text:
,
  80073004 - jj
                                             udskrift
                                                 af
                                østre landsrets dombog
                                               dom
  afsagt den 16. mart s 20 1 8 af østre land sret s 20. afdeling
  (l andsdommerne h enrik bitsch, ib hounsgaard irabjerg og j esper jarnit (kst.)).
  20. afd. nr. b-73-17:
  boet efter a v/
  b
  (advokat kira kolby christen sen, besk.)
  mod
  ankenævnet for patienterstat nin gen
  (advokat sanne h. christensen )
  denne sag angår prøve lse af a nk enævnet for patienterstatnin gen s afgørel se af 8. juni 20 1 5,
  h vorved ank enævnet fandt , at der ved opgøre l se af en godtgørel se for varigt men sku lle
  foretages fradrag i mengraden på 1 5 pct. grund et meget stor risiko for recidiv af a s sygdom
  i form af lungecancer, samt yde rligere reduktion af godtgørelsen med 2/3 som følge af
  princippet om m ellemkommende død.
  sagen, der er anlagt ved retten i svendborg den 4. november 20 1 5, er ved kend else af 5.
  januar 20 17 henv i st til behandlin g ved østre landsret i medfør a f retspl ejelovens § 226,
  stk. l .
                                                      -2-
sagsøgeren , boet efter a v/ b, har ned lagt påstand principalt om , at sagsøgte, a nkenævnet
for patienter statningen, skal anerk ende, at sagsøger som følge af den anerkendte patient
skade er berettiget til en god tgørelse svarend e til var igt men på l 00 pct. uden fradrag for
mellemkomm ende død, subsidiært 85 pct. uden fradrag for mell emk ommende død.
sagsøgte, a nkenævnet for patienterstatningen, har påstået fri findelse.
sagsfremstillin g
a fik den 5. j uli 2007 grundet åndenød , trykken for brystet og hjertebanken foret aget en
ct-skann i ng af sit hjerte på svendborg sygehus.
skann i n gen viste udtalt årefork al kning , og a blev sat i behandlin g med bl odfortyndende
m ed i cin. på bill ederne af de med scannede l unger sås desuden et lill e
u specifikt infi l trat i mell em l appen. det b l ev i journa lnotatet vurderet , at det v ille være hen-
sigtsm æssi gt med yderl i gere udredni n g a f a.
på grund af bryst smerter fik a den 23. september 2007 og 29. oktober 2007 på svendbor g
sygehus taget røntgenbi lleder af lungerne. u ndersøge l serne v i ste et infiltrat i højre
mellemlap. det va r vurd eringen , at der var tale om godartede forandrin ger.
det fremgår end v idere af lægejournalerne i sagen, at a på daværende
tid spunkt var kendt m ed blandt andet forhøjet kolesterolta l , generel åreforkalkn i ng og
brystsmerter (an gi na pector i s), l igesom han i nden for de seneste fem år havde haft l ungebe-
tændelse sek s gange.
den 5. august 20 11 henvendte a sig til egen l æge med sm erter i højre lunge. der blev h
erefter på ny den 12. au gust 20 11 taget røntgenbill eder af as lunger, som man sammenh
oldt m ed undersøgelsen foretaget den 29. oktober 2007.
det blev i den forbindelse konstateret, at infiltr atet havde ud v iklet si g. a gennem gi k
herefter yderligere udredn i ng, og den 24. august 20 il underr ettedes a om, at han havde ud
v ik let l ungekræft.
a i ndgav den 1 9. september 20 i l anme ldelsesskema ti l patientfor sikringen (n u patienter
statnin gen).
                                                    -3-
l den forbind else tilkendegav a følgende:
       "undersøgel se for lun gebetændel se, hvor der blev taget røn tgen af lungerne. dette
       viste en plet på h øjr e lunge, h vorefter der skulle h ave været undersøgt yderl i gt, dette
       blev aldri g gjort. 4 år senere bliver der konstateret kræft i pågældend e lunge med
       samme placerin g. dette er vi først lige blevet klar over ved udrednin g for kræft på
       ouh , h vor kræftlægen kunne se, at der var nogen der havde sovet i timen, og ikk e
       fået iværk sat yderliger und ersøgel ser i forbi ndelse med dette fund for 4 år siden ."
som l ed i sagen s oplysnin g indhentede patientforsikringen en række udtalelser.
a f ud talelse af 26. februar 2012 fra overlæge anna kaihauge fremgår blandt andet :
       "vurdering
       som det frem går af den medicinske journal havde patienten 6 lun gebetændelser
       igennem 5 år op til indlæggelsen [i september 2007]. pt er stortygcr med uni versiel
       arterioscl erose. røntgen billed et fra 2004 er beskrevet norm alt (forel igger ikke til
       sammen ligning) så forandrin gerne i mellemlaps området er til komm et i løbet af
       denne peri ode og kunne således meget vel være føl ger efter de tidligere lungebetæn-
       delser, men dette kan ikke afgøres på det foreliggende.
       det fremgår ikke h vorledes egen læge har still et diagnosen lungebetændel se og om
       lungebetæn delserne altid har været samme sted.
       patienten fik foretaget en hjerte ct undersøgelse i tæt relat ion til indlæggelsen i 07
       som er refereret i den medicinske journal. kan n ingen er foretaget den 5/7 07 og der
       er allered e her beskrevet et '"lille uspec ifikt i nfiltrat i melleml appen... denne skan-
       ning foreligger ikke ved aktuelle bedømmelse. jeg kan konstatere at infi l tratet ikke
       gav anl edning til opfølgning men på baggrund af pat ientens sygehistorie k unne det
       meget vel være under standard .
       det er på ba ggrund af det lange tidsinterval fra september 07 ti l august il dog ikke
       sandsynli gt at der allerede på delte tidspunkt var tal e om en egentlig lungecancer. ud
       fra erfaringen fra lungescreenings undersøgelserne har man lavet opfølgnings kriteri -
       er på små infiltrat er, således at disse b liver fulgt i op ti l 2 år. hvis der ikke er vækst
       indenfor denn e periode vil patienten blive afsluttet. men man har også observeret at
       der findes cancer forstad ier som er stationære i et par år hvorefter de ændrer karakter
       til en manifest cancer. det er derfor muli gt med opfølgnin g af thorax røntgengenop-
       tagelserne med ct-skanninger, at m an vill e have kun net opdage en forandring i lun-
       geparenchymet , et muli gt canccrforstadie. som v ille have bevir k et en bronchoskopi,
       biopsi h vis muli gt og ellers k ontr ol skanninger med hen bl i k på ud viklin gen af foran-
       drin gen til eventuelmanifest cancer.
        konklusion:
        det er sål edes min vurder ing, at der er handlet under den bedste speciali ststandard
       ved , at patienten ikke bl ev ct skannet efter kontrolrøntgenbill edet den 29/ 1 0-07.
       derefter er det sand syn li gt at pati enten ville have indgået i et kontrol forløb, hvorved
       m an m åske vil le have kunnet h ave opdaget patientens lungecancer tidligere ."
