text:
                             højesterets dom
                       afsagt tirsdag den 23. november 2010
sag 122/2008
(1. afdeling)
stema shipping a/s
(advokat henrik kleis)
mod
rgs 90 sweden ab
(advokat poul hvilsted)
i tidligere instans er afsagt dom af sø- og handelsretten den 6. februar 2008.
i pådømmelsen har deltaget fem dommere: lene pagter kristensen, jytte scharling, niels
grubbe, marianne højgaard pedersen og michael rekling.
påstande
appellanten, stema shipping a/s, har gentaget sin påstand.
indstævnte, rgs 90 sweden ab, har påstået stadfæstelse.
forklaringer
til brug for højesteret er der afgivet forklaring af bo ivan renell, svend anders mårlind og
wolfgang dieter peter. der er afgivet supplerende forklaring af pekka piirainen.
bo ivan renell har forklaret, at han er cargo surveyor hos cargo survey ab, norrköping, i et
firma, der hedder cargo survey inspectors, sweden. han har arbejdet som cargo surveyor si-
den 1986 og i det nævnte firma siden 1993. han var ombord på m/s lukas som surveyor og
udarbejdede en surveyors report. det var ikke nogen vanlig situation for ham, for han havde
aldrig før haft med denne type af kontamineret jord at gøre.
                                                - 2 -
han udarbejdede rapporten for advokatfirmaet setterwalls, der handlede på vegne skibets for-
sikringsselskab. formålet med hans rapport var at beskrive hændelsesforløbet.
han ankom på skibet m/s lukas om morgenen den 21. december 2005. på skibet traf han
bl.a. kaptajnen, en shipmate samt en mægler, svend münter. da han ankom på skibet, var
situationen den, at der var lastet ca. 1.200 tons. kaptajnen fortalte ham, at skibet i løbet af de
2 timer, hvor der var blevet lastet, havde fået en slagside på ca. 4°. kaptajnen fortalte end-
videre, at han havde stoppet lastningen, og at der var aftalt et møde om situationen kl. 11.00.
han husker ikke, hvem der havde stoppet lastningen, men det måtte være kaptajnen.
han så selv jorden ligge i lastrummet. han kunne se, at lasten havde rørt sig. når han kiggede
på væggen, det vil sige skottet, kunne han se, at jorden havde bevæget sig. han opfattede ski-
bets krængning som betænkelig. det var en bedømmelse, han selv kom til, og han rapporte-
rede den til sit hovedkontor. hans indstilling til hovedkontoret var, at kaptajnen havde handlet
korrekt i den givne situation. denne indstilling baserede han på sine iagttagelser på skibet
samt på det, kaptajnen havde fortalt ham, herunder kaptajnens orientering om, hvad pekka
piirainen fra de svenske søfartsmyndigheder havde sagt om situationen.
han var til stede under en diskussion mellem kaptajnen og befragteren om, hvordan man
skulle afhjælpe situationen. kaptajnen forelagde tre forskellige løsningsforslag, og alle var
enige om, at et løsningsforslag med sikring af lasten med presenning og planker var det bedste
forslag. parterne var imidlertid ikke enige om, hvem der skulle betale for disse foranstaltnin-
ger. han hørte ikke nogen pris nævnt på nogen af de tre løsningsforslag.
han var til stede, da man begyndte at losse. ifølge hans rapport var det en fælles beslutning,
og hans opfattelse var, at parterne var enige om, at man skulle losse. der blev losset til kajen,
og lastbiler begyndte umiddelbart derefter at hente lasten og køre den væk.
lasten, der lå på kajen, var helt sort og så ud som jord. man kunne se, at jorden var fugtig på
kajen, men man kunne ikke afgøre, hvor fugtig den var. det fik man et bedre indtryk af, når
jorden blev lastet i skibet, hvor man kunne se, at jorden rørte sig. han husker ikke, at der
skulle have været nogen forskel mellem den jord, han så på kajen, og den jord, han så i last-
                                               - 3 -
rummet. han kender ikke nogen kontrolmetode, hvorved man kan bestemme væskeindholdet
i en sådan last. når jorden blev hældt ned i skibets lastrum, planede jorden ud på grund af
lastens store vægt og den måde, den blev lastet ned i skibets lastrum på.
svend anders mårlind har forklaret, at han i december 2005 arbejdede for rgs som logistik-
chef for sverige. han stoppede med at arbejde for rgs omkring den 30. marts 2007. han har
en grundskoleuddannelse og havde i 2005 arbejdet med kontaminerede eller forurenede stof-
fer i ca. 20 år. først i sin egen virksomhed og derefter – siden 2004 – hos rgs. de seneste 10
år havde han arbejdet med kontaminerede stoffer, som enten er våde eller ligger imellem en
flydende og fast form, som f.eks. vand, slam og jord.
rgs har et anlæg ved norrköping med kontamineret jord. det var sædvanligt at transportere
denne kontaminerede jord til slutdeponering et andet sted. det vil sige, at man borttransporte-
rede den del af jorden, man ikke kunne rense på stedet. den jord, som skulle til langøya, blev
sædvanligvis transporteret ad vandvejen. det skete nogle gange om året, at de sendte jord ud
med skib. skibstransporten i denne sag er den eneste skibstransport med jord, som han hu-
sker, at der har været problemer med.
de cirka 4.000 tons jord, de skulle have sejlet væk sidst i december 2005, blev kørt til kajen
dels dagen før og dels på selve dagen for lastningens påbegyndelse. jorden måtte nemlig ikke
ligge på havnen andet end under lastningen. når agenten den 23. september 2005 skrev til
holger martensen fra stema shipping, at ”der ligger 15.000 tons parat til afhentning”, refere-
rer dette til, at de 15.000 tons lå på rgs’s anlæg i norrköping. da de bragte jorden til kajen,
var der lidt sne på kajen. klimaet ændrer sig kun marginalt på den pågældende årstid.
han blev tilkaldt til skibet, da der opstod problemer. problemerne bestod i, at kaptajnen havde
stoppet lastningen. han deltog i mødet den 21. december 2005.
han så ned i lastrummet på skibet. han så, at der var jord i den ene del af lastrummet. jorden
lå op ad væggen og skrånede nedad mod midten af lastrummet. i den anden del af lastrummet
var der ikke noget jord. jorden lå således ikke plant i lastrummet. han husker ikke, om den
skrå flade var plan. han kunne ikke se, at lasten skulle have bevæget sig i lastrummet. han
                                                 - 4 -
kan ikke huske, om han i lastrummet så nogle aftegninger på skotterne fra jord. han har set
lars forsbergs fotos af, hvordan jorden så ud i lastrummet.
det er hans erfaring, at skibe ofte har slagside, når man laster dem. han husker ikke noget om
slagside under denne lastning. det er hans erfaring med lastning af skibe, at lasten altid kom-
mer skråt ned i lastrummet, når man laster den. når man laster et skib, vil man altid forsøge at
ramme noget af den last, der ligger i skibet i forvejen, i stedet for at ramme direkte ned på
bunden af skibet.
man kunne se på kaptajnens opførsel, at han ville af med lasten. kaptajnen sagde, at enten
ville han af med lasten, eller også skulle der lægges presenning og planker henover lasten for
at stabilisere den. rgs ville ikke betale for foranstaltningerne med presenning og planker. de
drøftede ikke, hvor meget det ville koste at lægge presenning og planker ud over lasten. man
kunne godt opleve forløbet sådan, at kaptajnen havde travlt. under hans ophold på skibet var
der ikke tale om at foretage nogen test af lasten. der var heller ikke tale om at foretage nogen
stabilitetsberegning, og det har efterfølgende vist sig, at det var svært at lave en stabilitetsbe-
regning på den type af last.
efterfølgende fandt lars forsberg ud af, at det, man kunne gøre, var at teste jorden efter
imo’s code of safe practice for solid bulk cargoes, section 8. hvis der ikke viser sig fly-
dende vand oven på jorden efter den test, så behøver man ikke at foretage nogen stabilitetsbe-
regning af jorden.
da jorden var blevet losset fra skibet, kørte de jorden tilbage til anlægget med det samme. der
kan være 12-13 tons jord på hver lastbil. der var ca. 4.000 tons jord på kajen, og det vil sige,
at der skulle ca. 2-300 lastbillæs til for at køre jorden væk. grunden til, at de kørte jorden væk
med det samme, var, at jorden ikke måtte ligge på kajen længere. jorden blev på rgs’s anlæg
lagt på en plads i det fri. jorden blev lagt halvvejs for sig selv og halvvejs ved siden af en an-
den del af det samme oprindelige parti jord, som også skulle sendes til langøya, men med et
andet skib.
han og lars forsberg testede efterfølgende jorden i henhold til imo bulk code 8. de udførte
testen inden for 1, maksimum 2 uger, efter at de havde kørt jorden tilbage til anlægget. jorden
                                                - 5 -
havde ikke været undergivet nogen form for behandling, fra det tidspunkt hvor den blev los-
set, til det tidspunkt, hvor de foretog testen. testen udføres ved, at man tager en dåse, som kan
indeholde 1-2 kg jord. så slår man dåsen ned i et stabilt underlag et vist antal gange fra en vis
højde med et vist interval. hvis der efter denne test ikke er flydende vand oven på jorden i
dåsen, er jorden godkendt, og man behøver ikke nogen stabilitetsberegning. hvis jorden ikke
er godkendt i forhold til testen, skal der foretages stabilitetsberegning. resultatet af testen var,
at der ikke var væske oven på jorden. de hentede sammen jorden til testen, men han kan ikke
præcis huske, hvem der udførte hvad i testen. de anvendte en beholder, der kan indeholde 1-2
kg under testen. han kan ikke huske, hvor de fik beholderen fra, men det var en, de havde i
forvejen. han kan ikke nærmere huske, hvor mange gange, man skal slå den pågældende be-
holder mod et stabilt grundlag under testen. men han kan huske, at hver test tager nogle mi-
nutter, og at han og lars forsberg lavede flere tests. de hentede også jord ad flere gange. re-
sultatet af alle tests var, at der ikke fremkom noget flydende vand på toppen af jorden.
efterfølgende blev jorden uden problemer transporteret til langøya af et andet skib, uden at
jorden i mellemtiden var blevet tørret, varmet op eller undergivet nogen anden form for be-
handling.
pekka piirainen har supplerende forklaret, at han har arbejdet hos port state control siden
1995 og været i faget siden 1989.
han kom om bord på skibet, fordi reglerne for port state controls virksomhed tilsagde det.
dels findes der et ”memorandum of understanding” imellem de europæiske lande og canada,
som foreskriver, at port state control skal kontrollere et udenlandsk skib mindst hver 6. må-
ned. der findes også et eu-krav om, at port state control skal kontrollere mindst 25 % af de
udenlandske skibe, der anløber havnen. så han var ikke på skibet, fordi han var blevet hid-
kaldt af nogen.
han ankom formentlig til skibet mellem kl. 9.00 og klokken 10.00, idet han plejer at lade folk
spise morgenmad, før han kommer. da han kom om bord på skibet, henvendte han sig til
kaptajnen. inden han var gået ombord, havde han bemærket, at der lå en last på kajen. der var
et snedække og noget vand på kajen. man var ikke begyndt at laste endnu, da han gik ombord.
han havde ikke set den pågældende jord, før han ankom.
