text:
                      højesterets kendelse
                           afsagt torsdag den 6. august 2015
sag 139/2015
advokat mogens olesen kærer vestre landsrets kendelse i sagen:
a
(advokat mogens olesen)
mod
b
(advokat hanne louise mikkelsen)
i tidligere instanser er truffet beslutning af retten i aalborg den 14. november 2014 og afsagt
kendelse af vestre landsrets 1. afdeling den 14. januar 2015.
i påkendelsen har deltaget tre dommere: poul søgaard, niels grubbe og marianne højgaard
pedersen.
påstande
kærende, advokat mogens olesen, har nedlagt påstand om, at landsrettens kendelse ophæves,
og at sagen hjemvises til fornyet behandling i landsretten.
sagsfremstilling
den 14. november 2014 afsagde retten i aalborg dom i sagen mellem a og b og traf samti-
dig afgørelse om salæret til de beskikkede advokater. af byrettens retsbog for 14. november
2014 fremgår bl.a. følgende:
       ”der er meddelt sagsøgeren og sagsøgte fri proces.
       …
                                               - 2 -
      der blev tillagt den for sagsøgte beskikkede advokat, advokat mogens olesen, i salær
      20.000 kr. med tillæg af moms. der er ved beløbets fastsættelse lagt vægt på den be-
      grænsede skriftveksling og hovedforhandlingens korte varighed.”
advokat mogens olesen kærede bl.a. salærafgørelsen med påstand om forhøjelse. af lands-
rettens kendelse af 14. januar 2015 fremgår bl.a. følgende:
      ” efter retsplejelovens § 389, stk. 3, … kan beslutning om salær, der er fastsat til højst
      20.000 kr., ikke kæres uden tilladelse fra procesbevillingsnævnet.
      da selve salæret er fastsat til 20.000 kr., og da procesbevillingsnævnets tilladelse ikke
      foreligger, afviser landsretten herefter kæremålet, jf. retsplejelovens § 389, stk. 3, jf. §
      394, stk. 2, jf. stk. 1.”
anbringender
advokat mogens olesen har navnlig anført, at procesbevillingsnævnets tilladelse ikke er for-
nøden, da det tilkendte salær udgør et større beløb end 20.000 kr. det tilkendte salær er
20.000 kr. med tillæg af moms, hvilket er det samme som 25.000 kr. inklusive moms.
kærebegrænsningsreglen i retsplejelovens § 389 skal fortolkes på samme måde som anke-
begrænsningsreglen i § 368. en anke- eller kærebegrænsningsregel må ikke fortolkes udvi-
dende. udgangspunktet er, at en kendelse kan kæres, medmindre der undtagelsesvis foreligger
en indskrænkning i denne ret.
retsgrundlag
retsplejelovens § 334, stk. 2 og 4, § 368, stk. 1, § 389, stk. 1, 2 og 3, og § 391, stk. 1 og 2, er
sålydende:
      ”§ 334. …
      stk. 2. der tilkommer den beskikkede advokat et passende salær samt godtgørelse for
      udlæg, herunder rejseudgifter, som advokaten med føje har haft i forbindelse med hver-
      vet, jf. dog § 333, stk. 1, 2. pkt.
      …
                                                - 3 -
       stk. 4. salær og godtgørelse fastsættes af den ret, der har foretaget beskikkelsen. fast-
       sættelsen sker ved særskilt beslutning samtidig med sagens eller retshandlingens afslut-
       ning.
       …
       § 368. domme afsagt af en byret kan af parterne ankes til den landsret, i hvis kreds by-
       retten ligger. angår sagen krav, der efter påstanden har en økonomisk værdi af højst
       20.000 kr., kan dommen kun ankes med procesbevillingsnævnets tilladelse, jf. stk. 2.
       …
       § 389. kendelser og beslutninger, der er afsagt af en byret, kan, medmindre andet er be-
       stemt i loven, kæres til den landsret, i hvis kreds byretten ligger.
       stk. 2. kendelser og beslutninger om sagsomkostninger, der er fastsat til højst 20.000
       kr., kan ikke kæres. … procesbevillingsnævnet kan dog give tilladelse til kære, hvis
       særlige grunde taler derfor
       stk. 3. beslutning efter § 334, stk. 4, om salær, der er fastsat til højst 20.000 kr., kan
       ikke kæres. procesbevillingsnævnet kan dog give tilladelse til kære, hvis særlige grunde
       taler derfor.
       …
       § 391. bestemmelser i domme afsagt af en byret om sagsomkostninger, der er fastsat til
       mere end 20.000 kr., kan indbringes særskilt for landsret ved kære. hvis det er bestemt,
       at ingen af parterne skal betale sagsomkostninger til den anden part, kan bestemmelsen
       herom kun indbringes særskilt, hvis der er spørgsmål om tilkendelse af sagsomkostnin-
       ger med mere end 20.000 kr.
       stk. 2. procesbevillingsnævnet kan give tilladelse til kære af bestemmelser i domme om
       sagsomkostninger, der efter stk.1 ikke kan påkæres, hvis særlige grunde taler derfor.
       bestemmelserne i § 389, stk. 4, finder tilsvarende anvendelse. ”
§ 389, stk. 3, blev indsat ved lov nr. 737 af 25. juni 2014 på baggrund af lovforslag nr. l 178
af 9. april 2014 og et notat af 1. juli 2013 afgivet af udvalget om bedre og mere effektiv be-
handling af civile sager ved domstolene. i bemærkningerne til lovforslaget hedder det bl.a.
(folketingstidende 2013-14, tillæg a, s. 31-32 og 34):
       ”2.2.2. lovforslagets udformning
       2.2.2.1. ændring af appelgrænsen i civile sager
       2.2.2.1.1. gældende ret
       …
                                           - 4 -
civile sager behandles som udgangspunkt ved byretten i 1. instans, og byrettens afgø-
relser kan som hovedregel frit ankes til landsretten.
der gælder imidlertid en generel begrænsning i adgangen til appel i civile sager, således
at der i alle civile ankesager, hvor ankens værdi ikke overstiger 10.000 kr., kræves pro-
cesbevillingsnævnets tilladelse for at anke dommen, jf. retsplejelovens § 368, stk. 1, 2.
pkt.
…
det er værdien af ankesagen, som afgør, om den er omfattet af ankebegrænsningsreglen.
værdien opgøres som påstanden for landsretten sammenholdt med det resultat, der blev
opnået i byretten.
også i visse kæresager gælder en generel appelbegrænsning i form af en beløbsgrænse
på 10.000 kr.
kendelser og beslutninger om sagsomkostninger, som er afsagt af en byret, og bestem-
melser i byretsdomme om sagsomkostninger, der ikke er fastsat til mere end 10.000 kr.,
kan kun kæres til landsretten med procesbevillingsnævnets tilladelse, jf. retsplejelovens
§ 389, stk. 2, og § 391, stk. 1, jf. stk. 2. …
2.2.2.1.2. udvalgets overvejelser
2.2.2.1.2.1. udvalget om bedre og mere effektiv behandling af civile sager ved dom-
stolene peger indledningsvis på, at formålet med appelgrænsen på 10.000 kr. var at
aflaste landsretterne for småsager.
…
i sager om mindre krav kan der være et misforhold mellem sagens betydning og res-
sourceforbruget ved at gennemføre en appelsag, og udvalget finder på den baggrund, at
beløbsgrænsen på 10.000 kr. bør hæves.
2.2.2.1.2.2. udvalget er af den opfattelse, at en appelgrænse fortsat bør omfatte både
anke og kære vedrørende sagsomkostninger samt udlæg. af hensyn til ensartethed og
enkelhed bør beløbsgrænsen endvidere som i dag for alle typer af afgørelser være
samme beløb.
udvalget har videre overvejet, om beløbsgrænsen også bør omfatte salærafgørelser i fri
processager efter retsplejelovens § 334, stk. 4.
udvalget finder, at det forekommer mindre rimeligt, at en borger ikke kan få prøvet en
afgørelse om betaling af sagsomkostninger, hvis disse er under et vist beløb, hvorimod
advokater ved afgørelser om fastsættelse af deres salær ikke er underlagt samme be-
grænsning. udvalget foreslår derfor, at appelgrænsen fremover også skal omfatte salær-
afgørelser i fri processager. udvalget er opmærksom på, at de fleste afgørelser om salær
i praksis vedrører mindre beløb, og at den praktiske hovedregel derfor vil være, at der
kræves tilladelse for at kære disse afgørelser, men udvalget finder uanset dette, at også
disse afgørelser bør være omfattet af appelgrænsen.
…
                                                - 5 -
       2.2.2.1.3. justitsministeriets overvejelser
       …
       2.2.2.1.3.2. justitsministeriet er desuden enig med udvalget i, at beløbsgrænsen skal
       være den samme for anke af domme i civile sager og for kære af kendelser og beslut-
       ninger om sagsomkostninger, som er afsagt af en byret eller en fogedret, samt bestem-
       melser i byretsdomme om sagsomkostninger og udlæg i fogedsager. herudover er ju-
       stitsministeriet enig i, at beløbsgrænsen også skal gælde for salærafgørelser i fri proces-
       sager og for appel af en del af de omkostningsafgørelser, hvor retten i 1. instans har op-
       hævet sagens omkostninger, samt ved omkostningsafgørelser i konkurssager og andre
       insolvensretlige sager.”
højesterets begrundelse og resultat
efter retsplejelovens § 334, stk. 2, tilkommer der en beskikket advokat et passende salær, og
efter § 334, stk. 4, fastsættes salæret ved særskilt beslutning af den ret, der har foretaget be-
skikkelsen. det fremgår af § 389, stk. 3, at en beslutning efter § 334, stk. 4, om et salær, der er
fastsat til højst 20.000 kr., ikke kan kæres uden tilladelse fra procesbevillingsnævnet.
sagen angår, om appelgrænsen på 20.000 kr. i § 389, stk. 3, vedrører salær med eller uden
moms.
appelgrænsen i § 389, stk. 3, angår ”salær”, der er fastsat af retten til en beskikket advokat
ved beslutning efter § 334, som bestemmelsen henviser til. ordet ”salær” må antages at skulle
forstås på samme måde i de to bestemmelser. efter § 334, stk. 2, omtales ”salær samt godtgø-
relse for udlæg” som det, der ”tilkommer den beskikkede advokat”, det vil sige det, der af
retshjælpsforsikringen, subsidiært statskassen skal betales til advokaten. i denne forbindelse
må ”salær” forstås som ”salær inklusive moms”, idet ydelsen er momspligtig, og advokaten
skal afregne den indeholdte moms til statskassen, og fordi moms af salæret ikke i bestemmel-
sen nævnes som noget, der skal betales i tillæg til salær og godtgørelse for udlæg. forarbej-
derne til lovbestemmelserne indeholder ikke udtalelser om spørgsmålet.
