text:
- tfa
                                        udskrift
                                             af
                         sø- & handelsrettens dombog
                                       ____________
                                            dom
afsagt den 23. oktober 2012
p-55-11
                                   jyske finans a/s
                                   (advokat michael gregersen)
                                   mod
                                   jørgen christensens snedkeri a/s under konkurs
                                   (advokat dorthe m. westerdahl)
indledning og påstande
under denne sag, der er anlagt den 23. december 2011, har jyske finans a/s påstået, at jør-
gen christensens snedkeri a/s under konkurs skal tilpligtes at anerkende, at det af jyske fi-
nans a/s anmeldte krav på 1.129.450 kr. med tillæg af rente 2 % pr. påbegyndt måned fra
den 16. september 2010 har status som massekrav i henhold til den dagældende konkurslovs
§ 94, nr. 2. kravet udgør jyske finans a/s’ tab i henhold til leasingaftale indgået mellem jy-
ske finans a/s og jørgen christensens snedkeri a/s. jyske finans a/s har påstået kravet til-
lagt status som massekrav, idet jyske finans a/s har gjort gældende, at den tilsynsførende,
                                                        -2-
advokat jens hessel, under betalingsstandsningen tiltrådte leasingaftalen mellem jyske fi-
nans a/s og jørgen christensens snedkeri a/s.
      jørgen christensens snedkeri a/s under konkurs har nedlagt påstand om frifindelse.
jørgen christensens snedkeri a/s under konkurs har ikke bestridt kravets opgørelse, men
har bestridt, at kravet har status som massekrav.
sagens omstændigheder
den 4. marts 2009 indgik jyske finans a/s og jørgen christensens snedkeri a/s en leasingaf-
tale, hvorefter jørgen christensens snedkeri a/s leasede diverse maskiner. det fremgår
blandt andet af leasingaftalens almindelige betingelser:
      ”…
      § 14 – misligholdelse
               leasinggiver kan uden varsel hæve leasingaftalen og kræve erstatning for sit tab, herunder
      udgifter leasinggiver måtte have afholdt, såfremt leasingtager væsentligt misligholder sine forplig-
      telser ifølge leasingaftalen, herunder at:
               1. leasingtager underlader at betale forfaldne leasingydelser eller andre skyldige beløb se-
                   nest otte dage efter forfaldstid;
               2. leasingtager går konkurs, og boet ikke inden otte dage efter at have modtaget opfor-
                   dring indtræder i leasingaftalen og stiller fornøden sikkerhed;
               3. leasingtager standser sine betalinger og ikke inden otte dage efter at have modtaget op-
                   fordring hertil med tilsynets godkendelse stiller fornøden sikkerhed for leasingaftaler-
                   nes opfyldelse;
      …
      § 16 – tilbagelevering
               ved leasingperiodens udløb eller ved ophør af leasingaftalen, skal leasingtager tilbagelevere
      de leasede genstande til et af leasinggiver angivet sted inden for landets grænser.
      …”
den 19. august 2009 anmeldte jørgen christensens snedkeri a/s betalingsstandsning ved sø-
og handelsrettens skifteret, og samme dag blev advokat jens hessel beskikket som tilsyn.
ved cirkulæreskrivelse af 26. august 2009 underrettede advokat jens hessel kreditorerne om
betalingsstandsningen. det fremgik blandt andet af cirkulæreskrivelsen, at det tilstræbtes at
videreføre virksomheden.
      ved brev af 3. september 2009 skrev jyske finans a/s blandt andet følgende til advokat
jens hessel:
                                                           -3-
      ”…
      vi har modtaget deres brev af 3. september 2009 (rettelig 26. august 2009).
               i forbindelse med ovennævntes betalingsstandsning ophæves leasingaftalen, jfr. mislighol-
      delsesbestemmelserne i aftalens § 13.
               vi beder dem straks og inden 3 dage fra dato meddele os, om de som tilsyn ønsker at til-
      træde leasingaftalen. i bekræftende fald bedes de straks betale restancen stor kr. 57.541,89 samt
      stille sikkerhed for ydelserne, jfr. vedlagte kopi af notat af 14. maj 2009 fra advokat michael gre-
      gersen.
      …
               hvis vi ikke har modtaget deres bekræftelse inden 3 dage fra dato, går vi ud fra, at de som
      tilsyn sørger for, at leasinggenstandene tilbageleveres til os.
               vi anmelder hermed vort tilgodehavende pr. 19. august 2009 med kr. 1.834.662,46 i hen-
      hold til vedlagte opgørelser og kan oplyse, at vores cvr-nr. er 10157676.
      …”
advokat jens hessel reagerede ikke på brevet fra jyske finans.
      den 17. september skrev jyske finans a/s i et brev til advokat jens hessel blandt andet
følgende:
      ”…
      idet vi henviser til tidligere korrespondance i ovennævnte sag og idet vi har modtaget oplysninger om, at
      virksomheden fortsat benytter de leasede objekter, tages dette som udtryk for, at de har tiltrådt leasingaf-
      talerne.
               forfaldne ydelser i alt kr. 57.541,89 imødeses indbetalt inden 3 dage fra dato, ligesom fremtidige
      forfaldne ydelser skal betales til jyske finans.
               de er endvidere forpligtet til at holde leasinggenstandene behørigt forsikret og i vedligeholdt stand.
               sluttelig kan vi oplyse, at såfremt vi ikke har modtaget indbetaling af det ovenfor nævnte beløb in-
      den 3 dage fra dato, vil sagen uden yderligere varsel blive fremsendt til vores advokat.
      …”
advokat jens hessel reagerede ikke umiddelbart på brevet fra jyske finans a/s.
      den 8. oktober 2009 betalte jørgen christensens snedkeri a/s under betalingsstands-
ning 57.541,89 kr. til jyske finans a/s i leasingydelser for juli 2009, august 2009 og september
2009. den 15. oktober 2009 og den 22. oktober 2009 betalte jørgen christensens snedkeri a/s
under betalingsstandsning henholdsvis 22.074,39 kr. og 18.928 kr. i leasingydelser for okto-
ber 2009 og november 2009.
      den 26. november 2009 sendte advokat jens hessel en mail til jyske finans a/s. det
fremgår blandt andet af mailen:
                                                          -4-
      ”…
      vedhæftet fremsender jeg genpart af min skrivelse af 20. november 2009 til jyske bank, af options-
      aftalen og af mine efterfølgende mails med jyske bank med vedhæftet dokumentation.
              som det fremgår af de sendte mails har jeg været af den opfattelse, at jyske bank, erhvervs-
      inkasso repræsenterer jyske finans, hvilket åbenbart ikke er tilfældet. misforståelsen skaber nogen
      ulejlighed.
              jeg beder derfor om en anmeldelse af jyske finans tilgodehavende jfr. min cirkulæreskrivel-
      se af 26. august 2009.
      …”
jyske finans a/s svarede ved en mail af samme dato, hvoraf blandt andet fremgår:
      ”…
      jeg har forsøgt at kontakte dig telefonisk – men uden held.
              det er med undren, at jeg læser din mail af 26. november 2009, da jeg på vegne af jyske fi-
      nans har foretaget anmeldelse af vort krav den 3. september 2009. kopi af anmeldelse og kopi af
      brev af 17. september 2009 vedhæftes for god ordens skyld. du har jo også sendt mail af 20. okto-
      ber 2009 til jyske finans, hvor du tydeligt henviser til leasingaftalen, så du må jo have været be-
      kendt med, at der foreligger en leasingaftale med jyske finans på det tidspunkt??
      …”
senere samme dag svarede advokat jens hessel ved en mail, hvoraf det blandt andet frem-
går:
      ”…
      der er nogle misforståelser, der er afklaret i dag.
              jeg sørger for en forskriftsmæssig registrering af anmeldelsen.
      …”
den 27. november 2009 skrev jyske finans a/s blandt andet følgende i en mail til advokat
jens winther:
      ”…
      jeg skal herved meddele, at jyske finans a/s intet har at indvende mod salg af ejendom/virksomhed, idet
      objekterne i.h.t. leasingaftalerne ikke er omfattet af salget.
              vi bemærker for god ordens skyld, at vi bibeholder vor anmeldelse, og at vi i øvrigt betragter vort
      krav som et § 94-krav, jfr. vort brev af 17. september 2009 til dem.
      …”
samme dag svarede advokat jens hessel ved en mail, hvoraf det blandt andet fremgår:
      ”…
      det må bero på en misforståelse at jyske finans anser, at jeg som tilsyn skulle have tiltrådt jyske
      finans leasingkontrakter. betaling af leasingydelser er ikke det samme som at tiltræde kontrakter-
      ne.
                                                         -5-
      …”
senere samme dag svarede jyske finans a/s ved en mail, hvoraf det blandt andet fremgår:
      ”…
      jeg henviser til, at der ikke foreligger nogen aftale om, at der blot skulle betales ydelser. derimod har jeg
      skrevet i brev af 17. september 2009 at vi har konstateret, at de leasede objekter benyttes og at vi tager det-
      te som udtryk for, at de har tiltrådt leasingaftalen og dette medfører, at vort krav overgår fra et § 97-krav
      til et § 94-krav og at de forfaldne ydelser kr. 57.541,89 skulle betales inden 3 dage. de har efterfølgende
      ikke før nu protesteret og jeg bekræfter for god ordens skyld, at de forfaldne ydelser efterfølgende er betalt.
      …”
senere samme dag svarede advokat jens hessel ved en mail, hvoraf det blandt andet frem-
går:
      ”…
      jeg vil som svar på din senest mail tillade at henvise til mit seneste svar. jyske finans synspunkt har ikke
      juridisk holdbarhed.