                                                      - 4-
af udtalel se af maj 20 12 fra overlæge thyge lynghøj nielse n fremgår blandt andet:
       ,.der er ikke ud vist erfaren specialist standard. patienten burde være sendt til ct-
       skanning efter røntgenund ersøgel se den 29.10.2007.
       h vorv idt man skull e have udredt med yderligere und ersøgel se i j uli 2007, h vor der er
       blevet optaget hjerte ct, er jeg lidt usikker på , da denne .....dalitet er en anden.
       der er her ta l e om et tilfældigt fund , h vorimod at røn tgenundersøgelsen i september,
       har været rettet mod sym ptomer fra patienten , som kan relatere sig ti l pneumo-
       ni/cancer.
       hv i s patienten var blevet rettidi g udredt efter 29.10.2007, v ille der være foretaget en
       ct-scanning, der v ill e kunne diagnosticere en evt. tum or.
       v i må gå ud fra, at den tumor vi ser i 20 il , har været ti lstede i 2007 , og gå ud fra, at
       der har været tale om et stadie ti nomo.
       pati enten vi ll e således være b l evet t il budt operati on, m ed kurativt sigte . den stati sti-
       ske progno seforringel se er, på baggrund af det nyeste m ateri ale såled es, at
       stadie l a , det v il altså si ge det stadie, som patient en har i november 2007, giver en
       forventet femårs overlevelse på 50 %, hvor imod den forventede femårs overlevel se i
       september 20 il er 19 %, henhold svi s 2 %, afhængi g af om patienten har fjernmeta -
       staser el l er ej.
       dette svarer til en median overlevelsesforringelse på 44, henholdsvis 52 måned er,
       afhængig af at patienten er i stadie 4 eller 3a."
af udateret udtal el se fra overlæge, ph.d. , anders mellemgaard , der er modtaget af patient -
forsi kri n gen den 20. juni 20 12, fremgår blandt andet:
       ''stadie i 2007:
        h v i s ingen spredning til lymfeknuder : ti bno svarende til stadie l a
       h v i s der var spredn ing til ly mfeknuder: ti b 2 svarende ti l stadie ill a
       stadie i 20 11:
       t2an2, m er enten mo eller m l afhængigt af om der er metastase i ribben (costa)
       antages mo så var stadi et ili a
       5 års overl evelse for st l a:           49%
       5 års overlevel se for st 11ia:           14%
        såfremt sygdommen allerede i 2007 var spredt til lymfeknuder så er dødel igheden den
       samme, m en var sygdommen ikke spredt i 2007 er overlevelses chancerne væ- sentligt
       forrin get. da man ikke foretog ct skanning i 2007 kan man ik ke v urd ere om
       spredning til l y mfeknud er allerede var sket på daværen de tidspunkt."
                                                   -5-
den 1 9. juli 2012 traf patient forsi krin gen følgende afgøre l se i sagen:
                                                 "afgøre lse
     din skade i form af forsinket di agn osti cering a f lungekræft er omfattet af loven. du
     er beretti get ti l erstatn ing, hvis det saml ede erstatnin gsbeløb oversti ger l 0.000 kr., jf.
     kel§ 24, stk. 2.
     afgørelsen er truffet i h enhold til kel § 2 1 stk. l , jf. § 20, stk. l , nr. l.
                                                begrundelse
     efter kel § 2 1, stk. l , erstattes skade som følge af, at der ikke er blevet stillet en rig-
     ti g diagnose af patientens sygdom , kun i de til fælde, der er nævnt i lovens§ 20, stk.
      l , nr. l . efter praksis gælder denne regel også, hvis diagnosen er blevet stillet for
     sent.
     efter k el § 20, st k. l , nr . l , ydes der erstatning, hvis und ersøgel se eller behandlin g
     har afveget fra, h vad en erfaren specialist ville have gjort i den givne situation. det er
     en betingelse, at pati enten er på fort en sk ade, der m ed overvejend e sand synligh ed
     ville være undgået ved en bedre behandl i ng.
     denne regel betyder , at patienten er berettiget til erstatnin g i de tilfælde, h vor en er-
    faren specialist vi lle h ave hand let anderledes, og skaden på den måde med overve-
    jende sandsyn lighed vi lle være und gået.
     vi har vurderet, at din diagno se blev forsinket med ca. 4 år.
     vi har lagt vægt på specia llægevurd eringen fra den 2. marts 20 12, hvoraf fremgår, at
     und ersøgelserne på svendborg sygehu s den 23. september 2007 og 29. oktober 2007
     ikke udeluk ker ondartede forhol d, og at und ersøgelserne burde h ave været supp leret
     af yderli gere udrednin g m ed ct-sk ann ing. vi har også l agt vægt på , at m an med
     overvejende sandsynli ghed vill e h ave diagnostice ret din l ungekræft ved en sådan
     yderligere udredn ing, og at du ifølge spec iallægevurd eringen fra den 20. juni 2012
     k un ne have und gået en væse ntli g forværring af din stati sti ske overlevel sesprognose
     ved rettidi g d iagnosticerin g i 2007.
     betinge lserne i k el§ 2 1 , stk. l , jf. § 20, stk . l , nr. l , an ses på denne baggrund for at
     være opfyldt.
     sel v om v i vurderede, at den erfarne speciali st ville have foranl edi get yderli gere ud-
     redning for lungekræft på baggrund a f ct-skanningen fra den 5. juli 2007, ville dette
     ikke kunne medføre en anden afgørel se end den nuværend e. en vurderin g af skan-
     ningen ses hell er ikk e at kunne have betydnin g for vores senere erstatningsopgørel se
     1 sagen .
                                           sagen s videre forløb
                                                 - 6-
       patientforsikringen kan ikke på det foreliggende grundl ag foretage den endeli ge er-
       statningsopgørel se, da det fremgår af sagen s akter, at sagen er anmeldt til arbejds-
       skadesty rel sen som en arbejdsskadesag
       vi vender tilbage til sagen, n år der forel igger yderli gere opl ysninger om den arbejds-
       skadesag.,.
a afgi k ved døden den 4. august 20 12.
ved patientforsi krin gens afgørel se a f 23. au gust 2012 bl ev a tilkendt
60.078 kr. i godtgøre lse for varigt men svarende til en mengrad på l o pct. det er i afgørel-
sen anført, at der efter praksis ydes godtgørelse for varigt men op til l o pct. for den psyki-
ske belastn ing ved bevidstheden om, at prognosen for at overleve sygdommen statistisk set
er blevet forringet.
ved afgørel se af29. j anu ar 20 14 ændrede patientskadeank enævnet (nu ankenævnet for
patienterstatningen) patientforsikringens afgørel se af 19. juli 20 1 2 om , at a var blevet
påført en skade i form af forsinket diagnosticering til , at a ansås påført en væsen tli gt
forringet ovcrleve l sesprognose, inoperabel lungekræft og deraf folgende dod.
patientskadeankenævnet hjemviste herefter sagen til patientforsikringen til fornyet
beregning af godtgørel se og erstatn ing, idet ankenævnet dog tiltrådte patientforsik- ringen s
vurd ering vedrøre nd e en varig mengrad på l o pct. for den psyk i ske belastning ved en
forsinket prognose.
ved afgørel se af26. m art s 20 14 fastsatte patienterstatnin gen godtgørel sen vedrøren de va-
ri gt men til il 0. 143 kr. af afgørelsen fremgår bl andt andet føl gend e:
       ··vari gt men efter erstatningsansva rsl ovens § 4 ...
