text:
p0029007 - kta
                                     udskrift
                                          af
                      sø- & handelsrettens dombog
                                    ____________
den 25. januar 2005 blev af skifteretten i sagen
p 29/03
advokat lars pilgård
(advokat flemming hartvig pedersen)
  mod
søtoftegård a/s, bygmestre under konkurs
ved kurator, advokat troels mørch tuxen
(advokat troels mørch tuxen)
afsagt sålydende
                                       d o m:
under denne sag, der er indbragt til prøvelse for skifteretten den 29. december 2003,
har advokat lars pilgård (i det følgende benævnt anmelderen) nedlagt påstand om, at
søtoftegård a/s, bygmestre under konkurs ved kurator, advokat troels mørch tu-
xen (i det følgende benævnt boet) tilpligtes at anerkende 150.000 kr. som massekrav
i medfør af konkurslovens § 94, nr. 1.
boet har påstået frifindelse, subsidiært frifindelse mod, at et mindre beløb anerken-
des som massekrav i boet.
dommen er udfærdiget i medfør af retsplejelovens § 218 a, stk. 2.
                                            - 2 -
sagen drejer sig om, hvorvidt arbejde udført af anmelderen i perioden fra primo 2002
til 6. juni samme år er rimelige omkostninger ved forsøg på at tilvejebringe en samlet
ordning af søtoftegård a/s, bygmestres økonomiske forhold ved rekonstruktion.
søtoftegård a/s, bygmestre er stiftet i 1992 med det formål at renovere industriejen-
domme. selskabet ekspanderede kraftigt frem til 2000, og i 2001 indgik selskabet i
en struktur, hvor selskabet i hovedsagen var 100 % ejer af 6 sideordnede dattersel-
skaber. søtoftegård a/s, bygmestre var ejet af 4 juridiske og fysiske personer, hvor-
af de 3 ejere tillige havde alle aktier i ejendomsselskabet svaneparken a/s, der var
stiftet i 1999 og var en del af koncernen. i 2001 og begyndelsen af 2002 blev der ud-
arbejdet flere strukturplaner, hvoraf fremgår, at det var hensigten, at ejendomssel-
skabet svaneparken a/s skulle skifte navn til søtoftegård holding a/s og virke som
moderselskab for søtoftegård a/s, bygmestre og dennes datterselskaber samt en
række nye selskaber. de oprindelige planer blev udarbejdet i samarbejde med deloit-
te & touche og forudsatte en kapitaltilførsel på 150-200 mio. kr. da dette projekt ik-
ke lod sig gennemføre, blev samarbejdet med deloitte & touche opgivet, og i stedet
udarbejdede man i koncernen planer, der alene krævede et kapitalindskud på 20-30
mio. kr. søtoftegård a/s, bygmestre og ejendomsselskabet svaneparken a/s benyt-
tede spar nord bank a/s som bankforbindelse. den 1. marts 2002 opsagde banken
alle engagementer til fuld indfrielse med udgangen af maj 2002. engagementerne
omfattede da en anlægskredit på 26 mio. kr. med svaneparken a/s, en kassekredit på
5 mio. kr. med søtoftegård a/s, bygmestre og 5 mio. kr. til projektfinansiering. den
6. juni 2002 blev søtoftegård a/s, bygmestre taget under konkursbehandling på
grundlag af en egen konkursbegæring. advokat troels mørch tuxen blev udpeget
som kurator. ved skrivelse af 8. august 2002 anmeldte advokat lars pilgård en for-
dring i boet på 620.000 kr. uden angivelse af kravets status. kravet blev af kurator
registreret som simpelt krav i boet. ved skrivelse af 30. juni 2003 meddelte advokat
lars pilgård, at 120.000 kr. med tillæg af moms rettelig skulle henføres under kon-
kurslovens § 94, nr. 1. den 30. september 2003 foretog kurator prøvelse af kravet og
afviste dette som massekrav. da der ikke forventedes dækning til simple krav, blev
fordringen ikke prøvet med denne status. da anmelderen ikke kunne godkende kura-
tors indstilling, er sagen indbragt til prøvelse for skifteretten.
                                          - 3 -
der er under domsforhandlingen afgivet partsforklaring af advokat lars pilgård samt
vidneforklaring af tidligere direktør i søtoftegård a/s, bygmestre, flemming niel-
sen.
anmelderen har gjort gældende, at han som advokat og rådgiver for søtoftegård
a/s, bygmestre i perioden fra begyndelsen af 2002 til den 6. juni samme år har for-
søgt at tilvejebringe en samlet ordning af skyldnerens økonomiske forhold ved re-
konstruktion, hvorfor kravet kan henføres under konkurslovens § 94, nr. 1. bestem-
melsen skal fortolkes lempeligt for at undgå, at en rådgiver stiller krav om forudbeta-
ling eller sikkerhedsstillelse.
efter at selskabet havde været igennem en voldsom ekspansion frem til år 2000, var
det nødvendigt at foretage en tilbundsgående undersøgelse af hele koncernen og fore-
tage en strukturmæssig omlægning af denne, og dette var i særlig grad påkrævet, ef-
ter at spar nord bank a/s havde opsagt engagementerne den 1. marts 2002. hvis
forhandlingerne med banken havde ført til en forlængelse af opsigelsesperioden, ville
dette uden tvivl have reddet hele koncernen. arbejdet er således udført med føje og
tro på, at en rekonstruktion ville medføre en samlet ordning og dermed sikre en fort-
sat drift. det er efter praksis uden betydning, at der alene har været forhandlet med
de finansielle kreditorer, når der blot har været tilstræbt en samlet ordning. det er li-
geledes uden betydning, at spar nord bank a/s’s engagement med søtoftegård a/s,
bygmestre alene androg 5 mio. kr. anmelderen har udført et betydeligt arbejde i for-
bindelse med forhandlingerne med de finansielle kreditorer, og da tidsforbruget an-
drager mere end 100 timer, må det anmeldte krav anses for rimeligt.
konkursboet har gjort gældende, at det påhviler anmelderen at føre bevis for, at det
udførte arbejde kan henføres under konkurslovens § 94, og at denne bevisbyrde ikke
er løftet. anmelderen har alene ydet bistand i forbindelse med etablering af en ænd-
ret selskabsstruktur med det formål at opnå nye kapitalindskud samt rådgivning ved-
rørende skattemæssige forhold. dette arbejde fortsatte, efter at spar nord bank a/s
havde opsagt sine engagementer den 1. marts 2002.
anmelderens arbejde har dernæst ikke været rettet mod den samlede kreditormasse i
søtoftegård a/s, bygmestre. anmelderen forhandlede således alene med spar nord
bank a/s om en forlængelse af perioden for afvikling af engagementerne, hvilket
                                            - 4 -
udelukkende skete med det formål at få udskiftet en finanskreditor med en anden kre-
ditor. forhandlingerne drejede sig kun om et engagement på 5 mio. kr. i forhold til
søtoftegård a/s, bygmestre, mens hovedengagementet på 26 mio. kr. vedrørte sva-
neparken a/s. vareleverandørerne, der havde tilgodehavender på mere end 34 mio.
kr., blev ikke orienteret eller inddraget i forhandlingerne.
kravet kan endeligt ikke anse for rimeligt. anmelderen, der udover at være advokat
tillige har været bestyrelsesformand for flere af selskaberne, har ikke specificeret sit
honorarkrav, hverken i form af en timeopgørelse eller på anden måde. det anmeldte
krav vedrører tillige arbejde i relation til andre selskaber end søtoftegård a/s, byg-
mestre.
skifteretten skal udtale:
efter bevisførelsen, herunder navnlig de af anmelderen, lars pilgård og vidnet
flemming nielsen afgivne samstemmende forklaring, lægger skifteretten til grund, at
anmelderen allerede i 2001 i samarbejde med deloitte & touche påbegyndte udar-
bejdelsen af en ny selskabsstruktur for søtoftegård a/s, bygmestre, de tilhørende
selskaber og ejendomsselskabet svaneparken a/s, og at dette arbejde fortsatte i
2002 efter, at samarbejdet med deloitte og touche var bragt til ophør. formålet med
denne strukturændring var dels at søge at skaffe kapital med henblik på fortsat eks-
pansion, dels at forsøge at isolere og begrænse risici for de enkelte projekter i selv-
stændige selskaber og dels for at opnå skattemæssige fordele. efter de afgivne forkla-
ringer var en kapitaludvidelse ikke påkrævet forud for 1. marts 2002, hvor selskabet
fortsat var i stand til at opfylde alle sine forpligtelser.
efter at spar nord bank a/s den 1. marts 2002 havde opsagt alle sine engagementer
med selskaberne, deltog anmelderen i en række forhandlinger dels med repræsentan-
ter for spar nord bank a/s med det formål at opnå en forlængelse af afviklingsperi-
oden for engagementerne, dels med andre finansielle kreditorer, bl.a. amagerbanken
a/s, depfa bank og mezzanin kapital a/s. da det ikke var muligt at opnå en for-
længelse af kreditterne, og da der ikke kunne tilvejebringes kapital fra anden siden,
indgav selskabet egen konkursbegæring, der blev taget til følge den 6. juni 2002.
                                           - 5 -
efter anmelderens forklaring lægger skifteretten til grund, at denne - udover at være
bestyrelsesformand i en række selskaber i koncernen, bl.a. søtoftegård a/s, bygme-
stre - tillige var advokat for selskaberne. efter at han havde anmeldt en fordring på
620.000 kr. ved skrivelse af 8. august 2002, meddelte han ved skrivelse af 30. juni
2003 kurator, at 120.000 kr. med tillæg af moms rettelig skulle henføres under kon-
kurslovens § 94, nr. 1. han har ikke i forbindelse med arbejdet ført timeregnskab el-
ler foretaget anden form for registrering, herunder fordeling af arbejdet på de enkelte
selskaber i koncernen. kravet er beregnet ud fra et efterfølgende skønnet tidsforbrug
på ikke under 100 timer.
efter den af vidnet flemming nielsen afgivne forklaring lægger skifteretten endvide-
re til grund, at anmelderen fungerede som advokat for koncernens selskaber, dels an-
gående konkrete projekter i selskaberne, dels i forsøgene på kapitalfremskaffelse i
forbindelse med drøftelserne om strukturændringer og endelig i drøftelserne med
spar nord bank a/s’s opsigelse af sine engagementer.
skifteretten finder, at det af anmelderen udførte arbejde forud for den 1. marts 2002
ikke er sket med rekonstruktion for øje, men med det formål at sikre en fortsat eks-
pansion af virksomheden, hvorfor arbejde forud for dette tidspunkt allerede af denne
grund ikke kan henføres under konkurslovens § 94, nr. 1.
efter konkurslovens § 94 påhviler det anmelderen at føre bevis for, at det udførte ar-
bejde kan henføres under denne bestemmelse. skifteretten finder, at i et tilfælde som
det foreliggende - hvor anmelderen både har været bestyrelsesformand og advokat
for en række selskaber - bør stilles skærpet krav til beviset for, at arbejdet er udført
med henblik på en rekonstruktion.
da anmelderen har undladt at føre et specificeret timeregnskab med nøje angivelse af
de enkelte arbejdsopgaver såvel i relation til de enkelte selskaber som i forhold til
anmelderens opgaver som bestyrelsesformand, eller anført andre objektive omstæn-
digheder til støtte for honorarfastsættelsen, men blot efterfølgende ud fra et frit skøn
har fastsat tidsforbruget for advokatopgaverne og rekonstruktionsarbejdet, finder
skifteretten det ikke godtgjort, at det af anmelderen udførte arbejde efter den 1. marts
2002 helt eller delvist kan henføres under konkurslovens § 94, nr. 1.
                                       - 6 -
                               thi kendes for ret:
søtoftegård a/s, bygmestre under konkurs ved kurator, advokat troels mørch tu-
xen, frifindes.
anmelderen, advokat lars pilgård, betaler inder 14 dage fra dato sagens omkostnin-
ger med 16.000 kr.
                               torben kuld hansen
                                      (sign.)
