text:
v0070014 - cfp
                                udskrift
                                     af
                  sø- & handelsrettens dombog
                               ____________
den 4. april 2006 blev af retten i sagen
v-70-04
skandinavisk motor co. a/s
tidligere pradan auto import a/s
(advokat jacob ørskov rasmussen)
   mod
1) skoda-house a/s
   (advokat michael clemmensen)
2) skoda-house/he-biler v/
   henning mærsk-møller
   (advokat michael clemmensen)
afsagt sålydende
                               d e l d o m:
hovedspørgsmålet i denne deldom er, om de sagsøgte, škoda-house a/s
og škoda-house/he-biler v/henning mærsk-møller, er berettiget til at be-
nytte betegnelsen ”škoda” i deres forretningsnavn efter ophøret af en
forhandlerkontrakt med sagsøgeren, skandinavisk motor co. a/s.
                                    - 2 -
påstande
i forhold til sagsøgte 1, skoda-house a/s, har sagsøgeren, nedlagt føl-
gende påstande:
    1. sagsøgte 1 forbydes at gøre brug af selvstændige forretningsken-
        detegn, herunder navne, selskabsnavne, varemærker, domæne-
        navne, e-mailadresser og lignende, som indeholder ordet skoda,
        herunder skoda-house, skoda house, for virksomhed i form
        af automobilforhandler, -reparatør og – værkstedsvirksomhed
        samt forhandling af reservedele og tilbehør til automobiler.
    2. sagsøgte 1 tilpligtes at afregistrere selskabsnavnet skoda-house
        a/s.
    3. sagsøgte 1 tilpligtes principalt at overdrage til sagsøger og
        subsidiært at afregistrere domænenavnene www.skoda-house.dk
        og www.skodahouse.dk.
i forhold til sagsøgte 2, skoda-house/he-biler v/henning mærsk-møller,
har sagsøgeren nedlagt følgende påstande:
    1. sagsøgte 2 tilpligtes at anerkende at være uberettiget til at gøre
        brug af selvstændige forretningskendetegn, herunder navne, virk-
        somhedsnavne, varemærker, domænenavne, e-mailadresser og
        lignende, som indeholder ordet skoda, herunder skoda-house,
        skoda house, for virksomhed i form af automobilforhandler, -
        reparatør og –værkstedsvirksomhed samt forhandling af reserve-
        dele og tilbehør til automobiler.
    2. sagsøgte 2 forbydes at anvende ordet skoda, herunder skoda-
        house og skoda house som en del af sagsøgte 2’s virksom-
        hedsnavn.
    3. sagsøgte 2 tilpligtes at afregistrere virksomhedsnavnet skoda-
        house/he-biler.
                                   - 3 -
de sagsøgte har i det hele påstået frifindelse.
påstandene er i medfør af retsplejelovens § 253 udskilt til særskilt afgø-
relse, således at en af sagsøgeren nedlagt erstatningspåstand og nogle af
de sagsøgte nedlagte anerkendelsespåstande vedrørende opsigelsesvar-
sel og erstatningsansvar er henskudt til senere afgørelse.
sagsfremstilling
skandinavisk motor co. a/s, tidligere pradan auto import a/s, (herefter:
”sagsøgeren”) er importør af biler, reservedele og tilbehør, produceret af
skoda auto as i tjekkiet.
begge de sagsøgte, først sagsøgte 2 som enkeltmandsvirksomhed, se-
nere sagsøgte 1 som selskab (herefter: ”sagsøgte”/”de sagsøgte”, bortset
fra sammenhænge, hvor det er relevant at benytte betegnelserne sag-
søgte 1 hhv. sagsøgte 2), har været autoriserede škoda-forhandlere i
danmark.
skoda auto as/skoda as har registrerede danske og internationale va-
remærkerettigheder, herunder bl.a. til ordmærket, hhv. figurmærket
”škoda” samt følgende figurmærke:
                                     - 4 -
sagsøgeren er som licenstager påtaleberettiget med hensyn til škoda-
varemærkerne i danmark, der bl.a. er registreret for klasse 12, herunder
”automobiler”, ”motorkøretøjer samt bestanddele hertil”, ”forbrændings-
motorer og elektromotorer til køretøjer og bestanddele hertil”.
det er oplyst, at sagsøgeren i 1987 indgik en forhandleraftale med sag-
søgte 2 om forhandling af škoda-biler, reservedele og tilbehør. ved for-
handlerforholdets etablering begyndte sagsøgte 2, der hidtil havde drevet
virksomhed under anvendelse af firmabetegnelsen ”he-biler”, at gøre
brug af betegnelsen ”škoda jagtvej” i forbindelse med/samtidig med
betegnelsen ”he-biler”.
i starten af 1996 flyttede sagsøgte 2 til nye lokaliteter på rådmands-
gade. i den forbindelse begyndte sagsøgte 2 at benytte betegnelsen
”škoda-house” (škoda house”) i sit firmanavn. betegnelsen ”he-biler”
blev fortsat benyttet.
op til flytningen udsendte sagsøgte 2 en ”nytårshilsen” til kunder og for-
retningsforbindelser, hvoraf bl.a. fremgik:
      ”... vores salgsafdeling bliver også helt ny og endnu større end på
      jagtvej.
      vi indretter et flot showroom, og kontorlokaler hvor vi i ro og mag
      kan tale om ny eller brugt skoda.
      ...
      skoda-house bliver vort nye firmanavn, fordi det nu bliver et ægte
      skoda-bilhus.”
efter forudgående forhandlinger i efteråret 1996 indgik sagsøgeren og
sagsøgte 2 (”skoda house/he-biler”) ny forhandlerkontrakt den 18. no-
vember 1996.
forhandlerkontraktens pkt. 9, ”reklame”, er sålydende:
      ”9.1: forhandleren skal til enhver tid gøre sit yderste for at fremme
      og øge salget af produkterne i området, og forhandleren skal gen-
      nem reklame, herunder annoncering, udstilling og udsendelse af
      salgsmateriale, gennemføre salgsfremmende aktiviteter.