                                                - 6 -
i henhold til reglerne om port state controls virksomhed starter man med at gennemgå di-
verse certifikater mv. for fartøjet, og det startede han på sammen med kaptajnen. rutinen med
at gennemgå certifikater mv. tager mindst to timer på sådant et fartøj. derefter tager man en
rundtur på skibet og kommer på den måde også ud på dækket og kan se ned i lastrummet. de
begyndte at laste fartøjet, mens han var ombord. han så ikke, hvordan man lastede dette far-
tøj, men normalt laster man en last af denne type på en sådan måde, at der opstår flere for-
skellige sukkertoppe nede i lastrummet. det gør man for ikke at ”stresse” skibet.
da han så ned i lastrummet på dette skib, kunne han se, at lasten havde forskubbet sig til hele
lastrummet. det udgjorde et problem, idet skibet fik slagside på grund af den våde last. han
lagde mærke til, at skibet havde fået lidt slagside, men det var ikke meget slagside, for der var
endnu ikke megen last i skibet. han kunne ikke se væde i lastrummet, men han kunne se, at
lasten havde forskubbet sig. lasten lå mærkeligt lige. forskubningen var også sket på langs af
skibet, således at der lå mere last op ad agterkanten af skibet, end der gjorde op ad skibets
forkant. det er ikke hans opfattelse, at forskubningen af lasten langs skibet kunne skyldes
lastemåden. han mener, at forskubningen skyldtes, at lasten havde rørt sig. han så ikke nogen
aftegninger på skotterne. hans observationer blev gjort på et så tidligt tidspunkt i forløbet, at
han ikke ville have kunnet set sådanne.
da han havde set lastrummet, bad han kaptajnen om informationer vedrørende stabilitetsbe-
regninger. han bad herunder om at se skibets stabilitetsbog, som viser, hvilke laster skibet er
godkendt til. det pågældende skib var godkendt til solid last, men ikke til kontamineret last. i
henhold til de regler, der gælder for kontrol af sådanne skibe, skal der foreligge en stabilitets-
beregning, før man kan få lov til at sejle. flagstatens administration skal således godkende
lasten, og i denne godkendelse indgår der gennemgang af en stabilitetsberegning.
han fik imidlertid ikke nogen stabilitetsberegning, men fik at vide, at man ikke kunne udføre
en sådan. han gav kaptajnen besked om, at kaptajnen skulle standse med at laste, indtil der
forelå en stabilitetsberegning. efter disse samtaler besluttede kaptajnen, at han ikke ville laste
mere. han var tilfreds med kaptajnens beslutning. hvis kaptajnen ikke selv havde besluttet at
stoppe med at laste, ville han have nedlagt forbud i overensstemmelse med de regler, der re-
gulerer port state controls virksomhed.
                                                 - 7 -
efter hans opfattelse var der formentlig for meget vand i lasten til, at man kunne udføre en
stabilitetsberegning, men han ville umiddelbart ikke sige, at det var umuligt. men det ville
være meget svært, og efter hans vurdering ville en stabilitetsberegning kræve en egentlig la-
boratorietest.
hans erfaringer med last af denne type var navnlig baseret på erfaring med last af kul og korn.
han havde ikke før set denne type last. han havde ikke tidligere i sin karriere standset nogen
lastning permanent på denne måde.
han hørte ikke noget forslag om, at man skulle søge at stabilisere lasten i lastrummet ved
hjælp af planker og presenninger. det er imidlertid hans opfattelse, at løsningsmuligheden
med presenninger og planker er en løsningsmulighed, man kan bruge ved f.eks. korn, men når
det drejer sig om jord kontamineret med vand, ville presenningen nok ikke være nogen sæd-
vanlig løsning.
han er bekendt med den såkaldte imo bulk code, som gælder for bulk-laster. hvis man havde
foretaget en sådan test, og den havde vist et godkendt resultat, ville han have været helt til-
freds hermed. den pågældende imo bulk code test kan ikke i sig selv udgøre nogen stabili-
tetsberegning. men ved hjælp af imo bulk code testen kan man finde ud af, hvad det er for en
last, man har med at gøre. hvis imo bulk testen viser, at der er under x % vand i lasten, så
regnes lasten for en solid last. hvor meget vandindhold der må være i en last, før den regnes
for solid, svinger fra lasttype til lasttype og findes i nogle fastsatte regler. personligt tror han,
at det ville have været svært at komme igennem med en test efter imo bulk code 8, som han
kunne godkende. dette skyldes, at der var for meget vand i lasten.
foreholdt, at svend mårlind har forklaret, hvordan man kan teste kontamineret jord ved at
komme ca. 2 kg jord ned i en beholder og banke den mod et solidt underlag for derefter at se,
om der har udskilt sig vand på overfladen, forklarede han, at en sådan test – for at kunne god-
kendes – i hvert fald måtte udføres af en neutral part. efter hans opfattelse skulle en sådan test
i givet fald udføres på den del af lasten, der var mest kontamineret. når han i denne sag an-
vender ordet ”kontamineret”, mener han kontamineret med vand eller væske.
                                               - 8 -
wolfgang dieter peter har forklaret, at han er kaptajn og har været det i 32 år. for tiden ar-
bejder han som kaptajn knap 6 måneder om året, og resten af tiden arbejder han som cargo
surveyor. han arbejder ikke for stema længere. i december 2005 havde han været kaptajn på
skibet i ca. 2 måneder. det var et stykgods skib, et såkaldt general cargo vessel. han havde
tidligere sejlet med samme type skib, dog uden kran.
han ankom til norrköping den 20. december 2005 og så, at der lå en masse jord på kajen.
jorden var ikke afdækket. det er ikke normalt, at denne type forurenet last bare ligger sådan
på kajen, for det må den ikke af miljømæssige hensyn. han startede med at laste jorden kl.
07.20 og konstaterede, at det øverste lag af jorden var fast og frossen. da lasten kom ned i
lastrummet, hvor der var varmere, begyndte den at få en mere flydende grødagtig konsistens.
dertil kom, at efterhånden som kranen på kajen nåede længere ned i jorden, kom man også til
en del af jorden på kajen, som ikke var frosset, men mere grødagtig. en kran, der stod placeret
et fast sted på kajen, lastede jorden fra kajen og ind i skibet. både han og hans styrmand holdt
øje med lastningen. jorden blev fra kajen lastet ind i lastrummet, idet alle læs blev lagt det
samme sted i lastrummet som følge af, at kranen på kajen stod et fast sted. jorden på skibet
forårsagede, at skibet fik en slagside på 4°, mens det lå ved kaj. 4° er meget slagside for et
skib, der ligger ved kaj. og det ville blive mere og mere, hvis man fortsatte med at laste ski-
bet.
efter at lastningen var stoppet, udarbejdede han tegninger, som viste, at lasten forskubbede
sig på grund af dens grødagtige og cremede karakter. på tegningerne kan man se, hvordan
lasten fra den 1. tegning kl. 11.20 den 20. december forskubbede sig frem til den sidste teg-
ning kl. 8.00 om morgenen den 21. december. det fremgår af tegningerne, at skibet ved den
første tegning kl. 11.20 ikke krængede, mens skibet kl. 14.10 var krænget 4°. ud over den
forskubning, der fremgår af hans tegninger, var der også en forskubning bagud, således at
lasten både flød til siden og bagud.
der var under ingen omstændigheder tale om såkaldt solid cargo. han har i 5 år sejlet med
125.000 tons forurenet jord, så han ved, hvad han taler om.
han valgte at stoppe lastningen den 20. december kl. 10.00, idet han på grund af jordens fly-
dende, grødagtige konsistens ikke kunne garantere for skibets, lastens og besætningens sik-
                                               - 9 -
kerhed. han orienterede med det samme rgs, stema og rederiet om beslutningen via telefax
og e-mail. hans beslutning om at standse lastningen blev taget på baggrund af hans observa-
tioner, som viste, at lasten ikke var sikker at sejle med for den type fartøj. der var ikke slag-
side på skibet, da han tog beslutningen om at standse lastningen.
port state control kom først til stedet, efter at lastningen var standset. port state controls be-
søg var et rent rutinebesøg. hans beslutning om at standse lastningen havde således ikke no-
get med port state control at gøre, men port state controls repræsentant godkendte beslut-
ningen efterfølgende. da port state control kom, stod han sammen med nogle andre folk og
diskuterede på kajen. port state control krævede, at der skulle foretages en stabilitetsbereg-
ning, som skulle underskrives af skibets klassifikationsselskab, førend man kunne bruge ski-
bet til den pågældende last. der kunne imidlertid ikke foretages nogen stabilitetsberegning for
den type last i den type skib. port state control gav udtryk for, at den pågældende last ikke
kunne sejles i det skib. port state control var på skibet fra kl. 10.25 til kl. 14.20.
lars kristiansen fra rgs var på skibet den 20. december fra kl. 17.20 til kl. 17.50, hvor lars
kristiansen prøvede at presse ham til at tage lasten.
da rgs’ surveyor kom til stede ca. 25 timer efter, at lastningen var stoppet, var der truffet en
helt klar beslutning om, at lasten ikke kunne sejles med det skib.
på mødet den 21. december fremsatte han nogle forslag til, hvordan man kunne løse situatio-
nen. der var 4 forskellige løsningsforslag på tale, nemlig: 1) at blande cement op i jorden, idet
cementen så ville optage fugten, 2) at afdække jorden med presenning og træ for at presse
jorden ned, 3) at læsse jorden i åbne containere, som man så kunne læsse ombord på skibet,
og 4) at fylde noget fast jord i sække, som man kunne bruge til at stabilisere.
lars kristiansen fra rgs anerkendte relevansen af enhver af disse muligheder, men han øn-
skede ikke at acceptere nogen af dem, fordi han ikke ville acceptere, at rgs skulle have no-
gen ekstra omkostninger ved transporten.
surveyoren fra forsikringsselskabet tog nogle prøver af lasten, og wolfgang peter foreslog, at
man skulle anvende dem til at bestemme lastens beskaffenhed. det var såvel ham som skibets
                                             - 10 -
forsikringsselskab, der foreslog en analyse af lastens væskeholdighed. ved transport af denne
type last får man normalt præsenteret en analyse af lasten. han havde ikke været fortørnet
over, at der ikke havde foreligget nogen analyse som vanligt, og han havde ikke bestilt en
analyse af væskeindholdet, idet det var rgs’ opgave, når de havde udbudt lasten som en fast
last. dertil kom, at hvis han havde ladet udføre en væskeanalyse af lasten på dag 1, ville det
stadig ikke være sigende for væsken senere hen, idet den blev tilført væde ved at ligge på ka-
jen.
rgs og deres surveyor afviste forslaget om at anvende prøverne af lasten til at bestemme la-
stens beskaffenhed. de begrundede deres afvisning med, at man ikke kunne nå at gennemføre
en sådan analyse hurtigt nok henover julen. et general cargo vessel kunne ikke have sejlet
med denne last. det havde krævet et tankskib med flere mindre tanke.