den anførte forståelse af ”salær” som ”salær inklusive moms” støttes af appelgrænsen i § 389,
stk. 2, for sagsomkostninger, herunder sagsomkostninger, som det pålægges den tabende
modpart i en sag med beskikket advokat at betale til partens retshjælpsforsikring, subsidiært
statskassen. sagsomkostningerne udmåles som udgangspunkt til dækning af udgifterne til
                                                - 6 -
advokatsalær inklusive moms. i en sag, hvor den beskikkede advokat for den vindende part
får tillagt et salær på 25.000 kr. inklusive moms, vil de sagsomkostninger, som den tabende
modpart skal betale, således som udgangspunkt blive udmålt til 25.000 kr., uanset om beløbet
skal betales til retshjælpsforsikringen eller statskassen. modparten vil da have mulighed for at
kære fastsættelsen af sagsomkostninger på 25.000 kr. uden tilladelse, jf. § 389, stk. 2. reale
grunde taler derfor for, at der også skal være mulighed for, at den beskikkede advokat kan
kære fastsættelsen af salæret på 25.000 kr. inklusive moms, jf. § 389, stk. 3.
denne antagelse, at der ikke ved bedømmelsen af appelgrænsen skal ses bort fra den del af
beløbet, som en momspligtig modtager af et tilkendt beløb for en momspligtig ydelse skal
afregne til skat som indeholdt moms, svarer i øvrigt til praksis efter retsplejelovens § 368,
hvorefter man heller ikke i forhold til appelgrænsen for hovedkrav, afgjort ved dom, ser bort
fra den del af kravet, der modsvarer indeholdt moms.
det salær, som er tilkendt advokat mogens olesen, udgør 25.000 kr. inklusive moms, og er
dermed højere end de 20.000 kr., der er appelgrænsen efter § 389, stk. 3, og byrettens afgø-
relse om fastsættelse af salæret kan derfor kæres til landsretten efter § 389, stk. 1, uden tilla-
delse fra procesbevillingsnævnet.
højesteret tager derfor advokat mogens olesens påstand til følge som nedenfor bestemt.
                                        thi bestemmes:
landsrettens kendelse ophæves, og sagen hjemvises til fornyet behandling i landsretten.

source: retspraksis

LICENSE:
Creative Commons Legal Code

CC0 1.0 Universal

type: caselaw

jurisdiction: Denkmark


text:
                             højesterets dom
                       afsagt onsdag den 12. september 2012
sag 293/2010
(2. afdeling)
furnipart a/s
(advokat claus barrett christiansen)
mod
frost a/s
(advokat frank bøggild)
og
sag 294/2010
(2. afdeling)
frost a/s
(advokat frank bøggild)
mod
furnipart a/s
(advokat claus barrett christiansen)
i tidligere instans er afsagt dom af sø- og handelsretten den 27. august 2010.
i pådømmelsen har deltaget fem dommere: per walsøe, lene pagter kristensen, jytte
scharling, henrik waaben og lars hjortnæs.
                                              - 2 -
påstande
i sag 293/2010 har appellanten, furnipart a/s, gentaget sin påstand, hvorefter indstævnte,
frost a/s, skal betale 375.000 kr. med procesrente fra den 23. januar 2009.
frost a/s har påstået stadfæstelse.
i sag 294/2010 har appellanten, frost a/s, nedlagt følgende påstande:
1. indstævnte, furnipart a/s, forbydes at sælge og markedsføre greb vist i bilag 2 (billede 2
   og 3), bilag n (greb 2 og 4), og bilag 19 a (greb 1-19) og skal destruere sin beholdning af
   disse greb.
2. furnipart a/s skal til frost a/s betale 600.000 kr. med procesrente fra sagens anlæg af
   200.000 kr., fra den 7. maj 2010 af 200.000 kr. og fra den 22. november 2010 af 200.000
   kr.
furnipart a/s har påstået frifindelse.
anbringender
i sag 293/2010 har furnipart a/s supplerende anført, at frosts henvendelser til furniparts
kunder hth køkkener a/s og dansani a/s i 2009 må ses i lyset af det forudgående for-
løb, hvor frost gennem ca. halvandet år må have været bekendt med furniparts smooth-serie,
men i første omgang valgte ikke at anlægge retssag mod furnipart og i stedet forsøgte at mis-
kreditere smooth-grebet over for furniparts kunder. udtalelserne om, at smooth krænkede
frosts rettigheder til arki+, er fremsat mod bedre vidende og må betragtes som nedsættende
og ringeagtende og som en utilbørlig påvirkning af kunderne. dette er i strid både med mar-
kedsføringslovens § 3, stk. 2, og § 1 og med parternes forlig fra 2005.
formålet med punkt 5 i parternes forlig fra 2005 var ved fremtidige konflikter at undgå ringe-
agtende omtale, før der forelå en retslig afgørelse. hvis nogen omtaler en konkurrents produkt
som et plagiat, må det altid anses som nedsættende omtale.
                                               - 3 -
furnipart har i henhold til forliget krav på 175.000 kr. i bod pr. henvendelse og har herudover
i medfør af markedsføringsloven krav på 25.000 kr. i erstatning for skønnet markedsforstyr-
relse.
frost a/s har supplerende anført, at furnipart ikke har godtgjort indholdet af direktør hans
jørgen frosts udtalelser, da han henvendte sig til hth og dansani, og furnipart har bl.a.
ikke ført de personer, hans jørgen frost talte med, som vidner under sagen. der må lægges
vægt på hans jørgen frosts forklaring, hvorefter han ikke har talt dårligt om smooth eller
nedsættende om furnipart.
endvidere omfatter forligsaftalen fra 2005 ikke en situation som den foreliggende. selv hvis
smooth ikke var en uberettiget produktefterligning af arki+, ville hans jørgen frosts hen-
vendelser være retmæssige. frost har således en legitim interesse i at orientere markedet om,
at et produkt efter frosts opfattelse krænker frosts rettigheder, idet frost kun herved kan
bringe aftagerne i ond tro og få mulighed for at gøre ansvar gældende over for aftagerne.
i sag 294/2010 har frost a/s supplerende anført, at arki+ er en designmæssigt vellykket og
elegant grebsserie, der adskilte sig fra andre grebsserier på markedet, da den blev udviklet i
2003 og lanceret som en serie i 2004. der må lægges vægt på, at arki+ serien ifølge skønser-
klæringen for sø- og handelsretten er udtryk for en selvstændig udviklingsindsats og virker
original og nyskabende. navnlig de asymmetriske greb kombineret med den markante for-
længelse af grebsprofilen er særegne karakteristika, der er fremtoningsmæssigt snarere end
funktionelt bestemt. den supplerende skønserklæring afgivet for højesteret kan ikke ændre
herved. at der i 2003-2004 muligvis også fandtes en asymmetrisk variant af cosma-grebet i
én kort længde – men ikke som grebsserie – kan ikke medføre, at arki+ ikke er ophavsretligt
beskyttet, allerede fordi designerne af arki+ ikke kendte cosma-grebet.
arki+ grebsserien er desuden markedsføringsretligt beskyttet mod efterligninger på grund af
indarbejdelse på markedet, herunder på messer og i kataloger. beskyttelse efter markedsfø-
ringsloven forudsætter ikke, at produktet er en nyhed, men i øvrigt var cosma-grebet ikke
markedsført før arki+ på det danske marked, som er det relevante marked i markedsførings-
retlig sammenhæng, og cosma-grebene var ikke en serie før i 2007. det er uden betydning
ved den markedsføringsretlige vurdering, om arki+ er udtryk for en selvstændig skabende
                                               - 4 -
indsats, idet det afgørende er, at arki+ grebsserien ved lanceringen havde kommerciel ad-
skillelsesevne. skønsmandens besvarelse af spørgsmål 3 bekræfter, at kravet om adskillelse-
sevne er opfyldt. de øvrige eksempler på greb, der er fremlagt i sagen, er uden bevismæssig
værdi, fordi der savnes nærmere oplysninger om grebenes udformning og detaljer, om hvor-
når de pågældende greb har været markedsført, og om de er markedsført i danmark.
der foreligger en markedsføringsretlig krænkelse, idet smooth-grebene er meget nærgående
efterligninger af arki+ serien. smooth-grebene kopierer det særegne ved arki+ serien, herun-
der selve serieelementet med varierende længder, der kan modsvare skabsdimensioner, den
minimalistiske, konsekvente og stilrene linjeføring og det kompakte gribehuls præcise stør-
relse og placering på også de asymmetriske varianter, materialevalget og brugen af 4 monte-
ringshuller. eneste forskel er en runding i gribehullets hjørne, som formentlig er produkti-
onsteknisk begrundet. ifølge skønserklæringen er der en betydelig forvekslingsrisiko, og
skønsmanden har vurderet, at smooth-grebene er udviklet med kendskab til arki+ grebene.
det må lægges til grund, at furnipart har haft en millionfortjeneste på salg af et sekscifret an-
tal greb, og salget af arki+ faldt efter 2007, hvor smooth blev introduceret på markedet. sub-
stitueringsgraden er 100 % eller tæt herpå. der er således grundlag for at udmåle erstatning
for mistet afsætning og markedsfortrængning samt et vederlag opgjort ud fra en royalty på 5
% af en omsætning på mindst 6.000.000 kr.
furnipart a/s har supplerende anført, at cosmas greb var på markedet allerede i 2003-2004
før frosts lancering af arki+, og der fandtes også andre lignende greb og grebsserier både
inden for og uden for eøs-området før udviklingen af arki+.
der er ingen ”seriebeskyttelse” af arki+, idet udviklingen fra greb til en serie udelukkende
består i at bruge en længere stålliste, som størrelsesmæssigt passer til de forskellige låger,
grebene skal sidde på. at videreudvikle et produkt til en serie for at imødekomme funktio-
nelle behov giver ikke produktet særpræg.
arki+ er ikke ophavsretligt beskyttet, fordi betingelsen om subjektiv nyhed ikke er opfyldt, og
fordi arki+ grebene ikke er udtryk for en selvstændig skabende indsats, jf. skønsmandens
                                             - 5 -
besvarelse af spørgsmål 2 i den første skønserklæring og af spørgsmål 4 i den alternative be-
svarelse af det supplerende skønstema for højesteret.