                                     - 5 -
      9.2: forhandlerens reklame for produkterne skal være i overens-
      stemmelse med leverandørens anvisninger, og forhandleren skal
      fortrinsvis benytte sig af det af leverandøren leverede materiale.
      forhandleren skal øjeblikkelig tilbageholde enhver form for reklame,
      som leverandøren anser for at stride mod mærkets og leverandø-
      rens interesser. en sådan reklame må heller ikke senere benyttes.
      9.3: forhandleren er berettiget til i sin reklame og markedsføring at
      anvende skoda’s varemærke og logo. dette gælder også forhand-
      lerens øvrige skriftlige materiale. forhandleren er ikke berettiget til
      at anvende skoda i sit forretningsnavn”.
pkt. 21, ”immaterielle rettigheder”, er sålydende:
      ”21.1: forhandleren anerkender skoda’s ejendomsret til alle vare-
      mærker, ophavsrettigheder, patenter samt alle øvrige immaterielle
      rettigheder. evt. krænkelser af disse rettigheder betragtes som væ-
      sentlig misligholdelse af nærværende forhandlerkontrakt.
      21.2: såfremt forhandleren konstaterer, at tredjemand gør indsigel-
      ser herimod eller krænker de forannævnte rettigheder, skal for-
      handleren straks underrette leverandøren herom. det samme gæl-
      der, såfremt der overfor forhandleren gøres krav gældende i rela-
      tion til de nævnte rettigheder.”
af pkt. 25, ”afvikling ved kontraktens ophør”, fremgår bl.a.:
      ”...
      pkt. 25.2: ved kontraktens ophør skal forhandleren omgående
      ...
      b. fjerne enhver form for skiltning, der angiver denne som autori-
      seret skodaforhandler samt i øvrigt at ophøre med brug af leveran-
      dørens varemærke, logo o.l. såfremt forhandleren ikke selv fjerner
      skiltning m.v. er leverandøren berettiget til for forhandlerens reg-
      ning at lade skiltningen fjerne.
      ...”
den 22. oktober 1999 blev domænenavnet ”skoda-house.dk”, registreret
af sagsøgte 2.
i brev af 16. april 2002 til sagsøgeren oplyste sagsøgte 2 at have ”be-
sluttet at omdanne skoda-house/he-biler til et aktieselskab” og anmo-
dede i den forbindelse om, at ”forhandlerkontrakten kan fortsætte ufor-
andret i aktieselskabsform”, hvilket sagsøgeren bekræftede ved brev af
17. april 2002. sagsøgte 1, skoda-house a/s (med binavnet he-biler
a/s), blev efterfølgende registreret som selskab (teknisk ved en omdan-
nelse og navneændring af et i forvejen registreret anpartsselskab).
                                    - 6 -
ved brev af 2. september 2002 opsagde sagsøgeren med henvisning til
den ”nye eu-gruppefritagelse for kategorier af vertikale aftaler og sam-
ordnet praksis inden for motorkøretøjsbranchen, som træder i kraft pr. 1.
oktober 2002”, og ”den nødvendige reorganisering” sagsøgtes forhand-
lerkontrakt ”med 12 måneders varsel til udløb pr. 30. september 2003.”
en samtidig dateret og af peter mygind hos sagsøgeren i forvejen under-
skrevet ”hensigtserklæring (letter of intent)” om fortsat samarbejde blev
senere underskrevet af henning mærsk-møller.
ved underskrifter den 9. og 10. oktober 2002 enedes parterne om et til-
læg til forhandlerkontrakten i anledning af sagsøgte 2’s overgang til sel-
skabsform, bl.a. således at sagsøgeren accepterede, at forhandleraftalen
fortsatte ”på uændrede vilkår, dog med respekt for den fremsendte opsi-
gelse, jf. skrivelse af 2. september d.å. og forudsat at henning mærsk-
møller er hovedaktionær”
efter korrespondance mellem škoda-forhandlerforeningen og sagsøgeren
om retmæssigheden af det benyttede opsigelsesvarsel på 12 måneder
(efter forhandlernes opfattelse skulle opsigelsesvarslet være 24 måne-
der), rettede sagsøgte henvendelse til sagsøgeren, att.: peter mygind, i
en skrivelse af 29. september 2003, hvori sagsøgte bl.a. anmodede om
et møde så hurtigt som muligt ”hvor vi kan aftale hvordan vi afvikler
dette samarbejde ...” ved brev af 30. september 2003 bekræftede sag-
søgeren v/peter mygind samarbejdets ophør ”med udgangen af indevæ-
rende måned”.
sagsøgte 1 fortsatte efter forhandlerforholdets ophør med at benytte fir-
manavnet škoda-house a/s med underangivelsen he-biler, men med
ændret logo i forhold til skodas figurmærke. efter kontakt mellem par-
terne og indsigelser fra sagsøgeren ændrede sagsøgte ca. marts 2004 på
ny logoet, der herefter kom til at se sådan ud (bilag 18):
                                   - 7 -
det nye logo kom også til at fremgå på sagsøgtes brevpapir - i øverste
højre hjørne, som også var den placering, de tidligere logoer, herunder
skodas, havde haft.
der er under sagen fremlagt kopi af en udateret forside til tryksagen
”skoda-house nyt”, der illustrerer sagsøgtes fortsatte brug af firmanavn,
logo og hjemmesideadresse www.skoda-house.dk. i tryksagen er den
nye ”octavia”-model omtalt i ord og billeder.
der er fremlagt en række eksempler på sagsøgte 1’s annoncering på for-
siden af østerbro avis (som ifølge gallup har 40.000 læsere om ugen) i
perioden fra den 9. juni 2004 - 20. april 2005. annoncerne var i hvid
skrift på grøn baggrund, startende med det omhandlede he-logo, efter-
fulgt af ”skoda-house he-biler” og en individuel, sloganpræget tekst.
der er endvidere fremlagt 4 eksempler fra 2005 på sagsøgte 1’s annon-
cering i berlingske tidende med brug af firmanavnet skoda house a/s
med telefonnummer trykt under en grøn bjælke.
følgende foto viser sagsøgte 1’s skiltning på forretningsadressen:
                                    - 8 -
der er fremlagt et foto af en reklame for skoda-house a/s, påtrykt på en
bil.
sagsøgerens anvendte midler til markedsføring af ”škoda” for årene
2000 – 2004 var: ca. 15 mio.kr., ca. 17,6 mio.kr., ca. 21 mio.kr., ca. 23
mio.kr. og ca. 27,8 mio.kr. for 2005 var budgettallet ca. 22 mio.kr.