det var lars kristiansen, der tog beslutningen om at losse skibet. det skete på baggrund af
hans meddelelse om, at han ikke ville sejle med lasten, samt på baggrund af udtalelserne fra
port state control. da jorden var blevet losset, blev den kørt væk i overraskende hurtigt
tempo fra kajen.
beslutningen om at afvise lasten var en meget svær beslutning for ham som kaptajn, så han
overvejede den meget grundigt, og han har aldrig i øvrigt afvist nogen last som kaptajn. på
grund af lastens konsistens var der, af hensyn til skibets, besætningens og lastens sikkerhed,
ikke andet at gøre end at stoppe lastningen, som han gjorde.
højesterets begrundelse og resultat
efter bevisførelsen, herunder navnlig forklaringerne afgivet af pekka piirainen og wolfgang
dieter peter, lægger højesteret til grund, at den lastede jord på grund af vandindhold havde en
sådan konsistens, at den bevægede sig i lastrummet. højesteret lægger endvidere til grund, at
dette påvirkede eller kunne påvirke skibets stabilitet, således at lasten ikke kunne transporte-
res sikkert uden særlige foranstaltninger.
i henhold til befragtningsaftalen havde stema shipping a/s påtaget sig at fragte ”forurenet
jord”. holger martensen har forklaret, at det var hans forventning, at jorden ikke kunne be-
væge sig, da jord efter hans opfattelse er en fast masse, uanset at den er forurenet. den trans-
                                              - 11 -
port af jord, som efter befragtningsaftalen i begyndelsen af oktober 2005 blev gennemført af
et søsterskib til m/s lukas, m/s morris, forløb uden problemer, og højesteret lægger til
grund, at denne last jord var fast således som forventet af stema shipping. den jord, der i
slutningen af december 2005 blev lastet i m/s lukas, var derimod bevægelig på grund af
vandindhold, muligt fra iblandet sne. højesteret finder, at jord med en sådan egenskab lå uden
for, hvad stema shipping med rette måtte forvente efter befragtningsaftalen. det forhold, at
jorden allerede i slutningen af september 2005 var meldt klar til afhentning, kan ikke føre til
et andet resultat.
højesteret finder, at stema shipping herefter var berettiget til at afvise lasten, når rgs 90
sweden ab ikke ville betale for de nødvendige særlige foranstaltninger, da lasten ikke uden
sådanne foranstaltninger kunne stuves og befordres med den fornødne sikkerhed, jf. sølovens
§ 337. rgs 90 sweden er derfor ansvarlig for det tab, som stema shipping led herved, jf.
sølovens § 352.
stema shipping har opgjort sit fragttab til 462.000 kr. rgs 90 sweden har ikke gjort indsi-
gelser mod opgørelsen, men har anført, at stema shipping ikke har overholdt sin tabsbe-
grænsningspligt. højesteret finder det mod holger martensens forklaring ikke godtgjort, at
stema shipping har tilsidesat sin tabsbegrænsningspligt. stema shipping har endvidere op-
gjort et krav på overliggetid (demurrage) til 101.791,67 kr. rgs 90 sweden har ikke gjort
indsigelse mod dette krav. højesteret tager herefter disse dele af stema shippings påstand til
følge.
stema shipping har endelig opgjort et krav vedrørende rengøring mm. til sek 109.969. det
må lægges til grund, at stema shipping under alle omstændigheder skulle have afholdt udgif-
ter til rengøring, hvis transporten var blevet gennemført i overensstemmelse med det aftalte,
og det er ikke godtgjort, at rgs 90 sweden ved aftale havde påtaget sig at betale for rengø-
ringen, eller at udgifterne er blevet forøget som følge af forhold, som rgs 90 sweden bærer
ansvaret for. højesteret frifinder derfor rgs 90 sweden for dette krav.
højesteret tager herefter stema shippings påstand til følge med 563.791,67 kr.
                                             - 12 -
sagsomkostningerne for sø- og handelsretten og højesteret er fastsat til dækning af advokat-
udgift med 100.000 kr., af retsafgifter af det vundne beløb med 34.575 kr., og af udgifter til
vidneførsel mm. med 23.166,91 kr., i alt 157.741,91 kr.
                                     thi kendes for ret:
rgs 90 sweden ab skal til stema shipping a/s betale 563.791,67 kr. med procesrente af
462.000 kr. fra den 1. januar 2006 og af 563.791,67 kr. fra den 2. januar 2006.
i sagsomkostninger for sø- og handelsretten og højesteret skal rgs sweden ab betale
157.741,91 kr. til stema shipping a/s.
de idømte beløb skal betales inden 14 dage efter denne højesteretsdoms afsigelse. sagsom-
kostningsbeløbet forrentes efter rentelovens § 8 a.


text:
                              højesterets dom
                            afsagt onsdag den 3. april 2019
sag 193/2018
(1. afdeling)
anklagemyndigheden
mod
t
(advokat david francis lublin, beskikket)
i tidligere instanser er afsagt dom af retten i roskilde den 15. november 2017 og af østre
landsrets 18. afdeling den 27. juni 2018.
procesbevillingsnævnet har den 4. oktober 2018 meddelt begrænset tilladelse til anke til
højesteret, således at tilladelsen alene omfatter spørgsmålet om straffastsættelsen. som følge
af denne begrænsning omfatter sagen for højesteret ikke landsrettens afgørelse om førerrets-
frakendelse og om frakendelse af retten til at beskæftige sig med dyr.
i pådømmelsen har deltaget fem dommere: marianne højgaard pedersen, poul dahl jensen,
henrik waaben, kurt rasmussen og anne louise bormann.
påstande
dommen er anket af anklagemyndigheden med påstand om skærpelse af straffen.
t har påstået formildelse af straffen, herunder at straffen gøres helt eller delvist betinget, og at
bestemmelsen om tillægsbøde efter færdselsloven udgår.
de forurettede, f1 og f2, har nedlagt påstand om, at t skal betale godtgørelse med 100.000
kr. til dem hver, jf. erstatningsansvarslovens § 26, stk. 1, med rente efter lovens § 16 fra den
9. november 2017.
                                                - 2 -
heroverfor har t påstået frifindelse.
anbringender
anklagemyndigheden har anført bl.a., at t er fundet skyldig i 16 overtrædelser af tilhold og
27 overtrædelser af opholdsforbud, som med rette er henført under § 21, stk. 2, i lov nr. 112 af
3. februar 2012 om tilhold, opholdsforbud og bortvisning, idet forholdene er begået som led i
en systematisk og vedvarende forfølgelse eller chikane (stalking). t er endvidere fundet skyl-
dig i tyveri, hærværk og mishandling af dyr, trusler, tre tilfælde af forsætlig fareforvoldelse og
en række færdselslovsovertrædelser. landsrettens udmåling af frihedsstraffen til ubetinget
fængsel i 9 måneder er i lyset heraf for lav.
t har kontinuerligt gennem næsten et år i væsentligt omfang overtrådt det meddelte tilhold og
opholdsforbud. overtrædelserne af tilholdet og opholdsforbuddet skal ses i lyset af, at t forud
for meddelelsen heraf begik indbrud i de forurettedes hjem og aflivede deres to hunde. over-
trædelserne skal endvidere ses i lyset af, at t har truet forurettede, f1, har placeret gps-udstyr
på de forurettedes biler for at kunne følge deres færden, og i flere tilfælde udsat de forurettede
for fare, jf. straffelovens § 252, stk. 1, under kørsel i bil. ts stalking er sket løbende gennem
næsten et år, kun afbrudt af perioder, hvor han har været varetægtsfængslet. stalkingen har
virket fysisk indskrænkende på de forurettede og har medført psykiske skadevirkninger.
under hensyn til forholdenes grovhed bør straffen forhøjes til fængsel i 1 år og 6 måneder.
forarbejderne til loven fra 2012 om tilhold, opholdsforbud og bortvisning må forstås således,
at straffen for stalking som udgangspunkt er ubetinget fængsel. ved lov nr. 152 af 18. februar
2015 blev straffelovens regler om samfundstjeneste ændret, således at betinget dom med vil-
kår om samfundstjeneste i videre omfang kan anvendes som alternativ til ubetinget fængsels-
straf. forarbejderne lægger op til, at samfundstjeneste kan anvendes over for et bredt felt af
kriminalitetsformer, og at kriminalitetens art fremover skal tillægges mindre betydning ved
vurderingen af spørgsmålet om samfundstjeneste. forarbejderne tager dog ikke stilling til,
hvorvidt udgangspunktet om, at stalking efter § 21, stk. 2, straffes med ubetinget fængsel,
fortsat skal være gældende. henset til karakteren og omfanget af de lovovertrædelser, som t
har begået, er der dog under alle omstændigheder ikke grundlag for at fastsatte straffen til
betinget fængsel, heller ikke med vilkår om samfundstjeneste.
                                               - 3 -
den tillægsbøde på 18.000 kr., som landsretten har udmålt for de færdselslovsovertrædelser,
som t har begået, er fastsat i overensstemmelse med de gældende takster.
f1 og f2 har anført bl.a., at t har begået en retsstridig krænkelse af deres frihed, fred og ære,
for hvilken han skal betale tortgodtgørelse i medfør af erstatningsansvarslovens § 26, stk. 1.
det skal ved udmålingen af godtgørelsen tillægges betydning, at t systematisk har overvåget
dem, og at han i strid med de meddelte tilhold og opholdsforbud fysisk har opsøgt og kon-
fronteret dem. han har ved sin adfærd traumatiseret dem og frataget dem muligheden for at
leve et normalt liv, hvilket har påført dem en betydelig psykisk belastning.
de mange krænkelser har betydet, at f1 har haft alvorlige belastningssymptomer, ligesom
hun, mens stalkingen pågik, ikke kunne sove og følte sig nødsaget til at holde vagt sammen
med f2. hun havde endvidere koncentrationsbesvær, tankemylder og var angst og urolig.
krænkelserne har betydet, at f2 har været skræmt og meget påvirket heraf. hun har været
præget af akut krise bl.a. i forbindelse med ts mishandling og aflivning af deres hunde. hun
er af psykologer blevet beskrevet som værende præget af chok og angst, ligesom hun har vist
tegn på stress, overbelastning og tristhed.
krænkelserne har således påført dem personskade, hvorfor det kan lægges til grund, at de
krænkelser, som t har udsat dem for, har været særdeles grove.
t har anført bl.a., at han alene er dømt for i en periode på et år at have begået 16 overtrædel-
ser af tilhold og 27 overtrædelser af opholdsforbud. der er bl.a. henset til overtrædelsernes
relativt begrænsede antal og den relativt lange periode, de er begået over, ikke tale om syste-
matisk eller vedvarende forfølgelse eller chikane, jf. § 21, stk. 2, i lov om tilhold, opholdsfor-
bud og bortvisning, hvorfor overtrædelserne alene kan straffes efter bestemmelsen i stk. 1.
den udmålte straf er, uanset om overtrædelserne henføres under § 21, stk. 1 eller stk. 2, for
høj.
