text:
                                          udskrift
                                               af
            højesterets anke- og kæremålsudvalgs dombog
                      højesterets kendelse
                         afsagt torsdag den 10. januar 2013
sag 74/2012
viasat broadcasting uk ltd.
(advokat peter stig jakobsen)
mod
konkurrencerådet
(kammeradvokaten ved advokat jacob pinborg)
biintervenient til støtte for konkurrencerådet:
forenede danske antenneanlæg
(advokat susanne mark)
viasat broadcasting uk ltd. (i det følgende viasat) har anmodet om, at der stilles præju-
dicielle spørgsmål til eu-domstolen.
konkurrencerådet har protesteret herimod.
i påkendelsen har deltaget tre dommere: thomas rørdam, vibeke rønne og henrik waaben.
den foreliggende sag
viasat er udbyder af tv-kanalerne tv3, tv3+ og tv3 puls.
disse programmer distribueres som kabel-tv gennem forskellige distributører, herunder
antenneforeninger og kommercielle kabel-tv distributører som yousee og dansk bredbånd.
                                               - 2 -
denne sag angår, hvorvidt et placeringsvilkår og et minimumspenetrationsvilkår i viasats
aftaler med viasats kabel-tv distributører er i strid med konkurrencereglerne.
ved afgørelse af 30. september 2009 fandt konkurrencerådet, at de to vilkår både havde til
formål og følge at begrænse konkurrencen, jf. konkurrencelovens § 6, stk. 1, og ef-trak-
tatens artikel 81, stk. 1 (nu traktaten om den europæiske unions funktionsmåde (i det
følgende teuf), artikel 101, stk. 1). viasat blev herefter påbudt at ophøre med at anvende
disse vilkår.
konkurrencerådets afgørelse blev stadfæstet af konkurrenceankenævnet den 8. juni 2010.
konkurrenceankenævnets afgørelse blev af viasat indbragt for sø- og handelsretten den 3.
august 2010.
ved dom af 6. januar 2012 frifandt sø- og handelsretten konkurrencerådet. sø- og han-
delsretten anførte i den forbindelse bl.a. følgende:
      ”efter sit indhold tvinger placeringsvilkåret kanaldistributørerne, herunder antenne-
      foreningerne, til at placere viasats programmer tv3 og tv3+ i den såkaldte mel-
      lempakke uden hensyn til, om medlemmerne måtte ønske disse programmer medtaget i
      denne pakke eller kun i den fulde pakke. vilkåret afskærer således distributørerne,
      herunder antenneforeningerne, fra at sammensætte deres programpakker alene ud fra de
      tilsluttede husstandes interesser og ønsker.
      minimumspenetrationsvilkåret indebærer, at viasat kan stille krav om, at tv3 og tv3+
      skal distribueres til mindst 75 pct. af de husstande, som er tilsluttet program-
      fordelingsanlægget. dette vilkår har i realiteten samme effekt som placeringsvilkåret,
      nemlig at viasats programmer tv3 og tv3+ skal placeres i mellempakken. vilkårene
      har således til formål at give viasats egne betalingskanaler tv3 og tv3+ større
      udbredelse og derigennem skaffe viasat større abonnements- og annonceindtægter, end
      viasat ville opnå uden disse vilkår. viasat vil da også, ifølge direktør kim poders
      forklaring, i givet fald genindføre vilkårene, hvis de ikke længere kendes ugyldige.
      begge vilkår begrænser således kanaldistributørernes, herunder antenneforeningernes,
      adgang til at disponere over de tv-kanaler, som viasat har solgt til dem. viasat har
      erkendt at have fordel af vilkåret, idet vilkåret sikrer placering af tv3 og tv3+ i
      mellempakken, hvilket navnlig giver viasat en vis sikkerhed for indtægter fra abon-
      nementer, annoncer og reklamer. dette sker imidlertid på bekostning af andre kon-
      kurrerende betalingskanaler, som af tekniske og økonomiske grunde ikke kan få den
      plads i mellempakken, som tv3 og tv3+ får alene som følge af vilkåret.
                                               - 3 -
      retten finder på denne baggrund, at de omhandlede vilkår efter deres indhold må anses
      at have til formål at hindre, begrænse eller fordreje konkurrencen.
      der er herefter ikke anledning til særskilt at efterprøve, om vilkårene også har denne
      følge.”
spørgsmål, der ønskes forelagt for eu-domstolen
viasat har under forberedelsen af sagen for højesteret anmodet om, at der stilles præjudicielle
spørgsmål til eu-domstolen vedrørende begrebet ”til formål… at hindre, begrænse eller
fordreje konkurrencen”, jf. teuf artikel 101, stk. 1.
spørgsmålene lyder således:
      ”1.   skal artikel 101, stk. 1, i traktaten om den europæiske unions funktionsmåde
            (teuf) fortolkes således, at distributionsvilkår om kanalplacering og mini-
            mumspenetration som de i sagen foreliggende, som er indført af en ikke-domi-
            nerende udbyder af tv-kanaler, har ”til formål… at hindre, begrænse eller fordreje
            konkurrencen”?
      2.    såfremt spørgsmål 1 besvares med, at de i spørgsmål 1 nævnte vilkår under visse
            omstændigheder kan have ”til formål … at hindre, begrænse eller fordreje
            konkurrencen”, hvilke omstændigheder kan og/eller skal den nationale dommer
            lægge vægt på ved vurderingen af vilkårenes indhold, retlige og økonomiske
            sammenhæng samt formål, jf. kriterierne opstillet i sag c-501/06 p, glaxos-
            mithkline, præmis 55?”
retsgrundlaget mv.
teuf artikel 101, stk. 1, om forbud mod konkurrencebegrænsende aftaler, har følgende
ordlyd:
      ”alle aftaler mellem virksomheder, alle vedtagelser inden for sammenslutninger af
      virksomheder og alle former for samordnet praksis, der kan påvirke handelen mellem
      medlemsstater, og som har til formål eller til følge at hindre, begrænse eller fordreje
      konkurrencen inden for det indre marked, er uforenelige med det indre marked og er
      forbudt, navnlig sådanne, som består i:
        a) direkte eller indirekte fastsættelse af købs- eller salgspriser eller af andre forret-
           ningsbetingelser
        b) begrænsning af eller kontrol med produktion, afsætning, teknisk udvikling eller in-
           vesteringer
        c) opdeling af markeder eller forsyningskilder
        d) anvendelse af ulige vilkår for ydelser af samme værdi over for handelspartnere,
           som derved stilles ringere i konkurrencen
                                                 - 4 -
        e) at det stilles som vilkår for indgåelse af en aftale, at medkontrahenten godkender
           tillægsydelser, som efter deres natur eller ifølge handelssædvane ikke har for-
           bindelse med aftalens genstand.”
konkurrencelovens § 6, stk. 1-3, har en tilsvarende ordlyd.
eu-domstolen har udtalt sig om begrebet ”til formål… at hindre, begrænse eller fordreje
konkurrencen” i en række sager gennem tiden.
det gælder f.eks. eu-domstolens dom af 6. oktober 1982 i sag 262/81, coditel sa, com-
pagnie générale pour la difussion de la télévision m.fl. mod ciné-vog films sa m.fl., eu-
domstolens dom af 20. november 2008 i sag c-209/07, competition authority mod beef
industry development society m.fl., eu-domstolens dom af 6. oktober 2009 i de forenede
sager c-501/06 p, c-513/06 p, c-515/06 p og c-519/06 p, glaxosmithkline mod kommis-
sionen og eu-domstolens dom af 4. oktober 2011 i de forenede sager c-403/08 og 429/08,
fa premier league mfl. mod qc leisure m.fl.
anbringender
viasat har til støtte for, at der skal ske forelæggelse, navnlig anført, at det er nødvendigt for
sagens afgørelse at få afklaret, hvilke omstændigheder, der lovligt kan eller skal lægges vægt
på ved vurderingen af begrebet ”til formål at hindre, fordreje eller begrænse konkurrencen”.
ifølge viasat har eu-domstolen udtalt, at man ved vurderingen af en aftales konkurrence-
begrænsende formål navnlig skal tage hensyn til tre kriterier omfattende (1) rækkevidden af
aftalens bestemmelser, (2) de formål, den tilsigter at opfylde, samt (3) den retlige og
økonomiske sammenhæng, hvori den indgår. endvidere kan parternes hensigt tages i betragt-
ning. de foreslåede spørgsmål søger en fortolkning af disse domstolsskabte kriterier med
henblik på at få afklaret det nøjagtige omfang af det retlige begreb ”konkurrencebegrænsende
formål”. en afklaring af denne fortolkningstvivl er nødvendig for, at højesteret kan foretage
sin vurdering af, om de omtvistede vilkår har et konkurrencebegrænsende formål. der er
endvidere tvivl om, hvilke krav der stilles til den undersøgelse, der i forbindelse med
vurderingen heraf skal foretages af, om et aftalevilkår ”kan skade konkurrencen”, jf. eu-
domstolens dom af 4. oktober 2011 i de forenede sager c-403/08 og 429/08, fa premier
league mfl. mod qc leisure m.fl., præmis 140, og om et aftalevilkår er ”objektivt
                                                - 5 -
begrundet”, jf. eu-domstolens dom af 13. oktober 2011 i sag c-439/11, pierre fabre
dermo-cosmétique mod président de l’autorité de la concurrence m.fl., præmis 47.
viasat har derudover anført, at det er tvivlsomt om det er tilladt for en national konkurren-
cemyndighed eller domstol i en konkret sag på baggrund af en sags konkrete omstændigheder
at anse et aftalevilkår for at have et konkurrencebegrænsende formål uden forudgående
forelæggelse for eu-domstolen, hvis ikke aftalevilkåret tilhører en af de kategorier af
aftalevilkår, som tidligere af eu-domstolen er blevet anset for at have et konkurrence-
begrænsende formål, eller de aftalekategorier, der er blevet sortlistet af kommissionen som
alvorlige/hardcore konkurrencebegrænsninger.
