text:
udskrift af dombogen
dom
afsagt den 8. december 2014
rettens nr. 60-1188/2014
politiets nr. 1200-71121-00019-13
anklagemyndigheden
mod
t1
cpr-nummer .... og
t2
cpr-nummer ....
der har medvirket domsmænd ved behandlingen af denne sag.
anklageskrift er modtaget den 10. april 2014.
tiltalen
t1 og t2 er tiltalt for overtrædelse af
                                                 1.
begge
straffelovens § 180, ved den 19. august 2013, ca. kl. 23.30 i forening at have sat ild til
lejligheden beliggende ...vej 39 i x-by, under sådanne omstændigheder, at de indså, at de
tilstedeværende beboere i de nærliggende lejligheder udsattes for overhængende livsfare. ved
branden skete der endvidere omfattende skade på fast ejendom for et pt. ukendt beløb.
                                                 2.
begge
tyveri efter straffelovens § 276, ved den 19. august 2013 i tidsrummet mellem ca. kl. 17.00 og
kl. 22.00 i forening at være brudt ind i den i forhold 1 nævnte lejlighed, hvorfra de stjal en
bærbar computer af mærket "compaq" og en hund.
                                                 3.
t1
spirituskørsel efter færdselslovens § 117, jf. § 53, stk. 1, ved den 31. august 2013 ca. kl. 00.20
at have ført personbil vz … ad …vej mod øst ud for nr. 56 i ringsted kommune efter at have
indtaget spiritus i et sådant ofang, at alkoholkoncentrationen i blodet under eller efter kørslen
oversteg 0,50 promille.
                                                 4.
t1
                                               - 2 -
færdselslovens § 117 a, stk. 2, nr. 2, ved den 31. august 2013 ca kl. 00.20 at have ført bilen
nævnt i forhold 3, selvom han var frakendt førerretten.
                                                 5.
t1
bekendtgørelse om euforiserende stoffer § 27, stk. 1, jf. § 2, ved den 12. september 2013 ca.
kl. 07.20 på adressen …vej 1, 1. tv., i ruds-vedby at have været i besiddelse af 0,65 g hash til
eget brug.
påstande
anklagemyndigheden har nedlagt påstand om domfældelse efter anklageskriftet og påstået de
tiltalte idmt ubetinget fængselsstraf.
for så vidt angår tiltalte t1 har anklagemyndigheden endvidere påstået tiltalte idømt en bøde,
og der er i øvrigt nedlagt påstand om konfiskation af 0,65 gram hash hos tiltalte.
anklagemyndigheden har påstået konfiskation af 0,65 gram hash hos tiltalte t1, jf.
straffelovens § 75, stk. 2.
de tiltalte har nægtet sig skyldige i forhold 1 og 2 og påstået frifindelse for forholdene.
tiltalte, t1, har erkendt sig skyldig i forhold 3 - 4 og indstillet til rettens mildeste dom
vedrørende forholdene. tiltalte har erklæret sig indforstået med konfiskation som påstået.
sagens oplysninger
der er under sagen foretaget dokumentation af anmeldelsesrapport og af politiets
gerningsstedsundersøgelser samt forevist en række fotos af fs bolig på ...vej 39, x-by, der
udbrændte den 19. august 2013.
der er endvidere dokumenteret kriminaltekniske erklæringer, der blandt andet indeholder
beskrivelser og undersøgelser af gerningsstedet.
det fremgår af en kriminaltaknisk erklæring af 2. september 2013, at arnestedet ikke endeligt
er påvist, og at brandårsagen ikke er endeligt påvist. erklæringen indeholder følgende
vurdering:
"efter den kriminaltekniske brandårsagsundersøgelse, el-undersøgelsen ved dbi,
sammenholdt med det taktiske materiale og de oplysninger, der løbende tilgik sagen, vurderes
der at være et muligt to arnesteder i henholdsvis klædeskabet i soveværelsets sydøstlige
hjørne og i madrassen opstillet ved det høje vindue i stuen mod øst. branden vurderes påsat,
idet der ikke var naturlige antændelseskilder i de mulige arnestedsområder.
ved antændelse af f.eks. en skumgummimadras, som efter forurettedes og vidners
oplysninger stod på højkant og dækkede for det høje vindue i stuen, ville den, alt efter
skumtype kunne udvikle en kraftig brand med udvikling af voldsom varme og røg. branden
ville have karakter af en væskebrand, idet skumgummi er et oliebaseret produkt.
brandskaderne i lejligheden svarede overens med, at der havde været brand i en madras i
                                                     - 3 -
pågældende område af stuen, men brandbilledet vurderes ikke at passe med, at branden fra
madrassen ville forårsage de kraftige brandskader på klædeskabet alene.
da de taktiske oplysninger om at andre personer end forurettede havde været i lejligheden før
branden, og forladt denne medbringende en mulig bærbar pc, der efter forurettedes oplysning
skulle være placeret i klædeskabet, vurderes det sandsynligt, at gerningsmændene ville slette
deres spor ved at antænde brand i klædeskabet.
branden i klædeskabet vurderes, at kunne udvikle så meget varme under loftet, at
strålevarmen fra røglaget kunne antænde den øverste del af skumgummimadrassen, der så
ville indgå i branden.
nogle skumtyper vil i forbindelse med brand smelte med brændende dråber, der vil løbe ned
ad madrassen og lægge sig på vandrette flader, hvor de vil brænde som en væskepøl. dette
ville medføre et brandbillede som sås i stuens nordøstlige del, hvor gulvet var
gennembrændt."
det fremgår af en brandundersøgelse foretaget af dansk brand- og sikringsteknisk institut
blandt andet, at hele lejligheden sås nogenlunde ensartet brandskadet, og at det ikke er muligt
at fastlægge arnestedet nærmere, end at arnestedet er i den af branden ramte lejlighed. det
fremgår endvidere om brandårsagen, at det på grund af de meget omfattende brandskader ikke
er muligt at fastlægge, hvorvidt de elektriske installationer eller tilsluttede elektriske
brugsgenstande havde indflydelse på brandens opståen.
i en farlighedserklæring af 14. oktober 2013 udarbejdet af dansk brand- og sikringsteknisk
institut er det sammenfattende anført:
".............................
5.1                  risiko for personer
                     der sås ikke direkte åbninger i for af installationsgennemføringer eller
                     andre bygningsvækkelser, hvor røg og brand nemt ville kunne spredes
                     til andre boligenheder, etageadskillelsen til lejligheden over den af
                     branden ramte sås udført delvis i brandbare materialer og branden ville
                     kunne spredes til boligen via tagkonstruktionen. på denne baggrund
                     vurderes det, at der ved branden har været fare for personers liv.
5.2                  risiko for værdier:
                     med større materielle værdier er der udfra retspraksis sat et beløb på
                     13 mill kr. derfor vurderes det, at der ikke havde været fare for større
                     materielle værdier."
i en kriminalteknisk erklæring af 24. oktober 2013, der vedrører de tiltaltes forklaringer til
politiet, da de var sigtede i sagen, er det blandt andet anført i i relation til forklaringerne:
".........................
på baggrund af ovennævnte vurderes sigtede b’s forklaring om at en konvolut skulle være
antændt med åben flamme til følge, at være usandsynlig.