      …”
ved dekret af 20. september 2010 tog sø- og handelsrettens skifteret jørgen christensens
snedkeri a/s under konkursbehandling med advokat dorthe westerdahl som kurator. på en
skiftesamling den 8. december 2011 afholdt advokat dorthe westerdahl fordringsprøvelse,
hvor jyske finans a/s’ krav blev indstillet til godkendelse som et § 97-krav.
forklaringer
dorthe winther har forklaret, at hun har været ansat hos jyske finans a/s i ca. 8 år som fuld-
mægtig i inkassoafdelingen, hvor hun behandler nødlidende erhvervssager. hun har derfor
stor erfaring med denne type sager.
      hun fik overdraget denne sag, da jyske finans a/s den 27. august 2009 modtog cirku-
læreskrivelsen om, at jørgen christensens snedkeri a/s var under betalingsstandsning. hun
hæftede sig ikke ved, at der var tale om en ny leasingaftale. den 3. september 2009 sendte
hun et brev til advokat jens hessel med jyske finans a/s’ anmeldelse samt en forespørgsel
om, hvorvidt advokat jens hessel som tilsyn ønskede at tiltræde leasingaftalen. brevet var et
standardbrev. hun ved godt, hvad ordet ”ophævelse” betyder. betalingsstandsning er altid
en ophævelsesgrund, og de spørger altid tilsynet, om tilsynet vil tiltræde aftalerne. advokat
                                               -6-
jens hessel svarede ikke på brevet, hvorfor hun den 14. september 2009 sendte en mail til
ham. han ringede til hende den 16. september 2009 og oplyste, at han ikke havde overblik
over sagen. han spurgte samtidig ind til ydelserne i henhold til leasingaftalen. under tele-
fonsamtalen bekræftede han modtagelsen af jyske finans a/s’ anmeldelse af 3. september
2009. den 17. september 2009 ringede hun direkte til virksomheden, hvor hun talte med pe-
ter n. hansen, som oplyste, at virksomheden anvendte de leasede maskiner, og at de var
vigtige for driften. hun sendte derefter samme dag et nyt brev til advokat jens hessel. ad-
vokat jens hessel svarede heller ikke på dette brev, og da der stadig ikke skete indbetaling af
de skyldige leasingydelser, ringede hun til virksomheden. hun fik oplyst, at der ikke var li-
kviditet til at betale, og at advokat jens hessel heller ikke havde givet tilladelse til betaling
endnu. hun fik endvidere oplyst, at virksomheden inden 14 dage ville modtage ca. 300.000
kr., og at der så kunne ske betaling. hun havde det indtryk, at virksomheden benyttede de
leasede maskiner i fuldt omfang. på grund af oplysningerne om, at der snart vill ske betaling,
lod hun ikke sagen gå videre til jyske finans a/s’ advokat, som det ellers fremgik af brevet
af 17. september 2009.
       den 6. oktober 2009 talte hun i telefon med direktør jesper skaarup, som oplyste, at
virksomheden var klar til at betale, men at advokat jens hessel skulle give tilladelse til beta-
lingen. hun sendte derfor en mail til advokat jens hessel herom. advokat jens hessel kon-
taktede hende pr. telefon og oplyste, at der ville blive betalt. på intet tidspunkt nævnte ad-
vokat jens hessel noget om, at maskinerne kun blev brugt i begrænset omfang, eller at han
ikke accepterede at indtræde i leasingaftalen.
       den 8. oktober 2009, 15. oktober 2009 og 22. oktober 2009 skete der betalinger. hun
havde ikke opfattelsen af, at betalingerne var en fejl. jyske finans a/s accepterede på intet
tidspunkt, at jørgen christensens snedkeri a/s under betalingsstandsning kunne nøjes med
at betale de løbende leasingydelser. hun har heller ikke drøftet en sådan aftale med advokat
jens hessel eller andre, ligesom advokat jens hessel på intet tidspunkt tog nogen forbehold.
det var kun hende, der var sagsbehandler på sagen hos jyske finans a/s. jyske finans a/s
har et log-system, hvoraf datoer og sagsbehandlere vedrørende telefonsamtaler og mails
fremgår. i en mail af 20. oktober 2009 forespurgte advokat jens hessel, om jyske finans a/s
kunne acceptere en akkord. hun svarede jens hessel, at det kunne jyske finans a/s ikke ac-
ceptere, men jyske finans a/s ville ikke afvise at forlænge aftalens løbetid.
                                                -7-
       det var hendes opfattelse, at advokat jens hessel ikke havde styr på tingene under be-
talingsstandsningen. han blandede anmeldelser og leasingaftaler sammen og havde intet
overblik. blandt andet var han længe af den opfattelse, at jyske bank a/s varetog jyske fi-
nans a/s interesser på trods af, at hun flere gange havde talt i telefon med ham og mailet
med ham. jyske finans a/s afhentede de leasede maskiner i starten af december 2009. det er
ikke unormalt, at der går lang tid, før jyske finans a/s får en bekræftelse på en anmeldelse
og et gældbognummer.
advokat jens hessel har forklaret, han fik kontakt med jørgen christensens snedkeri a/s i
starten af august 2009, idet bestyrelsen henvendte sig til ham. virksomheden kunne ikke be-
tale sine kreditorer og havde et voldsomt driftsunderskud. virksomheden var ikke drevet
optimalt, idet man havde undladt at tilpasse virksomheden til den lavere ordretilgang. især
var det ikke hensigtsmæssigt, at der var indgået nye, store leasingaftaler. der var ca. 12-15
ansatte. han brugte et par uger sammen med bestyrelsen på at undersøge, om man kunne
undgå en konkurs eller betalingsstandsning. da skat stod for at foretage en udlægsforret-
ning, blev det besluttet at indgive anmeldelse om betalingsstandsning med ham som tilsyn.
han godkendte den fortsatte drift af virksomheden, idet formålet med betalingsstandsnin-
gen var at undersøge, om virksomheden kunne fortsætte, eller om den skulle sælges. god-
kendelsen af den fortsatte drift omfattede blandt andet, at virksomheden kunne benytte de
leasede maskiner. han havde læst leasingaftalen med jyske finans a/s, og der var også an-
dre leasingaftaler. det stod hurtigt klart, at den daværende direktør ikke var den rette for
virksomheden, hvorfor jesper skaarup blev ansat som direktør i stedet. arbejdsfordelingen
var sådan, at jesper skaarup stod for hele driften, og han stod for kontakten til kreditorerne.
han blandede sig ikke i driften. han havde jævnlig kontakt med jesper skaarup og bestyrel-
sen. betalingsproceduren under betalingsstandsningen var, at jesper skaarup drev virksom-
heden og forelagde betalinger for ham, hvorefter han som tilsyn gav tilladelse til betalinger-
ne, herunder betalingerne af leasingydelserne.
       han kan huske, at han modtog brevet fra jyske finans a/s af 3. september 2009 inde-
holdende ophævelse af leasingaftalen og anmeldelse af deres krav. dagen før havde han
modtaget en anmeldelse fra jyske bank a/s, og han var af den opfattelse, at jyske bank a/s
også varetog jyske finans a/s' interesser, idet han var i tæt dialog med jyske bank a/s' er-
                                                -8-
hvervsinkassoafdeling ved carsten vang jensen. derfor gjorde han intet ved anmeldelsen fra
jyske finans a/s, som han heller ikke tildelte et gældbognummer. han forstod det sådan, at
da jyske finans a/s havde hævet leasingaftalen, var det jyske bank a/s, der stod med garan-
tien. han gav ikke besked til jyske finans a/s om, at han som tilsyn ikke ville indtræde i lea-
singaftalen. han mener ikke, at det var nærliggende at meddele jyske finans a/s, at han som
tilsyn ikke ville indtræde i leasingaftalen. under betalingsstandsningen talte han med dorthe
winter fra jyske finans a/s om maskinerne, og hvordan de skulle forholde sig. han opfatte-
de dorthe winther som operationel ansvarlig for de leasede maskiner, mens at det var jyske
bank a/s ved carsten vang jensen, som tog sig af det økonomiske i leasingaftalen. carsten
vang jensen opførte sig i hvert fald sådan. han drøftede heller ikke indtræden i leasingafta-
len med carsten vang jensen. han kan ikke afvise, at han den 16. september 2009 talte med
dorthe winther pr. telefon og oplyste, at han ikke havde overblik over sagen. han har dog
ikke på noget tidspunkt sagt, at han som tilsyn ville indtræde i leasingaftalen.
      grunden til, at han ikke straks reagerede på jyske finans a/s' brev af 17. september
2009, var, at han først læste brevet i november 2009, hvor han modtog det i kopi. han vil ikke
benægte, at han modtog brevet. havde han læst brevet, ville han straks have reageret over
for jyske finans a/s og dorthe winther og eventuelt fået virksomheden til at indgive en
egenbegæring om konkurs. derimod talte han med dorthe winther formentlig i starten af
oktober 2009 om at redde virksomheden eller sælge virksomheden med leasingaftalen. han
kan huske, at dorthe winther i den forbindelse krævede, at leasingydelserne, herunder re-
stancerne, blev betalt, før jyske finans a/s ville gå i dialog om at redde virksomheden. ud
fra hans kontakt med dorthe winther fik han ikke det indtryk, at jyske finans a/s havde
den opfattelse, at han som tilsyn havde tiltrådt leasingaftalen. derimod indgik han en
gentlemanaftale med dorthe winther om, at maskinerne blev stående hos virksomheden, og
at leasingydelserne blev betalt som en slags erstatning for virksomhedens brug af maskiner-
ne. havde jyske finans a/s afhentet maskinerne, havde virksomheden været nødt til at ind-
give egenbegæring om konkurs. det er korrekt, at restancerne for juli 2009 og august 2009
blev betalt, ligesom leasingydelserne for september 2009, oktober 2009 og november 2009
blev betalt. han indgik lignende ordninger med de andre leasinggivere.
      ved mail af 20. oktober 2009 forespurgte han jyske finans a/s, om de ville acceptere en
akkordering af deres tilgodehavende. dorthe winther svarede, at de ikke kunne acceptere en
                                               -9-
akkordering, men at leasingaftalens løbetid eventuelt kunne forlænges. sidst i oktober 2009
stod det klart, at virksomheden ikke ville kunne fortsætte, hvorfor de fandt en lokal køber.
først ved jyske bank a/s' brev af 25. november 2009 blev han opmærksom på, at jyske bank
a/s ikke repræsenterede jyske finans a/s. den 26. november 2009 skrev han derfor en mail
til dorthe winther, hvori han bad om en anmeldelse fra jyske finans a/s. han modtog en
mail fra dorthe winther den 27. november 2009, hvoraf det blandt andet fremgik, at jyske
finans a/s betragtede deres krav som et massekrav. dette blev han særdeles rystet over, og
han skrev straks til dorthe winther, at han som tilsyn ikke havde tiltrådt leasingaftalen. efter
salget af virksomheden afhentede jyske finans a/s de leasede maskiner.
jesper skaarup har forklaret, at han er uddannet som cand.polit og har haft selvstændig virk-
somhed i mange år.
       i slutningen af august 2009 blev han spurgt, om han var interesseret i at blive direktør
for jørgen christensens snedkeri a/s under betalingsstandsning. han indgik en midlertidig
konsulentaftale med bestyrelsen og advokat jens hessel om, at han skulle indtræde som di-
rektør for at undersøge, om virksomheden kunne reddes. han gik straks i gang med at ana-
lysere virksomheden, og efter et par uger reducerede han personalet til det absolut mest
nødvendige. de leasede maskiner var nødvendige for virksomheden, idet de gamle maskiner
var bortskaffet. virksomheden havde en pæn ordrebeholdning. han var meget selvstændig i
sit virke som direktør, men han holdt løbende møder med bestyrelsen og advokat jens hes-
sel. advokat jens hessel gjorde ham tydeligt opmærksom på, hvad man måtte og ikke måtte
under en betalingsstandsning, herunder at der ikke måtte betales gamle regninger fra før be-
talingsstandsningen. han drøftede også leasingaftalen med advokat jens hessel, der gav ud-
tryk for, at leasingaftalerne ikke var anerkendt af advokat jens hessel. han var også i kon-
takt med dorthe winther fra jyske finans a/s om leasingaftalen, men han husker ikke, hvad
de specifikt drøftede. han var meget opmærksom på ikke at indgå længerevarende, forplig-
tende aftaler, herunder med jyske finans a/s. leasingydelserne til jyske finans a/s blev be-
talt ad tre gange, efter at advokat jens hessel havde givet samtykke hertil. virksomheden
havde ikke, da han overtog ledelsen, mulighed for at opfylde de indgåede leasingaftaler.
