del af det omhandlede stianlæg fremstod som adgangsveje, der naturligt kan
betragtes som et hovedanlæg til betjening af dele af ejendommen i tilfælde af udstykning, og
som i tilfælde af udstykning vil berettige til fradrag. østre landsret fandt ikke, at der var
grundlag for at undtage enkelte af stierne og fandt således, at samtlige stier på ejendommen
var fradragsberettigede.
ledningerne markeret i bilag 16 udgør ligesom stierne i skm2011.790.ølr hovedanlæg i
tilfælde af udstykning, hvorfor der er fradragsret for ledningerne.
sagsøger gør således gældende, at sagsøger i henhold til vurderingslovens § 17 er berettiget
til et yderligere fradrag i grundværdien for udgifter til, og at den beløbsmæssige opgørelse
hjemvises til vurderingsmyndighederne.
ad påstanden vedr. vandledninger
der er enighed om, at ledningerne markeret i bilag 15 udgør hovedledninger og det gøres
gældende, at det er dokumenteret, at sagsøger har afholdt anlægsudgiften til disse ledninger.
sagsøger er angivet som bygherre på vandledningskortet (bilag 10) og byggetilladelsen (bilag
17) er udstedt til sagsøger. byggetilladelsen vedrører byggesag nr. 14/90 og er udstedt den 2.
april 1990.
i brev af 21. februar 1992 (bilag 19) gør hse rådgivende ingeniører indsigelser overfor
vandforsyningen ved slagelse kommunes krav om isolering af vandrør, idet byggetilladelsen
af 2. april 1990 ikke indeholder noget krav om isoleringer. det fremgår dog, at isoleringerne
vil blive udført i videst muligt omfang. det fremgår endvidere, at brevet byggesag nr. 14/90
og af overskriften ses, at brevet vedr. slagelse sociale boligselskab, afd. skovvænget 5.
afsnit. sagsøger stiller sig helt uforstående overfor, at sagsøgte bestrider, at brevet vedrører
den i sagen omhandlede ejendom.
det gøres gældende, at bilag 19 dokumenterer, at vandledningerne på ejendommen er
omfattet af byggetilladelsen (bilag 17). det bemærkes endvidere, at bilag 20 bekræfter, at
sagsøger har anlagt vandledningerne, idet vandforsyningen ved slagelse kommune
naturligvis ikke ville rette henvendelse til sagsøger vedrørende isolering af nogle ledninger
som vandforsyningen ved slagelse kommune selv har anlagt. som anført indledningsvist,
                                               - 13 -
fremgår det endvidere af vandledningskortet (bilag 10), at det henhører til byggetilladelsen
(bilag 17). i færdigmeldingen vedrørende vvs (bilag 18) kan det endvidere udledes, at
sagsøger er ejer af vandledninger.
at forsyningsværket ikke er ejer af vandledningerne bekræftes endvidere af sk forsyning
a/s i bilag 20. det bestrides, at det forhold, at forespørgslen i bilag 20 er behandlet som en
hasteforespørgsel medfører, at oplysningerne ikke skulle være korrekte. for så vidt angår
sagsøgtes opfordring c bemærkes, at taksterne som vandtilslutningsbidraget er opkrævet efter
fremgår af bilag 20, hvor det også oplyses, at der er opkrævet et tilslutningsbidrag på 296.520
kr. beløbet stemmer overens med oplysningen om vandtilslutningsbidragets størrelse i bilag
1, side 10, hvor byggeregnskabets samlede post vedrørende tilslutningsafgifter er
udspecificeret og hvor det ligeledes fremgår, at der er afholdt en tilslutningsafgift til vand på
296.520 kr. det kan således lægges til grund, at oplysningerne i bilag 20, herunder de oplyste
takster er korrekte.
det er således dokumenteret, at sagsøger har anlagt ledningerne på ejendommen og fortsat
ejer disse, ligesom det er dokumenteret, at der er afholdt en tilslutningsafgift på 295.520 kr. til
vandforsyningen.