                                   ___ ___ ___
                       udskriftens rigtighed bekræftes
                        p.j.v. sø- og handelsretten, den

source: retspraksis

LICENSE:
Creative Commons Legal Code

CC0 1.0 Universal

type: caselaw

jurisdiction: Denkmark


text:
- cfp
                                     udskrift
                                          af
                      sø- & handelsrettens dombog
                                   ____________
den 26. februar 2008 blev af retten i sagen
f‐4‐05
ledernes hovedorganisation s.m.f.
f
(advokat bo lauritzen)
mod
1) jimco a/s (tidligere: jimco kpc a/s)
(advokat lars brøgger)
adcit. 1) wbt scandinavian ab
(advokat thomas højlund)
adcit. 2) a
(advokat thomas højlund)
adcit. 3) b
(advokat jørgen vangsgaard)
afsagt sålydende
                                  k e n d e l s e:
ved denne kendelse tages der stilling til, om et svensk selskab, wbt scandinavian
ab, og to svenske statsborgere, a og b, den 21. september 2005 kunne adciteres af
                                         - 2 -
det danske selskab, jimco kpc a/s, der i en verserende sag, anlagt den 10. juli 2003,
var sagsøgt af ledernes hovedorganisation som mandatar for f.
sagsfremstilling
sagsøgeren, f, blev i januar 2000 ansat hos sagsøgte, jimco kpc a/s (pr. 12. juni
2006: jimco a/s) (herefter jimco kpc) som direktør (ikke registreret i erhvervs‐ og
selskabsstyrelsen). jimco kpc var et 100 % ejet dansk datterselskab af jimco a/s (pr.
12. juni 2006: kjølby – research & development a/s) (herefter jimco a/s), der tillige
har associerede selskaber på 30 % ejerbasis i 6 andre lande, herunder swedjimco
ab i sverige. moderselskabet ejes 100 % af jimmy kjølby larsen. koncernen driver
virksomhed med udvikling, fremstilling, markedsføring, salg og distribution af
luftrensningsudstyr med anvendelse af uv‐c lys og ozonteknologi. teknologien
benyttes bl.a. i emhætter mv., som sælges til storkøkkener i industrien og
restaurationsbranchen. moderselskabet jimco a/s har europæisk patent på
fremgangsmåden.
af aktionæroverenskomst (”shareholders agreement”) mellem jimco a/s og adcite‐
rede b (herefter: b), underskrevet af parterne den 22. marts 2000 med bl.a. f som
”witness”, vedrørende swedjimco fremgår bl.a., at b skulle indbetale 100.000 sek
som sin andel ved selskabets stiftelse, mens jimco a/s’ andel skulle berigtiges ved at
stille knowhow til rådighed. b’ aktieandel var 70 %, jimco a/s’ andel 30 %. af
”article 8 – partners’ covenants” fremgår bl.a.:
”…
8.1
jimco a/s and b will not at any time during the duration of this agreement directly
or indirectly engage themselves … in any form of activity that would conflict or be
in competition with the activities of the company.
…
8.3
the partners agree that for the purpose of its operations, the operations of the com‐
pany shall be geographically limited to sweden …
8.4
                                          - 3 -
all existing patents, trademarks and other industrial rights in jimco a/s’ equipment
and technology are the property of and remain the property of jimco a/s, which b
accepts.
…”
artikel 10 indeholder bl.a. bestemmelser om jimco a/s’ ejerforhold til tegninger,
tekniske dokumenter mv. og fortrolighed med hensyn knowhow mv. tilhørende
jimco a/s ‐ også i tilfælde af aftalens ophør eller jimco a/s’ salg af sin andel af sel‐
skabet.
artikel 11.3 er sålydende:
”in case any partner sells its shares to a third party, rights and obligations of the
selling partner unless otherwise stated in this agreement automatically shall be
transferred to the buying partner.”
af artiklerne 12.2 og 12.3 fremgår, at dansk ret skal være gældende i tilfælde af
uoverensstemmelser mellem parterne, og at parterne ”submit to the jurisdiction of
the courts of denmark as venue.”
i et tillæg (”addendum n°. 1”) af 13. september 2001 til aktionæroverenskomsten er
det aftalt, at swedjimco opgiver sine rettigheder til såvel navnet swedjimco som til
at distribuere jimco‐produkter. alle forpligtelser i henhold til aktionæroverenskom‐
stens artikler 10 (”confidentiality”) og 11 (”sale of shares”) skulle forblive i kraft.
alle aktiviteter og rettigheder skulle overgå til ”the owners/partners of swedjimco
ab”. dette nye selskab ejedes i forvejen af adciterede a (herefter a) og johan
cornskiöld og hed før navneændringen til swedjimco ab wiréns ventilationsteknik
ab.
af et fremlagt, ikke‐underskrevet eksemplar af en aktionæroverenskomst vedrø‐
rende det nye swedjimco ab (herefter: swedjimco ii) fremgår, at aktionærerne
skulle være jimco a/s med 30 %, a med 51 % og johan cornskiöld med 19 %. a og
johan cornskiöld skulle indskyde 100.000 sek, mens jimco a/s skulle indskyde
knowhow. dokumentet indeholder samme bestemmelser om fortrolighed, ejerskab,
salg af aktier og jurisdiktion mv. som aktionæroverenskomsten mellem jimco a/s
                                              - 4 -
og b. umiddelbart oven over rubrikkerne til dato og underskrifter ses følgende
passus:
”the partners have signed this agreement in 4 (four) copies, each of which shall be
deemed an original, as of the date first written below:”
som bestyrelse tiltrådte jimmy kjølby larsen, johan cornskiöld og f, mens a blev
administrerende direktør.
på stiftende generalforsamling den 3. april 2002 stiftede a og f adciterede 1,
selskabet wbt scandinavian ab (herefter wbt). aktiekapitalen skulle berigtiges
med 100.000 sek, og aktionærerne skulle have 50 % af aktierne hver.
den 20. juni 2002 opsagde f sin stilling som direktør i jimco kpc til fratrædelse pr.
31. december 2002.
i en telefax af den 9. juli 2002 til jimmy kjølby larsen meddelte f, at han fra onsdag
den 10. juli 2002 til mandag den 5. august 2002 agtede at holde 3 uger og 3 dages
ferie. i en skrivelse til f, ligeledes af 9. juli 2002, bortviste jimco kpc’s advokat f
”som følge af alvorligt brud på deres loyalitetsforpligtelse overfor deres
arbejdsgiver i form af konkurrencehandlinger. det er således konstateret, at de
længe inden opsigelsen af deres stilling har medvirket til stiftelsen af wbt
scandinavia ab, og at dette selskab har til hensigt at konkurrere med jimco a/s og
jimco kpc a/s. …”.
der er fremlagt nogle bilag til illustration af adciterede wbt’s aktiviteter, bl.a. en
ordrebekræftelse af 17. juni 2002 vedr. salg af 1 stk. ”kpc luftrening 1500‐39‐4” til
”restaurang gråbröder torv 21” i københavn for 52.000 kr. om ”garantitiid” var
anført: ”12 månader från leverans på swedjimco’s lager. gäller ej uv lampor”. do‐
kumentet er undertegnet ”wbt scandinavia ab a”. brevlogoet gøres af jimco kpc
gældende at ligne jimco kpc’s logo. et andet eksempel er markedsføringsmateriale
med et introduktionsbrev på engelsk, underskrevet af a, som wbt ifølge brevets
indhold har sendt til firmaer ”in same business as we are”, hvis adresser wbt har
                                           - 5 -
fundet på internettet. af skrivelsen, som var bilagt teknisk brochuremateriale,
fremgår endvidere bl.a.:
”…
wbt scandinavia ab is an environmental company, working in the air treatment
business, with focus on commercial kitchens.
we are working with the uv‐c and ozone technology (read the info brochure).
wbt scandinavia ab has its focus in europe, with highly recommended sub con‐
tractors in most of the european countries, and are now looking in to new markets.
our hope is now that you are interested in this technology.
…”
det nævnte markedsføringsmateriale er sendt til bl.a. firmaet kontec i hjortshøj,
jimco tech. pte ltd i singapore og et firma i hong kong, som alle har orienteret
jimco kpc om modtagelsen af materialet.
af en udateret skrivelse fra wbt til peter j. britton, curtin foodservice equipment i
australien, underskrevet af ”a, international manager”, hvori wbt præsenterer sig
selv og giver udtryk for håb om nærmere kontakt, fremgår yderligere bl.a. følgende:
”…
we have had a business relation with a danish company in the same business ear‐
lier, but since they don’t are reliable to work with, we had to stop the co work. we
understand that curtin foodservice equipment have had contact with the same
company, but without any luck.
…”
der er fremlagt udskrifter af wbt’s hjemmeside, hvoraf bl.a. fremgår:
”wbt … är ett internationellt miljöföretag, med huvudkontor i sverige, som
utvecklar och producerar anläggningar för rening av luft med avancerad uc‐c och
ozonteknologi.
genom den lätta åtkomligheten via åter‐försäljare och onödiga mellanhänder så kan
wbt … erbjuda er en snabb, effektiv och billig lösning på lukt och fettproblem.
wbt … skall genom tekniken med uvc‐ljus och ozon, förse processindustrin och
retstaurangbranschen med luftrening för avluft. …”
                                         - 6 -
udskrifterne er i øverste venstre hjørne betegnet ”swedjimco – wbt scandinavia
ab”. på en side med ”faq” er gengivet et spørgsmål med et svar om personers
ophold i ozonbehandlet rum, hvor første linie af svaret lød: ”jimco a/s har inga
eksempel på hututslag i samband med använding af ljusproducerad ozon.” det
fremgår, at siden sidst er opdateret den 22. februar 2002 af a. af en side, opdateret
af a den 23. december 2003, fremgår bl.a. b production ab som ”årterförsäljar”.
den 27. november 2002 afsagde retten i rudkøbing kendelse om ransagning hos f,
a og wbt.
af et brev af 2. december 2004 fra advokat sten møller fremgår om f bl.a., at denne
ikke har haft beskæftigelse siden bortvisningen. han har et løbende
driftsunderskud, som han finansierer med lån. i brevet redegøres yderligere for, at f
ikke kan anerkende at have handlet ansvarspådragende, og at han føler sig ”taget
ved næsen” af a, som har bragt ham i en situation, hvor han har været mistænkt for
illoyal adfærd. han er ”godt klar over”, at wbt formentlig har handlet ulovligt og
måske også strafbart.
der er til sagen fremlagt en udateret erklæring, ”transport af rettigheder”, under‐
skrevet af jimmy kjølby larsen for kjølby – research & development a/s og af
samme for jimco a/s. erklæringen er sålydende:
”kjølby – research & development a/s … (tidligere jimco a/s), overdrager herved
alle rettigheder, som det nævnte selskab har mod de adciterede i retssagen ved sø‐
og handelsretten, j.nr. f‐0005‐05, adciterede 1) wbt scandinavian ab, adciterede 2)
a og adciterede 3) b, til jimco a/s …”
der er enighed om, at erklæringen er underskrevet i tiden op til den 5. juli 2006,
hvor den blev indsendt til sø‐ og handelsretten som bilag til jimco kpc’s ”adcita‐
tionsprocesskrift i” af 5. juli 2006.
om sagens forløb
                                              - 7 -
den 10. juli 2003 anlagde ledernes hovedorganisation som mandatar for f sag mod
jimco kpc ved retten i rudkøbing med påstand om betaling af 82.014,25 kr., som
gjordes gældende som erstatning for manglende afregning af feriepenge. det blev i
stævningen bestridt, at betingelserne for modregning i feriepengekravet er opfyldt,
jf. ferielovens § 39, stk. 1, nr. 1.
i svarskrift af 12. august 2003 nedlagde sagsøgte, jimco kpc påstand om frifindelse
for tiden og gjorde bl.a. gældende, at jimco kpc havde et modkrav, der oversteg fs
påstand, og at jimco kpc var berettiget til at tilbageholde feriepenge, jf. ferielovens
§ 39, stk. 2. det var i svarskriftet endvidere oplyst, at jimco kpc’s modkrav
udsprang af, at f havde begået ”et retsstridigt forhold i ansættelsesforholdet ved at
opstarte konkurrerende virksomhed”, at jimco kpc havde indgivet
politianmeldelse, og at ”der [for tiden] pågår … politimæssig efterforskning.
resultatet … har betydning for opgørelsen af [jimco kpc’s] modkrav”.
efter replik af 2. september 2003 fastholdt jimco kpc i duplik af 20. oktober 2003
anmodningen om at afvente den politimæssige efterforskning, og om der ville blive
”rejst strafferetlig tiltale eller ej”. jimco kpc anførte endvidere en række erstat‐
ningsposter, som var under overvejelse.
i ”processkrift 1” af 29. oktober 2003 bestred f, at de angivne, udokumenterede
erstatningsposter kunne give grundlag for modregning efter ferielovens § 39, og
gjorde gældende, at der ikke var grundlag for at udsætte sagen på den
politimæssige efterforskning.
i et i forhold til de tidligere processkrifter længere processkrift, ”processkrift a” af
1. marts 2004, uddybede jimco kpc sagsfremstillingen og modregningskravet, og i
et ”processkrift b” af 15. marts 2004 påstod jimco kpc sagen henvist til sø‐ og han‐
delsretten.