advokat jens hessel forsøgte at lave en akkordordning med kreditorerne, men virksomhe-
                                                - 10 -
den havde kun begrænset midler. det endte med, at raaschou snedkeri overtog virksomhe-
den, men de leasede maskiner fulgte ikke med.
      set i bakspejlet var betalingsstandsningen en stor succes, idet arbejdspladserne blev
reddet, lønmodtagernes garantifond fik dækning, og der var midler til konkursbehandlin-
gen.
parternes synspunkter
jyske finans a/s har til støtte for den nedlagte påstand i sit påstandsdokument anført følgen-
de:
      at de omhandlede maskiner blev benyttet med tilsynets samtykke i den fortsatte
      drift af virksomheden i perioden fra betalingsstandsningens indledning i august
      2009 til december 2009,
      at det således også fremgår af det udsendte materiale fra tilsynet, at tilsynet har
      godkendt den fortsatte drift af virksomheden under betalingsstandsningen,
      at der tillige skete betaling af leasingydelser for perioden juli til og med novem-
      ber 2009, dvs. 5 måneder,
      at jyske finans a/s ved den som bilag 4 fremlagte skrivelse af 17. september 2009
      udtrykkeligt tilkendegav, at den fortsatte brug af maskinerne blev anset som ud-
      tryk for tilsynets tiltræden af leasingaftalerne,
      at tilsynet ikke fremsatte indsigelser herimod, endsige reagerede herpå,
      at tilsynet tværtimod foranledigede restancen og efterfølgende ydelser indbetalt,
      at det må lægges til grund, at den som bilag 4 fremlagte skrivelse er kommet
      frem til tilsynet,
                                          - 11 -
at det ikke kan tillægges betydning, at tilsynet ikke har været opmærksom på
indholdet heraf,
at det ej heller kan tillægges betydning, at tilsynet måtte have misforstået den
som bilag 3 fremlagte anmeldelse,
at den restance, der var angivet i den som bilag 3 fremlagte skrivelse, blev foran-
lediget betalt,
at det må have formodningen imod sig, at dette beroede på en fejl, idet der også
efterfølgende skete betaling af ydelser,
at det udtrykkeligt fremgår af sagens bilag r, at tilsynet gav accept til betaling af
skyldige leasingydelser,
at det ikke kan tillægges betydning, at betaling af restancen ikke skete inden for
den i bilag 3 fastsatte frist, idet bemærkes, at det ikke bør komme sagsøgte til go-
de, at betalingen skete for sent,
at uanset tilsynet ikke udtrykkeligt har protesteret mod ophævelse, har tilsynet
de facto disponeret i strid hermed,
at pligten til tilbagelevering af udstyret påhvilede leasingtager, jf. leasingaftalens
§ 16,
at der i henhold til vestre landsrets dom af 20. marts 2001 netop ikke skal son-
dres mellem de løbende ydelser og andre krav, som leasingtager var forpligtet til
at betale i henhold til leasingaftalen,
                                         - 12 -
at andre leasing- eller finansieringsselskabers håndtering af deres engagementer
med den nu konkursramte virksomhed ikke kan tillægges betydning,
at kravet i henhold til leasingaftalerne derfor har karakter af gæld pådraget med
tilsynets samtykke, og
at boet som følge heraf er pligtig at godkende det anmeldte krav, der udgør jyske
finans a/s’ tab på den omhandlede leasingaftale som følge af misligholdelsen af
leasingaftalen, i henhold til konkurslovens § 94, nr. 2.
det bestrides,
at den omstændighed, at sagsøger ophævede aftalen ved den som bilag 3 frem-
lagte skrivelse af 3. september 2009 kan tillægges betydning, idet det fremgår af
sagen,
      at tilsynet disponerede i strid med den skete ophævelse,
      at udstyret således fortsat blev benyttet med tilsynets samtykke, og
      at der efterfølgende skete betaling af leasingydelser.
at jyske finans a/s var bekendt med, at tilsynet ikke kunne eller ville indtræde i
leasingaftalerne, og
at jyske finans skulle have accepteret alene at få betalt de løbende leasingydelser.
det gøres i den forbindelse gældende,
                                                 - 13 -
      at det ikke fremgår af de fremlagte bilag h til t, at tilsynet ikke kunne eller ville
      indtræde i leasingaftalerne, idet det alene fremgår af bilag i, at tilsynet endnu ik-
      ke havde taget stilling hertil,
      at tilsynet de facto har tiltrådt aftalerne ved at lade udstyret benytte i den fortsat-
      te drift af virksomheden i betalingsstandsningensperioden samtidig med at give
      instruks om betaling af forfaldne leasingydelser,
      at bevisbyrden for, at jyske finans a/s skulle have accepteret alene at få betalt de
      løbende leasingydelser, påhviler jørgen christensens snedkeri a/s under kon-
      kurs, hvilken bevisbyrde imidlertid ikke er løftet, og
      at tilsynet ikke har taget nogen form for forbehold vedrørende krav ifølge lea-
      singaftalen i tilknytning til anvendelsen af det leasede udstyr i driften af virk-
      somheden i betalingsstandsningsperioden.
jørgen christensens snedkeri a/s under konkurs har til støtte for den nedlagte påstand i sit på-
standsdokument anført følgende:
      at jyske finans a/s straks det blev bekendt med, at jørgen christensens snedkeri
      a/s var i betalingsstandsning, ophævede leasingaftalen ved brev af den 3. sep-
      tember 2009,
      at tilsynet ikke har protesteret mod jyske finans a/s’ ophævelse,
      at jyske finans a/s’ brev af 3. september 2009 efter sit eget indhold forudsætter,
      at en manglende reaktion og dermed tavshed fra tilsynets side skal anses som til-
      synets afvisning af at indtræde i leasingaftalen,
      at tilsynet inden den af jyske finans a/s fastsatte frist hverken betalte leasingre-
      stancerne eller stillede sikkerhed for fremtidige leasingydelser,
                                           - 14 -
at retsvirkningerne af jyske finans a/s’ ophævelse den 3. september 2009 er, at
parternes opfyldelsesforpligtelser gensidigt er bortfaldet for fremtiden, og tilsy-
net kan derfor ikke indtræde i aftalen,
at en ophævelse både er et påbud og et løfte til tilsynet om, at parternes ydelser
er bortfaldet,
at ophævelsen den 3. september 2009 binder begge parter og ikke ensidigt kan
redresseres af jyske finans a/s ved nyt brev af 17. september 2009,
at initiativ til afhentning af leasinggenstandene herefter påhviler jyske finans
a/s, og
at tilsynet kun skal betale erstatning for brug af de leasede effekter i betalings-
standsningsperioden, hvilken erstatning passende kan opgøres til den sædvanli-
ge leasingydelse,
subsidiært gøres det gældende,
at det leasede udstyr kun blev anvendt i en tidsbegrænset periode fra september
2009 til udgangen af november 2009,
at tilsynet hverken stiltidende eller i sine handlinger har accepteret, at der skulle
være indgået en ny leasingaftale med jyske finans a/s efter jyske finans a/s’
ophævelse af den oprindelige aftale,
at det har formodningen imod sig, at tilsynet ville indtræde i de ganske nye lea-
singaftaler med jyske finans a/s,
                                          - 15 -
at tilsynet løbende var i dialog med jyske bank a/s og jyske finans a/s med
hensyn til redde virksomhedens værdier, herunder maskiner omfattet af leasing-
aftalerne,
at jyske finans a/s var bekendt med, at tilsynet ikke kunne eller ville indtræde i
leasingaftalerne,
at en indtræden i leasingaftalerne med jyske finans a/s samt danske leasing
a/s ville indebære så væsentlige økonomiske forpligtelser for virksomheden, at
tilsynet ville være forpligtet til forud for en sådan tiltrædelse at orientere virk-
somhedens kreditorer, jf. den daværende konkurslovs § 15, stk. 4 og stk. 5,
at jyske finans a/s på samme måde som de øvrige leasingselskaber accepterede
kun at få betalt de løbende leasingydelser,
at betaling af de forfaldne leasingydelser skete som modydelse for at anvende det
leasede udstyr i en begrænset periode,
at det leasede udstyr har været til disposition for jyske finans a/s’ afhentning,
at jyske finans a/s ikke i perioden fra september til udgangen af november 2009
foretog noget aktivt med hensyn til at gennemføre sit besiddelseskrav – trods
trusler om det modsatte,
at tilsynets manglende reaktion på jyske finans a/s’ brev af 17. september 2009
ikke kan medføre, at jyske finans a/s kan sidestille tilsynets manglende reaktion
som en stiltidende indtræden i leasingaftalen,
at tilsynet ikke har været opmærksom på indholdet af jyske finans a/s’ brev af
17. september 2009, jf. bilag 4,
                                                  - 16 -
      at tilsynet var af den opfattelse, at jyske bank a/s foretog anmeldelse af såvel jy-
      ske bank a/s’ som af jyske finans a/s’ krav, jf. jyske bank a/s’ brev og anmel-
      delse af 2. september 2009, jf. bilag b,
      at tilsynet først sent i november 2009 blev bekendt med, at jyske finans a/s sær-
      skilt havde foretaget anmeldelse, herunder at jyske finans a/s var af den opfat-
      telse, at jyske finans a/s’ krav skulle have status af § 94-krav,
      at det vil være urimeligt, såfremt jyske finans a/s’ krav opnår § 94-status, når
      leasingaftalen var nyindgået, og hvor selskabet dårligt nok havde påbegyndt en
      afvikling, og
      at danske leasing a/s stod i samme situation som jyske finans a/s, og danske
      leasing a/s har accepteret, at tilgodehavendet efter leasingaftalen har status af §
      97-krav.
sø- og handelsrettens afgørelse
det lægges efter advokat jens hessels forklaring til grund, at han som tilsyn under betalings-
standsningen godkendte den fortsatte drift af virksomheden, og at godkendelsen blandt an-
det omfattede, at de leasede maskiner fortsat kunne benyttes.
advokat jens hessel reagerede hverken på jyske finans a/s’ brev af 3. september 2009 eller
jyske finans a/s’ brev af 17. september 2009, og efter bevisførelsen kan det lægges til grund,
at virksomhedens brug af de af leasede maskiner fortsatte uændret. desuden tog advokat
jens hessel efter jyske finans a/s’ ophævelse af leasingaftalen den 3. september 2009 ikke
skridt til at aflevere maskinerne tilbage til jyske finans a/s, som virksomheden ellers var
forpligtet til i henhold til leasingaftalens § 16.