sagsøgte har gjort gældende, at vandledningerne kan være overdraget til forsyningsselskabet
og at anlægsudgiften i så fald også vil være refunderet af forsyningsselskabet. at dette skulle
være tilfældet, kan afvises allerede fordi, at sagsøger fortsat ejer ledningerne på ejendommen.
sagsøgte har endvidere gjort gældende, at anlægsudgiften kan være modregnet i
tilslutningsbidraget. til støtte herfor har sagsøgte fremlagt bilag b-e, der vedrører 3
forskellige sager, hvor der i modsætning til nærværende sag ikke er opkrævet et
tilslutningsbidrag. da de pågældende sager ikke vedrører samme kommune og anlægsår som
nærværende sag, og i øvrigt slet ikke vedrører vandtilslutning, bestrides det, at bilagene er
relevante for nærværende sag. det bemærkes i øvrigt, at det forhold, at en bygherre der har
afholdt anlægsudgifter til vandledninger, opnår en rabat på vandtilslutningen, ikke ændrer på,
at byggeherren har afholdt anlægsudgiften til vandledningerne.
det gøres gældende, at dokumentationskravet vedrørende anlægsudgiften er det samme for
vand og kloak og at anlægsudgiften til vandledningerne derfor også er dokumenteret. det
bemærkes, at der ikke foreligger nogen forskelle i den fremlagte dokumentation vedrørende
udgiften til henholdsvis kloak- og vandanlæg.
endeligt skal det bemærkes, at de forhold, at udgiften til vandforsyning ikke er udspecificeret
i byggeregnskabet (bilag 3) ikke har betydning for sagen. byggeregnskabet er et fortrykt
skema og som det fremgår, vedrører ingen af felterne i regnskabet vandforsyning. udgiften til
vandforsyning er således aldrig udspecificeret i sådanne byggeregnskaber. det samme er
tilfældet med udgiften til kloakforsyning som der er enighed om, at sagsøger har afholdt.
skatteministeriet har gjort følgende gældende:
denne sag omhandler, hvorvidt sagsøgeren ved vurderingerne for årene 2002-2004 er
berettiget til yderligere fradrag for forbedringer efter vurderingslovens dagældende § 17 for
udgifter til etablering af de interne kloakforsyningslednigner, der er markeret med blå farve på
bilag 16. derudover omhandler sagen, hvorvidt sagsøgeren har dokumenteret, at det er denne,
der har bekostet de på bilag 10 markerede vandforsyningsledninger.
                                               - 14 -
...........
til støtte for den anlagte frifindelsespåstand gøres det overordnet gældende, at der ikke er
grundlag for tilsidesætte landsskatterettens kendelse af 16. august 2012 (bilag 1), og
sagsøgeren er derfor ikke berettiget til yderligere fradrag i henhold til vurderingslovens
dagældende § 17 for udgifter til etablering af de kloakforsyningsledninger, der er markeret
med blå farve på bilag 16, eller fradrag for de vandledninger, der er etableret internt på
ejendommen.
ad kloakforsyningsledningerne
fradrag efter vurderingslovens dagældende § 17 er betinget af, at der foreligger en forbedring,
der bevirker en stigning i grundværdien. det er alene foranstaltninger, der påvirker den
ubebyggede grund, som indgår i værdiansættelsen, jf. vurderingslovens dagældende § 17, jf.
bl.a skm 2013.369 h, skm 2013.388 v og skm 2012.112 v.
udgangspunktet er, at udgifter til anlæg på selve ejendommen ikke berettiger til fradrag efter
vurderingslovens dagældende § 17. arbejder på selve ejendommen henregnes således som
udgangspunkt til byggeomkostningerne.
praksis vedrørende vej- og forsyningsanlæg er i skats juridiske vejledning 2013-2, afsnit
h.a.3.3.2 sammenfattet således:
             "grundforbedringer, der ikke er omfattet af fradrag for for-            bedringer
                               (...)