ved straffastsættelsen kan det ikke i skærpende retning tillægges betydning, at han har over-
trådt loven ved direkte fysisk kontakt. det skal i den forbindelse tillægges betydning, at over-
                                                - 4 -
trædelser af tilhold, der sker ved kontakt gennem telefoneringer, tekstbeskeder og mails kan
ske på alle døgnets tidspunkter, uanset hvor forurettede befinder sig, og sådanne overtrædelser
kan derfor være mindst ligeså belastende og indskrænkende som overtrædelser, der sker ved
fysisk kontakt.
de overtrædelser af straffeloven og dyreværnsloven, som han har begået, vil isoleret set alene
kunne medføre en kortere fængselsstraf.
det skal ved straffastsættelsen tillægges betydning, at han har gode personlige forhold, idet
han har arbejde som renovationsmedarbejder og taxichauffør. han er ikke tidligere straffet for
overtrædelse af lov om tilhold, opholdsforbud og bortvisning, og hans tidligere domme for
tyveri ligger langt tilbage i tiden, hvorfor de ikke bør have betydning for straffastsættelsen.
straffen bør på denne baggrund gøres betinget, eventuelt med vilkår om samfundstjeneste.
det skal i den forbindelse tillægges betydning, at kriminalforsorgen har udtalt, at han absolut
er egnet til tilsyn, hvis dette skulle komme på tale. han har i øvrigt tidligere med succes af-
viklet samfundstjeneste.
for så vidt angår påstanden om godtgørelse har t anført navnlig, at der efter praksis ikke er
grundlag for godtgørelse i medfør af erstatningsansvarslovens § 26, stk. 1, i en situation som
den foreliggende.
supplerende sagsfremstilling
der er til brug for sagen indhentet en udtalelse fra kriminalforsorgen vedrørende t. af udta-
lelsen af 17. januar 2019 fremgår bl.a. følgende:
      ”t (t) bor i ejerbolig og lever af lønindtægt. så vidt kriminalforsorgen ved, lever han i
      det hele taget under velordnede økonomiske og sociale forhold.
      t blev prøveløsladt den 12/9/18. der er ingen særvilkår tilknyttet prøveløsladelsen, ud
      over tilsynet. han har gennem hele tilsynsforløbet mødt som aftalt til tilsynssamtaler,
      han er meget positiv og imødekommende ved tilsynssamtalerne og han deltagere enga-
      geret i det kognitive, motiverende samtaleforløb som tilsynet indeholder.
      han er – med baggrund i sin aspergerdiagnose – tydeligt udfordret i vores samtaler,
      men han arbejder stædigt og målrettet med opgaverne.
                                                - 5 -
       med baggrund i ovenstående må kriminalforsorgen konkludere, at t er absolut egnet til
       tilsyn og vurderes at profitere af samtalerne.
       såfremt tilsyn skulle komme på tale i forbindelse med den aktuelle sag, skal kriminal-
       forsorgen derfor erklære sig meget positivt indstillet i forhold til at påtage sig et sådant.”
retsgrundlag
lov nr. 112 af 3. februar 2012 om tilhold, opholdsforbud og bortvisning har i § 1, § 3 og § 21,
stk. 1 og 2, følgende bestemmelser:
                                                 ”kapitel 1
                                         tilhold og opholdsforbud
       § 1. ved tilhold kan en person forbydes at opsøge en anden ved personlig, mundtlig el-
       ler skriftlig henvendelse, herunder ved elektronisk kommunikation, eller på anden måde
       kontakte eller følge efter den anden.
       …
       § 3. ved opholdsforbud kan en person forbydes at opholde sig eller færdes i et nærmere
       afgrænset område i nærheden af en anden persons bolig eller arbejds-, uddannelses- el-
       ler opholdssted eller andet område, hvor denne ofte færdes.
       …
                                                  kapitel 5
                                            straffebestemmelser
       § 21. den, der forsætligt overtræder et tilhold efter § 1, et opholdsforbud efter § 3 eller
       en bortvisning efter § 7, straffes med bøde eller fængsel indtil 2 år.
       stk. 2. ved fastsættelse af straffen efter stk. 1 skal det indgå som en skærpende omstæn-
       dighed, at forholdet har udgjort et led i en systematisk og vedvarende forfølgelse eller
       chikane.”
forslaget til lov om tilhold, opholdsforbud og bortvisning blev fremsat den 9. november 2011.
i lovforslagets almindelige bemærkninger hedder det bl.a. (folketingstidende 2011-2012, til-
læg a, lovforslag nr. l 10, s. 5, 9-10, 15-17 og 23-26):
       ”1. indledning
       1.1. formålet med lovforslaget er ved et nyt regelsæt om tilhold, opholdsforbud og
       bortvisning at styrke indsatsen for at beskytte personer mod at blive udsat for freds-
       krænkelse, forfølgelse og chikane, herunder såkaldt stalking. lovforslaget bygger på
       strafferetsplejeudvalgets betænkning nr. 1526/2011 om tilhold, opholdsforbud og bort-
       visning.
                                          - 6 -
1.2. med det foreslåede regelsæt samles reglerne om tilhold, opholdsforbud (geografisk
bestemte tilhold) og bortvisning - som i dag er fordelt mellem flere love og til dels må
udledes af praksis - i en ny lov.
…
- der foreslås en udtrykkelig bestemmelse om, at stalking - det vil sige systematisk og
vedvarende forfølgelse eller chikane - skal være en skærpende omstændighed ved fast-
sættelse af straf for overtrædelse af tilhold, opholdsforbud og bortvisning. med en sådan
regel defineres det samtidig i loven, hvad der forstås ved stalking.
…
3. lovforslagets udformning
som anført ovenfor under pkt. 1.1 har strafferetsplejeudvalget foreslået et nyt samlet
regelsæt om tilhold, opholdsforbud og bortvisning med henblik på at styrke indsatsen
for at beskytte personer mod at blive udsat for fredskrænkelse, forfølgelse og chikane,
herunder stalking. i tilknytning hertil har udvalget foreslået en række initiativer for at
forbedre mulighederne for at håndhæve regelsættet og andre tiltag med henblik på at
styrke indsatsen på området.
…
3.2. stalking
3.2.1. udvalget har overvejet stalkings betydning for udvalgets kommissorium, der bl.a.
tilsigter at styrke indsatsen for at beskytte personer mod at blive udsat for forfølgelse og
chikane.
udvalget anfører, at der ikke findes en mere præcis, almindeligt anerkendt definition af
begrebet stalking.
efter udvalgets opfattelse må det særlige ved stalking imidlertid antages at være den
uønskede kontakt gennem en række henvendelser - personlige, skriftlige eller i form af
elektronisk kommunikation - der enkeltvis ikke nødvendigvis er påfaldende og i sig selv
ikke udgør en lovovertrædelse, men som indgår i et samlet mønster af påtvunget kontakt
eller samvær, fredskrænkelse, chikane eller psykisk terror. adfærden kan også omfatte
andre former for chikane end henvendelser eller kontakt. i stalking kan også indgå kon-
takt til den forfulgtes nærmeste. adfærden kan - men gør det ikke nødvendigvis altid -
omfatte almindelige straffelovsovertrædelser som husfredskrænkelse, trusler, hærværk,
vold og seksuelle krænkelser.
efter udvalgets opfattelse må stalking endvidere anses for karakteriseret ved gentagen
forfølgelse eller chikane, hvor forfølgelsen ved gentagelsen og måden, hvorpå den sker
og griber ind i den forurettedes privatliv, antager en systematisk karakter. stalking er
indgået i debatten som et fænomen, der udgør en kvalificeret og stærkt belastende form
for chikane.
udvalget finder derfor, at stalking med henblik på retspolitiske overvejelser kan define-
res som systematisk og vedvarende forfølgelse eller chikane. …
…
3.7.2. straf og andre retsfølger
3.7.2.1. udvalget har overvejet, om straffen for overtrædelse af et tilhold bør skærpes.
                                            - 7 -
på baggrund af debatten om stalking, herunder høringen afholdt af folketingets retsud-
valg, har strafferetsplejeudvalget også overvejet spørgsmålet om behandling som alter-
nativ eller tillæg til straf i tilholdssager.
udvalget bemærker, at strafferammen i straffelovens § 265 ved lov nr. 218 af 31. marts
2004 blev forhøjet fra bøde eller fængsel indtil 6 måneder til bøde eller fængsel indtil 2
år. formålet var, at overtrædelsen af et tilhold undergives samme strafmaksimum som
straffelovens § 266 om trusler på livet. der var endvidere tilsigtet en forhøjelse af straf-
niveauet således, at der i højere grad skeles til grovheden og omstændighederne ved
overtrædelsen af § 265.
udvalget henviser til, at straffen for overtrædelse af straffelovens § 265 i førstegangstil-
fælde i praksis som udgangspunkt er en bøde. hvis der er tale om et meget betydeligt
antal overtrædelser, som har været stærkt generende for den forurettede, er der i praksis
eksempler på, at der i førstegangstilfælde idømmes frihedsstraf. endvidere fremgår det
af rigsadvokatens meddelelse nr. 9/2005, at der bør påstås frihedsstraf i førstegangstil-
fælde ved enkelte overtrædelser, hvis overtrædelserne er af betydelig grovhed og er eg-
nede til at skabe væsentlig utryghed for den forurettede. i praksis udløser gentagelsestil-
fælde af overtrædelse af straffelovens § 265 som udgangspunkt en kortere frihedsstraf.
…
udvalget bemærker herudover, at det under høringen om stalking i folketinget blev an-
ført, at der bør være mulighed for, at stalkere, der ikke er psykisk syge, ved dom kan på-
lægges at gå i behandling.
i øvrigt bemærker udvalget, at nogle af de organisationer, som udvalget har mødtes
med, har givet udtryk for, at det bør overvejes at hæve strafniveauet for overtrædelse af
tilhold.
efter udvalgets vurdering er straffemaksimum på indtil 2 års fængsel passende, henset
til at fredskrænkelser således kan medføre op til 2 års fængsel. til sammenligning er
strafferammen for trusler efter straffelovens § 266 også 2 år, mens simpel vold efter
straffelovens § 244 kan medføre indtil 3 års fængsel. der er dog også ved fastsættelsen
af den gældende strafferamme lagt vægt på, at grove tilfælde af tilholdsovertrædelser
kan grænse op til trusselstilfælde og dermed have en lignende strafværdighed.
udvalget finder, at strafferammen er tilstrækkelig til at rumme også særlig grove over-
trædelser eller et stort antal overtrædelser til samtidig pådømmelse, ligesom bestemmel-
sen giver mulighed for en nuancering af straffastsættelsen, navnlig i lyset af en stigende
alvor i samfundets syn på vold og chikane, ikke mindst vold i forbindelse med samlivs-
forhold. det anførte gælder med hensyn til både tilhold, opholdsforbud og bortvisning.
udvalget finder endvidere, at det nuværende strafniveau på som udgangspunkt en bøde i
førstegangstilfælde og en kortere frihedsstraf i gentagelsestilfælde må anses for passen-
de, idet der konkret kan fastsættes væsentligt hårdere straffe, hvis forholdene tilsiger
dette. som eksempel herpå kan nævnes en sag refereret i tidsskrift for kriminalret,
2007, side 807, hvor en tiltalt, der i en længere periode i et stort antal tilfælde havde
overtrådt straffelovens § 265 ved at opsøge eller rette telefonisk eller personlig henven-
                                           - 8 -
delse til sin tidligere hustru, blev straffet med 1 års fængsel, der af helt særlige grunde
blev gjort betinget med vilkår om tilsyn af kriminalforsorgen.