                                               - 6 -
arki+ grebene er en sammensætning af almindeligt kendte principper og former, og grebene
er derfor heller ikke markedsføringsretligt beskyttet. det tilfører heller ikke en serie særpræg,
at den udvikles for at imødekomme funktionelle behov, hvilket er tilfældet for arki+. endvi-
dere er der ikke noget at bebrejde furnipart, som blot har bragt samme slags produkter i om-
sætning som andre virksomheder, der konkurrerer på det relevante marked, som i denne for-
bindelse er internationalt. furnipart kendte ikke arki+, da man udviklede smooth. på det
tidspunkt, hvor frost rejste krav over for furnipart, var der så mange lignende greb på marke-
det, at denne grebstype har udviklet sig til en almindelig generisk model, som indgår i næsten
alle grebsproducenters sortiment.
der må også lægges vægt på, at selskabet invita, som følge af at frost ikke har anket sø- og
handelsrettens dom for så vidt angår dette selskab, frit kan markedsføre smooth-greb her i
landet.
størrelsen af frosts erstatnings- og vederlagskrav er udokumenteret. størstedelen af furni-
parts salg af smooth-greb er sket uden for danmark, og da greb-markedet er europæisk og
ikke nationalt, måtte frost under alle omstændigheder leve med konkurrence fra andre euro-
pæiske producenter af tilsvarende greb, herunder fra cosma.
forklaringer
til brug for højesteret har skønsmanden christian hvidt den 22. marts 2011 supplerende om
sin besvarelse af skønstemaets spørgsmål 1 forklaret, at cosmas greb fremstår med nogle an-
derledes detaljer end de øvrige greb, men de fire greb tilhører i øvrigt samme gruppe af greb,
nemlig bøjlegreb.
det er svært at svare på, om grebet arki+ er blevet til med kendskab til cosmas greb. det er
en mulighed. han er ikke bekendt med udbredelsen af cosmas greb på det tidspunkt, hvor
arki+ blev markedsført. det er muligt, at man på dette tidspunkt kan have set cosmas greb på
messer.
han kan henholde sig til sin besvarelse af skønstemaets spørgsmål 2. cosmas greb tilføjer
ikke noget væsentligt nyt til bøjlegrebene.
                                               - 7 -
der er tale om en grebsserie eller et grebskoncept, når der foreligger flere end to greb, og hvor
der er arbejdet med en helhed i disse grebs designudtryk. en grebsserie vil typisk tilstræbe at
give en visuel oplevelse eller tilføre en kunstnerisk udsmykning til lågen/skuffen. de to
cosma-greb, der er afbilledet i sagen udgør ikke tilsammen en grebsserie. der er tale om to
greb, der designmæssigt hænger sammen, men der er ikke tale om en grebsserie. med hensyn
til grebsserier er den designmæssige udfordring at lave et enkelt greb og tænke det ind i en
seriesammenhæng. herefter kan det tilpasses kundens ønsker og behov.
hvis han også var blevet præsenteret for cosmas greb i den asymmetriske version og havde
fået at vide, at det havde betydning for besvarelsen, så havde han afgivet en alternativ besva-
relse af det supplerende skønstema for sø- og handelsretten.
han kan henholde sig til sin besvarelse af spørgsmål 2 og 3 i det supplerende skønstema.
markedet for greb og i øvrigt for møbler, hvorpå greb er monteret, er internationalt, idet der
handles en del over grænserne.
det usædvanlige ved bøjlegrebene er, at der er benyttet ekstra materiale, idet grebene er for-
længet ud over det nødvendige i forhold til fastgørelsespunkterne. han har beskrevet grebsty-
pen i besvarelsen af skønstemaets spørgsmål 2.
det visuelle udtryk, som cosmas greb har, er fastholdt i de senere greb, herunder arki+ og
smooth, hvis visuelle særpræg stammer fra cosmas greb. cosmas greb indgår tydeligt som
grundelement i de senere grebsserier fra arki+ og smooth, som har genanvendt den grund-
læggende designidé. der er et designmæssigt sammenfald mellem cosmas greb og de senere
greb/grebsserier.
standardløsningen med hensyn til monteringshuller er en hulafstand, der er et multiplum af 32
mm – dette baseret på det maskineri, man bruger i produktionen af låger og skuffefronter. når
han i erklæringen omtaler et ”fire finger gribehul”, mener han, at der vil være plads til fire
fingre i hullet i grebet. der er ikke tale om et standard-gribehul.
ideen om det lågetilpassede greb, altså et greb i skuffens/lågens fulde bredde, kan spores til-
bage til 80’erne, da som et integreret element i skuffen/lågen.
                                               - 8 -
køkkenmodulers størrelse er i dag typisk et multiplum af 20 cm. når man som forbruger kø-
ber et køkken, vil man normalt selv kunne vælge grebstype og placering heraf på skuf-
fer/låger. hvis man ønsker greb i lågens/skuffens fulde bredde, kræver det, at grebene fra de
forskellige fabrikanter har tilnærmelsesvis samme længde, hvis man som kunde reelt skal
have noget at vælge imellem.
supplerende sagsfremstilling
i en supplerende skønserklæring af 16. december 2011 afgivet af christian hvidt hedder det:
       ”efter modtagelsen af brev af 29. november 2011 fra advokat claus barrett christensen,
       med anmodning om besvarelse af supplerende spørgsmål i ovennævnte sager, skal un-
       dertegnede skønsmand efter bedste evne og overbevisning besvare de forelagte spørgs-
       mål.
       spørgsmålene, henholdsvis bevisbegæring af 15. april 2011 fra advokat claus barrett
       christensen og bevisbegæring af 7. september 2011 fra advokat frank bøggild, og
       besvarelsen følger herefter:
       svarene er med reference til syns- og skønserklæringen af 18. maj 2010 og besvarel-
       serne heri.
       advokat claus barrett christensen:
       supplerende spørgsmål:
       på baggrund af skønsmandens besvarelse af supplerende spørgsmål i forbindelse med
       afhøring den 22. marts 2011 i højesteret, jf. udskrift af højesterets retsbog side 2, linie
       25 – 30, anmodes skønsmanden om at udfærdige en alternativ besvarelse af det supple-
       rende skønstema, hvor der tages udgangspunkt i, at det asymmetriske cosma greb, se
       vedlagte bilag 27, er sat i produktion og markedsført før frembringelsen af arki+ gre-
       bene.
       alternativ besvarelse af det supplerende skønstema af 30. marts 2010:
       spørgsmål 1. (syns- og skønserklæringen side 6)
       svar: svaret fastholdes i sin ordlyd.
       spørgsmål 2. (syns- og skønserklæringen side 7)
       svar: svaret fastholdes i sin ordlyd.
       spørgsmål 3. (syns- og skønserklæringen side 8)
       svar: svaret fastholdes i sin ordlyd, dog med tilføjelse af følgende afsnit:
                                               - 9 -
      skønsmanden er dog sidenhen blevet bekendt med, at lignende greb, cosma symmetrisk
      greb jf. billede c (cosma) i skønsrapporten side 12 og tillige cosma asymmetrisk greb
      bilag 27, på tilblivelsestidspunktet for arki+ grebene, allerede var eksisterende på mar-
      kedet.
      spørgsmål 4. (syns- og skønserklæringen side 8)
      svar: ny besvarelse:
      nej – arki+ grebsserien kan opleves som baseret på en videreudvikling af arki+ to
      grundgreb – det symmetriske og det asymmetriske greb jf. billede c (frost) og bilag m
      greb nr. 6 og greb nr. 3. i skønsrapporten side 12.
      disse to grebstyper var allerede som oplyst, inden tilblivelsen af arki+ serien, eksiste-
      rende på markedet i form af de to lignende greb – cosma symmetrisk greb og cosma
      asymmetrisk greb jf. billede c (cosma) i skønsrapporten side 12 og bilag 27.
      spørgsmål 5. (syns- og skønserklæringen side 8)
      svar: svaret fastholdes i sin ordlyd.
      spørgsmål 6. (syns- og skønserklæringen side 9)
      svar: svaret fastholdes i sin ordlyd.
      advokat frank bøggild:
      supplerende spørgsmål:
      såfremt skønsmanden finder anledning til at foretage en alternativ besvarelse som øn-
      sket af advokat claus barrett christiansen, bedes skønsmanden tillige oplyse, om
      skønsmanden anser sin oprindelige eller den eventuelle alternative besvarelse for ret-
      ningsgivende, hvis det lægges til grund, at det pågældende cosma-greb (bilag 27) forud
      for frembringelsen af arki+ grebsserien.
      a) ikke fandtes som en grebsserie (jf. skønsmandens besvarelse som gengivet i
          højesterets retsbogsudskrift af 22. marts 2011, side 2, linje 17) men alene som en-
          keltgreb, og
      b) ikke var kendt af designerne bag arki+ grebsserien (busk+hertzog) og heller ikke
          var almindeligt kendt på det danske/europæiske marked, idet cosma-grebet ikke
          havde været markedsført i kataloger eller vist på messer (jf. skønsmandens besva-
          relse som gengivet i højesterets retsbogsudskrift af 22. marts 2011, side 2, linje 10-
          12) men alene var leveret af den italienske producent til en enkelt italiensk køkken-
          fabrik i et begrænset antal (under 600).
svar:
da skønsmanden har foretaget en alternativ besvarelse af det supplerende skønstema, af 30.
marts 2010, i henhold til spørgsmålet stillet af advokat claus barrett christensen skal skøns-
manden hermed oplyse at:
den alternative besvarelse jf. besvarelsen ovenfor anses for retningsgivende.”