                               vejanlæg og forsyningsanlæg
             fradrag for vej- og forsyningsanlæg gives som hovedregel kun
                for udgifter til anlæg uden for ejendommen, idet udgifter til anlæg på selve
             grunden samt til pladsbelægning m.v. anses for at være en del af
             byggeomkostningerne, fx i et traditionelt parcel- og rækkehuskvarter.
             (...)
             som hovedregel gives der kun fradrag for udgifter uden for grunden. er
             ejendommen imidlertid så stor, at det vil være naturligt at betragte en del af de på
             ejendommen værende vej- og forsyningsanlæg som et hovedanlæg til betjening af
             dele af ejendommen i tilfælde af udstykning, kan der være grundlag for at give
             fradrag for disse anlæg.
             (...)
             det kunne være tilfældet i et område, som en lokalplan udlægger til tæt/lav
             bebyggelse, som jf. ovenstående ville være berettiget til fradrag for anlæg uden
             for ejendommen."
hovedanlægsbetragtningen er således en undtagelse til det ovennævnte udgangspunkt.
højesteret har ved dom af 8. maj 2013, sm 2013.369 h, anerkendt skattemyndighedernes
praksis på området, som landskatterettens kendelse af 16. august 2012 (bilag 1) også er
udtryk for. der er ikke med skm 2013.369 h indført nye eller udvidede kriterier for
bedømmelsen af, om der foreligger et fradragsberettiget hovedanlæg.
                                              - 15 -
det påhviler efter fast retspraksis sagsøgeren at godtgøre, at en given foranstaltning har
karakter af et fradragsberettiget hovedanlæg, jf. eksempelvis skm 2012.112 v og skm
2013.388 v. denne bvisbyrde har sagsøgeren ikke løftet.
sagsøgte gør gældende, at sagsøgeren ikke har godtgjort, at de kloakforsyningsledninger, der
er markeret med blå farve på bilag 16, udgør et fradragsberettiget hovedanlæg. de
pågældende kloakforsyningsledninger er anlagt således, at de nøje følger de på ejendommen
opførte bygninger, og de har således ikke nogen selvstændig værdi for grunden i ubebygget
stand, men alene værdi i forbindelse med byggeriet. de pågældende kloakforsyningsledninger
har således karakter af stikledninger og berettiger derfor ikke til fradrag efter
vurderingslovens dagældende § 17, jf. skm 2013.369 h, skm 2013.388 v, skm 2012.112
v og retten i aalborgs endnu ikke offentliggjorte dom af 15. oktober 2013 (bs 4-51/2013).
ad vandforsyningsledningerne
fradrag efter vurderingslovens dagældende § 17 er således betinget af, at ejeren af
ejendommen har bekostet forbedringen, jf. vurderingslovens dagældende § 18.
det er sagsøgeren, der ønsker et fradrag, og derfor er det også i henhold til retspraksis
sagsøgeren, der skal dokumentere berettigelsen af fradraget.
sagsøgeren må således godtgøre, at det er denne, der har bekostet vandforsyningsledningerne.
det er imidlertid ikke godtgjort, at sagsøgeren har afholdt udgifter hertil.
sagsøgeren har ikke fremlagt fakturaer, specificeret byggeregnskab, entreprisekontrakt eller
lignende, der kan dokumentere, at sagsøgeren har afholdt udgifter til etablering af
kloakforsyningsledningerne. den omstændighed, at det er mere end 23 år siden, at arbejdet
blev udført, er ikke en omstændíghed, der kan lempe sagsøgeren bevisbyrde.
til støtte for rigtigheden af landsskatterettens kendelse (bilag 1) bemærkes det, at der kan
forekomme situationer, hvor en bygherre i forbindelse med byggeriet bekoster et
vandledningsanlæg, og at udgiften derefter modregnes i vandtilslutningsbidraget, jf.