                                             - 4 -
sigtede a og b’s forklaring om, at den brændende konvolut skulle være tabt på gulvet i noget
skumgummi, hvor branden så udviklede sig voldsomt, og ikke kunne slukkes, virker
usandsynlig, idet en brand i skumgummi afhængigt af skumtypen, ganske rigtigt kunne
forårsage en flammebrand, men den hurtige brandspredning, som forklaret, virker ikke
sandsynlig af nedennævnte årsag.
en brand i brændbart skumgummi på gulvet ville forårsage en flammebrand, der ville udvikle
sig hurtigt opad, langsommere til siderne og endnu langsommere nedad. en flammebrand på
gulvet skulle opvarme omkringliggende brændbart materiale op til materialets
antændelsestemperatur, før materialet ville blive antændt, og branden derved kunne brede sig
til siderne.
i lærebøger vises veldokumenterede kontrollerede forsøg med brand i normalt møblerede
rum. i et konkret forsøg, publiceret i kirk’s fireinvestigation, vises en rumbrand startende i
papir i en affaldssspand. branden udvikler sig over ca. 9 minutter, før der sker overtænding af
alt brændbart materiale i rummet. overtænding betyder, at alt brændbart materiale i rummet
indgår i branden.
ved egne forsøg med kontrollerede brande i revinge i sverige, kunne det konstateres, at
tidsforløbet for brandudviklingen var meget svingende fra 6 minutter til 44 minutter fra åben
ild til overtænding af rummene.
der er så mange ukendte forhold omkring bygningskonstruktionen, ventilation, de faktiske
forhold omkring møblering og oplag i øvrigt, at en endelig tidsangivelse af brandudviklingen
ville være gætværk.
sigtede a og b’s forklaring om antændelsesmåden samt brandudviklingen, hvor de oplyste, at
branden udviklede sig så hurtigt, at den ikke kunne slukkes, vurderes ikke at passe med en
brandudvikling i brandbart materiale fra et arnested. sammenholdt med, at den ene sigtede fik
brandskadet sit hår, at et vidne, som var nabo til rækkehuset, vågnede ved et brag og så, at
rækkehusets stue brændte kraftigt, vurderes de sigtedes forklaring ikke at passe med hensyn
til antændelsesmåde og brandudvikling."
der er under hovedforhandlingen blev afspillet optagelser fra politiets aflytning af
telefonsamtaler mellem de tiltalte.
det fremgår af en erklæring af 5. september 2013 fra retsmedicinsk institut, københavns
universitet, at der i en blodprøve udtaget den 31. august 2013, kl. 01.05, fra t1, er fundet en
mindsteværdi på 2,06 promille alkohol.
forklaringer
efter retsformandens bestemmelse er der ikke foretaget lydoptagelser af forklaringerne under
hovedforhandlingen. forklaringerne er dikteret og vedstået til retsbogen.
de tiltaltes forklaringer
forhold 1 - 2 :
                                                 - 5 -
t1 har forklaret blandt andet, at han tog med t2 til fs lejlighed sidst på eftermiddagen den
19. august 2013. han tog med for selskabs skyld i stedet for at bare sidde og glo på et
værtshus. tiltalte og t2 havde ikke talt om, hvordan de skulle få penge fra f. t2 vidste, at f
kom forskellige steder. da de kom til ...vej, hvor f boede, var de oppe ved en nabos lejlighed.
de troede, at det var der, hvor f boede. der kom en kvinde som fortalte, hvor f havde sin
lejlighed. de gik ind i fs lejlighed gennem døren. de gik ind, selvom han ikke var hjemme.
de tog fs hund med da de gik. de ville aflevere den til dyreværnet eller til et internat. hunden
var helt misrøgtet. pelsen på ryggen var væk, og ryggen var levende af lopper. t2 prøvede at
ringe til dyreværnet eller til et internat. det lykkedes dog ikke at få kontakt dertil. det var
ikke deres mening at stjæle hunden.
tiltalte lagde ikke mærke til, om t2 tog noget fra lejligheden. efter at de havde forladt
lejligheden, talte de med f. de tog derefter ud til mcdonald's, hvor de spiste, og bagefter tog
de igen hen til fs lejlighed. tiltalte ved ikke rigtig hvorfor de egentlig tog ud i lejligheden og
hvorfor de var der. han kan huske, at der opstod noget ild i noget papir.
tiltalte stod med t2 ved spisebordet. i lejligheden var der tom emballage overalt, og der var
meget ulækkert. på spisebordet lå der stabler af gammelt affald, og der var stablet op med
tomme vinkartoner fra gulv til loft. der lå vat og skumgummi spredt ud over hele lejligheden.
det var måske hunden, der havde flænset det i stykker. det flød også med alt muligt på
gulvet, og der må også have været mange nullermænd. tiltalte så, at der var ild i noget papir,
som t2 stod med. der gik ild i noget vat og skumgummi, da papiret faldt ned på gulvet.
tiltalte har ikke haft fat i det papir, der var ild i, og som faldt ned på gulvet.
tiltalte og t2 forsøgte at slukke ilden. de prøvede at trampe på ilden, men det hjalp ikke
noget. vattet og skumgummiet hvirvlede rundt. tiltalte forsøgte at tage vand fra køkkenet,
men der kom ikke vand ud af vandhanen ved håndvasken. han så en hundeskål, og tænkte at
han kunne få vand i den. han prøvede at få vand fra håndvasken på toilettet, men vandhanen
virkede ikke. han prøvede også at samle vand i hundeskålen fra bruseren. det var også
forgæves. han skyllede derefter ud i toilettet på badeværelset og tog vand derfra. han smed
noget vand på ilden nogle gange. der kom ekstra meget røg, da han havde smidt vand på, og
tiltalte kan ikke sige, om der også stadig var flammer. tiltalte og t2 var forvirrede og for lidt
rundt. der udviklede sig masser af sort røg. de kunne ikke se noget, og tiltalte forlod derfor
lejligheden. da han kom udenfor, var t2 derude.
tiltalte ved ikke hvorfor de ikke ringede efter brandvæsnet. han tror, at det var, fordi der gik
panik i dem. tiltalte vidste ikke, om ilden ville dø ud. tiltalte så flammer, da der gik ild i
skumgummiet, som han prøvede at slukke. der opstod derefter røg. da tiltalte og t2 forlod
stedet, var der ingen flammer. tiltaltes pandehår blev svedet. tiltalte kan ikke sige på hvilket
tidspunkt i situationen, det skete.
han har senere talt med t2 i telefonen om, at han var blevet klippet. han har ikke talt med t2
nærmere om, hvad der egentlig skete. tiltalte blev anholdt den 12. september og løsladt
samme dag. senere blev han anholdt den 18. september og blev fremstillet i grundlovsforhør.
tiltalte har været alkoholiker i mange år.
foreholdt sin forklaring til politirapport af 18. september 2013, side 3, 5. afsnit, bilag m-1-3-
1-0, har tiltalte oplyst, at han godt kan have forklaret således, som det er anført i rapporten.
tiltalte kan ikke huske, hvad han har forklaret under den pågældende afhøring.