konkurrencerådet har til støtte for, at der ikke skal ske forelæggelse, navnlig anført, at der
ikke er rimelig tvivl om den abstrakte fortolkning af begrebet ”til formål at hindre, fordreje
eller begrænse konkurrencen”. der foreligger en omfattende og helt fast praksis fra eu-
domstolen herom. den konkrete anvendelse af de i praksis opstillede kriterier henhører under
de nationale domstole.
ifølge eu-domstolens faste praksis skal en aftales konkurrencebegrænsende formål be-
dømmes ud fra en konkret vurdering af (1) rækkevidden af aftalen, (2) de formål, som denne
efter en objektiv vurdering tilsigter at opfylde samt (3) den retlige og økonomiske
sammenhæng, hvori aftalen indgår.
der er endvidere intet til hinder for, at en national konkurrencemyndighed eller domstol i en
konkret sag på baggrund af en sags konkrete omstændigheder uden forudgående forelæggelse
for eu-domstolen vurderer, at et aftalevilkår har et konkurrencebegrænsende formål, selv om
aftalevilkåret ikke tilhører en af de kategorier af aftalevilkår, som tidligere af eu-domstolen
er blevet anset for at have et konkurrencebegrænsende formål, eller nogle af de
aftalekategorier, der er blevet sortlistet af kommissionen som alvorlige/hardcore
konkurrencebegrænsninger.
højesterets begrundelse og resultat
der foreligger en omfattende retspraksis fra eu-domstolen om, hvilke elementer der navnlig
skal inddrages af de nationale konkurrencemyndigheder og domstole i forbindelse med deres
                                                - 6 -
konkrete vurdering af, om et aftalevilkår har til formål at hindre, begrænse eller fordreje
konkurrencen. herefter skal der navnlig tages hensyn til (1) rækkevidden af aftalens
bestemmelser, (2) til de formål, aftalen tilsigter at opfylde, samt (3) til den retlige og øko-
nomiske sammenhæng, hvori aftalen indgår, hvilket parterne ikke ses at være uenige om.
der er efter højesterets vurdering ikke tvivl om, at en national konkurrencemyndighed eller
en national domstol, kan anvende de af eu-domstolen fastsatte retningslinjer i forbindelse
med vurderingen af, om et konkret aftalevilkår har et konkurrencebegrænsende formål uden at
skulle forelægge spørgsmål for eu-domstolen herom. dette er tilfældet selv om vilkåret ikke
tilhører en af de kategorier af aftalevilkår, som tidligere af eu-domstolen er blevet anset for
at have et konkurrencebegrænsende formål, eller nogle af de aftalekategorier, der er blevet
sortlistet af kommissionen som alvorlige/hardcore konkurrencebegrænsninger.
henset til eu-domstolens praksis på området foreligger der efter højesterets foreløbige
vurdering endvidere ikke en tvivl om fortolkningen af teuf artikel 101, stk. 1, som nødven-
diggør en forelæggelse af spørgsmål for eu-domstolen i denne sag.
                                          thi bestemmes:
anmodningen om forelæggelse af spørgsmål for eu-domstolen tages ikke til følge.


text:
- evh
                                            udskrift
                                                  af
                             sø- & handelsrettens dombog
                                           ____________
                                                dom
afsagt den 26. marts 2010 af sø- og handelsretten sammensat af retsformand, vicepræsident michael b.
elmer og de sagkyndige medlemmer, direktør peter g. bernhoft og tekstildesigner lisbet friis.
v-116-08
                                   puma ag rudolf dassler sport
                                   (advokat christina wiesner)
                                   mod
                                   fakta a/s
                                   (advokat frank bøggild)
indledning og påstande
under anbringende af, at fakta a/s (i det følgende: fakta) har krænket puma ag rudolf dassler
sports (i det følgende: puma) varemærkeret til den såkaldte formstrip, som puma har registreret
som figurmærke, har puma nedlagt påstand om, at fakta skal anerkende at have handlet i strid
med varemærkelovens § 4, stk. 1 og 2, og markedsføringslovens § 1 ved at have solgt de i sagens
bilag 1-2 afbildede sko påført et mærke, der ligner pumas registrerede figurmærke, den såkaldte
formstrip (vr 02.215 1977, vr 04.239 1984 og madrid protokol nr. 000925647), og betale 500.000
kr., subsidiært et mindre beløb, med rente fra den 25. november 2008.
                                                  -2-
fakta har taget bekræftende til genmæle over for anerkendelsespåstanden for så vidt angår vare-
mærkeloven, men har i øvrigt påstået frifindelse.
oplysningerne i sagen
fakta indkøbte primo 2008 i alt 3.600 par damefitness-sko og 3.150 par pigefitness-sko. de skulle
sælges i udvalgte fakta-butikker i en bestemt uge og blev annonceret i faktas tilbudsavis den 19.
april 2008, hvor de fremgik af et dobbeltopslag sammen med andet træningsudstyr. prisen var 99
kr. for damemodellen og 79 kr. for pigemodellen. tilbudsavisen blev omdelt til 1,9 millioner hus-
stande.
        puma blev lørdag den 19. april 2008 opmærksom på faktas annoncering og købte samme
dag et par dame- og et par pigesko. onsdag den 23. april 2008 rettede puma henvendelse til faktas
advokat og gjorde opmærksom på krænkelsen. faktas advokat svarede den følgende dag pr. mail,
at fakta havde valgt at indstille salget, og at de usolgte par sko ville blive destrueret senest med
ugens udgang.
        fakta solgte i alt 1.688 par med et samlet dækningsbidrag på 11.044,60 kr. fakta har uden
præjudice for sagen sendt puma 25.000 kr. på en check, som puma dog har valgt ikke at indløse.
forklaring
senior brand protection manager hos puma neil narriman har forklaret, at puma er verdens 3.
største varemærke efter adidas og nike inden for sports- og fritidssko, og at kendskabet til puma i
europa er næsten lige så stort som til de to andre mærker. mærkets popularitet er stigende. puma
bruges som hverdagstøj og ikke kun til sport. den primære målgruppe er de 14-26-årige, og der er
flere kvinder end mænd blandt køberne. puma sælger 75 millioner par sko på verdensplan.
        når pumas agenter har indkøbt et par sko for gennemsnitligt ca. 200 kr., sælges skoene vide-
re til forhandlerne for gennemsnitligt 400 kr., hvorefter skoene sælges for gennemsnitligt 800 kr. i
butikkerne.
                                                  -3-
       puma har brugt sin formstrip siden 1958, og den er meget vigtig for pumas markedsføring.
varemærkekrænkelsernes omfang synes stigende. i 2008 blev der på verdensplan tilbageholdt 1,5
millioner kopier af pumas sko. det er altid skadeligt for en mærkevare, at der er billige kopier på
markedet. det udvander varemærkets eksklusivitet og medvirker til at gøre mærket mindre værd.
parternes synspunkter
pumas advokat har gjort gældende, at fakta ved sit salg af skoene i sagen ikke blot som erkendt af
fakta har krænket pumas varemærkerettigheder, men tillige handlet i strid med god markedsfø-
ringsskik.
       puma har krav på vederlag og erstatning. et vederlag tager efter retspraksis udgangspunkt i
en licensafgift. tages der udgangspunkt i en licensafgift på f.eks. 10 procent af omsætningen, bli-
ver vederlaget 405.000 kr. fakta har solgt 1.688 par sko, og med en avance på 300 kr. pr. par bliver
pumas afsætningstab på over 500.000 kr. hertil kommer, at der har været en betydelig markeds-
forstyrrelse. et betydeligt antal fakta-kunder har således set puma-kopierne eksponeret i butik-
kerne. samtidigt er der sket en enorm eksponering ved, at skoene har været annonceret i faktas
husstandsomdelte tilbudsavis, som blev omdelt til 1,9 mio. husstande.
       endelig gøres det gældende, at puma skal tilkendes godtgørelse for den ideelle skade, som
faktas markedsføring af skoene har påført pumas varemærke.
faktas advokat har gjort gældende, at den erkendte krænkelse af pumas figurmærke alene indebæ-
rer en overtrædelse af varemærkeloven, men derimod ikke af markedsføringsloven, i forhold til
hvilken varemærkeloven er lex specialis.
       ved vurderingen af varemærkekrænkelsens omfang skal det tages i betragtning, at skoene
efter at være markedsført kun én gang i en tilbudsavis blev solgt i løbet af 4-6 dage og kun i nogle,
men ikke alle faktas butikker. der har derfor kun været tale om en begrænset eksponering.
       det er ikke dokumenteret, at puma har lidt noget afsætningstab, bl.a. fordi det ikke er do-
kumenteret, at pumas originalsko og faktas kopisko henvender sig til samme målgruppe. mar-
kedsføringen var endvidere så kortvarig, at der næppe har været nogen markedsforstyrrelse. fakta
har solgt ca. 1.600 par sko med en avance på i alt ca. 11.000 kr. med en licensprocent på 10 i forhold
                                                     -4-
til det solgte antal par sko, bliver vederlaget i størrelsesordenen 10-15.000 kr. vederlag og erstat-
ning på i alt 500.000 kr., som puma har krævet, er helt ubegrundet, og vil bryde med den hidtidige
linje i retspraksis for udmåling af erstatning og vederlag. der er ikke grundlag for at antage, at
puma har lidt nogen ideel skade ved krænkelsen.
sø- og handelsrettens afgørelse
det lægges som ubestridt til grund, at fakta købte 6.750 par sko og heraf solgte 1.688 par som
spotvare i udvalgte fakta-butikker med en bruttofortjeneste på 11.044 kr., at skoene blev annonce-
ret én gang i faktas tilbudsavis, som blev omdelt til 1,9 mio. husstande, og at fakta straks efter
pumas indsigelse ophørte med at sælge skoene og senere sørgede for, at de enkelte butikker de-
struerede alle sko, som ikke var blevet solgt.