eksempelvis bilag b-e. der kan endvidere forekomme situationer, hvor en udstykker alene
lægger ud for etableringen af et anlæg og derefter får refunderet udgiften af
forsyningsvirksomheden, der herefter overtager anlægget og efterfølgende opkræver
tilslutningsbidrag fra de enkelte aftagere.
disse omstændigheder medfører, at sagsøgeren skal fremkomme med et sikkert bevis for, at
denne har bekostet etableringen af vandledningerne, jf. herved også skm 2013.525 br og
retten i roskildes endnu ikke offentliggjorte dom af 24. oktober 2013 (bs 1a-603/2013). de
af sagsøgeren tilvejebragte oplysninger er derfor ikke tilstrækkelige til at løfte bevisbyrden.
det eneste, som sagsøgeren har fremlagt, er et betinget skøde (bilag 2), et vandledningskort
(bilag 10), en byggetilladelse (bilag 17), en færdigmelding på vvs arbejde (bilag 18, side 3),
brev af 21. februar 1991 (bilag 19) og to e-mails af 19. februar 2013 (bilag 20).
det betingede skøde (bilag 2) dokumenterer alene, at der eksisterer sådanne
forsyningsledninger på ejendommen. ledningskortet dokumenterer ikke, at sagsøgeren har
afholdt udgifter til etableringen af vandforsyningsledningerne.
                                                - 16 -
vandledningskortet (bilag 10) dokumenterer alene, at der eksisterer sådanne
forsyningsledninger på ejendommen. ledningskortet dokumenterer ikke, at det er sagsøgeren,
der har bekostet dem.
af byggetilladelsen (bilag 17) fremgår det, at sagsøgeren er ejer af ejendommen. derudover
har sagsøgeren fremlagt en færdigmelding på vvs arbejde (bilag 18, side 3), hvoraf det
fremgår, at sagsøgeren var ejer på færdigmeldingstidspunktet.
dette er imidlertid ikke tilstrækkeligt til at dokumentere, at sagsøgeren har bekostet
vandforsyningsledningerne, jf. herved også skm 2013.520 br. det bemærkes endvidere, at
det af bilag 18, side 1, fremgår, at der er tale om en færdigmelding af sanitetsarbejder. vvs
arbejde, og herunder også sanitetsarbejder, dækker over en flerhed af arbejder, herunder gas-
og varmeanlæg samt vandinstallationer. færdigmeldingen (bilag 18, side 3) dokumenterer
således ikke, at sagsøgeren har bekostet vandforsyningsledningerne.
med hensyn til brev af 21. februar 1991 (bilag 19), så fremgår det af overskriften, at brevet
vedrører slagelse sociale boligselskabet, afd. skovvænget 5'afsnit. sagsøgeren har ikke
dokumenteret, at det pågældende brev vedrører den i sagen omhandlede ejendom, der er
beliggende solbærvej 1-35 og 4-102 i slagelse.
selv hvis det pågældende brev (bilag 19) vedrører den i sagen omhandlede ejendom,
bemærkes det, at brevet alene omhandler uenighed mellem sagsøgerens tekniske rådgiver og
slagelse kommune om isolering af koblingsledninger. brevet sandsynliggør således alene, at
der eksisterer vandforsyningsledninger på den nævnte ejendom. brevet dokumenterer ikke, at
sagsøgeren har bekostet vandforsyningsledningerne.
for så vidt angår de to e-mails af 19. februar 2013 (bilag 20) bemærkes det, at det fremgår, at
forsyningsselskabet ikke er ejer af den pågældende vandledninger. endvidere fremgår det, at
leif larsen, der er chefkonsulent i forsyningsselskabet, konkluderer, at forsyningsselskabet
ikke har været involveret i de interne ledningsarbejder.
sagsøgeren har imidlertid ikke opfyldt sagsøgtes opfordring c og fremlagt de relevante
kolonnebøger, og oplysningerne i de pågældende e-mails (bilag 20) er således ikke
understøttet af objektivt konstaterbare oplysninger.