                                               - 6 -
fs lejlighed var et stort rum. tiltalte gjorde sig ingen forestillinger om, hvor stor lejligheden
egentlig var. han lagde ikke mærke til, om der var en 1. sal. tiltalte tror ikke, at han havde
talt med t2 om at køre ud til f, forinden de kørte derud anden gang. tiltalte førte ikke bilen
nogle af gangene. tiltalte har ikke set noget til en bærbar computer, da de var ude i fs
lejlighed. han har ikke taget nogen computer, og han har ikke lagt mærke til, om t2 havde en
computer. det var t2, der forlod lejligheden først.
tiltalte mødtes med t2 om eftermiddagen den 19. august 2013. de var på værtshuset "la
vie". tiltalte havde fået en morgenøl og havde først været på arbejde. t2 vidste, hvor f
boede, man han vidste dog ikke præcis i hvilken lejlighed. tiltalte tror ikke, at de mødte flere
ude ved fs lejlighed end den dame, som vidste, hvor f boede. tiltalte tror ikke, at de kiggede
ind ad nogle vinduer. udefra så fs lejlighed ud, som om den var ubeboet. der var blandt
andet ingen gardiner. efter at de havde været derude første gang om eftermiddagen, ledte de
efter f på nogle værtshuse på reersø og i x-by. tiltalte var rimelig fuld, og dagen står ikke
særlig klar for ham. tiltalte snakkede ikke med t2 om, at de skulle give f en lærestreg.
tiltalte ved ikke, hvordan der gik ild i det papir som t2 havde. tiltalte har ikke set en lighter.
da røgen havde udviklet sig, blev tiltalte og t2 bange.
ved afspilning af telefonsamtaler mellem de tiltalte den 21. august 2013, bilag s-1-1-0-0, og
den 26. august 2013, bilag s-1-3-0-0 har t1 forklaret, at han ikke har ment, at han havde
slettet spor i form af svedent pandehår, da han under sin samtale den 21. august 2014 med t2
sagde, at han havde fået slettet spor. den 28. august 2013 har tanken om at henvende sig til
politiet nok strejfet ham.
t2 har forklaret blandt andet, at f skyldte ham 2-300 kr. om eftermiddagen den 19. august
2013 kørte han sammen med t1 fra ruds vedby til gørlev. t1 skulle låne noget lydudstyr. f
havde skyldt tiltalte penge i 10 dage. tiltalte vidste, hvor f boede, men han vidste ikke præcis
i hvilken lejlighed i ejendommen. de kørte ud til området, hvor f boede og mødte en mand på
...vej. de spurgte ham, hvor f boede. manden fortalte, at f boede på den anden side af et
boligkompleks. de kørte ned ad en grusvej og parkerede bilen. de tog i en dør til en lejlighed
og kaldte på f. der kom en mand og en dame ud og fortalte, at f ikke boede der. de fik at
vide, i hvilken lejlighed f boede.
i døren til fs lejlighed var der en løs træplade i bunden af hoveddøren. de fjernede træpladen
og åbnede døren med vrideren. de havde forinden konstateret, at der var en hund i
lejligheden. tiltalte antog, at f ikke havde været i lejligheden i flere dage. hunden gøede og
peb. da de kom ind i lejligheden, så de at hunden var vanrøgtet. den havde sår på ryggen,
hvor den ikke havde noget pels. tiltalte forsøgte at ringe til dyreværnet eller et dyreinternat,
der kunne tage sig af hunden.
tiltalte tog en computer fra lejligheden. det var en form for pant. det var en lidt for kåd
handling. tiltalte bar computeren ud af lejligheden. han bar den i sine hænder. computeren
var ikke lagt i en pose. han lagde computeren på gulvet i bilen bag førersædet. tiltalte gik
tilbage til lejligheden, hvor t1 stadig var. tiltalte mener, at computeren havde stået på en
hylde i lejligheden.
sidst på eftermiddagen forlod de tiltalte lejligheden, og de tog fs hund med sig. de kørte til
ruds vedby, hvor de begge to boede, og de sørgede for, at hunden fik noget mad og noget
vand, og at den blev luftet. det var planen, at hunden skulle afleveres til dyrenes beskyttelse
eller i et internat. de kørte med hunden forbi nogle værtshuse for at finde f. de var i x-by og
                                                 - 7 -
i gørlev for at se efter ham, og de kørte så ud til reersø, hvor de mødte f på et værtshus. f
var dengang en stakkels type.
begge de tiltalte talte med f på værtshuset på reersø, og tiltalte fik sine penge. der var en
dårlig stemning. tiltalte mener, at f skyldte penge flere steder. de fortalte ikke f, at de havde
været i hans lejlighed og taget computeren. det var meningen, at f skulle have computeren
tilbage. de tiltalte kørte til mcdonald's i slagelse, og bagefter kørte de tilbage til fs lejlighed.
det var intentionen at få bragt den dårlige stemning, der havde været på værtshuset, ud af
verden. de tiltalte kom til fs bopæl, efter at det var blevet mørkt. det var omtrent ved 23-
tiden. f var ikke hjemme. der var lys i lejligheden, og de tiltalte anråbte f og gik derefter ind.
lyset kom fra badeværelset. de tiltalte stod ved enden af spisebordet og snakkede om
situationen og hvad der skulle ske med hunden. de var i lejligheden i 10-15 minutter i alt.
tiltalte lagde en cigaret fra sig i et askebæger, der stod på bordet. der gik ild i et stykke papir.
tiltalte tog papiret op og holdt det ud fra sig. t1 fik fat i papiret. enten tog han det, eller også
gav tiltalte ham det. papiret røg ned på gulvet, hvor der gik ild i noget skumgummimateriale.
der lå mange stykker skumgummi på gulvet. de lå spredt ud over hele lejligheden. i
lejligheden var der kun en smal sti, hvor man kunne gå. der lå en masse affald over alt i
lejligheden. hele gulvet var dækket af affald, og for enden af væggen i lejligheden var der
stablet tomme vinkartoner fra gulv til loft. da der var gået ild i skumgummimaterialet,
hentede t1 noget vand. tiltalte prøvede at trampe på ilden. på et tidspunkt tog han en
læderjakke fra et skab og lagde jakken over ilden for at slukke den. det gik hamrende stærkt
fra ilden opstod og udviklede sig, og da de prøvede at slukke ilden. tiltalte prøvede også
forgæves at hente vand fra badeværelset. på et tidspunkt fik tiltalte vandskålen. der gik lang
tid med at prøve at hente vand, og de kunne kun hente vand i en begrænset mængde i hundens
vandskål. tiltalte husker ikke, om han overvejede at ringe efter hjælp.
der udviklede sig en sort tyk røg, og tiltalte råbte til t1, at de var nødt til at komme ud.
tiltalte forlod lejligheden kort før t1. tiltalte lagde ikke mærke til, om der stadig var ild i
lejligheden. der var masser af røg. der lød ikke noget højt brag. de tiltalte vækkede ikke de
andre beboere. de tog fra stedet i panik. de kørte forbi brandstationen i ruds vedby, for at se
om brandbilerne var kørt fra brandstationen. de så, at brandbilerne ikke var der, og de tænkte,
at brandbilerne var kørt ud til fs lejlighed. tiltalte har ikke tænkt over, at fs lejlighed lå op til
andre lejligheder.
næste morgen mødtes de tiltalte, og fs hund blev sluppet løs på en mark uden for .... det var
måske, for at de tiltalte ikke skulle kunne forbindes til ilden i fs lejlighed. om eftermiddagen
kørte de tiltalte ud på sorø genbrugsstation, hvor de smed computeren.
de tiltalte talte ikke om at slette spor. tiltalte har ikke haft lyst til at tale om episoden. der gik
ca. 30 dage, indtil tiltalte blev anholdt, og det er de længste 30 dage i tiltaltes liv. tiltalte
overvejede dagligt at gå til politiet, men han undlod det, fordi der var en meget dårlig
stemning i området. f var blevet opsøgt af familiemedlemmer til ejeren af den ejendom, hvor
f boede, og tiltalte vidste godt, at ejeren ville have fat i dem, der angiveligt havde sat ild til
lejligheden. tiltalte var bange for sin sikkerhed.