       patientskaden er vurdere t til en mengrad på                                        85%
       god tgørel se pr. mengrad                                                       7.905 kr.
       godtgøre lse i alt                                                           67 1.925 kr.
       lovpligtig aldersreduk tion 24 %                                            -16 1.262 kr.
       reduceret af anden årsag med 66 %                                           -340.442 kr.
       tidligere udbetalt                                                           -60.078 kr.
       godtgørelse for varigt men i alt                                             110.143kr.
       beløbet forrentes fra den 30-07-20 1 2
        begrundelse:
                                                    - 7-
       af pati entskadeanken ævnets afgørel se af 29. janu ar 20 14 fremgik det, at a anses
       forpåfort en væsentli g forringet overleve l sesprognose, inoperabel lungekræft og
       deraf folgende død.
       mengraden for inoperabel l ungekræft er l 00 %.
       v ed meget stor ri sik o for ti l bagefald af sygdom m en ved retti d i g diagno sticerin g og
       behand l ing fratrækkes i s%. af patientskadean k enævnets afgørelse fremgår det, at
       den s-årige stati sti ske overl evel sesprogno se i 2007 var ca. 58 % - 73 %. h v i lket sva-
       rer ti l en dødsri siko på 27% - 42 %. vi har vurd eret, at dette er en m eget stor risiko
       for tilbagefald til sygdommen .
       hvis patienten a fgår ved dod en, inden sagen er opgjort, foretages der i prak si s en re-
       duktion af m en-godtgørel sen. dette sker ud den betragt ning, at god tgørel sen skal
       kompensere de vari ge gener, skaden h ar medført, og som patienten skulle l eve med
       resten af sit li v. hvis skadelidte kun lever i kort tid med sine gener, ska l godtgørelsen
       reducere s skønsmæssigt under hensyn til , hvor længe patienten nåede at leve med
       skaden s føl ger.
       e fter pat i en t skadeankenævne ts vurd eri ng, j f. afgørelse af 29. j anua r 2014 , havde ai
       kke sympt om er fra j ungekræften før medio 20 11. a afgi k ved døden den 4. augu st
       20 1 2 og l evede således med symptomerne i ca. l år. på den baggrund red uceres
       godtgørel sen efter praksis med 2/3.
       godtgørel sen på 60.078 for den psyki ske bela stning ved bev i dstheden om væsentli g
       forringet overl evelsesprognose, som er tildelt ved vores afgørelse af 23. august 20 12,
       fratrækkes ved denne opgørelse. begrund elsen er, at a ifølge pati- entskadeank enævn
       ets afgørel se af 29. j anuar 20 14 var beretti get ti l m en-godtgørel se for uhelbrede li g
       kræft sygdom på tid spunktet for vores tidligere afgørelse. hv is syg- dommen har ud v i
       k let sig t i l et fysi sk men i form af en uhel bredel ig sygdom, anses den psyki ske bela
       stn i ng ved bevidsthed en om væsentlig forri n get overleve lsesprognose for at være
       kompen seret ved godtgørelse for det psyk i sk e men .
          "
forklaringer
der er under sagen afgi vet forkl ari n g af b , c, d og e.
b har forkl aret b l andt andet, at han er søn a f a. han opl evede, at a bland t andet i ju len
2009 var m eget forpustet og havde smerter i brystet efter at have gået en kort tur. vidnet
fand t i kke dengang anl edn i ng t i l at anmode a om at gå til lægen. a gi k generelt ikke til
l æ- gen, medmindre han va r sikk er på, at noget var galt, og han fortalte i k k e til and re, hv i
s han fejl ede noget. a ændrede i de efterføl gende år farve i ansi gtet, som blev mere og
mere bl ål i gt, og han fik generel t ondt, når han skull e bevæge sig.
                                                 - 8-
c har forklaret bla ndt andet, at hun er as tidligere hustru. hun og a var sammen i over 30
år, inden de gik fra hinanden i 1995. ef- terfølgende så de ofte hinanden blandt andet i
forbindelse med samvær med deres børn. i per i oden 2007-20 il blev a ti l tagende dårlig.
han hostede og rømmede sig meget og bl ev blålig i huden . hun er uddannet sygep lej
erske og vurderer, at den blålige farve va r ud try k for, at a ikke fik ilt nok. i 2008 bad a
hende om at kigge på hans sygejournaler. hun anbefalede ham i den forbindelse at gå til l
ægen .
d har forklaret blandt andet, at han er søn af a. h an er
det ældste af børnene. og han havde et meget tæt forhold ti l sin far, som han j ævnli gt ta lte
med. han oplevede, at a fra 2007-2011 h ostede meget og havde svært ved at få vejr et. han
hu sker b l andt andet en epi sode i et somm erhus i sommeren 2009, hvor
a havde va nskeligt ved at følge med vidnet på en gåtur med vi dnets hund.
herudover så a i 20 l o sig nødsaget ti l at aflyse en pasning a f vi dnets
hund. hund en havde van skeli gt ved at gå på trapper, og a var på grund af
vejrt ræknin gsproblemer ikke i stand til at bære hunden op ad trapperne i sit hus. l 2008
vi ste a i forbindelse med en fami liesammenkomst nogle sygejourna l er til
vidnets mor. det vi lle han kun gøre, hvis han var bekymret for sit eget helbred. vidnet har
højst sandsynli gt sagt til sin a i forløbet, at a burde sørge for at bl ive undersøgt hos en
læge.
e har forklaret bl andt andet , at han er søn af a , som
han havde et tæt forhold til. de talte sammen hver el ler hver anden uge. a var i kke typen,
der forta lte så meget om sit eget helbred. man fik kun oplysnin ger, hvis
man sel v spurgte. familien havde ta lt om, at a småhostede , tog sig til brystet og havde haft
ncre lungebetændelser. afortalte, at der var tale om kold lungebetæ ndelse, og at han ikke
fik feber. as ansigt fik efterhånden et bl åt og gråligt skær. den grå farve kom først til sidst i
forløbet.
 proccdure
 boet efter a har i påstand sdokument af 3. jan uar 20 18 anført følgend e
(henv i snin ger til bil agsnumre er ikk e medtaget):
        "l . boets ret til at indtræde i krav om erstatning
                                             - 9-
skifteretsattest er fremlagt, og boet er -som følge af sagens udvik ling -endnu ikke
lukket.
erstatning og godtgøre l se for skader om fattet af l ov om klage- og erstatningsadgang
inden for sundh edsvæsen ets fastsættes efter erstatningsansvarslovens regler, j f. § 24,
stk. l.
for så vidt angår det forhold , at a afgik ved døden inden afgørel sen om udmålingen
af h an s erstatnin gsk rav, følger det af prak sis, at krav på erstatnin g og godtgørel se
falder i arv, n år skaden forinden dødsfaldet er anmeldt til patientforsik- ringen , jf.
vedrørende na vnlig godtgøre lse for person skade sagen u2003.6 1 6h, hvor man
afklarede forst åel sen af erstatningsansvars lovens § 18, stk. 2.
hv is skaden er anmeldt , får det forhold. at patienten afgår ved døden, inden sagen er
færdigbehandlet , a ltså alene betydn ing i forhold til en eventue l anvendelse af myn-
dighedernes praksis om ''mellemkommende død", i det boet efter a er berettiget til at
indtræde i as fulde krav på erstatn ing for person- skade som fø l ge af den forsinkede
diagnosticering .