i ”processkrift 2” af 30. september 2004 modsatte fs advokat sig en henvisning af
sagen og anførte derudover bl.a., at ”ledernes hovedorganisation alene
                                           - 8 -
repræsenterer [f] i den del af sagen, der omhandler feriepengekravet, og at [han] i
relation til et eventuelt modkrav repræsenteres af advokat sten møller …”.
i ”processkrift c” af 1. november 2004 oplyste jimco kpc bl.a. at stå ”noget uforstå‐
ende overfor, at [f] er repræsenteret af to advokater i samme sag og … at ingen af
advokaterne … har taget stilling til [jimco kpc’s] omfattende processkrift a …
sagen er fra [fs] advokater fuldstændig uoplyst for så vidt angår det af [jimco kpc]
fremsatte modkrav.” f blev samtidig opfordret til at kommentere ”processkrift a
med tilhørende bilagsmateriale” samt til at redegøre for sin nuværende
erhvervsmæssige situation.
i ”processkrift 3” af 3. januar 2005 besvarede f alene opfordringen vedrørende den
erhvervsmæssige situation.
i ”processkrift d” ligeledes af 3. januar 2005 nedlagde jimco kpc selvstændig på‐
stand om fs betaling af 1 mio. kr. sagen blev på ny begæret henvist til sø‐ og
handelsretten.
i et yderst kortfattet ”processkrift 4” af 18. januar 2005 anførte f bl.a. på ny, at
ledernes hovedorganisation alene repræsenterer f i relation til feriepengekravet.
ved kendelse af 10. februar 2005 henviste retten i rudkøbing sagen til sø‐ og han‐
delsretten, idet ”markedsføringsloven skønnes at kunne få væsentlig betydning for
sagens udfald, jf. markedsføringslovens § 14, stk. 1, og idet sagen vedrører et an‐
sættelsesforhold, hvor fagkundskab til handelsforhold skønnes at være af betydning
for sagens afgørelse, jf. retsplejelovens § 226, stk. 3.” det fremgik af retsbogen end‐
videre, at advokat bo lauritzen ”indtræder som ny advokat for {f], herunder i
relation til det af [jimco kpc] rejste modkrav”, og at der ikke længere var tvist om
sagens henvisning til sø‐ og handelsretten.
i sit første processkrift for sø‐ og handelsretten, ”processkrift v” af 19. april 2005
kommenterede f jimco kpc’s modkrav, over for hvilket han nedlagde påstand om
frifindelse subsidiært frifindelse mod betaling af et mindre beløb. det var i
                                           - 9 -
processkriftet oplyst, at politimesteren i svendborg efter ransagning den 18. marts
2003 på bl.a. fs adresse den 19. april 2004 havde opgivet at rejse tiltale.
ved adcitationsstævning af 20. september 2005, modtaget af sø‐ og handelsretten
den 21. september 2005, indstævnede jimco kpc de tre adciterede, wbt, a og b,
alle hjemmehørende i sverige, med påstand om, at de ”… in solidum med [f]
tilpligtes at betale [jimco kpc] kr. 1.000.000 …”. af adcitationsstævningens
sagsfremstilling fremgår indledningsvis, at sagen ”drejer sig om, hvorvidt
adciterede 1, adciterede 2 og adciterede 3 sammen med sagsøger f har misligholdt
deres forpligtelser overfor [jimco kpc] og om de har overtrådt
markedsføringslovens § 1, § 2 og § 10 henholdsvis de tilsvarende svenske
markedsføringsretlige regler.”
i en skrivelse af 26. september 2005 til sø‐ og handelsretten rejste f ”indsigelse mod,
at kravene mod [de adciterede] inddrages under sagen, jf. retsplejelovens § 250, stk.
2, nr. 3. indsigelsen er i det væsentlige begrundet i, at det forekommer urimeligt, at
[f], der stævnede [jimco kpc] for tilgodehavende feriegodtgørelse, inddrages i en
regulær erhvervssag, som kan antage betydeligt omfang. [f] vil gerne fremkomme
med yderligere argumentation til støtte for indsigelsen, men finder det
hensigtsmæssigt, at dette afventer rettens afgørelse af, om de øvrige adcitationskrav
er opfyldt, herunder betingelsen om at de adciterede har værneting her i landet, jf.
retsplejelovens § 250, stk. 2, nr. 1.”
de adciterede nedlagde i svarskrifter af henholdsvis 28. februar 2006 og 23. marts
2006 påstand om afvisning, subsidiært frifindelse.
der har herefter været yderligere skriftveksling mellem jimco kpc og de adciterede
om afvisningsspørgsmålet. i ”processkrift vi” af 20. juni 2006 uddybede f sin
indsigelse mod adcitationen. der var i processkriftet ingen påberåbelse af
retsplejelovens § 250, stk. 5.
afvisningsspørgsmålet har herefter været særskilt forhandlet og udskudt til særskilt
afgørelse, jf. retsplejelovens § 253.
                                         - 10 -
påstande
jimco kpc har nedlagt påstand om, at adcitationssagerne mod wbt, a og b
fremmes ved sø‐ og handelsretten.
ledernes hovedorganisation som mandatar for f har nedlagt påstand om, at
adcitationen afvises.
wbt, a og b nedlagt påstand om, at adcitationen af dem afvises.
forklaringer
jimmy kjølby larsen har forklaret, at han er 100 % ejer af moderselskabet, hvor
produktudviklingen ligger. det tab, som er omfattet af denne sag, ligger i dattersel‐
skabet jimco kpc, som var det selskab, der stod for salget til swedjimco. kpc står
for kitchen pollution control. opfindelsen er fra 1993. i 1996 blev der indgivet pa‐
tentansøgning på fremgangsmåden, men det var først i 2000 ‐ før samarbejdet med
b ‐, at man var klar til eksportmarkedet.
vidnet har kendt b siden 1999, hvor han blev præsenteret for ham af electrolux
danmark, som solgte emhætter mv. til sverige. swedjimco blev oprettet for at få en
forhandler i sverige.
i 1999 var der en samarbejdsaftale med halton group, som senere sprang fra afta‐
len, da der var opstået rygter om, at jimco var ved at gå konkurs. halton group blev
i stedet kunde hos wbt.
swedjimco´s aktiviteter overgik til a, idet b mente, at hans helbred var begyndt at
svigte. a var blevet introduceret af b. vidnet havde et udmærket indtryk af a, som
var i jimco for at lære teknologien at kende.
                                           - 11 -
f var som direktør i jimco kpc en betroet medarbejder og havde bl.a. prokura til
banken.
vidnet er sikker på, at han selv har underskrevet aktionæroverenskomsten vedr. det
nye swedjimco (”swedjimco ii”). han er 99 % sikker på, at han også har fået et ek‐
semplar retur i underskrevet stand fra a, fra hvem han i øvrigt modtog papirerne
om selskabets registrering i patentverket. ellers kunne samarbejdet ikke være
fortsat.
samarbejdet med a gik godt i starten, og salget gik strygende. f havde den svenske
kontakt og besøgte a ca. en gang om ugen.
i starten af juli var han på salgsrejse i australien og fik lidt tid til overs, hvorfor han
tog kontakt til en tidligere kunde, curtin foodservice equipment, som efter et møde
tilkendegav at være rede til at markedsføre jimco‐produkter. han ringede hjem til f
for at få ham til sende udstyr til det australske firma, så det kunne komme i gang.
han kom hjem søndag aften og blev mandag morgen ringet op af peter britton fra
curtin foodservice equipment, der oplyste, at jimco havde en skandinavisk
konkurrent. da vidnet stillede sig uforstående, faxede peter britton materialet fra
wbt med as navn på. han foreviste materialet for f, der oplyste, at han intet
kendte til det, men at a jo var en ung mand, som vel måtte gøre, hvad han ville.
rystet faxede vidnet brevet til sin daværende advokat, der efter undersøgelse
vendte tilbage tirsdag med en oplysning om, at wbt var registreret ved
patentverket i sverige, og at wbt ejedes at f og a med halvdelen hver. a kunne
kun have oplysningerne fra f. samme dag modtog han en fax fra f, der meddelte, at
han dagen efter gik på 3 ugers ferie, hvilket var 3 dage før tid. vidnet anmodede
ham om at komme på kontoret onsdag morgen, hvor han blev bortvist. jimcos
advokat var til stede under mødet.
efter bortvisningen blev han bekendt med ordrebekræftelsen til restaurant grå‐
brødre torv og blev bestyrtet over logoets lighedspunkter med jimcos – selv far‐
                                        - 12 -
verne var de samme. det, der blev solgt, var jimco‐produkter, eller, må han antage,
kopier.
kontec var forhandler af nogle af jimco´s produkter (små luftrensere) og foretog
desuden opsøgende arbejde inden for landbrugssektoren. faxen af 26. november
2002 med brevet fra wbt blev sendt til vidnet af knud overgaard, der ejer kontec.
wbt havde kontaktet alle fra jimcos kundekartotek. flere projekter og samarbejds‐
partnere blev tabt. bl.a. mistede jimco et stort projekt på cruiseren queen mary ii,
og det tyske firma ccp hoppede over til wbt.
teksterne på wbt´s hjemmeside er stort set genbrug fra swedjimco´s hjemmeside.
han ventede med at anlægge sag, til politiet var færdig med sit arbejde, som trak
ud, bl.a. pga. kæresag i østre landsret vedrørende ransagningskendelse og gen‐
nemførelsen af ransagning i sverige, hvor politiets ankomst desværre var ventet.
senere begærede han aktindsigt i det beslaglagte materiale, som han først fik udle‐
veret i 2005. dette materiale gav grundlag for at anlægge adcitationssagen.
det kom efter oplysningerne om b’ svigtende helbred bag på ham, at b production
fortsatte markedsføringen.
wbt’s virksomhed havde fatale konsekvenser for jimco kpc, som først nu er kom‐
met på benene igen. hele koncernen kom i vanskeligheder. grundlaget for salg blev
elimineret. retssagen har været økonomisk tung. der har ikke været økonomi til at
køre en patentkrænkelsessag.
a har forklaret, at han er uddannet ingeniør og altid har arbejdet inden for
ventilationsbranchen. han kom i kontakt med jimmy kølby larsen gennem b. da b
fik problemer med hjertet, overtog a forhandlingen i sverige. produkterne, som
byggede på kendt teknik, og som b havde bearbejdet i sin virksomhed, var vældig
gode.
                                          - 13 -
han modtog et eksemplar af aktionæroverenskomsten fra jimmy kølby larsen med
dennes underskrift, men han har ikke selv underskrevet aftalen, som netop nu lig‐
ger uunderskrevet i hans taske. han havde sendt et brev til jimmy om, at han ikke
var tilfreds med aftalen. brevet blev ikke besvaret. men ambitionen var et samar‐
bejde med jimco.
i 2002 oplevede han, at personaleantallet hos jimco faldt. den, han plejede at tale
med, var der ikke længere. han fik at vide, at alle flygtede fra virksomheden. det
var ikke f, som gav denne oplysning. i 2002 gav han besked til jimco om, at han
ikke ville samarbejde længere.
ordren til restaurant gråbrødre torv 21, københavn, blev ikke til noget, idet kun‐
den via e‐mail annullerede den. de angivne varenumre står for produkter, der kan
købes mange forskellige steder. adresserne på de introduktionsbreve, der blev
sendt til mulige kundeemner, blev ikke udleveret af f, men blev fundet på
internettet.
anmeldelsen af selskabet til patent‐ og registreringsverket blev foretaget af ham
selv med henblik på det kommende samarbejde med jimco. registreringen tager
normalt 6 ‐ 10 uger, og han havde en forventning om, at kontrakten var på plads
inden.
på et tidspunkt blev han kontaktet af curtin foodservice equipment, der oplyste, at
de havde problemer med at få kontakt til jimco og med at få support. han blev bedt
om at skrive til peter britton, hvilket han gjorde. den danske virksomhed, som er
omtalt i brevet, er jimco, hvis navn han ikke ville skrive. f kendte ikke til brevet. de
produkter, der blev solgt gennem wbt, var tilvirkede og forbedrede i forhold til
jimcos produkter. de produkter, som swedjimco solgte, var jimcos egne.
wbt´s hjemmeside blev lavet på baggrund af swedjimco´s hjemmeside, som han
også selv havde stået for. hjemmesiden lå på samme webhotel som swedjimco.
han genanvendte noget af teksten.