også i tilfælde, hvor der foreligger et mere begrænset antal overtrædelser inden for et
kortere tidsrum, kan der efter en konkret grovhedsvurdering anvendes frihedsstraf, også
i førstegangstilfælde, f.eks. hvor fredskrænkelser antager karakter af egentlig forfølgel-
se, herunder ikke mindst i tilfælde, hvor den pågældende tidligere har begået vold mod
den forurettede.
udvalget finder på den baggrund ikke, at der er behov for generelt at hæve strafniveauet
for overtrædelse af tilhold mv. udvalget lægger herved vægt på, at der inden for den
gældende strafferamme på fængsel i 2 år er mulighed for en nuancering i straffastsættel-
sen, der tager hensyn til den konkrete grovhed i det enkelte tilfælde, herunder hensyn til
den belastning, som den forurettede har været udsat for, og til udviklingen i samfundets
syn på forfølgelse og chikane. der er således mulighed for at reagere med frihedsstraf i
de grove tilfælde, herunder ubetinget frihedsstraf. udvalget finder, at overtrædelse af
bortvisning og opholdsforbud som følge af de strengere betingelser herfor vil være til-
fælde, hvor noget sådant kan komme på tale. det samme gælder stalking, jf. også ne-
denfor.
udvalget finder det væsentligt, at anklagemyndigheden og domstolene er opmærksom-
me på mulighederne for nuancering af straffen for overtrædelse af tilhold, opholdsfor-
bud og bortvisning.
udvalget har overvejet, om der bør være særlige straffebestemmelser om de groveste
tilfælde af chikane i form af systematisk forfølgelse i kombination med straffelovsover-
trædelser såsom trusler og vold. noget sådant indgår i den nyligt vedtagne svenske lov
om ”förstärkt skydd mot stalkning” i form af en bestemmelse om skærpet straf, hvor al-
lerede strafbare forhold som trusler og vold antager karakter af forfølgelse af en person,
jf. betænkningen side 67-68. bestemmelsen kan efter sit indhold også omfatte flere til-
holdsovertrædelser.
en bestemmelse som den svenske rejser spørgsmål om forholdet til en række straffebe-
stemmelser, og udvalget finder ikke, at der er behov for en tilsvarende dansk regel. ud-
valget skal i den forbindelse bemærke, at de gældende danske regler om straffastsættel-
se i straffeloven allerede indebærer, at der kan fastsættes en skærpet straf i tilfælde, der
ville falde under en regel som den svenske. det vil således være en væsentlig strafskær-
pende omstændighed, at flere forhold af f.eks. overtrædelse af tilhold, husfredskrænkel-
se, hærværk, trusler og vold begået over for samme person og eventuelt tillige dennes
nærmeste har karakter af elementer i en mere systematisk forfølgelse.
inspireret af den svenske bestemmelse foreslår udvalget imidlertid, at der i en lov om
tilhold, opholdsforbud og bortvisning indsættes en særlig bestemmelse om, at det ved
overtrædelse af loven skal indgå som en skærpende omstændighed ved straffens fastsæt-
telse, at forholdet har udgjort et led i en systematisk og vedvarende forfølgelse eller chi-
kane. med en sådan bestemmelse fastslås det for det første udtrykkeligt i loven, at stal-
king vil være en skærpende omstændighed ved strafudmålingen. for det andet fastlæg-
ges det dermed samtidig i loven, hvad der forstås ved stalking.
                                                - 9 -
      stalking defineres således ved den foreslåede bestemmelse som ”systematisk og vedva-
      rende forfølgelse eller chikane”. det er en betingelse for bestemmelsens anvendelse, at
      den eller de aktuelle overtrædelser af tilhold, opholdsforbud eller bortvisning - eventuelt
      sammen med tidligere forhold - antager karakter af en sådan stalking. de forhold, der
      kan indgå i den sammenhæng, kan både være tidligere og aktuelle forhold af overtræ-
      delser af tilhold, opholdsforbud og bortvisning samt overtrædelse af andre bestemmel-
      ser, herunder navnlig husfredskrænkelse, trusler, vold og hærværk, i forbindelse med el-
      ler som udtryk for en aktuel overtrædelse af tilhold, opholdsforbud eller bortvisning.
      udvalget finder, at der i sådanne tilfælde som udgangspunkt skal anvendes ubetinget
      frihedsstraf.
      …
      3.7.2.2. justitsministeriet kan tilslutte sig udvalgets overvejelser og forslag om straf og
      andre retsfølger. lovforslaget er udformet i overensstemmelse hermed. der henvises til
      lovforslagets § 21, stk. 1 og 2, samt bemærkningerne hertil.
      justitsministeriet kan i den forbindelse tilslutte sig udvalgets opfattelse, hvorefter der
      ikke generelt er behov for at hæve strafniveauet i sager om overtrædelse af tilhold mv.
      ministeriet er således enig med udvalget i, at der inden for den gældende strafferamme
      på fængsel i 2 år er mulighed for en nuancering i straffastsættelsen, der tager hensyn til
      den konkrete grovhed i det enkelte tilfælde, herunder hensyn til den belastning, som den
      forurettede har været udsat for, og til udviklingen i samfundets syn på forfølgelse og
      chikane, og at der således er mulighed for at reagere med frihedsstraf i de grove tilfæl-
      de, herunder ubetinget frihedsstraf.
      justitsministeriet kan endvidere tilslutte sig udvalgets forslag om en særlig bestemmelse
      om, at det ved overtrædelse af loven skal indgå som en skærpende omstændighed ved
      straffens fastsættelse, at forholdet har udgjort et led i en systematisk og vedvarende for-
      følgelse eller chikane. det forudsættes i den forbindelse, at der i sådanne tilfælde som
      udgangspunkt anvendes ubetinget frihedsstraf.
      som det fremgår af pkt. 3.7.2.1 ovenfor, har det i debatten om stalking været anført, at
      der bør være mulighed for, at også stalkere, der ikke er psykisk syge, ved dom kan på-
      lægges at gå i behandling. som det fremgår af det, der er anført ovenfor, finder justits-
      ministeriet imidlertid, at stalking er en alvorlig forbrydelse, der som udgangspunkt bør
      straffes med ubetinget fængsel. ministeriet finder således ikke grundlag for at foreslå, at
      stalkere - som alternativ til en ubetinget frihedsstraf - bør idømmes betingede domme
      med vilkår om behandling. ministeriet lægger i den forbindelse også vægt på, at det er
      usikkert, om en eventuel behandling vil reducere risikoen for recidiv. endvidere finder
      ministeriet, at der med sådanne ordninger er risiko for, at det kan være udsigten til at
      slippe for at afsone fængselsstraf, der motiverer til behandling, frem for et oprigtigt øn-
      ske om at ændre stalkingadfærden.”
i de specielle bemærkninger til § 21 hedder det bl.a. (folketingstidende 2011-2012, tillæg a,
lovforslag nr. l 10, s. 43-44):
      ”til § 21
                                         - 10 -
bestemmelsen indeholder regler om straf for forsætlig overtrædelse af tilhold efter § 1,
opholdsforbud efter § 3 og forbud i form af bortvisning efter § 7.
det fastsættes i stk. 1, at den, der forsætligt overtræder et tilhold efter § 1 eller et forbud
efter §§ 3 eller 7, straffes med bøde eller fængsel indtil 2 år.
gerningsindholdet i relation til tilhold efter § 1 vil være knyttet til afgørelsen om til-
hold. det strafbare forhold vil således bestå i forsætligt at tage kontakt mv. til den, som
tilholdet skal beskytte, uden at kontakten af særlige grunde må anses for beføjet. der
henvises til bemærkningerne til §§ 1 og 13, herunder om objektiveringen i forhold til
den gældende regel i straffelovens § 265.
ved opholdsforbud efter § 3 vil det være strafbart at opholde sig inden for det geogra-
fisk afgrænsede område. der henvises herom til bemærkningerne til § 3.
…
straf for overtrædelse af et tilhold eller forbud i medfør af loven forudsætter, at afgørel-
sen er truffet af den kompetente myndighed og meddelt den pågældende, samt at afgø-
relsen er lovlig.
den foreslåede strafferamme på bøde eller fængsel indtil 2 år svarer til de gældende
regler i straffelovens § 265 om tilhold og bortvisningslovens § 11, stk. 1, om bortvis-
ning samt tilhold og opholdsforbud i forbindelse med bortvisning.
strafferammen giver mulighed for, at en person, som ikke respekterer et tilhold, op-
holdsforbud eller en bortvisning, kan varetægtsfængsles efter retsplejelovens § 762,
stk. 1.
ved bedømmelsen af karakteren af overtrædelser af tilhold vil der som efter den gæl-
dende straffelovs § 265 skulle tages udgangspunkt i den nuværende praksis om over-
trædelse af straffelovens § 266 (om trusler) i overensstemmelse med forarbejderne til
den gældende bestemmelse i straffelovens § 265.
efter praksis er straffen for overtrædelse af straffelovens § 265 i førstegangstilfælde
som udgangspunkt en bøde. hvis der er tale om et meget betydeligt antal overtrædelser,
som har været stærkt generende for den forurettede, er der i praksis eksempler på, at der
i førstegangstilfælde idømmes frihedsstraf. endvidere fremgår det af rigsadvokatens
meddelelse nr. 9/2005, at der bør påstås frihedsstraf i førstegangstilfælde ved enkelte
overtrædelser, hvis overtrædelserne er af betydelig grovhed og er egnede til at skabe
væsentlig utryghed for den forurettede. i praksis udløser gentagelsestilfælde af overtræ-
delse af straffelovens § 265 som udgangspunkt en kortere frihedsstraf.
strafferammen på indtil 2 års fængsel må med hensyn til overtrædelse af tilhold anses
for tilstrækkelig til at rumme også særlig grove overtrædelser eller et stort antal over-
trædelser til samtidig pådømmelse, ligesom bestemmelsen giver mulighed for en nuan-
cering af straffastsættelsen, navnlig i lyset af en stigende alvor i samfundets syn på vold
og chikane, særlig i forbindelse med samlivsforhold. der er således mulighed for at an-
vende frihedsstraf også i førstegangstilfælde af overtrædelse af tilhold, f.eks. hvor
fredskrænkelser antager karakter af egentlig forfølgelse, herunder ikke mindst i tilfælde,
hvor den pågældende tidligere har begået vold mod den forurettede.