       puma har til støtte for sin påstand om, at fakta skal anerkende at have overtrådt varemærke-
lovens § 4, stk 1-2, og markedsføringslovens § 1 (alene) påberåbt sig faktas markedsføring af sko
under anvendelse af pumas figurmærke, den såkaldte formstrip. herefter, og idet faktas er-
hvervsmæssige brug af pumas varemærke som erkendt af fakta, der for så vidt har taget bekræf-
tende til genmæle, indebærer en overtrædelse af varemærkelovens § 4, stk 1-2, som er den speciel-
le regel, er der ikke anledning til at tage stilling til, om fakta ved denne brug tillige har overtrådt
den almindelige regel om forbud mod markedsføring i strid med god markedsføringsskik i mar-
kedsføringslovens § 1. pumas anerkendelsespåstand tages herefter til følge for så vidt angår over-
trædelse af markedsføringslovens § 4, stk. 1-2.
       retten finder, at faktas indkøber burde have vidst, at formstrippen er pumas varemærke, og
indkøbet af en sko med næsten identisk mærke forekommer meget uprofessionelt. fakta burde i
hvert fald have gennemført en kontrolprocedure, der var egnet til at sikre fakta mod, at faktas
indkøbere begik sådanne fejl, ikke mindst på et så ”varemærketungt” område som sportssko. ret-
ten finder herefter, at varemærkekrænkelsen må tilregnes fakta som forsætlig eller uagtsom. fakta
skal således betale puma vederlag for udnyttelsen af varemærket og erstatning for yderligere ska-
de, som krænkelsen har medført. retten finder det ikke godtgjort, at fakta ved krænkelsen har til-
føjet puma nogen ikke-økonomisk skade, og der er derfor ikke grundlag for at tilkende puma
godtgørelse herfor.
                                                      -5-
      efter en samlet vurdering og under hensynet til antallet af solgte sko, pumas afsætningstab
og den markedsforstyrrelse, som fakta har påført puma dels ved det omhandlede salg i en super-
markedskæde af en sko af ringe kvalitet forsynet med en dekoration, der var næsten identisk med
pumas formstrip, dels og navnlig ved den omfattende eksponering heraf ved fremvisning af skoen
med mærket i en reklameavis, som blev omdelt til 1,9 mio. husstande, fastsættes vederlaget og er-
statningen for yderligere tab til i alt 250.000 kr.
      efter sagens resultat og under hensyn til, at puma i forbindelse med hovedforhandlingen har
frafaldet en strafpåstand, fastsætter retten endvidere, at fakta skal betale puma 61.000 kr. i sags-
omkostninger, heraf 6.300 kr. til dækning af retsafgift, de beløb til dækning af udgift til transport
og kurer og til fremstilling af ekstrakt og materialesamling, som er nævnt i omkostningsopgørel-
sen, mod hvilken der ikke er rejst indsigelse, og resten til delvis dækning af pumas udgift til advo-
kat.
                                 thi kendes for ret
fakta a/s skal anerkende at have handlet i strid med varemærkelovens § 4, stk. 1 og 2, ved at have
solgt de i sagens bilag 1-2 afbildede sko påført et mærke, der ligner pumas registrerede figurmær-
ke, den såkaldte formstrip (vr 02.215 1977, vr 04.239 1984 og madrid protokol nr. 000925647), og
skal inden 14 dage til puma ag rudolf dassler sport betale 250.000 kr. med rente fra den 25. no-
vember 2008 samt sagens omkostninger med 61.000 kr. sagsomkostningsbeløbet forrentes efter
renteloven § 8a.
      peter g. bernhoft                      michael b. elmer                 lisbet friis
                                             (retsformand)
                                                   (sign.)
                                               ___ ___ ___
                                    udskriftens rigtighed bekræftes
                          p.j.v. sø- og handelsretten, den 26. marts 2010

source: retspraksis

LICENSE:
Creative Commons Legal Code

CC0 1.0 Universal

type: caselaw

jurisdiction: Denkmark


text:
                                    udskrift
                                        af
                         sø- & handelsrettens dombog
                                   ____________
                                       dom
afsagt den 5. marts 2015.
u-3-10
e-takeaway aps
(advokat lars cort hansen)
mod
just-eat.dk aps
(advokat morten stadil)
og
u-6-10
pizza.dk
(advokat lars cort hansen)
mod
just-eat.dk aps
(advokat morten stadil)
                                                -2-
indledning
sagen handler om, hvorvidt just-eat.dk aps (herefter just-eat) har haft en dominerende stil-
ling på markedet for online takeaway portaler for pizzeriaer i danmark i perioden 1. januar
2005 til 31. december 2008, og om den dominerende stilling har været misbrugt med den
konsekvens, at e-takeaway aps (herefter e-takeaway) og pizza.dk har lidt et tab, som just-
eat er ansvarlig for. der er desuden spørgsmål om, hvorvidt just-eat har indgået konkurren-
cebegrænsende aftaler, og om just-eat har krænket e-takeaways rettigheder efter varemær-
keloven og markedsføringsloven.
påstande
e-takeaway aps og pizza.dk har nedlagt følgende påstande:
1. just-eat tilpligtes at anerkende at have en dominerende stilling i henhold til konkurrence-
   lovens § 11. stk. 2, 1. punktum på produktmarkedet “online takeaway portaler for pizze-
   riaer i danmark” i perioden 1. januar 2005 til 31. december 2008.
2. just-eat tilpligtes at anerkende at have misbrugt sin dominerende stilling i henhold til
   konkurrencelovens § 11, stk. 2, 1. punktum på produktmarkedet ”online takeaway porta-
   ler for pizzeriaer i danmark” i perioden 1. januar 2005 til 31. december 2008.
3. just-eat tilpligtes at anerkende at have indgået aftaler, der i perioden 1. januar 2005 til 31.
   december 2008 direkte eller indirekte havde til formål eller til følge at begrænse konkur-
   rencen på produktmarkedet “online takeaway portaler for pizzeriaer i danmark” i hen-
   hold til konkurrencelovens § 6, stk. 1.
e-takeaway har endvidere nedlagt påstand om at:
                                                   -3-
4. just-eat tilpligtes at anerkende, at just-eat i enhver henseende er uberettiget til at anvende
    betegnelserne “e takeaway” og “takeawayonline”, herunder som just-eats forretnings-
    kendetegn og i just-eats markedsføring, herunder som adword på søgetjenester som
    google, at just-eat anvendelse af betegnelserne “e takeaway” og “takeawayonline” som
    adword på søgetjenesten google er i strid med markedsføringslovens §§ 5 og 18, samt i
    strid med varemærkelovens § 4, at just-eat er uberettiget til at anvende betegnelserne ”ta-
    keaway” og ”take away” som en del af just-eats navn og i slogans, der indgår som en del
    af just-eats navn, herunder som ”just-eat takeaway made easy”, at just-eats anvendelse af
    betegnelserne ”takeaway” og ”take away” som en del af just-eats navn og i slogans, der
    indgår som en del af just-eats navn er i strid med markedsføringslovens §§ 5 og 18, samt i
    strid med varemærkelovens § 4.
5. just-eat tilpligtes at betale e-takeaway 20.000.000 kr. med tillæg af procesrente fra sagens
    anlæg til betaling sker.
pizza.dk har endvidere nedlagt påstand om, at:
6. just-eat tilpligtes at betale pizza.dk 1.800.000 kr. med tillæg af procesrente fra sagens an-
    læg til betaling sker.
just-eat har nedlagt påstand om frifindelse.
sagerne blev anlagt ved sø- og handelsretten henholdsvis den 30. juli 2010 for u-3-10 og den
6. oktober 2010 for u-6-10. ved processkrift af 28. september 2011 blev e-takeaways påstande
udvidet til at omfatte overtrædelse af varemærke- og markedsføringsloven.
oplysningerne i sagen
sagens parter
just-eat blev stiftet den 1. juli 2000. selskabet driver handels- og servicevirksomhed inden for
restaurations- og cateringsbranchen ved drift af internetportalen www.just-eat.dk. just-eat
                                                      -4-
lancerede sin hjemmeside i 2001. fra hjemmesiden er det muligt at bestille takeaway mad fra
de pizzeriaer og andre restauranter, som er registreret på hjemmesiden.
e-takeaway blev stiftet den 1. januar 2002 med thomas cort hansen som direktør. selskabets
formål er at drive internetvirksomhed indenfor takeaway- og fastfoodbranchen i danmark.
e-takeaway lancerede sin hjemmeside www.e-takeaway.dk i januar 2003. herfra kan man li-
ge som på www.just-eat.dk bestille takeaway mad fra et antal pizzeriaer og andre restauran-
ter.
pizza.dk blev stiftet den 25. februar 2008 med ulrik cort hansen som direktør. selskabets ak-
tiviteter omfatter internetsalg af fastfood. pizza.dk lancerede sin hjemmeside www.pizza.dk
den 2. marts 2008.
tvister mellem parterne før 2005
den 5. december 2002 udsendte just-eat et nyhedsbrev til sine samarbejdspartnere. i ny-
hedsbrevet var e-takeaway omtalt. der stod blandt andet:
       ”…
       pas på: useriøst koncept på markedet!
       en kopi side har set dagens lys. ”e-takeaways”. vi har undersøgt sagen. det er 2 unge
       mænd som på fritidsbasis har etableret en side på internettet, hvor mange grafiske elementer
       formentligt er taget/inspireret fra just-eat – undlad at tage kontakt til dem, vi vurderer at
       dette ikke er seriøst. just-eat.dk er et aktieselskab som har ca. 15 ansatte tilknyttet til at vareta-
       ge dine interesser. ”e-takeaways” er 2 ansatte der opererer i sin fritid. pt er vore advokater på
       sagen for at vurdere hvorvidt ”e-takeaways” har kopieret just-eat.dk. kontakt evt. jesper på
       28878502 for yderligere oplysninger.
