text:
- pja
                                      udskrift
                                           af
                         sø- & handelsrettens dombog
                                     ____________
                                     kendelse
afsagt den 2. november 2017
a-21-17
                                 haarslev industries a/s
                                 (advokat marianne granhøj)
                                 mod
                                 oestergaard a/s
                                 (advokat jakob krag nielsen)
       dette er en ekstraheret udgave af kendelsen til brug for offentliggørelse.
hovedforhandlingen af sagen foregik for lukkede døre, jf. retsplejelovens § 29, stk. 1, nr. 3 og
stk. 2.
                                                -2-
retten traf kendelse herom efter anmodning fra haarslev industries a/s, som henviste til, at
der i sagen indgik bilag, som indeholder erhvervshemmeligheder, som skulle gennemgås
under sagen, ligesom der skulle afgives forklaring herom.
efter høring af parterne har retten udarbejdet denne ekstraherede udgave af kendelsen til
brug for offentliggørelse. kendelsen indeholder ikke de forklaringer, der blev afgivet under
retsmøderne, jf. retsplejelovens § 41b, stk. 2., ligesom der er udeladt enkelte ord, navne og
passager i kendelsen i medfør af retsplejelovens § 41e, stk. 4, jf. § 41b, stk. 3, nr. 5.
sagens baggrund og parternes påstande
denne sag, der er anlagt den 23. maj 2017, handler om, hvorvidt oestergaard a/s’ etablering
af konkurrerende virksomhed i forhold til haarslev industries a/s er i strid med markedsfø-
ringsloven.
haarslev industries a/s har under sagen nedlagt følgende påstande:
påstand 1:
det forbydes oestergaard a/s i en periode på tre år at markedsføre og sælge produktionsud-
styr til håndtering af bi-produkter fra slagterier og fiskeindustrien over for og til fysiske
og/eller juridiske personer, der inden for de seneste tre år har købt eller forhandlet om at kø-
be maskiner og reservedele af denne art fra haarslev industries a/s eller haarslev industries
a/s' koncernforbundne selskaber, subsidiært over for og til de juridiske personer, der frem-
går af bilag 12 og hermed koncernforbundne juridiske personer.
påstand 2:
det forbydes oestergaard a/s i en periode på tre år at tage kontakt til, subsidiært at indlede
samarbejde med, fysiske og juridiske personer, der inden for de seneste tre år har samarbej-
det med haarslev industries a/s eller haarslev industries a/s' koncernforbundne selskaber,
herunder som agenter, subsidiært til de juridiske personer, der fremgår af bilag 13 og her-
med koncernforbundne juridiske personer med henblik på samarbejde om fremstilling, mar-
                                               -3-
kedsføring og salg af produktionsudstyr til håndtering af bi-produkter fra slagterier og fiske-
industrien.
påstand 3:
det forbydes oestergaard a/s i en periode på tre år at ansætte og/eller på anden måde påbe-
gynde erhvervsmæssigt samarbejde med personer, ansat i haarslev industries a/s eller
haarslev industries a/s' koncernforbundne selskaber, der inden for de seneste tre år direkte
eller indirekte har beskæftiget sig med fremstilling, markedsføring eller salg af produktions-
udstyr til håndtering af bi-produkter fra slagterier og fiskeindustrien.
påstand 4:
det påbydes oestergaard a/s at afbryde samarbejdet med følgende personer: claus øster-
gaard nielsen, eduard lobian, peter madsen, ebbe hansen, jan w. rasmussen, jesper an-
tonsen, lars clausen, ulrik tubæk nielsen, gestur halldorsson, henrik devantier, erik
poulsen, erik gyrup, yi mei chew, allan jensen, david christensen, brian wisborg og sin
yih goh.
oestergaard a/s har nedlagt følgende påstande:
over for sagsøgers påstand 1:
principalt: afvisning.
subsidiært: forbuddet nægtes fremme.
mere subsidiært: forbuddet fremmes i en kortere periode end tre år og mod sikkerhedsstil-
lelse.
mest subsidiært: forbuddet fremmes mod sikkerhedsstillelse.
over for sagsøgers påstand 2:
principalt: afvisning.
subsidiært: forbuddet nægtes fremme.
mere subsidiært: forbuddet fremmes i en kortere periode end tre år og mod sikkerhedsstil-
lelse.
                                                -4-
mest subsidiært: forbuddet fremmes mod sikkerhedsstillelse.
over for sagsøgers påstand 3:
principalt: afvisning.
subsidiært: forbuddet nægtes fremme.
mere subsidiært: forbuddet fremmes i en kortere periode end tre år og mod sikkerhedsstil-
lelse.
mest subsidiært: forbuddet fremmes mod sikkerhedsstillelse.
over for sagsøgers påstand 4:
principalt: påbuddet nægtes fremme.
subsidiært: påbuddet fremmes mod sikkerhedsstillelse.
oplysninger i sagen
nærmere om sagens parter
haarslev industries a/s (herefter haarslev) fremstiller produktionsudstyr inden for forar-
bejdning af kød- og benmel (rendering), dyrefoder, fiskeolie og fiskemel, bi-produkter fra
bryggerier og destillerier, spildevandsrensning og vegetabilsk olie. haarslev blev grundlagt i
1973 af leif østergaard nielsen og dennes bror mogens. i 1979 blev det nuværende selskab
stiftet, som i dag er et blandt flere. koncernen er igennem årene vokset og var fra 1991 og
frem til 2006 ejet af leif østergaard nielsen sammen med hans to sønner, claus østergaard
nielsen og michael østergaard nielsen. i 2006 solgte leif og michael østergaard nielsen de-
res ejerandele til kapitalfonden odin equity partners. leif østergaard nielsen fratrådte i den
forbindelse som direktør, men indtrådte samtidig i selskabets bestyrelse som menigt med-
lem.
i 2012 solgte odin equity partners deres ejerandele til altor fund iii (herefter altor). partner
i altor, advokat søren dan johansen, indtrådte som bestyrelsesformand den 30. marts 2012,
mens leif østergaard nielsen forblev bestyrelsesmedlem.
leif østergaard nielsen gik ud af bestyrelsen den 14. november 2016
                                                -5-
haarslev havde i 2016 en omsætning på cirka 1.559.368.000 kr. på verdensplan, hvoraf
108.464.000 kr. blev omsat i den danske afdeling.
den 23. november 2016 registrerede leif østergaard nielsen domænenavnet oester-
gaardas.com og den 9. februar 2017 registreredes oestergaard-as.com. selskabet oestergaard
a/s (herefter oestergaard) blev stiftet den 7. februar 2017 af selskabet oestergaard holding
a/s. leif østergaard nielsen er oestergaards direktør. oestergaard, der er i opstartsfasen,
har påbegyndt en produktion inden for håndtering af bi-produkter fra slagterier (rendering)
og fiskeindustrien.
den 21. februar 2017 søgte oestergaard middelfart kommune om dispensation til at opføre
en fabrikshal på 12 meter på adressen fabriksvej 4, 5580 nørre aaby. middelfart kommune
imødekom på et udvalgsmøde den 14. marts 2017 ansøgningen.
i løbet af 2017 har oestergaard rekrutteret en række medarbejdere medarbejdere fra haars-
lev. medarbejderne har forskellig baggrund, herunder inden for salg, design og produktion.
oestergaard købte den 9. august 2017 en række maskintegninger af otto dittmann.
kort introduktion til renderingbranchen
renderingbranchen beskæftiger sig blandt andet med forarbejdning af biprodukter fra slag-
teri- og fiskeindustrien. forarbejdningen sker ved enten våd- eller tørsmeltning. i begge pro-
cesser fyldes biprodukterne i en tryktank (batch koger), der ved 2 bars overtryk opvarmes til
133 °c i 20 minutter. biprodukterne gennemgår herefter yderligere bearbejdning, som det er
vist på tegningen nedenfor.
                                                -6-
branchen har eksisteret i mange år, men processerne blev særligt efter udbruddet af kogal-
skab (bse) i europa mere nuancerede. biprodukterne inddeles nu i tre underkategorier alt
efter, hvad de må anvendes til, herunder forbrænding og dyrefoder og mv.
leif østergaard nielsens virke i perioden 2006 til 2016
i december 2007 købte leif østergaard nielsen aktiemajoriteten i selskabet envikraft a/s
(herefter envikraft) og indtrådte i bestyrelsen. i 2012 blev han direktør. selskabet beskæfti-
gede sig med produktion af forbrændingsanlæg.
i 2009 købte han aktiemajoriteten i selskabet weiss a/s (herefter weiss) og indtrådte som be-
styrelsesformand. i 2010 blev han administrerende direktør. ligesom envikraft beskæftigede
weiss sig med produktion af forbrændingsanlæg. selskabet etablerede i 2010 en designafde-
ling i polen, der blandt andet udførte arbejde for haarslev.
i 2013 solgte leif østergaard nielsen ejerandelene i envikraft og weiss til kapitalfonden
odin equity partners.
i 2008 købte leif østergaard nielsen aktiemajoriteten i selskabet sem stålindustri a/s (her-
efter sem stålindustri), og han indtrådte samtidig i selskabets bestyrelse. sem stålindustri lå
                                                 -7-
på daværende tidspunkt i søndersø, cirka 12 km fra haarslev. leif østergaard nielsen har
siden 2014 været selskabets administrerende direktør.
sem stålindustri beskæftiger sig med hel- og halvautomatiske maskinanlæg, herunder an-
læg til rendering-sektoren.
claus østergaard nielsens virke
da leif og michael østergaard nielsen solgte deres ejerandele i haarslev til odin equity
partners i 2006, forblev claus østergaard nielsen kapitalejer og tiltrådte som selskabets ad-
ministrerende direktør den 13. december 2006. i forbindelse med ansættelsen blev han un-
derlagt konkurrence-, kunde- og jobklausuler.
den 14. november 2016 fratrådte claus østergaard nielsen som administrerende direktør.
udstrækningen af claus østergaard nielsens konkurrence-, kunde- og jobklausuler er gen-
stand for en verserende voldgiftssag mellem et haarslev koncernforbundet selskab og claus
østergaard nielsen.
claus østergaard nielsen var i perioden 2009-2013 bestyrelsesmedlem i weiss.
de rekrutterede medarbejdere
oestergaard har henover 2017 rekrutteret en række medarbejdere fra haarslev. medarbejde-
re har forskellige baggrunde, men er generelt karakteriserede ved at have lange ansættelser i
haarslev bag sig.
de første fire, der blev ansat med start i april 2017, var ebbe bruntse hansen, peter madsen,
jesper dyhr antonsen og jan wædele rasmussen.
ebbe bruntse hansen er uddannet maskinmester og nåede at være ansat i haarslev i knap 33
år. de sidste år i haarslev var han sales manager i england og i norden. ebbe bruntse han-
sen har afgivet vidneforklaring under sagen.
