text:
f0045004 - lr
                         udskrift
                             af
              sø- & handelsrettens dombog
                        ____________
den 3. marts 2003 blev af retten i sagen
f-45-98
handels- og kontorfunktionærernes forbund i danmark
som mandatar for
ff
(advokat ulla jacobsen)
   mod
1) dansk tandlægeforening som mandatar for
   lissi nielsen
   (advokat christian schow madsen
   ved advokat karsten kristoffersen)
2) dansk tandlægeforening som mandatar for
   flemming falch christiansen
   (advokat christian schow madsen
   ved advokat karsten kristoffersen)
afsagt sålydende
                          d o m:
denne sag vedrører spørgsmålet om, hvorvidt ff havde krav
på fuld løn i en periode, hvor hun var
fraværsmeldt fra sit arbejde som klinikassistent på lissi
nielsens og flemming falch christiansens tandlægeklinik
                           - 2 -
som følge af mulig risiko for sin graviditet grundet ar-
bejdsmiljøet.
påstande
sagsøger, handels- og kontorfunktionærernes forbund i
danmark (hk) som mandatar for ff, har nedlagt påstand om,
at lissi nielsen og flemming falch christiansen
tilpligtes in solidum at betale 751,17 kr. med tillæg af
procesrente fra den 30. september 1997.
sagsøgte, dansk tandlægeforening som mandatar for lissi
nielsen og flemming falch christiansen, har nedlagt på-
stand om frifindelse.
denne sag er domsforhandlet sammen med sagerne f 44/98,
hk som mandatar for lene sørensen mod dansk tandlægefor-
ening som mandatar for dorthe kold-christensen og lone
vinskov fynne samt f 46/98, hk som mandatar for majbrit
kruse jensen mod dansk tandlægeforening som mandatar for
dagny dalsgaard.
sagsfremstilling
ff var ansat som sanitør på tandlægerne lissi nielsens og
flemming falch christiansens tandlægeklinik fra 1993 til
1. oktober 1997 og havde funktionærstatus. den 18. august
1997 blev hun fraværsmeldt af sin egen læge som følge af,
at hendes arbejdsmiljø skulle undersøges for at vurdere,
om det indebar en risiko for hendes graviditet. lægens
beslutning om fraværsmeldingen beroede på oplysninger fra
ff. hun var allerede inden blevet opsagt til den 31.
oktober 1997, da hun ikke var
indstillet på at følge arbejdsgivers ønske om at begynde
en uddannelse til klinikassistent. hun ringede samme dag,
som hun blev fraværsmeldt, til lissi nielsen og meddelte,
                           - 3 -
at hun var gravid og var blevet fraværsmeldt med henblik
på vurdering af arbejdsmiljøet. dagen efter mødte hun op
på klinikken og oplyste tilsvarende til flemming falch
christiansen, der meddelte hende, at der efter hans op-
fattelse var fornøden udsugning på klinikken. på hans op-
fordring valgte hun at tage ferie fra den 19. august til
den 2. september 1997. hun var herefter frameldt fra den
3. – 9. september 1997.
skive sygehus, arbejds- og miljømedicinsk afdeling, fore-
stod undersøgelsen af arbejdsmiljøet på klinikken. toksi-
kolog anders bjerre mikkelsen har i kontinuationsrapport
vedrørende ff anført følgende:
    ”26. 08. 97
    sterilisation
    lsm er ikke klar om der er almindelig ventilation
    i klinikken.
    lattergas bruges hyppigt af alle tre tandlæger,
    alt i alt daglig lattergas-brug.
    lsm er ikke tilstede under behandlingen, men kan
    dog tilkaldes, hvis tandlægerne mangler et in-
    strument eller lignende.
    ind i mellem gives også narkose af en narkose-
    læge, der tilkaldes. lsm sidder sommetider ved
    børn, der er under narkose. det er specielt læn-
    gere narkoser, hvor hun afløser klinikassistenter
    i pauser.”
    . . . . .
    01.09.97 klinisk konference
    …
        der bruges en del lattergas ved patientbehandlin-
    gen. lsm kan ikke redegøre for ventilationsforhol-
    dene. mener ikke, at der er almen ventilation i kli-
    nikrummene. der skal indhentes oplysninger vedrørende
    ventilation og lattergas forbrug hos lsm, et glaspo-
    leringsmiddel og desinfektionsmidler skal toksikolo-
    gisk vurderes mhp. mulige skader.
    …”
                            - 4 -
i skrivelse af 1. september 1997 til ffs læge anfører 1.
reservelæge lis kildegård pedersen, skive sygehus,
arbejds- og miljømedicinsk afdeling, blandt andet:
    ”videre plan
    pt. er anbefalet fortsat fraværsmelding indtil
    forholdene omkring udsættelsen af lattergas er
    vurderet nærmere.
    der vil blive taget kontakt til tandlægeklinikken
    mhp. oplysninger omkring udsugning i forbindelse
    med lattergasanæstesi.
    når alle oplysninger er anskaffet, vil vi tage en
    fornyet kontakt til pt.”
den 8. september 1997 anfører anders bjerre mikkelsen,
blandt andet følgende i kontinuationsrapporten vedrørende
ff:
    ”08.09.97 (supplement til notatet 03.09)
    tandlæge flemming falck christiansen oplyste end-
    videre, at klinikken er udstyret med almindelig
    ventilation, der skifter luften ca. 10 gange i
    timen i lokalerne. der er hermed ingen risiko
    for, at der i klinikken generelt kan opstå ophob-
    ning af lattergas i luften.
    08.09.97 klinisk konference
    resultatet af toksikologisk vurdering og kontakt
    til tandlægen er, at der ikke er risiko for ud-
    sættelse for lattergas af betydning, idet klinik-
    ken har almen ventilation med luftskifte 10 gange
    pr. time.
ved skrivelse af 8. september 1997, underskrevet af tok-
sikolog anders bjerre mikkelsen og overlæge lilli kirke-
skov jensen, forelå sygehusets konklusion på, hvilke for-
hold på arbejdspladsen der indebar risiko for gravidite-
ten. følgende forhold nævnes:
                                           - 5 -
                                       art af foranstaltning + evt.
påvirkning/udsættelse
                                       kontrol af dennes effektivitet.
1. smitte med hepatitis b og hiv/aids
                                       der bruges beskyttelseshandsker af svært mate-
ved kontakt med instrumenter, foru-
                                       riale ved håndteringen.
renet med bold etc.
2. dampe af benzin ved rengøring af
                                       benzin erstattes med et rengøringsmiddel på
rist i autoklave
                                       vand- evt. spritbasis.
3. mulig kontakt med amalgamrester
                                       der bruges tynde engangsbeskyttelseshandsler
og div. materialer ved oprydning efter
                                       ved arbejdet; nitrilhandsker anbefales frem for
patientbehandling
                                       latex.
arbejdsgiver rettede straks disse forhold, og ff kunne
begynde på arbejde igen næste dag.
forklaringer
ff har forklaret, at hun ikke længere arbejder på
klinikken. flemming falch christiansen spurgte, om hun
havde lyst til at blive klinikassistent, men det afslog
hun. hun blev derefter sagt op. udover hende arbejdede
der tre tandlæger, tre klinikassistenter og to eller tre
skolepiger på klinikken.
samme dag, som hendes læge havde sagt, at hun skulle fra-
værsmeldes, ringede hun til lissi nielsen, og dagen efter
gik hun til flemming falch christiansen og meddelte, at
hun var blevet fraværsmeldt på grund af arbejdsmiljøet.
han sagde, at det var noget pjat, og at hun havde ferie
til gode, som hun kunne holde. flemming falch christian-
sen mente, at der var tilstrækkelig udluftning på klinik-
ken. hun fastholdt af hensyn til barnet, at hun skulle
fraværsmeldes, idet hun ikke havde set beviser for, at
der var tilstrækkelig udsugning. hun kom i alle lokaler
på klinikken i løbet af dagen. de talte ikke om, hvorvidt
hun kunne lave andet arbejde, idet lægen havde sagt, at
det ikke kun var lattergassen, der var et problem. flem-
ming falch christiansens klinikassistent havde været gra-
vid på et tidligere tidspunkt, men der blev ikke foreta-
get nogen foranstaltninger i den anledning. tandlægerne
havde ikke sagt noget om, at der var visse farlige kemi-
                           - 6 -
kalier, og at dele af arbejdet skulle udføres med hand-
sker på, som lægen påpegede. den første dag, hun mødte op
på arbejde efter fraværsmeldingen, var flemming falch
christiansen forstående, og der blev foretaget de krævede
ændringer.
tandlæge lissi nielsen har forklaret, at hun blev færdig-
uddannet som tandlæge i 1984 og har været kompagnon på
klinikken i 15 år.
til varetagelse af arbejdsmiljøet har de også, inden de
blev orienteret om ffs graviditet fulgt dansk
tandlægeforenings vejledninger og derudover deltaget i
kurser, gået på messer og til fremvisninger. herudover
har de til de enkelte produkter brugsanvisninger, som er
tilgængelige for personalet. arbejdsmiljøtilsynet havde
været hos dem et par år inden ffs graviditet og meddelt,
at arbejdsmiljøet var i orden. ved lattergasbehandlinger
anvendte de et dobbeltmaskeapparat, der fun-gerer
således, at lattergassen opsamles i apparatet, når
patienten ånder lattergassen ud. de har inden ffs
graviditet haft mange graviditeter blandt personalet på
klinikken, og det har aldrig givet anledning til
problemer. hun mener, at de blev orienteret om ffs
graviditet samme dag, som hun blev fraværsmeldt. straks
de fik vurderingen af arbejdsmiljøet på klinikken fra
skive sygehus, traf de foranstaltninger til imødekommelse
af de i vurderingen nævnte forhold. der var handsker til
rådighed for ffs arbejde, men de havde ikke påbudt hende
at bruge dem. de kunne godt have sørget for, at der ikke
anvendtes organiske midler ved rengøringen, men brugen
var så minimal, at de ikke anså det for farligt. de havde
ikke undersøgt ajax produktet, som kun var til begrænset
brug. de har ikke tidligere fået undersøgt arbejdsmiljøet
i forbindelse med, at ansatte blev gravide.
procedure
sagsøger har anført, at retsgrundlaget for den forelig-
gende tvist blandt andet er bekendtgørelse nr. 867 af 13.