       …”
i forlængelse af nyhedsbrevet var der skriftveksling mellem parternes advokater. just-eat
meddelte blandt andet, at de samarbejdspartnere, der havde modtaget nyhedsbrevet, i hen-
hold til kontrakt med just-eat var uberettigede til at samarbejde med e-takeaway og andre
lignende virksomheder, men at just-eat var indstillet på at indgå aftale om at udsende en be-
rigtigelse af sin udtalelse i næste nyhedsbrev.
                                                     -5-
i løbet af foråret 2003 modtog e-takeaway 9 opsigelser fra pizzeriaer, som e-takeaway havde
indgået samarbejdsaftale med. i en af opsigelserne var henvist til, at det var i strid med piz-
zeriaets aftale med just-eat at være registreret på e-takeaways hjemmeside.
tilsvarende modtog just-eat i løbet af efteråret 2003 fortrykte opsigelser fra 10 pizzeriaer,
som de havde indgået aftale med. opsigelserne var formuleret af advokatfirmaet lars cort
hansen og underskrevet af pizzeriaejerne.
just-eats samarbejdsaftaler og håndhævelse af konkurrenceklausulen
just-eat indgår samarbejdsaftaler med de restauranter, som er tilknyttet internetportalen
www.just-eat.dk. som led i samarbejdet opretter just-eat restaurantens profil, logo og me-
nukort på www.just-eat.dk og sørger for at videreformidle de bestillinger, som modtages via
portalen, til restauranten. restauranten sørger herefter for at levere den mad, som er bestilt
via portalen, til kunden. restauranten betaler et årligt abonnement til just-eat for at være op-
rettet på www.just-eat.dk og betaler desuden et transaktionsgebyr til just-eat hver gang, re-
stauranten modtager en bestilling via portalen.
det fremgår af de almindelige betingelser for samarbejde med just-eat, at aftalen er uopsige-
lig fra restaurantens side de første 12 måneder, hvorefter den kan opsiges med 3 måneders
varsel. af de almindelige betingelser fremgik endvidere indtil januar 2009 følgende i punkt
8:
       ”…
       konkurrenceklausul
8.1    restauranten må i samarbejdsaftalens løbetid og i en periode på 12 måneder efter dennes ophør
       hverken direkte eller indirekte have økonomisk interesse i nogen virksomhed, som helt eller
       delvist driver konkurrerende virksomhed mod je inden for danmarks grænser. restauranten er
       ligeledes uberettiget til i den nævnte periode at være medlem af en anden sammenslutning eller
       samarbejde af nogen art med tredjemand, der konkurrerer med je. ved konkurrerende virk-
       somhed forstås blandt andet, men ikke begrænset hertil, at den pågældende tredjemand eller
       sammenslutning helt eller delvist har samme formål og/eller udfører samme eller lignende
       funktioner som jf.
8.2    ved enhver overtrædelse af ovenstående pkt. 8.1 ifalder restauranten pligt til at betale en kon-
       ventionalbod stor dkk 75.000,00 for hver enkelt overtrædelse.
       …”
                                                     -6-
som eksempel på at just-eat har håndhævet denne konkurrenceklausul i perioden 2005-2008,
har e-takeaway og pizza.dk fremlagt udateret brev til pizza 2000, hvori just-eat skrev føl-
gende:
       ”…
       vedr. pkt. 8 i just-eat.dk aps’ almindelige betingelser for samarbejde
       da det er kommet til vores kendskab at pizza 2000 har indgået samarbejde med hjemmesiden
       www.pizzadanmark.dk stik imod den samarbejdsaftale pizza 2000 har med just-eat.dk aps.
       hvis ikke samarbejdet med hjemmesiden www.pizzadanmark.dk er ophørt tirsdag d. 14. au-
       gust 2007 kl. 14 vil pizza 2000 blive lukket hos just-eat.dk aps med det samme.
       der er vedlagt en kopi af just-eat.dk aps’ almindelige betingelser for samarbejde med dette
       brev.
       …”
opsigelser og erklæringer fra pizzeriaer
just-eat fremsendte den 7. oktober 2005 opsigelser til e-takeaway på vegne af en række re-
stauranter, primært pizzeriaer. opsigelserne var blevet indsamlet af just-eat. parterne er
enige om, at der er tale om 75 opsigelser. e-takeaway har påpeget, at mange af opsigelserne
er skrevet med samme håndskrift, er formuleret på samme måde og indeholder samme sta-
vefejl, selvom opsigelserne kommer fra forskellige restauranter.
parternes advokater korresponderede i eftersommeren 2005 om opsigelserne, og om hvor-
vidt der var tale om et brud på konkurrence- og markedsføringslovgivningen.
den 5. marts 2008 underskrev 10 pizzeriaer en fortrykt udtalelse til pizza.dk og e-takeaway
om, at de var blevet kontaktet af just-eat, som havde meddelt, at deres hjemmeside på just-
eat ville blive lukket ned, indtil pizzeriaernes hjemmeside var fjernet fra e-takeaways og piz-
za.dk’s hjemmesider. to madbestillinger, henholdsvis den 5. marts 2008 og den 11. marts
2008 via e-takeaway blev annulleret af 2 restauranter. e-takeaways kundeservicemedarbejder
havde i bemærkningsfeltet skrevet, at annulleringen skyldtes just-eat-sagen.
just-eat bestrider ikke, at de omtalte pizzeriaer var midlertidig lukket ned på just-eats
hjemmeside den pågældende dag.
                                                       -7-
e-takeaway og pizza.dk har til brug for sagen indhentet 4 erklæringer fra pizzeriaejere date-
ret i 2014 og formuleret af advokat lars cort hansen. det fremgår af de enslydende erklæ-
ringer, at just-eat den 5. marts 2008 havde meddelt pizzeriaerne, at såfremt de ikke lukkede
for online-bestillinger af mad hos e-takeaway og pizza.dk og straks afbrød samarbejdet med
disse, ville just-eat afbryde samarbejdet med de pågældende og kræve en konventionalbod
på 75.000 kr. de pågældende afbrød derfor samarbejdet med e-takeaway og pizza.dk.
sag indbragt for konkurrencestyrelsen
e-takeaway og pizza.dk anmeldte den 27. marts 2008 just-eat til konkurrencestyrelsen for
overtrædelse af konkurrenceloven, herunder for misbrug af dominerende stilling.
konkurrencestyrelsen skrev den 13. januar 2009 til advokatfirmaet lars c. hansen blandt
andet:
       ”…
       konkurrencestyrelsen har, som det fremgår af vedlagte kopi af styrelsens afgørelse, besluttet
       ikke at foretage sig videre i forhold til e-takeaway aps’ klage over just-eat.dk aps.
       konkurrencestyrelsen har løbende korresponderet med just-eat.dk aps og afholdt møde med
       just-eat.dk aps.
       just-eat.dk aps har på baggrund af denne korrespondance og mødet tilkendegivet at ville op-
       hæve pkt. 8 om konkurrenceklausulen og konventionalboden i deres samhandelsbetingelser
       samt sende cirkulæreskrivelse om ophævelsen ud til pizzeriaer og restauranter tilknyttet just-
       eat.dk aps.
       …”
af konkurrencestyrelsens afgørelse af samme dato fremgår det blandt andet:
       ”…
       e-takeaway har i deres henvendelse klaget over, at just-eat efter e-takeways opfattelse anvender
       konkurrencebegrænsende aftaler i strid med konkurren-celovens § 6 og misbruger en domine-
       rende stilling i strid med konkurrence-lovens § 11 på markedet for on-line formidling af takea-
       way-mad. e-takeaway har endvidere klaget over, at just-eat på en række punkter efter e-
       takeaways opfattelse også har overtrådt markedsføringsloven.
       …
       konkurrencestyrelsen afholdt møde med just-eat den 3. oktober 2008, hvor just-eat tilkendegav
       at ville ophæve bestemmelserne vedrørende konkurrenceklausulen og konventionalboden i de-
                                                         -8-
      res samhandelsbetingelser. just-eat fremsendte herefter reviderede samhandelsbetingelser til
      styrelsen, hvor disse bestemmelser er ophævet. just-eat fremsendte samtidig et udkast til en
      cirkulæreskrivelse til pizzeriaerne og restauranterne, hvoraf det fremgik, at pkt. 8 om konkur-
      renceklausulen og konventionalboden i samhandelsbetingelserne ophæves.
      af cirkulæreskrivelsen fremgik imidlertid følgende passage: ”hvis du indgår aftale med en anden
      on-line formidlingstjeneste, mens vores aftale stadig er gældende, må du imidlertid regne med, at just-eat
      af hensyn til risikoen for misforståelser overfor kunder m.v. vil overveje, om dette vil være til hinder for,
      at vores samarbejde kan fortsætte”.
      dette kan være problematisk i forhold til konkurrencelovens § 6 og/eller § 11, såfremt det reelt
      betyder, at just-eat forbeholder sig retten til at handle i overensstemmelse med den konkurren-
      ceklausul, som angives at være ophævet og såfremt just-eat har en markedsandel på over 30 %
      eller indtager en dominerende stilling på det relevante marked.
      afgrænsningen af det relevante marked er således i denne sag afgørende for, hvorvidt der ved
      den i klagen og cirkulæreskrivelsen anførte adfærd foreligger en konkurrencelovsovertrædelse i
      strid med konkurrencelovens § 6 og/eller § 11 og dermed for sagens afgørelse.
      e-takeaway anfører, som nævnt, at der i sagen er tale om en konkurrencebegrænsende adfærd,
      der finder sted på markedet for on-line formidling af takeaway-mad.
      konkurrencestyrelsen har ikke vurderet eller taget stilling til, hvorvidt der kan afgrænses et så-
      dan marked eller et bredere marked. konkurrencestyrelsen har dog foretaget en række forelø-
      bige og indledende undersøgelser i sagen, der viser, at det vil være meget omfattende og res-
      sourcebævende at skulle afgrænse det relevante marked.
      der er tale om et nyt marked, der er i udvikling, og der foreligger således ikke i forhold til den-
      ne sag anvendelig national praksis eller eu-praksis. det vil derfor kræve uforholdsmæssige
      undersøgelser af en række vanskelige tekniske forhold at kunne afgrænse det relevante marked.
      dertil kommer, at samarbejdsaftalen efter det første år kan opsiges med 3 måneders skriftligt
      varsel fra pizzeriaernes og restauranternes side. pizzeriaerne og restauranterne har således mu-
      lighed for indenfor relativ kort tid at opsige deres aftale med just-eat, såfremt de måtte finde
      konkurrenceklausulen og konventionalboden eller øvrige forhold urimelige.
      derfor vurderer konkurrencestyrelsen, at det på nuværende tidspunkt på baggrund af ressour-
      cemæssige årsager ikke er hensigtsmæssigt at foretage sig videre i forhold til e-takeaways kla-
      gepunkter vedrørende konkurrenceloven, jf. konkurrencelovens § 14, stk. 1,4. pkt.