                                             - 10 -
parterne har under hovedforhandlingen i højesteret forevist eksempler på cosma-greb, arki+
greb og smooth-greb samt yderligere to rektangulære bøjlegreb.
der er endvidere fremlagt yderligere fotos af smooth-greb.
højesterets begrundelse og resultat
sag 294/2010
højesteret tiltræder af de grunde, der er anført af sø- og handelsretten, at arki+ enkeltgreb
hverken er beskyttet efter designloven eller ophavsretsloven.
højesteret finder, at arki+ grebene heller ikke som grebsserie er ophavsretligt beskyttet.
højesteret har herved lagt vægt på skønsmanden christian hvidts supplerende forklaring for
højesteret og på hans besvarelse af spørgsmål 4 i den supplerende skønserklæring af 16. de-
cember 2011.
højesteret lægger efter bevisførelsen, herunder særligt skønsmandens svar på spørgsmål 2 og
hans supplerende forklaring for højesteret, til grund, at bøjlegreb i metal baseret på et enkelt
formsprog med en langstrakt, skarpkantet, rektangulær profil samt med et minimalistisk ud-
tryk som dominerende faktor har været kendt siden 1970’erne, og at ideen med lågetilpassede
greb kan spores tilbage til 1980’erne. det lægges endvidere til grund, at greb af denne type i
tiden efter år 2000 som led i en almindelig trend på det danske og det europæiske marked for
bl.a. køkkenudstyr er blevet en standardvare, også i form af grebs-serier, og at sådanne greb
også produceres og markedsføres af andre virksomheder end frost a/s og furnipart a/s,
f.eks. det italienske cosma-greb.
højesteret finder desuden, at selv om furniparts greb smooth, som er blevet til efter frosts
greb arki+, har en betydelig lighed med sidstnævnte greb, så er der dog visse forskelle mel-
lem grebene med hensyn til hovedmålene og derved, at grebet smooth har en hjørnerunding i
grebshullet, mens arki+ grebet har skarpkantede, retvinklede hjørner.
på den anførte baggrund finder højesteret, at der ikke er tilstrækkeligt grundlag for at anse
furnipart for at have handlet i strid med god markedsføringsskik ved sin markedsføring af
smooth-grebet.
                                             - 11 -
sag 293/2010
højesteret tiltræder af de grunde, der er anført af sø- og handelsretten, at direktør hans
jørgen frosts henvendelser til hth køkkener a/s og dansani a/s ikke indebærer nogen
krænkelse af furnipart a/s’ rettigheder i henhold til markedsføringsloven eller forligsaftalen.
højesteret stadfæster herefter i det hele sø- og handelsrettens dom.
                                     thi kendes for ret:
sø- og handelsrettens dom stadfæstes.
ingen af parterne skal betale sagsomkostninger for højesteret til den anden part.


text:
- mne
                                          udskrift
                                              af
                         sø- & handelsrettens dombog
                                         ____________
                                            dom
afsagt den 3. februar 2016.
s-8-14
                                    tryg forsikring a/s
                                    (advokat jesper windahl)
                                    mod
                                    1) kuehne + nagel a/s og
                                    2) "blue anchor line"
                                    transpac container system ltd.
                                    (advokat camilla søgaard madsen for begge)
indledning og påstande
sagen handler om, hvorvidt de sagsøgte, kuehne + nagel a/s og ”blue anchor line”,
transpac container system ltd., som kontraherende transportører er erstatningsansvarlige
for sagsøgerens tab som følge af, at skibet ”mol comfort” forliste i det indiske ocean den 17.
juni 2013 med deraf følgende tab af den last, som de sagsøgte havde påtaget sig at transpor-
tere fra vietnam til fredericia for sagsøgerens forsikringstager. dette omfatter et spørgsmål
                                                  -2-
om betydningen af en begrænsningsfond oprettet i japan i anledning af forliset. sagen er an-
lagt den 18. juni 2014.
ved deldom af 16. marts 2015 bestemte retten efter særskilt forhandling, at der var værneting
for sagen mod kuehne + nagel og blue anchor line, mens sagen mod en tredje sagsøgt,
kuehne & nagel vinatrans ltd., blev afvist.
tryg forsikring a/s har nedlagt endelig påstand om, at de sagsøgte in solidum, subsidiært
alternativt, skal betale 1.927.310,12 kr. til tryg forsikring.
kuehne + nagel a/s har nedlagt påstand om frifindelse.
”blue anchor line”, transpac container system ldt. har nedlagt påstand om frifindelse.
oplysningerne i sagen
skibet ”mol comfort” forliste i det indiske ocean den 17. juni 2013. om bord på skibet havde
selskaberne btx norge a/s og brandtex a/s, begge datterselskaber af btx group a/s, i alt
fem containere med tøj fremstillet af garment 10 corporation joint stock company, der skul-
le fragtes fra haiphong i vietnam til fredericia med transit i hong kong.
det er under hovedforhandlingen ubestridt, at både kuehne + nagel og blue anchor line
var kontraherende transportører for transporten i forhold til btx group.
tryg forsikring a/s er vareforsikrer for btx group a/s og forfølger kravet mod de to trans-
portører efter at have udbetalt forsikringssummen til btx group a/s.
skibet og dets forlis
skibet ”mol comfort” var et containerskib fra bahamas bygget i 2008. den 17. juni 2013 forli-
ste skibet som anført under en sejlads fra singapore til jeddah i saudi arabien. skibet blev
                                                     -3-
splittet i to dele, som herefter drev rundt, indtil delene sank på 3-4.000 meters dybde ca. 340
mil sydøst for socotra.
der er under sagen fremlagt oplysninger om skibets tilstand forud for forliset. således frem-
går det af ”survey record” fra klassifikationsselskabet nippon kaiji kyokai (”classnk”), at
mol comfort blev efterset i tørdok i perioden fra den 1. december 2012 til den 22. december
2012, mens det lå til kaj i shenzhen, kina. skibet blev efterset i vandet den 29. maj 2013, mens
det lå til kaj i tokyo, japan. under ingen af disse besigtigelser blev der registreret deformati-
oner i skroget eller lignende tilstande, der kunne medføre, at skibet var usødygtigt.
der er i sagen fremlagt stabilitetsrapport af 8. juni 2013. i rapporten opregnes vægten og for-
delingen af mol comforts ballast, indhold i olietanke, benzintanke og friskvand-tanke samt
samlet ballast og vægt af containere ved skibets ankomst til henholdsvis afgang fra singapo-
re. ifølge computerberegningen i rapporten var skibets trim ved afgangen fra singapore på
0,25 meter, idet dybdegangen på stævnen blev udregnet til 12,98 meter, mens den i skibets
agterende var på 13,23 meter. skibets bøjningsmoment (hog) var ved afgang ifølge disse be-
regninger belastet med 99 %. ingen af værdierne i stabilitetsrapporten oversteg skibets ka-
pacitet på 100 %.
efter forliset har den japanske havarikommission (committee on large container ship safe-
ty japan) udarbejdet en foreløbig havarirapport fra december 2013 og en endelig rapport fra
marts 2015. det fremgår af rapporternes præambel, at formålet med havarikommissionens
undersøgelser har været præventivt.
i den foreløbige rapport fra december 2013 opsummerer havarikommissionen tre mulige år-
sager til havariet;
       “…
       the load acting on the ship under the sea state at the time of the accident is estimated to
       be 9.4 x 106 kn-m around three and a half years prior to the accident, and no such fractur-
       ing accident had occurred in that instance. since fracturing accident occurred after this
       event, three possibilities are hypothesized that:
   (1) the real loads acting on the hull at the time of the accident exceeded the estimation;
                                                     -4-
  (2) the ship’s hull strength had been reduced due to possible presence of residual buckling
      deformations on the bottom shell plates or any other reasons; or
  (3) both of the above elements were combined.
      for this reason, it is necessary to conduct further verification of both load and strength re-
      lated simulations, including consideration of the effect of the uncertain factors in the si-
      mulations.”
parterne har under sagen særligt beskæftiget sig med udbulinger i skroget (buckling defor-
mations), og det fremgår herom af den foreløbige rapport bl.a., at;
      the maintenance records, as a part of safety management system, of the ship were in-
      vestigated. no deformation was recorded in the bottom shell plates under no. 6 cargo
      hold amidships, assumed to be the part where the fracture originated, but showed buck-
      ling deformations as shown in fig. 4.4 in bottom shell plates on both the port and star-
      board sides near the butt weld in the vicinity of fr. 182 under no. 5 cargo hold at a more
      forward position. some similar deformations were recorded after 4 january 2010. the
      maintenance records mentioned deformations of about 20 mm to 40mm, however, these
      deformations were not accurately measured and recorded as seen in fig 4.2therefore,
      these deformations cannot be simply compared to the deformations (annex 1) observed
      in the sister ships. since no repairs were recorded, such deformations must be present in
      the ship.
      as the above paragraph was mentioned, such deformation cannot be always found and
      recorded. for example, in maintenance inspections by ship’s staff after 4 january 2010, no
      deformation was found in the bottom shell plates near the butt weld in the vicinity of fr.
      182.
      there are no records regarding buckling deformations in the bottom shell plates during
      the periodic classification surveys…”
vedrørende effekten af lastens vægt og fordelingen heraf på skibet set i forhold til skibets
bøjningsmoment er det i den foreløbige rapport anført, at skibets bøjningsmoment ifølge ef-
terfølgende beregninger blev anslået til at være belastet med mere end 100 %:
      “ … the deflection of the hull obtained by reading the measured draught values [dybde-
      forskelle] was 0.63 meter at the time of departure of the ship before the accident. the still
      water vertical bending moment estimated using the loading calculator when the contain-
      er cargoes were loaded in accordance with the declared container weights and loading
      plan was 103% of the allowable design value. on the other hand, the still water bending
      moment estimated by direct calculation using full-ship fem model for hull deflection
      (0.63 m) was 126% of the allowable value. (if the effect of buoyant force due to deflection
      was considered, the result obtained was 118% of the allowable value.) the considerations
      below were made with regard to the relationship among cargo weight, hull deflection,
      and still water vertical bending moment.