škoda havde i 2004/05 en markedsandel på mere end 6 % og har de se-
nere år solgt ca. 6.000 nye biler om året mod f.eks. ca. 3.500 i 1995
(markedsandel 2,6 %) og ca. 5.500 i 1996 (markedsandel 3,85 %).
škoda var ”årets bil” i 1997 og har været solgt i danmark gennem ca. 60
år.
forklaringer
henning mærsk-møller har forklaret, at han har været bilforhandler i
28 år – i starten under navnet he-biler. i 1986 fik han en henvendelse
vedr. škoda, der blev produceret i tjekkoslovakiet, og som på davæ-
rende tidspunkt ikke var noget imponerende bilmærke. škoda-bilerne
havde et dårligt ry; de rustede meget, hvilket medførte et stort behov for
udskiftning. i begyndelsen af 1987 startede han som škoda-forhandler
på adressen jagtvej 23, hvorefter han – efter at have solgt de sidste biler
af andre mærker ud - udelukkende solgte škoda-biler. fra det tidspunkt
hed firmaet ”škoda jagtvej”, men han brugte også ”he-biler” som et til-
navn. ”he-biler” havde et godt navn.
                                      - 9 -
i sommeren 1995 købte han ejendommen på rådmandsgade, der er en
parallelvej til jagtvej, og fortsatte virksomheden på denne adresse fra
starten af 1996, nu under navnet ”škoda-house”. hvor værksted og
salgsafdeling på jagtvej var opdelt i 2 afdelinger, blev det hele nu samlet
i et ”skoda-hus”. sagsøgerens direktør, peter mygind, turde ikke umid-
delbart give tilladelse til brug af navnet škoda-house, men fik under et
besøg i prag fabrikkens opbakning til sagsøgtes brug af navnet, hvilket
han var stolt af. en dag i slutningen af 1995 kom han ind i forretningen
og oplyste, at han havde fået fabrikkens godkendelse. der var ingen for-
behold eller betingelser knyttet til tilladelsen.
der var dengang ikke andre forretninger i danmark, der havde škoda i
sit virksomhedsnavn. af škoda-fabrikkens forhandleroversigt fra 2001
fremgik, at kun 11 ud af 3444 autoriserede forhandlere i hele verden
havde škoda i firmanavnet.
den nytårshilsen, som i 1995 blev rundsendt i anledning af flytningen til
rådmandsgade, og som samtidig præsenterede det nye navn, ”škoda-
house”, blev også sendt til sagsøgeren.
i forbindelse med indgåelsen af den nye forhandlerkontrakt i november
1996 blev pkt. 9.3 om, at forhandleren ikke måtte benytte škoda i sit
forretningsnavn, ikke drøftet særskilt. budgetter og salgstal blev drøftet,
men ikke kontraktens enkelte bestemmelser. det er aldrig fra sagsøge-
rens side blevet nævnt, at firmanavnet skulle ophøre, hvis forhandler-
kontrakten ophørte.
beslutningen om at omdanne forretningen til et aktieselskab blev taget
efter kraftig opfordring fra importøren. beslutningen blev truffet umiddel-
bart før hans 25 års jubilæum og blev omtalt i jubilæumsavisen.
alle forhandlere blev opsagt i september 2002. der kom et nyt kontrakt-
forslag på bordet i sommeren 2003, som han opfattede som et diktat.
efter generalforsamlingen den 27. september 2003 meddelte han sagsø-
geren, at han ikke ville underskrive den nye kontrakt. lige over middag
den 30. september havde han en samtale med claes karlsson hos sagsø-
                                      - 10 -
geren, der forsøgte at overtale ham til at underskrive. spørgsmålet om
firmanavn blev ikke drøftet.
inden for en uge efter at have afvist kontrakten skrev han ud til sine
kunder med en orientering. sagsøgte giver ikke kunderne indtryk af at
være autoriseret forhandler, og det er hans opfattelse, at kunderne heller
ikke tror dette.
den manual, som skoda havde mht. indretning af forhandlernes forret-
ninger, havde han altid levet op til. på facaden havde han således bl.a. et
skilt med skodas logo. skiltet var leveret af skoda-fabrikken. skoda har
aldrig brugt en grøn ring i sit logomærke. som autoriseret forhandler skal
man have et sølvfarvet bånd i logoet og røde bogstaver.
ved forhandlerforholdets ophør den 1. oktober 2003 stod der kun nye
škoda-biler i forretningen. udenfor stod brugte škoda’er.
han har stadig kun škoda’er til salg, men ingen nye, bortset fra enkelte
efter konkret fuldmagtsaftale. i starten havde han i en overgangsfase
også nogle demo-vogne. efter mødet den 15. marts 2004 med peter my-
gind blev hans logo og facade lavet om og så herefter ud som fotoet, bi-
lag 18. også brevpapiret blev ændret, hvilket tog lidt længere tid. hans
nuværende logo adskiller sig betydeligt fra škodas, bl.a. ved farver og
den valgte skrifttype.
tidligere administrerende direktør hos sagsøgeren, peter mygind, har
forklaret, at han fratrådte sin stilling for ca. 1½ år siden efter ca. 9 års
ansættelse.