                                           - 14 -
han er klar over, at halton og ccp tidligere havde handlet hos jimco. ccps kon‐
trakt med jimco ophørte efter en konflikt. b production begyndte som forhandler
hos wbt i 2002 med en samlet omsætning siden da på ca. 200.000 sek.
f var ikke involveret i markedsføringen af wbt, men skulle alene arbejde med
dyrevelfærd. han hoppede fra efter et par uger.
han solgte wiréns ventilationsteknik for et par år siden for 1 kr. selskabet fortsatte
ikke med at drive virksomhed.
b har forklaret, at han har arbejdet med ventilation og luftrensning i 50 år og havde
haft sin egen virksomhed i mange år, før han via sin samhandelspartner, electrolux,
i 2000 kom i kontakt med jimmy kjølby larsen. det var meningen, at han skulle
være eneforhandler af jimco‐produkter i sverige. det var et krav fra jimco a/s at eje
30 % af aktierne i swedjimco. den knowhow, som jimco a/s indskød, var ikke
pengene værd. han betalte ikke noget for denne knowhow; der var ikke penge
mellem parterne. samarbejdet ophørte, fordi han blev syg. allerede inden ophøret,
havde der været problemer på grund af jimco’s finansielle situation, og han
ønskede under alle omstændigheder ikke at fortsætte samarbejdet. jimmy havde
ikke noget imod, at a, som jimmy kendte i forvejen, overtog vidnets funktion.
swedjimco, der var oprettet i 2000, ændrede i forbindelse med samarbejdets ophør
navn til b production, som eksisterer i dag og fortsat anvender de samme jimco
produkter som tidligere. jimco sælger komponenter til luftrenseanlæg inden for
storkøkkener, men ikke færdige anlæg. han køber komponenterne og
dimensionerer selv anlæggene. han er med andre ord kunde, hvor han før var
importør. han har ikke for swedjimco ii solgt produkter uden for sverige.
swedjimco havde ingen hjemmeside. han har aldrig solgt nogen af jimco’s patente‐
rede anlæg, og han tvivler på, om de selv har solgt nogen. han kender ikke noget til
aftalerne mellem a og jimco. det passer meget godt, at wbt har solgt for ca.
200.000 kr. til b production.
a betalte 100.000 kr. for retten til at sælge de samme produkter, som han selv havde
solgt, hvilket også omfattede andre produkter end jimco’s, f.eks. electrolux.
                                           - 15 -
parternes synspunkter
jimco kpc har anført, at der er værneting for de adciterede i danmark, og at betin‐
gelserne for adcitation er opfyldt. hovedsagen og adcitationssagen har en række
fælles karakteristika: opstart af konkurrerende virksomhed på illoyalt grundlag,
mens f var ansat som direktør i jimco kpc, illoyal markedsfortrængning, kopierede
produkter, kopieret teknologi, branchesammenfald og stjålet kundekartotek, som
blev aktivt brugt til at skrive rundt til kundeemner, hvorved bemærkes, at as
forklaring om, hvordan han kom i kontakt med den australske kunde, må
tilsidesættes som utroværdig.
i kundebrevene, der var underskrevet af a, blev jimco kpc misrekommanderet.
wbt’s figurmærke på brevpapiret ligger meget tæt op ad jimcos. a og f ejede wbt
i fællesskab med 50 % hver. der foreligger aktionæroverenskomster mellem
moderselskabet jimco a/s og såvel b og a.
sagerne er således åbenbart sammenhængende og støttes på samme grundlag. de
retsstridige forhold er begået af f og de adciterede i forening på en sådan måde, at
der er tale om solidarisk ansvar. f afgav ikke forklaring under proceduren, men det
fremgår af hans advokats brev af 2. december 2004, at han er enig i, at a har handlet
illoyalt, og at wbt formentlig har handlet ulovligt og måske også strafbart.
der er mellem såvel b og jimco kpc og a og jimco kpc aftalt værneting i
danmark, jf. aktionæroverenskomsternes artikel 12. rettighederne i henhold til
overenskomsterne tilkom moderselskabet jimco a/s, men er ved trans‐
porterklæringen fra juli 2006 overdraget til jimco kpc. artikel 11.3 begrænser ikke
mulighederne for en sådan overdragelse. særlig med hensyn til overenskomsten
mellem a og jimco a/s gøres det på grundlag af jimmy kjølby larsens forklaring
gældende, at denne er underskrevet af a, selv om a forklarede, at dette ikke er
tilfældet. det er imod enhver logik at antage, at underskrivelse ikke er sket.
selskabet var registreret i patent‐ og registreringsverket, og overenskomsten er
                                            - 16 -
blevet efterlevet efter sit indhold. selvom retten måtte finde det tvivlsomt, om en
aftale formelt er indgået, er der alligevel værneting ved sø‐ og handelsretten, jf. ufr
1998.1092 ø.
særlig med hensyn til wbt og a gøres det gældende, at der er deliktsværneting i
danmark, jf. ef‐domskonventionens art. 5, nr. 3. der foreligger en bindende
salgsaftale mellem wbt og restaurant gråbrødre torv om salg af jimco‐produkter,
hvorved jimco kpc er blevet frataget en platform. logoet på ordrebekræftelsen er
en krænkelse af jimcos mærke. skaden er sket i danmark. wbt rettede endvidere
henvendelse til jimcos samarbejdspartnere i danmark, f.eks. kontec. selvom
anbringendet om værneting efter ef‐domskonventionens art. 5, nr. 3, først er
fremsat i påstandsdokumentet, har de adciterede haft rigelig mulighed for at
varetage deres interesser. i øvrigt er værnetingsspørgsmål ex officio spørgsmål, og
retten må derfor vurdere også dette anbringende.
der er direkte værneting i danmark efter ef‐domskonventionens artikel 6, nr. 2,
hvorefter de adciterede kan inddrages i sagen umiddelbart, med mindre påstanden
mod f under hovedsagen alene er nedlagt for at unddrage de adciterede deres
almindelige værneting, hvilket ikke er tilfældet.
særlig med hensyn til retsplejelovens adcitationsregler i § 250, stk. 2, gøres det gæl‐
dende, at § 250, stk. 2, nr. 1, om værneting som anført er opfyldt. kravet mod de ad‐
citerede kan behandles efter samme processuelle regler som kravene i hovedsagen,
også når overtrædelse af den svenske markedsføringslovgivning påberåbes. betin‐
gelsen i § 250, stk. 2, nr. 2, er derfor også opfyldt. med hensyn til § 250, stk. 2, nr. 3,
må der lægges afgørende vægt på, at der er betydelige overlap med hensyn til de
enkelte parters handlinger. der er tale om et samlet sagskompleks, og det vil ikke
være rigtigt, om jimco kpc skal udsættes for risiko for forskellige, og måske ind‐
byrdes uforenelige afgørelser fra forskellige lande. jimco kpc har en anerkendel‐
sesværdig interesse i, at alle fire parter stilles til ansvar for det passerede. det mate‐
rielle retsgrundlag er ens for alle kravene, og det er procesbesparende at behandle
sagerne sammen.
                                          - 17 -
det er alene f, der som oprindelig part kan påstå adcitationen afvist som for sent
iværksat i medfør af retsplejelovens § 250, stk. 5. en sådan indsigelse har f ikke rejst
før i påstandsdokumentet næsten 2 år efter adcitationen, idet processkrift vi af 20.
juni 2006, som er det første processkrift, hvor f modsætter sig en adcitation, alene
argumenterer på betingelserne i § 250, stk. 2, og ef‐domskonventionen. dette
processkrift er først indgivet ca. 9 måneder efter adcitationen. det må endvidere
tages i betragtning, at jimco kpc først efter afslutningen af den politimæssige
efterforskning kunne vurdere, om der var grundlag for en adcitation. der er efter
sagens karakter og forløb ikke sådanne hensyn at tage til f, at adcitation ikke skulle
tillades. der henvises til ufr 1998.1360 h.
wbt og a har gjort gældende, at jimco kpc ikke kan påberåbe sig værneting efter
ef‐domskonventionen art. 5, nr. 3. dette anbringende er nyt, og det er ikke
undskyldeligt, at det ikke er fremsat før end i påstandsdokumentet. jimco kpc lider
ikke uforholdsmæssigt retstab ved ikke at kunne gøre anbringendet gældende, og
de adciterede har ikke haft mulighed for at varetage deres interesser overfor an‐
bringendet. betingelserne for at tillade anbringendet er således ikke opfyldt, jf. den
tidligere retsplejelovens § 363.. i øvrigt omhandler artikel 5, nr. 3, ikke værneting i
en adcitationssituation. det gør alene artikel 6.
med hensyn til anbringendet om aftalt værneting, som jimco kpc har frafaldet over
for wbt, gøres det for a gældende, at der ikke kan anses at være indgået nogen
aftale, allerede fordi det efter bevisførelsen kan lægges til grund, at a ikke har og ej
heller havde til hensigt at underskrive aktionæroverenskomsten i den foreliggende
udgave. det er ikke så mærkeligt, at selskabet uden en underskrivelse blev
registreret hos patent‐ og registreringsverket. det er vel i dag i de færreste
aktieselskaber, at der foreligger en aktionæroverenskomst. der er derfor ikke aftalt
værneting i danmark. det statuerer ikke aftalt værneting at have handlet som
”återförsäljare”. en værnetingsaftale skal være krystalklar for at kunne påberåbes
med den konsekvens, at en part fratages sin ret til at blive sagsøgt i sin egen
hjemstat. i øvrigt nævner overenskomstens artikel 12.3 ikke sø‐ og handelsretten
som værneting.
                                           - 18 -
den eneste værnetingsregel, som jimco kpc kan gå frem efter, er ef‐domskonven‐
tionens art. 6, nr. 2., hvilket ifølge ef‐domspraksis indebærer, at de øvrige betingel‐
ser, dvs. betingelserne i retsplejelovens § 250, stk. 2 og stk. 3 begge skal være op‐
fyldt. jimco kpc er opfordret til at dokumentere, at de samme processuelle regler
kan anvendes i sagen, men har ikke efterkommet opfordringen. det må anses for
tvivlsomt, om en overtrædelse af de svenske markedsføringsregler, som i sverige
behandles ved en særlig domstol, kan behandles efter de danske processuelle regler.
hertil kommer, at kravene ikke har den fornødne sammenhæng med hinanden, jf.
retsplejelovens § 250, stk. 2, nr. 3. kravene udspringer ikke af samme grundlag. f
var ansat hos jimco kpc, men jimco kpc havde ingen retlige relationer til de
adciterede 1 og 2. det eneste part, som juridisk kunne påstå sig krænket, er
swedjimco, som ikke er part i sagen, og som ikke havde nogen kontrakt med a.
transportaftalen mellem kjølby ‐ research & development a/s (det tidligere jimco
a/s) og jimco a/s (det tidligere jimco kpc a/s) skete alene med det formål, at de
svenske sager kunne føres til danmark. rettighederne i henhold til
aktionæroverenskomsten er knyttet til besiddelsen af aktier.
det gøres gældende, jf. ef‐domskonventionens art. 6, nr. 2, at kravet mod f alene er
rejst for at skabe værneting for adcitationen og dermed for at unddrage de
adciterede deres almindelige værneting.
b har tiltrådt det af wbt og a anførte og har supplerende gjort gældende, at nok
har han i modsætning til a underskrevet aktionæroverenskomsten med jimco a/s,
men jimco a/s er ikke part i retssagen. der foreligger derfor ikke en aftale om
værneting mellem ham og adcitanten, jimco kpc, som adcitanten kunne benytte
som grundlag for adcitationen, og den til lejligheden konstruerede
transporterklæring fra 2006 kan ikke tillægges virkning med tilbagevirkende kraft.
i øvrigt måtte en overdragelse af værnetingsbestemmelsen forudsætte en samtidig
overdragelse af aktierettighederne, artikel 11.3 i overenskomsten, der var konciperet
af jimmy kjølby larsen. en sådan overdragelse er ikke sket, idet b overtog
rettighederne i selskabet ved sin udtræden i 2001. det bemærkes herved, at jimco
                                          - 19 -
kpc alene gør markedsføringsretlige anbringender gældende og ikke en
overtrædelse af kontraktuelle forpligtelser.
det er efter retsplejelovens § 250, stk. 2, nr. 2 en betingelse for adcitation, at hoved‐
kravet og adcitationskravet kan behandles efter samme processuelle regler. imidler‐
tid findes der i sverige specielle regler i markedsføringssager.
jimco kpc har alene gjort markedsføringslovens § 1, 2 og 10 samt svensk markeds‐
føringsret gældende over for b, mens erstatningskravet mod f må anses som
værende inden for kontrakt, hvorfor kravene ikke er sammenhængende på en sådan
måde, at betingelsen i retsplejelovens § 250, stk. 2, nr. 3 er opfyldt.
f, som har tiltrådt det af de adciterede anførte, har supplerende gjort gældende, at
vurderingen af, om betingelsen i retsplejelovens § 250, stk. 2, nr. 3, er opfyldt, er af
kvalitativ karakter. det havde givet mening med en samlet behandling, hvis f og de
adciterede i fællesskab havde handlet ansvarspådragende, men i det foreliggende
tilfælde er argumentationen forskellig. f bør ikke inddrages i en sag om sin
modparts kontraktparters aftaleovertrædelser.
fs hovedanbringende er, at adcitationen er sket for sent, jf. retsplejelovens § 250, stk.