                           - 7 -
oktober 1994 om arbejdets udførelse (arbejdsbekendtgørel-
sen) samt lovbekendtgørelse nr. 875 af 17, oktober 1994
om ligebehandling af mænd og kvinder med hensyn til be-
skæftigelse og barselsorlov m.v.(ligebehandlingsloven).
reglerne heri om arbejdsmiljøet skulle opfylde rådets di-
rektiv 89/391/eøf af 12. juni 1989 om iværksættelse af
foranstaltninger til forbedring af arbejdstagernes sik-
kerhed og sundhed under arbejdet og rådets direktiv
92/85/eøf (graviditetsdirektivet). af art. 4 og 5 i
sidstnævnte direktiv, der er implementeret ved arbejdsbe-
kendtgørelsen § 8, fremgår, at der generelt er en for-
pligtelse til at foretage arbejdspladsvurderinger til
sikring mod specifikke risici, herudover er der en særlig
forpligtelse til at vurdere forholdene for gravide. så-
fremt der er en risiko, er der en prioriteret oversigt i
artikel 5 over, hvilke tiltag arbejdsgiveren kan fore-
tage. af arbejdsbekendtgørelsens §§ 4, 18 og 22 fremgår,
at arbejdspladsvurderingen skal foretages stedse, det vil
sige, uanset om der er en gravid på arbejdspladsen. end-
videre fremgår det af arbejdstilsynets vejledning om gra-
vide og ammendes arbejdsforhold fra oktober 1996, at for-
pligtelsen til at sikre arbejdsforholdene for gravide
indtræder allerede, inden der er gravide på arbejdsplad-
sen. af § 18, stk. 1, i arbejdsbekendtgørelsen følger, at
hver enkelt ansat skal orienteres om resultatet af ar-
bejdspladsvurderingen med henblik på eventuelle særlige
risici. arbejdspladsvurderingen vedrørende gravide skal
derfor foreligge allerede, inden der aktuelt er oplysnin-
ger om gravide på arbejdspladsen. i den periode, hvor un-
dersøgelserne af arbejdsmiljøet står på, er der ikke
hjemmel til at yde den gravide dagpenge, mens hun er fra-
værsmeldt, hvilket følger af dagpengelovens § 12, stk. 2,
nr. 2, idet mulighederne nævnt i arbejdsbekendtgørelsens
§ 8, stk. 4, udtømmende skal være afprøvet, inden den
gravide får krav på dagpenge. der er ikke i lovgivningen
taget stilling til, hvem der skal bære den økonomiske ri-
                           - 8 -
siko for gravides fravær, mens undersøgelserne står på,
og i den efterfølgende periode indtil eventuelt fornødne
foranstaltninger er udført. såfremt de fornødne undersø-
gelser af arbejdsmiljøet havde været foretaget, ville ffs
fraværsmelding ikke have været nødvendig. af bilag 4 til
arbejdsbekendtgørelsen ses, at man allerede på
tidspunktet for dens udfærdigelse var klar over, at
lattergas og organiske opløsningsmidler var farlige for
gravide. selvom der ikke havde været andre gravide ansat
på klinikken i perioden efter bekendtgørelsens
ikrafttræden og indtil ffs graviditet, skulle forholdene
være afklaret, da undersøgelsespligten i reglerne er
beskrevet som et generelt krav uden hensyntagen til, om
der faktisk er gravide ansatte. havde arbejdsgiver gjort
dette, ville ffs fraværsmelding ikke have været
nødvendig. det må derfor tilregnes arbejdsgivers forhold,
at ff blev fraværsmeldt. når fraværet er begrundet i
arbejdsgiverens forhold, må det karakteriseres som
lovligt forfald. der er tale om fordringshavermora, som
er et generelt anvendt princip i arbejdsretten i
tilfælde, hvor man har ret til at nægte at arbejde henset
til farligheden herved. som udgangspunkt er der krav på
fuld løn, når det skyldes arbejdsgiverens forhold, at man
ikke kan arbejde, hvorfor det er diskriminerende, såfremt
det skulle være anderledes i denne situation, hvor det
skyldes arbejdsgiverens forhold sammenholdt med
arbejdstagerens graviditet, at hun er fraværsmeldt.
lovændringen i 1999, hvorefter gravide i en situation som
i den foreliggende sag har krav på fuld løn, blev foreta-
get for at imødekomme præmisserne i ef-domstolens dom af
19. november 1998 i sag c 66/96 (høj pedersen). af præmis
59 i sagen følger, at der er krav på fuld løn, når en ar-
bejdsgiver skønner ikke at kunne finde anvendelse for en
gravid kvinde på trods af, at hun ikke er uarbejdsdygtig.
hvis man er sygemeldt, er det efter funktionærloven ud-
                           - 9 -
gangspunktet, at man har krav på fuld løn. af præmis 41 i
høj pedersen sagen følger, at det er udtryk for diskrimi-
nation, hvis en kvinde ikke får fuld løn, blot fordi hen-
des sygdom er graviditetsbetinget. tilsvarende kan udle-
des af præmis 49 sammenholdt med præmis 35, hvoraf føl-
ger, at når fraværet skyldes et lægeligt skøn, er der
ikke tale om eget valg. ff har derfor krav på fuld løn.
sagsøgte har anført, at en gennemgang af tilblivelsen af
de regler, som ligger til grund for denne sags afgørelse,
viser, at retstilstanden er, at man har krav på dagpenge
ved fravær, mens det kræver særskilt hjemmel at få fuld
løn. det nyskabende i reglerne var, at det ikke længere
var misligholdelse fra arbejdstagerens side at udeblive
fra arbejdet alene på grund af risiko for dårligt ar-
bejdsmiljø. lovgiver har valgt, at når fraværet som i
denne situation skyldes almene samfundshensyn, skal beta-
lingen bestå af dagpenge i stedet for løn. af ligebehand-
lingslovens § 7, stk. 5, følger, at det er dagpenge, man
har ret til, når man har ret til fravær som følge af gra-
viditet. graviditetsdirektiverne medførte en ændring af
§§ 8 og 12 i arbejdsbekendtgørelsen, men der blev ikke
samtidigt indført hjemmel til fuld løn i situationer som
beskrevet i § 12. lovgiver tog udtrykkeligt stilling til,
at dagpenge var tilstrækkeligt til opfyldelse af direkti-
vets krav jf. bemærkningerne til ændringsforslag nr. 220
i 1994 vedrørende dagpengeloven, hvoraf fremgår, at man
anså, at danmark allerede opfyldte kravene om ret til
passende ydelse i forbindelse med iværksættelse af foran-
staltninger, der skal sikre arbejdstagerens sundhed på
arbejdspladsen under graviditet og barsel. ef-domstolens
dom af 19. november 1998 i sag c 66/96 (høj pedersen) kan
ikke tages til indtægt for, at denne retstilstand i dan-
mark var i strid med ligebehandlingsreglerne. da man ænd-
rede funktionærlovens § 7, stk. 2, i 1999 som følge af
denne afgørelse, blev der ikke i forarbejderne nævnt no-
                           - 10 -
get om, at det var som følge af denne sag, at man tillige
ændrede reglerne således, at der i en situation som den
foreliggende fremover skulle være krav på fuld løn og
ikke kun på dagpenge. det gøres gældende, at ligebehand-
lingsreglerne ikke hjemler en arbejdstager krav på fuld
løn, når fraværsmeldingen besluttes af en kompetent myn-
dighed i modsætning til hjemsendelse af en arbejdstager
efter arbejdsgivers beslutning som beskrevet i funktio-
nærlovens § 7, stk. 2.  måtte ligebehandlingsreglerne in-
debære, at der er ret til fuld løn, ville dagpengereg-
lerne være uden indhold, og graviditetsdirektivets art.
11, nr. 1, vedrørende ”særlig ydelse” ville være overflø-
dig. reglerne om fraværsmelding er derimod udtryk for en
positiv forskelsbehandling af gravide, hvilket også lig-
ger i præmis 57 i høj pedersen sagen. af ligebehandlings-
direktivet art. 2, stk. 3, fremgår, at der ikke er hin-
dringer for regler, der medfører positiv forskelsbehand-
ling af gravide. dette fremgår tillige af præmis 54 i høj
pedersen sagen. af præmis 58 ses, at domstolen er opmærk-
som på risiko for misbrug af reglerne. den foreliggende
sag adskiller sig fra høj pedersen sagen derved, at hjem-
sendelsen er sket i kvindens interesse. høj pedersen sa-
gens præmisser kan derfor ikke uden videre overføres til
den foreliggende sag, idet det spørgsmål, der ligger til
grund for præmisserne 51 - 59, er stillet i relation til
funktionærloven. efter dansk ret har kvinden derfor alene
ret til dagpenge ved fraværsmeldingen, og dette er ikke i
strid med graviditetsdirektivet. ligelønsreglerne er ikke
relevante, idet dagpenge ikke er løn fra arbejdsgiveren
jf. præmis 19 i ef-domstolens dom af 21. oktober 1999 i
sag c-333/97 (lewen). hvis det fulgte af princippet om
fordringshavermora, at der var krav på fuld løn, var det
ikke nødvendigt med lovgivning herom. ændringen er en er-
kendelse af, at fuld løn kræver hjemmel. der er således
ingen holdepunkter for, at ff efter de dagældende regler
skulle have haft krav på fuld løn.