efter vidnets erindring blev ”škoda-house” benyttet af sagsøgte efter
flytningen til rådmandsgade. vidnet opfattede ”škoda-house” og ”he-
biler” som synonymer. sagsøgeren var vidende om sagsøgtes benyttelse
af betegnelsen ”škoda-house” i markedsføringsmæssig sammenhæng.
sagsøgeren opfordrede forhandlerne til at benytte ”škoda” markedsfø-
ringsmæssigt. de enkelte forhandlere er en del af og uløseligt forbundet
                                    - 11 -
med det autoriserede netværk. man må gøre brug af varemærket, der
tilhører skoda i tjekkiet, så længe forhandlerkontrakten løber.
vidnet har ikke diskuteret spørgsmålet om sagsøgtes firmanavn med fa-
brikken i tjekkiet, men fabrikken var vidende om sagsøgtes brug af be-
tegnelsen ”škoda-house”. vidnet har ikke erindring om, at varemærke-
spørgsmålet er blevet drøftet med sagsøgte.
vidnet husker ikke konkret sagsøgtes nytårsbrev fra januar 1996. der var
75 forhandlere, og ingen havde škoda i deres registrerede navn, men
mange markedsførte sig som škoda-forhandler, f.eks. ”škoda hillerød”.
hvis omtalen i nytårsbrevet af ”škoda-house” som nyt ”firmanavn” be-
tød, at betegnelsen anvendtes som kaldenavn, var der ingen konflikt i
forhold til skoda, men hvis det betød anvendelse som egentligt navn,
forelå der ingen godkendelse fra skoda.
vidnet erindrer ikke nogen forespørgsel fra henning mærsk-møller om
tilladelse til at benytte betegnelsen ”škoda-house”. hvis han var blevet
spurgt, ville han have svaret, at sagsøgeren ikke havde indvendinger
mod en sådan brug i markedsføringsmæssig sammenhæng.
skoda i tjekkoslovakiet har efter vidnets erindring ikke forholdt sig til
navnespørgsmålet, men har produceret sagsøgtes facadeskilte, hvilket er
normal fremgangsmåde. det var ikke vidnet selv, der håndterede skilte-
ekspeditionen. da samarbejdet ophørte, blev skiltene nedtaget.
ved indgåelsen af forhandlerkontrakten burde man nok have tænkt den
tanke, at der skulle være gjort særskilt bemærkning om anvendelse af
”škoda-house” som firmanavn, således at det var gjort udtrykkeligt, at
enhver anvendelse skulle ophøre samtidig med samarbejdets ophør. at
dette ikke er klart præciseret, er ikke udtryk for juridiske overvejelser.
der blev ikke gjort brug af juridisk rådgivning. det var i den kontrakt-
mæssige sammenhæng indiskutabelt, at navnet tilhørte skoda.
da sagsøgte gav udtryk for ønske om omdannelse til et aktieselskab, tog
sagsøgeren ad notam, at man ønskede kontraktens fortsættelse på
uændrede vilkår, dvs. også mht. skodas varemærke og logo.
                                    - 12 -
da sagsøgeren pga. den nye eu-forordning skulle ændre sine forhandler-
kontrakter, blev samtlige forhandlere opsagt, samtidig med at der blev
underskrevet hensigtserklæringer om fortsat samarbejde. det var en
både stor og trist overraskelse, at he-biler ikke ønskede at fortsætte
samarbejdet. udover he-biler stoppede kun en enkelt anden forhandler,
hvilket var begrundet i sygdom.
første gang, vidnet blev opmærksom på, at sagsøgte fortsatte med
škoda-navnet og et logo, der til forveksling ligner skodas, var, da sagsø-
geren modtog sagsøgtes skrivelse af 26. november 2003. vidnet ringede
til henning mærsk-møller, der ville vende tilbage, men det tog sin tid. i et
julekort oplyste mærsk-møller, at han ville vende tilbage efter nytår.
ulrik schönemann har forklaret, at han siden 1. september 2004 har
været direktør hos sagsøgeren.
vidnet redegjorde i korte træk for škodas historie siden emil ritter von
škodas etablering af virksomheden i 1869. virksomheden er opdelt i en
industrigren og en automobilgren. volkswagen købte i 1991 aktiemajori-
teten, og skoda er i dag en del af volkswagen-gruppen, der også omfat-
ter f.eks. seat, audi og porsche.
der findes 54 autoriserede škoda-udsalgssteder og 72 škoda-service-
partnere. alle kan i princippet blive autoriseret servicepartner, mens ad-
gangen til at blive autoriseret forhandler er mere snæver og bl.a. afhæn-
gig af et skøn over, om der ”er plads” til en ny forhandler.
det tillades ikke forhandlerne at benytte škoda som en del af virksom-
hedsnavnet. dette håndhæves af sagsøgeren på vegne skoda auto i
tjekkiet. sagsøgeren tillader brug af škoda-mærket i domænenavne og
e-mailadresser. tilladelsen er afhængig af et bestående autoriseret for-
handlerforhold, og brugen skal ophøre ved samarbejdets ophør. sagsø-
geren har i henhold til sin importørkontrakt pligt til at forfølge misbrug af
škoda-navnet.
                                    - 13 -
der er, bortset fra sagsøgte, ingen forhenværende forhandlere, der fort-
sat gør brug af škoda-betegnelsen.
man kan godt gøre brug af betegnelser som f.eks. škoda haderslev, hvis
man er autoriseret forhandler. det fremgår af kontrakten, at brugen skal
ophøre, hvis samarbejdet ophører.
peter lorenzen har forklaret, at han har været marketingschef hos sag-
søgeren siden 1. november 2003.
skodas logomærke skal symbolisere dynamik (vingen), og at der skues
fremad (pilen). den grønne farve er benyttet siden 1991. škoda er en
stor virksomhed. den grønne farve skal synliggøre differentieringen mel-
lem industri og bilproduktion.
markedsføringsmidlerne er primært brugt med henblik på at forøge kend-
skabsgraden og forbedre škodas image. markedsføringen er sket via tv,
magasiner, blade, direct mail samt på internettet.