                                               - 17 -
det lægges som ubestridt til grund, at advokat jens hessel godkendte betalingerne til jyske
finans a/s af 8. oktober 2009, 15. oktober 2009 og 22. oktober 2009, der dækkede leasingydel-
serne for perioden juli 2009 til og med november 2009.
det lægges efter dorthe winthers sikre og troværdige forklaring til grund, at hun flere gange
drøftede sagen telefonisk med advokat jens hessel, og at hun på intet tidspunkt gav udtryk
for, at jyske finans a/s accepterede, at virksomheden kunne nøjes med at betale de løbende
leasingydelser. det lægges videre efter dorthe winthers forklaring til grund, at advokat jens
hessel ikke tog nogen forbehold eller lignende vedrørende leasingaftalen eller brugen af de
leasede maskiner, ligesom han heller ikke meddelte dorthe winther, at han som tilsyn ikke
kunne eller ville tiltræde leasingaftalen.
på dette grundlag, og da jørgen christensens snedkeri a/s under konkurs hverken har
godtgjort eller sandsynliggjort, at advokat jens hessel indgik en aftale med jyske finans a/s
om, at virksomheden alene kunne betale de løbende leasingydelser, finder skifteretten, at
advokat jens hessel som tilsyn under betalingsstandsningen de facto må anses for at have
tiltrådt leasingaftalen med jyske finans a/s.
jyske finans a/s’ påstand tages herefter til følge.
sagsomkostningerne fastsættes således, at 60.000 kr. dækker udgifter til advokatbistand, og
30.300 kr. dækker retsafgiften.
                                      thi kendes for ret:
jørgen christensens snedkeri a/s under konkurs tilpligtes at anerkende, at det af jyske fi-
nans a/s anmeldte krav på 1.129.450 kr. med tillæg af rente 2 % pr. påbegyndt måned fra
den 16. september 2010 har status som massekrav i henhold til den dagældende konkurslovs
§ 94, nr. 2.
                                             - 18 -
inden 14 dage betaler jørgen christensens snedkeri a/s under konkurs til jyske finans a/s
sagsomkostninger med 90.300 kr.
                                   thomas finne andersen
                                           (sign.)
                                        ___ ___ ___
                               udskriftens rigtighed bekræftes
                      p.j.v. sø- og handelsretten, den 23. oktober 2012


text:
retten i holstebro
deldom
afsagt den 15. juli 2016 i sag nr. bs 6-153/2016:
a
ved mandatar 3f fagligt fælles forbund
7673 harboøre
mod
maja lyng aps
7680 thyborøn
sagens baggrund og parternes påstande
sagsøgeren, 3f fagligt fælles forbund som mandatar for a, harboøre, har under denne sag,
som er anlagt den 7. marts 2016 overfor sagsøgte, maja lyngs aps, thyborøn, nedlagt
følgende påstande:
1.   sagsøgte tilpligtes at anerkende at være erstatningsansvarlig for det tab, sagsøger har lidt
     som følge af den skade, han pådrog sig den 20. april 2014 om bord på "l248" og
2.   sagsøgte tilpligtes at betale 73.500 kr. med procesrente fra sagens anlæg til betaling sker.
retten har tidligere bestemt, at sagen foreløbig er begrænset efter retsplejelovens § 253 til
alene at angå spørgsmålet om sagsøgtes erstatningsansvar i anledning af den ulykke, som
sagsøgeren var udsat for, samt til spørgsmål om betaling af svie og smerte.
sagsfremstilling
der er under sagen fremlagt en anmeldelsesrapport af 23. april 2014 fra midt- og vestjyllands
politi, hvor sagens genstand er beskrevet således:
       "...
       besætningsmedlem på fiskekutter/rejebomtrawler, l248 maja lyng, fik højre
       hånd/fingre i klemme mellem tov og formentlig jernklame ved forkant af styrehuset i
       bagbord (venstre side). hånd og flere fingre beskadiget. fingre næsten afrevet. den ene
       side af jernklampen brækket af ved påsvejsningen på styrehussiden.
       ..."
det hedder endvidere følgende i rapporten:
       "...
       gerningsstedet er på en ca. 17 m lang stål fiskekutter, rejebomtrawler, der er udstyret
       med 2 udliggerbomme - en i hver side og 2 trawlbomme fastgjort til fiskeredskaber -
       ligeledes en i hver side.
       dækket er indrettet med div. anordninger til håndtering af rejer. der er
       sorteringsmaskine, kogekar med skorsten / røgrør og div. pavner / beholdere.
                                               - 2 -
      ulykken skete med stor sandsynlighed på dækket i bagbord side mellem styrehuset og
      lønningen ved forkanten af styrehuset, hvor der er svejset/monteret en jern-klampe med
      2 vinger på styrehusets side i en højde på godt en meter over dækket. klampen er
      beregnet til fastgørelse af et hejsetov, der er forbundet til et spil via en taljeblok i toppen
      af kutterens forreste mast (der er en i hver side). anførte tov bliver løsnet og tilkobles
      en tov, der er forbundet til trawlets pose (enden af trawlet, hvor fisken samles), når der
      trækkes/hejses fisk indenbords.
      i begge anførte tovender er der splejset en kovs, således at tovene hurtigt kan tilkobles
      hinanden.
      ...
      undersøgelsen viste, at jernklampens forreste vinge var afrevet ved svejsningen.
      umiddelbart foran anførte er kogekarret placeret. skorstenen over kogekarret var bulet,
      svarende til formen af den afrevne klampevinge.
      klampevingen blev fundet på dækket af de øvrige besætningsmedlemmer.
      ..."
sagsøgeren har til politirapport forklaret, at han ikke
      "...
      kunne erindre/huske om han fik hånden i klemme mellem klampen og tovet, eller det
      var den afbrækkede klamp-enden eller kovsen på tovet der ramte ham på hånden, eller
      det var en kombination af det anførte eller noget helt tredje.
      ..."
politiet sluttede sagen vedrørende arbejdsuheldet, efter at søfartsstyrelsen i et brev af 24.
november 2014 ikke havde fundet anledning til at indstille til tiltale.
i en synsrapport af 24. april 2014 udarbejdet af søfartsstyrelsen hedder det blandt andet:
      "...
      der er udarbejdet risikovurdering for arbejde ombord.
      under arbejdet med at bjerge frelser knækkede klamp, det er uvist om det var klamp
      eller tovværk, som ramte tilskadekommen inden i hånden.
      udstyr som anvendes til bjergning af frelser opfylder betingelser vedrørende dette
      arbejde.
      det er oplyst at risikovurdering revurderes skiftelig instruks vedrørende bjergning af
      frelser udarbejdes. i samråd fiskeriets arbejdsmiljøråd.
      ved synet blev der ikke konstateret fejl og mangler på de synede områder. skibets
      certifikater er konstateret gyldige.
      ..."
det er oplyst, at der efter arbejdsulykken i begge sider af skibet er opsat kamera, således at
skibsføreren i styrehuset kan se arbejdsområdet, hvor ulykken skete.
                                                - 3 -
arbejdsskadestyrelsen har den 18. september 2015 anerkendt ulykken som en arbejdsskade.
det hedder i brevet fra arbejdsskadestyrelsen:
       "...
       arbejdsskadestyrelsen kan anerkende en ulykke som en arbejdsskade, hvis skaden er
       forårsaget af dit arbejde eller de forhold de foregår under.
       ulykken den 23. april 214 er en arbejdsskade.
       vi vurderer, at skaden i form af knusningslæsion af ulnarsiden af højre hånd, som har
       medført amputation af 4. og 5. finger er forårsaget af, at du i forbindelse med dit arbejde
       på en fiskeutter fik din højre hånd i klemme.
       vi har lagt vægt på, at du ifølge anmeldelsen af arbejdsulykken fik din hånd i klemme,
       da en klampe fastmonteret styrhuset på fiskekutteren blev revet af og ramte din hånd.
       vi har yderligere lagt vægt på, at der er tale om en strukturel forandring i din hånd. du
       er dermed omfattet af personskadesbegrebet, hvorfor vi kan anerkende din
       knusningslæsion og amputation af højre 4. og 5. finger som en arbejdsskade.
       ..."
parts- og vidneforklaringer
a har forklaret, at han har arbejdet ved fiskeriet i en 34-36 år. han har herunder arbejdet med
fiskeri med bundtrawl i 15-20 år. sagsøgeren sad i kabyssen og drak kaffe, da han blev kaldt
på dækket på grund af en grundstødning. han var godt klar over, at der var sket en
grundstødning. b, som var skibsfører, råbte til ham, at de skulle have rejetrawlet hejst op. han
havde indtryk af, at de skulle skynde sig. det var således vigtigt, at skruen ikke fik fat i
trawlet. sagsøgeren gik over i bagbordssiden, hvor han skulle løsne indhalerlinen fra den
klampe, som var monteret på siden af styrehuset. b stod i styrehuset og kunne ikke se
sagsøger. han er i dag ikke i stand til præcist at forklare, hvordan ulykken skete. han er
imidlertid ret sikker på, at han skulle have viklet tovværket af den pågældende klampe, hvor
tovværket sad som et ottetal. han fik måske ikke tovet gjort helt fri af klampen, inden b
begyndte at hive i indhalerlinen. sagsøgeren blev i hvert fald ramt af enten den venstre vinge
på klampen eller af det hugled, som var monteret på indhalerlinen. på en eller anden måde
nåede han således ikke at blive færdig med hugleddet, som skal flyttes fra klampen og
fastgøres til det andet hugled, som sidder på den line, der er fastgjort til tovet. normalt er det
sådan, at b hiver trawlet op, når sagsøger er gået op i stævnen, hvor b kan se sagsøger. det er
rigtigt, at det ved siden af jernklampen er monteret et nødstop, men sagsøger nåede naturligvis
ikke at aktivere det pågældende nødstop. da han i første omgang blev afhørt af politiet, var
han fortsat smertelindret i form af morfin. det er ikke unormalt, at man som rejefisker er ude
for en grundstødning.
b har forklaret, at han har fisket siden 1986. vidnet er i dag ejer af maja lyng, hvor han
fanger enten rejer eller rødspætter. når trawlet normalt skal hives op, bliver udliggerbomene
trukket ind til siden. for at få trawlet op af vandet, skal en line fastgøres til en anden line, som
er påmonteret trawlet. den pågældende indhalerline skal løsnes fra klampen, hvilket var
sagsøgerens opgave. når indhalerlinen er løsnet, og vidnet kan se sagsøgeren i stævnen,
aktiverer vidnet indhalerlinen. normalt vil indhalerlinen efter fastgøring til den anden line
også ryge op i luften.