      ...”
e-takeaway anlagde efterfølgende sag mod konkurrence- og forbrugerstyrelsen ved retten
på frederiksberg den 27. november 2012 med påstand om blandt andet, at styrelsen skulle
træffe en materiel afgørelse om, hvorvidt just-eat havde misbrugt en dominerende stilling
vedrørende online takeaway portaler, samt udøvet konkurrencebegrænsende adfærd i peri-
oden 2005-2008. retten på frederiksberg frifandt konkurrence- og forbrugerstyrelsen ved
dom af 7. februar 2014. dommen er anket til østre landsret.
                                                 -9-
det relevante produktmarked og just-eats position på markedet
e-takeaway og pizza.dk har som dokumentation for, at det relevante marked skal afgrænses
til ”online takeaway portaler for pizzeriaer i danmark” og for, at just-eat indtager en domi-
nerende stilling på dette marked, fremlagt hovedopgave udarbejdet af thomas cort hansen
på cand.merc. studiet i 2007, hvori han analyserede markedet for takeaway mad i danmark,
herunder online pizzamarkedet, og anvendte analysemodellen, ”porters 5 forces” til beskri-
velse af konkurrenceforholdene.
e-takeaway og pizza.dk har endvidere henvist til oplysninger om just-eat i diverse artikler
og pressemeddelelser, samt årsregnskaber.
i en artikel i computerworld fra 4. november 2004 under overskriften ”nu kan vi tjene pen-
ge” oplyste just-eats administrerende direktør jesper buch, at selskabet havde haft en vækst
på 10 % om måneden de sidste 20 måneder, og at selskabet forventede at lande et overskud
på 1,5 millioner kr. og at just-eat ikke ligefrem er:
       ”…plaget af konkurrence på markedet herhjemme, hvor kun et par lokale spiller forsø-
       ger sig. jesper buch vurderer, at han sidder på 98 procent af markedet i danmark.”
af pressemeddelelser fra perioden 2005-2008 fremgår det blandt andet, at just-eat var dan-
marks største portal for online bestilling af mad. af en udskrift fra den 10. marts 2008 fra
www.just-eat.com fremgår, at just-eat havde en markedsandel på 95 % i de lande, hvor de
var til stede.
af en pressemeddelelse fra juni 2009 fremgår, at just-eat ønskede at være kendt for andet
end pizza og fastfood og derfor ville sikre, at brugerne fik adgang til bl.a. sushi, thai og in-
disk mad.
i diverse artikler fra 2013-14 omtales markedet for online takeaway bestillinger som nærmest
monopollignende med just-eat som den dominerende spiller.
                                               - 10 -
e-takeaway og pizza.dk har på grundlag af oplysningerne i pressemeddelelser og årsregn-
skaber for 2005-2008 lavet følgende opgørelse over just-eats samarbejdsaftaler, omsætning
og resultat:
til sammenligning ses e-takeaways opgørelse over sine egne samarbejdsaftaler, omsætning
og resultat for perioden 2005-2008 i følgende skema:
det fremgår af oplysninger fra danmarks statistik af 7. januar 2015, at der var følgende antal
restauranter og pizzeriaer registreret på landsplan i perioden 2006-2008:
arbejdssteder ultimo november                 2006           2007            2008
restauranter                                  3781           4006            3948
pizzeriaer, grillbarer, isbarer mv.           3712           3719            3580
e-takeaways varemærke
af udskrift fra patent- og varemærkestyrelsen af 7. november 2002 fremgår, at e-takeaway
den 16. september 2002 blev registreret som figurmærke i klasse 43:
varemærket opnåede international registrering den 30. november 2002.
                                              - 11 -
google søgninger, adwords og slogans
e-takeaway har fremlagt en lang række eksempler på søgninger på google på blandt andet
søgeordene ”e-takeaway”, ”take away” og ”takeawayonline”.
af en udateret udskrift af søgning på ordet ”e-takeaway” fremgår det, at just-eat kommer
frem som et sponsoreret link på følgende måde:
en tilsvarende søgning den 18. marts 2011 gav følgende resultat:
                                             - 12 -
…
af en udateret udskrift af søgning på google på søgeordet ”takeawayonline” fremgår blandt
andet:
ved en søgning på google den 27. september 2011 med søgeordene ”take away” fremkom
links til en række virksomheder, som tilbød take away mad, herunder både e-takeaway og
just-eat. af udskriften fremgår blandt andet følgende:
                                              - 13 -
just-eat anvender endvidere ordet ”takeaway” på sin hjemmeside og på sin blog som et slo-
gan på følgende måde:
just-eat har fremlagt en udateret udskrift vedrørende søgning på google på søgeordene ”just
eat”, hvoraf fremgår:
                                               - 14 -
ved breve af 3. juni 2008 og 6. august 2009 påtalte just-eat, at e-takeaway benyttede sig af
just-eats forretningskendetegn og varemærke i forbindelse med markedsføring på
google.dk, idet just-eat havde konstateret, at der ved google søgning på just-eat fremkom et
sponsoreret link til e-takeaways hjemmeside. just-eat anmodede e-takeaway om straks at
stoppe krænkelserne.
erstatningsopgørelse
e-takeaway :
erstatningspåstanden på 20.000.000 kr. er opgjort på grundlag af en estimeret mistet omsæt-
ning grundet opsigelser i perioden 1. januar 2003 til 31. december 2008 fra pizzeriaer på sjæl-
land, fyn og i jylland, som e-takeaway mener, er foranlediget af just-eat og opskrevet til nu-
tidsværdi. nutidsværdien er angivet som abonnement på 1000 kr. pr. år x 4 og kommissio-
nen pr. år x 4 x faktor 3, hvilket dækker over mistet omsætning i 4 år og en forventet
vækst/stigning i omsætningen på 300 %. den mistede omsætning er på den baggrund op-
gjort til 4.763.353 kr. dertil kommer en skønnet mistet omsætning fra andre restauranter,
som der ikke er indgået aftaler med som følge af just-eats adfærd, og erstatning for krænkel-
se efter varemærkeloven og markedsføringsloven på 500.000 kr.
pizza.dk:
erstatningspåstanden på 1.800.000 kr. dækker forgæves afholdte udgifter i forbindelse med
lancering og drift af pizza.dk i perioden 2008-2010 opgjort til 700.000 kr., mistet omsætning
                                                - 15 -
fra frakoblede pizzeriaer i samme periode opgjort til 340.000 kr. og skønnet mistet omsæt-
ning fra potentielle samarbejdsaftaler med pizzeriaer i samme periode opgjort til 760.000 kr.
forklaringer
thomas cort hansen har forklaret blandt andet, at han er stifter, direktør og daglig leder af e-
takeaway, som han ejer 1/3 af. han er uddannet cand. merc. i international business. han
har været direktør fra starten. det er et fuldtidsjob, og han har ingen anden beskæftigelse
ved siden af.
        han var kommet tilbage til århus fra singapore i 2001 og konstaterede, at der ikke var
en online portal til bestilling af mad. han fik derved ideen til e-takeaway. det skulle være en
formidlingstjeneste, der i første omgang skulle målrettes primært mod pizzeriaer. der var
ikke koblet logistik på fra starten. udgangspunktet var, at det var pizzeriaerne, der selv
bragte maden ud, hvis dette var et ønske fra kunden. it-platformen blev lavet i 2002 og lance-
ret i januar 2003. det var et stort markedet, selv med få procent i kommission, og der var en
mulighed for en fornuftig forretning. det var tænkt som et landsdækkende koncept.
        de flyttede til københavn, da markedet var større der. de kunne sidde i københavn og
formidle ordrerne. de sendte en kampagne ud til 2500 pizzeriaer og grillbarer i hele landet.
det var kun et fåtal, der vendte tilbage i starten. de indgik primært aftaler i storbyerne, efter
at de havde lanceret kampagnen. de begyndte selv at tage kontakt til pizzeriaer og til restau-
ranter. markedet for restauranter var uopdyrket. de ville koble restauranter på ideen for at
se, om der var et marked for det. der var positiv respons fra både restauranter og pizzeriaer,
som efterhånden kendte til konceptet fra just-eat, der var begyndt før dem.
        i slutningen af 2002 eller begyndelsen af 2003 blev han ringet op af jesper buch, en af
stifterne fra just-eat, som spurgte ”hvad fanden de havde gang i”. han oplevede det som
mafiametoder.