škoda indtager en 8. plads, målt på markedsandel. i 1997 blev škodas
octavia-model kåret til ”årets bil”. i februar 2005 var fabia-modellen
mest solgte bilmodel på markedet, og i juni var det octavia-modellen. i
2004 blev der på verdensplan solgt 450.000 škoda-biler i 83 lande.
škoda har indgået sponsorkontrakter med bl.a. tour de france 2005, (2
mia. seere) verdensforbundet for ishockey, world rally, den internatio-
nale cykelunion og team csc.
når sagsøgte annoncerer som f.eks. sket i berlingske, lukrerer sagsøgte
på škodas mangeårige investeringer mht. navn og farve.
jørgen winther jørgensen har forklaret, at han har arbejdet sammen
med henning mærsk-møller siden 1. april 1981, hvor forretningen under
navnet he-biler havde adresse i rantzausgade. da škoda i 1987 kom på
banen, var forretningen flyttet til jagtvej. forretningen hed stadig he-
                                    - 14 -
biler, der var et indarbejdet navn, men forretningen kom i daglig tale
snart til at hedde škoda jagtvej.
da forretningen i 1995/96 flyttede til rådmandsgade, fandt vidnet på
navnet ”škoda-house”, fordi alt, dvs. værksted, salg og reservedele, nu
blev samlet under ét tag. der fandtes i forvejen et ”jaguar house”, et
”toyota house” etc. peter mygind skulle lige have det sanktioneret i tjek-
kiet. vidnet var til stede, da mygind i september/oktober 1995 kom ind i
forretningen og oplyste, at det var godkendt i tjekkiet, at de måtte
hedde ”škoda-house”.
da ”škoda-house” blev lavet om til et aktieselskab, kom vidnet i besty-
relsen. det var aldrig oppe at vende, om de måtte hedde ”škoda-house”
som virksomhedsnavn, og der har ikke været knyttet betingelser til bru-
gen. heller ikke i forbindelse med kontraktens ophør hørte vidnet noget
om, at de ikke måtte hedde ”škoda-house”.
de gamle skilte med det autoriserede ”skoda auto” logo blev taget ned
med det samme, da kontrakten ophørte, og erstattet af sagsøgtes egne,
der adskiller sig fra de autoriserede forhandleres, der har grønt skilt med
grå baggrund og rød skrift og apostrof.
sagsøgte formidler aftaler om køb af nye biler, men virksomheden har
ingen nye biler i forretningen. man reparerer og sælger brugte škoda-bi-
ler. vidnet, som er værkfører, har ikke hørt om kunder, der tror, at sag-
søgte er autoriseret forhandler.
procedure
det er af parternes procedure fremgået, at parterne er enige om, at
”škoda” som varemærke er velkendt, og at det derfor nyder en udvidet
beskyttelse, jf. varemærkelovens § 4, stk. 2. det er endvidere fremgået,
at de sagsøgte, såfremt retten ikke er enig i deres hovedanbringende om,
at de på aftaleretligt grundlag fortsat kan gøre brug af ”škoda” i deres
forretningsnavn, kan tiltræde, at sagsøgerens påstande i det hele tages
til følge.
                                     - 15 -
sagsøgeren har anført, at sagsøgeren, da sagsøgte 2 i 1987 startede
som autoriseret forhandler, accepterede, at sagsøgte 2 i tilknytning til
virksomhedsnavnet he-biler kaldte sig ”škoda jagtvej”, og da den nye
kontrakt blev indgået i 1996, accepterede sagsøgeren tilsvarende, at
sagsøgte 2 i tilknytning til he-biler kaldte sig ”škoda-house”. sagsøge-
rens accept havde, hvilket er ganske sædvanligt, som forudsætning, at
der bestod et autoriseret forhandlerforhold, hvilket fremgår af forhand-
leraftalens pkt. 25.2. da sagsøgte 1 blev oprettet i 2002, fortsatte kon-
trakten på helt uændrede vilkår. sagsøgte er således ifølge kontrakten
forpligtet til at ophøre med enhver brug af ”škoda”-mærket, herunder i
selskabsnavn, domænenavn og e-mailadresse.
sagsøgeren opsagde forhandleraftalerne med alle sine forhandlere, her-
under sagsøgte 1, den 2. september 2002 med et varsel på 12 måneder.
efter sagsøgte 1’s eget ønske ophørte forhandlerforholdet den 30. sep-
tember 2003. sagsøgte 1’s brug af ”škoda”-mærket skulle derfor ophøre
den 30. september 2003, hvilket ubestridt ikke skete.
det er den deklaratoriske regel, at retten til et varemærke følger varen,
ikke agenten (”agent-varemærkereglen”). heraf følger, at agenten ved
samarbejdsforholdets ophør er uberettiget til fortsat at gøre brug af
mærket.
der henvises til dommene u 34.51 h, u 59.847 h, sø- og handelsrettens
dom af 9. juli 1982 (nir 1986.100) og vlk af 22. februar 2001 (b. 2543-
00).
sagsøgtes fortsatte brug af betegnelsen škoda-house og de foreliggende
logoer er en krænkelse af sagsøgerens rettigheder i henhold til varemær-
kelovens § 4. sagsøgerens velkendte varemærke nyder en udvidet be-
skyttelse også for varer af samme art. der henvises til dommene i u
98.1029 s (bmw) og u 79.497 h (solram/osram). der er utvivlsomt tale
om forvekslelighed. det dominerende element i ”škoda house” er
”škoda”, og tilføjelsen ”house”, som er beskrivende, er ikke egnet til at
skabe adskillelse. forvekslelighedvurderingen skærpes af, at sagsøgte i
                                    - 16 -
markedsføring og avisannoncering – udover anvendelsen af betegnelsen
”škoda” – gør brug af den grønne farve, som har været anvendt af skoda
siden 1991. hertil kommer, at sagsøgte i ”škoda-house nyt” har reporta-
ger om nye ”škoda”-modeller, hvilket kan forlede forbrugere til at tro, at
der er en forbindelse mellem parterne. hverken varemærkelovens § 5
eller § 6 legitimerer sagsøgtes brug af mærket som forretningskende-
tegn, domænenavn eller e-mail adresse. der henvises til dommen u
2000.2300 s (rolex), ef-domstolens dom i sag c-63/97 (bmw/deenik)
samt sø- og handelsrettens utrykte dom af 7. juli 2005 i sag v 55-04
(toyota/horskjær automobiler). der henvises endvidere til afgørelser af
13. november 2001 (volvo.dk) og 10. marts 2005 (byhp.dk) fra klage-
nævnet for domænenavne.