2. reduktion med henvisning til grundlidelsen
l det saml ede men på l 00% fradrager ankenævn et først i s% m ed h envi sning ti l den
væsentli gt store ri siko for tilbagefald på mellem 27% og 42 %, fordi han s overlevel-
seschancer i 2007 var me llem 58% og 73 %efter ankenævnets vurderi ng.
væsentligt for denne vurder ing er imidlertid , at de udelukk ende er baseret på estima-
ter omkring "hvilket stadie hans kræftsygdom mon har været i ". ingen ved dette med
sikkerhed , fordi man ikke -som man skulle - foretog en ct-skanning.
den usikkerhed , som den anerk endte diagno sefejl indebærer, kan i kke komme a til
skade. som anført af overlæge a nne ka ihauge er det i det hele taget vanskeligt at
vide, om der kunne være konstateret et cancerforstad ie på dette tids- punkt , idet man
dog med al sand synli ghed l øbend e vill e have fulgt op med und ersø- gel ser af in
filtratets eventu elle udvik l ing.
efter § 20, stk. l , i l ov om k l age- og erstatn ingsadgang inden for sundhedsvæsenet ,
ydes der erstatning bl.a ., hvi s skaden med overvejende sandsynlighed er forvoldt ved,
at en erfaren speci alist på det pågældende område und er de i øvrigt angivne forh old
må antages at vi lle have h andlet anderlede s, jf. § 20, stk. l , nr. l .
bestemmelsen i § 20 fast lægger dermed en lempet bevisføre lse, idet det for vurde-
ringen af, om der er den nødvendige årsagssammenhæng, er til strækkeligt , at der til-
vejebrin ges bevi s for en overvejende sandsynli ghed herfor. l følge loven s forarbejde
skal bevisbyrdereglen forstås sål edes, at selv en minima l sandsynlighedsovervæg t er
tilstrækkelig, j f. de specielle bemærkninger til den tidl igere bestemmelse i patientfor -
sikringslovens § 2, j f. forsl ag til lov om patientforsikring ( 144 af 8. februar 199 1).
af forarbejderne fremgår tillige;
        "hvis det f.ek s. konstateres, at der klart er begået fejl ved behandlingen af pati-
        enten , som ka n have forårsaget den konk rete skade, kan det være rimeligt at la-
        de en eventue l t v ivl om den faktiske årsagssa mm enh æng komme patienten til
        gode."
                                            -j o-
speciali streglen omfatter efter lovens forarbejder alle objektive fej l, der er begået i
forbindelse med und ersøgelse, beh andlin g m v . af en patient. det er herefter ikke no-
gen betingelse, at fejl en kan bebrejdes den konkrete læge ell er medicinalper son i øv-
rigt som en fejl eller forsømme l se, som denne burd e have und gået ved at ud vise en
høj ere grad af agtpågivenhed, j f. l igeledes her de specielle bem ærknin ger til den tid-
ligere bestemm el se i pati entforsikringsloven.
da der i dette k onkrete tilfælde er u sikkerhed omkring stadiet for lungekræften , og
da denne bevisusikkerh ed i det hele er kn yttet op på den anerkendte til sidesættelse af
speciali st standarden og derm ed på den anerkendte patientskade, m å fejlen tillægges
en sådan bevism æssig konsek vens i forhold ti l udm ålingen a f erstatningen , at der ik-
k e kan foretages fradrag på de j 5 %.
u nder alle om stændigheder må det lægges til gnmd. atman - h v i s man havde ageret
i overen sstemmelse med specialist standarden -med al sandsynlighed vi lle have taget
en udvikling af kræft i opl øbet og derm ed minimeret ri sikoen for tilbagefald . a llere-
de af denne grund , kan der heller ik ke foretages frad rag for de 1 5 %.
3. reduktion med henvi sning til mellemkommende død
i det tilbageværende m en på 85 o/o foretager nævnet dernæst et fradrag på 2/3 af
god tgørel sen med henv i snin g til , at a al en e levede m ed sine gener i
omtrent j år.
det bestrides, at der i dette ti l fælde er adgan g til at foretage fradrag med henvisning
ti l prak sis for mellemk ommend e død . eksisterend e dom sprak si s viser, at der som ho-
vedregel tages ud gangspunkt i tidspunktet for skaden s i ndtræden , hvilket i a s ti lfælde
var i j uli til september 2007 . et sådan ud gangspunkt er også ku n
rimeli gt, eftersom andet i høj grad bli ver tilfældighedspræget.
i dommen u 20 1 7.569 h lægger h øj esteret således til grund , at skadestid spunktet er
sammenfaldend e med tidspunkt et for diagnosefej len . der var tale om en k v inde, som
fik diagnosticeret br ystkræft for sent. kvind en mærkede en knud e i sit bryst i decem-
ber 2009 og var til under søgel se den 6. ja nuar 20 j o ved aal borg sygehus, men ud en
at m an foretog mammo gra fi eller biopsiudtagning. ifølge speci allægeerkl ærin gerne i
sagen kunne en optimal udredning i ja nuar 20 1o h ave m edført af diagnosen var still et
før og med forbed rede overlevelsescha ncer til følge.
skadestidspunktet blev i den pågæl dende sag fastsat til tidspu n k tet for und ersøgel sen
i j anuar 20 l o.
tilsvarende blev det i sagen u 20 12.2922 h lagt til grund , at skadestidspunk tet var
sammen faldende med tid spunktet "hvor diagnosen b1ystkræfl burde ha ve været stil-
let og relevant behandling iværksat ". sagen fra 20 j 2 drejede sig om patient skade-
m y ndi ghedernes adgang til at reducere efter princippet om mellemkommende død ,
 når skadelidte stadi g l ever, m en dog må forventes at have en forkortet restlevetid .
 som besk revet i de af pati enterstatningen indhentede lægek on sul entudtalelser er der
erfarin g for, at der kan være cancerforstad ier i et par år, h vo refter de ændrer karakter
ti l manifest cancer , og m an m å iføl ge udtalel serne gå ud fra, at a i
                                              - il -
den konkrete sag havde en tumor i 2007, som formen tlig bl ot ik ke havde spredt si g -
altså at han havde lungeca ncer i stadie t l nomo , som blot ikke blev opdaget.
i forhol d til beregningen af erstatn i ngen tilsiger faktum - og også al ri melighed -
derfor, at tidspunktet for skadens indtræden er j uli 2007.
u nder alle om stændi gheder bør ankenæ vnets ud gangspunkt som det mi ndste forud-
sætte, at patienten får l ejli ghed til at dokumen tere sympt om debut dette tidspunkt v il
ikke nødvendi gvi s være samm en fald ende med det tidspun k t, hvor patienten første
gang m øder frem til behandlin g.