5. stævning er udtaget den 9. juli 2003, hvor sagen nærmest havde karakter af en
inkassosag. den 3. januar 2005 nedlagde sagsøgte jimco kpc en selvstændig
erstatningspåstand over for f, og det var først efter yderligere godt 8 måneder, at
der skete adcitation, dvs. ca. 2 år og 2 måneder efter sagens anlæg. sagen mellem
hovedparterne er næsten klar til berammelse til hovedforhandling, mens sagen
mellem jimco kpc og de adciterede alene er blevet behandlet i formaliteten. det er
ikke en god forklaring, at man skulle afvente en politimæssig undersøgelse, som i
øvrigt viste sig grundløs. uanset denne omstændighed valgte jimco kpc at foretage
adcitation. betydningen af jimco kpc’s aktindsigt i ransagningssagen er
udokumenteret.
f protesterede mod adcitationen i det første processkrift efter adcitationsstævningen
og dermed i rimelig tid.
                                           - 20 -
rettens bemærkninger
da der ikke er grundlag for at antage, at jimco kpc’s selvstændige påstand mod f
under den verserende danske retssag alene er nedlagt for at unddrage wbt, a eller
b, deres almindelige værneting i sverige, hvilket er den eneste indsigelse, som de
pågældende har rejst i denne henseende, kan de i medfør af ef‐domskonventionens
art. 6, nr. 2, inddrages som tredjemænd i retssagen, såfremt de øvrige betingelser i
retsplejelovens § 250, stk. 2, nr. 2 og 3 er opfyldt.
kravet mod wbt, a og b gøres af jimco kpc gældende som erstatning in solidum
med f, efter det fremkomne ‐ som for f ‐ bl.a. under påberåbelse af ansvarsgrundlag
efter den dagældende markedsføringslovs § 1, § 2 og § 10 samt til dels tillige artikel
10 og 11 i aktionæroverenskomster, indgået med jimco a/s og senere overdraget til
jimco kpc. under hensyn hertil samt til oplysningerne om hændelsesforløbet forud
for retssagen, i hvilket forløb de pågældende fire modparter til jimco kpc i hvert
fald i et vist og antageligt ikke ubetydeligt omfang har taget fælles del, finder retten,
at de øvrige betingelser i retsplejelovens § 250, stk. 2, er opfyldt.
som følge af det anførte samt idet retten efter sagens forløb, herunder fs egen
position under sagens forberedelse ved retten i rudkøbing og sø‐ og handelsretten
og karakteren af de påberåbte ansvarspådragende forhold, efter en samlet
vurdering ikke finder, at adcitationskravet er inddraget i sagen så sent, at det bør
afvises efter retsplejelovens § 250, stk. 5, vil sagen i det hele kunne fremmes ved sø‐
og handelsretten.
der er herefter ikke anledning for retten til at tage stilling til jimco kpc’s anbrin‐
gender om aftalt værneting for a og b eller værneting efter ef‐domskonventionens
art. 5, nr. 3, for wbt og a.
                                  t h i b e s t e m m e s:
                                      - 21 -
adcitationerne af wbt scandinavian ab, a og b fremmes ved sø‐ og
handelsretten.
                              claus forum petersen
                                      (sign.)
                                   ___ ___ ___
                        udskriftens rigtighed bekræftes
                        p.j.v. sø- og handelsretten, den


text:
                      højesterets kendelse
                         afsagt onsdag den 30. oktober 2013
sag 325/2011
(2. afdeling)
h. lundbeck a/s
(advokat peter-ulrik plesner)
mod
actavis a/s
(advokat ole damsbo)
og
sag 330/2011
actavis a/s
(advokat ole damsbo)
mod
h. lundbeck a/s
(advokat peter-ulrik plesner)
i tidligere instanser er afsagt kendelser af retten i helsingør den 15. april 2010 og af østre
landsrets 12. afdeling den 16. maj 2011.
i påkendelsen har deltaget fem dommere: marianne højgaard pedersen, jon stokholm,
michael rekling, hanne schmidt og jan schans christensen.
de to sager, der angår samme forhold, er begge en kære af østre landsrets kendelse af 16.
maj 2011, hvorefter h. lundbeck a/s fik delvis medhold i en påstand om, at der skulle ned-
lægges forbud over for actavis a/s. sag 330/2011 er actavis’ kære af landsrettens kendelse,
                                              - 2 -
og sag 325/2011 er lundbecks kære af kendelsen. sagerne er for højesteret behandlet under
ét. den mundtlige forhandling har varet 2 ½ dag, og parterne har herunder henvist til det om-
fattende materiale, der også var fremlagt i fogedretten og landsretten. parterne har endvidere
påberåbt sig en række nye dokumenter.
påstande
h. lundbeck a/s har nedlagt følgende påstande:
principalt:       det forbydes actavis a/s i danmark at udbyde, bringe i omsætning eller
                  anvende lægemidler, der indeholder forbindelsen (+)-1-(3-dimethylami-
                  nopropyl)-1-(4’-fluorphenyl)-1,3-dihydroiso-benzofuran-5-carbonitril
                  (escitalopram) som aktivstof fremstillet af dr. reddy’s laboratories ltd.,
                  eller importere eller besidde dem med et sådant formål, så længe dansk pa-
                  tent nr. dk 170.280 b1 er i kraft, jf. supplerende beskyttelsescertifikat nr.
                  cr 2002 00011.
subsidiært:       det forbydes actavis a/s i danmark at udbyde, bringe i omsætning eller
                  anvende lægemidler, der indeholder forbindelsen (+)-1-(3-dimethylami-
                  nopropyl)-1-(4’-fluorphenyl)-1,3-dihydroiso-benzofuran-5-carbonitril
                  (escitalopram) som aktivstof fremstillet af dr. reddy’s laboratories ltd. og
                  videreforarbejdet af actavis-koncernen, eller importere eller besidde dem
                  med et sådant formål, så længe dansk patent nr. dk 170.280 b1 er i kraft, jf.
                  supplerende beskyttelsescertifikat nr. cr 2002 00011.
tertiært:         landsrettens kendelse om forbud stadfæstes.
mere tertiært:    det forbydes actavis a/s i danmark at udbyde, bringe i omsætning eller
                  anvende lægemidler, der som aktivstof helt eller delvist indeholder forbin-
                  delsen (+)-1-(3-dimethylaminopropyl)-1-(4’-fluorphenyl)-1,3-di-hifroiso-
                  benzofuran-5-carbonitril (escitalopram) fremstillet af dr. reddy’s laborato-
                  ries ltd. og videreforarbejdet af actavis-koncernen efter den i dansk patent
                  nr. dk 170.280 b1 omhandlede fremgangsmåde således, som den anvendes
                  af dr. reddy’s laboratories ltd., eller importere eller besidde dem med et
                                                - 3 -
                   sådant formål, så længe dansk patent nr. dk 170.280 b1 er i kraft, jf. sup-
                   plerende beskyttelsescertifikat nr. cr 2002 00011.
mest tertiært:     det forbydes actavis a/s i danmark at udbyde, bringe i omsætning eller
                   anvende lægemidlet ”escitalopram actavis”, dansk specialitetsnummer
                   25693, omfattende markedsføringstilladelserne nr. 42625, 42627 og 42628,
                   der som aktivstof helt eller delvist indeholder forbindelsen (+)-1-(3-di-
                   methylaminopropyl)-1-(4’-fluorphenyl)-1.3-dihydroiso-benzofuran-5-car-
                   bonitril (escitalopram) fremstillet af dr. reddy’s laboratories ltd. efter den
                   i dansk patent nr. dk 170.280 b1 omhandlede fremgangsmåde, eller im-
                   portere eller besidde det med et sådant formål, så længe dansk patent nr. dk
                   170.280 b1 er i kraft, jf. supplerende beskyttelsescertifikat nr. cr 2002
                   00011.
actavis a/s har nedlagt følgende påstande:
principalt:        forbuddet nedlagt af landsretten ophæves.
subsidiært:        forbuddet nedlagt af landsretten begrænses således, at escitalopram-produk-
                   ter, der markedsføres af actavis under dansk specialitetsnummer 25693,
                   baseret på escitalopram oxalat api fra dr. reddy’s laboratories ltd. hid-
                   rørende fra de af bilag ao/ekstrakten omfattede batches (output numre
                   addhoo18oo, addhoo2854, addhoo2750 og addhoo2733) samt til-
                   svarende escitalopram-produkter baseret på batches af escitalopram oxalat
                   api fremstillet efter samme fremgangsmåde, undtages fra forbuddet.
højesterets begrundelse og resultat
bevisregler
efter retsplejelovens § 642 (nu § 413) kan forbud nedlægges, hvis det godtgøres eller sand-
synliggøres, at de handlinger, der søges forbudt, strider mod rekvirentens ret. det fremgår af
forarbejderne til § 642, at adgangen til fogedforbud kan være den primære retsbeskyttelse
over for krænkelse af visse rettigheder, eksempelvis immaterialrettigheder, hvor muligheden
                                                 - 4 -
for straf eller erstatning oftest ikke yder et tilstrækkeligt værn (folketingstidende 1987-88,
tillæg a, l 133, sp. 2656).
om fremgangsmådepatenter for nye produkter bestemmer patentlovens § 64 a, stk. 1, at det
samme produkt, når det er fremstillet af en anden end patenthaveren, betragtes som fremstillet
ved den patenterede fremgangsmåde, medmindre det modsatte bevises. i forbindelse med be-
visførelsen for det modsatte skal den påståede krænkers berettigede interesse i at beskytte fa-
brikations- og forretningshemmeligheder tilgodeses, jf. stk. 2. baggrunden for den omvendte
bevisbyrde er ifølge forarbejderne til § 64 a, at det ”er vanskeligere at påvise krænkelse af en
patenteret fremgangsmåde end krænkelse af et patenteret produkt, hvor en sammenligning
mellem patentets ordlyd og en tredjemands produkt lettere kan foretages. fremgangsmåde-
patenternes reelle retsbeskyttelse er derfor ringere. dette foreslås afhjulpet ved, at sagsøgte,
hvor fremgangsmåden angår fremstilling af et nyt produkt, har bevisbyrden i en krænkelses-
sag for, at den patentbeskyttede fremgangsmåde ikke er benyttet. der er i disse tilfælde stor
sandsynlighed for, at den påståede krænker har benyttet samme fremgangsmåde, som patentet
dækker” (folketingstidende 1992-93, tillæg a, l 8, sp. 281).
efter retsplejelovens § 642, stk. 1, der gælder for rekvirenten, men ikke for rekvisitus, på-
hviler bevisbyrden for, at betingelserne for at nedlægge forbud er opfyldt, rekvirenten. det er
imidlertid tilstrækkeligt, at rekvirenten kan sandsynliggøre, at betingelserne for at nedlægge
forbud er opfyldt. patentlovens § 64 a, der også gælder for forbudssager, pålægger rekvisitus
bevisbyrden for, at den anvendte fremgangsmåde ikke krænker rekvirentens patent. bestem-
melsen indeholder ingen regler om bevislettelse, hvorfor bevisbedømmelsen må foretages
efter de almindelige bevisregler. for både rekvirent og rekvisitus gælder, at bevisførelsen skal
foretages inden for rammerne af en forbudssag, jf. retsplejelovens § 647, stk. 1 (nu § 417, stk.