                                                - 4 -
vidnet har endvidere forklaret, at han ikke så uheldet eller selve årsagen til uheldet. han har
imidlertid en teori om, at de to hugled var sat sammen, da uheldet skete. uheldet er formentlig
sket, fordi tovet ikke har været helt frigjort omkring klampen. ledhugget i trawlenden var
således efter uheldet forsvundet, hvilket tyder på, at de 2 hugled var sat sammen. situationen
var konkret ikke helt normal, fordi tovet på grund af grundstødningen var slækket, da vidnet
begyndte at hive trawlet op.
vidnet har endelig forklaret, at han aldrig har set a sætte ledhugget fast på jernklampen. det
gør man normalt ikke, når man fanger rejer, kun ved rødspættefangst. det er ikke
usædvanligt, at der under rejefiskeri sker en grundstødning på en revle. når man ikke kan
komme fri ved at fortsætte hen over revlen, skal trawlet naturligvis op af vandet, inden man
slår bak. inden trawlet kommer op af vandet, vil trawlet naturligvis bevæge sig nærmere mod
skibet, men han mener ikke, at der på nogen måde konkret var tale om en faresituation. han
mener, at han hørte jernklampen ramme skorstenen. umiddelbart herefter kom a løbende og
satte sig ned. vidnet måtte herefter selv få trawlet op, nu uden hugled. indhalerlinen og
trawllinen blev blot bundet sammen. vidnet kunne konstatere, at linen ud til trawlet ikke
længere var forsynet med et hugled. han spurgte a, hvad der var sket, men dette kunne a
ikke forklare nærmere. politiet stod og ventede på dem, da de kom i havn. både
havarikommissionen og søfartsstyrelsen foretog en inspektion af skibet. det er rigtigt, at han
efter uheldet har fået opsat nogle kameraer, således at han på en skærm i styrehuset kan følge
med i, hvad der sker på begge sider af dækket mellem lønningen og styrehuset. vidnet kan
således i dag se, om der står en person ved klampen, når han påbegynder indhaling.
parternes synspunkter
sagsøgeren har i sit påstandsdokument gjort følgende gældende:
       "...
       det bestrides ikke, at sagsøger havde et godt kendskab til kutteren samt var bevidst om
       hvilke rutiner der gjaldt.
       skibsføreren begik derimod en eklatant fejl, hvilket forårsagede, at sagsøger blev
       alvorligt invalideret. sagsøger er uden skyld i ulykken.
       omstændighederne omkring arbejdsulykken står klart, idet det kan lægges til grund, at
       skibsføreren begyndte at hive uden at have sikret sig at sagsøger var af vejen.
       skibsføreren begyndte at hive indhalerlinen ind, men havde ikke sikret sig, at der var
       visuel kontakt med sagsøger og der var heller ikke varskoet. skibsføreren kan ikke have
       konstateret, at indhalerlinen hang løst, før efter klampen var knækket, da dette skete
       som følge af trækket fra spillet.
       skibsføreren kunne have fået visuel kontakt med sagsøger, hvis han havde ønsket dette.
       det fremgår af anmeldelse af arbejdsulykken til arbejdsskadestyrelsen, der er udfyldt af
       sagsøgte, at ”tilskadekomne arbejdede på dækket, da en klamp fastmonteret på styrhuset
       blev revet af. klampen rammer tilskadekomnes højre hånd og knuser fingrene og del af
       hånd”.
                                         - 5 -
denne anmeldelse er udfyldt af sagsøgte, hvorfor dette må lægges til grund som
værende årsagen til ulykken.
det som sagsøger måtte have oplyst til politiet, jf. bilag a, kan ikke tillægges særlig
betydning. det bemærkes, at afhøringen er meget kortfattet og er umiddelbart efter
ulykken, hvor sagsøger var kommet alvorligt til skade.
det forhold, at søfartsstyrelsen ikke fandt anledning til kritik skal ikke tillægges nogen
betydning, idet, jf. rapporten, bilag b, hvoraf det fremgår, at rapporten afspejlede
skibets nuværende tilstand på de synede områder.
det fremgår af politirapportens side 2, jf. afhøringen af b (skibsføreren), at ” da wiren
og var trukket ind, og bommen var over vandet, skulle trawlen tømmes for fisk, før du
kunne begynde at bakke kutteren fri fra grundstødningen. under arbejdet med at koble
trawlens tov til fiskeposen og hejsetovet på kutteren eller umiddelbart før/efter skete
uheldet”. 3
arbejdsulykken skete formentlig fordi, at skibsføreren, fordi der var grundstødning,
ville undgå, at fiskeposen flød ind i skruen, hvorfor skibsføreren havde travlt med, at få
halet ind, og han afventede derfor ikke på signal fra sagsøger eller sikrede sig, at
sagsøger havde fået frigjort indhalerlinen fra klampen og fastgjort denne igen, og
sagsøger var af vejen.
det forhold, at der var et nødstop på skibet har ingen betydning, idet sagsøger ikke
nåede at reagere, da det gik meget stærkt.
det gøres i den forbindelse gældende, at sagsøgte er erstatningsansvarlig overfor a i
anledning af skaden.
skibsføreren udviste ikke den nødvendige agtpågivenhed, men ud fra en culpa
betragtning handlede derimod særdeles uagtsomt ved ikke at træffe de nødvendige
forholdsregler inden han begyndte at hive fiskeposen ind.
det pågældende arbejde var ikke blevet udført sikkerhedsmæssigt fuldt forsvarligt, jf.
normen i bekendtgørelse og meddelelser fra søfartsstyrelsen a, afsnit a.
der blev ikke ført et effektivt tilsyn med arbejdets udførelse. der blev ikke givet
instruktion om de faremomenter, der var forbundet med arbejdets udførelse.
sagsøgte hæfter efter, jf. sølovens § 151, for skade, der er forårsaget ved fejl eller
forsømmelse i tjenesten af skibsfører og mandskab eller andre, der udfører arbejde i
skibets tjeneste.
det fremgår af bekendtgørelse af lov om sikkerhed til søs § 10, at skibsføreren skal
sørge for, at skibet er i sikkerheds- og sundhedsmæssigt forsvarlig stand, og at arbejdet
kan tilrettelægges således, at det kan udføres sikkerheds- og sundhedsmæssigt
forsvarligt.
                                               - 6 -
     det fremgår endvidere af § 11, at den, der leder arbejdet om bord, skal sørge for, at de
     ansatte er til strækkeligt beskyttet mod ulykkestilfælde og sundhedsfarlig påvirkning og
     skal ved instruktion og tilsyn sikre, at arbejdet udføres på forsvarlig måde under hensyn
     til ulykkes- og sundhedsrisikoen.
     ulykken kunne og burde have været undgået, hvis skibsføreren enten havde
     kommunikeret med sagsøger eller haft visuel kontakt med sagsøger, inden han betjente
     spillet, hvorfor arbejdet ikke var tilrettelagt sikkerheds- og sundhedsmæssigt fuldt
     forsvarligt.
     sagsøger, ansvar forudsat, er pligtigt at udrede godtgørelse for svie og smerte, hvis
     størrelse er ubestridt, ..
     ..."
sagsøgte har i sit påstandsdokument gjort følgende gældende:
     "...
     sagsøgte imødegår sagsøgers anbringender og det bestrides at sagsøgte eller nogen for
     hvem sagsøgte hæfter har handlet ansvarspådragende.
     bevisbyrden for at sagsøgte har handlet ansvarspådragende, påhviler sagsøger. sagsøgte
     bestrider at sagsøger alene ved sin egen forklaring, har ført et tilstrækkeligt bevis.
     sagsøgte bestrider det som udokumenteret at hændelsesforløbet er som forklaret af
     sagsøger. det bemærkes i den forbindelse at der ikke er nogen vidner til selve
     hændelsen.
     det gøres gældende at årsagen til uheldet ikke ligger fast.
     ved vurderingen af om sagsøgte har tilsidesat sine forpligtelser som arbejdsgiver skal
     det tages i betragtning at sagsøger har 35 års erfaring som fisker og i mange år har været
     ansat på sagsøgtes kutter. sagsøger kender derfor kutteren indgående samt hvilke rutiner
     der gælder.
     umiddelbart forud for uheldet var kutteren i færd med at trække bomme og trawlet op
     af vandet. uheldet er sket umiddelbart i forbindelse med at fiskeposen skulle tømmes.
     det bestrides at sagsøgte har påbegyndt trækket i indhalerlinen, uden at denne var løsnet
     fra klampen. signalet til at påbegynde trækket er netop, at linen hænger løst, hvilket
     ikke kan lade sig gøre uden at sagsøger har løsnet den.
     det bestrides endvidere, at sagsøgte skulle afvente et signal fra sagsøger eller at synlig
     kontakt mellem b og sagsøger havde gjort nogen forskel.
     grundstødningen på en revle har endvidere ikke haft nogen indflydelse på proceduren
     med at trække fiskeposen ind, og der var således hverken travlt med at få gjort dette
     eller nogen risiko for at fiskeposen skulle flyde ind i skibets skrue.
     det gøres gældende, at sagsøgtes kutter er indrettet fuldt ud forsvarligt, herunder med
     en nødstopsfunktion som sagsøger med lethed kunne have anvendt, hvis det var
                                                - 7 -
       påkrævet. søfartsstyrelsen, som var på kutteren og afholdt syn, konstaterede således
       ikke fejl eller mangler på denne, ligesom heller ikke søfartsstyrelsen har kunne angive
       en årsag til uheldet.
       det gøres gældende, at sagsøgte har iagttaget samtlige forpligtelser som arbejdsgiver.
       samlet set bestrides det at der er ført noget bevis for årsagen til uheldet. uheldet må på
       den baggrund betegnes som hændeligt. af samme grund bestrides det at der på nogen
       måde er handlet ansvarspådragende.
       ..."
rettens begrundelse og afgørelse
det lægges til grund, at fiskeskipper b beordrede sagsøgeren på dækket, da rejetrawlet skulle
bjerges, efter at fiskefartøjet var gået på grund. sagsøgeren, der havde mange års erfaring med
fiskeri, løsnede indhalerlinen, som skulle fastgøres til en line, der var monteret på selve
trawlet. i hver ende af de 2 liner var der fastgjort et såkaldt hugled, og disse hugled skulle
forbindes med hinanden. det er ikke ganske klarlagt, hvordan uheldet præcist skete, men på
en eller anden måde var indhalerlinen ikke frigjort fra den jernklampe, som var monteret på
ydersiden af styrehuset, inden fiskerskipperen i styrehuset begyndte at hive i indhalerlinen. et
hugled må antages at have revet den ene vinge af jernklampen af, og sagsøgeren blev med stor
kraft ramt på højre hånd af enten hugleddet eller af vingen fra jernklampen.
retten finder, at fiskeskipper b burde have afventet et klartegn fra sagsøgeren, eller at
sagsøgeren var af vejen, inden han begyndte at hive i indhalerlinen.
under disse omstændigheder må uheldet skyldes, at arbejdet ikke var tilrettelagt
sikkerhedsmæssigt fuldt ud forsvarligt, og retten finder derfor, at fiskeskipper b har handlet
ansvarspådragende over for sagsøgeren, selvom sagsøgeren på uheldstidspunktet havde fisket
i mange år.
da der ikke er rejst indsigelse imod kravet om svie og smerte i størrelsesmæssig henseende,
afsiges der deldom som nedenfor anført.
retten vil tage stilling til spørgsmålet om sagsomkostninger i forbindelse med sagens
afslutning.
thi kendes for ret:
sagsøgte, maja lyng aps, thyborøn, tilpligtes at anerkende at være
erstatningsansvarlig for det tab, sagsøger, a, har lidt som
følge af den skade, han pådrog sig den 20. april 2014 om bord på "l248",
og sagsøgte tilpligtes inden 14 dage til sagsøgeren at betale 73.500 kr. med
 procesrente fra sagens anlæg den 7. marts 2016, til betaling sker.