                                                -8-
peter madsen er uddannet maskiningeniør og var ansat i haarslev i knap 27 år. i de sidste 10
til 15 år var han beskæftiget i salgsafdelingen. peter madsen har afgivet vidneforklaring un-
der sagen.
jesper dyhr antonsen er uddannet maskiningeniør i 1997, og blev herefter ansat i haarslev. i
de sidste par år var han beskæftiget med interne projekter i virksomheden. jesper dyhr an-
tonsen har afgivet vidneforklaring under sagen.
for så vidt angår jan wædele rasmussen har han ligesom de øvrige medarbejdere, lars
clausen, gestur halldorsson og erik gyrup, ikke afgivet vidneforklaring under sagen, da
parterne har enedes om, at de nedenstående skriftlige forklaringer, der er gengivet i oester-
gaards duplik af 18. august 2017, kan lægges til grund.
 -9-                                                    - 10 -
den 7. juni 2017 blev der afholdt et fællesmøde hos oestergaard, hvor dele af oestergaards
medarbejderstab, leif østergaard nielsen samt advokat jakob krag nielsen og advokat
rasmus vang deltog. alle selskabets medarbejdere underskrev efterfølgende en erklæring
vedrørende anvendelse af information fra tidligere arbejdsgivere.
de fratrådte medarbejderes it-aktiviteter før og under opsigelsesperioden har været gjort til
genstand for parternes bevisførelse. haarslev har til brug for sagen udarbejdet nedenstående
bilag (udeladt i medfør af retsplejelovens § 41e, stk. 4, jf. § 41b, stk. 3, nr. 5), der viser et uddrag af
de pågældende medarbejderes it-aktivitet umiddelbart inden deres fratrædelse.
mødet med x… (udeladt i medfør af retsplejelovens § 41e, stk. 4, § 41 b, stk. 3, nr. 5)
den 13. maj 2017 mødtes oestergaard med repræsentanter fra selskabet x….. til stede på
mødet var udover repræsentanterne fra x …..: leif østergaard nielsen, claus østergaard
nielsen, yi mei chew, ebbe bruntse hansen, ulrik tubæk og eduard lobian. på mødet præ-
senterede oestergaard et layoutprojekt med en mulig løsning på et system, som x….. var in-
teresseret i.
eduard lobian var på daværende tidspunkt haarslevs general manager i rusland. haarslev
havde forinden været i dialog med x… om levering af et større rendering-anlæg til rusland.
det er under sagen ubestridt, at deltagerne på mødet på afstand blev overvåget af et eksternt
sikkerhedsfirma, som haarslev havde kontraheret med. det pågældende sikkerhedsfirma
havde ligeledes foretaget andre overvågningsskridt, herunder bl.a. installeret gps-udstyr på
biler tilhørende leif østergaard nielsen, claus østergaard nielsen og egon w. rasmussen.
                                                   - 11 -
oestergaard har under sagen fremlagt en erklæring af 16. august 2017, der er udarbejdet af
deloitte, som angiver, at der er en tabsrisiko på ca. 94 mio. kr., hvis der meddeles forbud og
påbud i overensstemmelse med haarslevs påstande.
forklaringer
der er under sagen afgivet forklaring af søren johansen, michael kaalund, leif østergaard
nielsen, claus østergaard nielsen, henning haugaard, ebbe bruntse hansen, peter mad-
sen, jesper dyhr antonsen, henrik devantier, egon w. rasmussen, ulrik tubæk nielsen,
thomas hepworth, erik poulsen og lars gynthersen.
[… de afgivne forklaringer er udeladt, jf. § 41 b, stk. 2, nr. 4]
parternes synspunkter
for haarslev er der i det væsentlige procederet i overensstemmelse med påstandsdokument
af 14. september 2017, hvoraf blandt andet fremgår:
”2.    anbringender
2.1    retsstridig adfærd
haarslev gør overordnet gældende, at de handlinger, som foretages af oestergaard, er i strid med
markedsføringsloven. oestergaards ageren kvalificerer således efter haarslevs opfattelse til en over-
trædelse af markedsføringslovens regler, herunder særligt dennes § 1 (i dag § 3).
oestergaard har etableret sig i ”haarslevs baghave", og ved brug af nøje udvalgte – og af oestergaard
erkendt rekrutterede - tidligere haarslev medarbejdere, snyltes på den knowhow om tekniske forhold,
kunder og anden efter markedsføringsloven beskyttet information og viden fra haarslev, som er ind-
samlet og anvendt i strid med god markedsføringsskik.
ved den blotte overtagelse og anvendelse af et betydeligt antal nøje udvalgte og simultant rekruttere-
de nøglepersoner opnår oestergaard en markant og uberettiget konkurrencefordel, der medfører, at
selskabet kan komme hurtigere og mere effektivt på markedet, end hvis selskabet havde handlet in-
den for lovens grænser.
                                                      - 12 -
det er denne fremgangsmåde - hverken mere eller mindre – haarslev søger bremset med denne sag,
og som er udtrykt i de nedlagte påstande.
haarslev har som enhver anden aktør en berettiget og efter lovgivningen beskyttet interesse i domsto-
lenes værn mod utilbørlig markedsadfærd, og oestergaards forsøg på at bagatellisere de begåede an-
slag ved komparative øjeblikssammenligninger af haarslevs respektive oestergaards størrelser, totale
antal medarbejdere globalt etc., har ingen legitim basis. tværtimod synes synspunkterne nærmest at
indikere en ganske misforstået opfattelse af, at en mellemstor aktør skulle behandles lempeligere i sine
efter dansk ret bestående forpligtelser, hvilket der selvsagt ingen basis er for. haarslev anser blot dette
for et af utallige forsøg fra oestergaards side på at fjerne fokus fra sagens kerne.
oestergaards adfærd har givet oestergaard en helt åbenbar og uberettiget konkurrencemæssig fordel.
dette illustreres af, at selskabet allerede inden aflæggelse af sit første årsregnskab har igangsat sin
produktion med henblik på at kunne levere produkter til sine kunder, hvilket i sig selv viser, at sel-
skabet ikke drives på lovlig og sædvanlig vis, da det i så fald ikke ville have været muligt at have ud-
viklet et produktsortiment, bearbejdet markedet, oparbejdet en kundegruppe etc. på så kort tid.
dette har alene været muliggjort som følge af den i oestergaard ansatte stab, ligesom leif østergaard
nielsen yderligere og på utilbørlig vis har kunnet udnytte sin egen personlige viden om haarslev fra
dette selskabs oprindelige stiftelse, gennem hans mangeårige personlige ledelse efterfulgt af en bety-
delig årrække, og - gennem flere på hinanden følgende ejerskifter - sæde i haarslevs bestyrelse.
hvis leif østergaard nielsen havde villet drive sin nye virksomhed på helt almindelige og markeds-
konforme betingelser, hvor han loyalt trak på sit eget personlige kendskab til produktionsan-
lægs/renderingsbrachen fortoner det sig ganske, hvorfor det netop skulle være påkrævet at anlægge
sin fabrik i cykelafstand til sit afhændede livsværk for herefter at iværksætte, at den absolutte base og
initialt rekrutterede kernestab skulle komme fra – haarslev.
det har kun rod i én forklaring. leif østergaard nielsen – og dermed oestergaard – er fuldt bevidst
om, at forudsætningerne for, at komme helt accelereret fra start med en unik position i markedet er
netop virksomhedens medarbejdere: medarbejdere med den relevante og så vitale know-how for at
forstå de tekniske aspekter ud fra såvel et produktions- som kundeperspektiv.
oestergaards egne handlinger bekræfter og dokumenterer dette, uanset de tusindvis af sider papir,
oestergaard har forsøgt at dynge denne sag til med.
med påfaldende – og ganske vildledende - bestræbelser har oestergaard således forsøgt at gøre den
komplekse produktionsanlægs-/renderingforretning til ren commodity, nærmest tilgængelig for en-
hver, der evner at slå op i en produktbeskrivelse og generisk kundeliste.
det gøres til støtte for de nedlagte påstande gældende, at oestergaard ved sin retsstridige adfærd
nødvendiggør, at haarslevs rettigheder beskyttes med nedlæggelsen af forbud, og de i retsplejelovens
§ 413 indeholdte betingelser er opfyldte, jf. nærmere nedenfor.
oestergaards retsstridige handlinger har foreløbigt udmøntet sig på følgende vis:
2.2     kollektivt anslag
oestergaard opnår ved det systematisk tilrettelagte kollektive anslag et væsentligt tidsmæssigt for-
spring ved opstarten af den med haarslev konkurrerende virksomhed. det giver oestergaard en ikke
ubetydelig fordel i konkurrencen, herunder også fordi haarslevs konkurrenceevne er svækket som
følge af det kollektive anslag. det kollektive angreb repræsenterer et illoyalt angreb på haarslevs
                                                     - 13 -
markedsposition, og der er væsentlig risiko for en betydelig skadesvirkning for haarslev med tab af
markedsandele til følge. det gælder i særdeleshed i den omhandlede branche, hvor medarbejdernes
viden omkring de tekniske aspekter ud fra et produktions- og kundeperspektiv er helt essentielle pa-
rametre. det målrettede hvervetogt fra oestergaards side har netop været rettet mod haarslevs abso-
lutte nøglekompetencer, og der er reel grund til at befrygte, at oestergaard fortsætter med målrettet at
suge central know-how fra haarslev med henblik på at opnå en utilbørlig konkurrencefordel i marke-
det.