1), hvilket der må tages hensyn til ved bevisbedømmelsen. der må ligeledes tages hensyn til,
at der efter retspraksis er en videregående adgang til bevisførelse i sager om midlertidige af-
gørelser på immaterialretsområdet end på andre områder.
den foreliggende sag
den foreliggende sag angår, om actavis a/s’ escitalopram-tabletter til det danske marked helt
eller delvis er produceret efter h. lundbeck a/s’ patenterede metode eller alene efter den
metode, som actavis’ indiske underleverandør, dr. reddy’s laboratories ltd., selv har ud-
                                               - 5 -
viklet. de tabletter, som lundbecks påstande omfatter, fremstilles på actavis’ fabrik på
malta. escitalopram, som er det aktivstof, der indgår i actavis’ piller, produceres af dr.
reddy’s, som køber start- og mellemproduktet af den indiske virksomhed shodhana labora-
tories ltd. shodhana producerer tillige escitalopram efter lundbecks metode til de markeder,
hvor lundbecks patent ikke gælder.
bevisbedømmelsen
efter bevisførelsen, herunder forklaringerne og erklæringerne afgivet af professor john moses
og professor john sutherland, og de fremlagte oplysninger om dr. reddy’s fremgangsmåde
og fremstillingsproces, finder højesteret det godtgjort, at dr. reddy’s er i stand til i industriel
skala at fremstille escitalopram efter sin egen metode. det fremgår således af john moses’
detaljerede rapport efter hans besigtigelse af dr. reddy’s og shodhanas produktion i indien,
at dr. reddy’s metode blev anvendt i en industriel målestok. af john moses’ rapport fremgår
endvidere, at han har gennemgået udviklingsfortegnelserne vedrørende dr. reddy’s frem-
gangsmåde.
spørgsmålet er herefter, om actavis har godtgjort, at dr. reddy’s til produktion af tabletter til
det danske marked udelukkende har anvendt escitalopram fremstillet efter selskabets egen
metode, eller om det må lægges til grund, at selskabet i et eller andet omfang har anvendt ak-
tivstof produceret efter lundbecks patenterede metode, således som lundbeck har gjort gæl-
dende.
director sai prasad, der er produktansvarlig hos dr. reddy’s, har for fogedretten forklaret, at
selskabet aldrig har fremstillet escitalopram efter lundbeck-metoden, og gudipati sriniva-
sulu, der er technical vice president hos shodhana, har forklaret, at shodhana aldrig har leve-
ret escitalopram til dr. reddy’s produceret efter lundbeck-metoden. disse forklaringer be-
styrkes bl.a. af erklæringerne afgivet af professor john moses og professor john sutherland.
john moses’ forklaring er som nævnt baseret på hans besigtigelse af dr. reddy’s og shodha-
nas produktion. forklaringerne støttes endvidere af oplysningerne i den meget omfattende
batch-dokumentation, som actavis har fremlagt i sagen.
lundbeck har heroverfor anført, og landsretten har lagt til grund, at batch-dokumentationen er
ufuldstændig og lider af mangler, idet der er en række uregelmæssigheder, herunder udskift-
                                              - 6 -
ning af sider, hvoraf nogle er med mængdeangivelser, ligesom udbyttet i dokumenter ved-
rørende forskellige batches er af helt samme størrelse. højesteret tiltræder, at det kan lægges
til grund, at der har været uregelmæssigheder, men bemærker hertil, at de nævnte uregelmæs-
sigheder alene er påvist med hensyn til et begrænset antal sider ud af et meget omfattende
materiale. hertil kommer, at professor john moses har forklaret, at han under besigtigelsen
gennemgik batch records uden at finde noget mistænkeligt. højesteret finder det derfor ikke
sandsynliggjort, at uregelmæssighederne er resultatet af manipulation fra dr. reddy’s eller
shodhanas side med henblik på at sløre anvendelse af escitalopram fremstillet ved anvendelse
af lundbecks metode, men meget vel blot kan være udtryk for sjusket eller mangelfuld papir-
håndtering.
lundbeck har endvidere anført, at der er påvist tilstedeværelse af urenheder i actavis-tabletter
af en sådan art og i et sådant omfang, at det må anses for usandsynligt, at dr. reddy’s ikke
har anvendt lundbecks metode til fremstilling af i hvert fald en del af det aktivstof, der indgår
i tabletterne. lundbeck har i tilknytning hertil gjort gældende, at actavis ved brug af forskel-
lige teknikker har påvirket indholdet af visse urenheder og dermed forsøgt at sløre brugen af
lundbecks metode ved meget betydeligt at have nedbragt mængden af de urenheder, der vil
være til stede, hvis lundbecks metode anvendes.
det må efter bevisførelsen, herunder professor john sutherlands erklæring, lægges til grund,
at urenhedsprofilerne for lundbecks og dr. reddy’s produkter er meget forskellige. john
sutherland konkluderer bl.a., at fraværet af grignard-urenheden eller den meget beskedne
mængde heraf viser, at lundbeck-processen ikke anvendes af dr. reddy’s ved selskabets
fremstilling af escitalopram. det må endvidere efter john sutherlands erklæring lægges til
grund, at det ville kræve mindst fire forskellige trin at camouflere lundbecks metode som dr.
reddy’s proces, nemlig tilførsel (”spiking”) af amid og didesmethyl-urenheder samt fjernelse
af betydelige mængder af både grignard-urenheden og diol. gennemførelsen af disse trin vil
ifølge john sutherland være ressourcekrævende og medføre betydelige tab og derfor savne
forretningsmæssig mening. efter bevisførelsen finder højesteret, at der ikke er forhold i sa-
gen, som underbygger, at dr. reddy’s skulle have foretaget en sådan sløring. det må herefter
lægges til grund, at de meget forskellige forureningsprofiler for lundbecks og dr. reddy’s
produkter er udtryk for, at dr. reddy’s ikke har anvendt escitalopram fremstillet efter lund-
becks metode.
                                                - 7 -
med hensyn til diol og grignard-urenhederne bemærker højesteret, at det efter bevisførelsen,
herunder erklæringerne fra de sagkyndige, må lægges til grund, at disse urenheder alene er
fundet i actavis’ tabletter i meget små mængder, og at der vil kunne forekomme mange for-
mer for helt ubetydelige urenheder. højesteret finder herefter, at tilstedeværelsen af diol og
grignard-urenhederne i de fundne mængder ikke kan tages som udtryk for, at dr. reddy’s har
anvendt lundbecks metode. for så vidt angår diol, er der også uenighed mellem de sagkyn-
dige om, hvorvidt diol kan opstå i fremstillingen af escitalopram efter dr. reddy’s metode.
særligt med hensyn til grignard-urenheden bemærker højesteret endvidere, at der af de sag-
kyndige er afgivet modstridende forklaringer med hensyn til sandsynligheden for, at grig-
nard-forureningen hidrører fra en tidligere batchproduktion efter lundbeck-metoden eller
f.eks. skyldes luftbåren forurening.
den omstændighed, at udbyttet ved fremstilling af escitalopram efter dr. reddy’s frem-
gangsmåde er væsentlig lavere end udbyttet ved anvendelse af lundbecks metode – og at der
ikke er samme rentabilitet ved brugen af dr. reddy’s metode som ved anvendelsen af lund-
beck-metoden – kan ikke føre til en anden vurdering af, om dr. reddy’s helt eller delvis har
anvendt aktivstof fremstillet efter lundbecks metode til fremstilling af escitalopram.
på den anførte baggrund finder højesteret, at actavis inden for rammerne af denne forbuds-
sag har godtgjort, at selskabets escitalopram-tabletter til det danske marked alene er produ-
ceret efter den metode, som dr. reddy’s selv har udviklet. lundbeck har dermed ikke sand-
synliggjort, at actavis ved fremstilling af escitalopram-tabletterne krænker lundbecks rettig-
heder i henhold til lundbecks danske patent nr. dk 170.280 b1, jf. supplerende beskyttel-
sescertificat nr. cr 2002 00011.
konklusion
højesteret tager herefter actavis’ påstand om ophævelse af forbuddet til følge.
sagsomkostninger
parterne har oplyst, at sagen efter et forsigtigt skøn har en værdi på ca. 100 mio. kr. actavis
har herudover bl.a. oplyst, at udgifterne til teknisk sagkyndige kan anslås til 2 mio. kr. på
baggrund af det anførte og under hensyn til sagens omfang og udfald finder højesteret efter
                                             - 8 -
en samlet vurdering, at lundbeck i sagsomkostninger for fogedret, landsret og højesteret skal
betale 6 mio. kr. til actavis.
                                      thi bestemmes:
landsrettens forbud ophæves.
i sagsomkostninger for fogedret, landsret og højesteret skal h. lundbeck a/s til actavis a/s
inden 14 dage efter denne kendelses afsigelse betale 6 mio. kr. beløbet forrentes efter rente-
lovens § 8 a.
kæreafgiften tilbagebetales til actavis a/s.


text:
‐ kj
                                     udskrift
                                          af
                      sø- & handelsrettens dombog
                                    ____________
den 22. januar 2008 blev af retten i sagen
f‐59‐06
finansforbundet som mandatar for f
(advokat jacob goldschmidt)
mod
a
(advokat torben mølgaard hededal)
afsagt sålydende
                                        d o m:
indledning og påstande
sagen vedrører beregning af feriegodtgørelse af bonusbeløb, som f har fået tildelt
hos sin tidligere arbejdsgiver a, herunder om beregningen skal ske efter et optje‐
ningsprincip eller udbetalingsprincip.
finansforbundet som mandatar for f har nedlagt følgende påstand: principalt, at a
skal betale 188.936,41 kr. med procesrente fra 1. maj 2006.
                                                  - 2 -
subsidiært, at a skal betale 155.437,85 kr. med procesrente fra 1. maj 2006 og i tillæg
hertil at anerkende at være forpligtet til til ferie konto at indbetale 16.749 kr. i for‐
bindelse med udbetaling af bonus i 2007 og med samme beløb i forbindelse medud‐
betaling af bonus i 2008.
mere subsidiært, at a skal betale et mindre beløb efter rettens skøn.
for alle påstandene påstås forrentning fra et senere tidspunkt.
a har påstået frifindelse. a har endvidere nedlagt påstand til kompensation om, at f
skal betale 46.875,00 kr. med procesrente fra afgivelse af svarskrift den 5. februar
2007.
sagens omstændigheder
parterne
f blev den 1. august 2002 ansat som senior sales i b bank, der senere er blevet en del
af a koncernen. f opsagde den 13. september 2005 sin stilling for at tiltræde en til‐
svarende stilling hos k og blev fritstillet i opsigelsesperioden frem til 31. december
2005.
f’s ansættelsesvilkår
af ansættelseskontrakten fremgår blandt andet:
       ”5.0 gage m.v.
       5.1 vederlaget er aftalt til kr. 70.000,00 pr. måned [forhøjet til kr. 78.000,00 i 2005], der er‐
           lægges månedsvis forud. hertil kommer bankens, men ikke medarbejderens pensionsbidrag,
          jfr. nedenfor under punkt 7. der ydes ikke særskilt vederlag for overarbejde.
       …
       5.3 medarbejderen er berettiget til at deltage i b koncernens bonusprogram i hen‐
            hold til de til enhver tid gældende retningslinier for ansatte i medarbejderens position,
           jævnfør vedhæftede allonge.
       …
                                                 - 3 -
     5.5 medarbejderen har ret til 3 ugers arbejdsgiverbetalt ferie i perioden 1/8 2002 – 30/4 2003.
     6.0 sign‐on sum
     6.1 medarbejderen modtager som vederlag for at tiltræde ansættelse i banken en ”sign‐on
         sum” efter nedenstående regler. parterne er enige om, at det er en betingelse for ydelse af
        ”sign‐on sum”, at ansættelsesforholdet ikke bringes til ophør af – eller foranlediges bragt til
         ophør af – medarbejderen inden for de første 2 år, jf. nedenfor under pkt. 6.3.
     6.2 banken betaler til medarbejderen ved dennes tiltrædelse af ansættelsesforholdet en ”sign‐
         on sum” stor dkk 1.500.000;‐.
     …
     14.0 generelt
     14.1 for ansættelsesforholdet gælder funktionærloven med de fravigelser, der følger af det for‐
         anstående og ferieloven, herunder lovens regler om ferietillæg, men ikke overenskomsten
         mellem fa og finansforbundet.