og havde a levetidag-og dermed været bekendt med pat i en tskademyndi ghedernes
a fgørel se om reduk t ion beregnet ud fra sym ptomdebut - v ille han muli gvi s kunne
oplyse, at han l øbende gennem peri oden h ar haft symptomer på
smerter og trykken i højr e side af brystet efter tumoren i lungen . det bem ærkes i den
forb indel se, at han da også oprindeli gt i juli 2007 lod sig ct-skanne, fordi han havde
smerter og 11ykke n i hojre side af blys/ el. ti!svarende blev han røntgenundersøgt i
20 il , fordi han havde smerter i højre side af btys tel.
faktum i denne sag er det helt enkle, at a mødte frem til behandlin g i sommer og e
fterår 2007 med trykken for brystet, og at man allerede da kon staterede et infiltrat på
højr e lun ge, som man anbefalede yderligere udredt. der bl ev i midlertid ikke fulgt op
herpå, og denne fejl /overseelse fik fatal e kon sek ven ser for a.
dette faktum har sel vsagt i den grad været bel astend e i kke blot for a sel v, men også
for hans fam ilie. et fradrag i dette til fælde kan der for van skeligt opfattes som andet
end væsentli gt krænkende for fami l ien. fradraget indebærer nem- l ig i rea liteten , at
man straffer a, ford i han sel v fø rst "for sent'" ret- tede henvendelse til m yndi ghederne
på ny med den samme skade, de selv 4 år tidli - gere skul le have opd aget og behandl et
ham for, og som ha n jo i kke selv var bekendt med .
l v urd erin gen omkring skadestidspunktet skal da også holdes in mente, at patienter-
statningen i første omgan g netop nåede frem til , at a allerede i 2007 var al vorligt
syg- og dette i en sådan grad, at h an al ene var berettiget til l o% men for psykisk
belastn ing, j f. afgørel se af 19. j uli 20 12. det sk al desuden holdes in m en- te, pati
entsk ademyndi ghederne finder grundl ag for at foretage fradrag med hen vi s- nin g til
grund lidelsen , fordi han allerede i 2007 led af en a l vor lig kræ ftsygdom m ed væsentli g
ri siko for tilbage fald trods behøri g behandlin g.
et udgangspunkt om et grund lag for fradrag med henv isning til grund l idel sen synes
ud fra disse betragtninger li dt i m odstrid med et syn spunkt om , at skaden først ind-
trådte i 20 11 .
 u nder alle omstændi gheder fastholdes det , at usikk erheden omk ring stad i et for a s
kræft ikk e k an k omme a til sk ade, da denne u sikker- hed netop ud sprin ger a f de sel
vsamme omstændi gheder, der l igger til grund for, at
han h ar fået an erkendt en pati entskad e: at man i k ke foretog den fornød n e udredning
m ed henblik på rettidi g diagnosticerin g.
                                                     - 12 -
      henset til den m an gl end e dokum entation må det derfor lægges til grund , at as til stand
      i 2007 var kriti sk. at lade sk adesti dspunk tet være afhængi g af,
      h vornår han oplever symptom er specifikt relateret ti l d iagnosen, tvisten drej er sig
      om , v il i det l ys indebære et i det hele urim eligt resu ltat i lyset af formålet m ed pati-
      en terstat ningssystemet .
      ti l t rædelse a f et sådan resultat vil nemli g i ndebære, at man i det samlede men på i 00
      % først får adgan g til at fradrage 15 % med h envi sn i ng t il den væsentl i gt store risiko
      for tilbagefald på mell em 27 % og 42 %, fordi h an s overl evelseschancer efter anke-
      nævnets vurd erin g var mellem 58 % og 73 %.
      og at m yndi ghederne dernæst får adgang til at foretage et fradrag på 2/3 med hen-
      visning til , at a (dog) alen e levede med sine gener i om tren t l år ef- ter, at han (i
      gen) gi k til l ægen med de samme sym ptomer, han også opri ndeligt gik ti l l ægen med i
      2007.
      sammenfattende gøres det herefter gældende, at a i augu st 20 1 2
      afgik ved døden som følge a f sin uhel bredeli ge kræ ftsygdom , og at hans va rige men
      derfor sk al fastsættes til l 00 %, j f. pk t. 1.3. i a rbej dsskadestyre l sen s vejledende
      mentabel samt patientforsikringen s egen vej ledning "fastsætte lse af tab ved forsin-
      ket di agnost icering og behandlin g af k ræft'', subsidiært 85% og for begge påstande
      uden fradrag for m ellemk ommende død .
      eventu elle u si kkerheder som føl ge af den begåede fej l , herunder eventu elle mang-
      lende rønt genbilleder til afdæknin g af kræftens oprindelige stadie samt m uli ge
      spredning, samt eventue lle u sik kerh ed er om kring prognosebetragtn i nge r, kan ved er-
      statningsudm ålingen på ingen m åde komm e a ti l skade.
      der er tale om en klar og anerkendt diagnosefejl med herafføl gen de væsentligfor-
      ringet over/evelsesprognose, inoperabellungekræft og deraffolgende dod, og hvor a
      ikke døde kun ''få år efter" skaden i form af d iagnosefejlen , men derim od først 5 år
      efter, hvor sygdommen i mellemti den var blevet uhelbredelig.'·
ank en ævnet for patienterstatningen h ar i påstand sdokum ent af 8. j anuar 20 18 an ført føl-
gende (henv isni nger t i l bilagsnumre er ikke m edtaget):
      ..a nkenævnet tiltrådte ved afgørelsen af 8. juni 20 1 5 patienterstatni n gens afgørelse
      af 26. marts 2014, h vor pati enterstatnin gen v urderede, at pati entsk aden havde med-
      ført en mengrad på 85 %. ankenævn et tiltrådte en dvidere pati enterstatnin gens v urd e-
      rin g af, at godtgørel sen for vari gt men skull e n edsættes m ed 2/3 som følge af mel-
      l emk ommende død, som nærm ere begrundet i pati enterstatnin gen s afgørelse af l o.
      septem ber 20 14.
      det gøres overordnet gældende, at der i kke er gru nd lag for at ti lsidesætte ankenæv-
      n ets afgørel se af 8. j uni 20 1 5.
       f radr a g i m engr ad en , som fø l ge a f grundlidel sen
                    om anført i ankenævnets afgørel se af29. j anu ar 20 14 ville as stati-
      stiske overleve l sesprognose i 2007 udgøre ca. 58-73 %. a s risi ko for
                                             - 13
at dø af kræft ind en for 5 år ville hermed sel v ved rettidi g diagnostik og behandling -
dvs. uden patientskaden - have været på 27-42 %.
efter klage- og erstatningsl oven ydes der kun erstatning og godtgørelse for følger af
patientskaden . loven yder ikke erstatning og godtgørel se for n orm al e føl ger af ska-
delidtes grund sygdom eller a f k omplik ati oner, der sky ldes selve grund sygdommens
forl øb,jf. eksempel vis u.2017.569h.
a nkenævnet har derfor m ed rette foretaget fradrag med 15 procentpoint svarend e til
punkt i. 2. i a rbejd sskadesty relsens vej ledend e mentabel om radikalt opereret kræft
m ed stor eller m eget stor risi ko for t i lbagefald.