        det var forholdsvis nemt af få nye aftaler med pizzeriaer og restauranter i 2003 og
2004. det var et enormt lukrativt marked, men just-eat forhindrede dem i at konkurrere. det
afgørende i e-business er netværkseffekten, det vil sige jo flere pizzeriaer og restauranter, der
bliver koblet på portalen, desto flere kommer der til. just-eat afskar dem fra det fulde mar-
ked ved at komme med 100 opsigelser fra pizzeriaer i 2005. de 100 opsigelser startede en
nedadgående effekt for e-takeaway i forhold til pizzamarkedet. dette marked var interes-
                                                 - 16 -
sant, fordi der kun var marginalt højere omkostninger, selvom man gik fra at formidle 100 til
at formidle 500 bestillinger, da det alene er ordren, der skal ekspederes. den store værdiska-
belse for e-takeaway fra pizzasegmentet var imidlertid fuldstændig væk.
       for at overleve fokuserede de på restauranter, hvor de ud over at formidle bestillinger
også tilbød udbringning af maden. ”roomservice” var også lige gået i gang med at etablere
sig på dette marked. just-eat var ikke etableret på markedet for restauranter på daværende
tidspunkt. selvom e-takeaway var ”first mover” i forhold til restauranterne, har de aldrig
haft konkurrenceklausuler i deres samarbejdsaftaler.
       i forhold til restaurantsegmentet skulle de bruge en bil og en chauffør til at stå for ud-
bringningen, og der var også mere logistik forbundet med disse ydelser. omkostningerne på
dette marked er derfor højere. e-takeaway har været gode til at få restaurantsegmentet til at
vokse.
       de ville gerne have fortsat på begge markeder, og det var deres indtryk, at pizzeriaer-
ne gerne ville have flere salgskanaler. de hørte imidlertid fra flere pizzeriaejere, at når de sat-
te et e-takeaway klistermærke op ved et nyt pizzeria, og der blev lagt link og menu fra pizze-
riaet på deres hjemmeside, var just-eat ude og fjerne det dagen efter. der er aldrig blevet
fjernet et klistermærke fra en restaurant. man kan ikke trues ud af restaurantmarkedet på
samme måde, idet man som formidler har en tættere relation til restauranterne gennem ud-
bringningsservicen.
        efter at e-takeaway havde fået dødsstødet af just-eat i relation til pizzamarkedet, var
det svært at komme tilbage på markedet. det var langt sværere at få aftaler i hus med pizze-
riaerne, fordi de en gang havde oplevet, at e-takeaway ikke kunne få gang i forretningen. de
indgik et samarbejde med en stærk hollandsk partner og lancerede i 2008 e-takeaway og piz-
za.dk på ny. just-eat ringede imidlertid og truede det enkelte pizzeria med nedlukning på
just-eats portal, hvis de ikke stoppede med at samarbejde med e-takeaway og pizza.dk. der
stod ”midlertidigt lukket” ud for det enkelte pizzeria på just-eats hjemmeside derefter. de få
pizzeriaer, de havde fået aftaler med, blev igen lukket ude. det var mere eller mindre umu-
ligt at komme tilbage på markedet, og pizza.dk og e-takeaway var herefter definitivt ude. e-
takeaway og pizza.dk ville have haft en rigtig fornuftig landsdækkende forretning, hvis det
ikke var sket. alt efter om det er et dårligt eller et velkørende pizzeria kan man tjene mellem
20.000 og 150.000 kr. om året. det er ganske væsentlige beløb. de kunne sikkert have haft af-
                                                 - 17 -
taler med 6-800 pizzeriaer, hvis ikke just-eat havde holdt dem ude af markedet. der er man-
ge andre, der også har oplevet den behandling, blandt andet pizza.dk og wannaeat.dk.
       e-takeaway er nu et internationalt selskab, der opererer i flere lande på både pizza- og
restaurantmarkedet. i 2012 vandt e-takeaway 2 priser for bedste app. e-takeaway ligger i top
5 for bedste innovative projekt i litauen. just-eat er ikke i litauen endnu.
       porters five forces er en konkurrencemodel, der beskriver konkurrenceforholdene i et
marked. modellen er efterhånden forældet i sin dækning. selve grundrammen dækker ikke
markedssituationen inden for e-business. substitutter betyder alternative måder at handle på
i forhold til en salgskanal. en substitut er for eksempel en kunde, der selv går ind og køber
sin pizza og betaler.
       e-takeaway har aldrig bedt en restauratør om at lægge deres reklame i en pose med en
bestilling fra just-eat. deres reklamer ligger fremme, og en chauffør kan have lagt en forkert
reklame i en pose med en bestilling fra just-eat.
       fra januar 2003 til august 2005 var de to ansatte i e-takeaway. de arbejdede fra kl. 10-
22. 2½ år senere blev der ansat chauffører og medarbejdere til kundeservice. de er i dag 10
fastansatte og ca. 50 deltidsansatte i kundeservice/chauffører. i 2008 var de halvt så mange.
ulrik cort hansen har forklaret blandt andet, at han kan bekræfte thomas cort hansen’s for-
klaring. han er direktør i pizza.dk. pizza.dk blev stiftet, fordi e-takeaway blev udelukket fra
pizzamarkedet. de fik en dialog med en hollandsk interessent i markedet og kom frem til, at
de ville få succes med et nyt navn. pizza.dk var et perfekt navn til branchen og et smart do-
mænenavn. de havde ansat en målrettet sælger, med anden etnisk baggrund, som havde et
godt netværk. der var mange positive tilbagemeldinger fra pizzeriaerne, men det var ikke så
nemt at få aftaler med pizzeriaerne som første gang, da det stadig var den samme kreds af
forretninger. pizzeriaejerne var nervøse for, at det skulle gå galt i forhold just-eat ligesom
første gang. to dage efter lanceringen af pizza.dk blev pizzeriaerne truet af just-eat til at op-
sige aftalerne med pizza.dk. havde pizza.dk været online i dag, ville det have haft en kæm-
pe værdi.
jesper jakobsen har forklaret blandt andet, at han i dag er direktør for just delivery. han star-
tede som salgskonsulent hos just-eat den 1. marts 2005. han var kørende sælger og kontakt-
                                                  - 18 -
led til restauratørerne. han var blandt andet ude og sælge just-eat konceptet og pleje relati-
onerne til kunderne. i processen med at få aftaler med nye restaurationer søgte han efter
kontaktoplysninger på restaurationer på de gule sider og krak. skulle han for eksempel til
næstved og besøge eksisterende kunder, besøgte han også nogle af de restaurationer, som
just-eat ikke havde aftaler med. han forklarede dem konceptet, og hvordan det foregik. det
var nogle gange svært i 2005, da ejerne ikke havde meget kendskab til ideen dengang. når
der blev indgået en samarbejdsaftale, var det et led i aftalen, at der blev sat en telefaxmaskine
op hos restauranten, som restauranten kunne modtage bestillingerne fra just-eat på. det
skabte nogle gange problemer, hvis restauranterne også var koblet op på andre takeaway-
portaler, fordi restauranterne modtog bestillinger fra just-eats konkurrenter på den samme
maskine, og just-eat måtte nogle gange ”rydde op” i de bestillinger, som kom fra andre por-
taler end just-eat.
       restauranterne betalte et abonnement for at være med på portalen. da der ofte er ejer-
skifte i pizzabranchen, tjekkede de hver måned de restauranter, som var på portalen i cvr
registret. hvis der var sket et ejerskifte, skulle der indgås en ny aftale.
       hvis et pizzeria havde bedre vilkår på en anden internetportal, f.eks. at de betalte min-
dre i transaktionsgebyr eller måtte lægge gebyret oven i prisen til kunden, var det ikke ual-
mindeligt, at pizzeriaerne lagde reklamer i form af flyers og rabatkuponer fra konkurrerende
portaler i posen med pizza bestilt via just-eat eller bad kunden bestille via en anden portal
en anden gang evt. mod rabat. just-eat blev gjort opmærksom på det af nogle kunder, og de
talte med restauratørerne om det.
       just-eat vil gerne sikre ens priser, uanset om kunderne bestiller online, pr. telefon eller
ved, at de fysisk går ned til pizzeriaet. just-eat har derfor en prispolitik, der betyder, at re-
stauranterne ikke må lægge det gebyr, som betales til just-eat, oveni prisen til kunden.
       just-eat har faste udbetalinger til deres samarbejdspartnere hver 14. dag. de blev tit
kontaktet på grund af manglende betaling fra andre portaler.
       just-eat bistod restauranterne med de breve, der blev sendt til e-takeaway i oktober
2005. de rådgav de pågældende om, hvordan de kom ud af samarbejdet, og hvordan det
kunne formuleres. restauratørerne ville ud af samarbejdet, enten fordi de mente, at de ikke
havde indgået en aftale, eller fordi de ikke fik deres penge. restauratørerne havde forklaret
just-eats sælgere, at de selv havde kontaktet e-takeaway, men at de ikke kunne komme ud af
                                                - 19 -
samarbejde med dem. nogle af pizzeriaerne var slet ikke klar over, at de var en del af e-
takeaway. det var særligt gældende for de restauranter, der lå længere væk. just-eat var
landsdækkende og havde mange sælgere på gaden, som plejede deres samarbejdspartnere
med jævnlige besøg også i jylland. de forsøgte at hjælpe nogle frustrerede restauratører.
       når de frakobler en restaurant på justeat.dk, er det en midlertidig frakobling. det kan
være, at de ikke kan komme i kontakt med den pågældende restaurant. det kan også være
på grund af et udestående til just-eat. nogle enkelte pizzeriaer blev koblet fra, fordi de lagde
reklamer fra andre portaler i just-eat posen til kunderne. på et tidspunkt var de nødt til at
sige til nogle pizzeriaer, at de ikke kunne være med på just-eats portal, så længe de også var
koblet på e-takeaway.dk eller pizza.dk. der var ikke tale om 50 pizzeriaer, men snarere 10,
som blev frakoblet den pågældende dag.