de tiltalte var ikke taget ud til f for at give ham en lærestreg. de tiltalte mødtes på værtshuset
"…", hvor de ankom omtrent samtidig. de fik ikke noget at drikke på værtshuset. forinden de
gik ind i fs lejlighed, havde de set en lejlighed, der så ubeboet ud. lejligheden var tom, og
der var et åbent køleskab i lejligheden med en trappe til 1. sal. i fs lejlighed var der sat en
                                                - 8 -
skummadras foran et smalt højt vindue, hvor en rude var gået stykker. der var også
skimmelsvamp på væggen. da de ledte efter f, efter at de havde været i hans lejlighed om
eftermiddagen, fik tiltalte et par enkelte øl. han fik ikke mere, end at han lovligt kunne køre
bil. t1 fik også noget at drikke. det papir, der gik ild i, havde en a5-størrelse. umiddelbart
tænkte tiltalte, at det var en konvolut, men han er ikke sikker på, hvilken slags papir det
egentlig var. tiltalte blev bange, da røgen udviklede sig. tiltalte har et relativt klart billede
om, at han gik i panik, og at det var en kaotisk situation. tiltalte synes, at han kan erindre, at
der var et lysskær fra fs lejlighed, da de tiltalte var kommet udenfor. han kan dog ikke med
sikkerhed sige, om der var tale om flammer.
da de kørte fra fs lejlighed til ruds vedby hørte de ikke nogen sirener. turen tog 6-10
minutter. da tiltalte bar computeren ud i bilen, var t1 i fs lejlighed. han var optaget af at
skaffe mad og vand til hunden.
forhold 3 - 5 :
t1 har forklaret blandt andet, at han den 31. august 2013 havde drukket meget alkohol, før
han kørte i den bil, der er angivet i forhold 3 og 4. han havde ikke noget kørekort. den 12.
september sidste år blev der fundet 0,65 gram hash på tiltaltes bopæl. han skulle selv bruge
hashen.
vidneforklaringer
a har forklaret, at han boede på ...vej 39c i x-by i sommeren 2013. vidnet boede der
sammen med sin tidligere kone, b. de boede i en lejlighed i et rækkehuskompleks, og der var
stueetage og en 1. sal i lejligheden. efter at han var kommet hjem fra arbejde den 19. august
2013, opholdt han sig på 1. salen. han blev kaldt ned i stueetagen af b, som sagde, at der var
nogle udenfor, der prøvede på at bryde ind i deres lejlighed. vidnet trak persiennerne fra og så
to personer, der prøvede at bryde terrassedøren op med et koben. vidnet er helt sikker på, at
de havde et koben. personerne spurgte efter f. de fortalte, at f skyldte dem penge. vidnet
tænkte, at de ledte efter en person som vidnet kender under øgenavnet f. vidnet fortalte, hvor
han boede.
vidnet gik i seng samme dag ved 22-tiden. vidnet vågnede ved midnatstid, da han hørte et
brag. han så, at der var ild i fs lejlighed, og der stod naboer udenfor og kaldte. vidnet ringede
til politiet og til brandvæsenet.
foreholdt sin forklaring til politirapport af 28. august 2013, bilag f-18-1-0-0, har vidnet
oplyst, at de to, der spurgte efter f, sagde, at de skulle have fs hund, fordi f skyldte dem
penge. de ville tage hans hund, indtil de havde fået pengene, sagde de.
fs lejlighed udbrændte fuldstændig. vidnet og hans kone blev genhuset. en af de to mænd,
der prøvede at bryde ind i vidnets lejlighed, havde arbejdstøj på. lejligheden, der lå over fs
lejlighed, var tom. der var ikke flere lejligheder i den fløj, hvor f boede. vidnet og hans kone
havde boet på stedet i 3-4 måneder. persiennerne i deres lejlighed var altid rullet ned, da
vidnet ikke ville se over på fs lejlighed. i fs lejlighed var der sat en madras foran et vindue,
og lejligheden så uhumsk ud.
dikteret. vedstået.
                                               - 9 -
b har forklaret, at hun i august 2013 boede på ...vej 39 c i x-by sammen med a. hun var ved
at lave aftensmad ved 17.30-tiden, da der var nogen, der var ved at brække ind i deres
lejlighed. hun hentede a og de rullede rullegardinet op. der stod to mænd med et stort koben
udenfor. de blev forskrækkede og fortalte, at de skulle finde f. de sagde også undskyld til
vidnet og a. de to mænd fik at vide, at fs lejlighed lå ved siden af den lejlighed, som vidnet
og a boede i. de to mænd sagde, at de havde prøvet på at få fat i f i flere dage, da han skyldte
dem penge.
senere om aftenen ved 23.30-tiden vågnede vidnet og a ved et ordentligt brag. de så, at der
stod stikflammer op gennem taget på fs lejlighed. vidnet fik fat i nogle vigtige papirer og
nogle ting. hun sagde til a, at han skulle ringe efter politiet. i lejligheden, der lå ...vej 39 b,
boede der nogle. lejligheden i nr. 39 d var tom. lejligheden over fs lejlighed var tom. de to
mænd fortalte også, at de skulle have fs hund, og at de skulle have penge. vidnet og hendes
mand brugte ikke den terrasse, der vendte mod fs lejlighed. i et vindue havde han sat en
madras og nogle håndklæder op.
f har forklaret, at han boede i en lejlighed på ...vej 39 i x-by. den 19. august 2013 var vidnets
hund alene hjemme. hunden var god til at være alene hjemme. den kunne dog godt finde på
at bide i en madras eller en pude. han tog afsted kl. 14.00 den 19. august 2013. han tog ud til
reersø. han skyldte t2 300 kr., og t2 og t1 kom ud til reersø. t2 fik de 300 kr. der var
ikke nogen dårlig stemning mellem dem. t2 og t1 sagde ikke, at de først havde søgt vidnet
på hans bopæl, og de sagde heller ikke noget om, at de havde været inde i hans lejlighed.
vidnet kom hjem ca. kl. 00.30. der var politi og brandvæsen på stedet. vidnet sagde til en
røgdykker, at de skulle se efter hans hund. røgdykkeren sagde senere, at der ikke var nogen
hund i lejligheden. vidnet havde ikke tændt for el-installationer, og der var heller ikke
radiatorer tændt i hans lejlighed. et vindue i vidnets lejlighed var smadret, og han havde
derfor stillet en skumgummimadras foran vinduet. skumgummimadrassen stod på gulvet. der
lå papirer rundt omkring i lejligheden, og der lå også papirer på gulvet. der stod nogle ting på
gulvet, blandt andet nogle motorcykelting. lejligheden var nogenlunde pæn og ryddelig.
vidnet havde ingen indboforsikring og han har ikke nogen dokumentation for krav til
dækning af udgifter for hans ejendele. han har fået hjælp af familie og venner.
i sommeren 2013 var vidnet arbejdsløs. på sengen i vidnets lejlighed lå der et vattæppe.
vidnets hund kunne godt finde på at bide i det. der stod nogle rødvinskartoner på bordet. der
lå ingen kartoner fra gulv til loft i lejligheden. på køkkenbordet stod der nogle gryder og
potter og pander. vandhanen i køkkenet virkede. på badeværelset virkede bruseren og
toiletskyl. vandhanen i håndvasken på badeværelset virkede ikke.
vidnets hund havde ikke lopper. hunden var i god stand. vidnet lånte et værelse hos naboen,
hvor han kunne sove, og dagen efter kom vidnets hund tilbage. hunden blev 8-10 dage efter
branden overgivet til dyrenes beskyttelse, og i den anledning gennemgik den en
dyrelægeundersøgelse. der var ikke noget i vejen med hunden. det var en dobermann, og
den er ikke tidligere hoppet ud af et vindue eller en dør.
vidnet er selv ryger og tror, at der stod et askebæger på spisebordet i lejligheden. der lå
meget papir på spisebordet, også der hvor hvor askebægeret stod.