boet har ikke t i l vejebrag t grund lag for at tilsidesætte ankenævnets skøn, h vorefter
as risiko for at dø af kræft inden for 5 år - sel v ved rettidi g diagno- stik og behand
ling - vi lle have været på 27-42 %, og hvorefter en sådan ri siko må fastsættes til en
mengrad på 15 %.
på den baggrund har an kenævnet vurd eret. at det varige men som følge af patient-
skaden kan opgøres til 85 %.
fradrag som følge a f ··m ellemk ommend e død"
an kenævnet har m ed rette ned sat godtgørel sen for vari gt men med 2/3 som føl ge af,
at a afgik ved døden den 4. augu st 2012 (fradrag for "mellemkom - mende død").
adgangen til at foretage reduktion i godtgørelse og erstatning i til fælde, hvor sk ade-
lidte afgår ved døden , har hje mmel i forarbejderne til erstatningsansvarsloven , rets-
praksis og i admini strat iv praksis.
det frem går så l edes af forarbejderne til erstatningsa nsvarsl oven, at det som hidtil er
overladt til prak sis at v urd ere, hvord an godtgørel se og erst atning skal beregnes i til-
fælde, hvor skadelidte afgår ved døden , efter at erstatningskravet er gjort gældende,
men inden at kravet på godtgørelse for vari g men er anerkendt eller er endeli gt fast-
slået ved dom . dette er tiltrådt af høj esteret i u.2012.292211.
efter ankenævnets praksi s om mellemk ommend e død , foretages der ikke reduktion i
godtgørel sen for va rig m en , hvis vedkommend e når at leve m ed skaden i 3-4 år. le-
ver vedkommende med skaden i mindre end 3-4 år, foretages der et nærm ere fastsat
fradrag afhængig af l evet iden .
afgørende for, om der er anledning til at foretage fradrag for "mellemk ommende
død'·, er herefter i denne sag, om beregningsgrundl aget (antallet a f m åneder/år den
skadelidte lever m ed skaden) udgør perioden fra sel ve diagnoseforsink el sen og frem
til dødstidspunktet , eller perioden fra det tid spunkt , hvor den skadelidte opl ever ge-
ner som følge af forsinkel sen og frem til dødstid spunktet
ad s kadestidsp unkt et ved ((u∙sink et di agn osticering
det bestrides, at det k an l ægges til grund , at skad en indtrådte ij uli - sept ember 2007.
det forhold , at behandlin gen , der har medført skaden, blev udført i juli - september
2007, er ikke ensbetyd end e med, at den anerkendte skade indtrådte på dette tid s-
punkt.
                                           - 14
sagsøgeren s synspunkt i forhold til skadestidspunkt et er ensbetydende med , at der i
sager som denne skulle gæ lde en fast regel , hvorefter forarsagelses tidspunktel altid
svarer til skades tidspunktet. der er efter ankenævnets opfattel se i kke støtte for et så-
dant synspunkt.
som ovenfor anført fø l ger det af klage- og erstatnin gsloven, at der efter loven alene
er adgang ti l erstatnin g og godtgørelse for den mh∙skade, der sk a l henføres til det er-
statningsberetti gende forho ld .
sel ve pati entskaden -og dermed den umidd elbare merskad e som føl ge af en fot·sin-
k et diagnosticering - k an ikke afgræn ses all erede på forsinkelsestidspunktet , men
først på det tid spunkt , hvor forsinke l sen k onstateres. der v i l tilm ed være tilfælde,
hvor der nok er sket en diagnoseforsinkel sc, men h vor der ikke som føl ge heraf er
sket en egent lig merskade.
det gælder dermed ikke som et generelt prin cip i sager om forsinket diagnosticering ,
at skadestidspunktet skal fast sættes til tid spunkt et for diagnoscfej-
len/diagnoseforsinkelsen .
der kan dermed heller ikke i sager om forsinket diagnosticerin g generelt still es lig-
hed stegn mell em forsinkel sestidspunkt et og tidspunktet , hvor skadenfc'ir virkning.
af redegø rel se for prak sis om redukti on for mellemk omm ende død i ankenævnets
årsberetning for 2005, s. 49ff, fremgår det også, at skadestidspunkt et i relati on t il re-
duktion af vari gt men ikke er forårsagel sestidspunktet
spørgsm ål et om, hvornår en skade er indtradt afhænger derimod af om stændighe-
derne i den konkrete sag. det følger også af u.20 14.1728h, at der ikke kan stilles
li ghed stegn mellem forårsagel sestidspunkt et/behandlin gstid spunk tet og skadestids-
punktet
ad erst atningsansvarslovens § -1
mengodtgøre lse i henhold til erstatningsa n svarsloven s § 4 er en kompensation, der
beregnes und er hen syn til skadens medicinsk e art og om fan g og de forvoldte ul emper
i skadelidtes personli ge li vsfø rel se.
godtgørel se for varigt men er sål edes en kompen sation for de varige gener, som en
skade h ar medført, og som patienten sk al l eve med resten af sit liv.
vurder ingen af m engod tgørel sen forud sætter således, at skadens medicinske art kan
a fgræn ses, og der skal efter ordl yden hen ses ti l deforvo ldte ulemper i skadelid tes
p ersonlige livsforelse. der kan dermed ikke ses bort fra, om skaden har medført
ulemper i skad elidtes person li ge livsførelse, herunder h vornår skaden rent fakti sk har
medført ul emper for den skad elidte.
 lever patienten kun kort tid med generne efter skad en , reduceres godtgørelsen efter
fast admini strativ prak si s sk øn smæssi gt under hensyn til , hvor l ænge patienten leve-
de med generne.
 den konkre t e sag
 i den konk rete sag er det ikk e overfor ankenævn et dokument eret, at a måtte leve med
 gener fra skad en i m ere end et år. som anført a f anken ævnet kon-
                                                    - is-
        sulterede han i midten a f 20 i l sin egen l æge med smerter i højre side af brystet, som
        han havde haft gennem et par uger.
        der er efter de foreli ggende oplysn inger ikke støtte for, at a i perio- den fra 2007 og
        frem til et par uger før konsu ltationen i 20 il var generet af sådanne gener eller andre
        symptomer fra lungekræften, som måtte give anledn ing til godtgø- rel se. derim od
        fremgår det af et journaln otat af i l. ja n ua r 20 il i forbindelse med behand lin g for
        kort gangd i stance, at der ik ke var k l ager fra de øvri ge organ system er. l l erudover
        fremgår det både af egen lægejournal og jou rn al fra odense univers i tets- hospitalet
        (bilag l ), at symptomerne fra højre side af brystet debuterede i j uni 20 il.
        a døde den 4. august 20 12.
        an kenævnet har und er hensyntagen herti l -helt i overensstemme l se med fast praksis
       - ti l trådt, at godtgørelse for vari gt m en skulle reduceres med 2/3 som føl ge af mel-
        lemkommende dod, da a kun nåede at leve med gener fra kræftsyg-
        dommen i ca. et år. der er ikk e grund lag for at tilsidesætte ankenævnets afgørel se."
retsgrundlag mv.
af den vej l edende mentabel af l . j anuar 20 12 udarbejd et af arbejdsskadestyrelsen (nu
arbejdsmarkedets erhvervss ikring) frem gå r føl gende ved rørende kræftsygdomme:
        "kræft sygdomme har så forskellige følger, at det i kke er mul igt at udarbejde en
        egentl i g tabel. følgende tjener imidl ertid som udgan gspunkt for v urd eringen af de
        kræftsygdomme , som det kan komme på tale at anerkende som erhvervsbetinge de.