     …”
     som bilag til ansættelseskontrakten var i henhold til kontraktens punkt 5.3
vedlagt en allonge vedrørende bankens bonusprogram, hvoraf følgende fremgår:
     ”medarbejderen er omfattet af b gruppens bonusprogram.
     hovedreglen inden for b bank a/s er, at individuel bonus fastlægges ved regnskabsårets af‐
     slutning og bonus udbetales som altovervejende hovedregel den 1. april året efter. bonuspro‐
     grammet er tilrettelagt i overensstemmelse med gældende retningslinier inden for a.
     hovedretningslinierne er, at den samlede cost of bonus (”cob”) fastlægges ensidigt af ledel‐
     sen baseret på helårsresultatet i det passerede regnskabsår, og således at den individuelle andel
     af cob fastlægges helt diskretionært af ledelsen baseret på medarbejderens præsterede indsats
     og enhedens resultat i samme periode.
     cob er et bruttobeløb fastsat i svenske kroner, der omregnes til danske kroner, fra hvilket der
     foretages fradrag for lovpligtige afgifter, herunder sociale afgifter og skat.
     det er en forudsætning for at oppebære bonus, at medarbejderen hverken er opsagt eller selv
     har opsagt sin stilling i b bank a/s og således er i uopsagt stilling på udbetalingstidspunktet.
     b bank a/s kan ændre bonusprogrammet.”
a’s performancebaserede bonusprogram
                                           - 4 -
a’s performancebaserede bonusordning er en del af den performancebaserede bo‐
nusordning, der gælder i a koncernen. bonusordningen er undergivet det generelle
vilkår, at der for et givent år (kalenderår) alene kan blive fastsat en overordnet bo‐
nuspulje for a koncernen, såfremt der er genereret et overskud af en vis størrelse for
det pågældende år.
      er der for et givent år genereret et overskud, som kan danne grundlag for
fastsættelse af en overordnet bonuspulje, bliver denne bonuspulje fordelt mellem de
selskaber, der indgår i a koncernen. den andel af bonuspuljen, der tildeles banken,
fordeles herefter mellem bankens respektive afdelinger og dernæst mellem de i af‐
delingerne ansatte medarbejdere, der er omfattet af bonusordningen.
      fordelingen af den overordnede bonuspulje mellem de selskaber, der indgår i
a koncernen, baseres på en skønsmæssig vurdering af de respektive selskabers per‐
formance. fordelingen af den til et selskab tildelte andel af bonuspuljen mellem sel‐
skabets forskellige afdelinger og dernæst medarbejderne baseres ligeledes på en
skønsmæssig vurdering af afdelingernes og medarbejdernes performance.
      der er tale om en bred performancevurdering derved, at der i vurderingen
indgår en række faktorer af betydning for den virksomhed, der udøves. disse fakto‐
rer vedrører såvel allerede konstaterede forhold som forventninger til fremtidige
forhold, ligesom de pågældende faktorer er af såvel økonomisk som ikke‐økono‐
misk karakter.
      bonusbeløb til den enkelte medarbejder beregnes således ikke på et objektivt
og direkte målbart grundlag, men fastsættes derimod på et skønsmæssigt grundlag.
a’s keep ‐ ordning
a har tillige en ordning kaldet key employee equity programme (keep), som f
deltog i. af vilkårene for tildeling af bonus for 2004 efter keep‐ordningen fremgik
blandt andet, at den del af den tildelte bonus, der ville blive omfattet af keep‐
ordningen, afhang af størrelsen af den samlede tildelte bonus for 2004. såfremt man
modtog en samlet bonus på mellem 100.000 og 350.000 euro, ville 35 % af det sam‐
                                            - 5 -
lede bonusbeløb blive omfattet af keep‐ ordningen. halvdelen af beløbet omfattet
af keep‐ordningen ville blive investeret i a aktier, og den anden halvdel af beløbet
ville komme til udbetaling med halvdelen i 2007 og halvdelen i 2008.
tildeling af bonusbeløb
for 2003 modtog f en bonus på 272.328,00 kr., hvilket blev meddelt ham i februar
2004 og udbetalt den 1. marts 2004.
        ved brev af 24. februar 2005 blev f for 2004 tildelt 765.681,24 kr. i bonus. en
del af beløbet, 497.692,81 kr., blev udbetalt den 3. marts 2005. af lønsedlen fremgik
det, at bonusbeløbet ikke var medregnet i den ferieberettigede løn. det resterende
beløb på 267.988,43 kr. svarende til 36.024,00 euro, blev udskudt i henhold til keep‐
ordningen. da beløbet er investeret i aktier, vil det beløb, der udbetales med halvde‐
len i henholdsvis marts 2007 og marts 2008, afhænge af aktiernes værdi på udbeta‐
lingstidspunktet.
        ved brev af 4. marts 2005 blev f tildelt en yderligere bonus på 100.000,00 euro.
i brevet er anført: ”however, in recognition of your past, present and future com‐
mitment to a, i am pleased to confirm that you will be awarded a guarenteed bonus
of 100.000 euro”. beløbet, der omregnet til danske kroner udgjorde 745.810,00 kr.,
ville blive udbetalt den 31. august 2005 under forudsætning af, at f fortsat var ansat.
        den 7. april 2006 meddelte a f, at han blev tildelt en bonus på 250.000,00 kr.
for året 2005. efter forligshandlinger mellem parterne blev dette beløb forhøjet med
125.000,00 kr. til i alt 375.000,00 kr. a betalte i forbindelse med forhandlingerne fe‐
riegodtgørelse af dette beløb med i alt 46.875,00 kr. svarende til a’s påstand til
kompensation. parterne er enige om, at a ved indgåelse af forliget tog forbehold for
tilbagesøgning.
f’s ferieafholdelse i 2004 og 2005
parterne er enige om, at f har afholdt al optjent ferie, idet han afholdte sin restferie i
fritstillelsesperioden. i kalenderåret 2004 afholdt f således 22 ½ dags ferie, mens han
                                          - 6 -
i kalenderåret 2005 afholdt 44 dages ferie, heraf 19 dage i perioden 1. marts – 31. au‐
gust 2005.
forklaringer
f har forklaret, at han den 1. august 2002 blev ansat som senior sales hos b bank, nu
a, der er ét af omkring ti børsmæglerfirmaer i danmark. fire‐fem firmaer, heraf a,
sidder på hovedparten af markedet. a tilbyder blandt andet nordiske aktieproduk‐
ter til pensionsselskaberne. branchen er snævret ind efterhånden, hvilket var godt
for ham som arbejdstager, men dårligt for branchen. der er omkring seks‐syv per‐
soner i danmark, der i forskellige banker servicerer pensionsselskaberne.
        hans arbejde består i at præsentere analyser for kunderne, hvorved pensions‐
selskabernes forvaltere bibringes viden, på hvilket grundlag de kan træffe beslut‐
ning om placering af pensionsselskabernes midler. han og de øvrige involverede
modtog en halvårlig tilbagemelding fra pensionsselskaberne, en såkaldt ”broker ra‐
ting”, om, hvordan ordrerne blev håndteret, hvorved der optjentes points, som an‐
vendtes i forbindelse med fastsættelse af bonusbeløb. det næste halve års indtjening
var baseret på bankens rating hos kunderne. den samlede rating var fordelt på flere
led, herunder analytikere og salgspersoner. analytikerne præsenterede selv analy‐
serne over for kunderne, men han eller en af hans kolleger deltog også i møderne.
analyserne vægtede tungest i ratingen.
         hans løn‐ og bonusniveau var sædvanligt i branchen. den sign on fee, som
han modtog ved ansættelsen, var relativt beskeden set i forhold til de beløb, der er
givet til andre gennem de seneste år.
        i 2002 var de fem‐seks personer, der blev ansat i b bank. de skulle være med
til at genopbygge bankens forretningsområde. i 2004 rykkede banken markant frem
i de rankings, som kunderne udarbejdede, idet de rykkede fra en femte‐sjetteplads
til tæt på en førsteplads. det var derfor, at han i opsigelsen skrev bemærkningen
om, at han med stolthed kunne sige, at han var en del af det hold, som udgjorde
danmarks bedste team i danmarks bedste børsmæglerselskab indtil februar 2005.
han og de øvrige medarbejdere forventede, at de skulle belønnes for deres indsats.
                                           - 7 -
de kæmpede udadtil for kunderne og indadtil med en [ikke dansk] ejer og ledelsen
i y‐by. bonusbeløbet for 2004 var ca. tre gange så højt som for 2003, men dette var
blot en følge af krisen i 2002 og 2003. i absolutte termer var bonusbeløbet for 2004 en
skuffelse, hvilket medførte, at fire‐fem personer sagde deres job op på dagen for bo‐
nusudbetalingen, idet bonusbeløbet var meget lavere end tidligere. han talte med
sin nærmeste kollega herom, og de valgte at afvente de andre kollegers opsigelse,
mens de håbede på, at ledelsen ville ændre deres beslutning om bonusbeløbets stør‐
relse.
       tildeling af bonusbeløb var en belønning for den indsats, der havde fundet
sted i det forgangne år. nøglepersoner kunne således godt opnå en hæderlig bonus,
selvom det havde været et dårligt forretningsår. ved tildeling af bonusbeløb mod‐
tog medarbejderen en konvolut med angivelse af beløbet og fik herefter en begrun‐
delse fra de nærmeste chefer. det var ikke muligt at regne sig frem til bonusbeløbets
størrelse på forhånd. a’s bonusmodel var meget uoverskuelig. det var heller ikke
altid, at chefen kunne forklare, hvordan bonusbeløbet var sammensat.
       de 100.000 euro, han tildeltes i bonus i marts 2005, havde baggrund i kolle‐
gernes opsigelse, idet banken var bange for at miste yderligere medarbejdere. han
så bonusbeløbet som et udtryk for, at der skulle knokles ekstra hårdt i de kommen‐
de seks måneder, hvorefter beløbet ville blive udbetalt. d gav udtryk for, at bonus‐
sen var en kompensation for, at ærmerne skulle smøges op. kort efter udbetaling af
denne bonus sagde han sit job op. i marts 2005 havde ledelsen sagt, at der ville
komme en ny strategi inden for et par måneder. han og en anden kollega skulle
hjælpe til i denne overgangsperiode, blandt andet med rekruttering af nye medar‐
bejdere. banken kunne imødese dårlige rankings, idet den havde mistet gode med‐
arbejdere. da der stadig ikke var fremkommet en ny strategi i september måned, og
da der kom to yderligere opsigelser blandt kollegerne, ligesom der ikke kom yderli‐
gere fastholdelsesbonus, følte han ikke, at han kunne mønstre mere hjerteblod for
banken, og han valgte at sige sit job op. han var bange for at sætte sit navn i bran‐
chen over styr.
       han var løbende gennem de forudgående fem år blevet kontaktet af k, der
ønskede at ansætte ham. det er sædvanligt med løbende kontakt mellem mæglere
                                            - 8 -
og forskellige banker i københavnsområdet. han kan ikke huske præcist, hvornår
han valgte at sige ja tak til k’s tilbud, men det var i forbindelse med navngivne kol‐
legers opsigelser og bonusudbetalingen, som han fandt, var alt for lille.
d har forklaret, at han er executive director for markets i a, københavn.
      den bonus, der blev tildelt i marts 2005, var ikke omfattet af den almindelige
performancebaserede bonusordning. banken havde oplevet en periode med medar‐
bejdernes stigende utilfredshed med ledelsen i y‐by. dette kulminerede i februar
2005 ved tildelingen af bonus for 2004, idet fem medarbejdere opsagde deres stillin‐
ger. banken valgte derfor at tildele de tilbageværende medarbejdere en fastholdel‐
sesbonus. selve formuleringen af bonustildelingen blev udarbejdet af ledelsen i y‐
by, men ledelsen i københavn var formentlig med til at fordele størrelsen af de en‐
kelte medarbejderes bonusbeløb. han husker ikke, at han skulle have sagt til f, at
bonussen var et udtryk for, at medarbejderne skulle smøge ærmerne op. han ville
ikke have formuleret sig på den måde, idet han så bonussen som en fastholdelses‐
bonus.
      han var med til at fastsætte bonusbeløbene for den performancebaserede bo‐
nus til de enkelte medarbejdere. han så ikke i den forbindelse på, hvor meget ferie
den enkelte medarbejder havde afholdt. bonusbeløbet dækkede over en 12 måne‐
ders periode, og han var af den antagelse, at medarbejderne afholdt deres ferie.
analysedelen vægtede ca. 50‐60 % af den samlede rating. en person som f ville
normalt vægte med 10‐15 % af ratingen. når en medarbejder som f afholdt ferie, var
der en kollega som back up, der kunne tage sig af kunderne i ferieperioderne. der
blev ikke taget hensyn hertil ved fordelingen af ratings.
parternes argumenter
finansforbundet som mandatar for f har gjort gældende, at a skal betale ferie‐
godtgørelse med 95.710,16 kr. svarende til 12,5 % af det beløb på 765.681,00 kr., som
f blev tildelt i bonus den 24. februar 2005. f har krav på feriegodtgørelse af det ful‐
de beløb på baggrund af tildelingen ultimo februar 2005. subsidiært skal a betale
                                            - 9 -
feriegodtgørelse med 62.211,60 kr. af det beløb, der blev udbetalt den 3. marts 2005,
og a skal endvidere i den forbindelse til ferie konto indbetale feriegodtgørelse med
16.749,28 kr. i anledning af udbetaling af keep‐bonus i 2007 og med samme beløb i
forbindelse med udbetaling af keep‐bonus i 2008.
       derudover skal a betale feriegodtgørelse med 93.226,25 kr. af det særlige bo‐
nusbeløb, der blev optjent, tildelt og udbetalt i 2005. der skal beregnes feriegodtgø‐
relse af det fulde bonusbeløb i forbindelse med fratræden.