                                              - 10 -
… har forklaret, at han bor på ...vej 41 i x-by. lejligheden ligger, bag ved nr. 39. sidst på
eftermiddagen den 19. august 2013 så han to personer, der rendte rundt på området. de gik op
ad vejen og gik ned igen. vidnet så ikke, om den ene bar på noget. en af personerne havde
orange arbejdsbukser på. vidnet så også en bil, som han ikke havde set før, holde i området.
om aftenen bankede en nabo på døren. vidnets hund gik amok og da vidnet stod op, så han,
at der stod ild ud af det ene vindue i lejligheden i nr. 39. vidnet ville gå ind i lejligheden, for
at se om der var nogen derinde, men på grund af røgen kunne han ikke komme derind.
foreholdt sin forklaring til politirapport af 21. august 2013, bilag f-3-2-0-0, 1. afsnit, har
vidnet oplyst, at han ikke har sagt som tilført rapporten.
foreholdt sin forklaring i samme rapport, side 2, 2. afsnit har vidnet oplyst, at han ikke kan
huske, hvad han har forklaret til politiet. de personer, som han så i området, gik ikke og
gemte sig.
… har forklaret, at hun bor på ...vej 45 ved siden af nr. 39. da vidnet og hendes kæreste var
gået i seng om aftenen den 19. august 2013, vågnede de ved et ordentligt brag. vidnets
kæreste gik neden under for at se, hvad det kunne være, og han gik ud af deres hus. vidnet gik
også neden under og så, at det lysnede op i lejligheden i nr. 39. der var ild i lejligheden.
vidnet skimtede en person, der gik ved kirken ca. 100 meter derfra. hun undrede sig over, at
der var en person, der gik på der på det tidspunkt, og at personen gik væk fra stedet, hvor der
var ildebrand.
der var ild i hele underetagen, og ilden udviklede sig rimelig hurtigt i lejligheden i nr. 39.
vidnet kan ikke huske, hvor lang tid det tog for ilden at udvikle sig. vidnet løb ind til en nabo
ved siden af nr. 39 og sagde, de skulle skynde sig at stå op. vidnet kunne se, at der kom ild ud
af et vindue, hvor der var en madras stillet op. på ingen tid tog ilden også fat i øverste etage.
foreholdt sin forklaring til politirapport af 28. august 2013, f-1-2-0-0, side 2, 2. sidste afsnit,
har vidnet oplyst, at man kunne få en hånd igennem det hul, der var i ruden i lejligheden i nr.
39.
… har forklaret, at hun er ejer af x i x-by. hun kender f. i sommeren 2013 var der to
personer, der spurgte efter f på x. de fortalte ikke, hvorfor de ledte efter ham, og de fortalte
ikke, hvem de var. de kom to gange på x. den ene gang så vidnet fs hund, der var med i
snor. personerne sagde, at de havde taget den, fordi den ikke havde det godt. en af vidnets
kunder sagde, at det var godt, at hunden var blevet taget fra f. f levede ikke et særligt rart liv,
og han passede ikke sin hund. hunden virkede glad og tilfreds, da den var på x.
foreholdt sin forklaring til politirapport af 20. august 2013, bilag f-11-1-0-0, side 3 øverst,
har vidnet oplyst, at hun ikke kan huske, hvad hun har forklaret til politiet. hun kan dog
huske, at personerne ikke satte sig ned ved et bord. de stod op. de sagde, at de havde taget fs
computer.
foreholdt sin forklaring til politirapport af 4. oktober 2013, bilag f-11-3-0-0, har vidnet
oplyst, at hun ikke kan huske, hvad hun har forklaret til politiet under den pågældende
afhøring.
e har forklaret, at han bor på ...vej 43. midt om natten sidste år blev han kaldt op af sin datter,
da han lå og sov. hun fortalte, at der var brand. da vidnet kom ud, så han et vindue springe i
                                              - 11 -
den lejlighed, hvor der var brand, og der kom godt gang i ilden. vidnet så ilden gå ind mod
hjørnet af en anden bygning, der ligger vinkelret på den bygning med lejligheden, hvor der
var ild. der var ringet efter brandvæsnet.
tidligere på dagen havde vidnet set en bil ca. 500 meter uden for x-by med to personer i. de
kiggede lidt mærkeligt på vidnet.
g har som vidne forklaret, at han tidligere boede i lejligheden nr. 39 b på ...vej i x-by.
lejligheden lå op til fs lejlighed i nr. 39. den 19. august 2013 kom der to personer og
spurgte, hvor f boede. t1 var den ene af personerne. vidnet opholdt sig på sin terrasse, der
vender ud mod ...vej. t1 og den anden person sad i en bil, og de rullede et vindue ned. vidnet
viste dem, hvor f boede. der var mange, der kom og spurgte efter f, og vidnet lagde derfor
ikke noget særligt i det.
f havde en hund, det var en kamphund, og vidnet har på et tidspunkt ringet til dyreværnet. f
kunne være væk i flere dage fra sin lejlighed, mens hunden var alene i lejligheden. vidnet har
nogle gange givet hunden mad. hunden kunne godt hyle og gø.
fs lejlighed lignede et bombet lokum. der var ikke ryddet op i lejligheden, og der blev ikke
gjort rent. hunden havde splittet alting i lejligheden. der lå rester af madrasser rundt omkring.
om aftenen den 19. august 2013 kom vidnets nabo, ..., og sagde, at det brændte. vidnet hørte
et brag. da han kom udenfor, så han, at ilden havde rigtig godt fat i fs lejlighed. hoveddøren
var åben til lejligheden. ilden havde fat lige op af væggen til vidnets bolig.
da brandvæsnet, kom blev vidnet bedt om at holde afstand. han måtte ikke gå ind i sin
lejlighed. vidnet kunne først gå ind, da ilden var slukket.
kriminalassistent c har forklaret, at han er ansat i kriminalteknisk brandgruppe under
rigspolitiet, og han har i de sidste 12 år udelukkende arbejdet med brand. vidnet foretaget
undersøgelser af gerningsstedet på ...vej 39 i x-by, og han har medvirket til udarbejdelse af
den kriminaltekniske erklæring, der er udstedt den 2. september 2013, bilag b-2-1-0-0, og den
kriminaltekniske erklæring, udstedt den 24. oktober 2013, bilag b-4-2-0-0. erklæringerne
bygger på de anmodninger, som vidnet og hans kollegaer blev gjort bekendt med. vidnet kan
vedstå de oplysninger, herunder de konklusioner og vurderinger, der er indeholdt i de
kriminaltekniske erklæringer. på gerningsstedet foretog vidnet tekniske undersøgelser, og
politikredsen tog sig af de taktiske undersøgelser.
vidnet har udført forsøg med cigaretter i skraldespand med papir i. det er meget vanskeligt at
forårsage ildebrand med en cigaret. kun i ca. 1% af forsøgene lykkes det. der er også gjort
forsøg herpå i udlandet. vidnet finder det usandsynligt, at en cigaret, der er lagt i et
askebæger på stedet, har kunnet få branden til at udvikle sig. på gerningsstedet var der ens
store brandskader overalt. nogle steder var der dog lidt større brandskader end andre steder.
vurderingerne i de kriminaltekniske erklæringer indeholder vidnets opfattelse af mere
subjektiv karakter, af hvad der er sket. vidnets konklusioner bygger på de objektive fakta fra
gerningsstedet. hvis en brændende kuvert faldt ned på gulvet i lejligheden, ville det afhænge
af forholdene, hvorledes branden ville udvikle sig. det er kriminalteknisk vurdering, at
branden ikke ville kunne udvikle sig så hurtigt, at man ikke ville have mulighed for at slukke
den ved at trampe på ilden. der er ved vurderingen taget hensyn til de materialer, som man
fandt i lejligheden.