                           - 11 -
heller ikke på andet grundlag end efter lovreglerne havde
ff krav på fuld løn i den periode, hvor arbejdsmiljøet
blev undersøgt. pligten til vurdering af forholdene for
gravide indtrådte først ved den aktuelle graviditet jf.
arbejdsbekendtgørelsens § 8, stk. 3, hvilket følger af
art. 2 og 5 i graviditetsdirektivet og forarbejderne til
ligebehandlingsloven. det ville være samfundsmæssigt
uholdbart, hvis der stedse skulle foretages vurderinger,
når der var ansat kvinder i den fødedygtige alder.
arbejdstilsynets anvisninger har alene vejledende
karakter. arbejdsgiver i denne sag har løbende fulgt ar-
bejdsmiljøet, og udsugningsforholdene var således, at
lattergasanvendelsen ikke indebar en risiko for ffs
graviditet, hvilket hun blev underrettet om. de øvrige
forhold, som nævnes i sygehusets konklusion, var af en
sådan karakter, at risikoen ved dem straks kunne
imødegås, og at de ikke i sig selv ville kunne begrunde
en fraværsmelding. det kan således ikke tilregnes ar-
bejdsgivers forhold, at det var nødvendigt at undersøge
arbejdsmiljøet i forbindelse med ffs graviditet.
retten skal udtale
ff blev fraværsmeldt blandt andet med henblik på
undersøgelse af, hvorvidt udsættelse for lattergas in-
debar risiko for fostret. ved en enkelt opringning kon-
staterede toksikolog anders bjerre mikkelsen, at ventila-
tionsforholdene var således, at anvendelse af lattergas
ikke indebar en risiko. de øvrige forhold, som blev på-
talt af skive sygehus, var af en sådan karakter, at de
straks kunne rettes af arbejdsgiver. havde ffs
oplysninger om ventilationsforholdene til sin egen læge
og skive sygehus været fyldestgørende, kunne der straks
være truffet de fornødne foranstaltninger på klinikken.
retten finder, at en arbejdstager har pligt til at søge
                               - 12 -
oplyst de relevante arbejdsmæssige forhold, inden der
videregives oplysninger herom. det må således i den
foreliggende situation henregnes til ffs forhold, at der
skete fraværsmelding på et urigtigt grundlag, hvorfor der
gives sagsøgte medhold.
                    thi kendes for ret:
sagsøgte, dansk tandlægeforening som mandatar for lissi
nielsen og flemming falch christiansen, frifindes.
sagsøgeren, handels- og kontorfunktionærernes forbund i
danmark som mandatar for ff, betaler inden 14 dage til
sagsøgte sagens omkostninger med 4.000 kr.
                  mette christensen
kaj schou                                    aase weiler madsen
hans jørgen nielsen                      jens christian larsen
                               (sign.)
                           ___ ___ ___
                 udskriftens rigtighed bekræftes
                   p.j.v. sø- og handelsretten,


text:
s0015000 - kre
                                     udskrift
                                         af
                    sø- & handelsrettens dombog
                                    ____________
den 24. juni 2005 blev af retten i sagen
s-15-04
forsvarskommandoen
(advokat kresten krøger kjær)
  mod
1) ejeren af m/t brage pacific
  brage shipping n.v.
  (advokat morten ligaard)
2) p&i assurandøren for m/t brage
  pacific assuranceforeningen skuld
  (gjensidig)
  (advokat morten ligaard)
afsagt sålydende
                                       d o m:
indledning og påstande
sagen drejer sig om betaling for forsvarskommandoens assistance i forbindelse med
grundstødning af m/t brage pacific øst for sejlrenden ved hatter barn i samsø
bælt.
                                         - 2 -
forsvarskommandoen har nedlagt påstand om, at ejeren af m/t brage pacific,
brage shipping n.v., og p&i assurandøren for m/t brage pacific, assurance-
foreningen skuld (gjensidig), tilpligtes in solidum, subsidiært alternativt til for-
svarskommandoen at betale 101.422,08 kr. med tillæg af renter i henhold til rentelo-
vens § 3, stk. 2, fra den 16. maj 2003.
brage shipping n.v. og assuranceforeningen skuld (gjensidig) har nedlagt på-
stand om principalt frifindelse, subsidiært frifindelse mod betaling af et mindre be-
løb.
sagens omstændigheder
beskrivelsen af hændelsesforløbet ved grundstødningen af brage pacipic er ba-
seret på den fremlagte oil ops-rapport fra søværnets operative kommando, miljø-
rapport fra orlogskutteren thurø og udkaldsrapport fra miljøskibet mette
miljø, hvilke to skibe deltog i operationen.
29. maj 2001
om eftermiddag den 29. maj 2001 grundstødte produkt-tankskibet brage
pacific (havaristen) i samsø bælt. skibet, som var dobbeltbundet, havde en dyb-
gang for og agter på 9,5 meter. grundstødningen fandt sted øst for sejlrenden ved
hatter barn på 7,1 meter vanddybde. der var ca. 16.000 tons gasolie i bulk om bord
på skibet foruden bunkersolie, smøreolie m.v.
søværnets operative kommando (sok) blev alarmeret om grundstødningen ca. kl.
12.20 med oplysning om oliemængden, og at der ikke lækkede olie på alarmerings-
tidspunktet. sok besluttede at sende miljøskibet mette miljø fra korsør og or-
logskutteren thurø fra kalundborg til havaristen. thurø, som lå tæt ved grund-
stødningsstedet, skulle være hos havaristen, indtil mette miljø ankom.
thurø var fremme ved havaristen kl. 16.45. en time efter meddelte brage ship-
ping n.v. (rederiet), at man havde til hensigt at lægtre skibet, og at rederiet havde
sendt et lægtringsfartøj mod havaristen med forventet ankomst den 31. maj kl. 00.00.
kl. 18.30 ankom mette miljø, og thurø lagde sig for anker under samsø. der
                                          - 3 -
var fortsat ingen tegn på oliespild. kl. 19.30 sejlede mette miljø til sejerø. i lø-
bet af aftenen og natten udførte dykkere en undersøgelse af skibet. om vejret er note-
ret: regn, w 17-20 m/s, sø 5, sigt 7, 1005 hpa, + 13 g.
30. maj 2001
den 30. maj 2001 kl. 7.44 meddelte havaristen, at dykkerundersøgelsen viste, at ha-
varisten stod på grund fra midtskibs og helt ned agter. nogle steder var der dog frit
vand under kølen, men undersøgelserne viste ikke, om der var hul i skroget. kl. 11
afgik mette miljø fra sejerø til havaristen, der ventede på det skib, der skulle
foretage lægtring, samt slæbebåde. ved 15-tiden meddelte havaristen, at lægtrings-
båden ville ankomme ved midnat, at slæbebådene ville ankomme kl. 8 næste dag, og
at lægtringen kunne forventes påbegyndt kl. 12. herefter gik mette miljø kl.
15.35 til sejerø.
31. maj 2001
den 31. maj 2001 kl. 8 afgik mette miljø fra sejerø til havaristen og gav tilladel-
se til, at bjergningsoperationen kunne indledes. mette miljø ankrede op nær ha-
varisten og noterede om vejret: overskyet, s 5 m/s, sø 1, sigt 7, 1009 hpa, + 13 g. i
løbet af formiddagen kontaktede mette miljø lyngby radio flere gange for at få
udsendt en navigational warning. lægtringen blev påbegyndt kl. 11.20, og ved 17-
tiden var havaristen bragt flot, hvorefter slæbning kunne begyndes. havaristen blev
slæbt til kalundborg fjord. mette miljø afbestilte navigational warning og med-
delte, at havaristen var opankret i havnemark vig, hvorefter mette miljø blev
frigjort fra havaristen kl. 21 og ankom til flådestation korsør kl. 24.
naturbeskyttelsesinteresser
farvandet omkring samsø bælt, sejerø m.v. omfatter flere naturbeskyttelsesområder.
det drejer sig om fuglebeskyttelsesområde nr. 1-59 stavns fjord, og nr. 60-112 seje-
rø bugt og nekselø, som er omfattet af natura 2000. endvidere er der flere habitat-
områder, som med udpegningsgrundlag marts 2004 omfatter nr. 51 stavns fjord
m.fl., nr. 135 sejerø bugt og saltbæk vig, nr. 174 hatter barn og nr. 205 munke-
grunde.
                                             - 4 -
togtudgifterne
mette miljø sendte primo juni måned 2001 en opgørelse over udgifterne ved
togtet fra den 29. maj 2001 kl. 13.00 til den 31. maj 2001 kl. 24.00 til sok. opgørel-
sen blev videresendt til soks økonomiafdeling den 24. juni 2001. ligeledes opgjor-
de thurø sine udgifter primo juni 2001.
den 16. april 2003 sendte forsvarskommandoen en regning på 137.161,08 kr. til
havaristens forsikringsselskab, som den 26. maj 2003 meddelte, at tabsopgørelsen
ikke kunne anerkendes. forsvarskommandoen fremsatte i skrivelsen af 16. april 2003
rentepåkrav, jf. rentelovens § 3, stk. 2.
den 11. maj 2004 opgjorde forsvarskommandoen sit krav til 101.422,08 kr. således:
                       ”…
                       expenses held concerning mette miljø and thurø assistance at ”brage pa-
                       cific” grounding in the period may 29th-31st 2001.