sagsøgtes brug er endvidere i strid med markedsføringslovens §§ 1 og 5.
sagsøgte er i klar ond tro, der foreligger et betydeligt element af snylt-
ning, og sagsøgte bibringer kundekredsen den opfattelse, at der er en
forbindelse mellem parterne.
de sagsøgte har anført, at det må tillægges afgørende betydning, at de
gennem en lang årrække, 18 år, ifølge aftale med sagsøgeren har haft
ret til at anvende ”škoda” i deres virksomhedsnavne. denne aftale har
ikke været specielt knyttet op på et bestående forhandlerforhold, og der
er ingen dokumentation for, at de sagsøgte skulle misbruge aftalen,
f.eks. ved at snylte på sagsøgerens goodwill eller lignende. de sagsøgte
bruger ikke firmanavnet til at vildlede kunder om, at der skulle foreligge
et bestående, autoriseret forhandlerforhold.
i 1987, hvor forhandlerforholdet startede, var škoda ikke et mærke, man
skiltede med, og importøren var derfor kun yderst tilfreds med, at sag-
søgte var indforstået med at benytte ”škoda” i sit forretningskendetegn
”škoda jagtvej”, som var den betegnelse, som blev benyttet i daglig tale.
importøren opsatte ikke begrænsninger eller indlagde forudsætninger for
brugen af mærket. sagsøgeren kan derfor ikke i dag komme og sige, at
der forelå en forudsætning om et bestående forhandlerforhold.
fra januar 1996 blev sagsøgtes nye firmanavn ”škoda-house”. dette
fremgår direkte af sagsøgtes ”nytårshilsen”, der også blev sendt til sag-
                                     - 17 -
søgeren. der kan derfor ikke lægges vægt på peter myginds forklaring
om, at navnet kun var en markedsføringsmæssig betegnelse. navnet
”he-biler” blev fortsat benyttet, hvilket var naturligt pga. den mangeårige
brug. brugen af dette navn blev med tiden udfaset.
af den nye forhandlerkontrakt fra november 1996 fremgår, at det var
”škoda house/he-biler”, som var kontraktpart, hvilket ikke harmonerer
med, at navnet kun skulle være markedsføringsmæssigt.
det er således klart, at der foreligger en aftale om brugen af ”škoda” i
firmanavnet, og denne aftale har forrang frem for forhandlerkontraktens
§ 9, som må anses for fraveget. det må tages i betragtning, at det er
sagsøgeren, der har konciperet kontrakten.
hvis der var forudsætninger knyttet til sagsøgerens accept af sagsøgtes
brug af firmanavnet, skulle dette være fremgået af kontrakten. når sag-
søgeren indser, at sagsøgerens kontraktpart har en anden opfattelse af
vilkårene for brugen af firmanavnet end sagsøgeren selv, har sagsøgeren
en særlig pligt til at klargøre sine forudsætninger.
da sagsøgte i april 2002 omdannede virksomheden til et aktieselskab
med navnet ”škoda house a/s”, tog sagsøgeren dette ad notam uden at
tage noget forbehold i relation til navnet, uanset at det selvfølgelig stod
klart for sagsøgeren, at navnet nu ville blive registreret i erhvervs- og
selskabsstyrelsen.
det er ikke forventeligt, at sagsøgte, der gennem så mange år – som den
eneste forhandler i danmark - har haft adgang til at bruge ”škoda” i sit
firmanavn, er klar over, at navnet skal afleveres igen efter ophør af sam-
arbejdet. dette er ikke blot en selvfølgelighed. kontraktens pkt. 25 om
”afvikling ved kontraktens ophør” nævner ikke spørgsmålet om firma-
navn.
det er ikke dokumenteret eller sandsynliggjort, at sagsøgtes fortsatte
brug virker vildledende på kunderne. det autoriserede logo findes ingen
steder i virksomheden, men kun på bilernes kølerhjelm og bagsmæk. i
forhold til dette logo er bogstavtyperne ændret i det logo, som sagsøgte
                                     - 18 -
anvender. mærket giver ikke associationer til det autoriserede logo. så
det er altså kun navnet, som kan komme på tale, og det er ikke tilstræk-
keligt. hertil kommer, som anført, at brugen hviler på en aftale. sagsøg-
tes brug skader ikke škodas renommé.
sagsøgte har en legitim interesse i at kunne bruge firmanavnet, idet sag-
søgte fortsat kun sælger og servicerer škoda-biler. i en sådan situation
er det i overensstemmelse med ef-domspraksis at gøre brug af et vare-
mærke indenfor visse rammer.
det må, jf. dommen u 2001.166 s (”syvsoveren”), være muligt at op-
stille retningslinier for sagsøgtes fortsatte brug af ”škoda-house”.
rettens bemærkninger
det er ubestridt, at de sagsøgte som autoriserede škoda-forhandlere si-
den 1987 har anvendt ”škoda” som en bestanddel af deres forretnings-
kendetegn, først som en del af ”škoda jagtvej”, senere ”škoda-house”,
som sagsøgte 2 – efter i 1995 at have rundsendt orientering herom – tog
i brug som forretningsnavn med virkning fra januar 1996. da sagsøgte
2’s virksomhed i 2002 blev omdannet til et aktieselskab, fortsatte brugen
af navnet, som nu blev det registrerede selskabsnavn for sagsøgte 1.