                                              - 12 -
hvis der kommer vand på oliebaserede produkter, f.eks. skumgummi, så vil ilden slukkes, og
der vil blive afgivet en meget voldsom sort røg. træ og papir afgiver ikke samme type røg.
vidnet kan ikke udtale sig om, hvorvidt brandbart materiale har spredt sig, hvis der er blevet
trampet på ilden på gulvet i lejligheden. vidnet har i sine undersøgelser på gerningsstedet
forholdt sig til oplysninger om, at en kuvert er blevet antændt via en cigaret i et askebæger.
en cigaret, der tabes i en seng, vil som hovedregel ikke forårsage brand. det er alene under de
rette omstændigheder, at en cigaret, der tabes i en seng, endeligt vil kunne udvikle ild. det vil
således kunne ske, såfremt cigaretten tabes i en fold i sengetøjet. det kræver, at cigaretten
bliver tildækket men samtidig får luft nok, til at gløden kan fortsætte, og der kan akkumuleres
varme.
d har forklaret, at han er ansat i dansk brand- og sikringsteknisk institut. han har 14 års
erfaring med brandtekniske undersøgelser. han har gennemført videregående el-tekniske
uddannelser og en række forskellige brandtekniske uddannelser. vidnet udfører akkrediterede
brandtekniske undersøgelser. vidnet har udarbejdet den farlighedserklæring, der indgår i
sagen. han har udarbejdet erklæringen på baggrund af undersøgelser af de bygningsmæssige
konstruktioner i relation til farevurderingen. faren ved ildebrand kan opdeles i følgende 4
gradueringer: ingen fare, ringe fare, fare og overhængende fare. sidstnævnte graduering er en
meget nært forestående fare. gradueringen fare anvendes i forbindelse med en vurdering af,
hvor hurtigt røg- og brandspredning kan udvikle sig, efter at ilden er opstået.
i sagen har der alene været en konkret fare for mennesker, der måtte have opholdt sig i
lejligheden oven over den lejlighed, hvor der opstod ild. der ville være gået rigtig lang tid, før
ilden ville have bredt sig til de andre lejligheder i komplekset. det er vidnets opfattelse, at
ilden ville være blevet opdaget og beboerne have været evakueret, før branden ville kunne
have spredt sig så meget, at der ville kunne opstå fare for beboerne i de andre lejligheder.
vidnet har ikke konstateret, om der var brandmur i ejendommen. en brandmur har betydning
for vurderingen af faremomentet for andre mennesker.
forstraffe
t1 er ved en betinget dom af 7. september 2010 dømt blandt andet for overtrædelse af
færdselslovens § 117, stk. 2, nr. 3, og 6, jf. § 53. straffen fastsat til fængsel i 30 dage med
vilkår om samfundstjeneste og en tillægsbøde. førerretten frakendt i 6 år indtil den 12.
februar 2015.
t1 er endvidere ved en betinget dom af 16. januar 2013 dømt for overtrædelse af
færdselslovens § 117 a, stk. 2, nr. 2. straffen fastsat til fængsel i 10 dage med vilkår om
samfundstjeneste.
personlige forhold
der er i medfør af retsplejelovens § 808 gennemført undersøgelser af de tiltaltes personlige
forhold, og kriminalforsorgen har blandt andet udtalt, at de tiltalte er egnede til at modtage en
betinget dom på nærmere vilkår.
t1 har forklaret, at han er i gang med at tage 10. klasse eksamen. det går rigtig godt, og han
er glad for det. han er flyttet sammen med sin kæreste. han ønsker at blive pædagog, og han
                                                - 13 -
deltager fortsat i møder hos aa. han arbejder nu fast hveranden weekend og på en ugedag,
hvor han tidligere var ansat i løntilskud og som afløser.
t2 har forklaret, at han nu er ansat i et løntilskudsjob i borgerservice i en kommune.
ansættelsen løber frem til den 29. marts 2015 med mulighed for forlængelse. i sit arbejde har
tiltalte kontakt med borgerne i borgerbetjening. han har i stort omfang ydet råd og vejledning
vedrørende edb og digitalisering. tiltalte vil gerne videreuddanne sig. han har nu en god
aftale om samværet med hans datter og søn.
de tiltalte har under sagen været frihedsberøvet fra den 18. september 2013 til den 10.
oktober 2013.
rettens begrundelse og afgørelse
forhold 1
på baggrund af de gennemførte undersøgelser af gerningssted og de hertil knyttede
beskrivelser sammenholdt med de tekniske erklæringer og det oplyste om branden og dens
omfang, de opståede skader og brandvæsenets nødvendige slukning af ilden kan det
konstateres, at der har været tale om en ildebrand i fs lejlighed som omhandlet i straffelovens
§ 180 - § 182.
efter de foreliggende oplysninger om ildebrandens farlighed sammenholdt med ds
vidneforklaring er det ikke godtgjort, at ildebranden har haft en sådan karakter, der er
omhandlet i straffelovens § 180. der henses til, at en konkret og overhængende fare alene
relateres til personer, der eventuelt måtte have været i lejligheden ovenover fs lejlighed, og at
denne lejlighed var ubeboet og tom. ved branden er der i øvrigt ikke forvoldt omfattende
ødelæggelser.
med henvisning til de oplysninger der foreligger om brandens opståen sammenholdt med
vidneforklaringen fra c herom findes det ubetænkeligt at forkaste de tiltaltes forklaring om,
hvorledes ilden opstod og bredte sig, uden at de havde mulighed for at slukke ilden, da de
opholdt sig i fs lejlighed sent om aftenen den 19. august 2013. det findes derimod godtgjort,
at ilden i fs lejlighed blev påsat, og at de tiltalte i forening har påsat branden. det tillægges i
den sammenhæng betydning, at de tiltalte ikke i nogen henseende på en troværdig måde har
kunnet forklare baggrunden for, at de for anden gang den pågældende dag er gået ind i fs
lejlighed, selvom han ikke var hjemme, og at de efter ildens opståen har forladt lejligheden
uden at tilkalde hjælp.
efter rettens samlede vurdering findes de tiltalte herefter skyldige i brandstiftelse omfattet af
straffelovens § 181, stk. 1.
forhold 2
efter de vidneforklaringer, der er afgivet af a og b, lægges det til grund, at de tiltalte forinden
brandstiftelsen med et koben har forsøgt at bryde ind i vidnernes lejlighed om eftermiddagen
den 19. august 2013. de tiltalte fortalte, at de skulle finde f, og at han skyldte dem penge.
det lægges endvidere til grund til dels efter de tiltaltes egne forklaringer og med henvisning
til …s vidneforklaring, at de tiltalte herefter er gået ind fs lejlighed, selvom han ikke var
                                                 - 14 -
hjemme. de tiltalte tog fs hund og computer med sig, da de forlod lejligheden, således som
de efterfølgende har fortalt ..., da de tiltalte kom ind på x.
de tiltalte findes derfor skyldige i tyveri som beskrevet i anklageskriftet.
forhold 3 - 5
t1 har erkendt sig skyldig uden forbehold, og tilståelsen er understøttet af de oplysninger, der
i øvrigt foreligger. det er derfor godtgjort, at han er skyldig i overensstemmelse med
anklageskriftet.
straffen for t1 fastsættes til fængsel i 1 år, jf. straffelovens § 181, stk. 1, og § 285, stk. 1, jf. §
276, samt efter færdselslovens § 117, jf. § 53, stk. 1, og § 117 a, stk. 2, nr. 2, jf. stk. 1, *) og
bekendtgørelse om euforiserende stoffer § 27, stk. 1, jf. § 2..
påstanden om konfiskation tages til følge i medfør af straffelovens § 75, stk. 2.