når etableringen af oestergaard tillige er dokumenteret etableret med en altovervejende personale-
sammensætning direkte fra haarslev, ledsaget af direkte og målrettet kontakt til haarslevs kunder og
forretningsforbindelser, og når der i øvrigt henses til, at oestergaard som erklæret mål har til hensigt
at producere små og mellemstore renderingsanlæg i direkte konkurrence med haarslev, foreligger der
et evident brud på markedsføringsloven samt en sandsynliggjort risiko for fortsatte krænkelser.
oestergaard har alt andet end udvist passende tilbageholdenhed, hvilket blandt andet illustreres af
det markante eksempel, hvor oestergaard har afholdt møde med en af haarslevs russiske kunder
(x…) med deltagelse af haarslevs på dette tidspunkt ansatte russiske general manager. at holde mø-
de med en konkurrents kunde under tilstedeværelse af både konkurrentens – aktuelt ansatte - øverste
lokale landechef og konkurrentens tidligere direktør, som man er fuldt vidende om er begrænset af
konkurrence og kundeklausuler, viser med al tydelighed, at der ikke er grænser for, hvor langt
oestergaard vil gå for at skabe sig en utilbørlig konkurrencefordel.
det gøres gældende, at oestergaard er ansvarlig for det kollektive anslag, hvorefter foreløbigt 13
medarbejdere har opsagt deres stillinger ved haarslev og nu arbejder for oestergaard. alene på bag-
grund af de allerede kendte handlinger foretaget af visse af disse medarbejdere er der udført konkur-
rencehandlinger af tidligere ansatte efter samtidige opsigelser, hvilket udgør et skærpende element i
bedømmelsen af overtrædelsen af god markedsføringsskik, jf. markedsføringslovens § 1 (nu § 3).
haarslev gør gældende, at det er misvisende, når oestergaard under sagen har forsøgt at legitimere
oestergaards adfærd med baggrund i, at de rekrutterede medarbejdere ikke var underlagt kunde- og
konkurrenceklausuler.
dette er ikke afgørende for vurderingen af, om et kollektivt anslag konstituerer brud på markedsfø-
ringsloven. afgørende herfor er, om anslaget efter sin kraft og styrke reelt er egnet til at skabe en util-
børlig markedsfordel i strid med god markedsføringsskik. dette må entydigt anses for tilfældet. da
der i øvrigt ses et klart mønster i, at oestergaard rekrutterer i takt med etableringsfasens fremdrift, og
da fortsatte rekrutteringer er pågået over adskillige måneder, er der intet der tyder på, at sagsøgte ag-
ter at indstille disse anslag – tværtimod. kun ved sø- og handelsrettens nedlæggelse af forbud kan
disse retsstridige handlinger bringes til ophør.
det gøres endvidere gældende, at det udgør en yderst skærpende omstændighed ved bedømmelse af
oestergaards handlinger, at selskabet uden tøven har befundet sig i møder med sagsøgers russiske
kunde i samvær med leif østergaard nielsen under tilstedeværelse af claus østergaard nielsen og
eduard lobian, der var underlagt henholdsvis konkurrenceklausuler og ansættelsesretlig loyalitets-
pligt overfor haarslev, hvilket oestergaard var fuldt vidende om.
det kan endvidere lægges til grund, at haarslev i umiddelbar tidmæssig sammenhæng hermed tabte
den omhandlede ordre, som den russiske kunde ellers havde givet haarslev mundtligt tilsagn om.
oestergaard har ikke formået at give nogen form for plausibel forklaring på claus østergaard niel-
sens og eduard lobians tilstedeværelse i mødet. en sådan forklaring eksisterer selvsagt heller ikke, og
oestergaard er direkte ansvarlig for disse krænkelser af haarslevs rettigheder. desuden har oester-
                                                     - 14 -
gaard oplyst, at det var på grund af haarslev, at man angiveligt trak sig fra kunden (ekstraktens side
19 øverst), uagtet at oestergaard grundet deltagerkredsen på alle måder var fuldt vidende om haars-
lev igangværende relationer til kunden. også denne af oestergaard angivne forklaring er derfor me-
ningsløs.
2.3     udnyttelse af haarslevs forretningshemmeligheder
gennem mange års involvering i haarslev-koncernen har leif østergaard nielsen opnået et unikt
kendskab til virksomheden og dens forretningsmodel. det gøres gældende, at leif østergaard nielsen
i kraft af sit bestyrelseshverv i haarslev havde indgående kendskab i alle betydende strategiske for-
hold i virksomheden.
denne meget dybe indsigt, herunder relateret til kunde- og produktionstekniske forhold, gør sig til-
svarende gældende for hovedparten af de medarbejdere, som er blevet aktivt hvervet af oestergaard i
umiddelbar forbindelse med selskabets etablering. de har sammen en særlig viden om haarslevs
virksomhed, herunder en unik viden om virksomhedens forretningsgrundlag, anlæg, processer, sam-
arbejdspartnere, forretningsforbindelser, dækningsbidrag, kalkulationer, priser mv.
disse forretningshemmeligheder udnyttes i dag i forbindelse med den af oestergaard drevne virk-
somhed, og der opnås herved en væsentlig konkurrencemæssig fordel i strid med markedsføringslo-
ven.
at oestergaard har fremlagt flere hundrede siders "offentlige ringelister" ændrer ikke på det faktum,
at de hvervede nøglemedarbejdere har en helt unik viden og indgang til haarslevs kunder og andre
forretningsforbindelser mv.
det ændrer heller ikke herpå, at oestergaard efterfølgende – og med advokaters medvirken – har
holdt møder og produceret erklæringer, som oestergaards medarbejdere har skrevet under på.
tværtimod vidner behovet for sådanne erklæringer om et problematisk fokus fra virksomhedens side,
der da heller ikke harmonerer med de ufortrødent fortsatte aktiviteter vendt mod haarslevs kunde-
kreds, som vidner vil redegøre for under den mundtlige forhandling.
det gøres gældende, at oestergaard anvender, eller har til hensigt at anvende, de samme leverandø-
rer, agenter og andre forretningsmæssige forbindelser som haarslev. derudover henvender oester-
gaard sig til den samme kundekreds som haarslev. den utilbørlige direkte kontakt haarslevs tidligere
medarbejdere har til kunder og forretningsforbindelser, og hvor de udnytter den unikke viden og
indgang de har til disse med henblik på at skabe en uberettiget fordel for oestergaard, udgør et klart
brud på markedsføringsloven.
som et åbenbart forsøg på at nedtone betydningen af medarbejdernes viden og know-how, har sag-
søgte fremlagt en bog om renderingbranchen og beskrivelse af udvalgte processer (ekstraktens side
456-838). renderingsbranchen er en videnstung branche og for at være i stand til at tegne, udvikle,
producere og idriftsætte procesanlæg, kræves blandt andet en stor indsigt i og viden om teknologi og
tekniske detaljer samt, hvordan et specifikt anlæg skal sættes sammen. med almindelig produktions-
teknisk indsigt, passende maskinpark samt et fyldestgørende tegningssæt vil det være muligt for en
jern- og metalvirksomhed (antageligt enhver industri virksomhed) at producere industrimaskiner til
brug for håndtering af animalske bi-produkter.
dette er imidlertid langtfra tilstrækkeligt for at kunne drive virksomhed endsige opnå succes i rende-
ringbranchen. viden omkring blandt andet dimensionering af anlæg og de procesmæssige udfordrin-
ger, der uvægerligt opstår, når anlægget sættes i drift, er helt central. det er yderst begrænset, hvad
der findes af litteratur om renderingprocesser, og den litteratur som findes er ikke detaljeret nok til at
sikre en korrekt dimensionering og idriftsættelse. det er viden, som er nødvendig at opbygge gennem
                                                       - 15 -
en årrække, og som er lagret hos de enkelte medarbejdere. sagsøgtes opfordring (n) anses hermed for
besvaret.
2.4     risiko for fortsat overtrædelse af markedsføringsloven
der er enighed om, at oestergaard driver konkurrerende virksomhed, og det gøres gældende, at
oestergaard i den forbindelse utilbørligt udnytter de konkurrencefordele, der opnås som følge af leif
østergaard nielsens og de hvervede medarbejderes indgående kendskab til haarslevs virksomhed,
og de konkurrencefordele, der opnås ved det kollektive anslag og den direkte kontakt til haarslevs
kunder og øvrige forretningsforbindelser.
oestergaard har derfor overtrådt og overtræder fortsat markedsføringsloven. haarslev har redegjort
for og dokumenteret …, hvorledes de hvervede medarbejdere i umiddelbar tilknytning til deres opsi-
gelser har sendt materiale til sig selv, har slettet samme mails og er tilgået fortrolig kunde-
/strategimateriale. de af oestergaard efterfølgende udarbejdede erklæringer i forsøget på at hin-
dre/skjule et (fortsat) misbrug af fortrolig information afbøder ikke de for haarslev såvel latente som
aktualiserede risici og skader, som allerede har udmøntet sig i tabte kunder og ordrer.
det gøres supplerende gældende, at det er godtgjort (eller som minimum sandsynliggjort), at oester-
gaard vil fortsætte disse handlinger samt udvide omfanget af handlinger, der strider mod markedsfø-
ringslovens regler, herunder eksempelvis ved at kontakte flere af haarslevs kunder, leverandører og
andre forretningsforbindelser og at foranledige at yderligere medarbejdere ved haarslev opsiger de-
res stillinger.
leif østergaard nielsens forsøg på i svarskriftet at beskrive at have forladt industrien og kendskabet
til haarslev i en periode på 10 år er et tankevækkende bevis på den sandhedsværdi, der skal tillægges
oestergaards udsagn i denne sag. leif østergaard nielsen har frem til ultimo 2016 – få måneder før
etableringen af oestergaard – siddet i haarslevs bestyrelse med fuld adgang til at drøfte ethvert stra-
tegisk forhold, gennemgang af salgs- og kundeforhold, alt sammen under den daglige ledelse af hans
egen søn; administrerende direktør claus østergaard nielsen. at der herefter i de senere processkrif-
ter tegnes en ny og yderligere historie om en række virksomheder, som leif østergaard nielsen me-
ner at have drevet i fri konkurrence med haarslev, hvorved haarslev skulle have accepteret lovmæs-
sige krænkelser, savner naturligvis enhver form for lødighed og relevans for de i sagen indeholdte
krænkelser.
desuagtet vidner de på et meget sent tidspunkt tilstødte argumenter om et ganske påfaldende strate-
giskifte i sagen, som haarslev selvsagt ser frem til at afæske leif østergaard nielsen og claus øster-
gaard nielsen nærmere forklaringer om under den mundtlige forhandling.