                       1. direct costs                                     92.201,89
                        1.01 fixed incom                     31.094,43
                        1.02 variable income                 11.937,21
                        1.03 value of overtime                            -
                        1.04 fuel oil                          2.700,00
                        1.05 lubricating oil                     498,00
                       …
                        1.08 mobile phone                        246,75
                        1.09 stores                            2.852,50
                       …
                        1.12 maintenance                     42.873,00
                       …
                       2. indirect costs                                     9.220,19
                       2.01 administration                     9.220,19
                       total (exclusive of vat)                           101.422,08”
forskellen på de to opgjorte beløb skyldtes, at vedligeholdelsesbeløbet blev ændret
fra 75.363 kr. eller 3 dage á 23.828 kr. til 42.873 kr. eller 3 dage á 12.998 kr. vedli-
geholdelsesbeløbet udregnes på baggrund af en vægtet aktivitetsbestemt dagsats. de
faktiske vedligeholdelsesomkostninger opgøres for en flerårig periode, hvorefter der
udregnes et gennemsnit, som omregnes til en dagpris. tidligere blev dagsprisen be-
regnet i forhold det faktiske antal sejldage for hver skibsklasse. efter den nye metode
beregnes dagsprisen i forhold et skønnet antal sejldage. forskellen på de to opgjorte
beløb afspejler således forskellen af de to beregningsmetoder. beregningen af dags-
                                        - 5 -
prisen er sket på grundlag af de samlede udgifter afholdt for marie miljø og
mette miljø, som tilhører samme skibsklasse. beregningsmetoden fremgår af et
fremlagt notat vedrørende opgørelse af refusionskrav i forbindelse med havmiljø-
mæssig overvågning og forureningsbekæmpelse.
forsvarskommandoen har fremlagt søværnets materielkommandos økonomiberet-
ning for 1999, hvori der redegøres for driftsomkostningerne af søværnets skibe for
de enkelte skibsklasser. det fremgår, at redegørelsen er baseret på oplysninger fra
materielkommandoens økonomisystem, hvor driftsomkostninger bliver registreret
for alle søværnets enheder. oplysningerne er opdelt i hovedomkostningsarter, som
blandt andet omfatter vedligeholdelse på egne værksteder, vedligeholdelse på frem-
mede værksteder og brugervedligeholdelse. et fremlagt bilag viser en oversigt over
de enkelte skibes værftsophold over en flerårig periode.
i en faktura af den 31. marts 2003 fra forsvarskommandoen vedrørende et togt ud-
ført af marie miljø i forbindelse med grundstødningen af minerva i 2000 er
der medtaget et vedligeholdelsesbeløb på 21.000 kr. eller 3 dage á 7.000 kr. dette er
væsentlig lavere end dagsprisen for skibsklassen.
forklaringer
morten bo nygaard rasmussen har forklaret, at han var chef for mette miljø i
1998-1999 og i 2001-2003, herunder ved grundstødningen af brage pacific.
thurø var i nærheden af grundstødningsområdet og var derfor først fremme ved
havaristen, hvor thurø varetog mette miljøs opgaver med hensyn til miljøop-
kald og indsamling af oplysninger om havaristen til sok.
brage pacifik var stødt kraftigt på grund den 29. maj 2001, og på grund af blæ-
sten kunne det ikke ses, om der var noget udslip. dykkerundersøgelsen var meget
vigtig for at kunne bedømme skadernes omfang. dykkerne fortalte, at de ikke kunne
se noget hul, men de kunne dog ikke kontrollere området fra midtskibs til agter, hvor
havaristen stod på grunden.
efter en time ved havaristen den 29. maj 2001 sejlede mette miljø til havnen i
sejerø, hvorfra de kunne se havaristen. næste dag sejlede de ud til havaristen kl.
                                         - 6 -
11.10 og var tilbage i havnen kl. 15.35. den 21. maj 2001 sejlede de ud til havaristen
kl. 8. han var den eneste navigatør om bord, da hans afløsere havde vagt på andre
skibe. mette miljø sejlede derfor til sejerø, så han kunne hvile.
grundstødningen var sket i et trafikeret farvand, og der var risiko for kollision ved
lægtringen af havaristen. det var en farlig situation. hækbølger fra andre skibe kun-
ne medføre sammenstød mellem de to skibe, eller slangerne kunne gå fra hinanden.
mette miljø lå tæt på havaristen, og han observerede arbejdet. det er ikke
mette miljøs opgave at mindske risiko for kollision, men de påtog sig alligevel
dette, da havaristen ikke selv havde mandskab til at holde vagt. han husker ikke,
hvor mange timer flotbringningen varede. efter slæbebådene havde trukket havari-
sten fri, blev havaristen igen af dykkere undersøgt for skader. selv om havaristen var
dobbeltbundet, kunne der være opstået skader. han har dog ikke før oplevet, at der er
gået hul på skroget ved flotbringning af et dobbeltbundet skib.
da havaristen blev slæbt til kalundborg fjord, fulgte mette miljø efter for at se,
om der kom noget udslip. mette miljø kan bekæmpe udslip med flydespærringer
og opsugning i mindre omfang. for at kunne begrænse eventuelle skader er det afgø-
rende, at der gøres noget med det samme. ved udslip af gasolie vil der ske en kraftig
fordampning, men flydespærringer kan holde på affaldsprodukterne, som ellers ville
spredes hurtigt. thurø var uddannet til miljøbekæmpelse, men havde ikke flyde-
spærringer ombord. thurø kunne eventuelt have bistået mette miljø ved for
eksempel at tage olieprøver.
han foretog indberetning af togtudgifterne til sok. forbruget er opgjort efter aflæs-
ning af målere.
orlogskaptajn peter poulsen har forklaret, at han er chef for havmiljøsektionen
hos sok. havmiljøsektionen bliver kontaktet hver gang, der er den mindste olieob-
servation. havmiljøsektionen fik umiddelbart efter havaristens melding om grund-
stødningen besked om, at et tankskib med 16.000 tons gasolie var grundstødt i samsø
bælt. der er tale om et tæt trafikeret naturfølsomt område, og det var dårligt vejr.
under hele operationen var der risiko for forurening. det var muligt, at havaristen
bevægede sig i vinden og beskadigede skroget. havmiljøsektionen blev løbende in-
formeret af mette miljø, også om flotbringningen. det er svært at vide, hvordan
                                           - 7 -
en flotbringning vil forløbe. der er risiko for skader på skroget, når de to slæbebåde
trækker skibet hen over bunden. beregninger over oliens spredning viser, at olien
hurtigt ville komme ind på de naturfølsomme lukkede områder på begge sider af
grundstødningsstedet. det var derfor nødvendigt, at mette miljø fulgte havari-
sten til kalundborg. havaristen var ikke blevet undersøgt af dykkere endnu. det er
lettest at konstatere forurening, når et skib sejler.
thurø indgår i farvandsovervågningen 24 timer i døgnet. sok anmodede katte-
gats marinedistrikt (kgm) om at sende thurø. kgm gav ordren til thurø den
29. maj 2001 ca. kl. 15. thurø var tættest på havaristen og blev sendt af sted for at
være soks øjne og ører. thurø kunne ikke selv bekæmpe forurening, men kan
eventuelt assistere, herunder dirigere trafik. thurø skabte et vurderingsgrundlag og
kontrollerede havaristens oplysninger. mette miljø var et passende skib at sende
ved den grundstødning, og det blev ikke overvejet at sende et endnu større skib.
havmiljøsektionen gør sagen færdig og sender den til forsvarskommandoen, når alle
oplysninger er modtaget, herunder redegørelser, prøver, opgørelser m.v. sagen var
færdigbehandlet den 13. november 2001, hvorefter den blev sendt til forsvarskom-
mandoen. det tager mindst 3-4 måneder at færdiggøre sagen til videresendelse.
grundtallene beregnes ikke af sok, men fastsættes af forsvarskommandoen på bag-
grund af bl.a. overenskomsterne. sok indsætter antal enheder for hvert togt.
han kender ikke minerva-sagen, men forsvaret og forsikringsselskabet drøftede
tallene i august 2003.
merete bjerring har forklaret, at hun er fuldmægtig i søværnets materielkommando
(smk) i økonomisektionen. hun har behandlet 40-45 havmiljøsager, hvoraf 2/3 har
vedrørt grundstødning. brage pacific-sagen blev modtaget fra sok i november
2001. dengang var der ingen retningslinjer for, hvordan erstatningskrav skulle rejses.
der foregik mange drøftelser herom med forsikringsselskaberne indtil slutningen af
2002, herunder blev minerva sagen drøftet med skuld. retningslinjerne var fær-
dige medio 2002, hvor der lå en række sager og ventede på behandling. i april 2003
var hun nået til brage pacific-sagen. der var ikke sendt noget før dette tids-
punkt, heller ikke til rederiet. dengang var det ikke kutyme at varsle, at der ville bli-
ve fremsat et krav, men det er det nu. forsikringsselskabet var ikke enig i vedlige-
                                           - 8 -
holdelsesbeløbet, hvilket ikke var overraskende, for det havde også været tilfældet i
de andre sager, herunder minerva. forsikringsselskabet anførte ikke andet end
tidligere, heller ikke om passivitet. hun husker ikke, om forsikringsselskabet sendte
andre breve end telefaxen af 26. maj 2003.
det første krav var højere på grund af en anden metode at udregne vedligeholdelses-
omkostningerne på. de nye retningslinjer fra august 2003 betød et lavere krav. der
havde løbende været forhandlinger med forsikringsselskaberne om især beregningen
af vedligeholdelsesudgifterne. retningslinjerne er baseret på totalomkostningsprin-
cippet, dog ikke omkostningen ved at have et beredskab som sådan. udgifter til ved-
ligeholdelse og faktiske udgifter ved operationerne er medtaget. hun har ikke under-
søgt, om der hjemmel til retningslinjerne, men det gjorde katja hansen.
hun kender minerva-sagen, hvor vedligeholdelsesbeløbet var skønsmæssigt an-
sat. dette var efter en tidligere praksis, men da smk overtog området, fandt de ud af,
at de reelle omkostninger var meget højere. de kunne dog ikke ændre minerva-
sagen, for kravet var allerede rejst. alle krav rejses nu efter de generelle retningslin-
jer, og der medtages altid 10 % administrationsomkostninger. dette skal dække alt
andet arbejde, herunder ledelse, transport og it, samt generelle driftsomkostninger til
forsvarskommandoen, sok og smk. konkrete bekæmpelsesudgifter opgøres sær-
skilt.
bent alan schmidt har forklaret, at han er sektionschef i smk, økonomisektionen.
i 1997 overtog smk vedligeholdelsen af skibene. mette miljø er klassificeret i
norske veritas. de periodiske store eftersyn og dokninger foregår på eksterne værfter
på kontrakt. smk kan på egne værksteder klare elektronik, klargøring til værft, efter-
følgende arbejde og motorhaveri. smk har også reservedelslageret. omkostningerne
blev tidligere registreret i materielkommandoens økonomisystem. hvert skib har et
nummer, som alt bliver registreret under. på dette grundlag kan de årlige omkostnin-
ger pr. skib gøres op. regninger godkendes før bogføring ved, at en disponent anfø-
rer konteringen på fakturaen.