                                              - 11 -
     noget lignende vil være gældende med hensyn til overtrædelse af opholdsforbud og
     bortvisning med de forskelle, der følger af sagernes karakter, herunder at betingelserne
     for opholdsforbud og bortvisning er væsentligt strengere, sådan at der derfor alt andet
     lige vil være tale om grovere krænkelser.
     det forudsættes, at anklagemyndigheden og domstolene er opmærksomme på mulighe-
     derne for nuancering af straffen for overtrædelse af tilhold, opholdsforbud og bortvis-
     ning. der er således inden for den gældende strafferamme på fængsel i 2 år mulighed
     for en nuancering i straffastsættelsen, der tager hensyn til den konkrete grovhed i det
     enkelte tilfælde, herunder hensyn til den belastning, som den forurettede har været udsat
     for, og til udviklingen i samfundets syn på forfølgelse og chikane. der er således mulig-
     hed for at anvende frihedsstraf i de grove tilfælde, herunder ubetinget frihedsstraf.
     med stk. 2 foreslås, at det ved fastsættelse af straffen for overtrædelse af tilhold, op-
     holdsforbud og bortvisning skal indgå som en skærpende omstændighed, at forholdet
     har udgjort et led i en systematisk og vedvarende forfølgelse eller chikane.
     med bestemmelsen fastslås det for det første udtrykkeligt i loven, at stalking vil være en
     skærpende omstændighed ved strafudmålingen. for det andet fastlægges det samtidig i
     loven, hvad der forstås ved stalking.
     stalking defineres således ved bestemmelsen som ”systematisk og vedvarende forføl-
     gelse eller chikane”. det er en betingelse for bestemmelsens anvendelse, at den eller de
     aktuelle overtrædelser af tilhold, opholdsforbud eller bortvisning - eventuelt sammen
     med tidligere forhold - antager karakter af en sådan stalking. de forhold, der kan indgå i
     den sammenhæng, kan både være tidligere og aktuelle forhold af overtrædelser af til-
     hold, opholdsforbud og bortvisning samt overtrædelse af andre bestemmelser, herunder
     navnlig husfredskrænkelse, trusler, vold og hærværk, i forbindelse med eller som udtryk
     for en aktuel overtrædelse af tilhold, opholdsforbud eller bortvisning. det forudsættes
     ved bestemmelsen, at der i sådanne tilfælde som udgangspunkt anvendes ubetinget fri-
     hedsstraf.
     bestemmelsen i stk. 2 omfatter alene stalking. bestemmelsen indebærer ingen begræns-
     ning med hensyn til betydningen for strafudmålingen af andre omstændigheder, der ef-
     ter almindelige regler virker i skærpende retning, herunder gentagelsestilfælde, f.eks.
     tidligere domme for vold mod den samme forurettede, nærmere planlagte overtrædelser
     mv. sådanne omstændigheder vil endvidere også i stalkingtilfælde indgå i straffastsæt-
     telsen i skærpende retning. med bestemmelsen understreges det, at stalking hører til de
     grove tilfælde af overtrædelser af tilhold, opholdsforbud og bortvisning og således til de
     tilfælde, der er omtalt ovenfor i bemærkningerne til stk. 1 i relation til spørgsmålet om
     frihedsstraf.
     …”
færdselslovens § 118 a, stk. 3 og 4, lyder således:
     ”stk. 3. har nogen ved én eller flere handlinger begået flere overtrædelser af denne lov
     eller forskrifter fastsat i medfør heraf, og medfører én af overtrædelserne idømmelse af
                                                 - 12 -
      frihedsstraf, mens en anden medfører idømmelse af bøde, idømmer retten en bøde ved
      siden af frihedsstraffen. det samme gælder, såfremt nogen ved én eller flere handlinger
      har overtrådt denne lov eller forskrifter udstedt i medfør af denne lov og én eller flere
      andre love og overtrædelsen af denne lov eller forskrifter udstedt i medfør heraf medfø-
      rer bødestraf og overtrædelsen af den eller de andre love medfører frihedsstraf.
      stk. 4. bestemmelserne i stk. 2 og 3 kan fraviges, når særlige grunde taler herfor.”
af forarbejderne hertil fremgår bl.a. (folketingstidende 1999-2000, tillæg a, lovforslag nr. l
262, s. 7333):
      ”i bestemmelsens stk. 3 foreslås der indført en absolut kumulation af bøder i sager ved-
      rørende overtrædelser af færdselslovgivningen. det betyder, at der ved flere overtrædel-
      ser som almindelig regel udmåles den normale takstmæssige bødestraf for hver over-
      trædelse, uanset om overtrædelserne begås ved én eller flere lejligheder eller pådømmes
      ved én eller flere sager. den absolutte kumulation inden for færdselslovgivningens om-
      råde vil ligeledes gælde i tilfælde, hvor én eller flere færdselslovsovertrædelser pådøm-
      mes sammen med overtrædelser af andre særlove eller af straffeloven.
      …
      samme overvejelser som i stk. 3 ligger til grund for det foreslåede stk. 4, hvorefter det
      foreslås, at der i tilfælde af, at en af overtrædelserne af færdselsloven eller andre love,
      medfører en frihedsstraf samtidig med, at der er foretaget en overtrædelse af færdselslo-
      ven, der medfører bødestraf, skal pålægges en bøde ved siden af frihedsstraffen.
      …
      da en regel om absolut kumulation ikke i alle tilfælde vil føre til et rimeligt resultat, fo-
      reslås det i § 118 a, stk. 5, at bestemmelserne i stk. 3 og 4 kan fraviges, når særlige
      grunde taler for det. dette vil eksempelvis kunne være tilfældet, såfremt en sammen-
      lægning af de forskyldte normalbøder fører til en uforholdsmæssig høj samlet bøde,
      herunder henset til forseelsernes karakter. bestemmelsen vil f.eks. også kunne finde an-
      vendelse i tilfælde, hvor reglerne om absolut kumulation ville betyde, at der skulle
      idømmes en mindre tillægsbøde til en længere frihedsstraf. det skal imidlertid fremhæ-
      ves, at der som alt overvejende hovedregel skal anvendes absolut kumulation. er der så-
      ledes tale om en kortere frihedsstraf (for f.eks. spirituskørsel, hærværk, vold), forudsæt-
      tes det, at der idømmes en tillægsbøde, hvis der til samtidig påkendelse foreligger en
      overtrædelse af færdselsloven, der udløser en bødestraf af en vis størrelse.”
højesterets begrundelse og resultat
t er fundet skyldig i som led i en systematisk og vedvarende forfølgelse eller chikane (stal-
king), jf. § 21, stk. 1 og 2, i lov om tilhold, opholdsforbud og bortvisning i 16 tilfælde at have
overtrådt et tilhold mod at kontakte f1, som han tidligere havde været kæreste med, og den-
nes nærmeste, jf. § 1, og i 27 tilfælde at have overtrådt et forbud mod at opholde sig i området
omkring hendes bopæl, jf. § 3. overtrædelserne er begået i en periode på ca. 1 år og er fortsat,
                                                - 13 -
efter at han først blev fremstillet i grundlovsforhør og løsladt og senere i en periode var vare-
tægtsfængslet under sagen.
t er endvidere fundet skyldig i kort tid før, han blev meddelt tilhold, at være brudt ind i den
ejendom, hvor f1 boede sammen med sin mor, f2, hvor han stjal bl.a. smykker, og hvor han
fjernede deres hunde, som han senere aflivede under omstændigheder, der havde karakter af
mishandling. han er endvidere fundet skyldig i trusler over for f1. en række af overtrædel-
serne af tilholdet og opholdsforbuddet er begået ved kørsel i bil, hvor t er fulgt efter f1 eller
f2, idet han havde placeret gps-udstyr i f2s bil. i tre af disse tilfælde er han fundet skyldig i
overtrædelse af straffelovens § 252 ved forsætligt ved sin kørsel at have forvoldt nærliggende
fare for f1 og f2s liv eller førlighed, og ved andre kørsler er han fundet skyldig i at have til-
sidesat væsentlige hensyn til færdselssikkerheden.
højesteret finder, at forholdene med rette er henført under § 21, stk. 2, i lov om tilhold, op-
holdsforbud og bortvisning om systematisk og vedvarende forfølgelse eller chikane (stalking).
det er i forarbejderne til loven forudsat, at strafudmålingen skal nuanceres ud fra forholdenes
grovhed og antal inden for strafferammen på 2 års fængsel.
tre dommere – poul dahl jensen, kurt rasmussen og anne louise bormann – udtaler:
under hensyn til forholdenes karakter, omfang og grovhed, udstrækningen af den periode,
hvori de er begået, og at t fortsatte sin stalking efter at have været varetægtsfængslet, finder
vi, at straffen bør fastsættes til fængsel i 1 år og 3 måneder. vi har herunder navnlig lagt vægt
på de gentagne forfølgelser i bil, hvor t flere gange ved sin kørsel forsætligt har forvoldt nær-
liggende fare for en alvorlig ulykke, hvilket sammen med indbruddet, mishandlingen og af-
livningen af hundene og truslen mod f1 har været egnet til gennem en lang periode at frem-
kalde alvorlig frygt hos f1 og f2 for deres liv og helbred.
dommerne marianne højgaard pedersen og henrik waaben udtaler:
vi er enige med flertallet i, at der er grundlag for at skærpe den idømte straf på fængsel i 9
måneder. vi finder som landsrettens mindretal, at straffen passende kan fastsættes til fængsel
i 1 år.
                                               - 14 -
afgørelsen træffes efter stemmeflertallet, således at straffen forhøjes til fængsel i 1 år og 3
måneder.
alle dommere udtaler herefter:
det er i forarbejderne til § 21, stk. 2, om stalking forudsat, at straffen som udgangspunkt skal
være ubetinget fængsel. under hensyn til forholdenes karakter, omfang og grovhed samt ud-
strækningen af den periode, hvori de er begået, og de psykiske følger, de har haft for f1 og
f2, finder højesteret ikke grundlag for at gøre straffen helt eller delvist betinget, heller ikke
med vilkår om samfundstjeneste.
højesteret tiltræder af de grunde, som byretten har anført, og landsretten har tiltrådt, at der er
tilkendt f1 og f2 godtgørelse efter erstatningsansvarslovens § 26, stk. 1. højesteret tiltræder
endvidere, at godtgørelserne er udmålt som af landsretten.
efter færdselslovens § 118 a, stk. 3, skal der, når nogen dømmes for én eller flere handlinger,
der medfører frihedsstraf, og samtidig dømmes for en eller flere overtrædelser af færdselslo-
ven, som medfører bødestraf, idømmes en tillægsbøde ved siden af frihedsstraffen. efter §
118 a, stk. 4, kan bestemmelsen i stk. 3 fraviges, når særlige grunde taler herfor. højesteret
finder, at der som udgangspunkt ikke skal idømmes en tillægsbøde efter § 118 a, stk. 3, hvis
tiltalte idømmes fængsel i 1 år eller derover. det samme gælder, hvis de færdselslovsovertræ-
delser, der ville medføre bødestraf, er indgået som en skærpende omstændighed ved fastsæt-
telse af fængselsstraffen. da t er idømt fængsel i 1 år og 3 måneder, og da der ved udmålin-
gen af fængselsstraffen er taget hensyn til de færdselslovsovertrædelser, der er begået som led
i forfølgelsen og chikanen af f1 og f2, finder højesteret, at der ikke skal fastsættes en til-
lægsbøde for overtrædelserne af færdselsloven, jf. § 118 a, stk. 4.
                                       thi kendes for ret:
landsrettens dom ændres, således at t straffes med fængsel i 1 år og 3 måneder. bestemmel-
sen om tillægsbøde udgår.
statskassen skal betale sagens omkostninger for højesteret.