                                                    -5-
      firstly, the difference in magnitude of the loaded weight of container cargos from the de-
      clared value was calculated so as to reach the still water bending moment to 126% of the
      allowable values. the results of the calculation showed that when the total cargo weight
      was the same as the declared total weight, if the weight near amidships was reduced by
      14%, the weight near the stern and near the bow was each increased by 13%, the still wa-
      ter vertical bending moment became equal to 126% of the allowable value *…+ on the
      other hand, there was also the viewpoint that it was difficult to imagine that the actual
      loading on the ship was considerably different from the declared cargo weight and the
      loading plan. the actual loading on the ship could not be verified due to the sinking.
      moreover, there could be errors in draught measurements, and effects of heeling of the
      ship, therefore, investigations and validation studies using the sister ships are necessary
      henceforth…”
i den endelige rapport fra marts 2015 konkluderer havarikommissionen bl.a. følgende under
et sammendrag af rapporten:
      “it was inferred that the hull fracture originated from the bottom shell plates in the mid-
      ship part of the ship. about 20mm buckling deformation was detected in the bottom
      shell plates during safety inspections of the sister ships (large container ships of the
      same design as “the ships”, for reproduction of the hull fracture, the committee con-
      ducted simulation of acting loads on the ship from the data of weather and sea condition
      at the time of the accident. and the ship structural strength (hull girder ultimate strength)
      simulated by modeling midship part of the ship was compared with the acting loads.
      in the simulation for the ship structural strength, lateral loads were also included in addi-
      tion to vertical bending moment, taking into account actual phenomenon. this value of
      ship structural strength was lower than the calculated by the case without considering
      lateral loads. simulation of acting loads was conducted, taking into account whipping
      loads (loads of vibration of ships induced by slamming), which had not been explicitly
      considered in the current structural requirements. the acting loads increased with grow-
      ing wave height and/or ship speed. also, the analysis was conducted in consideration of
      deviation of container weight (gap between declared weight and actual weight), uncer-
      tainly in actual sea and deviation of yield of steel.
      consequently it was found, by simulation, that the ship had the possibility of fracture at
      the time of the accident. also, it was found, by simulation, that buckling deformation de-
      tected in bottom shell plates of the sister ships could occur by provision of slightly lower
      loads than the ship structural strength and that the amount of deformation could increase
      by repeated loads.
      with the regard to the safety of large container ships, the committee considered the re-
      quirements based on the result of simulations. consequently, it was found that the re-
      quirements should consider the effect of lateral loads in evaluation of ship structural
      strength (hull girder ultimate strength). it was also found that the requirements for longi-
      tudinal strength should consider the effect of whipping response against ship structural
      strength, based on the knowledge accumulated for the development of the requirements.
      furthermore the technical backgrounds of the requirements for the vertical bending
      strength, including sea condition, should be considered so that they could be available as
                                                     -6-
      reference taking into account that acting loads for hull girder could be changed depend-
      ing in wave height, ship’s speed and so on.
      with regard to the large container ships of classnk with different design from the ship,
      no similar deformations of bottom shell plates were found through the safety inspections
      and sufficient structural margins were found comparing with the ship as the results of
      the simulations. it can be considered that the similar confirmations, such as inspection of
      bottom shell plates, are effective for the other large container ships.”
tabsbegrænsningsfonden ved tokyo district court i japan
som følge af skibets forlis åbnede skibets operatør, mitsui osk lines ltd., og rederen,
ural container carriers s.a., den 16. juli 2013 en begrænsningsfond ved tokyo district
court i japan i overensstemmelse med globalbegrænsningskonventionen af 1976 som
ændret i 1996.
krav som følge af forliset skulle anmeldes til tabsbegrænsningsfonden senest den 15.
november 2013. det fremgår af “notice of commencement of proceeding for limitation
of shipowner’s liability” af 16. juli 2013, at “known beneficiary debtors” [kendte med-
lemmer af den personkreds, der er berettiget til at begrænse sit ansvar] var:
“
  1)  apl co. pte ltd. as slot charterer
  2)  hapag-lloyd aktiengesellschaft as slot charterer
  3)  hyundai merchant marine co., ltd. as slot charterer
  4)  nippon yusen kaisha as slot charterer
  5)  orient overseas container line limited as slot charterer
  6)  ural container carriers sa as owner
  7)  mol ship management (singapore) pte. ltd. as manager
  8)  mol liner limited as operator
  9) krivets vladimir as master”
tryg forsikring har ikke anmeldt krav i tabsbegrænsningsfonden.
tabsopgørelsen
tryg har som varerforsikrer udbetalt i alt 1.977.034 kr. til btx group a/s svarende til
den oprindelige påstand i sagen. tryg har under hovedforhandlingen nedlagt endelig
                                                    -7-
påstand om betaling af 1.927.310,12 kr., hvilket ubestridt udgør varernes indkøbspris
med tillæg af 80 % avance.
kuehne + nagel og blue anchor line har anført, at der under alle omstændigheder
alene kan blive tale om at betale erstatning med 1.171.968,25 kr., hvilket ubestridt ud-
gør varernes indkøbspris (1.070.727,85 kr.) med tillæg af forholdsmæssig fragt
(101.240,40 kr.)
der er under sagen dokumenteret retsbog mv. vedrørende en lignende sag, som verse-
rer ved hanseatisches oberlandesgericht, hamburg.
parternes synspunkter
for sagsøgeren, tryg forsikring a/s, er der i det væsentlige procederet i overensstemmelse
med påstandsdokumentet af 18. november 2015, hvoraf blandt andet fremgår følgende:
      ”denne sag vedrører de sagsøgtes erstatningsansvar som transportører for tab af contai-
      nerforsendelser, som de sagsøgte havde påtaget sig at transportere fra hong kong til
      danmark og som blev transporteret af de sagsøgtes undertransportør med skibet ”mol
      comfort”, der brækkede op i to dele under rejse i det indiske ocean.
  1.  skibet mol comfort var usødygtigt ved rejsens begyndelse
      det gøres gældende, at skibet mol comfort ikke var sødygtigt ved rejsens begyndelse,
      idet havariet, som indtrådte ved, at skibet brækkede i to dele, medens skibet befandt sig
      på åbent hav, selvsagt ellers ikke kunne være indtrådt. det er ubestrideligt, at et havari,
      der opstår på denne måde er udtryk for, at skibet ikke var sødygtigt.
      de sagsøgte er præsumptivt ansvarlige som kontraherende transportører for tab af lasten
      ombord i skibet, jf. sølovens § 275, der gælder præceptivt for transporten, jf. § 252.
      det påhviler de sagsøgte at godtgøre, at der af de sagsøgte og de sagsøgtes undertrans-
      portører og disses kontrakthjælpere ikke er begået nogen fejl eller forsømmelse med hen-
      blik på at sørge for, at skibet var sødygtigt ved rejsens begyndelse. kredsen af personer,
      som de sagsøgte hæfter for i denne forbindelse omfatter i hvert fald de personer, der er
      omfattet af sølovens § 151.
      for at ansvarsfrihed efter sølovens § 276 kan komme på tale, må de sagsøgte således
      godtgøre,
                                                      -8-
  hvad der var årsagen - eller årsagerne - til havariet, og
  at de således påviste årsager ikke beroede på nogen fejl eller forsømmelse begået af no-
   gen, som de sagsøgte svarer for.
   det er ikke – og bør ikke være – muligt at opnå ansvarsfrihed ved benyttelse af et usø-
   dygtigt skib, hvis årsagen til usødygtigheden og det deraf følgende havari ikke påvises af
   de sagsøgte.
2. skibet var overlastet
   vedrørende tillastningen af skibet og vægtfordelingen af lasten anføres det i den officielle
   japanske undersøgelsesrapport, at havariet kan skyldes en overskridelse af skibets laste-
   evne, jf. s. 5 i rapporten. denne mulighed angives som en af tre mulige årsager til havari-
   et:
   since fracturing accident occurred after this event, three possibilities are hypothesized that:
  the real loads acting on the hull at the time of the accident exceeded the estimation
  the ship’s hull strength had been reduced due to possible presence of residual buckling deforma-
   tions on the bottom shell plates or any other reasons; or
  both of the above elements were combined.
   de sagsøgte er opfordret til at dokumentere, hvilke forholdsregler og undersøgelser der
   blev foretaget af rederiet for at sikre, at skibets last, herunder vægten af lastede containe-
   re, ballastvand, m.v. ikke faktisk overskred skibets bærevne. de sagsøgte har ikke besva-
   ret den nævnte provokation.
   det gøres gældende, at det ikke er godtgjort af de sagsøgte, at havariet ikke er forårsaget
   som en faktisk overlastning og dermed overskridelse af skibets bæreevne, som ikke bur-
   de være forekommet, som påpeges som en mulig årsag til havariet i rapporten.
3. skibets stabilitet var kompromitteret ved rejsens begyndelse
   de sagsøgte er opfordret til at redegøre for og dokumentere skibets stabilitetsberegninger
   på tidspunktet for rejsens begyndelse i singapore, herunder dokumentere skibets dyb-
   gang og bøjnings-moment og redegøre for og dokumentere, at skibets stabilitetsbereg-
   ninger var forsvarlige og hensigtsmæssige
   der er ikke af de sagsøgte tilvejebragt nogen dokumentation for, at der af rederiet blev
   foretaget nødvendige, relevante og adækvate undersøgelser og vurderinger vedrørende
   skibets stabilitet. det må tværtimod lægges til grund, at skibets faktiske bøjningsmoment
   ved afsejlingen fra singapore indebar en overskridelse af skibets brudstyrke.
   de sagsøgte har ikke godtgjort, at skibets kompromitterede stabilitet ikke kunne være
   undgået, og at den ikke havde betydning for det indtrådte havari.
                                                 -9-
4. buckling deformations
   efter det foreliggende, herunder den officielle japanske undersøgelsesrapport, må det
   lægges til grund, at de sagsøgte, eller nogen for hvilke de sagsøgte svarer, jf. sølovens §
   151, var vidende om, at der inden rejsens begyndelse var konstateret deformationer i
   bunden af skibets skrog.
   uanset dette lod de sagsøgte rejsen påbegynde med det pågældende skib.
   de sagsøgte har fremsat et synspunkt om, at det ikke skulle have nogen betydning for de
   sagsøgtes ansvar, at der ikke blev foretaget nærmere undersøgelser af de ”buckling de-
   formations”, der i 2010 blev konstateret af rederiet i bunden af ”mol comfort” ved last-
   rum nr. 5.
   det gøres gældende, at de sagsøgte som kontraherende transportører hæfter for, at der
   ikke af rederiet blev foretaget nærmere undersøgelser i 2010 af årsagen til disse deforma-
   tioner og ikke mindst af deres betydning for skibets sødygtighed.
   det er ikke godtgjort, at en adækvat professionel vurdering af årsagen til, at de pågæl-
   dende deformationer var opstået og foretagelse af en forstærkning af skibet på dette
   punkt, som efterfølgende også blev foretaget af søsterskibene til mol comfort, ikke ville
   have forhindret, at mol comfort brækkede i to dele.
   i forhold til de sagsøgtes bemærkning om, at skibet ikke har fået pålæg af klassifikations-
   selskabet bemærkes, at det ikke er godtgjort,
  hvilke deformationer i skibet, der var tilstede på det pågældende tidspunkt, hvor et klas-
   se-survey blev foretaget,
  at klassen af rederiet blev gjort opmærksom på deformationerne,
  at klassens undersøgelse omfattede de pågældende deformationer.
   det fremhæves endelig, at ansvaret for skibets sødygtighed påhviler skibets rederi, og at
   ansvaret for at sikre denne sødygtighed ikke kan delegeres til et klassifikationsselskab el-
   ler til andre.