        1.1. kræftsygdom, radika lt behand l et ved operation eller andenbehand ling med
              skønnet ringe risiko for ti l ba gefald                                                 :ss%
        1.2. kræft sygdom, radikalt opereret/behandlet, men med
              stor eller meget stor risiko for tilbagefald                                          :si s%
        1.3. kræftsygdom , som ikke kan h el bredes og med besk edn e
              yderligere behandlingsmuligheder- som udgangspunkt                                     l 00%
          ,.
 reglerne om erstatni ng for patientskader i nden for sundh edsvæsenet fremgår af§§ 1 9-21 i
lov om klage- og erstatningsadgang inden for sundhed svæsenet, der har følgende ord l yd,
j f. dagældende l ovbek endtgørel se nr. 24 af 2 1 . ja nuar 2009:
        ,.§ t 9. der ydes erstatning efter reg lerne i dette kapitel til patienter eller ef-
        terladte ti l patienter , som her i landet påfores skade i forbindelse med undersø-
        gel se, behandling el.lign. som er foretaget
              l ) på et sygehus eller på vegne af dette,
        § 20. erstatning ydes, hv i s skaden med overvejende sandsyn lighed er forvoldt
        på en af følgende måder:
                                                         - 16 -
                l ) hvis det må antages, at en erfaren speciali st på det pågældende område
               under de i øvrigt givne forhold ville have handlet anderledes ved under sø-
               gelse, behandlin g el.lign., hvorved skaden vi lle være undgået,
         § 21. skade som følge af, at der ikke er blevet still et en rigtig diagnose af pa-
         tientens sygdom , erstattes kun i de i § 20, stk. l , nr. l og 2, nævnte tilfælde .
         § 24. erstatnin g og god tgørelse fastsættes efter reglerne i lov om erstatning san-
         svar."
bestemmel serne i §§ 19-21 og§ 24 blev indført ved lov nr. 547 af24. juni 2005 om klagc-
og erstatning sadgang inden for sundh edsvæsenet. til grund for loven lå forslag nr. l 75 af
24. februar 2005 til lov om klage- og erstatningsadgang inden for sundhed svæsen et. af
l ovforslagets specielle bemærknin ger til bestemmelserne i §§ 20-23 fremgår, at di sse be-
stemmel ser var en uændr et videreførel se af de hidtidi ge bestemm el ser i patientfor sikrings-
l ovens §§ 2-4 a.
bestemmel sen i pati entforsikrin gsl ovens § 2, som bl ev indfort ved l ov nr. 367 af 6. juni
 1 99 1 . h avde følgende ordl yd :
         ..§ 2. erstatning ydes, hvi s skaden m ed overvejende sandsynligh ed er for vo ldt på
         en af følgende måder :
            l ) hvis det må antages, at en erfaren pec i ali st på det pågæ ldende område under de i
                 øvr igt givne forhold ville h ave handlet anderledes ved undersogelse. beh andlin g el-
                 l er l ignende. h vorved skade n v ille være und gået.
forarbejderne ti l bestemm elsen i patien tforsikringsloven s § 2 indeho lder blandt andet føl-
gend e afsnit, jf. de speci elle bemærknin ger i forslag nr. l 144 af 8. februar 1991 til lov om
patient forsikring:
         ''kravet om, at skaden ska l være forvoldt i forbindel se med und ersøgelse, behand ling
         m.v., indebærer, at loven ikk e dækker skade l ige følger eller anden helbredsforringel-
         se, der sk y ldes den sygdom , patient en led af på forhånd .... normale føl ger af grund-
         sygdommen eller k ompl i kationer, der må henføres til selve grund sygdommen s for-
          l øb, dækkes derfor ikke. en patientskade omfatter kun forskel l en m ellem følgerne af
         et norn1alt sygdoms- og behand l ingsforl øb og følgerne af det fakti ske behandlin gs-
         forløb. grundsygdomme n s forløb kan dog udgøre en patient skade, h vi s dette forløb
         er blevet påvirket af. at pati enten ikke har fået adækvat behand l ing, f.eks. fordi syg-
         dommen ikke er blevet rigti gt diagnosticeret ... det følger endvidere af dette prin cip,
         at der i kke foreligger en patientskade, bl ot ford i den givne behandl ing ikke lykkedes"
                                                     - 17 -
 erstatnin gsansvarsl ovens §§ l og 4, stk. l og 2 uf. dagældende lovbekendt gørelse nr. 885
 af 20. sept ember 2005) h ar blandt andet følgende ordl yd:
         "§ 1. den, der er erstatningsa n svarli g for personskade, skal bet al e erstatning
         for tabt arbejdsfortjeneste, helbredel sesudgifter og andet tab som føl ge af ska-
         den samt en godtgørel se for svie og smerte.
         stk. 2. har sk aden fået varige føl ger, skal der tilli ge betales godtgørel se for va-
         rigt men samt erstatning for tab eller forrin gel se af erh vervsevne.
          § 4. godtgørelse for va ri gt m en fastsættes til et kapitalbeløb, der beregnes un-
         der hen syn ti l sk aden s medi cinsk e art og omfan g og de forvoldte ul emper i
         skadel idtes personlige livsførel se.
           tk . 2. v ar sk adelidte ved sk adens indtræden fy ldt 40 år, nedsættes godtgørel-
         sen m ed l pct. for hvert år. skadelidte var æl dre end 39 år ved skadens indtræ-
         den. var sk adelidte fy ldt 60 år, nedsættes godtgørel sen med yderl i gere l pct.
         for hvert år, skadel i dte var ældre end 59 år ved skaden s indtræd en. godtgørel-
         sen nedsættes dog ikke yderligere efter det fy ldte 69. år."
 det fremgår af forarbejd erne til erstatnin gsa n svarsloven at det som hidtil beror på rets-
 praksis, om der ved erstatningsfastsættel sen k an tages hen syn til, at skade l idte efter kravets
 fremsættel se, m en inden sagen er afgjort , er afgået ved døden (>>mellem kommende død «),
j f. l ovforslag nr. l 7 a f 7. febru ar 1984 til lov om erstatnin gsan svar.
 end v i dere er det i bem ærknin gerne til l ovforsl ag nr. l 4 af2. oktober 2002 om ændrin g a f
 lov om erstatningsa n svar og lov om erstatnin g fra staten ti l ofre for forbrydel ser,jf . lov nr.