source: retspraksis

LICENSE:
Creative Commons Legal Code

CC0 1.0 Universal

type: caselaw

jurisdiction: Denkmark


text:
                             højesterets dom
                        afsagt torsdag den 18. oktober 2012
sag 193/2011
(2. afdeling)
rigsadvokaten
mod
t
(advokat anders németh, beskikket)
i tidligere instanser er afsagt dom af københavns byret den 24. juni 2010 og af østre lands-
rets 19. afdeling den 4. maj 2011.
i pådømmelsen har deltaget fem dommere: børge dahl, lene pagter kristensen, marianne
højgaard pedersen, poul dahl jensen og kurt rasmussen.
påstande
dommen er anket af t med påstand om frifindelse for straf og konfiskation, subsidiært for-
mildelse af straffen.
anklagemyndigheden har påstået domfældelse i overensstemmelse med tiltalen og skærpelse
af straffen.
anbringender
t har navnlig anført, at han i sine artikler oplyste, at han ejede aktier i det selskab, som han
skrev om og anbefalede at købe aktier i. herved har han givet de oplysninger, der kan kræves,
og der kan ikke herudover stilles krav om, at han f.eks. skulle have givet oplysninger om sin
investeringshorisont. han kan heller ikke straffes for overtrædelse af værdipapirhandelslovens
§ 28 b og bekendtgørelsen udstedt i medfør af denne bestemmelse. disse regler finder ikke
                                                - 2 -
anvendelse på journalister, men alene på egentlige analytikere. hertil kommer, at han også i
relation til disse regler har opfyldt sin oplysningspligt ved at omtale sine aktiebesiddelser.
hvis højesteret finder, at han skal dømmes, skal straffen gøres betinget under hensyn til det
uklare retsgrundlag, den manglende praksis på området samt den tid, der er medgået til sagens
behandling.
anklagemyndigheden har navnlig anført, at den blotte angivelse af en aktiebesiddelse ikke i
en situation som den foreliggende er tilstrækkelig. t har ikke derved på en korrekt og effektiv
måde over for offentligheden angivet den foreliggende interessekonflikt. reglerne i værdipa-
pirhandelsloven om kursmanipulation skal ses i sammenhæng med lovens § 28 b og bekendt-
gørelsen udstedt i medfør af denne bestemmelse, ligesom der bør straffes i sammenstød mel-
lem de to regelsæt. journalister kan også dømmes for overtrædelse af disse regler.
straffen skal skærpes væsentligt under hensyn til karakteren og antallet af forhold sammen-
holdt med den betydelige vinding. der er ikke grundlag for at gøre straffen betinget, og straf-
fesagen er fremmet behørigt.
supplerende sagsfremstilling
højesteret har i kendelse af 29. marts 2012 truffet afgørelse om, at anklagemyndighedens an-
modning om forelæggelse for eu-domstolen ikke kunne tages til følge. højesteret begrun-
dede bl.a. afgørelsen med, at det beror på en konkret vurdering i det enkelte tilfælde, om en
interessekonflikt er blevet afsløret over for offentligheden på en korrekt og effektiv måde. på
det foreliggende grundlag fandt højesteret, at der i sagen ikke var en sådan tvivl om forståel-
sen af den relevante direktivbestemmelse, at dette nødvendiggjorde en forelæggelse for eu-
domstolen.
retsgrundlaget
værdipapirhandelsloven, jf. nu lovbekendtgørelse nr. 855 af 17. august 2012, indeholder bl.a.
følgende bestemmelser:
       ”§ 28 b. enhver fysisk eller juridisk person, der som led i udøvelsen af sit erhverv eller
       som led i sine forretninger til offentligheden eller distributionskanaler udarbejder eller
       udbreder anbefalinger vedrørende værdipapirer som nævnt i § 27, stk. 1, eller vedrøren-
                                                - 3 -
       de en udsteder af sådanne værdipapirer, skal sikre, at fremlæggelse og udbredelse af an-
       befalinger sker på en redelig måde, og at der oplyses om eventuelle interesser eller inte-
       ressekonflikter i forhold til de værdipapirer eller den udsteder, som anbefalingen vedrø-
       rer.
       stk.2. finanstilsynet fastsætter nærmere regler om redelig fremlæggelse og oplysning
       om interesser og interessekonflikter ved udarbejdelse og udbredelse af anbefalinger
       vedrørende værdipapirer og udstedere heraf.
       § 38. ved kursmanipulation forstås handlinger omfattet af nr. 1-4, der er egnet til at på-
       virke kursen på værdipapirer omfattet af § 34, stk. 1, i en retning, der afviger fra disses
       værdi i markedet, ved
       1) udbredelse af oplysninger gennem medierne eller ved andre metoder, der er egnet til
       at give urigtige eller vildledende signaler om udbuddet af, efterspørgslen efter eller kur-
       sen på værdipapirer.
       ...
       stk.2. kursmanipulation efter stk. 1 kan eksempelvis bestå i
       1) udsendelse af en meningstilkendegivelse gennem medierne om et værdipapir eller en
       udsteder af et værdipapir efter på forhånd at have erhvervet sig mængder af det pågæl-
       dende værdipapir, såfremt der senere drages fordel af den måde, hvorpå de tilkende-
       givne holdninger påvirker kursen på værdipapiret, forudsat at interessekonflikten ikke
       senest samtidig med udsendelsen af meningstilkendegivelsen angives over for offentlig-
       heden på en korrekt og effektiv måde.
       ...
       stk. 3. ved anvendelsen af bestemmelsen i stk. 1, nr. 1, i forhold til redaktører og re-
       daktionelle medarbejdere, der som led i deres erhvervsmæssige aktivitet udbreder op-
       lysninger, skal der tages hensyn til de regler, der gælder for sådanne personers erhverv.
       1. pkt. finder ikke anvendelse, hvis den pågældende redaktør eller redaktionelle medar-
       bejder direkte eller indirekte drager fordel eller får udbytte af udbredelsen af oplysnin-
       gerne.
       ...
       § 39. kursmanipulation eller forsøg herpå må ikke finde sted.
       ...”
bestemmelsen i lovens § 39, stk. 1, blev indført ved lov nr. 1072 af 20. december 1995. be-
stemmelserne i § 28 b og § 38 blev indført til gennemførelse af bl.a. europa-parlamentets og
rådets direktiv 2003/6/ef af 28. januar 2003 om insiderhandel og kursmanipulation (mar-
kedsmisbrug). i forslag til lov om ændring af lov om værdipapirhandel m.v. og lov om finan-
siel virksomhed hedder det i bemærkningerne til § 38 bl.a. (folketingstidende 2004-05, lov-
forslag nr. l 13, 1. samling, tillæg a, side 380 ff.):
       ”med de foreslåede bestemmelser i § 38 gennemføres markedsmisbrugsdirektivets arti-
       kel 1, nr. 2, der definerer, hvad der forstås ved kursmanipulation. for at investorerne
       kan have tillid til de regulerede markeder, er det af væsentlig betydning, at kursdannel-
       sen på de handlede værdipapirer sker på grundlag af korrekte og pålidelige oplysninger.
       adfærd fra markedsdeltagernes side, der har til hensigt eller som resultat at påvirke
                                           - 4 -
kursdannelsen i en retning, som denne ellers ikke ville have taget under normale mar-
kedsforhold, er skadelig for tilliden til markederne. formålet med det foreslåede forbud
mod kursmanipulation er at hindre, at sådan adfærd finder sted.
den foreslåede definition i § 38, stk. 1, erstatter den gældende definition i lovens § 34,
stk. 3. den gældende lovs § 34, stk. 3, indeholder en udtømmende opregning af hvilke
former for adfærd, der udgør kursmanipulation. i forhold til de gældende regler medfø-
rer den foreslåede definition en noget bredere afgrænsning af begrebet kursmanipula-
tion, jf. nærmere nedenfor. kursmanipulation vil derfor fremover kunne bestå i andre
former for adfærd, end de der er omfattet af den gældende lovs § 34, stk. 3. denne ud-
videlse af bestemmelsen er nødvendig for at bringe de danske regler i overensstemmelse
med markedsmisbrugsdirektivet. den bredere afgrænsning af begrebet kursmanipula-
tion må i øvrigt ses i sammenhæng med den i stk. 4 foreslåede undtagelse, hvorefter
transaktioner og handelsordrer, der er legitime og i overensstemmelse med accepteret
markedspraksis, ikke omfattes af begrebet kursmanipulation.
det foreslås at videreføre betingelsen efter den gældende lov, hvorefter de omfattede
handlinger skal være egnet til at påvirke kursen på værdipapiret i en retning, der afviger
fra kursen i markedet. i lighed med hvad der er tilfældet efter den gældende lov, stilles
der ikke noget krav om, at handlingen rent faktisk medfører en kurspåvirkning eller, at
kurspåvirkningen er væsentlig.
egnethedskravet medfører, at det som udgangspunkt er tilstrækkeligt for, at en adfærd
omfattes af bestemmelsen, at adfærden har eller er egnet til at have en bestemt indvirk-
ning på kursen. det er derfor som udgangspunkt ikke afgørende for, om et forhold fal-
der indenfor den foreslåede definition, om formålet eller hensigten med adfærden er at
manipulere med kursen. dette er i overensstemmelse med markedsmisbrugsdirektivets
definition af kursmanipulation, som bygger på aktørernes adfærd og ikke deres hensigt
eller formål med adfærden, jf. kommissionens forslag til markedsmisbrugsdirektivet,
kom (2001) 281 endelig udg., s. 6. den foreslåede bestemmelse i stk. 1, nr. 3, udgør
dog en undtagelse til dette udgangspunkt, jf. nærmere nedenfor. derudover foreslås der
indført en bestemmelse i stk. 4, hvorefter transaktioner og handelsordrer med et legitimt
formål, under visse omstændigheder vil kunne falde udenfor lovens definition af kurs-
manipulation.
kursmanipulation kan efter de her foreslåede regler bestå i udbredelse af oplysninger,
jf. stk. 1, nr. 1, og i faktiske handlinger i form af afgivelse af handelsordrer og gennem-
førelse af transaktioner, jf. nærmere stk. 1, nr. 2-4.
forslaget til bestemmelsen i stk. 1, nr. 1, vedrører udbredelse af oplysninger, der er eg-
net til at give urigtige eller vildledende signaler om udbud, efterspørgsel eller kursen på
værdipapirer. bestemmelsen omfatter både urigtige eller vildledende oplysninger, der
direkte vedrører værdipapirer, og urigtige eller vildledende oplysninger om udstedere af
værdipapirer, der indirekte har betydning for kursdannelsen på værdipapirer. det er ef-
ter bestemmelsen uden betydning, om udbredelsen af de urigtige eller vildledende op-
lysninger sker via de traditionelle medier (aviser, radio, tv etc.) eller på anden måde,
f.eks. gennem omtale på en hjemmeside, der er tilgængelig via internettet. bestemmel-
sen svarer indholdsmæssigt til den tilsvarende bestemmelse i den gældende lovs § 34,
stk. 3, nr. 1. bestemmelsen suppleres i grovere tilfælde af reglen i straffelovens § 296
                                         - 5 -
om udspredelse af løgnagtige meddelelser, hvorved prisen på værdipapirer kan påvir-
kes.