han har udarbejdet bilaget om gennemsnitsomkostninger for miljøskibe. tallene er
trukket fra edb systemet og videregivet til forsvarskommandoen. afrensningsudgif-
ter er ikke medtaget, da der benyttes særskilt registrering herfor. prisen pr. sejldag
                                          - 9 -
udregnes ved at dividere de totale vedligeholdelsesomkostninger med det faktiske
antal sejldage. det er muligt at beregne udgiften for hvert enkelt skib. forsvarskom-
mandoen oplyser antal sejldage.
smk har ikke beregnet beløbet på 7.000 kr. pr. sejldag i minerva-sagen, og han
kender ikke til dette beløb.
procedure
forsvarskommandoen har gjort gældende, at brage shipping n.v. i henhold til hav-
miljøloven og søloven har et objektivt erstatningsansvar for forsvarskommandoens
omkostninger til rimelige forholdsregler til imødegåelse af olieforurening. søloven
finder anvendelse, idet der var en ukendt mængde bestandig olie ombord, og efter
havmiljølovens § 44 er brage shipping n.v. som ejer objektiv ansvarlig for så vidt
angår gasolien. beredskabsomkostninger kan kræves direkte hos ejeren. skuld er
direkte ansvarlig for omkostningerne i henhold til sølovens § 200, idet forureningsfa-
ren blandt andet hidrørte fra 16.000 tons olie i bulk.
det er gjort gældende, at det objektive ansvar indtrådte ved grundstødningen, da det-
te var en hændelse, som konstituerede en alvorlig og umiddelbar fare. farevurderin-
gen må bedømmes efter de oplysninger, som forelå på havaritidspunktet. der var tale
om ca. 16.000 tons gasolie i et tankskib med dybgang på 9 meter, som stod hårdt på
7,1 meter vand. den store mængde olie udgjorde i sig selv en fare. eventuelle læka-
ger kunne først konstateres efter lægtring og flotbringning. i farevurderingen må og-
så indgå, at grundstødningen skete i stærkt trafikeret farvand, og at der under lægt-
ring var risiko for uheld ved hækbølger fra forbipasserende skibe. samme risiko fore-
lå ved slæbningen af havaristen hen over havbunden. forsvarskommandoens for-
holdsregler var rimelige ud fra farevurderingen, og der kan blive tale om betragtelige
udgifter i sådanne situationer på trods af, at ingen aktiv indsats viser sig nødvendig.
de forebyggende forholdsregler er omfattet af definitionen af en forureningsskade.
farebegrebet indebærer ikke, at beredskabet først skal sættes ind, når forureningen
faktisk er sket. havmiljøloven kræver ikke engang overhængende fare. i bedømmel-
se må ligeledes indgå et forsigtighedsprincip, da der var tale om naturfølsomme om-
råder.
                                          - 10 -
for at kunne skabe et grundlag for vurdering af situationen måtte forsvarskomman-
doen foretage sig en række foranstaltninger. det var rimeligt straks at sende
thurø, som lå tættest på, af sted for som led i olieforureningsbekæmpelse at ob-
servere omfanget af et eventuelt udslip.
loven præciserer ikke, hvad der omfattes af rimelige omkostninger. af forarbejderne
til havmiljøloven kan udledes, at udgifterne til beredskabet ved faresituationer bør
pålægges ejeren, og at beløbet må opgøres efter almindelige erstatningsretlige prin-
cipper.
erstatningsposterne omfatter faste lønninger, løntillæg, brændstof m.v., som påløb
direkte ved indsatsen og er opgjort efter faktisk forbrug. drøftelser med forsikrings-
selskaberne om vedligeholdelsesudgifter førte til en ændring af retningslinjerne og en
reduktion af udgiften til vedligeholdelse. udgifterne er behørigt dokumenteret ved de
fremlagte beregninger og forklaringen af alan bent schmidt. forsvarskommandoen
kan ikke stilles ringere, end hvis fremmed materiel havde været anvendt, og det er
ikke den fulde omkostning, som er gjort gældende over for havaristen.
administrationsomkostninger dækker ledelsesudgifter samt afledte og indirekte ud-
gifter. administrationstillægget er en varierende procentsats, som altid vil være et
skøn. der er praksis for at acceptere 10 %.
det bestrides, at forsvarskommandoen har udvist passivitet, idet kravet er underlagt
en 3-årig forældelse og en 5-årig forældelse. skuld indledte realitetsforhandlinger
uden at nævne noget om passivitet og kan derfor ikke have indrettet sig i tillid til, at
kravet ikke ville blive gjort gældende.
brage shipping n.v. og skuld har gjort gældende, at forsvarskommandoens krav er
fortabt ved passivitet. passivitet er ikke lovbestemt og kan indtræde inden udløbet af
forældelsesfrister. opgørelse af togtudgifterne blev sendt til sok i juni 2001, men
hverken brage shipping n.v. eller skuld hørte om kravet før den 16. april 2003.
der gik næsten to år fra episoden, som ikke havde indebåret en aktiv miljøbekæm-
pelse, men alene en kortvarig tilstedeværelse af miljøskibe, indtil kravet blev rejst.
det er normalt, at der i det mindst gives meddelelse om, at der kommer et krav. der
er ingen rimelig begrundelse for, at dette ikke skete tidligere. der skal ske en skærpet
                                         - 11 -
bedømmelse i relation til passivitet, når der er tale om erstatning på objektivt an-
svarsgrundlag. der bestrides, at der blev indledt realitetsforhandlinger med forsvars-
kommandoen om kravets størrelse. der var ingen korrespondance før stævningen.
kravet var bortfaldet i maj 2003 og genopstod ikke, blot fordi skuld ikke straks på-
beråbte sig passivitet.
for det tilfælde, at kravet ikke er bortfaldet ved passivitet, gøres det gældende, at
omfanget af indsatsen ikke var berettiget. der var ikke tale om miljøbekæmpelse.
thurø kunne under ingen omstændigheder foretage den bekæmpelse, som der kan
gives erstatning for. der var ikke tale om hård sø, og grundstødningen skete ved si-
den af stærkt trafikeret farvand, ikke i det. grundstødningen skete på en sandbanke,
og der kunne ikke ses noget hul i skroget eller olieudslip. der var ikke antydning af
fare.
om tabsopgørelsen er det gjort gældende, at skadelidte har bevisbyrden for, at der er
tale om adækvate og kausale tab. opgørelserne er baseret på egne regneark, efter
egne retningslinjer og uden behørig dokumentation. den faste løn til personalet er
udokumenteret, og personalet skulle ikke have været anvendt andet steds, så der er
ikke tale om noget tab. det er ikke dokumenteret, at der er afholdt omkostninger sva-
rende til administrationstillægget på 10 %. der er ikke fast praksis for administrati-
onstillæg, og i almindelighed indeholder erstatningsopgørelser ikke et punkt om ad-
ministrationsomkostninger.
vedligeholdelsesudgifterne er ligeledes udokumenteret og baseret på egne retnings-
linjer, som er ændret flere gange. skibene er for en 5-årig periode bare lagt sammen
og divideret med antal sejldage. det er vilkårligt. der mangler årsagssammenhæng
og forudberegnelighed.
efter ordlyden i havmiljølovens § 44 er der ikke hjemmel til et totalomkostnings-
princip. retningslinjerne har i det hele taget ikke hjemmel.
rettens begrundelse og resultat
kravet blev rejst den 16. april 2003 overfor skuld, der den 26. maj 2003 bestred kra-
vet, hvorefter der indledtes forhandlinger. uanset, at det kan bebrejdes forsvars-
                                           - 12 -
kommandoen, som allerede i 2001 havde modtaget opgørelse fra de involverede ski-
be, at den ikke straks underrettede rederiet/skuld om, at der ville blive rejst et krav,
findes den tid, der er gået fra hændelsen til kravet rejses, ikke at kunne medføre pas-
sivitet.
det er ubestridt, at m/t brage pacific gik på grund ved hatter barn, der ligger
tæt på flere naturbeskyttelsesområder og ligger i et tæt trafikeret område, samt at
skibet havde ca. 16.000 tons gasolie om bord. når også henses til den forholdsvis
kraftige vind i området, at det ikke var muligt at fastslå omfanget af eventuelle ska-
der, samt at skibet skulle lægtres, findes der at have foreligget alvorlig og umiddelbar
fare, jf. sølovens § 191, stk. 2, og fare, jf. havmiljølovens § 44.
ejeren af mt brage pacific og skuld findes herefter at være ansvarlig på objek-
tivt grundlag i henhold til søloven og havmilljøloven for de rimelige udgifter, som
forsvarskommandoens forholdsregler har medført.
retten finder, at det var rimeligt straks at sende thurø til området for at foretage
besigtigelse, uanset at thurø ikke selv kunne foretage miljøbekæmpelse. så snart
mette miljø ankom, blev thurø trukket ud af operationen.
da faresituationen først var ophørt, da m/t brage pacific var trukket af grunden
og bragt til kalundborg fjord, findes det berettiget, at mette miljø fortsat skulle
befinde sig i området. det kan ikke tillægges betydning, at mette miljø en del af
tiden befandt sig i sejerø havn, idet skibet ville kunne være hos havaristen inden for
kort tid, såfremt situationen måtte ændres.
de forholdsregler, der blev truffet i anledning af grundstødningen, findes derfor at
være rimelige, hvorfor forsvarskommandoen har krav på at få dækket sine udgifter.
retten finder, at forsvarskommandoen i tilstrækkelig grad har dokumenteret udgif-
terne til lønninger og forbrug under togtet. udgifterne til vedligeholdelse findes også
at kunne medtages. da skibene mette miljø og marie miljø er ensartede og
jævnaldrende skibe, findes beregningerne at kunne danne grundlag for forsvars-
kommandoens opgørelse af vedligeholdelsesudgiften for mette miljø. der er
endvidere ikke grundlag for at tilsidesætte beregningen af vedligeholdelsesudgift pr.