2.5     betingelserne for midlertidigt forbud er opfyldt
som beskrevet ovenfor pågår der allerede en adfærd i strid med markedsføringslovens regler ved
driften af oestergaards virksomhed. der er grund til at antage, at oestergaards overtrædelser af mar-
kedsføringsloven fortsætter, hvis ikke der gribes ind.
det vil således være forbundet med risiko for stort tab, såfremt haarslev henvises til at gøre sine ret-
tigheder gældende ved almindelig rettergang frem for ved et midlertidigt forbud, der kan gennemfø-
res hurtigt.
oestergaards handlinger medfører risiko for, at haarslev mister store og betydningsfulde kunder og
forretningsforbindelser samt yderligere vigtige medarbejdere med deraf følgende stort videnstab for
haarslev. den skade som tab af kunder, forretningsforbindelser og yderligere medarbejdere medfører
kan ikke efterfølgende erstattes.
                                                     - 16 -
det gøres gældende, at det er godtgjort (eller som minimum sandsynliggjort), at det af hensyn til at
undgå fortsat overtrædelse af markedsføringslovens regler er påkrævet, at der gribes ind over for
oestergaard, før omfanget af overtrædelserne udvides. formålet om at undgå overtrædelse af mar-
kedsføringslovens regler ville forspildes, hvis der skulle gribes ind over for oestergaard efter almin-
delig rettergang, og oestergaard har ikke vist nogen form for anerkendelse af de begåede krænkelser,
hvilket i sig selv sandsynliggør fortsat retsstridig ageren.
da der allerede på nuværende tidspunkt pågår krænkelse af haarslevs rettigheder, og da et hurtigt
indgreb effektivt vil kunne stoppe disse krænkelser, er betingelserne for midlertidigt forbud efter
retsplejelovens § 413 opfyldt. haarslev gør således gældende, at det må anses for godtgjort og i alle til-
fælde klart sandsynliggjort, 1) at haarslev har den ret, der søges beskyttet ved forbuddene og påbud-
dene, 2) at oestergaards adfærd nødvendiggør, at der meddeles forbud og/eller påbud, og 3) at haars-
levs mulighed for at opnå sin ret vil forspildes, hvis haarslev henvises til at afvente almindelig retter-
gang.
haarslev anmoder derfor om sø- og handelsrettens bistand til at få nedlagt behørigt forbud/påbud
mod krænkelserne, jf. de af haarslev nedlagte påstande.
2.6    forbud uden sikkerhedsstillelse
det gøres gældende, at sikkerhedsstillelse ikke er påkrævet, idet haarslev har enten godtgjort eller
overvejende sandsynliggjort overtrædelserne af markedsføringsloven ved de ovenfor nævnte hand-
linger. der er endvidere i en række tilfælde tale om forsætlige krænkelser fra oestergaards side (kol-
lektive anslag, x… mv.).
oestergaard anfører i skriftvekslingen, at en meget stor del af oestergaards investering vil være tabt,
såfremt retten måtte give haarslev medhold i sine forbuds- og påbudspåstande, og oestergaard har i
den forbindelse rekvireret erklæring fra revisor (…). hvad oestergaard har valgt at investere i at star-
te konkurrerende virksomhed op synes irrelevant og ses vanskeligt at skulle overvæltes på haarslev i
form af krav om sikkerhedsstillelse. med henvisning til den energi oestergaard har lagt i at beskrive
størrelsen af haarslevs virksomhed, fremtræder et krav om sikkerhedsstillelse fra oestergaards side
endvidere temmelig uforeneligt med de synspunkter, der i øvrigt anlægges.
2.7 oestergaards indsigelser over for haarslevs påstande
oestergaard gør fejlagtigt gældende, at haarslev med forbudssagen søger at hindre oestergaard i at
drive konkurrerende virksomhed, og at konsekvensen af at fremme forbuddene vil være en lukning af
oestergaard, jf. også den af oestergaard fremlagte erklæring fra revisor...
der er ikke dækning for dette synspunkt baseret på indholdet af haarslevs påstande. det fremgår ty-
deligt af formuleringen af haarslevs påstande, at det ikke er tilfældet, og haarslev har endvidere med
de i replikken reviderede påstande imødekommet oestergaards synspunkter i henseende til yderlige-
re indsnævring og præcision af dækningsomfang.
                                                      - 17 -
det meget omfattende materiale oestergaard har fremlagt i henseende til generiske kundelister med
videre, viser da også, at bilag 12 og 13 kun udtrykker et udsnit af det langt bredere marked, som
oestergaard fortsat på legal vis vil have mulighed for at attakere. der er ganske enkelt ikke dækning
for oestergaards forsøg på at udlede haarslevs påstande som altomfattende, uanset at dette findes
opportunt. hertil kommer, at det selvsagt tilkommer sø- og handelsretten at justere forbuddenes
rækkevidde, hvis retten vurderer dette rettest.
oestergaard gør gældende, at haarslevs påstande 1-3 bør afvises med henvisning til, at de skulle være
for brede og uklare. det bestrides, og haarslev har netop indskrænket påstandene, så de ikke er brede
og generelt afskærer oestergaard fra at konkurrere. påstand 1-2 vedrører haarslevs kunder og forret-
ningsforbindelser og forhindrer naturligvis ikke oestergaard i at have samhandel med andre virk-
somheder.
oestergaard anfører herudover, at forbuddene og påbuddene må nægtes fremme blandt andet med
henvisning til, at det er over 10 år siden, at leif østergaard nielsen deltog i den daglige drift af haars-
lev, og at leif østergaard nielsen gennem sit hverv som menigt bestyrelsesmedlem alene haft en
overordnet indsigt i haarslevs drift og udvikling. det er bestridt af haarslev, og leif østergaard niel-
sen har som bestyrelsesmedlem helt frem til ultimo 2016 haft et særdeles indgående kendskab til
haarslevs virksomhed, herunder haarslevs kunder. oestergaard synes i øvrigt i sin argumentation
igen fejlagtigt at lægge til grund, at haarslev skulle være af den opfattelse, at leif østergaard nielsen
ikke må konkurrere.
i øvrigt er de af oestergaard anlagte synspunkter om total markedsfortrængning og hindring af udø-
velse af erhverv på direkte kollisionskurs med de synspunkter, oestergaard selv anlægger om angive-
ligt i en betydelig årrække at have ageret i direkte konkurrence med haarslev, herunder særligt via
sem stålindustri a/s.
haarslev søger ikke med de nedlagte forbud at hindre oestergaard i at drive (lovlig) konkurrence. det
er den utilbørlige fremgangsmåde og overtrædelse af markedsføringsloven, som haarslev med for-
buddene og påbuddene ønsker stoppet.
2.8 overvågning
                                                     - 18 -
oestergaard har i processkrift a anført, at ”personer med tilknytning til oestergaard eller familien
østergaard nielsen” har været udsat for retsstridig overvågning, og at der skulle være sammenhæng
mellem en sådant påstået retsstridig overvågning og oplysningerne i nærværende sag. dette bestrides.
synspunkterne herom er i øvrigt ganske irrelevante for sagen og er tillige fremsat uden nogen sam-
menhæng med de af oestergaard nedlagte påstande og anbringender. haarslev kan kun opfatte det
anførte som endnu et af oestergaards forsøg på at fjerne fokus fra sagens hovedproblemstillinger og
forestående retlige pådømmelse af oestergaards handlinger.”
for oestergaard er der i det væsentlige procederet i overensstemmelse med sammenfattende
processkrift af 14. september 2017, hvoraf blandt andet fremgår:
”4.    anbringender
4.1 haarslevs påstande 1-3 bør afvises
haarslevs påstande 1-3 er uklare og for brede og kan ikke tages under påkendelse.
fælles for påstandene 1, 2 og 3 gælder, at afgrænsningen af begrebet ”produktionsudstyr” er ikke klar,
ligesom afgrænsningen af selve industrien heller ikke er det (”produktionsudstyr til håndtering af bi-
produkter fra slagterier og fiskeindustrien”). dette særligt, når overtrædelse af et eventuelt forbud er
forbundet med alvorlige sanktioner (bøde eller fængsel).
det gælder videre, at angivelsen af ”fysiske og/eller juridiske personer, der inden for de seneste 3 år
har købt eller forhandlet om at købe maskiner og reservedele af denne art fra haarslev industries a/s
eller haarslev a/s’ koncernforbundne selskaber” i påstand 1 er uklar, idet relevante subjekter ikke er
konkret identificeret. dette særligt, når overtrædelse af et eventuelt forbud er forbundet med alvorlige
sanktioner (bøde eller fængsel). oestergaard har ingen mulighed for at vide præcist, hvilke fysiske
og/eller juridiske personer, der har købt eller forhandlet om at købe maskiner og reservedele af haars-
lev-koncernen. en præcis oplistning af, hvilke juridiske og/eller fysiske personer det er, haarslev me-
ner, at oestergaard skal forbydes at tage kontakt til, er påkrævet.
tilsvarende gælder for påstand 2 blandt andet i forhold til formuleringen ”at tage kontakt til, subsi-
diært at indlede samarbejde med, fysiske og juridiske personer, der inden for de seneste tre år har
samarbejdet med haarslev industries a/s eller haarslev industries a/s' koncernforbundne selskaber,
herunder som agenter”.