 35 a f 2 1 . j anuar 2003, blandt andet anført føl gende vedrørende ophævelse a f erstatnin gsan-
 svarslovens § 1 8, stk . 2 om den arvemæssige behandl ing af krav på godtgørelse for person-
 sk ade:
         ·'h v i s skadel idte dør, ind en et krav på f.eks. godtgørel se for varigt m en er anerkendt
         el l er fastslået ved dom , er der i retspraksis i vi sse tilfælde foretaget en nedsættelse af
         godtgørel sen und er henv i sning til skadelidtes kortere l evetid. begrund el sen herfor er,
         at mengodtgorelsen skal kom pensere for skadelidtes vari ge m en resten af li vet og
         derfor som udgangspunkt bor nedsættes, hvis skadelidte faktisk fi k en kortere l evetid
         end gennemsnitli gt. der er ikke m ed den foresl åede oph ævel se af§ 18, stk . 2, tilsig-
         tet nogen ændrin g af denne prak si s."
 landsrettens begrundelse og resultat
 det lægges til grund som ubestridt, al a som følge af forsinket diagnosti - cering i
 forbindel se m ed behandlin g på svendborg sygehus bl ev påført en patientskade i
                                                    - 18 -
form af en væsentli g forringet overlevelsesprognose. i noperabellungekræft og deraf føl-
gende død.
fradrag somfølge afrisikoenfor recidiv
ved afgørelsen af 8. j u ni 20 15 har ankenævnet for patientforsikringen - i overensstem -
melse med arbejdsskadestyrel sens vej l edende mentabel pkt 1.3 - l agt t il grund , at as
saml ede m en som følge af den uhelbred elige kræftl i delse var på i00 pct.
det følger imid lertid af de gengivne forarbejd er til § 21 i lov om k l age- og erstatningsad -
gan g inden for sundhedsvæse net, at en patientskade kun omfatter forskellen mellem føl-
gerne af et normalt sygdoms- og behandlin gsforløb og føl gerne af det faktiske behand -
l ingsforl øb.
som følge heraf foretages der i praksis - i overensstemme l se med arbejdsskadesty relsen s
vej l edende mentabel pkt. 1.2 - et fradrag i mengraden på 15 pct., hvis der sel v m ed rettidig
behand l i n g af grundl idelsen er meget stor ri si ko for ti l bagefa ld .
ide af patientforsi kringen indhentede lægelige udtalel ser fra overl æge thyge lyn ghøj
n i el sen og overlæge, ph.d. , anders mel lemgaard, skønnes det , at kræften i 2007 var i sta-
di e l a eller lia, og den 5-åri ge stati sti ske overl evelsesprognose fastsæt tes på den baggrund
af de pågældende læger til ca. 14-50 pct. alllængig af det konkrete kræftstadie.
patientsk adeanken ævnet har h erefter i afgørel sen af 29. janua r 2014 vurd eret, at det var
usandsyn li gt , at kræften i 2007 var i stadie tia eller højere og har på den baggrund skøn-
net. at den 5-åri ge statistiske overlevelsesp rognose for a i 2007 var ca. 58- 73 pct.
landsretten finder, at der ved patientskadeankenævnet s vurdering, som landsretten ikke
finder grundlag for at t il sidesætte, er t aget højd e for den usikkerhed, som er forbundet med
at skøn ne overl evel sesprognosen for asen ved en rettidig diagnosticering og behand ling
afkræftsygdommen i 2007. den af boet efter a fremhæve - de bev i sm æssige usikk erhed
kan sål edes ikke føre ti l et andet resul tat.
landsretten tiltræder und er disse omstændighede r, at ankenævnet for patienter statningen
har foretaget et fradrag i mengraden på 1 5 pct. som følge af meget stor risiko for recidiv af
                                                  - 19 -
sygdommen, jf. herved også høj esterets dom af 1 5. november 20 1 6 (u fr 20 1 7.569), h vor
der bl ev foretaget et til svarende procentuelt fradrag i et til fælde, hvor den s-årige statisti-
ske overlevelsespro gnose b l ev skønnet til 75 pct.
fradrag somfø lge af mellemkommende død
det frem går af erstatn ingsansvarslovens § 4, at godtgøre l se for vari gt men fastsættes blandt
andet und er hen syn til de forvoldte ul emper i skad elidtes personlige livsførel se.
som det endvidere frem går af de gengiv ne forarbejd er til oph ævel sen af erstatningsan-
svarsl ovens § 18, stk. 2, er der i retspraksi s i visse tilfælde, hvor skadel idte dør, inden et
krav på godtgørel se for varigt men er anerkendt eller fastslået ved dom , foretaget en ned-
sættel se af godtgørelsen und er henv i snin g til skadelidtes kortere l evetid . som begrundel se
for denne praksi s er anført , at m engodtgørelsen skal kompen sere for skadelidtes vari ge
men resten af livet og derfor som ud gan gspunkt bør ned sættes, h vis sk adelidte fakti sk fik
en kortere levetid end gennem snitli gt. det er endv idere tilkendegi vet i de pågældende for-
arbejder, at der ikke med ophævelsen af § 18, stk. 2, er tilsigtet nogen ændrin g af denne
prak sis.
land sretten find er på den baggrund , at der ved fastl æggel sen af peri oden , hvor a levede
med føl gerne efter patientskaden, må l ægges vægt på det tidspunkt , hvor a som føl ge af
pati entsk aden begyndte at opleve k onkrete gener ell er
ul emper i sin personli ge livsfø rel se.
der er ikke ud fra de i sagen foreli ggende lægejournal er grundl ag for at antage, at a i
relevant omfang oplevede gener, som direkte kan henføres til kræftsyg-
dommen, før han den 5. august 20 il henvendt e si g til egen læge m ed smerter i højr e lunge.
 det forhold, at vidnerne b, c og d i det væse ntli ge har fork laret sam stemmende, at a i peri
 oden fra 2007 til 20 il blandt andet var pl aget af hoste, vejrtr ækni ngspr obl emer og smerter i
 brystet, ændrer ikke herpå, idet det bem ærkes, at a på daværende tidspunkt var kendt med bl
 andt and et forhøj et kolesteroltal , gen erel åreforkalknin g og brystsm erter (angina pec-
 tori s).
                                                   - 20-
på denne bagg rund finder l and sretten, at ankenævnet for patienterstatningen i sin afgørel-
se af 8. jun i 20 15 var beretti get til at tage hensyn til , at a kun nåede at
l eve med følgerne af patient skaden i omkrin g et år.
land sretten tiltræder herefter, at der ikke er grundl ag for at til sidesætte ankenævnets afgø-
rel se om yderligere redukti on a f god tgørelsen for varigt men med 2/3.
konklusion og sagsomkostninger
det følger af det overfor anførte, at ankenævnet for patienter statningen fri findes.
i sagsomko stninger for l andsretten skal boet efter a v/b betale 50.000 kr. inkl. moms til
ankenævnet for patienterstatnin gen. sagsomk ostningerne dæk ker ud gi fter til advok atbi
stand , og der er ved fastsættelsen af beløbet ud over sagens værdi taget hensyn til sagens
omfang, vari ghed og udfald.
                                      t hi kendes fo r r e t :
sagsøgte, a nkenævnet for patienter statningen , fri findes.
 l sagsomkostninger for land sretten skal sagsøger, boet efter a v/b, betale 50.000 k r . til
 sagsøgte, ank enævnet for patienter statningen.
 sagsomk ostnin gerne forrentes efter rentelovens § 8 a.
 publiceret til portalen d. 02-05-2018 kl. 10:59
modtagere: advokat (h) sanne h. christensen, advokat (l) kira kolby
christensen, sagsøgte styrelsen for patientsikkerhed