…
med bestemmelsen i stk. 2 gennemføres eksemplerne på kursmanipulation i markeds-
misbrugsdirektivets artikel 1, nr. 2, sidste led. eksemplerne udgør ikke en udtømmende
liste.
eksemplet i stk. 2, nr. 1, vedrører en form for kursmanipulation, der kendes under be-
tegnelsen ”scalping”. bestemmelsens eksempel falder ind under den foreslåede regel i
stk. 1, nr. 1. det manipulerende element består i, at der fremsættes en meningstilkende-
givelse, uden at der samtidig hermed oplyses om, at personen gennem sin besiddelse af
andele af værdipapiret har en særlig interesse i kursudviklingen på værdipapiret. det
vildledende i meningstilkendegivelsen består da i, at en væsentlig omstændighed af be-
tydning for meningstilkendegivelsen, i dette tilfælde interessekonflikten, forties, således
at meningstilkendegivelsen som helhed bliver vildledende. eksemplet er særligt rele-
vant for analytikere, der på grund af deres anseelse i markedet gennem meningstilken-
degivelser har mulighed for at påvirke kursen på analyserede værdipapirer.
eksemplet i stk. 2, nr. 1, må ses i sammenhæng med den foreslåede regel i § 28 b, hvor-
ved der indføres et generelt krav om angivelse af interessekonflikter i forbindelse med
fremsættelse af investeringsanbefalinger vedrørende værdipapirer.
…
forslaget til bestemmelsen i stk. 3 gennemfører markedsmisbrugsdirektivets artikel 1,
nr. 2, litra c, 2. pkt. af bestemmelsen i markedsmisbrugsdirektivet fremgår, at der ved
anvendelsen af reglerne om kursmanipulation i form af udbredelse af vildledende op-
lysninger skal tages hensyn til de regler, der gælder for journalisters erhverv. hermed
menes, at der må udvises tilbageholdenhed med anvendelsen af reglerne om kursmani-
pulation overfor journalister, idet der må foretages en afvejning af hensynet til beskyt-
telse af journalisters funktion som informationsformidlere overfor hensynet til beskyt-
telse mod, at værdipapirmarkedet tilføres ukorrekte informationer.
da der ikke i dansk ret findes nogen entydig afgrænsning af begrebet journalister, fore-
slås det i stedet at lade særreglen omfatte redaktører og redaktionelle medarbejdere.
dette begreb har en velafgrænset betydning i dansk ret, jf. medieansvarsloven, og an-
vendes bl.a. i bestemmelserne om vidnefritagelse i retsplejelovens § 172.
det er med bestemmelsen sikret, at der ved anvendelsen af reglerne tages hensyn til, at
presse- og ytringsfriheden ikke indskrænkes unødigt. den foreslåede bestemmelse fører
til, at reglen om kursmanipulation ved udbredelse af vildledende oplysninger alene fin-
der anvendelse i forhold til en redaktør eller redaktionel medarbejder i grovere tilfælde,
hvor det står klart, at hensigten med udbredelsen af de vildledende oplysninger var at
påvirke kursen i en bestemt retning. derimod vil reglerne om kursmanipulation ikke
kunne bringes i anvendelse overfor en redaktør eller redaktionel medarbejder, der brin-
ger en historie af betydning for kursdannelsen på et værdipapir, blot fordi det efterføl-
gende viser sig, at historien er ukorrekt.
med den foreslåede bestemmelses 2. pkt. er det fastsat, at der i situationer, hvor en re-
daktør eller redaktionel medarbejder direkte eller indirekte drager fordel eller får ud-
bytte af udbredelsen af kursmanipulerende oplysninger, ikke skal tages særlige hensyn
                                                 - 6 -
       til reglerne for disse personers erhverv. bestemmelsens 2. pkt. medfører, at der ikke skal
       tages hensyn til redaktører og redaktionelle medarbejderes funktion som informations-
       formidlere, såfremt den ansvarlige person personligt drager fordel eller får udbytte af
       udbredelsen, f.eks. ved forinden udbredelsen at have investeret i det værdipapir, som er
       genstand for manipulationen. det forudsættes, at fordelen eller udbyttet er knyttet til in-
       vesteringer i værdipapirmarkedet. derimod vil en eventuel faglig eller prestigemæssig
       fordel, som den ansvarlige person måtte opnå som følge af udbredelsen af de manipule-
       rende oplysninger, ikke være omfattet af bestemmelsens 2. pkt.”
af straffebestemmelsen i værdipapirhandelslovens § 93 fremgår, at overtrædelse af bl.a. § 28
b, stk. 1, straffes med bøde. af lovens § 94 fremgår, at overtrædelse af bl.a. § 39, stk. 1, straf-
fes med bøde eller fængsel i indtil 1 år og 6 måneder. hvis en overtrædelse af § 39, stk. 1, er
forsætlig og af særlig grov beskaffenhed, eller der er begået et større antal forsætlige overtræ-
delser, kan straffen stige til fængsel i 4 år. det hedder i forarbejderne til § 94 (folketings-
tidende 1995-96, lovforslag nr. l 71, tillæg a, side 2027 f.):
       ”bestemmelsen svarer til § 44 a i lov om københavns fondsbørs, der tilsigter at fast-
       sætte en strafferamme, der svarer til straffen for overtrædelser af en række formuefor-
       brydelser i straffeloven, som insider- og kursmanipulationssager har betydelig lighed
       med. det er en særlig skærpende omstændighed, at kursmanipulationen er foretaget med
       egen eller andres vinding for øje”.
§ 5, stk. 1, i bekendtgørelse nr. 1234 af 22. oktober 2007 om udarbejdelse og udbredelse til
offentligheden af visse investeringsanalyser har følgende ordlyd:
       ”en person, der fremlægger en analyse, skal sikre, at der i analysen er oplyst om alle
       forbindelser og forhold, der med rimelighed kan forventes at påvirke analysens objekti-
       vitet, herunder hvis
       1) den pågældende person har betydelige finansielle interesser i et eller flere af de vær-
       dipapirer, som analysen vedrører, eller
       2) den pågældende person har betydelige interessekonflikter i forhold til den udsteder,
       som analysen vedrører.”
højesterets begrundelse og resultat
det fremgår af værdipapirhandelslovens § 39, stk. 1, at kursmanipulation eller forsøg herpå
ikke må finde sted. efter § 38, stk. 1, omfatter kursmanipulation bl.a. udbredelse gennem me-
dierne af oplysninger, som er egnet til at påvirke kursen på værdipapirer i en retning, der afvi-
ger fra disses værdi i markedet, og som er egnet til at give urigtige eller vildledende signaler
om udbuddet af, efterspørgslen efter eller kursen på værdipapirer.
                                                - 7 -
landsretten har lagt til grund, at t i 13 tilfælde har foretaget opkøb, til dels for lånte midler,
af såkaldt illikvide aktier i mindre selskaber i tidsmæssig sammenhæng med, at han som pro-
fessionel investeringsrådgiver i et månedsmagasin utvetydigt anbefalede opkøb af disse aktier
med en klar tilkendegivelse om et forventeligt betydeligt kurspotentiale, og at han i tidsmæs-
sig sammenhæng med artiklernes offentliggørelse solgte den overvejende del af de opkøbte
aktier med en samlet set betydelig økonomisk gevinst til følge. landsretten har fundet det
bevist, at det allerede på tidspunktet for ts opkøb af aktierne måtte fremstå overvejende
sandsynligt for ham, at hans artikler var egnet til at påvirke kursen i opadgående retning, og at
et aktiesalg i tilknytning til offentliggørelsen af artiklerne derfor ville give ham en kursge-
vinst, sådan som det faktisk også helt overvejende skete. landsretten har anført, at t herved i
betydeligt omfang og på systematisk måde har foretaget opkøb og salg af aktier i nær
sammenhæng med udgivelsen af hans kurspåvirkende artikler. endelig har landsretten lagt til
grund, at ts forhold skal bedømmes ud fra, at han i alle artiklerne har oplyst, at han ejede
aktier i det pågældende selskab.
ts systematiske og betydelige køb og salg af illikvide aktier i mindre selskaber er sket med en
væsentlig egeninteresse i aktuel kursstigning, og det må efter landsrettens bevisresultat lægges
til grund, at hans køb, anbefaling og salg har fulgt et så fast mønster, at anbefalingerne i ar-
tiklerne i hvert fald delvis må anses for påvirket af ønsket om kursstigning.
på den baggrund tiltræder højesteret, at ts handlemåde udgør kursmanipulation, og at han
har overtrådt værdipapirhandelslovens § 39, stk. 1, jf. § 38, stk. 1, nr. 1, og stk. 2, nr. 1, hvor-
ved bemærkes, at oplysningen om, at han ejer aktier i det pågældende selskab, under de fore-
liggende omstændigheder ikke er tilstrækkelig til at oplyse om hans meget betydelige egen-
interesse i de anbefalede aktier.
t har isoleret set tillige overtrådt værdipapirhandelslovens § 28 b, men da gerningsindholdet i
denne bestemmelse indgår i lovens § 38, stk. 2, nr. 1, tiltrædes det, at han alene skal straffes
for overtrædelse af de bestemmelser, der er anført i landsrettens dom.
det fremgår af forarbejderne til værdipapirhandelslovens § 94, at strafferammen er fastsat, så
den svarer til straffen for overtrædelse af en række formueforbrydelser i straffeloven, som
                                               - 8 -
bl.a. kursmanipulationssager har betydelig lighed med, og at det er en særlig skærpende om-
stændighed, hvis kursmanipulationen er foretaget med egen vinding for øje.
t har i en periode på ca. 1½ år systematisk foretaget kursmanipulation. der har været tale om
opkøb og salg for meget betydelige beløb og med en betydelig gevinst. hertil kommer, at den
udviste adfærd i betydeligt omfang har været egnet til at skade tilliden til markedet for handel
med værdipapirer.
højesteret finder, at straffen for en kriminalitet af den beskrevne art og omfang som udgangs-
punkt bør udmåles til fængsel i 1 år. i den foreliggende sag, hvor det strafbare forhold har
medført væsentlige personlige konsekvenser for t, som har måttet fratræde sin stilling som
økonomisk redaktør, findes der efter omstændighederne at burde tages hensyn hertil, og straf-
fen fastsættes herefter til fængsel i 8 måneder.
højesteret finder endvidere, at anvendelse af ubetinget frihedsstraf i almindelighed er påkræ-
vet for at modvirke denne form for kriminalitet. det, der er anført af t, kan ikke føre til en
fravigelse af dette udgangspunkt.
der er for højesteret enighed om, at konfiskationsbeløbet i tilfælde af domfældelse efter
landsrettens bevisresultat fastsættes som sket.
højesteret stadfæster herefter landsrettens dom med den ændring, at straffen forhøjes til
fængsel i 8 måneder.
                                      thi kendes for ret:
landsrettens dom stadfæstes med den ændring, at straffen forhøjes til fængsel i 8 måneder.
t skal betale sagens omkostninger for højesteret.