det bemærkes endvidere, at chefkonsulenten fra forsyningsvirksomheden bemærker, at der
normalt skal forventes en sagsbehandlingstid på 14 dage i sager af denne karakter. af
tidsangivelserne på de pågældende e-mails (bilag 20) fremgår det, at sagsøgerens forespørgsel
blev sendt kl. 6.49
den 19. februar 2013, og at besvarelsen er afsendt kl. 12.00 samme sag. forespørgslen er
således blevet hastebehandlet, og da der er tale om oplysninger, om faktiske forhold, der
ligger flere år tilbage i tiden, er besvarelsen behæftet med en vis usikkerhed.
på den baggrund gøres det gældende, at oplysningerne i bilag 20 er behæftet med en sådan
usikkerhed, at de ikke kan udgøre grundlag for at tilsidesætte landsskatterettens afgørelse.
...........
selv hvis det kunne lægges til grund, at sagsøgeren har betalt et beløb for de pågældende
vandledninger, er dette ikke tilstrækkeligt til, at sagsøgerens bevisbyrde kan anses for løftet.
                                               - 17 -
der kan som nævnt ovenfor forekomme situationer, hvor en bygherre i forbindelse med et
byggeri afholdt udgifter til et kloakforsyningsanlæg, og udgiften derefter modregnes i
kloaktilskutningsbidraget, jf. bilag b-e.
ved den administrative behandling af sagen har sagsøgeren fået fradrag for tilslutningsafgifter
på i alt kr. 973.054,-, jf. landsskatterettens kendelse af 16. august 2012 (bilag 1).
en eventuelt afholdt udgift til vandforsyningsledninger kan derfor være blevet modregnet i
kloaktilslutningsudgiften, og sagsøgeren, der har fået et fradrag for tilslutningsafgift for vand,
vil således allerede have fået fradrag for sådanne udgifter. det må i den forbindelse også
bemærkes, at sagsøgeren ikke har besvaret opfordring a om at fremlægge en specificering af
vandtilslutningsudgiften.
e-mailene fra vandforsyningsselskabet (bilag 20) er som nævnt ovenfor behæftet med
usikkerhed. derudover bemærkes det, at sagsøgeren ikke har opfyldt opfordring c, og
fremlagt faktura på tilslutningsafgiften eller de relevante tekstblade. e-mailene dokumenterer
således ikke, at der foreligger en situation, som nævnt ovenfor.
rettens begrundelse og afgørelse
for så vidt angår kloakforsyningsledningerne er det rettens opfattelse, at etablering af
kloakforsyning er en grundforbedringsudgift, der kan have øget den almindelige handelsværdi
af grunden i ubebygget stand. det er ligeledes rettens opfattelse, at alene den del af
kloakanlægget, der har karakter af hovedanlæg, kan give anledning til fradrag. på det
foreliggende grundlag er retten enig i landsskatterettens fastsættelse af fradrag, og på det
foreliggende finder retten ikke, at der skal ske yderligere fradrag.
for så vidt angår vandforsyningsledningerne er det rettens opfattelse, at der fortsat ikke er ført
det fornødne bevis for, at slagelse boligselskab har afholdt udgifterne til etablering heraf.
dette uanset det på nuværende tidspunkt må lægges til grund, at slagelse boligselskab er ejer
af vandforsyningsledningerne.
retten er herefter enig i landsskatterettens afgørelse, hvorefter skatteministeriet er at frifinde.
som følge af sagens resultat skal slagelse boligselskab betale sagens omkostninger, der
dækker skatteministeriets udgift til advokatbistand med 17.500 kr. inkl. moms. ved
fastsættelsen af omkostningerne er der lagt vægt på sagens økonomiske værdi og omfang,
ligesom der er taget hensyn til hovedforhandlingens korte varighed og til, at slagelse
boligselskab havde anmodet om, at sagen udsattes på at afvente afgørelse fra landsretten i
lignende sag.
thi kendes for ret:
sagsøgte, skatteministeriet, frifindes.
sagsøger, slagelse boligselskab, skal inden 14 dage til skatteministeriet betale sagens
omkostninger med 17.500 kr.
sagsomkostningerne forrentes efter rentelovens § 8 a.