source: retspraksis

LICENSE:
Creative Commons Legal Code

CC0 1.0 Universal

type: caselaw

jurisdiction: Denkmark


text:
v0154000 - asn
                                    udskrift
                                         af
                    sø- & handelsrettens dombog
                                   ____________
den 20. december 2006 blev af retten i sagen
v-154-04
forchromnings industrien aps
(advokat flemming boye v/advokat jesper ginnerup)
mod
ilva a/s
(advokat peter lind nielsen)
afsagt sålydende
d o m:
indledning og påstande
sagen drejer sig om, hvorvidt nogle af ilva a/s (ilva) markedsførte bordben
krænker forchromnings industrien aps´ (fci) ret til sekstrådsbordben efter op-
havsretsloven og/eller markedsføringsloven.
fci har nedlagt følgende påstande:
    1. ilva forbydes at indføre, markedsføre samt videresælge sekstrådsbord-
       ben, svarende til de for ilva i kina fra ultimo 2003 producerede og til ilva
       leverede, og som har produktlighed og forvekslelighed med det af fci
       udviklede og producerede sekstrådsbordben.
                                       - 2 -
    2. ilva tilpligtes at betale 91.152 kr. i erstatning, subsidiært et mindre be-
        løb, med tillæg af procesrente fra sagens anlæg den 8. december 2004.
ilva har påstået frifindelse.
sagsfremstilling
john eriksen, der er uddannet smed, indledte i begyndelsen af 1990’erne et
samarbejde med ilva. i 1994 begyndte han produktion og levering af et
sekstrådsbordben til møbelkæden ilva til erstatning for et tidligere leveret
tretrådsbordben. produktionen skete for virksomheden j.e. design v/tove erik-
sen. denne virksomhed blev med virkning fra den 1. august 1997 overdraget til
fci, der ejes af søren jensen. ved overdragelsen blev samtlige immaterielle ret-
tigheder, herunder ”firma ilva stel sekstråd spisebord og sofabord” overdraget.
fci handlede herefter med ilva indtil efteråret 2000, hvorefter fci lod john erik-
sen producere og sælge trådbenene i eget navn, uden at de immaterielle rettig-
heder til bordbenene blev ført tilbage til john eriksen.
i eftersommeren 2003 ophørte ilvas og john eriksens samarbejde, hvorefter ilva
begyndte at importere og markedsføre lignende sekstrådsbordben fra kina.
i brev af 27. november 2003 meddelte advokat flemming boye på vegne af fci,
at ilvas erhvervelse af identiske trådben fra anden side stred mod fci´s rettig-
heder til bordbenene.
syn og skøn
under sagen har som syns- og skønsmand været udpeget designer, m.d.d., eb-
be gehl, der har afgivet erklæring af 20. november 2005, hvoraf fremgår:
”spørgsmål 1: skønsmanden bedes beskrive det af sagsøger producerede
sekstrådsbordben med hensyn til anvendt materiale, dimensioner, vægt samt
udseende/design.
svar:
det af sagsøger producerede sekstrådsbordben er fremstillet af stål og efterføl-
gende blankforkromet. benets højde er totalt 710 mm. benets vægt er 989 g.
benet har foroven en rektangulær monteringsplade, 100 x 135 x 2 mm. med 4
stk. ø/8 huller. et hul i hvert hjørne af monteringsplade. hullerne er til monte-
ringsskruer for fastgørelse af bordbenet under en bordplade.
                                        - 3 -
i bordbenets øverste ende på monteringsplade er et bundt af 6 stk. ø/10 mm
runde rør påsvejset. alle 6 stålrør er 710 mm lange. rørene er placeret på pla-
den i en sekskantformation med 50 mm centerafstand mellem hvert rør. seks-
kantfigurens tværmål er 75 x 105 mm i centerafstand. i bordbenets anden ende
samles de seks rør i et tæt bundt således at de løber parallelt de sidste 110 mm.
rørene er holdt sammen med en svejsning 85 mm over gulv synlig på benenes
smalle sider som en enkelt 20 mm lang svejsning (se fotoark 3).
stålrørenes forløb fra bordbenets top på monteringspladen til afslutningen, hvor
rørene løber sammen, er et jævnt forløb i en blød konkav bue. bordbenet får
derved populært sagt form som et seksbenet, omvendt eiffeltårn. hvert af de
seks benrør afsluttes, formoder jeg, med en plastprop mod gulvet. plastpropper
var ikke monteret på sagsøgers fremsendte bordben. (fotoark 1-2)
spørgsmål 2: skønsmanden bedes beskrive det for ilva a/s i kina producerede
sekstrådsbordben med hensyn til anvendt materiale, dimensioner, vægt samt
udseende/design.
svar:
det af sagsøgte ilva a/s producerede sekstrådsbordben er ligeledes fremstillet
af blank forkromet stål. benet er praktisk talt i alle detaljer identisk med sagsø-
gers bordben. bordbenets højde er totalt 710 mm. benets vægt 982 g.
bordbenet har foroven en rektangulær monteringsplade 100 x 135 x 2 mm med
4 stk. ø/8 huller. et hul i hvert hjørne af monteringsplade beregnet til skruer for
fastgørelse af bordbenet under en bordplade.
på monteringspladen i bordbenets øverste ende er et bundt af 6 stk ø/10 mm
runde rør påsvejset. alle 6 stålrør er 710 mm lange. rørene er placeret i en
sekskantet figur med 50 mm centerafstand mellem hvert rør. sekskantfigurens
tværmål er 75 x 105 mm i centerafstand. i bordbenets anden ende samles de
seks rør i et tæt bundt, som løber parallelt i et tæt bundt de sidste 110 mm. rø-
rene er sammenholdt[] med svejsninger, synlige på benbundtets to modstående
smalle sider og ses som to små svejseklatter (fotoark 3).
stålrørenes forløb fra benets monteringsplade og top til afslutningen, hvor røre-
ne løber sammen i et bundt, er et jævnt forløb i en blød konkav bue. bordbenet
får derved form som et seksbenet, omvendt eiffeltårn. hvert benrør afsluttes
med en plastprop mod gulvet (fotoark 1-2).
                                        - 4 -
spørgsmål 3: er det efter skønsmandens opfattelse i overensstemmelse med
praktisk erfaring i forbindelse med gennemarbejdning af materialevalg og de-
sign, at de af ilva a/s i kina producerede sekstrådsbordben kan være udviklet
og fremstillet uden kendskab til de af sagsøger producerede sekstrådsbordben.
svar:
nej. udformningen og alle detaljer samt mål, dimensioner og kurver er på det af
ilva a/s producerede bordben så identiske med sagsøgers bordben, at det er
usandsynligt, at ilva a/s´ ben kan være udviklet uden kendskab til sagsøgers
bordben.
spørgsmål 4: fremstår de af ilva a/s i kina fremstillede sekstrådsbordben efter
skønsmandens opfattelse som en efterligning eller en kopi af de af sagsøger pro-
ducerede sekstrådsbordben. skønsmandens svar bedes nærmere begrundet.
svar:
ja. det af ilva a/s producerede bordben er praktisk talt identisk med det af
sagsøger producerede bordben. ilvas a/s´ bordben er igangsat senere end
sagsøgers bordben og udformet til at erstatte netop sagsøgers bordben. følgelig
må det ses som e[n] efterligning af sagsøgers bordben og betegnes som e[n]
kopi af sagsøgers bordben.
spørgsmål 5: består der nogen forskel i kvalitet/materialevalg og finish mellem
de 2 typer sekstrådsbordben.
svar:
nej. der er ikke nogen væsentlig forskel, hverken i kvalitet/materialevalg eller
finish. som det fremgår af min besvarelse af spørgsmål 1 og 2, er praktisk talt
alle detaljer, alle dimensioner og materialer helt identiske. de meget små og få
forskelle, der kan iag[t]tages, beskrives i følgende svar 6.
spørgsmål 6: såfremt spørgsmål 5 besvares bekræftende bedes skønsmanden
nærmere angive, hvori eventuelle forskelle består.
svar:
mindre forskelle kan ses i forkromningen, idet dele af sagsøgers bordben frem-
står knap så blank i forchromningen som sagsøgtes. der ses forskel i sammen-
svejsningen i benenes nederste parallelle del, idet sagsøgers bordben er sam-
mensvejset med én ca. 20 mm aflang svejsning på hver af benafslutningens to
smalle modstående sider. dette i modsætning til sagsøgtes bordben, hvor sam-
mensvejsningen i samme område er udført som to små svejsepunkter. (vist på
fotoark 3)
                                          - 5 -
spørgsmål 7:fremstår sagsøgers sekstrådsbordben som et originalt værk og
som resultatet af en selvstændig designmæssig nyskabelse præget af sagsøgers
individualitet i forhold til, hvad der var kendt på markedet i 1994, herunder de af
stilling furniture fremstillede tretrådsbordben.
svar:
nej. hverken omtalte tretrådsben eller sagsøgers sekstrådsbordben kan beteg-
nes som et produkt med stor selvstændig værkshøjde eller som en designmæs-
sig nyskabelse. lignende benkonstruktioner er set før og selve princippet med at
samle relativt spinkle materialer i en kegleformet konstruktion for derved at op-
nå stor styrke trods relativt spinkle dimensioner, er et kendt og tidligere brugt
motiv. princippet og motivet er bl.a. benyttet af nordiske møbeldesignere som
bruno mathsson, bernt, gerlev knudsen, rud thygesen og johnny sørensen, o
og m design m.fl. samt adskillige internationale designere. der markedsføres nu
som tidligere en række produkter med beslægtede benkonstruktioner.
jeg ser ikke sagsøgers produkt som en unik videreudvikling af ”eiffeltårnsprin-
cippet” som er kendt og markedsført i en række udgaver med både to, tre, fire
eller flere opstandere.
sagsøgtes seksbenskonstruktion er en videreudvikling af en form og et eksiste-
rende princip uden at der er tilført det allerede kendte princip noget væsentligt
nyt eller designmæssigt tilført bordbenet et væsentligt nyt eller selvstændigt ud-
tryk. sagsøgers produkt må ses som en designvariant over et kendt og tidligere
brugt tema, dog i sin specifikke udformning med sine seks ben, med et vist eget
særpræg.
spørgsmål 8: besvares spørgsmålet bekræftende, anmodes skønsmanden om at
beskrive, hvilken bearbejdning og særpræg der gør, at sagsøgers sekstrådsbord-
ben designmæssigt adskiller sig fra konkurrerende produkter og kendte princip-
per.
svar:
sagsøgers sekstrådsbordben adskiller sig fra lignende produkter, jeg har kend-
skab til, alene i kraft af sin udformning, hvor de seks stålrør/opstandere er sam-
let i en let fladtrykt sekskantform, symmetrisk over kun to akser, og således at
de seks stålrør ved gulvet mødes parvis i en figur på 2 x 3 rør. (fotoark 2)”
nedenfor ses syns- og skønsmandens fotoark 1-3.