                                                    - 19 -
også angivelsen af ”personer, ansat i haarslev industries a/s eller haarslev a/s’ koncernforbundne
selskaber, der inden for de seneste 3 år, …, direkte eller indirekte har beskæftiget sig med fremstilling,
markedsføring eller salg af produktionsudstyr til håndtering af bi-produkter fra slagterier og fiskein-
dustrien” i påstand 3 er uklar. dette særligt, når overtrædelse af et eventuelt forbud er forbundet med
alvorlige sanktioner (bøde eller fængsel). oestergaard har ingen mulighed for præcis at vide, hvilke
personer, der er ansat i haarslev-koncernen, og som inden for de seneste tre år direkte eller indirekte
har beskæftiget sig med fremstilling, markedsføring eller salg af produktionsudstyr til håndtering af
bi-produkter fra slagterier og fiskeindustrien. en præcis oplistning af, hvilke fysiske personer, det er,
haarslev mener, at oestergaard skal forbydes at ansætte og/eller på anden måde påbegynde er-
hvervsmæssigt samarbejde med, er påkrævet.
herudover er de anførte navne i bilag 12 og bilag 13 ikke entydige. selvom oestergaard i de fleste til-
fælde måske kan gætte sig til, hvilken virksomhed, som haarslev har tænkt på, er angivelserne i bilag
12 og bilag 13 ikke tilstrækkelige til at kunne danne grundlag for et forbud. dette særligt, når over-
trædelse af et eventuelt forbud er forbundet med alvorlige sanktioner (bøde eller fængsel).
4.2 forbud og påbud bør nægtes fremme
4.2.1 haarslev har ikke dokumenteret at have rettigheder, som oestergaard krænker (retsplejelovens §
413, nr. 1)
det er over 10 år siden, at leif østergaard nielsen deltog i den daglige drift af haarslev, herunder
havde daglig kontakt med haarslevs medarbejdere, kunder og samarbejdspartnere.
leif østergaard nielsen har gennem sit hverv som menigt bestyrelsesmedlem alene haft en overord-
net indsigt i haarslevs drift og udvikling.
det er klart og har i sagens natur altid været kendeligt for haarslev og altor, at en person med leif
østergaard nielsens mangeårige branchekendskab er i stand til at starte en konkurrerende virksom-
hed. dette har imidlertid aldrig affødt noget ønske om, at leif østergaard nielsen skulle påtage sig
nogen form for konkurrencebegrænsende forpligtelser i tilknytning til sit bestyrelseshverv hos haars-
lev. situationen var modsat for claus østergaard nielsen, som haarslev/altor krævede underlagde
sig en konkurrenceklausul.
                                                      - 20 -
leif østergaard nielsen er således fri til at starte en virksomhed – oestergaard - som konkurrerer med
haarslev, og leif østergaard nielsen er i denne forbindelse fri til at anvende sit branchekendskab,
som er opbygget gennem mange år.
det bemærkes i forlængelse heraf, at leif østergaard nielsen ikke gik på pension efter salget af haars-
lev og sin fratræden som direktør. tværtimod. leif østergaard nielsen fortsatte kontinuerligt relevant
virksomhedsdrift ved at opkøbe og drive tre virksomheder, der (ligesom haarslev) beskæftigede sig
med fremstilling af procesanlæg.
sem stålindustri a/s, som ligesom haarslev var baseret i søndersø på fyn, producerede blandt andet
maskiner til rendering-sektoren, og envikraft a/s beskæftigede sig med produktion af procesanlæg til
forbrænding af blandt andet animalske bi-produkter. dette var haarslev fuldt bekendt med og gjorde
ikke indsigelser herimod. heller ikke når medarbejdere skiftede job fra haarslev til sem stålindustri
a/s, hvilket skete flere gange. haarslev afholdt sig heller ikke fra at hverve medarbejdere fra sem
stålindustri a/s.
leif østergaard nielsens kontinuerlige arbejde med produktion af maskiner til brug i procesindustri-
en, herunder i rendering-branchen, gjorde det naturligvis lettere for leif østergaard nielsen at etable-
re en ny virksomhed inden for denne industri. det er imidlertid ikke retsstridigt.
efter sin fratræden som bestyrelsesmedlem i haarslev i slutningen af 2016 påbegyndte leif øster-
gaard nielsen sine forberedelser til at stifte oestergaard og var i den forbindelse på flere udlandsrejser
for at finde den rigtige lokation for oestergaard. leif østergaard nielsen har ansvaret for den daglige
drift af oestergaard og har også selv forestået ansættelserne af medarbejderne samt forestået indkøbet
af de nødvendige maskiner til opbygningen af produktionsapparatet hos oestergaard.
oestergaard er fri til at beskæftige medarbejdere for så vidt, (i) at disse ikke er underlagt nogen rele-
vant konkurrence- eller kundeklausul, (ii) at selve rekrutteringen sker på ordentlig vis, og (iii) at med-
arbejderne ikke anvender information, som tilhører deres tidligere arbejdergiver.
ingen af de haarslev-ansatte, som oestergaard i dag beskæftiger, har været underlagt nogen konkur-
rence- eller kundeklausul. oestergaard går derfor ud fra, at haarslev er enig i, at disse alle har været
frie til at skifte til en konkurrerende virksomhed og derfra på ordentlig vis at kontakte potentielle
kunder, herunder kunder som deres tidligere arbejdsgivere også har haft samhandel med.
                                                    - 21 -
i relation til selve rekrutteringen bemærkes det, at ingen af de tidligere haarslev medarbejdere, som
oestergaard har ansat, kommer fra haarslevs ledelse. der er tale om medarbejdere fra produktions-
og specialist-stillinger, hvor haarslev – som det fremgår af bilag d– i forvejen har ansat adskillige til-
svarende medarbejdere. nogle af de medarbejdere, der er skiftet til oestergaard, har opsagt deres stil-
ling efter at have talt med hinanden, mens andre er kommet drypvis. medarbejderne har ikke udgjort
nogen samlet enhed eller afdeling hos haarslev, og de efterlader ikke et kompetencehul hos haarslev.
deres skifte til oestergaard er følgelig ikke udtryk for noget illoyalt kollektivt anslag.
det forekommer ikke troværdigt, at opsigelser fra otte funktionærer ud af en virksomhed på mere end
1.150 ansatte skulle kunne ”lægge en salgsafdeling ned” eller at de tilsammen var ”essentielle” for
haarslev-koncernen som sådan. slet ikke når opsigelserne skete over flere måneder, og altså ikke på
én gang.
havde haarslev virkelig anset de pågældende medarbejdere for så essentielle, som der nu gives ud-
tryk for, skulle haarslev have sikret dette på behørig vis ved hjælp af kunde- og/eller konkurrence-
klausuler, og naturligvis ved at holde deres medarbejdere tilfredse. haarslev kan ikke reparere på det-
te ved hjælp af en forbudssag under henvisning til markedsføringsloven.
haarslev forsøger med denne sag at pålægge sine tidligere medarbejdere begrænsninger i deres job-
muligheder svarende til, hvis de havde haft kunde- og konkurrenceklausuler – uden at have aftalt det
med medarbejderne, herunder betalt den godtgørelse, som sådanne klausuler kræver. herudover
kræves der nu en begrænsning i erhvervsudøvelsen for en periode, der langt overstiger de 6 måneder,
som en konkurrence- og kundeklausul gyldigt kan vedtages. det kan man naturligvis ikke.
for så vidt angår den i oestergaard anvendte viden bemærkes det, at den viden, som leif østergaard
nielsen anvendte i regi af sem stålindustri a/s, herunder leif østergaard nielsens viden om bran-
chen, samarbejdspartnere og potentielle kunder, naturligvis også anvendes i dag af oestergaard.
leif østergaard nielsen anvendte hverken dengang eller anvender nu fortrolig haarslev-viden i sin
konkurrerende virksomhed. under alle omstændigheder har haarslev selvklart fortabt muligheden
for at gøre indsigelse herimod, idet forholdet er fortabt ved passivitet – både materielt og efter § 413,
nr. 3.
                                                    - 22 -
den viden, der i dag benyttes af oestergaard, er herudover den generelle viden om renderinganlæg
(herunder generel teknisk viden og indsigt) og renderingbranchen, som medarbejderne besidder. det
er helt legitimt at udnytte denne viden.
de maskiner og komponenter, der anvendes i procesanlæg til renderingindustrien, er i al væsentlig-
hed baseret på teknologi, der er udviklet for mere end 30 år siden. branchen og den anvendte viden og
teknologi er nærmere beskrevet i bilag m.
haarslev har da heller ikke nærmere redegjort for, hvad det er for en nødvendig teknisk viden om
produktion af industrimaskiner til brug for håndtering af animalske bi-produkter, som oestergaard
anvender, og som ikke fremgår af bilag m (inkl. underbilag) eller kan findes i relevante design- og
produktionstegninger, og som udgør fortrolig viden tilhørende haarslev.
retten bør derfor lægge til grund, at bilag m sammen med de nødvendige design- og produktionsteg-
ninger indeholder den nødvendige tekniske viden for, at medarbejdere med de relevante tekniske ud-
dannelser kan påbegynde produktion af industrimaskiner til brug for håndtering af animalske bi-
produkter.
for at fremme igangsætningen af oestergaards egenproduktion af maskiner har oestergaard for nylig
erhvervet relevante tekniske arbejds- og produktionstegninger, som oestergaard agter at producere
sine maskiner efter. heller ikke på dette punkt er der således en risiko for anvendelse af fortrolig vi-
den fra haarslev.
i øvrigt kan alle enkeltmaskiner og -komponenter i et procesanlæg til rendering købes hos underleve-
randører, hvilket hele tiden har været oestergaards plan, hvis oestergaard ikke selv kunne nå at ud-
vikle de relevante maskiner og komponenter eller indkøbe de nødvendige produktionstegninger.
det kan på den baggrund konkluderes, at oestergaard har været igennem en normal opstartsproces,
både tidsmæssigt og økonomisk, og oestergaard har derfor heller ikke opnået noget uberettiget tids-
mæssigt forspring i forbindelse med sin opstart af en konkurrerende virksomhed.
dette illustreres da også af, at oestergaard fortsat er i sin opstartsfase og først i uge 33 så småt er be-
gyndt at producere de første (og mere simple) komponenter. der er heller ikke endnu foretaget leve-
rancer af maskiner eller dele produceret af oestergaard.