5. afgørelse truffet af hanseatic oberlandsgericht, hamburg
   hanseatic oberlandsgericht, hamburg har i sag 413 hko 170/13 vedrørende det under
   denne sag omhandlede spørgsmål, om en kontraherende transportørs (hæftelses)ansvar
   for rederiets fejl tilkendegivet, på baggrund af en bevisbedømmelse af det materiale, som
   også indgår i denne sag, at det ikke er godtgjort, at der af rederiet er udvist ”due diligen-
   ce” i forhold til at foretage alle nødvendige forholdsregler for at sikre ”mol comforts”
   sødygtighed ved rejsens begyndelse.
   det gøres gældende, at der ikke er grundlag for, at sø- og handelsretten skulle foretage
   en anden bedømmelse af dette spørgsmål end den, som er foretaget ved den tyske appel-
                                                    - 10 -
   ret, idet nærværende sag vedrører de samme faktiske og retlige omstændigheder som
   den ved hanseatic oberlandsgericht pådømte sag. hensynet til at undgå uforenelige
   retsafgørelser taler med vægt for, at den tyske appelrets afgørelse følges af sø- og han-
   delsretten i denne sag.
6. oprettelse af en ansvarsbegrænsningsfond i japan
   de sagsøgte har fremført et synspunkt om, at den i japan (ved tokyo district court) af
   rederiet oprettede ansvarsbegrænsningsfond skulle have en betydning for denne sag.
   synspunktet bestrides.
   spørgsmålet om, hvilke parter, der er omfattet af den japanske ansvarsbegrænsningsfond
   (og      dermed       berettiget    til    ansvarsbegrænsning        i    henhold      til   1996-
   anvarsbegrænsningsreglerne) skal afgøres af tokyo district court, hvorunder fonden er
   oprettet.
   sø- og handelsretten i københavn har ikke kompetence til at afgøre dette spørgsmål.
   det bemærkes ex tuto, at der verserer retssager i en lang række lande imod transportører,
   der – som de sagsøgte i denne sag – som stykgodstransportører / kontraherende transpor-
   tørerer har afgivet transportløfte og påtaget sig ansvar for transport af forsendelser, der
   er tabt som følge af ”mol comforts” forlis. fastlæggelsen af kredsen af personer, der har
   ret til globalbegrænsning i henhold til den japanske ansvarsbegrænsningsfond kan såle-
   des ikke på nogen meningsfyldt måde afgøres af andre domstole end tokyo district
   cour, ved hvilken ret fonden er oprettet.
   de personer, der er omfattet af 1996-ansvarsbegrænsningsreglerne, er i konventionen an-
   givet som følger:
   article 1.
   persons entitled to limit liability
   1. shipowners and salvors, as hereinafter defined, may limit their liability in accordance with the
   rules of this convention for claims set out in article 2.
   2. the term "shipowner" shall mean the owner, charterer, manager and operator of a seagoing
   ship.
   som det fremgår, er en “stykgodstransportør” ikke angivet som en begrænsningsberetti-
   get person efter konventionens bestemmelser.
   det fremhæves ex tuto, at tokyo district court allerede har tilkendegivet, at ”stykgods-
   transportører” (nvoccs), i overensstemmelse med ordlyden af konventionens art. 1, ik-
   ke kan henføres til kredsen af personer, der har ret til begrænsning af deres ansvar i hen-
   hold til den oprettede begrænsningsfond. det er af det japanske advokatfirma okabe &
   yamaguchi, 5th fl., pacific marks shinkawa, 5-17, shinkawa 1-chome, chuo-ku, to-
   kyo 104-0033 japan oplyst følgende herom:
   “before the first creditors meeting, several japanese law firms representing various nvoccs had
   submitted a joint paper to the court requesting that the court make notice through official ga-
   zettes announcing that the nvoccs are the beneficiaries of mol limitation fund. the court ver-
                                                      - 11 -
      bally rejected to do so because there is no proof showing that nvoccs are categorized as “the
      owner, bareboat charterer, charterer. manager or operator of a ship”.
      det fremhæves endelig, at spørgsmålet om de sagsøgte er omfattet af den beskyttede per-
      sonkreds under den japanske ansvarsbegrænsningsfond ikke har nogen betydning for
      denne retssag, idet et spørgsmål om globalbegrænsning alene vil kunne rejses og opstå i
      forbindelse med en fuldbyrdelse af sø- og handelsrettens dom.”
for sagsøgte, kuehne + nagel a/s og blue anchor line transpac container system ltd., er
der i det væsentligste procederet i overensstemmelse med påstandsdokumentet af 18. no-
vember 2015, hvoraf blandt andet fremgår;
          ”transportør
          efter omstændighederne og med henblik på at tilskære sagen træder kuehne + nagel,
          at denne kan anses for kontraherende transportør, jf. sølovens § 251, nr. 1.
          anmeldelse af krav i den i tokyo oprettede begrænsningsfond
          det fastholdes, at kravet mod kuehne + nagel og bal skal rettes mod begrænsnings-
          fonden oprettet ved tokyo district court, idet det gøres gældende, at denne fond,
          som er oprettet i en stat, som har ratificeret 1996-protokollen, skal anerkendes i dan-
          mark, som ligeledes har ratificeret 1996-protokollen.
          kuehne + nagel og bal er omfattet af den berettigede personkreds
          kuehne + nagel og bal er omfattet af den personkreds, der efter reglerne for global-
          begrænsning er berettigede til at begrænse ansvaret. dette følger af både 1996-
          protokollens artikel 1 og sølovens § 171, stk. 1. den begrænsnings-berettigede person-
          kreds er nærmere uddybet i 1. betænkning nr. 924 fra 1981 afgivet af sølovsudvalget
          angående bl.a. begrænsning af rederansvaret. det fremgår således heraf, at også så-
          kaldte stykgodsbefragtere er berettiget til ansvarsbegrænsning, idet ”[e]n forskellig be-
          handling af en stykgodsbefragter og en delbefragter [ikke vil] føre til et rimeligt resultat.”
          det gøres gældende, at kuehne + nagel og bal er omfattet af den begrænsningsberet-
          tigede personkreds, da et urimeligt resultat vil kunne opstå, hvis kuehne + nagel og
          bal ikke var omfattet, idet kuehne + nagel og bal i så fald risikerede at blive for-
          pligtet til at erstatte trygs fulde krav, men herefter alene var berettiget til at modtage
          begrænsningsbeløbet fra rederen, hvis denne i øvrigt var ansvarlig.
          for så vidt angår anvendelsen af betegnelsen ”stykgodsbefragter”, gøres det gælden-
          de, at denne betegnelse skal sidestilles med den nugældende betegnelse ”transpor-
          tør”, idet den nugældende sølov ikke anvender betegnelsen ”stykgodsbefragter”, men
          derimod ”transportør” for den, som træffer aftale med afsenderen om transport af
          stykgods til søs.
                                             - 12 -
det gøres gældende, at spørgsmålet, om hvilken personkreds der kan påberåbe sig
ansvarsbegrænsningen, skal afgøres efter dansk ret, idet nærværende sag er underlagt
dansk ret, og idet ansvarsbegrænsningen påberåbes i nærværende sag.
trygs krav kan begrænses
det gøres gældende, at det i sagen omhandlede krav er omfattet af de krav, der er un-
dergivet begrænsning, da der er tale om skade på ejendom, opstået i direkte forbin-
delse med driften af skibet. dette følger af både 1996-protokollens artikel 2(1)(a) og sø-
lovens 172, stk. 1, nr. 1.
kuehne + nagel og bal gør derfor gældende, at trygs påståede krav er begrænset,
idet det gøres gældende, at kuehne + nagel og bal ikke selv har forvoldt tabet eller
skaden forsætligt eller groft uagtsomt og med forståelse af, at sådan skade sandsyn-
ligvis ville blive forårsaget, jf. sølovens § 174 og 1996-protokollens artikel 4.
både begrænsningsfonden og retten til begrænsning er global
det gøres gældende, at kuehne + nagel og bal er berettiget til at begrænse et eventu-
elt krav, uanset at kuehne + nagel og bal ikke har oprettet en begrænsningsfond i
danmark. det følger således af sølovens § 177, stk. 2 og 1996-protokollens artikel 9, at
en begrænsningsfond anses for oprettet med virkning for alle de personer, der kan
påberåbe sig ansvarsbegrænsning, og til dækning af alle de krav, som ansvarsbe-
grænsningen gælder for.
dette følger ligeledes direkte af det grundlæggende formål med global-
begrænsningsreglerne, som netop er at sikre en begrænsning af alle krav opstået i for-
bindelse med én begivenhed, således at der gives alle personer, som er omfattet af §
171, adgang til en og samme globale begrænsning.
det gøres på denne baggrund gældende, at den i tokyo district court oprettede be-
grænsningsfond skal anerkendes i danmark og har virkning for kuehne + nagel og
bal, og at trygs eventuelle krav således skal rettes mod denne fond og ikke mod
kuehne + nagel og bal.
et eventuelt krav mod kuehne + nagel og bal kan ikke fuldbyrdes i danmark
det bemærkes med henvisning til sølovens § 178, stk. 3, at en eventuel dom over
kuehne + nagel og bal ikke vil kunne fuldbyrdes i danmark, idet tryg kan – og ad-
skillige gange er blevet opfordret til at – fremsætte krav mod den i tokyo oprettede
begrænsningsfond over for tokyo district court, som administrerer denne, og at den-
ne fond er tilgængelig. det følger således direkte af sølovens § 178, stk. 3, at domstole-
ne efter en begrænsningsfonds oprettelse i en anden konventionsstat kan afslå en be-
gæring om udlæg, såfremt fordringshaveren kan fremsætte krav mod fonden, jf. § 178,
stk. 5.
det bemærkes i denne forbindelse med henvisning til den føromtalte betænkning s.