 - 6 -                                          - 7 -
ilvas tretrådsben
ilva har som dokumentation for, at sekstrådsbenet alene er en sammenstilling af
to tidligere udviklede tretrådsben fremlagt bilag a, b og e, der alle er tegninger
af dette ben. bilag e er gengivet nedenfor.
der er uenighed om, hvem der har designet dette bordben. ifølge ilva er det
virksomheden stilling furniture, der har udviklet bordbenet og senere overdra-
get rettighederne hertil til ilva. ilva har i den forbindelse fremlagt aftale af 8. ok-
                                           - 8 -
tober 2001, hvoraf fremgår, at stilling furniture har overdraget rettighederne til
et tretrådsben til ilva mod betaling af 30.000 kr. med tillæg af moms.
fcis tabsopgørelse
fci har som dokumentation for sit tab fremlagt en række fakturaer for perioden
7. januar 2000 til 18. september 2003 samt revisorerklæring af 25. november
2004 udarbejdet af registreret revisor jess højvar petersen. af erklæringen
fremgår følgende:
”revisorerklæring:
i forbindelse med en opstået sag mellem ilva a/s og forchromnings industrien aps, har
jeg som revisor for forchromnings industrien aps, foretaget en gennemgang af selska-
bets beregnede tab for perioden 01.01.03. – 31.12.04. på kr. 91.152,-.
jeg har konstateret, at beregningen er foretaget i henhold til bilag af den 25.08.04. fra
j.e. design og forchromnings industrien aps.
vedrørende den beregnede omsætning, er denne beregnet som et gennemsnit for perio-
den 01.01.01.-30.09.03. jeg har stikprøvevis kontrolleret fakturaer vedrørende omsæt-
ningen for perioden.
jeg kan oplyse, at kalkulationen vedrørende produktionspris pr. sæt, er beregnet udfra
faktisk forbrug af materialer og arbejdsløn.
kalkulationen er beregnet af selskabets ledelse. jeg har stikprøvevis kontrolleret kalkula-
tionen.
jeg kan erklære, at det opgjorte tab efter min opfattelse er både rimelig og saglig be-
grundet henset til de fremlagte oplysninger.
…”
fcis omsætning i den nævnte periode er opgjort til 417.780 kr. svarende til
1899 ben à 220 kr., og produktionsomkostningerne til 326.628 kr.
forklaringer
søren jensen har forklaret, at han har kendt john eriksen siden slutningen af
1970´erne. i 1990´erne begyndte fci at overfladebehandle bordben for john
eriksen. der var tale om tretråds- og firetrådsben, som blandt andet blev leveret
                                        - 9 -
til ilva. john eriksen har tegnet tretrådsbenet. fci forkromede også bordben for
stilling furniture.
han deltog ikke i drøftelserne mellem john eriksen og ilva om udviklingen af
sekstrådsbenet. i 1994 var der ikke andre sekstrådsben på markedet end john
eriksens.
baggrunden for overdragelsen fra j. e. design v/tove eriksen var, at omsætnin-
gen i virksomheden var for lille. efter overdragelsen blev john eriksen ansat hos
fci.
i 2003 kom der mange ordrer på sekstrådsben fra ilva, og frem til sommeren
2003 var der en stigning i omsætningen. i sommeren 2003 ophørte ordrerne
imidlertid. en medarbejder hos ilva fortalte, at ilva havde fundet en ny produ-
cent. ophøret kom uvarslet, og fci havde ikke forud for opsigelsen annonceret
prisstigninger. fci ville gerne have fortsat med at levere trådben, og selskabet lå
inde med meget stort varelager. de forsøgte forgæves at sælge restlageret til il-
va og at få et mindre beløb for at afstå rettighederne til benene.
de blev opmærksomme på kopibenene ved, at en medarbejder hos fci havde
købt et bord i ilva med sekstrådsben, der lignede deres bordben fuldstændig,
bortset fra at benene var lidt blankere. ved nærmere eftersyn kunne de endvide-
re konstatere, at svejsningerne var anderledes. sebastian bøhmer fra ilva oply-
ste, at benene var fra kina.
de har opgjort selskabets tab fra den 1. oktober 2003, hvor ordrerne ophørte.
vidnet har udleveret alle fakturaer på den hidtidige omsætning til revisor, som
på den baggrund har udregnet tabet. de har i gennemsnit solgt knap 2.000 sæt
om året.
sebastian bøhmer har forklaret, at han har været ansat i 12 år hos ilva. da
han begyndte i afdelingen for spiseborde, fik de leveret tretrådsben fra stilling
furniture. ilva købte senere tegningerne til benene af stilling furniture, selv om
de mente, at idéen, og dermed rettighederne til benene, egentlig var ilvas. de
lagde herefter produktionen af bordbenene hos john eriksen.
ilva havde et tæt samarbejde med john eriksen. på ilvas foranledning diskute-
rede de stabiliteten på tretrådsbenene, da de fik klager over, at de tungere spi-
seborde var ustabile. der havde hele tiden været problemer med stabiliteten, og
john eriksen kan derfor have talt med en anden medarbejder hos ilva om det.
                                       - 10 -
opdraget til john eriksen var at lave et mere stabilt bord. john eriksen fik ikke
udleveret tegninger, skitser eller nærmere anvisninger. john eriksen foreslog fi-
retrådsbenet, som de fik en prøve på, men det var ilvas daværende ejer og di-
rektør, jørgen linde, der fik idéen til sekstrådsbenet, som de kom frem til ved at
sætte to sæt tretrådsben sammen. de talte på intet tidspunkt om rettighederne
til benene med john eriksen, men john eriksen har aldrig lavet sekstrådsben til
andre end ilva, fordi det måtte han ikke.
bruddet mellem parterne kom, fordi markedet ændrede sig. john eriksen varsle-
de voldsomme prisstigninger på 14 % på nye ordrer, hvilket ilva ikke kunne ac-
ceptere, da markedet udviklede sig i den modsatte retning. han sendte et brev
til john eriksen, hvor han opsagde samarbejdet på grund af prisstigningerne.
han oplyste endvidere, at ilva ville gå til en anden producent. john eriksen tog
opsigelsen tungt, men sagde ikke, at ilva var forhindret i at gå til en anden pro-
ducent på grund af rettighederne til benene.
han sendte et eksemplar af sekstrådsbenet til kina med henblik på at få det ko-
pieret. han så ingen problemer heri, da han var af den opfattelse, at rettighe-
derne til bordbenet var ilvas. han aftalte med john eriksen, at ilva ville aftage
hele restlageret af bordben. john eriksen fortalte ham, at der lå et endnu større
restlager af råmaterialer. da dette restlager repræsenterede et stort beløb, afvi-
ste han at aftage det. han blev herefter kontaktet af fci, der sagde, at rettighe-
der til benene var deres.
syns- og skønsmand ebbe gehl har vedstået sin erklæring og supplerende
forklaret, at bordbenene fremstår som identiske for en fagmand og dermed også
for en forbruger. han er ikke vidende om, at der laves andre sekstrådsben, men
der laves andre ben efter samme princip. princippet har været kendt længe.
bruno mathssons er det mest kendte, og siden er der lavet et utal af variationer
over temaet. om man vælger seks, syv eller otte ben er ligegyldigt, da der over-
ordnet set er tale om en flok af ben. det, at der er seks ben, gør det derfor ikke
særligt specielt. der er kun fire tråde i det af bruno mathssons designede bord-
ben, og det er stabilt, så seks tråde er muligvis ikke nødvendigt for at sikre sta-
bilitet. sekstrådsbenet har et vist eget særpræg. hvis man sætter to sæt
tretrådsben som vist i bilag a, b og e sammen vil man, bortset fra enkelte afvi-
gelser, nå frem til de i sagen omhandlede sekstrådsben.
john eriksen har forklaret, at han er uddannet smed. han fik kontakt til ilva
omkring 1985. i 1991 spurgte ilva, om han kunne udvikle nogle lette bordben til
                                       - 11 -
træplader. en medarbejder hos ilva viste ham et billede af piet hein-bordet og
sagde, at benene skulle være i den stil. han lavede herefter et firetrådsben, og
da ilva samtidig lavede en superellipseplade, kom bordet til at ligne piet hein-
bordet, hvilket der kom en sag ud af. han ophørte derfor med at producere fi-
retrådsbenet og udviklede i stedet en model med tre tråde, som han viste til ilva
i februar 1993. denne model blev sat i produktion. der var da mange på marke-
det, der producerede tretrådsben. han prøvede at få designet mønsterbeskyttet,
men det var ikke særpræget nok. det var ham, der lavede tretrådsbenet til stil-
ling furniture, men stilling furniture mente, at de havde rettighederne til bord-
benene.
på et tidspunkt fortalte en sælger hos ilva, jørgen nielsen, at tretrådsbenet var
ustabilt. han kontaktede en ingeniør, der sagde, at han skulle prøve at bukke
flere tråde ind mod hinanden. han lavede herefter et ben med seks tråde. jørgen
nielsen foreslog, at han lavede et ben med fem tråde. han fik ingen tegninger.
han fik ikke at vide, at ilva ønskede et sekstrådsben. det var derfor hans idé i
samarbejde med ingeniørens og ikke ilvas.
han solgte virksomheden til fci, da han ikke kunne få økonomien til at hænge
sammen. ilva aftog 60-90 % af hans produktion. da han solgte virksomheden,
overtog fci salget. der blev da solgt ca. 2.000 stel om året.
i august 2003 blev han ringet op af sebastian bøhmer, der sagde, at ilva ikke
længere ville købe bordbenene. det var første gang, at han hørte, at de ikke ville
købe flere. omkring en måned tidligere havde han dog bemærket, at der ikke
kom flere ”flydende” ordrer ind. en medarbejder hos ilva var da på ferie, og han
troede, at det var årsagen til nedgangen i ordrerne.
han blev meget overrasket over opsigelsen af samarbejdet. begrundelsen for
opsigelsen var, at ilva kunne få benene billigere andetsteds. han fik ingen skrift-
lig opsigelse fra ilva, ligesom han ikke i øvrigt modtog noget brev fra ilva. han
havde ca. 3 måneders lager liggende ved opsigelsen, som han ikke havde mulig-
hed for at sælge til andre. han foreslog, at han fik sit lager betalt af ilva, men il-
va købte hverken hel- eller halvfabrikata efter opsigelsen.
der havde været prisstigninger på bordbenene hen ad vejen. i foråret 2003 kan
han godt have talt om prisstigninger, men han havde ikke forud for opsigelsen
varslet prisstigninger i størrelsesordnen 14 %. ilva havde ikke udtrykt nogen
utilfredshed med produktet.