       bonusbeløbene er vederlag for arbejde udført under ansættelsen, hvorfor det
må sidestilles med løn. bonusbeløbene er a‐skattepligtige og beskattes i udbeta‐
lingsåret, ikke i det foregående år, som bonussen vedrører. feriegodtgørelse skal be‐
tales af ethvert beløb, der udgør vederlag for arbejde under ansættelsen, uanset om
beløbet helt eller delvist er udbetalt, medens ansættelsesforholdet består, eller efter
ansættelsesforholdet er ophørt. de ordinære bonusbeløb er tildelt helt diskretionært,
idet der først efter udløbet af et helt år tages stilling til, hvor stor en pulje, der skal
overføres til danmark, og derefter tildeles der beløb til hver afdeling, og på et
skønsmæssigt grundlag derefter til hver enkelt medarbejder. medarbejderne kunne
ikke beregne beløbet, og de kunne ikke vide, hvor stort et bonusbeløb de ville få ud‐
betalt, før end de modtog konvolutten med tildeling af bonus. der er således ikke
noget retligt relevant optjeningstidspunkt forud for tildelingstidspunktet. der er i
denne sag sammenfald mellem optjenings‐ og tildelingstidspunktet. medarbejderne
havde alene krav på bonus, men ikke krav på et bestemt beløb. f opfattede bonus‐
beløbene som et engangsvederlag, ikke et beløb, der var optjent måned for måned.
anvendelse af udbetalingstidspunktet for beregning af feriegodtgørelse er ikke i
strid med ferieloven. der vil derimod være et omgåelsesproblem i forhold til ferie‐
loven, såfremt man kan udskyde en del af lønudbetalingen og derved undgå at
skulle betale 12,5 % i feriegodtgørelse.
       tildelingstidspunktet, henholdsvis udbetalingstidspunktet, for det bagvedlig‐
gende lønbeløb er afgørende for beregning af feriegodtgørelsen. der er ikke noget,
der reelt taler imod anvendelse af udbetalingstidspunktet. man har kendt til pro‐
blemet fra retspraksis ved den seneste revision af ferieloven, men der er ikke sket
ændringer i loven i den forbindelse. ved anvendelse af udbetalingstidspunktet vil
                                         - 10 -
man opnå fordele ved indfrielse af forventninger hos medarbejderne, skattemæssige
forhold samt mulighed for en bedre styring for arbejdsgiverne.
       tildelingen den 4. marts 2005 af bonus på 100.000 euro var betinget af, at
medarbejderen var ansat den 31. august 2005, hvor bonusbeløbet blev udbetalt. der
var ikke tale om en gave, men belønning for en erlagt arbejdsopgave, jf. past, pre‐
sent and future commitment”.
       der bør ikke ske forholdsmæssig afkortning for den ferie, der er afholdt i pe‐
rioden 4. marts – 23. august 2005 med 19 dage. man har de facto opfattet bonusbe‐
løbene som ”noget andet”. d forklarede, at bonusbeløbene blev udbetalt for den
samlede præstation og inkluderede også det forhold, at medarbejderne var væk på
grund af ferie. da der således allerede er taget højde for afholdt ferie, bør der ikke
ske en forholdsmæssig afkortning af feriegodtgørelsesbeløbene.
       den principale påstand bygger på den tanke, at det er tildelingstidspunktet,
der skal anvendes ved beregning af feriegodtgørelsen, herunder værdien ved tilde‐
lingen, mens den subsidiære påstand bygger på beregning af feriegodtgørelse ved
udbetalingstidspunktet.
       såfremt feriegodtgørelsen afregnes efter udbetalingstidspunktet, har a taget
forbehold for at modregne de feriegodtgørelsesbeløb, der er udbetalt på grundlag af
bonus udbetalt i 2006. det bestrides, at der skulle være mulighed herfor.
       såfremt a måtte få medhold i, at det er optjeningstidspunktet og ikke udbeta‐
lingstidspunktet, der skal være afgørende for beregning af feriegodtgørelse, gøres
det gældende, at det i denne sag alene kan have betydning for bonusbeløb tildelt ul‐
timo februar 2005.
       feriepenge af beløb udbetalt i 2005 kræves forrentet fra begyndelsen af det fe‐
rieår, hvori ferien kunne afholdes, hvilket vil sige 1. maj 2006.
       til støtte for rentepåstanden i den subsidiære påstand påberåbes samme an‐
bringender, idet dog beløbene på 16.749,28 kr. til udbetaling i henholdsvis 2007 og
2008 ikke kræves forrentet.
a har gjort gældende, at ferieloven er baseret på optjeningsprincippet, og udbeta‐
lingstidspunktet er uden betydning. ifølge ferieloven svarer optjeningsåret til ka‐
                                              - 11 -
lenderåret. optjening af ret til ferie er betinget af ansættelse i den samme periode. f
har ikke krav på feriegodtgørelse af beløb udbetalt efter ophør af ansættelsesforhol‐
det, idet der ikke er tilknyttet optjente feriedage til udbetalingen. det grundlæggen‐
de princip i ferieloven om samtidighed skal derfor anvendes, og bonusbeløb vedrø‐
rende 2004 skal således ikke indgå i 2005.
       det beløb, som f for året 2004 har optjent i henhold til a’s performancebase‐
rede bonusordning, kan ikke danne grundlag for et krav om feriegodtgørelse, jf. fe‐
rielovens § 23, stk. 6, jf. § 24, da det for 2004 optjente bonusbeløb indgår endeligt i
optjeningsåret 2004, uanset at beløbet først er blevet udmeldt og udbetalt primo
2005. retskravet er erhvervet ved udgangen af 2004, uanset at beløbet endnu ikke
kunne opgøres. da f forud for sin fratræden pr. 31. december 2005 har afholdt al fe‐
rie optjent i optjeningsåret 2004, har han ikke krav på feriepenge af 765.681,24 kr.
       såfremt det ved sagens afgørelse måtte blive lagt til grund, at et krav om fe‐
riegodtgørelse skal baseres på et ”udbetalingsprincip”, og at f derfor er berettiget til
feriegodtgørelse af det bonusbeløb, som han for året 2004 har optjent i henhold til
a’s performancebaserede bonusordning, gøres det gældende, at der ved beregnin‐
gen af fs krav på feriegodtgørelse skal tages hensyn til, at f ikke er berettiget til fe‐
riegodtgørelse af den del af bonusbeløb, der udgør løn under ferie, jf. ferielovens §
26, stk. 3, hvorfor kravet skal reduceres i forhold til afholdte feriedage i 2005. hertil
kommer, at f ikke er berettiget til feriegodtgørelse af de andele af bonusbeløbet, der
først kommer til udbetaling i 2007 og 2008, idet han ikke har optjent ret til en ferie‐
godtgørelse af disse andele af bonusbeløbet hørende betalt ferie, jf. ferielovens § 7,
stk. 1 og § 23, stk. 6.
       det beløb, som f for månederne marts – august 2005 har fået udbetalt som en
særlig fastholdelsesbonus, kan heller ikke danne grundlag for et krav om feriegodt‐
gørelse, jf. ferielovens § 23, stk. 6, jf. § 24, idet beløbet ikke udgør et vederlag for ar‐
bejde under ansættelsen i henhold til ferielovens § 26, stk. 1.
       banken stod i en svær situation, hvor flere ansatte havde opsagt deres stillin‐
ger. bonusbeløbet var ifølge d ikke en del af bankens sædvanlige bonusprogram,
men blev udbetalt for at skabe ro og for at fastholde medarbejderne. anvendelsen af
ordet ”commitment” skal fortolkes som pligttroskab, ikke en arbejdsforpligtelse.
                                            - 12 -
der er tale om en belønning for, at man forbliver ansat i banken, ikke en betaling for
historisk performance. en bonusudbetaling er ikke nødvendigvis omfattet af funkti‐
onærlovens § 17 a, og hvis det ikke er tilfældet, skal der heller ikke beregnes ferie‐
godtgørelse. såfremt alle bonusudbetalinger skal omfattes af funktionærlovens § 17
a, vil fleksibilitet og særlige ordninger umuliggøres.
        såfremt retten finder, at den særlige fastholdelsesbonus, som f har fået udbe‐
talt for månederne marts – august 2005, udgør vederlag for arbejde under ansættel‐
sen i henhold til ferielovens § 26, stk. 1, og at f derfor er berettiget til feriegodtgørel‐
se heraf, gøres det gældende, at der ved beregningen af kravet skal tages hensyn til,
at f ikke er berettiget til feriegodtgørelse af den del af den særlige fastholdelsesbo‐
nus, der i givet fald udgør løn under ferie, jf. ferielovens § 26, stk. 3. der skal således
ske reduktion med de af f afholdte feriedage.
        den selvstændige påstand til kompensation er alene relevant, såfremt det ved
sagens afgørelse måtte blive lagt til grund, at et krav om feriegodtgørelse skal base‐
res på et ”udbetalingsprincip” og ikke på et ”optjeningsprincip”, og at f derfor har
krav på feriegodtgørelse af det bonusbeløb, som han har optjent i 2004, men først få‐
et udbetalt primo 2005.
        til støtte for påstanden om kompensation har a gjort gældende, at et krav om
feriegodtgørelse ved fratræden forudsætter, at der er optjent ret til en til feriegodt‐
gørelsen hørende betalt ferie, jf. ferielovens § 7, stk. 1 og § 23, stk. 6. man kan kun få
feriegodtgørelse fra én arbejdsgiver. f er derfor alene berettiget til feriegodtgørelse
af det bonusbeløb på i alt 375.000,00 kr., som han har optjent i 2005, men først fået
udbetalt i 2006, såfremt han har optjent ret til en til feriegodtgørelsen hørende betalt
ferie. f har ikke, hvis et krav om feriegodtgørelse skal baseres på et ”udbetalings‐
princip” optjent ret til en til feriegodtgørelse af bonusbeløbet på i alt 375.000,00 kr.
hørende betalt ferie, idet bonusbeløbet på grund af udbetalingstidspunktet indgår i
optjeningsåret 2006, hvor f ikke var ansat hos a i optjeningsåret 2006 og dermed ik‐
ke optjente ret til betalt ferie i optjeningsåret 2006. hertil kommer, at a’s betaling af
feriegodtgørelse af bonusbeløbet på i alt 375.000,00 kr. er sket under den forudsæt‐
ning, at et krav på feriegodtgørelse skal baseres på et ”optjeningsprincip” og ikke et
”udbetalingsprincip”.
                                            - 13 -
rettens begrundelse og resultat
den 24. februar 2004 fik f tildelt en performancebaseret bonus på 765.681,24 kr. en
sådan bonus fastlægges ved regnskabsårets afslutning, jf. allonge til ansættelseskon‐
trakten. beløbet fastsættes skønsmæssigt, men der tages ved fastsættelsen hensyn til
selskabets indtjening og medarbejderens arbejdsindsats i det forløbne år. uagtet at
beløbet først er endeligt opgjort i 2005, finder retten, at det under disse forhold er
ydet for arbejdet i 2004, hvorfor det må anses for optjent dette år. udgangspunktet
for beregning af feriegodtgørelse er et optjeningsprincip, og der findes ikke grund‐
lag for at ændre herved i denne sag. retten finder derfor, at optjeningsprincippet
skal lægges til grund for så vidt angår den performancebaserede bonus. da f har
afholdt al sin ferie, optjent i 2004, i 2005, tilkommer der ham ikke ret feriegodtgørel‐
se af denne bonus.
       den 4. marts 2005 fik f tildelt en bonus på 100.000,00 euro svarende til
745.810,00 kr. det fremgik af tildelingsbrevet, at udbetaling var betinget af, at f var
ansat den 31. august 2005. tildelingen af bonus skete som anerkendelse af medar‐
bejderens “past, present and future commitment to a”. under henvisning hertil og
efter f’s forklaring lægger retten til grund, at der er tale om en loyalitetsbonus til be‐
lønning af medarbejderens udførelse af arbejde. en sådan tildeling må anses for at
være omfattet af funktionærlovens § 17a. beløbet på 745.810,00 kr. er optjent, tildelt
og udbetalt i det samme år (2005) og i ansættelsesperioden. beløbet indgår derfor
som en del af det feriepengeberettigede beløb i optjeningsåret 2005. da f har afholdt
19 feriedage i perioden 1. marts – 31. august 2005, skal feriegodtgørelsen reduceres i
forhold hertil. a skal herefter betale feriegodtgørelse til f med 86.197,29 kr. med
procesrente fra den 1. maj 2006.
       da optjeningsprincippet finder anvendelse for så vidt angår den performan‐
cebaserede bonus, anses a’s påstand 2 om kompensation for bortfaldet.
       henset til sagens resultat finder retten, at hver part skal bære egne sagsom‐
kostninger.
                                          - 14 -
                           thi kendes for ret
a skal inden 14 dage til f betale 86.197,29 kr. med procesrente fra den 1. maj 2006.
hver part bærer egne omkostninger.
jørgen gawinetski                                                 john tyrrestrup
                              mette christensen
aase weiler madsen                                                peter funch
                                          (sign.)
                                       ___ ___ ___
                            udskriftens rigtighed bekræftes
                            p.j.v. sø- og handelsretten, den