       just-eat har aldrig krævet den bod på 75.000 kr., som fremgik af konkurrenceklausu-
len, eller håndhævet konkurrenceklausulen i øvrigt, efter at samarbejdet er ophørt med en
restaurant. de har tværtimod en strategi om at vinde de restauranter tilbage, som har opsagt
samarbejdet.
       formålet med konkurrenceklausulen var at undgå, at især pizzeriaerne flyttede ordrer
fra just-eats portal til en anden portal på grund af mere favorable vilkår for pizzeriaet.
       tendensen var, at når en restaurant startede et samarbejde med just-eat, blev de kort
tid derefter tilbudt gratis opstart hos e-takeaway. det var hans indtryk, at e-takeaway og
pizza.dk havde meget tjek på just-eats nye kunder, og at de samme kunder åbnede lige efter
på e-takeaway. der var nærmest tale om en ren kopi.
       i perioden 2005-2008 var det svært at få folk til at overgå til online bestilling. der var
større usikkerhed om betaling via internettet dengang end i dag. de opererede med et mar-
ked på anslået 6000 restaurationer, der egnede sig til online bestillinger.
       pizza2000 var dengang og er i dag en god samarbejdspartner. just-eat havde fået nogle
henvendelser fra kunder, som var blevet bedt om at skifte deres bestilling til pizza2000 fra
just-eats portal til pizzadanmark.dk. han kontaktede i første omgang pizza2000 telefonisk
ad flere omgange og meddelte dem, at hvis det ikke stoppede, så stoppede samarbejdet med
just-eat. brevet, hvor pizza2000 blev gjort opmærksom på, at de ikke kunne samarbejde, hvis
det ikke stoppede, var sidste advarsel.
                                                 - 20 -
       han kender ikke baggrunden for de fremlagte udtalelser til pizza.dk og e-takeaway fra
2008, eller hvorfor de var offline på just-eat. men det er ikke usædvanligt, at pizzeriaer er
offline på just-eat. han har ikke kendskab til telefonsamtaler eller de pågældende sager.
       ordet ”takeaway” er et begreb, og noget de sælger. det er derfor ikke forkert at bruge
det ord.
parternes synspunkter
e-takeaway og pizza.dk har gjort gældende, at just-eat indtog en dominerende stilling på mar-
kedet for online formidling af madbestillinger til pizzeriaer på det danske marked i 2005-
2008. just-eat var danmarks førende formidler af takeaway med markedsandele på mellem
95-98 % i 2004-2005, som just-eat gennem sine forretningsmetoder over for konkurrenter og
samarbejdspartnere kunne fastholde i en længere periode. det relevante marked skal af-
grænses til online takeaway portaler for pizzeriaer i danmark, idet just-eats forretning i pe-
rioden hovedsagligt var baseret på aftaler med pizzeriaer. just-eat indgik således først i 2006
aftaler med andre typer restauranter, og langt størsteparten af aftalerne var i hele perioden
indgået med pizzeriaer. det bestrides i den forbindelse, at det er relevant også at inddrage
directory-tjenester og restauranters egen online takeaway service ved afgrænsning af det re-
levante marked.
       just-eat har gennem en årrække vedvarende og konsekvent misbrugt sin dominerende
stilling ved at påtvinge pizzeriaer i danmark urimelige forretningsbetingelser, hvorved piz-
zeriaerne blev udelukket fra at samarbejde med andre udbydere på markedet, herunder e-
takeaway og pizza.dk, idet just-eat havde indført en konkurrenceklausul i sine almindelige
samhandelsbetingelser. overtrædelse af konkurrenceklausulen var endvidere sanktioneret
med en konventionalbod på 75.000 kr.
       just-eat har endvidere misbrugt sin dominerende stilling ved at tvinge pizzeriaer til at
opsige et allerede indgået samarbejde med andre udbydere, jf. konkurrencelovens § 11, stk.
3, nr. 4, idet just-eat har truet pizzeriaerne med at fjerne dem fra just-eats hjemmeside med
henvisning til konkurrenceklausulen, hvis de ikke opsagde samarbejdet med f.eks. e-
takeaway og pizza.dk. just-eat har også uden tvivl misbrugt sin dominerende stilling ved at
foranledige og fremsende opsigelser fra minimum 75 pizzeriaer på én gang til e-takeaway og
pizza.dk, jf. konkurrencelovens § 11. derved har det været muligt ad flere omgange at ude-
                                                - 21 -
lukke e-takeaway og pizza.dk fra at drive, fastholde og udvikle sin forretning indenfor piz-
zeriasegmentet i perioden fra 2003 til 2008, hvorved e-takeaway og pizza.dk har lidt et meget
stort tab i mistet omsætning.
       just-eats misbrug af dominerende stilling har begrænset pizzeriaernes mulighed for at
afsætte deres produkter blandt andet via e-takeaway og pizza.dk’s hjemmesider, hvilket
dermed også har skadet forbrugerne, jf. konkurrencelovens § 11, stk. 3, nr. 2.
       just-eats konkurrenceklausul og konventionalbod i samhandelsbetingelserne udgør
konkurrencebegrænsende aftaler i strid med konkurrencelovens § 6. aftalerne er ikke frita-
get efter gruppefritagelsesforordningen. der er tale om aftaler, som indeholder en tidsube-
grænset konkurrenceklausul. sådanne begrænsninger falder udtrykkeligt uden for fritagel-
sen efter forordningens artikel 5, stk. 1, a).
       just-eat er som følge heraf erstatningsansvarlig for de betydelige tab, som just-eats
handlinger har påført e-takeaway og pizza.dk. tabet vedrører dels driftstab fra de pizzeriaer,
som just-eat fik til at opsige deres aftaler med e-takeaway og pizza.dk, dels driftstab fra an-
dre pizzeriaer og restauranter, som slet ikke indgik aftaler med e-takeaway og pizza.dk, som
følge af just-eats ansvarspådragende adfærd. ved opgørelsen er der foretaget en forsigtig
beregning.
       just-eat anvendelse af ”takeaway” og ”take away” i sit navn og i slogans er forveksle-
ligt med e-takeaways navn og varemærke, idet der kun er ”e”-et til forskel. brugen udgør
endvidere en snyltning på e-takeaways navn.
       just-eat anvender endvidere ”e takeaway” og ”takeawayonline” som adwords på sø-
getjenesten google, hvilket medfører, at e-takeaways mulige kunder bliver henvist til just-
eats hjemmeside, ligesom just-eat forsøger at give det indtryk, at just-eat er ”e takeaway”
og ”takeawayonline”.
       just-eat krænker herved e-takeaways rettigheder i henhold til varemærkelovens § 4 og
markedsføringsloven §§ 1, 5 og 18, og e-takeaway er som følge heraf berettiget til vederlag
og erstatning, som skønsmæssigt kan fastsættes til 500.000 kr. beløbet er indeholdt i e-
takeaways erstatningspåstand.
just-eat har gjort gældende, at just-eat ikke har overtrådt konkurrenceloven. just-eat bestri-
der e-takeaway og pizza.dk’s markedsafgrænsning, som er helt uden grundlag i dansk rets
                                                - 22 -
regler for afgrænsning af det relevante marked. markedsafgrænsningen beror på et rent po-
stulat fra e-takeaways og pizza.dk’s side. der er ikke fremlagt nogen dokumentation, der
muliggør, at retten kan tage stilling til afgrænsningen af det relevante marked. afgrænsnin-
gen af det relevante marked forudsætter en række dybdegående analyser af markedet og de
ydelser, som udbydes af internettjenester som bl.a. just-eat og e-takeaway, ligesom analyse-
arbejdet skal muliggøre en vurdering af, hvilke varer og tjenester der i den relevante periode
var substituerbare med de ydelser, som leveres af just-eat og e-takeaway. det er just-eats
opfattelse, at det relevante marked omfatter online formidlingsvirksomhed for alle typer re-
stauranter, ikke kun pizzeriaer, restauranternes egen formidling af take away og levering,
samt ydelser fra directory-tjenester som f.eks. krak.dk og eniro.dk. konkurrencestyrelsen
lagde heller ikke e-takeaways og pizza.dks markedsafgrænsning til grund. det fremgår såle-
des af styrelsens afgørelse, at det vil kræve omfattende og ressourcekrævende undersøgelser
at afgrænse det relevante marked. e-takeaways og pizza.dks hjemmelavede markedsaf-
grænsning kan ikke erstatte sådanne undersøgelser.
       just-eat har ikke været dominerende på det relevante marked og har under alle om-
stændigheder ikke handlet på en måde, som udgør misbrug af dominans. efter just-eats op-
fattelse var der i den relevante periode et potentielt marked på 6.000 kunder, jf. oplysninger-
ne fra danmarks statistik. just-eat havde 700 tilknyttede restauranter i 2005 og 1.000 i 2008.
det kan derfor lægges til grund, at just-eat ikke kunne og kan anses for at have haft en do-
minerende stilling. just-eat har endvidere ikke udvist adfærd, som er udtryk for misbrug af
dominans. der lå en saglig begrundelse bag de opsigelser, som just-eat formidlede i 2005, li-
gesom der lå gode grunde bag frakoblingen af 10 restauranter i 2008.
       just-eat har ikke indgået konkurrencebegrænsende aftaler i strid med konkurrencelo-
vens § 6, stk. 1. konkurrenceklausulen i de tidligere samhandelsbetingelser var i perioden fra
etablering af just-eats virksomhed indtil ultimo 2008 nødvendig for at skabe sikkerhed for
restauranternes opfyldelse af de forpligtelser, som hører med til at være tilknyttet en formid-
lingstjeneste. klausulen beskyttede således den goodwill, som var resultatet af just-eats mål-
rettede indsats over for restauranterne, og som var afgørende for udbredelsen af det nye
koncept, som just-eat stod for i den periode. konkurrenceklausulen havde således et sagligt
formål og havde hverken til formål eller følge at begrænse konkurrencen. konkurrenceklau-
sulen og bodsbestemmelsen har aldrig været håndhævet af just-eat overfor nogen restauran-
                                                 - 23 -
ter, selvom flere restauranter var tilknyttet flere formidlingsportaler. i de tilfælde, hvor just-
eat har opsagt samarbejdet med nogle af restauranterne, har det været begrundet i saglige
forhold, f.eks. at restauranten har optrådt groft illoyalt. e-takeaway og pizza.dk har ikke
godtgjort, at just-eats almindelige betingelser for samarbejde har haft en mærkbar konkur-
rencebegrænsende effekt.