sagsøgtes brug af ”škoda” i forretningsnavnet fandt – stridende mod
sagsøgerens sædvanlige politik - sted med sagsøgerens indforståelse,
uden at de nærmere vilkår for brugen havde været drøftet, og uanset at
det af parternes forhandleraftale fra november 1996, der var gældende
frem til ophøret af parternes samarbejde med udgangen af september
2003, fremgår, at forhandleren ikke er berettiget til ”at anvende skoda i
sit forretningsnavn”. af aftalen fremgår endvidere bl.a., at forhandleren i
øvrigt kan gøre brug af skodas varemærke og logo, at ejendomsretten til
varemærker og alle øvrige immaterielle rettigheder tilkommer sagsøge-
ren, og at forhandleren ved kontraktens ophør bl.a. har pligt til at fjerne
skiltning, der angiver denne som autoriseret skoda-forhandler, og at op-
høre med brug af sagsøgerens ”varemærke, logo o.l.”.
                                     - 19 -
under de således foreliggende omstændigheder finder retten – uanset de
af de sagsøgte påberåbte tidsmæssige forhold - ikke, at der er holde-
punkter for, at den for de sagsøgte skabte, undtagelsesmæssige adgang
til brug af ”skoda” i forretningsnavnet, der må anses at have haft det ek-
sisterende samarbejde som forudsætning, skulle give de sagsøgte ad-
komst til fortsat brug efter samarbejdets ophør pr. 30. september 2003.
som følge af det anførte og idet der efter det fremkomne ikke er godt-
gjort noget andet retligt grundlag for de sagsøgtes fortsatte brug af
”škoda” på den i sagsøgerens påstand 1 overfor sagsøgte 1 og påstande
1 og 2 overfor sagsøgte 2 anførte måde, tages påstandene tillige med
sagsøgerens øvrige påstande, som de sagsøgte ikke i øvrigt har indven-
dinger imod, i det hele til følge som nedenfor anført.
                     t h i k e n d e s f o r r e t:
1. skoda-house a/s forbydes at gøre brug af selvstændige forretnings-
kendetegn, herunder navne, selskabsnavne, varemærker, domæne-
navne, e-mailadresser og lignende, som indeholder ordet skoda, herun-
der skoda-house, skoda house, for virksomhed i form af automobil-
forhandler, -reparatør og – værkstedsvirksomhed samt forhandling af
reservedele og tilbehør til automobiler.
2. skoda-house a/s tilpligtes at afregistrere selskabsnavnet skoda-
house a/s.
3. skoda-house a/s tilpligtes at overdrage til skandinavisk motor co.
a/s domænenavnene www.skoda-house.dk og www.skodahouse.dk.
1. skoda-house/he-biler v/henning mærsk-møller tilpligtes at an-
erkende at være uberettiget til at gøre brug af selvstændige forretnings-
kendetegn, herunder navne, virksomhedsnavne, varemærker, domæne-
navne, e-mailadresser og lignende, som indeholder ordet skoda, herun-
der skoda-house og skoda house, for virksomhed i form af automo-
                                     - 20 -
bilforhandler, -reparatør og –værkstedsvirksomhed samt forhandling af
reservedele og tilbehør til automobiler.
2. skoda-house/he-biler v/henning mærsk-møller forbydes at an-
vende ordet skoda, herunder skoda-house og skoda house som en
del af sit virksomhedsnavn.
3. skoda-house/he-biler v/henning mærsk-møller tilpligtes at afre-
gistrere virksomhedsnavnet skoda-house/he-biler.
                            claus forum petersen
hans jørgen nielsen                                       uffe thustrup
                                     (sign.)
                                  ___ ___ ___
                       udskriftens rigtighed bekræftes
                       p.j.v. sø- og handelsretten, den


text:
                              højesterets dom
                           afsagt onsdag den 27. marts 2019
sag 120/2018
(2. afdeling)
a
(advokat kasper westberg)
mod
b ved c
(advokat thomas dall jensen)
i tidligere instanser er afsagt dom af retten i lyngby den 27. februar 2017 og af østre lands-
rets 21. afdeling den 16. februar 2018.
i pådømmelsen har deltaget fem dommere: lene pagter kristensen, jon stokholm, jens peter
christensen, jan schans christensen og kristian korfits nielsen.
påstande
parterne har gentaget deres påstande.
retsgrundlag
i dansk ejendomsmæglerforenings vejledning af 27. december 2005 (revideret den 27. febru-
ar 2006) om vurdering af andelsboligforeningers ejendomme efter andelsboligforeningslovens
§ 5, stk. 2, litra b, hedder det bl.a.:
       ”dansk ejendomsmæglerforening har udarbejdet nedenstående vejledning i vurdering
       af andelsboligforeningers ejendomme. vejledningen omtaler en række af de problem-
       stillinger, der opstår ved vurdering af en andelsboligforenings ejendom iht. andelsbo-
       ligloven § 5, stk. 2, litra b, og beskriver vurderingsprincipperne for ejendomme, der er
       beliggende både i regulerede områder og i uregulerede områder. endvidere beskrives de
       særlige vurderingsmæssige problemer, der opstår ved vurdering af visse ejendomme,
       der efter boligreguleringsloven er småejendomme.
                                               - 2 -
       andelsboligforeningsejendomme skal vurderes med én ledig lejlighed. dette kan også
       give anledning til eftertanke. vejledningen gennemgår problemstillingen herved.
       vurderingsprincipperne i en vis udstrækning konfereret af med økonomi- og erhvervs-
       ministeriet, som bl.a. er enige med de i, at ejendommen skal vurderes som om den al-
       drig har været en andelsboligejendom.
       vurderingsprincipperne er bindende for medlemmer af de, og det kan være ansvarspå-
       dragende ikke at følge dem.