straffen for t2 fastsættes til fængsel i 1 år, jf. straffelovens § 181, stk. 1, og § 285, stk. 1, jf. §
276.
ved strafudmålingen er der blandt andet henset til sagens alvorlige karakter, der i hovedsagen
angår brandstiftelse efter indtrængen i en privat bolig, der udbrændte.
thi kendes for ret:
tiltalte, t1, skal straffes med fængsel i 1 år.
hos tiltalte konfiskeres 0,65 gram hash.
tiltalte, t2, skal straffes med fængsel i 1 år.
de tiltalte skal hver især betale de dem vedrørende sagsomkostninger.
peder johs. christensen
rettet i medfør af retsplejelovens § 221, idet følgende er tilføjet:
) bekendtgørelse om euforiserende stoffer § 27, stk. 1, jf. § 2.
retten i holbæk den 2. januar 2015


text:
                      højesterets kendelse
                          afsagt tirsdag den 25. august 2015
sag 240/2014
boet efter erik møller
(advokat lars grøngaard)
mod
skat
(kammeradvokaten ved advokat steffen sværke)
i tidligere instanser er afsagt kendelse af skifteretten i randers den 13. december 2013 og af
vestre landsrets 13. afdeling den 8. juli 2014.
i påkendelsen har deltaget fem dommere: lene pagter kristensen, jytte scharling, thomas
rørdam, lars hjortnæs og jens kruse mikkelsen.
påstande
kærende, boet efter erik møller, har nedlagt påstand om, at skifterettens kendelse stadfæstes.
indkærede, skat, har nedlagt påstand om, at landsrettens kendelse stadfæstes.
anbringender
boet efter erik møller har navnlig anført, at boafgiftslovens § 13 a, stk. 1, 2. pkt., også finder
anvendelse på passivposter efter boafgiftslovens § 13 a, stk. 1, 3. pkt., da det ikke kan have
været lovgivers hensigt, at der skal gøres forskel på, om det er den afdøde ægtefælle eller den
længstlevende ægtefælle, der ejer det aktiv (anparterne), som passivposten beregnes i forhold
til. dette vil også være i overensstemmelse med den tidligere retstilstand efter kildeskattelo-
vens regler. bemærkningerne i lovforarbejderne er ikke tilstrækkeligt klare til at kunne bære
et andet resultat end en almindelig sproglig fortolkning. retspraksis er klar og entydig, når det
drejer sig om passivposter knyttet til aktiver, som afdøde ejede, hvorefter passivposten kan
                                               - 2 -
fratrækkes i den afgiftspligtige bobeholdning, jf. ufr 2012.2451 v og tfa 2015.14 ø. denne
praksis skal også anvendes for aktiver, som den længstlevende ægtefælle ejer, således at pas-
sivposten kan fratrækkes i den afgiftspligtige bobeholdning, sådan som det er gjort i boopgø-
relsen i denne sag.
skat har navnlig anført, at det følger af forarbejderne til boafgiftslovens § 13 a, stk. 1, 3.
pkt., og bestemmelsens ordlyd, at stk. 1, 2. pkt., ikke finder anvendelse, hvorfor den af boet
foretagne beregning ikke har hjemmel. selv om § 13 a, stk. 1, 2. pkt., finder anvendelse, kan
der alligevel ikke ske fradrag af passivposter vedrørende det latente skattekrav i beregnings-
grundlaget for den boafgift, som de fire livsarvinger skal betale, da ingen af dem har fået ud-
lagt anparterne, og dermed overtager de ikke det latente skattekrav. at passivposten skal fra-
trækkes ”ved opgørelsen af den afgiftspligtige arvebeholdning” skal i forhold til en længstle-
vende ægtefælle forstås sådan, at passivposten skal fratrækkes ved opgørelsen af fællesboet
og ved opgørelsen af værdien af de aktiver, som ægtefællen modtager til fyldestgørelse af sit
krav mod boet. dette gælder, uanset om aktivet har tilhørt afdøde eller den længstlevende
ægtefælle og uanset den af boet påberåbte landsretspraksis.
retsgrundlag
inden vedtagelsen af boafgiftsloven (lov nr. 426 af 14. juni 1995) fremgik reglerne om fradrag
for afdødes gældsforpligtelser i forbindelse med boopgørelsen af arve- og gaveafgiftslovens §
16, stk. 2, mens bestemmelserne om passivposter for eventuelle fremtidige latente skattebyr-
der i forbindelse med et aktiv, som den afdøde ejede, fremgik dels af arve- og gaveafgiftslo-
vens § 16, stk. 3, dels af kildeskattelovens § 33 a.
boafgiftslovens § 4 er sålydende:
       ”§ 4. boafgifterne beregnes af den godkendte arvebeholdning i en boopgørelse efter
       § 10, stk. 1 og 2, og af den godkendte formue i en anmeldelse efter § 10, stk. 3-7, efter
       fradrag af de i § 3 nævnte beløb.”
af forarbejderne til boafgiftslovens § 4 (folketingstidende 1994-95, tillæg a, lovforslag nr. l
254, side 3847) fremgår bl.a.:
       ”det skal fremgå af opgørelsen over boets aktiver og passiver, indtægter og udgifter,
       hvor stor arvebeholdningen i boet er. ved opgørelsen af arvebeholdningen skal der som
                                                - 3 -
       efter gældende regler bl.a. tages hensyn til indkomst- og formueskat, der pålignes døds-
       boet. derudover skal der, jf. arve- og gaveafgiftslovens § 16, stk. 3, tages hensyn til de
       passivposter, som fastsættes efter kildeskattelovens § 33 a til udligning af eventuelle
       fremtidige skattetilsvar vedrørende aktiver, som udlægges fra boet med succession.
       …
       det afgiftspligtige grundlag efter denne lov er den godkendte arvebeholdning i boopgø-
       relsen eller den godkendte formue i en anmeldelse efter de i § 3 nævnte fradrag.”
ved vedtagelsen af boafgiftsloven i 1995 var lovens § 13, stk. 1-3, sålydende:
       ”§ 13. ved opgørelsen af den afgiftspligtige arvebeholdning i et bo kan fratrækkes afdø-
       des gældsforpligtelser og andre byrder på afdødes formue, når boet omfatter alle afdø-
       des aktiver. ved opgørelsen kan endvidere fratrækkes de boudgifter, som har været af-
       holdt ved boets behandling, herunder udgifter til begravelsen og indkomst- og formue-
       skat, der pålignes boet.
       stk. 2. omfatter afgiftspligten kun enkelte aktiver eller en begrænset del af afdødes for-
       mue, kan kun fratrækkes de af afdødes gældsforpligtelser og andre byrder, der hviler på
       disse aktiver eller denne del af formuen.
       stk. 3. passivposter, der fastsættes efter kildeskattelovens § 33 a til udligning af even-
       tuelle fremtidige skattetilsvar vedrørende udlagte aktiver, kan ligeledes fratrækkes ved
       opgørelsen af den afgiftspligtige arvebeholdning.”
i forarbejderne til boafgiftslovens § 13 (folketingstidende 1994-95, tillæg a, lovforslag nr. l
254, side 3852) hedder det bl.a.:
       ”det foreslås efter stk. 1, at afdødes gældsforpligtelser og udgifter i forbindelse med bo-
       ets behandling som hidtil kan fratrækkes ved opgørelsen af den afgiftspligtige arvebe-
       holdning på tilsvarende måde som efter arve- og gaveafgiftsloven, jf. afsnit b om passi-
       ver i cirkulære nr. 185 af 17. november 1982 om værdiansættelsen af aktiver og passi-
       ver i dødsboer m.m. og ved gaveafgiftsberegningen.