       just-eats almindelige samarbejdsbetingelser og konkurrenceklausulen er endvidere fri-
taget i medfør af gruppefritagelsesforordningens artikel 2, idet just-eats markedsandel ikke
oversteg 30 % i den relevante periode, just-eats samarbejdsaftale og almindelige betingelser
ikke havde haft alvorlige konkurrencebregrænsninger, og just-eats konkurrenceklausul var
begrænset til 1 år efter samarbejdets ophør.
       det har endelig formodningen imod sig, at just-eat skulle have overtrådt konkurrence-
loven, når konkurrencestyrelsen har afvist at behandle e-takeaway og pizza.dk’s klage over
just-eat.
       just-eat har ikke overtrådt varemærkelovens § 4 eller markedsføringslovens § 18 ved
brug af ordene ”takeaway”, ” take away”, ”takeawayonline” eller ”e-takeaway”.
       just-eat bestrider ikke, at man anvender betegnelserne ”takeaway”, ”take away” og
”takeawayonline”. just-eats anvendelse af disse betegnelser er en naturlig følge af, at just-
eat udbyder takeaway mad online. der er tale om generiske betegnelser uden nogen form
for særpræg, som beskriver den ydelse, som udbydes. ”takeaway”, ”take away” og ”takea-
wayonline” er derfor ikke forretningskendetegn eller varemærker, der tilhører e-takeaway.
betegnelsen ”takeaway” bruges f.eks. af mange erhvervsdrivende, herunder e-takeaway.dk,
just-eat.dk, roomservice.dk, madvognen.dk, meal2go.dk, downtown.dk, danskerestauran-
ter.dk, meyersdeli.dk, jensens.com, pintxostapas.dk mfl. en søgning på ”takeaway” på
google giver over en milliard hits. søgemaskiner som krak.dk benytter også ordet ”takea-
way” i sin søgefunktion, så man kan finde den nærmeste ”takeaway” udbyder.
        just-eat har kun brugt betegnelsen ”e-takeaway” én enkelt gang som google adword.
i de øvrige eksempler på søgninger på ”e-takeaway” er just-eats annonce kommet frem, for-
di man hos google har købt sig til, at annoncen kommer frem bare ordet ”takeaway” indgår i
søgeordet. e-takeaways varemærkeret til figurmærket og forretningskendetegnet ”e-
takeaway” er ikke til hinder for, at andre erhvervsdrivende bruger betegnelsen ”e takeaway”
som en beskrivelse af deres varer eller tjenesteydelser, herunder også som google rekla-
                                                 - 24 -
meord, da det alene er e-takeaways figurmærke, der nyder beskyttelse efter varemærkeloven
og markedsføringsloven. ”e-takeaway” er en generisk betegnelse for elektronisk køb af ta-
keaway og er således beskrivende for alle restauranter og virksomheder, der udbyder ta-
keaway ved elektronisk handel. e-takeaway har ikke godtgjort, at ”e-takeaway” har opnået
varemærkeretlig beskyttelse som ordmærke gennem indarbejdelse. just-eat anvender ikke
længere ”e-takeaway” i sin markedsføring, og e-takeaway har ikke dokumenteret at have
lidt noget tab som følge af just-eats enkeltstående brug af ”e-takeaway”, som e-takeaway ik-
ke selv har påført just-eat ved anvendelse af ”just eat” som google adword.
       det følger af det anførte, at just-eat ikke har pådraget sig et erstatningsansvar over for
e-takeaway og pizza.dk. de opgjorte tab er helt udokumenterede og er ikke i overensstem-
melse med de almindelige principper for opgørelse af et erstatningskrav. desuden er der ik-
ke taget højde for, at det efter almindelige erstatningsretlige principper påhviler skadelidte at
begrænse sit tab.
sø- og handelsrettens afgørelse
ad påstand 1-3
det er afgørende for vurderingen af, om just-eat har overtrådt konkurrencelovens § 6
og/eller § 11, at der er foretaget en afgrænsning af det relevante marked, idet markedsaf-
grænsningen både har betydning for vurderingen af, om just-eats tidligere samarbejdsafta-
ler, som indeholdt en konkurrenceklausul, mærkbart kunne begrænse konkurrencen, og for
vurderingen af, om just-eat har haft en dominerende stilling. dette fremgår også af konkur-
rencestyrelsens afgørelse af 13. januar 2009. konkurrencestyrelsen har ikke i forbindelse med
afgørelsen foretaget en vurdering af, hvorledes markedets for on-line formidling af takeaway
mad skal afgrænses, men har foretaget en række foreløbige undersøgelser, som viser, at det
vil være meget omfattende og ressourcekrævende at skulle afgrænse det relevante marked,
idet der er tale om et nyt marked i udvikling, og der ikke foreligger anvendelig praksis.
       det fremgår af konkurrencelovens § 5 a, at afgrænsningen af det relevante marked skal
ske på grundlag af undersøgelser af efterspørgsels- og udbudssubstitution og den potentielle
konkurrence. af bemærkningerne til bestemmelsen fremgår, at hverken konkurrencerådet
                                                 - 25 -
eller en dansk domstol kan foretage en markedsafgrænsning, uden at efterspørgsels- og ud-
budssubstitutionen er undersøgt, dokumenteret og vurderet.
       i forhold til markedsafgrænsningen har e-takeaway og pizza.dk under sagen blandt
andet fremlagt en cand.merc. rapport fra 2007 udarbejdet af e-takeaways direktør, samt en
ensidig udarbejdet oversigt over markedet, udarbejdet på grundlag af oplysninger fra pres-
semeddelelser, just-eats hjemmeside og just-eats regnskaber. dette materiale er på ingen
måde tilstrækkeligt til at danne grundlag for en afgrænsning af det relevante marked, og ret-
ten har dermed ikke mulighed for at vurdere, hvorvidt just-eat i perioden 2005-2008 har
overtrådt konkurrencelovens § 6 og § 11. som følge af det anførte frifindes just-eat for på-
stand 1-3.
ad påstand 4
”takeaway” er en almindelig brugt betegnelse for den situation, at forbrugeren kan bestille
mad hos en restaurant og tage den med sig for at spise den et andet sted end i restauranten
eller få maden leveret hjem til sig. betegnelsen er således beskrivende for denne tjenesteydel-
se, og just-eat har derfor været berettiget til at anvende denne betegnelse på sin hjemmeside
og som del af et slogan, uanset at betegnelsen indgår som en del af e-takeaways virksom-
hedsnavn.
       ”takeawayonline” består af to almindeligt brugte ord ”takeaway” og ”online” som i
sammenhæng er beskrivende for det forhold, at man som forbruger bestiller takeaway mad
via internettet. e-takeaway har ikke godtgjort, at betegnelsen gennem indarbejdelse har op-
nået særpræg for e-takeaways virksomhed.
       e-takeaway har registreret ”e-takeaway” som figurmærke, og mærket nyder således
beskyttelse som sådant. registreringen er imidlertid ikke ensbetydende med, at betegnelsen
”e-takeaway” tillige er beskyttet som ordmærke. betegnelsen består af to orddele, hvoraf
”takeaway” som ovenfor nævnt beskriver en særlig form for tjenesteydelse, mens ”e-” er al-
mindelig anvendt til at beskrive, at noget foregår elektronisk - typisk via internettet - som
f.eks. i ordforbindelserne ”e-handel”, ”e-bog” og ”e-læring”. sammensætningen af de to
orddele angiver alene, at der er tale om en virksomhed, der består i elektronisk bestilling af
takeaway mad, og ordet ”e-takeaway” må således anses for beskrivende for denne virksom-
                                                - 26 -
hed. e-takeaway har ikke godtgjort, at man gennem indarbejdelse har opnået varemærkeret-
lig beskyttelse af ”e-takeaway” som ordmærke.
       som følge af det anførte har just-eat ikke ved brugen af betegnelserne ”takeaway”,
”takeawayonline” eller ”e-takeaway” krænket e-takeaways rettigheder efter varemærkelo-
vens § 4. der foreligger heller ikke sådanne særlige omstændigheder, at der uanset den va-
remærkeretlige bedømmelse er sket en overtrædelse af markedsføringslovens §§ 1, 5 og 18.
just-eat frifindes derfor for påstand 4.
ad påstand 5 og 6
som følge af det ovenfor anførte frifindes just-eat for de nedlagte betalingspåstande.
efter sagens udfald skal e-takeaway og pizza.dk betale sagsomkostninger til just-eat som
nedenfor bestemt til dækning af just-eats udgifter til advokatbistand. ved fastsættelsen er
der lagt vægt på sagens værdi, omfang og kompleksitet.
                                       thi kendes for ret:
just-eat.dk aps frifindes.
e-takeaway aps og pizza.dk aps skal in solidum inden 14 dage betale just-eat.dk aps
600.000 kr. i sagsomkostninger. beløbet forrentes efter rentelovens § 8 a.
i det indbyrdes forhold mellem e-takeaway aps og pizza.dk aps hæfter e-takeaway for
540.000 kr. og pizza.dk for 60.000 kr.
kai wöldike bested                   mette skov larsen                        jens krog
                                           (sign.)
              - 27 -
         ___ ___ ___
udskriftens rigtighed bekræftes
  sø- og handelsretten, den