       …
       vurderingsprincipper
       som det fremgår af lovteksten, skal ejendommen vurderes som udlejningsejendom. det
       vil sige, at man i forbindelse med vurderingen skal se bort fra at det er en andelsbolig-
       ejendom, og vurdere hvad ejendommen er værd som udlejningsejendom, jf. indlednin-
       gen.
       det første spørgsmål, som i den forbindelse fremkommer er, hvilken lejeindtægt man
       skal anvende? den lejeindtægt, som skal anvendes i forbindelse med vurderingen af
       ejendommen, skal være den lejeindtægt, der lovligt ville kunne opkræves, såfremt ejen-
       dommen var en udlejningsejendom. det vil sige, at det er den maksimale lovlige leje.
       hvis ejendommene er beliggende i et reguleret område, vil udgangspunktet være den
       omkostningsbestemte husleje, og hvis ejendommen er beliggende i et ikke reguleret om-
       råde, er det ”det lejedes værdi”. hertil lægges eventuelle moderniseringsforhøjelser, jf.
       nedenfor.
       man må ikke anvende andelshavernes boligafgift som lejegrundlag.”
højesterets begrundelse og resultat
b ved c vurderede den 21. januar 2006 ejendommen tilhørende a til at have en værdi af
114,4 mio. kr. andelsboligforeningen besluttede på en efterfølgende generalforsamling, at
andelsværdierne (”andelskronen”) skulle fastsættes på baggrund af denne vurdering.
andelsboligforeningen solgte med overtagelse den 1. maj 2006 en andel i foreningen til en
pris, der var fastsat på dette grundlag.
sagen angår, om b har pådraget sig erstatningsansvar over for andelsboligforeningen ved at
have vurderet foreningens ejendom for lavt.
vurderingen af ejendommens værdi blev ifølge aftale med andelsboligforeningen foretaget
efter vurderingsprincippet i andelsboligforeningslovens § 5, stk. 2, litra b. ejendommens vær-
di ansættes efter denne bestemmelse til den kontante handelsværdi som udlejningsejendom.
                                               - 3 -
højesteret har ved dom af 7. marts 2019 i sag bs-15214/2018 taget stilling til, om to købere
af en andel i en andelsboligforening havde betalt overpris i strid med andelsboligforeningslo-
vens § 5 som følge af, at ejendommens værdi var ansat for højt i en valuarvurdering foretaget
efter andelsboligforeningslovens § 5, stk. 2, litra b. højesteret udtalte i dommen, at en sådan
valuarvurdering af ejendommens kontante handelsværdi som udlejningsejendom skal lægges
til grund, medmindre der kan påvises væsentlige fejl eller mangler ved vurderingen, eller
denne beror på et åbenbart urigtigt skøn.
højesteret finder i overensstemmelse hermed, at en betingelse for at pålægge en valuar erstat-
ningsansvar over for sælgeren af en andel i en andelsboligforening er, at sælgeren godtgør, at
der foreligger væsentlige fejl eller mangler ved valuarvurderingen, eller at vurderingen har
ført til en åbenbart urigtig værdiansættelse.
a har anført, at det er en fejl ved valuarvurderingen, at b har anvendt et afkastprincip, og ikke
et princip, der bygger på kvadratmeterpriser for sammenlignelige ejendomme. det er
endvidere anført, at b har begået fejl ved at have anvendt en afkastprocent på omkring 1,9 og
ikke i den forbindelse at have inddraget referenceejendomme.
som nævnt følger det af andelsboligforeningslovens § 5, stk. 2, litra b, at ejendommens værdi
ansættes til den kontante handelsværdi som udlejningsejendom. det er ikke i forarbejderne til
den dagældende § 5, stk. 2, litra b, angivet, hvordan denne handelsværdi nærmere fastsættes.
af dansk ejendomsmæglerforenings dagældende vejledning fremgår bl.a., at valuaren ved
vurderingen af, hvad ejendommen er værd som udlejningsejendom, skal anvende den leje, der
lovligt ville kunne opkræves.
på denne baggrund, og da der ikke i øvrigt er oplyst omstændigheder, der kan føre til en an-
den vurdering, finder højesteret, at b ikke har begået fejl ved at have anvendt et afkastprincip
ved ansættelsen af ejendommens værdi. højesteret finder det endvidere i lyset af det oplyste
om den daværende markedsrente ikke godtgjort, at b har begået fejl ved at have anvendt en
afkastprocent på omkring 1,9 ved værdiansættelsen.
                                               - 4 -
spørgsmålet er herefter, om bs ansættelse af ejendommens kontante handelsværdi som
udlejningsejendom er åbenbart urigtig.
vurderingen af en boligudlejningsejendom med et større antal lejligheder som den forelig-
gende beror på et skøn, og højesteret lægger ligesom landsretten til grund, at værdiansættelse
af sådanne ejendomme generelt er forbundet med en vis usikkerhed. højesteret lægger endvi-
dere som landsretten til grund, at markedet i 2005 og 2006 var atypisk og præget af en meget
stor, til dels spekulativ omsætning af boligudlejningsejendomme med stigende priser til følge,
og at handlen med boligudlejningsejendomme i storkøbenhavn derefter stagnerede og i en
årrække faldt.
på denne baggrund, og under hensyn til at også skønsmandens vurdering af ejendommens
handelsværdi er forbundet med usikkerhed, finder højesteret, at det ikke er godtgjort, at bs
vurdering den 21. januar 2006 af ejendommens kontante handelsværdi som
udlejningsejendom til 114,4 mio. kr. var åbenbart urigtig.
herefter, og da det, som a i øvrigt har anført, ikke kan føre til et andet resultat, stadfæster
højesteret landsrettens dom.
                                     thi kendes for ret:
landsrettens dom stadfæstes.
i sagsomkostninger for højesteret skal a betale 90.000 kr. til b ved c.
de idømte sagsomkostningsbeløb skal betales inden 14 dage efter denne højesteretsdoms af-
sigelse og forrentes efter rentelovens § 8 a.

source: retspraksis

LICENSE:
Creative Commons Legal Code

CC0 1.0 Universal

type: caselaw

jurisdiction: Denkmark