 - 18 -


text:
dom
afsagt den 30. marts 2012 i sag nr. bs 112-2152/2011:
europark a/s
lanciavej 1
7100 vejle
mod
a
denne sag angår parkering den 15. november 2010 af en bil med regr.nr. … på parkerings-
pladsen gentoftegade 35, 2820 gentofte.
sagen er behandlet efter reglerne om småsager i retsplejelovens kapitel 39.
dommen indeholder ikke en fuldstændig sagsfremstilling, jf. retsplejelovens § 218 a, stk. 2.
der er i sagen udarbejdet fortegnelse af retten med følgende indhold om parternes påstande og
anbringender:
"sagsøgerens påstand:
sagsøgte, a, skal inden 14 dage til sagsøgeren, europark a/s, betale 590,00 kr. med proces-
rente fra den 16. december 2010 samt 300,00 kr. i rykkergebyrer, 100,00 kr. i inkassogebyr og
sagsomkostninger.
sagsøgtes påstand:
frifindelse.
sagsøgerens anbringender:
at sagsøgte den 15. november 2011 har parkeret bilen regr. nr. … på parkeringspladsen x-vej,
2820 gentofte, i strid med skiltning for pladsen,
at sagsøgte har foretaget "parkering udenfor opmærket parkeringsbås"
at sagsøgte ved parkeringen på parkeringspladsen stiltiende har accepteret de for parkerings-
pladsen gældende vilkår, derunder betaling af 590,00 kr., hvis vilkårene ikke overholdes,
at skiltningen på pladsen er klar og tydelig, hvorfor sagsøgte ved normal agtpågivenhed burde
have været i stand til at gøre sig bekendt med vilkårene for parkering på området,
at sagsøgte hæfter over for sagsøger, jf. principperne i aftalelovens § 10, stk. 2, og fuldmagts-
synspunkter i øvrigt,
at der må være en klar formodning for, at sagsøgte har foretaget parkeringen, da sagsøgte
både står som registreret ejer og bruger af bilen i centralregisteret for motorkøretøjer, hvorfor
sagsøgte hæfter for omkostninger,
                                               - 2 -
at rykker- og inkassoskrivelser, der er sendt som almindelig post, hverken er kommet retur til
sagsøger eller dennes advokat, hvorfor sagsøgte må have modtaget skrivelserne,
at sagsøgtes indsigelse og sagsfremstilling bestrides,
at påstandsbeløbets størrelse er ubestridt,
at beløbet forrentes fra 30 dage efter fakturadato, jf. rentelovens § 3, stk. 2,
at inkassolovens § 10 er iagttaget, og
at sagsøgtes indsigelse om, at det ikke er hende, der har parkeret bilen, er et nyt anbringende,
og burde have været rejst i allerførste indsigelse.
sagsøgtes anbringender:
at sagsøgte ikke skylder sagsøger noget beløb,
at sagsøgeren optræder som selvbestaltet færdselspoliti/parkeringsvagt uden lovligt grundlag,
at sagsøger ikke er retmæssig ejer eller lejer af det pågældende område,
at der ikke har været tilstrækkelig skiltning den 15. november 2010, og billederne i bilag 9 er
derfor ikke relevante i sagen,
at sagsøgeren sender breve om betaling af opdigtede "parkeringsbøder",
at sagsøger ikke har fremlagt kopi af originalt kontrolgebyr, som sagsøger hævder var placeret
i bilens forrude, men der er alene foretaget en computerudskrift,
at det ikke er sagsøgte, der har parkeret bilen,
at sagsøgeren ikke har et eksigibelt krav,
at sagsøger ikke har opfyldt sagsøgtes provokationer under sagen."