                                                    - 23 -
oestergaard har til stadighed været agtpågivende over for den risiko, der altid består, når medarbej-
dere skifter job mellem konkurrerende virksomheder. oestergaard har bevidst haft fokus på at hånd-
tere denne risiko, og der er oestergaard bekendt ikke eksempler på, at oestergaard driver projekter,
hvor oestergaards medarbejdere har brugt fortrolig information fra haarslev.
haarslevs postulat om, at oestergaard anvender fortrolige oplysninger tilhørende eller hidrørende fra
haarslev i forbindelse med udøvelsen sin virksomhed, er da heller ikke tilnærmelsesvist hverken
godtgjort eller sandsynliggjort.
som følge af haarslev-koncernens dominerende stilling i markedet og omfattende kundedatabase, vil
langt størstedelen af de relevante kunder, leverandører og øvrige forretningsforbindelser i branchen
på et eller andet tidspunkt have handlet og/eller forhandlet med haarslev-koncernen.
oestergaards kendskab til relevante kunder og samarbejdspartnere er imidlertid ikke opnået gennem
adgang til haarslevs databaser. oestergaards omfattende konsoliderede liste over potentielle kunder
(”kontaktlisten” -bilag aå) er etableret under anvendelse af offentligt tilgængelige lister i den ene el-
ler anden sammenhæng, hvortil kommer yderligere relationer, som leif østergaard nielsen har opnå-
et og vedligeholdt – ikke mindst gennem driften af sem stålindustri a/s. disse oplysninger er ikke
fortrolige, og oestergaards anvendelse af oplysningerne er følgelig ikke i strid med markedsførings-
loven.
hvad angår haarslevs postulat om, at medarbejderne ebbe hansen, jesper antonsen og peter madsen
i perioden januar til marts 2017 skulle have tilgået en række dokumenter, fotos og filer og endvidere
have sendt en række e-mails fra og til deres respektive haarslev-arbejdsemails, uden noget sagligt be-
læg herfor, bestrides dette.
der er tale om en fejlfortolkning af haarslevs egne oplysninger.
der er intet grundlag for, at de pågældende medarbejdere skulle have handlet illoyalt i forbindelse
med deres skifte. det er hverken sandsynliggjort eller godtgjort.
                                                    - 24 -
oestergaard har imidlertid – for alle eventualiteters skyld - sikret sig, at informationer tilhørende
haarslev ikke benyttes som led i udøvelsen af oestergaards virksomhed, og har krævet at samtlige
medarbejdere underskriver de tidligere omtalte ”compliance erklæringer”.
af disse grunde er der ikke grundlag for at forbyde oestergaard at drive konkurrerende virksomhed
med haarslev. forbud mod direkte konkurrence i forhold til haarslevs nuværende og tidligere kun-
der (påstand 1), samarbejde med haarslevs tidligere og aktuelle samarbejdspartnere (påstand 2), an-
sættelse af eller samarbejde med haarslev-ansatte (påstand 3) og konkret påbud om ophør af ethvert
samarbejde med specifikke tidligere haarslev-medarbejdere (påstand 4) må derfor nægtes fremme.
det bemærkes herudover, at haarslev har valgt ikke at efterkomme oestergaards provokation i om at
dokumentere for hver enkelt af de i bilag 12 og bilag 13 oplistede juridiske personer, at disse har
handlet henholdsvis samarbejdet med haarslev-koncernen inden for de seneste 3 år og i hvilket om-
fang. dette bør komme haarslev til skade processuelt således, at det ikke er bevist, at haarslev-
koncernen inden for de seneste 3 år har handlet henholdsvis samarbejdet med de i bilag 12/bilag 13
oplistede juridiske personer, og at der følgelig ikke består en ret tilhørende haarslev som kan krænkes
ved at rette henvendelse til disse virksomheder.
det bemærkes endeligt, at bilag 13 indeholder navne på i alt 54 påståede samarbejdspartnere, hvoraf
størstedelen er haarslev agenter (35 ud af 54). identiteten på samtlige agenter er umiddelbart tilgæn-
gelig på haarslevs hjemmeside. en udskrift fra haarslevs hjemmeside med en liste over haarslevs
agenter er tidligere fremlagt som bilag b. de øvrige navne på bilag 13 beskæftiger sig enten ikke med
animalske bi-produkter fra fiskeindustrien og/eller slagterier (nr. 26, nr. 32, nr. 34, nr. 40 og nr. 44) el-
ler er normale underleverandører til maskinindustrien.
identiteten af de i bilag 13 nævnte virksomheder kan således ikke betragtes som erhvervshemmelig-
heder tilhørende haarslev, og der består følgelig ikke en ret tilhørende haarslev som kan krænkes ved
at rette henvendelse til disse virksomheder.
4.2.2 oestergaard foretager sig ikke de handlinger, som søges forbudt (retsplejelovens § 314, nr. 2)
det gøres gældende, at påstand 1 savner aktualitet.
det gøres gældende, at påstand 2 savner aktualitet.
                                                        - 25 -
haarslev har som svar på oestergaards provokation l oplyst følgende:
’”til besvarelse af oestergaards opfordring l kan det oplyses, at haarslev naturligt er bekymrede for, hvilke af de
i bilag 13 oplistede udvalgte samarbejdspartnere, oestergaard påtænker at indlede samarbejde med. baggrunden
for bekymringen er, at oestergaard som erklæret konkurrent til haarslev naturligt vil have behov for at samar-
bejde med den samme type virksomheder, som haarslev samarbejder med. det er der intet forkert i. haarslevs
naturlige bekymring er, at oestergaard qua de tidligere haarslev-medarbejderes og leif østergaard nielsens vi-
den har indgående kendskab til haarslev-koncernens samarbejdspartnere, herunder vilkårene i de indgåede afta-
ler osv., og det er denne bekymring, der i påstand 2 subsidiært ønskes imødegået ved forbuddet mod at oester-
gaard tager kontakt til de juridiske personer nævnt i bilag 13.” (understregning tilføjet).
det gøres blandt andet på den baggrund gældende, at haarslev ikke har dokumenteret eller sandsyn-
liggjort, at oestergaard vil udnytte fortrolig viden tilhørende haarslev i sin kontakt til eventuelle
samarbejdspartnere, som haarslev også har eller har haft et samarbejde med.
det gøres gældende, at påstand 3 efter sin ordlyd savner aktualitet, og at påbudspåstanden allerede
derfor må nægtes fremme.
det gøres gældende, at påbudspåstanden (påstand 4) savner aktualitet, og at påbudspåstanden allere-
de derfor må nægtes fremme. oestergaard har ikke noget samarbejde med claus østergaard nielsen,
eduard lobian, yi mei chew og/eller sin yih goh.
4.2.3 haarslevs mulighed for at opnå sin ret forspildes ikke ved almindelig rettergang (retsplejelo-
vens § 413, nr. 3); almindelige regler om straf og erstatning yder haarslev tilstrækkeligt værn (retsple-
jelovens § 414, stk. 1); manglende proportionalitet (retsplejelovens § 414, stk. 2)
det gøres gældende, at lovens almindelige regler om straf og erstatning under alle omstændigheder
yder haarslev tilstrækkeligt værn. oestergaard er fortsat ved at etablere sin virksomhed. der er derfor
ingen rimelig grund til at acceptere den svækkelse af oestergaards retssikkerhed, som en sag om mid-
lertidigt forbud indebærer. oestergaard er meget bevidst om ikke at krænke haarslevs rettigheder, og
der er derfor ingen holdepunkter for, at lovens almindelige regler om straf og erstatning ikke yder
haarslev tilstrækkelig sikkerhed.
                                                    - 26 -
det gøres endvidere gældende, at haarslevs mulighed for at opnå sin ret vil ikke forspildes ved al-
mindelig rettergang, og at fremme af påstand 1-4 under alle omstændigheder vil påføre oestergaard
skade og ulempe, som står i åbenbart misforhold til haarslevs interesse heri.
oestergaard er en lille virksomhed, som ikke på hverken kort eller mellemlangt sigt vil kunne udøve
noget væsentligt konkurrencepres mod haarslev. hvis forbuddene fremmes, vil det til gengæld lukke
oestergaard med den konsekvens, at de allerede investerede midler tabes, og at oestergaards medar-
bejdere står uden beskæftigelse. dette står i et åbenbart misforhold til haarslevs interesse i forbudde-
nes fremme.
også på denne baggrund skal haarslevs begæring om forbud og påbud nægtes fremme.”
sø- og handelsrettens begrundelse og resultat
haarslev har overordnet gjort gældende, at de handlinger, der foretages af oestergaard, stri-
der imod markedsføringslovens regler, særligt markedsføringslovens § 3.
leif østergaard nielsen ejede indtil 2006 haarslev sammen med sine to sønner claus øster-
gaard nielsen og michael østergaard nielsen. i 2006 solgte han sammen med michael
østergaard nielsen sine ejerandele til kapitalfonden odin equity partners, hvorefter han fra-
trådte som direktør og indtrådte som medlem af bestyrelsen, hvor han havde sæde indtil
2016. han blev i forbindelse med salget til odin equity partners ikke underlagt kunde- eller
konkurrenceklausuler.
i 2007 købte leif østergaard nielsen aktiemajoriteten i envikraft og indtrådte som bestyrel-
sesmedlem og senere direktør. i 2009 købte han aktiemajoriteten i weiss og indtrådte som
bestyrelsesmedlem og senere direktør. begge virksomheder beskæftigede sig med produkti-
on af forbrændingsanlæg. i 2008 købte han aktiemajoriteten i virksomheden sem stålindu-
stri, der på daværende tidspunkt fysisk lå i nærområdet ca. 12 km fra haarslev, og indtrådte
i bestyrelsen og senere som direktør. sem stålindustri beskæftigede sig bl.a. med produktion
af anlæg til renderingsektoren.