                                          - 13 -
sejldag som et gennemsnit over en periode, hvilket også gør sig gældende for så vidt
angår thurø.
administrationsomkostningerne er ikke nærmere dokumenteret, men er alene opgjort
som en skønnet procentdel. det må lægges til grund, at forsvarskommandoen vare-
tager administrative opgaver i forbindelse med forureningsbekæmpelse, og at det er
rimeligt, at sådanne udgifter beregnes skønsmæssigt. retten finder derimod ikke, at
der er fast praksis for en bestemt procentdel, men administrationsudgiften i denne sag
findes henset til togtets varighed og omfang samt beløbets størrelse at være rimeligt.
herefter tages forsvarskommandoens påstand til følge.
                          thi kendes for ret.
ejeren af m/t brage pacific n.v, og p&i assurandøren for m/t brage
pacific, assuranceforeningen skuld (gjensidig), tilpligtes in solidum til forsvars-
kommandoen at betale 101.422,08 kr. med tillæg af procesrenter fra den 16. maj
2003, til betaling sker.
ejeren af m/t brage pacific n.v, og p&i assurandøren for m/t brage
pacific, assuranceforeningen skuld (gjensidig), betaler inden 14 dage 16.000 kr. i
sagsomkostninger til forsvarskommandoen.
ole gernyx                     mette christensen           jørgen haagen frederiksen
                                          (sign.)
                                       ___ ___ ___
                            udskriftens rigtighed bekræftes
                            p.j.v. sø- og handelsretten, den

source: retspraksis

LICENSE:
Creative Commons Legal Code

CC0 1.0 Universal

type: caselaw

jurisdiction: Denkmark


text:
- gia
                                         udskrift
                                             af
                          sø- & handelsrettens dombog
                                        ____________
                                          kendelse
afsagt den 8. oktober 2009
                        v‐76‐07, v‐84‐07, v‐92‐07 og v‐103‐07
                        crocs inc.
                        (advokat klaus ewald madsen)
                         mod
                        cap v aps nu under konkurs,
                        cap v holding aps,
                        og
                        cap v sport and licenses v/casper vodsgaard
                         (advokat thomas bøgild‐jakobsen for begge)
indledning
statsautoriseret revisor svend jørgen svendsen blev af fogedretten i århus antaget som
sagkyndig til bevissikring i denne sag og udarbejdede den 31. maj 2007 rapport herom.
                                                    ‐2‐
       sagsøgtes advokat indkaldte ved brev af 2. marts 2009 svend jørgen svendsen til som
vidne at afgive forklaring under hovedforhandlingen i sø‐ og handelsretten. indkaldelsen
skete på vegne af de sagsøgte, cap v aps, cap v holding aps og cap v sport and licenses
v/casper vodsgaard.
       ved skrivelse af 6. august 2009 afmeldte sagsøgtes advokat svend jørgen svendsen
som vidne til hovedforhandlingen den 20. og 21. august 2009.
       svend jørgen svendsen har oplyst, at han den 3. august 2009 forberedte sig i tre timer
til sagen ved gennemgang af sin rapport af 31. maj 2007. på denne baggrund har svend
jørgen svendsen fremsendt en honorarnota for tre timers forberedelse på i alt 4.200 + moms
til sagsøgtes advokat. sagsøgtes advokat har ikke ønsket at honorerer notaen, da svend
jørgen svendsen ikke har været anvendt som vidne.
sø‐ og handelsrettens afgørelse
statsautoriseret revisor svend jørgen svendsen har forberedt sig til sin vidneforklaring
hvilket han er forpligtet til, jf. retsplejelovens § 180. hermed har svend jørgen svendsen som
følge af indkaldelsen til retten lidt et indtægtstab som han i medfør af retsplejelovens § 180
og § 2, stk. 3, i bekendtgørelse nr. 712 af 17. november 1987 bør tillægges en særlig
godtgørelse for.
       det oplyste timeforbrug på tre timer samt den afregnede timesats findes rimelig, og
godtgørelsen fastsættes til 4.200 kr. + moms.
       godtgørelsen skal betales af cap v aps nu under konkurs, cap v holding aps og
cap v sport and licenses v/casper vodsgaard der har indkaldt revisor svend jørgen
svendsen.
                                         derfor bestemmes:
cap v aps nu under konkurs, cap v holding aps og cap v sport and licenses v/casper
vodsgaard skal betale 4.200 kr. + moms til svend jørgen svendsen i vidnegodtgørelse.
                                              jens feilberg
                 ‐3‐
              (sign.)
           ___ ___ ___
udskriftens rigtighed bekræftes
p.j.v. sø- og handelsretten, den


text:
                             højesterets dom
                          afsagt onsdag den 12. januar 2011
sag 223/2009
(1. afdeling)
a
(advokat anker laden-andersen)
mod
patientskadeankenævnet
(kammeradvokaten ved advokat henrik nedergaard thomsen)
i tidligere instans er afsagt dom af østre landsrets 11. afdeling den 10. august 2009.
i pådømmelsen har deltaget fem dommere: børge dahl, per walsøe, poul søgaard, niels
grubbe og lars hjortnæs.
sagen er behandlet skriftligt, jf. retsplejelovens § 387.
påstande
appellanten, a, har gentaget sin påstand.
indstævnte, patientskadeankenævnet, har påstået stadfæstelse.
anbringender
a har for højesteret særligt anført, at kravet om ”overvejende sandsynlighed” for årsagssam-
menhæng er opfyldt. ved vurderingen heraf skal der tages hensyn til de almindelige bevisret-
lige principper, herunder særligt den nære tidsmæssige sammenhæng mellem den mangel-
fulde behandling og dødsfaldet, samt at sygehuset har udvist forsømmelse vedrørende diag-
nostik og journalføring, hvilket har haft betydning for retslægerådets besvarelser, jf. rådets
besvarelse af spørgsmål 9, 10 og 14-17. hertil kommer, at sygehuset har begået en fejl.
                                                - 2 -
det må påhvile patientskadeankenævnet at godtgøre, at ms lidelser ikke var velbehandlede og
i øvrigt af en sådan karakter, at hun måtte forventes at afgå ved døden inden for en kort tids-
horisont.
patientskadeankenævnet har heroverfor anført, at årsagen til ms dødsfald ikke er den mang-
lende dyrkelse af urin og blod med henblik på eventuel antibiotikabehandling, men derimod
hendes grundlidelser og helbredstilstand i øvrigt.
retsgrundlag
den dagældende patientforsikringslovs § 2, stk. 1, nr. 1 og 4 (nu § 20, stk. 1, nr. 1 og 4, i lov-
bekendtgørelse nr. 24 af 21. januar 2009 om klage- og erstatningsadgang inden for sundheds-
væsenet), lyder således:
       ”§ 2. erstatning ydes, hvis skaden med overvejende sandsynlighed er forvoldt på en af
       følgende måder:
        1) hvis det må antages, at en erfaren specialist på det pågældende område under de i
       øvrigt givne forhold ville have handlet anderledes ved undersøgelse, behandling eller
       lignende, hvorved skaden ville være undgået,
       …
        4) hvis der som følge af undersøgelse, herunder diagnostiske indgreb, eller behandling
       indtræder skade i form af infektioner eller andre komplikationer, der er mere omfat-
       tende, end hvad patienten med rimelighed må tåle. der skal herved tages hensyn til dels
       skadens alvor, dels patientens sygdom og helbredstilstand i øvrigt samt til skadens sjæl-
       denhed og mulighederne i øvrigt for at tage risikoen for dens indtræden i betragtning.”
i bestemmelsens forarbejder (folketingstidende 1990-91, tillæg a, spalte 3286) hedder det
bl.a.:
       ”ved vurderingen af, om der er den nødvendige årsagssammenhæng mellem skaden og
       den undersøgelse, behandling m.v., som patienten blev givet, er det tilstrækkeligt, at der
       tilvejebringes en overvejende sandsynlighed for, at skaden er forvoldt herved. dette
       gælder både ved vurderingen af, om skaden overhovedet kan henføres til de iværksatte
       helbredelsesforanstaltninger fremfor til grundsygdommens normale – eller unormale –
       forløb, men også ved den konkrete vurdering af, om skaden ville eller kunne være und-
       gået under de i § 2, stk. 1, nr. 1-3, nævnte omstændigheder, eller om skaden kan henfø-
       res under de i § 2, stk. 1, nr. 4, nævnte komplikationer.
       der foreligger herefter en patientskade, hvis det efter en undersøgelse af sagens kon-
       krete omstændigheder, herunder bl.a. den tidsmæssige sammenhæng mellem behandlin-
       gen og den indtrufne skade, fremstår som mere sandsynligt, at den er forårsaget af er-
       statningsbegrundende helbredelsesforanstaltninger, end at den er forårsaget på anden
       måde, herunder ved komplikationer i forbindelse med grundsygdommens forløb, som
                                                - 3 -
       har udviklet sig uafhængigt af behandlingen. i princippet er selv en minimal sandsyn-
       lighedsovervægt tilstrækkelig. hvis intet sikkert om skadesårsagen kan fastslås, må den
       relative sandsynlighed af de mulige skadesårsager vurderes og afvejes over for hinan-
       den. må det herefter antages, at det er lige så sandsynligt, at skaden kan have udviklet
       sig uafhængigt af behandlingen, eller kan intet siges om den relative sandsynlighed af
       de mulige skadesårsager, foreligger der ikke en (erstatningsberettigende) patientskade.
       det er imidlertid sjældent muligt at træffe afgørelsen i tvivlsomme tilfælde alene på
       grundlag af generelle statistiske erfaringer. formuleringen udelukker ikke, at der i så-
       danne tilfælde kan inddrages andre momenter i vurderingen, hvor dette findes rimeligt.
       hvis det f.eks. konstateres, at der klart er begået fejl ved behandlingen af patienten, som
       kan have forårsaget den konkrete skade, kan det være rimeligt at lade en eventuel tvivl
       om den faktiske årsagssammenhæng komme patienten til gode.”