44-45, at beskyttelsen i § 178 kan påberåbes, uafhængigt af om begrænsningsfonden er
oprettet i udlandet, og uanset om den er oprettet af de sagsøgte eller af en anden af
den i § 171 oplistede personkreds, og ligeledes uafhængigt af at den person, som har
                                           - 13 -
oprettet fonden, har oprettet denne på grund af et krav, der ikke har været gjort gæl-
dende i nærværende sag.
for så vidt angår henvisningen i § 178, stk. 3 til ”konventionsstat”, bemærkes det, at
både danmark og japan har ratificeret 1996-protokollen, og at japan således er en
konventionsstat, jf. sølovens § 178, stk. 6,
kuehne + nagel og bal er ikke ansvarlig efter sølovens § 275
anvendelsesområdet for §§ 275 og 276 og disses bevisbyrder
tryg har med henvisning til sølovens § 276 gjort gældende, at kuehne + nagel og bal
har bevisbyrden for,
hvad der var årsag til forliset, og
at denne årsag ikke beroede på fejl eller forsømmelse udvist af kuehne + nagel eller
bal eller nogen, for hvem disse svarer.
tryg har i forlængelse heraf gjort gældende, at kuehne + nagel og bal alene er an-
svarsfri, hvis denne bevisbyrde løftes.
kuehne + nagel og bal bestrider en sådan bevisbyrde i denne sag.
det gøres gældende, at kuehne + nagels og bals eventuelle ansvar reguleres af sølo-
vens § 275, som fastlægger transportørens præsumptionsansvar. det betyder, at
kuehne + nagel og bal har bevisbyrden for, at fejl eller forsømmelse af vedkommen-
de selv eller nogen, disse svarer for, ikke har forårsaget eller medvirket til tabet.
med andre ord skal kuehne + nagel og bal bevise, at de eller nogen, for hvem de
svarer, ikke har handlet ansvarspådragende. der er derimod intet krav om, at kuehne
+ nagel og bal skal bevise selve årsagen til tabet i en sag som denne, hvor mol
comfort er forlist.
det gøres for det andet gældende, at sølovens § 276, stk. 2 – som tryg i processkrifter-
ne har henvist til – ikke finder anvendelse i nærværende sag, idet kuehne + nagel og
bal ikke har påberåbt sig § 276, stk. 1.
for det tredje gøres det gældende, at § 276, stk. 2 bestemmer, at transportøren – i til-
fælde hvor § 276, stk. 1 påberåbes, og hvor skadelidte har bevist, at skibet var usødyg-
tigt – er ansvarsfri, hvis transportøren beviser, at denne eller nogen denne svarer for,
med tilbørlig omhu har sørget for, at skibet var sødygtigt ved rejsens begyndelse.
med andre ord bestemmer § 276, stk. 2, at skadelidte – i tilfælde hvor transportøren
har løftet bevisbyrden for, at en af de i § 276, stk. 1 nævnte ansvarsfrihedsgrunde fore-
lægger – skal bevise, at skibet var usødygtigt, og at transportøren først herefter har
bevisbyrden for, at transportøren eller nogen denne svarer for, med tilbørlig omhu
sørgede for, at skibet var sødygtigt ved rejsens begyndelse.
bevisbyrderne i § 275 og § 276 kan derfor opsummeres, som følger:
skadelidte: bevis for tab som følge af, at gods er blevet beskadiget eller gået tabt, me-
dens det var i transportørens varetægt, jf. § 275, stk. 1, 1. led
                                            - 14 -
transportøren: bevis for at fejl eller forsømmelse af vedkommende selv eller nogen,
denne svarer for, ikke har forårsaget eller medvirket til tabet, jf. § 275, stk. 1, 2. led el-
ler bevis for at tab eller skade er en følge af
1) fejl eller forsømmelse i navigeringen eller behandlingen af skibet udvist af skibsfø-
rer, mandskab, lods eller andre, der udfører arbejde i skibets tjeneste, jf. § 276, stk. 1,
nr. 1 eller
2) brand, medmindre den er forårsaget ved fejl eller forsømmelse af transportøren
selv, jf. § 276, stk. 1, nr. 2
skadelidte: bevis for usødygtighed, jf. § 276, stk. 2, 1. led.
transportøren: bevis for at usødygtighed ikke er en følge af, at transportøren selv eller
nogen, denne svarer for, ikke med tilbørlig omhu har sørget for, at skibet var sødyg-
tigt ved rejsens begyndelse.
det gøres derfor gældende, at kuehne + nagel og bal alene skal løfte bevisbyrden
for, at fejl eller forsømmelse af vedkommende selv eller nogen, disse svarer for, ikke
har forårsaget det af trygs forsikringstager lidte tab, jf. § 275, stk. 1, 2. led.
kuehne + nagel og bal eller nogen disse svarer for, har ikke udvist fejl eller forsøm-
melse, som har forårsaget trygs forsikringstagers tab
det gøres gældende, at kuehne + nagel og bal ikke er ansvarlig for trygs forsik-
ringstagers tab, da hverken kuehne + nagel eller bal, eller nogen disse svarer for, har
udvist fejl eller forsømmelse, som har forårsaget tabet.
årsagen til forliset er ukendt
det gøres gældende, at den egentlige årsag til mol comforts forlis er uafklaret,
hvorfor det savner mening at gøre gældende, at årsagen til forliset og dermed skaden
skyldes fejl eller forsømmelse udvist af kuehne + nagel eller bal eller nogen, for
hvem disse svarer.
det gøres endvidere gældende, at det faktum, at mol comfort er forlist, betyder,
at kuehne + nagel og bal ikke skal bevise årsagen til forliset.
interesserne omkring mol comfort var ikke bekendte med udbulinger ved 6.
lasterum
skulle retten lægge til grund, at årsagen til forliset er kendt, eller at kuehne + nagel
og bal skal bevise denne, gøres det gældende, at forliset var en følge af en svaghed i
mol comforts skrog omkring 6. lasterum, jf. bilag e, s. 6-7.
det gøres endvidere gældende, at denne strukturelle svaghed i skroget først blev kon-
stateret efter mol comforts forlis, at ingen af interesserne omkring mol com-
fort havde grund til mistanke om strukturelle svagheder i skibet omkring 6. laste-
rum forud for afrejsen, og at hverken kuehne + nagel eller bal eller nogen for hvem
disse svarer, derfor har udvist fejl eller forsømmelse i forbindelse hermed.
                                          - 15 -
tryg har bl.a. henvist til de som bilag 1 og e fremlagte rapporter og har gjort gælden-
de, at kuehne + nagel eller bal eller nogen, for hvem disse svarer, jf. sølovens § 151,
var vidende om, at der inden rejsens begyndelse var konstateret ”buckling deformati-
ons”, eller på dansk ”udbulinger” i bunden af skibets skrog af betydning for det sene-
re forlis.
den som bilag e fremlagte rapport giver imidlertid ikke noget grundlag for et sådant
anbringende. tværtimod præciserer rapporten, at ingen af interesserne omkring mol
comfort havde viden om eventuelle udbulinger ved 6. lasterum, og kuehne + na-
gel og bal eller nogen, disse svarer for, kan derfor ikke anses for at have udvist fejl
eller forsømmelse, som har forårsaget trygs forsikringstagers tab. se bilag e, s. 9.
det gøres gældende, at mol comfort overholdt sine periodiske klasseeftersyn, var
i overensstemmelse med gældende retningslinjer for konstruktion af stålskibe mv., jf.
bilag e, s. 6, og blev besigtiget af klassifikationsselskabet nippon kaiji kyokai
(”classnk”) senest den 29. maj 2013, dvs. kun 13 dage forud for mol comforts af-
rejse fra singapore.
classnk er et internationalt anerkendt klassifikationsselskab, som er autoriseret i ba-
hamas, hvor mol comfort var indflaget. det gøres gældende, at besigtigelsesrap-
porter udarbejdet af sådanne klassifikationsselskaber er bevis for et skibs stand og ge-
nerelle sødygtighed, og skibets interesser er berettiget til at stole på og henholde sig til
en sådan rapport. dette er også tilfældet for nærværende sag.
det gøres således gældende, at det faktum, at classnk ikke konstaterede nogen udbu-
linger ved 6. lasterum, betyder, at interesserne omkring mol comfort med rette
kunne henholde sig hertil, og at interesserne hverken kunne eller burde have foretaget
noget forud for afsejlingen.
det gøres endvidere gældende, at classnks eventuelle viden om udbulinger ved 5.
lasterum, ikke er relevant for nærværende sag, idet disse ikke forårsagede forliset,
hvorfor der ikke er årsagssammenhæng mellem sådanne udbulinger og forliset.
hertil kommer, at classnks inspektioner af mol comfort inkluderede både 5. og
6. lasterum i påkrævet omfang, jf. bilag f, s. 213, at classnk fandt, at lasterummene
var i orden, og derfor ikke fandt anledning til at tage forbehold for eventuelle udbu-
linger eller pålægge mol comfort at foretage noget i forbindelse hermed, jf. bilag
e, s. 9, hvorfor mol comforts interesse ikke havde anledning til eller burde have
truffet nogen forholdsregler eller foretaget nærmere undersøgelser.
mol comfort var ikke overlastet og bærevnen ikke overskredet
det gøres gældende, at kuehne + nagel og bal eller nogen, som disse svarer for, ikke
udviste fejl eller forsømmelse i forbindelse med lastningen.
et anbringende om at forliset skyldes, at mol comfort var over- eller fejllastet, er
helt udokumenteret.
trygs forsikringstagers gods blev lastet ombord på mol comfort i hong kong,
hvorfor det gøres gældende, at en eventuel overskridelse af mol comforts bære-
evne efter lastning af yderligere gods i singapore ikke har betydning for ansvarsvur-
deringen.