                                               - 27 -
ud fra leif østergaard nielsens forklaring lægger retten til grund, at de ovennævnte virk-
somheder i et vist omfang var konkurrenter til haarslev, idet de producerede og solgte an-
læg til renderingbranchen bl.a. til haarslev-kunder. der foregik endvidere et samarbejde,
hvor weiss udlejede designmedarbejdere til haarslev.
det kan derfor lægges til grund, at leif østergaard nielsen allerede inden etableringen af
oestergaard i et vist omfang drev konkurrerende virksomhed til haarslev.
retten lægger videre til grund, at odin equity partners var vidende om leif østergaard ni-
elsens erhvervsaktiviteter, der foregik ved siden af hans bestyrelsesarbejde i haarslev, uden
at dette gav anledning til nærmere drøftelser eller påtaler fra haarslev heller ikke efter, at
odin equity partners i 2012 solgte deres ejerandele af haarslev til altor fund iii.
ud fra de afgivne forklaringer fra søren johansen og michael kaalund lægger retten til
grund, at der på bestyrelsesmøderne i haarslev bl.a. blev drøftet konkrete kunde- og ordre-
forhold. det må herefter lægges til grund, at leif østergaard nielsen, da han etablerede
oestergaard, havde en betydelig viden om særligt haarslevs kundeforhold. det må dog vi-
dere lægges til grund, at leif østergaard nielsen ikke kun gennem sit bestyrelsesarbejde,
men især igennem sit mangeårige virke med produktion af maskiner i renderingbranchen i
forskellige sammenhænge havde et betydeligt branche- og kundekendskab og detaljeret vi-
den om produktionsprocesser mv.
haarslev har hverken sandsynliggjort eller godtgjort, at oestergaards rekruttering af medar-
bejdere skete på en retsstridig måde i strid med god markedsføringsskik. retten har i den
forbindelse bl.a. lagt vægt på, at det fremgår af medarbejdernes afgivne forklaringer, at en
væsentlig grund til jobskiftet var utilfredshed med arbejdsforholdene hos haarslev. retten
bemærker tillige, at aflønningen, som medarbejderne blev tilbudt hos oestergaard, grund-
læggende var den samme som hos haarslev. ingen af medarbejderne var underlagt konkur-
renceklausuler, og der var tale om et mindre antal medarbejdere ud af haarslevs samlede
medarbejderskare. selv om der var tale om erfarne og dygtige medarbejdere, besad de ikke
viden og positioner, der var afgørende og uerstattelige for haarslev.
                                                - 28 -
retten lægger ud fra sagens oplysninger, herunder de afgivne forklaringer fra særligt leif
østergaard nielsen, claus østergaard nielsen og driftsleder lars gynthersen til grund, at
renderingbranchen er en branche, der ikke er præget af mange patenter, detaljerede manua-
ler eller drejebøger vedrørende, hvordan man producerer maskinerne. det er hovedsagelig
den enkelte medarbejder, der har den fornødne viden, og produktudviklingen foregår i vidt
omfang ”på gulvet” bl.a. ved sidemandsoplæring. det er endvidere muligt at producere ma-
skiner på baggrund af tegninger, der frit kan indkøbes til formålet. der er tale om en for-
holdsvis lille branche, hvor der er ca. 50 aktører på verdensplan, og de markedsledende pro-
ducenter er the dupps company og haarslev.
retten finder i forlængelse af ovenstående og ud fra sagens øvrige oplysninger, herunder de
ansatte medarbejderes forklaringer under sagen, det hverken godtgjort eller sandsynliggjort,
at de hos oestergaard ansatte medarbejdere har medtaget fortroligt materiale fra haarslev
eller misbrugt fortrolig information om produktionsforhold eller forretningsplaner, som de
er kommet i besiddelse af i forbindelse med deres ansættelse hos haarslev. retten finder det
herunder ikke godtgjort eller sandsynliggjort ud fra oplysningerne omkring de ansattes it-
aktiviteter før og under opsigelsesperioden, at der ved disse aktiviteter retsstridigt er blevet
medtaget materiale til brug for anvendelse i oestergaard. ud fra bevisførelsen har de ansatte
medarbejdere efter ansættelsen hos oestergaard alene benyttet sig af deres almindelige erfa-
ring, faglige indsigt og kendskab til renderingsbranchen, suppleret med oplysninger, der har
været offentligt tilgængelige. retten bemærker tillige, at det ikke er hverken godtgjort eller
sandsynliggjort, at oestergaard har opfordret til eller ansporet de ansatte medarbejdere til at
gøre brug af oplysninger og materiale, som de har fået kendskab til gennem deres ansættelse
hos haarslev.
eduard lobian, som på daværende tidspunkt var general manager i haarslev, og claus
østergaard nielsens deltagelse i oestergaards kundemøde med x…., som var en haarslev-
kunde, fremstår umiddelbart problematisk – særligt claus østergaard nielsens tilstedevæ-
relse, som netop var fratrådt som direktør i haarslev og underlagt diverse kunde- og kon-
kurrenceklausuler, fremstår påfaldende.
                                                - 29 -
ud fra de afgivne forklaringer om mødets forløb og om, hvordan mødet kom i stand, må ret-
ten dog lægge til grund, at claus østergaard nielsen ikke deltog i selve drøftelserne under
mødet, men alene deltog, fordi repræsentanterne fra x….. ønskede at hilse på ham. retten
må ligeledes ud fra forklaringerne lægge til grund, at oestergaard ikke på forhånd var vi-
dende om, at eduard lobian skulle deltage på mødet som tolk.
uanset at kundemødet med x….. havde en problematisk deltagelse af claus østergaard ni-
elsen og eduard lobian, finder retten således, at forløbet med x….. ikke i sig selv kan godt-
gøre eller sandsynliggøre, at oestergaard har handlet i strid med god markedsføringsskik i
forbindelse med kontakten til potentielle kunder. retten lægger i den forbindelse også vægt
på, at oestergaard efter at have overvejet situationen nærmere undlod at afgive et tilbud til
x…... retten bemærker i den forbindelse endvidere, at det ikke er godtgjort eller sandsynlig-
gjort, at claus østergaard nielsen ellers har spillet en rolle i forbindelse med oestergaards
aktiviteter.
retten finder det herudover ikke godtgjort eller sandsynliggjort, at oestergaard i forbindelse
med deres øvrige henvendelser til potentielle kunder, herunder også haarslev-kunder, rets-
stridigt har udnyttet en viden om kundeforhold, som der er opnået gennem tilknytning til og
ansættelse hos haarslev. retten har her lagt vægt på, at de pågældende kundehenvendelser
er foretaget til en bred kreds af kunder, og at det ikke er godtgjort eller sandsynliggjort, at
oestergaard specifikt har opsøgt og retsstridigt udnyttet tidligere haarslev kundekontakter,
som de ansatte medarbejdere havde opdyrket i forbindelse med deres ansættelse hos haars-
lev.
efter en samlet vurdering finder retten herefter på baggrund af ovenstående - uanset bl.a. de
særlige omstændigheder omkring leif østergaard nielsens tidligere tilknytning til og viden
om haarslev, hans familiemæssige tilknytning til haarslevs tidligere direktør claus øster-
gaard nielsen og oestergaards fysiske placering i nærområdet tæt på haarslev - det hverken
godtgjort eller sandsynliggjort, at haarslev er blevet påført illoyal konkurrence. retten be-
                                                 - 30 -
mærker i den forbindelse supplerende, at oestergaard alene har fået ordrer for 10 mio. kr. i
2017, og at haarslev ikke har oplevet en ordrenedgang efter etableringen af oestergaard.
det er således hverken godtgjort eller sandsynliggjort, at oestergaard har handlet i strid med
markedsføringslovens regler, herunder i strid med god markedsføringsskik, jf. markedsfø-
ringslovens § 3, i forbindelse med opstarten og etableringen af oestergaard, ligesom det hel-
ler ikke er godtgjort eller sandsynliggjort, at dette fremover vil være tilfældet.
på baggrund af ovenstående nægtes forbudsbegæringen herefter fremme.
som følge af sagens resultat skal haarslev betale sagsomkostninger til oestergaard med
500.000 kr. i udgifter til advokatbistand. sagsomkostningerne er fastsat under henvisning til
forbudssagens karakter, resultat og omfang, samt dens økonomiske værdi.
                                        thi bestemmes:
forbudsbegæringen nægtes fremme.
i sagsomkostninger skal haarslev industries a/s inden 14 dage betale 500.000 kr. til oester-
gaard a/s.
beløbet forrentes efter rentelovens § 8 a.
peter kim jensen                         peter juul agergaard                  gitte forsberg
                                              (sign.)
                                          ___ ___ ___
                                udskriftens rigtighed bekræftes
                                   sø- og handelsretten, den

source: retspraksis

LICENSE:
Creative Commons Legal Code

CC0 1.0 Universal

type: caselaw

jurisdiction: Denkmark


text:
                              højesterets dom
                       afsagt tirsdag den 18. november 2014
sag 100/2013
(2. afdeling)
a
(advokat sven aage helsinghoff, beskikket)
mod
alka forsikring
(advokat anne mette myrup opstrup)
i tidligere instans er afsagt dom af østre landsrets 16. afdeling den 21. marts 2013.
i pådømmelsen har deltaget fem dommere: lene pagter kristensen, niels grubbe, thomas
rørdam, hanne schmidt og jens kruse mikkelsen.
påstande
parterne har gentaget deres påstande.
supplerende sagsfremstilling
der er også for højesteret afspillet et uddrag på ca. 18 minutter af de videooptagelser, som
alka forsikring foretog under deres observation af a i perioden fra den 13. september 2007
til den 22. august 2008, herunder navnlig optagelser foretaget i juli og august 2008.
for højesteret er endvidere fremlagt de observationsrapporter, som alka forsikrings medar-
bejdere udarbejdede for hele perioden.
i et brev af 13. marts 2007 fra jobcenter odsherred til et arbejdsprøvningssted fremgår bl.a.:
       ”a mener ikke selv, at han kan varetage noget arbejde, selv ikke på særlige vilkår, hvor-
       for det er vigtigt at se på, om der er andre muligheder ud over hans tidligere erhverv.