højesterets begrundelse og resultat
hovedspørgsmålet under den foreliggende sag er, hvad der har forvoldt ms død.
erstatning for patientskade er efter den dagældende patientforsikringslovs § 2, stk. 1, grund-
læggende betinget af, at der foreligger en skade, som ”med overvejende sandsynlighed” er
forvoldt af en behandling som nærmere angivet i stk. 1, nr. 1-4. kravet om ”overvejende
sandsynlighed” skal efter forarbejderne til bestemmelsen forstås således, at selv en ”minimal
sandsynlighedsovervægt” er tilstrækkelig. en sådan sandsynlighedsovervægt er imidlertid
nødvendig – der foreligger efter forarbejderne kun en erstatningsberettigende patientskade,
hvis det ”fremstår som mere sandsynligt, at den er forårsaget af erstatningsbegrundende hel-
bredsforanstaltninger, end at den er forårsaget på anden måde, herunder ved komplikationer i
forbindelse med grundsygdommens forløb, som har udviklet sig uafhængigt af behandlingen”.
ved bevisbedømmelsen kan der blandt andet tages hensyn til, om der er en nær tidsmæssig
sammenhæng mellem behandlingen og den indtrådte skade, og om der af behandleren er ud-
vist forsømmelse med hensyn til tilvejebringelse af oplysninger om behandlingsforløbet.
det er skadelidte, der skal bevise, at der foreligger årsagsforbindelse. kravene til bevis kan
efter forarbejderne i tvivlsomme tilfælde lempes, hvis der klart er begået en fejl, der er erstat-
ningspådragende efter almindelige erstatningsretlige regler, og som kan have forårsaget ska-
den. i sådanne tilfælde kan tvivl om årsagsforholdene således komme skadelidte til gode. må
det imidlertid efter bevisførelsen anses for usandsynligt, at behandlingen er årsag til skaden,
foreligger der ikke en erstatningsberettigende patientskade.
                                               - 4 -
det fremgår af retslægerådets besvarelse af spørgsmål 12, at m var kronisk syg med mange-
årig parkinsons sygdom, nedsat hjertefunktion, forhøjet blodtryk og dårlig lungefunktion med
nedsat iltmætning. hun led desuden af urinsur gigt og var beskrevet som svært overvægtig.
det fremgår af retslægerådets besvarelse af spørgsmål 10, at dødsårsagen ikke fremgår klart
af journalen, men årsagen kan være kronisk sygdom, parkinsons sygdom, overvægt, senge-
leje, behov for afvanding og urinvejsinfektion eller en kombination af disse tilstande. det kan
ikke udelukkes, at en urinvejsinfektion forårsaget af kateteranlæggelse kan have været en
medvirkende årsag til forløbet, men det er ingenlunde bevist eller bare sandsynliggjort. under
indlæggelsen sløjede m af. ved medicinske tilsyn kort tid før dødsfaldet blev hun beskrevet
som feberfri, varm og tør, og samtidig blev hun beskrevet som præget af hjertesvigt med me-
get dårligt blodomløb, dårlig iltmætning trods ilttilskud, dårlig reaktion på vanddrivende
midler, syreforgiftning, nyresvigt og lavt blodtryk. retslægerådet konkluderer, at hjerte-lun-
geproblemer som hovedårsag til forløbet er nærliggende.
på den anførte baggrund finder højesteret det usandsynligt, at ms død er forårsaget af syge-
husets anlæggelse af blærekateter eller sygehusets efterfølgende behandling af hendes urin-
vejsinfektion.
højesteret stadfæster derfor dommen.
                                     thi kendes for ret:
landsrettens dom stadfæstes.
i sagsomkostninger for højesteret skal a betale 25.000 kr. til patientskadeankenævnet.
de idømte sagsomkostningsbeløb skal betales inden 14 dage efter denne højesteretsdoms af-
sigelse og forrentes efter rentelovens § 8 a.


text:
nak
                                        udskrift
                                             af
                          sø- & handelsrettens dombog
                                       ____________
                                        kendelse
afsagt den 16. juni 2015.
b-114-15
s aps u/konkurs
(advokat bo lauritzen)
mod
x
(advokat ole larsen e.o.)
indledning
denne sag drejer sig om konkurskarantæne i tilknytning til behandling af konkursboet efter
s aps. selskabet er ifølge en fuldstændig rapport fra erhvervsstyrelsen stiftet den 14. januar
2013 af x med en selskabskapital på 80.000 kr., der blev indbetalt i værdier til kurs 100. x har
ifølge samme rapport siden den 14. januar 2013 og frem til den 14. oktober 2014 været regi-
                                                       -2-
streret som direktør i selskabet. selskabets formål var engroshandel med sukker, chokolade
og sukkervarer. erhvervsstyrelsen traf den 21. august 2014 beslutning om tvangsopløsning
af selskabet, og den 14. oktober 2014 blev advokat bo lauritzen udnævnt som likvidator. på
dennes anmodning blev selskabet den … 2014 taget under konkursbehandling, og likvidator
blev samtidig udpeget som kurator i konkursboet.
skifteretten har den 11. marts 2015 taget kurators indstilling om at indlede konkurskarantæ-
nesag mod x til følge.
påstande
i et processkrift modtaget i sø- og handelsretten den 25. marts 2015 har kurator nedlagt på-
stand om, at x pålægges konkurskarantæne i tre år.
processkriftet er forkyndt pr. e-boks for x den 25. marts 2015, hvorved modtagelse af rettens
brev af 25. marts 2015 med bilag samtidigt blev bekræftet. brevet indeholdt en svarfrist på 14
dage fra forkyndelsen. x meddelte den 13. april 2015 retten, at han ønskede advokat ole lar-
sen beskikket under sagen. advokat ole larsen blev beskikket samme dato.
advokat ole larsen har den 17. april 2015 meddelt retten, at hans klient tager bekræftende
til genmæle over for kurators påstand om konkurskarantæne.
sagen er herefter behandlet på skriftligt grundlag.
oplysninger i sagen
det hedder i kurators processkrift blandt andet:
       ”… sagsøgte var således registreret som direktør for selskabet 1 år forud for erhvervsstyrelsens beslut-
       ning om opløsning af selskabet, jf. konkurslovens § 157, stk. 1…
       anpartshaverfortegnelse modtaget fra revisor søren høj rasmussen fremlægges … det fremgår heraf, at
       sagsøgte var eneanpartshaver af s aps…
                                                     -3-
under den foregående tvangsopløsningsbehandling fik likvidator oplyst via skat, at løvenborg revision
aps var rådgiver for selskabet. likvidator rettede derfor henvendelse til løvenborg revision aps, som
ved e-mail af 11. november 2014 …meddelte, at man alene havde afholdt ét møde med selskabet og alene
havde skrevet ét brev til skat på selskabets vegne.
kurator har fra erhvervsstyrelsen indhentet kopi af stiftelsesdokument og kapitaldokumentation. disse
udskrifter fremlægges …
af kapitaloplysningerne fremgår, at søren rasmussen fra reviscan revisorinteressentskab digitalt havde
underskrevet dokumentet den 14. januar 2013.
kurator rettede på baggrund heraf henvendelse til søren rasmussen, som … sendte kurator kopi af en
købsaftale som dokumentation for værdien af den bil, der blev indskudt til dækning af selskabets kapital
ved stiftelsen.
crm har ved e-mail af 5. marts 2015 … meddelt, at selskabet aldrig har været registreret som ejer af no-
gen køretøjer.
sagsøgte har oplyst, at det var korrekt, at selskabet blev stiftet ved indskud af en bil, og at det måtte være
en fejl, at selskabet ikke var blevet registreret som ejer af bilen. han har videre oplyst, at bilen, som havde
en del defekter, blev solgt for kr. 10.000 kontant. han har endnu ikke meddelt, hvad der er sket med den
kontante købesum.
udskrift af e-mailkorrespondance mellem sagsøgte og kurator vedrørende diverse forhold herunder drift
og aktiver fremlægges … kopi af spørgeark med håndskrevne svar fra sagsøgte fremlægges …
udover den fremlagte korrespondance har kurator og sagsøgte også talt sammen pr. telefon den 30. janu-
ar 2015. sagsøgte oplyste da, at selskabets bogføringsmateriale og den bærbare pc, hvorpå der skulle være
bogført er gået tabt i en brand i det kælderrum, hvor det var opbevaret.
… fremlægges kopi af et brev af 6. februar 2015 fra ... boligselskab til sagsøgte, hvoraf fremgår, at der
havde været brand i hans kælderrum.
sagsøgte har oplyst, at selskabet ikke havde nogen bankkonto, at driften i selskabet var indstillet, og at der
ikke var nogen aktiver. det vides ikke, hvornår driften startede eller, hvornår den blev indstillet og hvor-
for.
skat har ved brev af 15. december 2014 … til sj law fremsendt forslag til afkrævning af punktafgifter.
af brevets side 1 fremgår, at det foreslås, at der opkræves en chokoladeafgift på kr. 94.797, og at begrun-
delsen herfor er som følger:
                                                       -4-
            ”vi gennemførte den 20. marts 2014 kontrol af en varebil i færd med at levere jeres varer
            til en kiosk. kontrollen blev gennemført på ….., københavn n.
            vi har konstateret, at selskabet alene er registeret for moms men ikke registreret som vare-
            modtager efter chokoladeafgiftsloven § 10 a, stk. 1, på trods af den foretagne handel med
            slik- og chokoladevarer.
            vi har efterfølgende indkaldt regnskabsmaterialet til brug for kontrol af selskabet men har
            ikke modtaget dette, på trods af rykkere til selskabet samt revisor.”
     af sagsfremstillingen i brevet fremgår af ”sagens faktiske forhold” på side 2 bl.a. følgende:
            ”selskabet var repræsenteret ved p1, som oplyste at være ansat i virksomheden. han er
            desuden bror til selskabets direktør x.
            skat konstaterede, at der i varevognen var en del slikprodukter – vognen var på dette
            tidspunkt under halv fuld.
            repræsentanten forklarede, at han var i gang med at levere bestilte varer til selskabets
            kunder. han forklarede samtidig, at han ikke havde fakturaer med til kunderne men alene
            en leveringsseddel med til dem. det bemærkes, at der heraf alene fremgik varemængde,
            salgspris samt en leveringsadresse. der var ingen oplysninger der kunne identificere køber
            eller sælger eller betalingsoplysninger.
            repræsentanten blev spurgt, hvorfra varerne stammede. han forklarede, at han henter kø-
            retøjet ved virksomhedens registreringsadresse. han får overdraget køretøjets nøgler fra di-
            rektøren og varevognen er på dette tidspunkt fyldt med varer og leveringssedler. han har
            ikke kendskab til selskabets lageradresse eller andre oplysninger om varernes anskaffelse.”
     det fremgår videre af brevet, at skat ved breve af 7. april 2014, 8. maj 2014 og den 11. juli 2014, har
     anmodet om modtagelse af selskabets regnskabsmateriale. dette er oplyst aldrig at være modtaget, hvilket
     jo også understøttes af, at sagsøgte har oplyst, at det er gået tabt i en brand om end branden jo er efter, at
     skat har fremsat anmodning om udlevering af materialet.