                                           - 16 -
mol comforts stabilitetsberegning ved ankomst til singapore fremgår af bilag g,
s. 10. heraf fremgår det, at både ”shear force”, ”bending moment” og ”torsional
moment” lå indenfor de tilladte værdier, og at disse således ikke oversteg 100%.
for det tilfælde at retten måtte finde, at den yderligere lastning i singapore har betyd-
ning for nærværende sag, gøres det gældende, at mol comfort også efter lastnin-
gen i singapore lå indenfor de tilladte belastninger, jf. bilag g, s. 5.
mol comfort var således i henhold til skibets stabilitetsberegninger ikke overla-
stet og dets bæreevne ikke overskredet, hvorfor kuehne + nagel og bal eller nogen,
som disse svarer for, ikke kan anses for at have udvist fejl eller forsømmelse i forbin-
delse med lastningen.
det gøres gældende, at den som bilag 34 fremlagte skrivelse, som er udateret og frem-
står uden afsender, ikke skal tillægges nogen bevisværdi i relation til mol com-
forts lastning, og at de i bilag g anførte værdier skal lægges til grund for sagen.
at kuehne + nagel og bal eller nogen, som disse svarer for, ikke kan anses for at ha-
ve udvist fejl eller forsømmelse i forbindelse med lastningen understøttes tilmed af de
i sagen fremlagte rapporter, hvoraf det fremgår, at rederiet anbefales fremover at veje
containerne, fordi afskiberne muligvis leverer dem tungere end deklareret. sådanne
forhold har rederiet selvsagt ikke nogen mulighed for at værge sig imod, hvorfor en
eventuel faktisk overskridelse af den tilladte vægt som følge af en sådan fejldeklare-
ring, ikke udgør fejl eller forsømmelse.
mol comfort var sødygtig ved rejsens begyndelse
som ovenfor nævnt gøres det gældende, at § 276 ikke finder anvendelse i nærværende
sag.
skulle retten finde, at spørgsmålet om oprindelig sødygtighed er relevant for denne
sag, gøres det gældende, at det i første række påhviler tryg at bevise, at mol com-
fort var oprindelig usødygtig. tryg har ikke løftet denne bevisbyrde.
i tilslutning hertil gøres det gældende, at det faktum, at mol comfort forliste, na-
turligvis ikke er ensbetydende med, at mol comfort var usødygtig ved rejsens
begyndelse. det er således ikke korrekt, og det bestrides derfor, at ”et havari, der op-
står på denne måde, er udtryk for, at skibet ikke var sødygtigt.”
skulle en sådan logik følges, ville det medføre et objektivt ansvar for den kontrahe-
rende transportør. søloven pålægger imidlertid ikke et objektivt ansvar for transpor-
tøren, men derimod et culpaansvar. det faktum, at mol comfort forliste, betyder
således ikke i sig selv, at mol comfort var oprindelig usødygtig.
tværtimod understøtter sagens bilag, at mol comfort var sødygtig ved rejsens
begyndelse, jf. bilag f og g.
det gøres gældende, at kuehne + nagel og bal har godtgjort, at vedkommende selv
eller nogen disse svarer for, med tilbørlig omhu sørgede for, at mol comfort var
sødygtig ved rejsens begyndelse. med andre ord var der ikke ved mol comforts
                                              - 17 -
afrejse nogen grund til at forvente andet, end at skibet var i en sådan stand, at lasten
ville blive bragt uskadet frem til bestemmelsesstedet.
for så vidt angår spørgsmålet om tilbørlig omhu, henvises i det hele til det i punkt 3.3
anførte vedrørende ansvar og lastning, som tilsvarende finder anvendelse på spørgs-
målet om, hvorvidt kuehne + nagel og bal eller nogen, som disse svarer for, med til-
børlig omhu sørgede for, at mol comfort var sødygtig ved rejsens begyndelse.
den ved hanseatisches oberlandsgericht, hamburg verserende sag har ingen betyd-
ning for nærværende sag
tryg har henvist til en af tryg anlagt sag, som nu verserer ved hanseatisches ober-
landsgericht, hamburg og har fremlagt en udskrift af 16. april 2015 af hanseatisches
oberlandsgerichts retsbog.
retsbogen referer et telefonisk retsmøde i denne uafsluttede tyske retssag. af retsbo-
gen fremgår det, at hanseatisches oberlandsgericht er af den opfattelse, der i denne
tyske sag ”er et behov for yderligere afklaring og bevisførelse vedrørende spørgsmålet om an-
svarsfrihed” og at der ”sandsynligvis også [skal] foretages en vurdering af en teknisk eks-
pert”.
med andre ord har hanseatisches oberlandsgericht endnu ikke har taget stilling til
ansvarsspørgsmålet.
på denne baggrund gøres det gældende, at det ikke er korrekt, når tryg angiver, at
hanseatisches oberlandsgericht har ”tilkendegivet, at det ikke er godtgjort, at der af rederi-
et et udvist ”due diligence” i forhold til at foretage alle nødvendige forholdsregler for at sikre
”mol comforts” sødygtighed ved rejsens begyndelse”.
hanseatisches oberlandsgericht har ikke tilkendegivet dette og har ikke foretaget no-
gen bevisbedømmelse, hvorfor der selvsagt heller ikke er grundlag for, at sø- og han-
delsretten følger hanseatisches oberlandsgerichts bevisbedømmelse, således som
tryg har gjort gældende.
hertil kommer, at en eventuel senere afgørelse af denne tyske sag ikke har relevans
for nærværende sag, allerede fordi den tyske sag vedrører en anden transportør.
opgørelse af tabet
som ovenfor nævnt gøres det gældende, at de sagsøgte er berettiget til at begrænse
deres ansvar med henvisning til reglerne om globalbegrænsning i sølovens kap. 9, og
at et eventuelt krav således ikke kan fuldbyrdes overfor de sagsøgte, men derimod
skal anmeldes i den i tokyo oprettede begrænsningsfond.
såfremt retten finder, at de sagsøgte ikke kan begrænse deres ansvar i henhold til glo-
balbegrænsningsreglerne, gøres det gældende, at tryg alene er berettiget til erstatning
for værdien af godset på det tidspunkt, hvor godset i overensstemmelse med aftalen
skulle have været leveret, og at sagsøgeren ikke er berettiget til avance – og slet ikke
80 % – som tryg har valgt at tillægge varernes værdi, jf. sølovens § 279. trygs tab er
dkk 1.171.968,25, jf. sølovens § 279.”
                                                - 18 -
sø- og handelsrettens begrundelse og resultat
efter skibet mol comforts forlis i det indiske ocean den 17. juni 2013 åbnede tokyo district
court i japan på foranledning af skibets operatør den 16. juli 2013 en begrænsningsfond i
overensstemmelse med 1976-konventionen om ansvarsbegrænsning som ændret i 1996. åb-
ningen af en begrænsningsfond i en anden konventionsstat hindrer hverken ifølge konventi-
onen eller søloven anlæggelse af retssag om krav som følge af forliset i danmark. derfor skal
sø- og handelsretten under denne sag tage stilling til det krav, som tryg forsikring som va-
reforsikrer har rejst over for kuehne + nagel og ”blue anchor line” som kontraherende
transportører.
det fremgår af sølovens § 275, stk. 1, at transportøren er ansvarlig som følge af, at godset går
tabt, mens det er i dennes varetægt, medmindre den pågældende godtgør, at fejl eller for-
sømmelse af vedkommende selv eller nogen, denne svarer for, ikke har forårsaget eller med-
virket til tabet.
der er fremlagt klasseeftersynsrapporter, hvoraf fremgår, at mol comfort blev besigtiget af
klassifikationsselskabet uden bemærkninger i tørdok den 22. december 2012 og i vandet den
29. maj 2013. der er endvidere fremlagt stabilitetsrapporter for skibet ved ankomst til hen-
holdsvis afgang fra singapore på den sejlads, hvor forliset senere indtraf. af disse stabilitets-
rapporter fremgår bl.a., at skibets kapacitet i intet tilfælde er belastet med 100 % eller mere,
herunder at skibets vægt og fordelingen heraf belastede skibets bøjningsmoment med 99 %
ved afgangen fra singapore med en deraf følgende forskel i skibets dybdegang på 0,25 meter.
af rapporterne fra den japanske havarikommission fremgår bl.a., at man på baggrund af en
målt dybdegangsforskel på 0,63 meter ved en efterfølgende gennemgang af de deklarerede
vægte på skibet ved én beregningsmetode fandt, at skibets bøjningsmoment var belastet med
103 %, og ved andre beregningsmetoder mere. endvidere fremgår, at der i skibets vedlige-
holdelsesrapporter var registreret udbulinger (”buckling deformations”) under det femte
                                                 - 19 -
lastrum (hvor revnen i skibet antages at være udgået fra det sjette lastrum), og at der ikke
senere var registreret reparationer i den anledning. i den endelige havarirapport anføres det
på baggrund af de samlede undersøgelser bl.a., at der på tidspunktet for forliset var mulig-
hed for, at der kunne opstå frakturer i skibet, og i den forbindelse omtales bl.a. de anførte
udbulinger, som også blev fundet på fem ud af seks søsterskibe.
retten finder, at der efter den skete bevisførelse fortsat består en sådan usikkerhed om årsa-
gerne til forliset og transportørernes mulige fejl eller forsømmelser i den anledning, at trans-
portørerne ikke kan anses for at have løftet bevisbyrden for, at forliset ikke kan tilregnes dem
eller nogen, de svarer for, som anført i sølovens § 275, stk. 1.
på den anførte baggrund tager retten tryg forsikrings påstand om erstatning til følge. på-
standen tages dog alene til følge for så vidt angår 1.171.968,25 kr. (fakturaværdien i lastehav-
nen med tillæg af fragt), idet tryg på ingen måde har dokumenteret, at værdien i lossehav-
nen som anført i sølovens § 279 skulle være højere end dette ubestridte tab.
kuehne + nagel og blue anchor line skal betale sagsomkostninger til tryg med 102.840 kr.
heraf udgør 2.840 kr. forholdsmæssig retsafgift, og 100.000 kr. udgifter til advokatbistand
inklusive moms. der er ved fastsættelsen heraf taget hensyn til sagens karakter, størrelsen af
det vundne beløb og sagens omfang og forløb, herunder med delhovedforhandling på en
dag og efter yderligere forberedelse hovedforhandling på ligeledes en dag.
                                      thi kendes for ret:
kuehne + nagel a/s og ”blue anchor line” transpac container system ltd. skal inden 14
dage i fællesskab betale 1.171.968,25 kr. til tryg forsikring a/s.
i sagsomkostninger skal kuehne + nagel a/s og ”blue anchor line” transpac container sy-
stem ltd. inden 14 dage i fællesskab betale 102.840 kr. til tryg forsikring a/s. sagsomkost-
ningsbeløbet forrentes efter rentelovens § 8 a.
                         - 20 -
jens boye   mads bundgaard larsen         ole sehested
                      (sign.)
                   ___ ___ ___
          udskriftens rigtighed bekræftes
            sø- og handelsretten, den