                                        - 12 -
der findes ikke andre sekstrådsben på markedet end hans. med fem tråde ville
designet blive ødelagt. hans sekstrådsben har ikke noget med tretrådsbenet at
gøre. udformningen af sekstrådsbenet var også funktionelt bestemt, da det skul-
le være stabilt.
jørgen nielsen har forklaret, at han gennem mange år har arbejdet som sæl-
ger i ilva. ilva solgte først et firetrådsben, hvilket imidlertid blev forbudt. han
kan ikke huske, om john eriksen også producerede dette ben. herefter lavede de
tretrådsbenene, som imidlertid var ustabile, hvorfor kunderne klagede over dem.
han ved ikke, om tretrådsbenet var john eriksens opfindelse. han talte af og til
med john eriksen og spurgte ham, om han ikke kunne finde en anden konstruk-
tion. vidnet nævnte i den forbindelse formentlig muligheden med fem eller seks
tråde, men det var john eriksen, der skulle komme med en løsning. john eriksen
fik ingen tegninger, anvisninger eller beskrivelser. kort tid efter kom john erik-
sen med en prøve på sekstrådsbenet, som var væsentligt mere stabil. han ved
ikke, om der var nogen korrespondance mellem john eriksen og ilva vedrørende
forløbet. ham bekendt var der ikke andre producenter af sekstrådsben. john
eriksen var selvstændig og ikke ansat hos ilva.
per bardtrum har forklaret, at han har været produktchef hos ilva, hvor han
senest var ansat i perioden 1990-1999. ilva modtog ikke mange reklamationer
over manglende stabilitet ved tretrådsbenene. på et tidspunkt skulle der imidler-
tid laves et nyt massivt bord, der var dobbelt så tungt som de eksisterende. der
var derfor behov for en ny benkonstruktion. han havde i den anledning en dialog
med john eriksen sammen med jørgen linde. jørgen linde bad john eriksen om
at lave et sekstrådsben. firetrådsbenet var ikke til diskussion, og fem tråde ville
give asymmetri. john eriksen lavede forskellige prøver, og de så fire-, fem- og
sekstrådsben. de drøftede ikke rettigheder med john eriksen. han er ikke be-
kendt med aftalen med stilling furniture. der forelå intet skriftligt materiale til
brug for udviklingen af sekstrådsbenet.
parternes argumenter
fci har anført, det er tvivlsomt om benkonstruktion er beskyttet efter ophavs-
retsloven. derimod må konstruktionen antages at være beskyttet i medfør af
markedsføringsloven. efter markedsføringsloven kræves alene, at produktet har
en behersket grad af særpræg, der adskiller det fra andre produkter i sin frem-
toning. skønsmanden har i sin erklæring anført, at benkonstruktionen har et vist
eget særpræg, hvilket er blevet gentaget under forklaringen. det fremgår videre
af forklaringen, at valget af seks tråde ikke alene er funktionelt bestemt. det må
                                        - 13 -
derfor lægges til grund, at sekstrådsbenet efter markedsføringsloven er beskyt-
tet mod efterligning.
ilva har ikke godtgjort, at bordbenene er blevet udviklet på baggrund af et bun-
det opdrag givet af ilva. john eriksen har således forklaret, at han ikke modtog
noget oplæg om, at han skulle lave et ben med seks tråde. det er endvidere
udokumenteret, at ilvas direktør skulle have foreslået sekstrådsbenet. derimod
har jørgen nielsen forklaret, at der ikke var givet en bestemt opgave, men at
jørgen nielsen godt kan have foreslået fem eller seks tråde.
de ben, der er produceret i kina, er en slavisk efterligning af john eriksens
bordben. dette fremgår af syns- og skønserklæringen og af sebastian bøhmers
forklaring. der foreligger endvidere en konkurrencesituation, da det originale
produkt blev taget ud af markedet og erstattet af kopiproduktet. ilva var be-
kendt med det originale produkt, og der foreligger derfor ond tro fra ilvas side.
der er endvidere ingen undskyldende omstændigheder for ilvas handling, som fx
leveringsnægtelse fra john eriksens side. da der således foreligger en krænkel-
se, er sanktionen forbud, hvilket er hjemlet i markedsføringslovens § 13, stk. 1.
markedsføringslovens § 13, stk. 2, hjemler endvidere ret til erstatning efter de
almindelige erstatningsregler. fci har lidt et tab, der udgøres dels af et afsæt-
ningstab, dels af tab for markedsforstyrrelse. det er åbenlyst, at der er lidt et
omsætningstab, da ilva har erstattet fcis produkt med et kopiprodukt. størrel-
sen af omsætningstabet for perioden 1. oktober 2003 til 31. december 2004 er
forsøgt beregnet af revisor jess højvar petersen. fci har fremlagt alle fakturaer
for perioden, hvoraf det fremgår, at det gennemsnitlige salg over en periode på
15 måneder er beregnet til 1.900 sæt. da der var en stigning i omsætningen i
tiden frem til opsigelsen, er et salg på 1.900 sæt lavt sat. tabet på 91.000 kr. er
beregnet på baggrund af en avance på 48 kr. pr. bordben.
de øvrige erstatningsbetingelser som kausalitet og adækvans er ligeledes op-
fyldt. der kan endvidere ikke antages at foreligge egen skyld, da det ikke er be-
vist, at john eriksen forud for opsigelsen havde varslet en voldsom prisstigning,
som kunne begrunde opsigelsen.
ilva har anført, at sekstrådsbenet ikke er beskyttet efter ophavsretsloven, da
benkonstruktionen ikke har den fornødne værkshøjde. konstruktionen er heller
ikke beskyttet i medfør af markedsføringsloven, da den ikke har en passende
grad af særpræg. benenes særpræg består i, at de er udformet af seks tråde, og
den måde, trådene er knækket på. sidstnævnte fremgår imidlertid af tretråds-
                                      - 14 -
benet, og sekstrådsbenet er derfor ikke andet, end resultatet af en parring af to
tretrådsben. der er derfor ikke tilført noget nyt ved udviklingen af sekstrådsbe-
net. syns- og skønsmanden har i den forbindelse forklaret, at det er nærliggende
at komme frem til sekstrådsbenet ved en sådan parring. udformningen af benet
er endvidere funktionsbestemt, da det er nødvendigt for stabiliteten, at benet
består af seks tråde.
hvis benene må antages at have fornødent særpræg, så tilkommer eneretten til
benene ilva, da ilva har leveret en væsentlig indsats ved udviklingen af bordbe-
nene. john eriksen havde således et delvist bundet opdrag, idet ilva ønskede et
mere stabilt ben, der fortsat var udformet efter ”eiffeltårnsprincippet”, og da an-
dre havde nævnt muligheden for at lave et bordben med fem eller seks tråde.
fci har endvidere ikke medvirket ved markedsføringen af bordbenene. hos slut-
kunderne var bordbenene kendt som ilvas bordben. særpræget er derfor indar-
bejdet af ilva, hvorfor rettighederne tilkommer ilva.
fci bærer selv ansvaret for bruddet mellem parterne, der ifølge sebastian bøh-
mers forklaring kom på grund af voldsomme prisstigninger. denne forklaring un-
derstøttes af john eriksens, hvoraf det fremgår, at han havde talt om en pris-
stigning i foråret 2003. en prisstigning er i et tilfælde som det foreliggende det
samme som leveringsnægtelse. produktionspriserne på møbelproduktion stiger
ikke, tværtimod er de faldende, og det var baggrunden for, at ilva ønskede en
billigere leverandør. da ilva mente, at man havde rettighederne, fik ilva i god
tro produceret kopier af bordbenene i kina.
fci har ikke dokumenteret noget tab. af fci´s egen opgørelse over omsætnin-
gen fra 1995-2003 fremgår det, at man i intet år nåede den gennemsnitlige om-
sætning, der fremgår af revisors erklæring. tabet er derfor udokumenteret, og
hvis ilva skal betale erstatning, skal erstatningen udmåles skønsmæssigt til et
væsentligt lavere beløb.
rettens begrundelse og resultat
efter skønsmandens erklæring har bordbenene ikke værkshøjde, men dog et vist
eget særpræg. retten finder ikke grundlag for at tilsidesætte skønsmandens vur-
dering. bordbenene er dermed ikke beskyttet efter ophavsretsloven, men alene
efter markedsføringsloven.
                                        - 15 -
det findes ikke godtgjort, at der forelå et samarbejde om designet mellem ilva
og john eriksen. retten har herved lagt vægt på, at der ikke foreligger noget
skriftlig oplæg, at det alene efter forklaringerne er godtgjort, at ilvas opdrag be-
stod i at, der skulle udvikles et mere stabilt bordben, og at der heller ikke, efter
at ilva havde fremsat anmodningen om et mere stabilt bordben, var nogen dia-
log mellem parterne om udviklingen af benene. bordbenene må derfor antages
at være udviklet af john eriksen alene, og rettighederne til benkonstruktionen
tilkom derfor john eriksen, som har overdraget sin ret til fci.
da bordbenene har et vist særpræg, er bordbenene beskyttet mod efterligning i
medfør af markedsføringslovens § 1. beskyttelsen omfatter ikke alle sekstråds-
ben, men alene slaviske efterligninger. i denne sag fremgår det af skønsman-
dens erklæring og sebastian bøhmers forklaring, at de bordben, ilva har ladet
producere i kina, er fuldstændige efterligninger af de bordben, john eriksen har
udviklet. ilvas markedsføring af benene er derfor i strid med markedsføringslo-
ven og kan som følge heraf forbydes, jf. markedsføringslovens § 13, stk. 1. fcis
påstand om forbud tages derfor til følge.
med hensyn til kravet om erstatning finder retten det godtgjort, at fci har lidt et
tab i forbindelse med det pludselige ophør af parternes langvarige samarbejde,
hvilket blandt andet medførte et omsætningstab. dette tab fastsættes skøns-
mæssigt til 50.000 kr. retten finder ikke grundlag for at nedsætte erstatningen
under henvisning til, at fci skulle have udvist egen skyld, da den varslede pris-
stigning ikke kan sidestilles med leveringsnægtelse.
under henvisning til rettens resultat skal ilva i sagsomkostninger til fci betale
20.000 kr. til dækning af advokatsalær, 14.375 kr. i honorar til syns- og skøns-
manden og 5.260 kr. til dækning af retsafgift.
                                thi kendes for ret:
det forbydes ilva a/s at indføre, markedsføre samt videresælge sekstrådsbord-
ben, svarende til de for ilva a/s i kina fra slutningen af 2003 producerede og til
ilva a/s leverede, og som har produktlighed og forvekslelighed med det af
forchromnings industrien aps udviklede og producerede sekstrådsbordben.
inden 14 dage betaler ilva a/s 50.000 kr. med tillæg af procesrente fra den 8.
december 2004 til forchromnings industrien aps.
                                       - 16 -
inden for samme frist betaler ilva a/s 20.000 kr. i advokatsalær, 14.375 kr. i
honorar til syns- og skønsmanden og 5.260 kr. i retsafgift.
lisbet friis                     mette christensen             christian hvidt
                                       (sign.)
                                    ___ ___ ___
                         udskriftens rigtighed bekræftes
                         p.j.v. sø- og handelsretten, den