     … fremlægges brev af 27. august 2014 fra skat til sø- og handelsretten. det fremgår heraf, at selskabet
     var registeret for moms og selskabsskat.
     selskabet var således ikke registreret som handlende med afgiftspligtige varer eller som arbejdsgiver.
     … fremlægges en udskrift af konkursboets gældbog …”
synspunkter
                                                        -5-
kurator har i sit processkrift til støtte for påstanden blandt andet anført:
     ”… det gøres gældende, at sagsøgte senere end 1 år før fristdagen har deltaget i ledelsen af skyldnerens
     virksomhed.
     det gøres gældende, at sagsøgte har udvist groft uforsvarlig forretningsførelse, og at han er uegnet til at
     deltage i ledelsen af en erhvervsvirksomhed.
     det gøres videre gældende, at det ud fra sagsøgtes handlemåde og omstændighederne i øvrigt vil være ri-
     meligt at pålægge sagsøgte konkurskarantæne for en periode på 3 år. der ses ikke at være særlige grunde,
     som kunne tale for, at konkurskarantæne pålægges for en kortere periode end 3 år.
     til støtte for de anførte anbringender gøres det gældende, at:
           selskabets første årsregnskab for perioden 14. januar 2013 – 31. december 2013 ikke er udarbejdet,
           det er uvist om der overhovedet er bogført – sagsøgte kan således ikke dokumenteres, at det skulle
               have fundet sted, da han har henvist til, at bogføringen skulle ligge på en bærbar pc, som skulle
               være gået tabt i en brand i et kælderrum,
           bogføring og bogføringsbilag således ikke er opbevaret på betryggende vis, idet de er gået tabt i
               nævnte brand,
           sagsøgte har ikke registreret selskabet for andet end moms og selskabsskat selvom der handledes
               med afgiftspligtige varer lige såvel, som der var ansatte,
           selskabet ikke har haft en bankkonto, hvorfor al handel er foregået kontant, hvilket betyder, at kura-
               tor og skat dermed er frataget muligheden for at kontrollere selskabets indtægter og udgifter
               med henblik på konstatering af afgiftspligt, momspligt, selskabsskat og a-skat,
           det ikke kan dokumenteres, at selskabet ikke skulle eje nogen aktiver, da der ingen optegninger er
               over driftsmidler, varelager, tilgodehavender eller andet,
           konkursen ikke ses at være indtrådt på grund af ydre omstændigheder, da den forudgående
               tvangsopløsning på grund af manglende regnskab er årsag hertil, og
           sagsøgte har været registeret i ledelsen af 3 selskaber, som alle er opløst efter endt konkursbehand-
               ling:
                    o    selskab1, cvr-nr. ... dekret afsagt den … 2008. konkursen sluttet og selskabet opløst
                         den 25. februar 2010. sagsøgte var registreret som 2. direktørsuppleant; bilag 19,
                                                    -6-
                  o    selskab2, cvr-nr. ... dekret afsagt den … 2007. konkursen sluttet og selskabet opløst
                       den 04. januar 2011. sagsøgte var medstifter af selskabet og registreret som direktør; bi-
                       lag 20, og
                  o    selskab3, cvr-nr. ... dekret afsagt den … 2009. konkursen sluttet og selskabet opløst
                       den 29. marts 2011. sagsøgte var registreret som direktør for selskabet; bilag 21.
      ...”
sø- og handelsretten skal udtale:
efter de foreliggende oplysninger og da x, som er repræsenteret under sagen ved beskikket
advokat, har taget bekræftende til genmæle over for kurators påstand om pålæg af konkurs-
karantæne, finder retten således som påstået af kurator, at x er uegnet til at lede en er-
hvervsvirksomhed.
herefter, og under hensyn til hans handlemåde og omstændighederne i øvrigt, finder retten,
at det er rimeligt at pålægge x konkurskarantæne, jf. konkurslovens § 157, stk. 1 og 2.
den pålagte karantæne løber i tre år, jf. konkurslovens § 158, stk. 1, og regnes fra det tids-
punkt, hvor kendelsen er endelig.
                                          derfor bestemmes:
x pålægges konkurskarantæne i tre år.
x betaler inden 14 dage fra dato til statskassen sagens omkostninger med 15.000 kr.
                                            jeanette melchior
                                                 (sign.)
                                              ___ ___ ___
                                  udskriftens rigtighed bekræftes
                                      sø- og handelsretten, den
 -7-


text:
udskrift af retsbogen
den 25. november 2011 kl. 12:00 blev retten sat på rettens kontor af retsassessor gert f.
andresen.
der blev foretaget i ikke offentligt retsmøde
sag nr. bs 150-1437/2010:
købstædernes forsikring g/s
grønningen 1
1270 københavn k
og
topdanmark forsikring
borupvang 4
2750 ballerup
mod
nrgi fibernet a/s
(tidl. energi horsens bredbånd a/s)
dusager 22
8200 århus n
og
cisco systems-linksys (asia) pte. ltd.
1 marina boulevard #28-00
singapore 018989 (marina bay)
og
sag nr. bs 150-2008/2010:
herluf damgaard madsen
(damgaard marine)
gludvej 105
8700 horsens
mod
profiber (tidl. energi horsens bredbånd a/s)
dusager 22
8200 århus n
og
cisco systems-linksys (asia) pte. ltd
1 marina boulevard #28-00
singapore 018989 (marina bay)
                                              - 2 -
ingen indkaldt eller mødt.
der blev fremlagt:
    •    replik vedrørende forældelse udfærdiget af advokat børge jørgensen.
    •    procedureindlæg om forældelse udfærdiget af advokat børge jørgensen.
    •    procedureindlæg om forældelse udfærdiget af advokat børge jørgensen.
    •    sagsøgte 1's første procedureindlæg udfærdiget af advokat ulrik christrup.
    •    sagsøgtes andet procedureindlæg udfærdiget af advokat ulrik christrup.
    •    svarskrift vedrørende forældelse og passivitet udfærdiget af advokat peter smith.
    •    sagsøgte 2's første procedureindlæg udfærdiget af advokat peter smith.
    •    mail af 19. august 2011 fra advokat peter smith.
der er rejst spørgsmål om, hvorvidt herluf damgaard madsens eventuelle erstatningskrav er
forældet, og dette spørgsmål er udskilt til særskilt afgørelse.
branden lilleskovej 2, glud, 8700 horsens, opstod den 12. juli 2007. dansk brandteknisk
institut foretog undersøgelse på stedet den 17. juli 2007 efter anmodning fra sydøstjyllands
politi. dansk brandteknisk institut har herefter udfærdiget en rapport af 27. september 2007.
den 18. december 2007 blev der foretaget besigtigelse af brandstedet, hvor damgaard marine
v/herluf damgaard madsen - skadelidte - og repræsentanter fra bygningsbrandforsikringen -
sagsøger 1 og 2 - samt sagsøgte 1, nrgi fibernet a/s og sagsøgte 2, cisco systems-lindsys
(asia) pte. ltd. og dansk brandteknisk institut deltog.
en foreløbig skaderapport blev udfærdiget af cunningham lindsey leif hansen a/s den 28.
december 2007.
der er senere foretaget isoleret bevisoptagelse og afholdt syn og skøn.
mødereferat udfærdiget af advokat anne mette myrup opstrup, som er advokat for
købstædernes forsikring, blev fremsendt til deltagerne i mødet den 9. januar 2008. under
sagens videre forløb var anført, at det blev aftalt mellem parterne, at søren mortensen, dansk
brandteknisk institut, medtog den brændte boks og printpladerne sammen med den af
profiber medbragte nye boks og router til sammenligning. parterne har herefter haft mulighed
for at stille supplerende spørgsmål til søren mortensen. der er ikke tale om et egentligt syn
og skøn, men et supplement til rapporten fra søren mortensen.
i brev af 30. januar 2008 fra advokat jens rostock-jensen til advokat anne mette myrup
opstrup med kopi til advokat ulrik christrup og advokat børge jørgensen er bl.a. anført, at
den foreløbige rapport fra cunningham lindsey af 28. december 2007 belyser, at der er
                                                - 3 -
væsentlige fejl og mangler ved den rapport, som søren b. mortensen fra dansk brandteknisk
institut har udarbejdet, og det er nu klart, at dbi-rapporten snarere baserer sig på antagelser
end fakta.
der blev afsagt
kendelse
efter en samlet vurdering af de i sagen foreliggende oplysninger finder retten ikke grundlag
for at fastslå, at sagsøger 3 - herluf damgaard madsen - i perioden ultimo december 2007 til
primo januar 2008 kendte eller burde kende årsagen til branden og defekten ved
produktet/produkterne og således kunne kvalificere skaden som en produktskade.
da sagsøger 3 har indleveret stævning til retten den 27. december 2010 er hans krav således
ikke forældet.
thi bestemmes:
herluf damgaard madsens eventuelle erstatningskrav er ikke forældet.
sagen udsat.
retten hævet.