der er under hovedforhandlingen afgivet forklaring af sagsøgte og af b.
under hovedforhandlingen har sagsøgeren supplerende anført,
at billederne i sagens bilag 9 er taget på et andet tidspunkt end den 15. november 2010, men
skiltene var på parkeringsområdet den dag, hvilket kan lægges til grund blandt andet efter
vidnet bs forklaring,
at sagsøgeren er berettiget og har været berettiget til som lejer af området at drive parkerings-
pladsen efter privatretlige regler,
at det har formodningen imod sig, at det ikke skulle være sagsøgte, der har parkeret bilen,
                                               - 3 -
at sagsøgte skulle overholde vilkårene for parkering, når hun var kørt ind på det private om-
råde, men hun overholdt ikke vilkårene,
at det ikke er relevant at kommentere sagsøgtes mere politisk prægede synspunkter, idet det
afgørende er faktum og retspraksis på området.
under hovedforhandlingen har sagsøgte supplerende anført,
at sagsøgeren ikke, som det er anført i bilag 2, er ansat af ejeren,
at indholdet af bilag 2 er i modstrid med, at sagsøgeren hævder at være lejer,
at skiltningen ikke ses på de fotos, der foreligger i sagens bilag 7,
at det er i strid med ret og rimelighed, hvis private kan give hinanden bøder og indgå såkaldte
”quasi-aftaler”,
at justitsministeriet efter aftale med transportministeriet har nedsat en arbejdsgruppe med
henblik på bedre forbrugerbeskyttelse på parkeringsområdet,
at denne arbejdsgruppe skulle have udarbejdet en rapport inden den 1. juli 2010, men fristen
er udsat til et tidspunkt i 2013,
at opkrævning for 4 minutters parkering med betaling af 590 kr. som påstået af sagsøgeren i
givet fald ville medføre 8.850 kr. i timen og nærmest være åger, hvorfor det rigtigste må være,
at der skal betales for den tid, man parkerer,
at en parkering i givet fald som vist i foto 7 (billede 3) alene ville kunne medføre et erstat-
ningskrav fra ejeren, men denne har ikke lidt et tab.
rettens begrundelse og afgørelse
sagsøgeren har ikke protesteret imod, at sagsøgtes anbringende om, at det ikke er hende, der
har parkeret bilen, indgår i rettens vurdering ved sagens afgørelse, og sagsøgeren har under
hovedforhandlingen forholdt sig til anbringendet.
sagsøgte har blandt andet forklaret, at hun kan se på fotos i sagen, at bilen med regr.nr. … har
parkeret på parkeringsområdet x-vej 35 den 15. november 2010, men hun kan ikke huske, om
hun har parkeret der. hun kan endvidere ikke huske, om hun har fået en opkrævning og
rykkere. hun låner sin bil ud til andre, blandt andet til c, som kører mere i bilen, end sagsøgte
gør. det er hendes bil.
herefter bemærkes, at retten efter den stedfundne bevisførelse ikke finder, det kan lægges til
grund, at det er sagsøgte, som har parkeret bilen den 15. november 2010 som hævdet af sag-
søgeren.
da der ikke ses at være holdepunkter i sagen for, at sagsøgte på anden måde end ved selv at
have parkeret bilen på det pågældende parkeringsområde hæfter for sagsøgerens opkrævning
på 590 kr., skal sagsøgte frifindes.
                                            - 4 -
med sagens omkostninger forholdes som nedenfor bestemt.
thi kendes for ret:
sagsøgte, a, frifindes for den under denne sag af sagsøgeren, europark a/s, nedlagte påstand.
ingen af parterne betaler sagsomkostninger til den anden part.

source: retspraksis

LICENSE:
Creative Commons Legal Code

CC0 1.0 Universal

type: caselaw

jurisdiction: Denkmark