                                            - 2 -
     er uddannet murer og kan ikke længere klare dette arbejde. kan ikke klare fysisk ar-
     bejde pga. smerter, men skal afklares i forhold til, om der evt. er noget andet arbejde
     som han kan varetage.”
den 1. februar 2013 foretog speciallæge i reumatologi, almen og intern medicin torben
grube christensen en undersøgelse af a. af hans erklæring af samme dato fremgår bl.a.:
     ”på anmodning fra odsherred kommune er ovennævnte a d.d. indkaldt til samtale og
     undersøgelse med henblik på udfærdigelse af en opfølgning til tidligere speciallægeer-
     klæring af undertegnede 25.10.10.
     …
     fra odsherred kommune er i denne omgang ud over min egen speciallægeerklæring af
     25.10.10 tilsendt følgende dokumenter:
     • speciallægeerklæring ved neurolog marianne mikkelsen, roskilde, 20.04.08
     • neuropsykologisk erklæring ved cand.psych. thøger rasmussen 20.12.10 og igen
          09.09.12
     • statusattest ved egen læge 25.01.10
     • journal fra praktiserende reumatolog lene christensen 03.06.10
     • statusattest fra overlæge ole bo hansen, smerteklinikken, holbæk sygehus,
          27.10.11 og igen 24.07.12
     • funktionsbeskrivelse fra kommunen 05.12.12
     på baggrund af disse papirer samt dagens samtale og undersøgelse kan følgende erklæ-
     ring udfærdiges:
     …
     konklusion
     der er nu gået tæt ved 10 år siden a i privatbil blev påkørt bagfra. han har siden haft
     udtalte nakkerelaterede symptomer med tilhørende hovedpine og kognitive symptomer.
     ved første besøg her i oktober 2010 fandtes han psykisk meget belastet og svær at vur-
     dere på længere sigt. han har siden ikke været visiteret til arbejdsprøvning e.lign. og
     han har profiteret af et forløb ved smerteklinikken i holbæk. til trods for denne rolige
     periode uden arbejdsmæssige krav vurderes han alligevel af neuropsykologen september
     2012 at have væsentlige om end svingende kognitive defekter.
     tilstanden skønnes såvel fysisk som kognitivt at være stationær på nuværende tids-
     punkt. man må konkludere, at a, til trods for at han nu de sidste 2 år ikke på nogen
     måde har været presset af kommunen og til med har haft glæde af forløbet på smerte-
     klinikken, fortsat har væsentlige funktionsbegrænsninger såvel fysisk som kognitivt.
     af denne grund har jeg svært ved at se ham placeret i nogen funktion på arbejdsmarke-
     det og skønner, at yderligere arbejdsprøvning vil være nytteløst.”
                                               - 3 -
odsherred kommune har den 20. februar 2013 bevilget førtidspension til a med virkning fra
den 1. marts 2013 med den begrundelse, at hans arbejdsevne er varigt nedsat, og at nedsættel-
sen er af et sådant omfang, at han uanset mulighederne for støtte efter den sociale eller anden
lovgivning, herunder beskæftigelse i fleksjob, ikke vil være i stand til at blive selvforsørgende
ved indtægtsgivende arbejde. afgørelsen indeholder bl.a. følgende individuelle bemærknin-
ger:
       ”det skønnes udfra funktionsbeskrivelsen i hjemmet, at du ikke vil kunne deltage i en
       afklarende praktik, og man ikke grundet dit whiplash traume herunder træthed og ned-
       satte kognitive funktioner vil kunne pege på arbejdsopgaver, som du vil kunne løse.”
forklaringer
til brug for højesteret er der afgivet supplerende forklaring af b og nye forklaringer af h og
j, der var ansat hos alka forsikring og deltog i overvågningen af a.
højesterets begrundelse og resultat
a var den 28. juni 2003 udsat for et færdselsuheld, hvor han som fører af en personbil blev
påkørt bagfra af et andet køretøj. arbejdsskadestyrelsen har i en vejledende udtalelse af 1. juli
2008 afgivet i henhold til erstatningsansvarslovens § 10 på grundlag af lægeerklæringer mv.
vurderet hans tab af erhvervsevne som følge af færdselsuheldet til skønsmæssigt 60 %. sa-
gens hovedspørgsmål er, om han har ført bevis for et sådant erhvervsevnetab, navnlig i lyset
af retslægerådets vurderinger, dels af skjulte videooptagelser af hans arbejde med bygnings-
renovering i sommeren 2008, dels af årsagsforbindelse mellem hans gener og færdselsuheldet.
speciallæge i neurokirurgi vagn eskesen har i en erklæring af 28. september 2004 konklude-
ret, at der foreligger varige mén efter en piskesmældskade, men samtidig bemærket, at der
ingen tvivl er om, at der foreligger et meget betydeligt funktionelt bidrag til det samlede kla-
gebillede, og at a ved undersøgelsen udviste en vis modtagelighed for symptomforslag. ud-
talelserne må samlet forstås således, at a overdrev sine helbredsmæssige gener. ifølge erklæ-
ringen oplyste a bl.a., at han led af konstante nakkesmerter af svingende intensitet med for-
værring ved enhver lettere aktivitet, stivhed i nakken og deraf følgende vanskelighed med at
orientere sig under bilkørsel samt udtalt træthed, dagligt forekommende svimmelhed, og at
han nok sov 10-16 timer i døgnet.
                                               - 4 -
som nævnt blev der i sommeren 2008 foretaget skjulte videooptagelser af a. dette skete,
mens han som led i et fleksjob deltog i bygningsrenovering.
forud herfor havde jobcenter odsherred den 13. marts 2007 anmodet om en arbejdsprøvning
af a og havde i den forbindelse oplyst, at han ikke længere kunne klare fysisk arbejde på
grund af smerter, og han ikke selv mente at kunne varetage noget arbejde, selv ikke på særlige
vilkår.
ifølge en erklæring af 20. april 2008 fra overlæge, speciallæge i neurologi marianne mikkel-
sen blev a påført en piskesmældskade ved færdselsuheldet, og han havde siden været generet
af dagligt forekommende nakkesmerter, dagligt forekommende snurrende fornemmelser i de
yderste fingre på begge hænder, som forværredes ved fysisk arbejde og særligt ved tunge løft,
anfald af svimmelhed, afbrudt nattesøvn, nedsat hukommelse og koncentration samt øget
træthed og nedsat udholdenhed, således at han ud over 15 timers erhvervsarbejde ugentligt
kun overkom få huslige opgaver.
ved brev af 12. juni 2008 oplyste as advokat som svar på en forespørgsel fra alka forsik-
ring, at as arbejde i fleksjobbet hovedsagelig bestod i lettere ejendomsservice/vedligeholdelse
og især at føre opsyn med det arbejde, som andre skulle udføre, samt at tilrettelægge vedlige-
holdelsesarbejdet. dette var ifølge as forklaring for landsretten ”ikke helt rigtigt”.
i juli og august 2008 foretog alka forsikring skjulte videooptagelser af as arbejde med reno-
vering af den gamle kro i vig. videooptagelserne har været forelagt retslægerådet med
spørgsmål om, hvorvidt det oplyste om as helbredsmæssige tilstand kan antages at være for-
eneligt med den fysiske aktivitet, han ses udføre på videooptagelserne, hvor han bl.a. løfter
stilladsdele i strakte arme, bærer mørtel på skuldrene, skovler materiale fra en ladvogn, bærer
på skabe og gipsplader, sidder på hug og murer trappe op m.m. (spørgsmål nr. 6). retslægerå-
det har i sin erklæring af 7. december 2011 besvaret spørgsmålet benægtende.
retslægerådet har i samme erklæring som svar på spørgsmål nr. 7-10 konkluderet, at det er
lidet sandsynligt, at alle as gener hidrører fra færdselsuheldet, og at det er mest sandsynligt,
at generne efter færdselsuheldet har haft forbigående karakter, og at de varige gener er be-
grundet i andre årsager.
                                               - 5 -
efterfølgende er der den 11. januar 2013 afgivet en skriftlig vidneerklæring fra cand.psych.
thøger rasmussen, hvoraf bl.a. fremgår, at der ikke er forhold ved undersøgelsen af a, som
vækker mistanke om overdrivelse eller urigtig angivelse af dennes helbredsmæssige gener.
der er endvidere afgivet en erklæring af 13. januar 2013 fra overlæge marianne mikkelsen,
hvoraf bl.a. fremgår, at den lette bevægeindskrænkning i halsens hvirvelsøjle eventuelt vil
kunne besværliggøre visse arbejdsprocesser, men ikke overordnet vil forhindre arbejde. ho-
vedproblemet er den øgede træthed og reducerede udholdenhed samt nedsat hukommelse og
koncentration som følge af de kroniske smerter.
thøger rasmussen og marianne mikkelsen er efter det oplyste ikke gjort bekendt med rets-
lægerådets erklæring og de videooptagelser, der ligger til grund herfor. dette materiale har
heller ikke været forelagt arbejdsskadestyrelsen.
på baggrund af det anførte finder højesteret efter en samlet vurdering, at a ikke har godtgjort,
at hans erhvervsevne er nedsat med 60 % som følge af færdselsuheldet. højesteret har herved
navnlig lagt vægt på retslægerådets erklæring om, at hans fysiske aktivitet på videooptagel-
serne ikke er forenelig med oplysningerne om hans helbredsmæssige tilstand, og om den
manglende årsagssammenhæng samt på, at erklæringen ikke har været forelagt arbejdsskade-
styrelsen.
som sagen er forelagt, har højesteret ikke mulighed for at tage stilling til, om a har lidt et
erhvervsevnetab på mindre end 60 % som følge af færdselsuheldet.
                                     thi kendes for ret:
landsrettens dom stadfæstes.
i sagsomkostninger for højesteret skal statskassen betale 150.000 kr. til alka forsikring.
de idømte sagsomkostningsbeløb skal betales inden 14 dage efter denne højesteretsdoms af-
sigelse og forrentes efter rentelovens § 8 a.
 - 6 -