       …
       på tilsvarende måde som efter arve- og gaveafgiftslovens § 16, stk. 3, tages der også
       efter stk. 3 hensyn til passivposter beregnet efter kildeskattelovens § 33 a, når den af-
       giftspligtige arvebeholdning opgøres.”
af cirkulære nr. 185 af 17. november 1982 (værdiansættelsescirkulæret) fremgår under punkt
b om passiver bl.a.:
       ”44. ved opgørelsen af et bo kan afdødes gældsforpligtelser, de øvrige byrder på den
       efterladte formue og de omkostninger, der er forbundet med erhvervelsen, fradrages før
       arveafgiftsberegningen, jf. arveafgiftslovens § 16, stk. 2.
                                                - 4 -
      …”
ved lov nr. 1222 af 27. december 1996 blev boafgiftslovens § 13, stk. 3, ophævet. samtidig
blev § 13 a indsat i loven. § 13 a, stk. 1, var herefter sålydende:
      ”i det omfang en efterlevende ægtefælle, arving eller legatar indtræder i et dødsbos
      skattemæssige stilling efter dødsboskattelovens § 36 med hensyn til et aktiv, hvortil der
      er knyttet et eventuelt fremtidigt skattetilsvar, skal der i boopgørelsen beregnes en pas-
      sivpost til udligning af skattetilsvaret. passivposten fratrækkes ved opgørelsen af den
      afgiftspligtige arvebeholdning.”
af bemærkningerne til ændringsloven (folketingstidende 1996-97, tillæg a, lovforslag nr. l
91, side 2325-2326) fremgår bl.a.:
      ”der foreslås indsat en ny bestemmelse om passivposter.
      bestemmelsens stk. 1-3 omhandler beregning af passivposter til udligning af latent
      skattetilsvar ved udlodning med succession fra dødsboer, der ikke er fritaget for beskat-
      ning efter dødsboskattelovens § 6. denne del af bestemmelsen svarer i et vist omfang til
      de gældende regler i kildeskattelovens § 33 a. endvidere omhandler bestemmelsens stk.
      4 og 5 beregning af passivposter i forbindelse med udlodning af selvstændig erhvervs-
      virksomhed. bestemmelsen er i denne henseende en videreførelse og videreudvikling af
      virksomhedsskattelovens § 18, stk. 3.
      materielt foreslås beregningsreglerne for passivposter i kildeskattelovens § 33 a videre-
      ført (i § 13 a), hvorimod de formelle regler omkring beregningen i kildeskattelovens §
      16, stk. 3-5, foreslås tilpasset dødsboskattelovens og dødsboskiftelovens nye struktur (i
      § 12 ). kildeskattelovens § 33 a foreslås ophævet i forslag til lov om ændring af for-
      skellige skatte- og afgiftslove og konkursloven (ændringer som følge af dødsboskifte-
      loven og dødsboskatteloven m.v.) som fremsættes samtidig med nærværende lovforslag.
      passivposterne anvendes ved beregningen af bo- og tillægsboafgift, idet de fratrækkes i
      den afgiftspligtige arvebeholdning. passivposterne anses for udlagt sammen med akti-
      vet, og kan desuden – afhængig af de involverede parters aftale – anvendes ved den in-
      terne fordeling af boets beholdning mellem arvingerne. i relation til dødsbobeskatnin-
      gen har passivposterne derimod kun betydning i ganske specielle situationer, jf. bl.a.
      dødsboskattelovens § 37, stk. 2, om begrænsninger i adgangen til succession. da pas-
      sivposternes altovervejende funktion således er at optræde som regulerende faktor ved
      boopgørelsen i relation til boafgiftsberegningen, foreslås bestemmelserne i konsekvens
      heraf ikke medtaget i dødsboskatteloven, men i stedet placeret i boafgiftsloven.
      mens det påhviler dødsboet at værdiansætte boets øvrige aktiver og passiver til brug for
      bl.a. den endelige boopgørelse, er det efter de gældende regler skattemyndighederne,
      dvs. den kommunale skattemyndighed, der beregner de her omhandlede passivposter,
      dog kun efter anmodning derom fra boet, jf. kildeskatteloven § 33 a, stk. 2, 1. pkt.
                                                 - 5 -
       der foreslås den formelle ændring, at boerne fremover selv skal angive passivposterne i
       boopgørelsen, således at den kommunale skattemyndighed fremover skal efterprøve be-
       regningen af passivposterne. den kommunale skattemyndigheds afgørelse for så vidt
       angår passivposterne skal som hidtil fortsat kunne påklages inden for det ligningsmæs-
       sige klagesystem.
       korrekt passivpostberegning forudsætter – ud over kendskab til værdien af det under-
       liggende aktiv – kendskab til en række skattemæssige regler, f.eks. til, hvordan det afgø-
       res, om en eventuel fremtidig aktieavance vil være personlig indkomst, kapitalindkomst
       eller aktieindkomst for den pågældende. et så indgående kendskab til skattelovgivnin-
       gen kan ikke med rimelighed forlanges af den personkreds, som skifteretterne i almin-
       delighed ville kunne anvende som sagkyndige. samtidig måtte det anses for urimeligt
       over for boet og interessenterne deri, hvis de rent skattemæssige spørgsmål omkring
       passivpostberegningen ikke skulle kunne påklages. der foreslås således en mellemløs-
       ning gående ud på, at passivpostberegningerne fortsat omfattes af det ligningsmæssige
       klagesystem, men med den indskrænkning, at dette ikke gælder værdiansættelsen af de
       bagved liggende aktiver. hvis der er uenighed om værdiansættelsen af disse, skal denne
       uenighed løses i det skiftemæssige vurderingssystem.
       til stk. 1
       bestemmelsen angiver, hvornår der skal beregnes passivposter efter stk. 2-3. dette for-
       udsætter for det første, at der er tale om et aktiv, på hvilket der hviler et latent skattetil-
       svar.
       derudover kræves det, at der sker succession efter dødsboskattelovens § 36. som nævnt
       i bemærkningerne til dødsboskattelovens § 37, stk. 1, 3. og 4. pkt., foreslås det som en
       ændring i forhold til de nugældende regler, at der fremover skal være adgang til delvis
       succession. i tilfælde af delvis succession vil der skulle beregnes en passivpost efter
       reglerne i stk. 2-3, hvorefter der skal ske en forholdsmæssig reduktion af passivposten.
       bestemmelsen svarer til den gældende regel i kildeskattelovens § 33 a, stk. 1, 1. pkt. §
       33 a, stk. 1, 2. pkt., der angiver, at passivposterne skal medtages i den endelige boopgø-
       relse, findes overflødig og foreslås derfor ikke videreført.
       passivposterne kan fortsat fratrækkes ved opgørelsen af den afgiftspligtige arvebehold-
       ning, svarende til den gældende regel i boafgiftslovens § 13, stk. 3.”
ved lov nr. 166 af 24. marts 1999 blev boafgiftslovens § 13 a, stk. 1, ændret, idet følgende
blev indsat som 3. pkt.:
       ”1. pkt. finder tilsvarende anvendelse ved en efterlevende ægtefælles overtagelse af ak-
       tiver, der hidrører fra den efterlevende ægtefælles andel af fællesboet.”
i de almindelige bemærkninger til lovforslaget (folketingstidende 1998-99, tillæg a, lovfor-
slag nr. l 87, side 2163) hedder det bl.a.:
                                              - 6 -
     ”ad boafgiftsloven
     det foreslås, at der i boafgiftslovens regler om boopgørelse skabes ens regler for værdi-
     ansættelse af henholdsvis afdødes og den efterlevendes ægtefælles aktiver. det foreslås
     således, at der ved værdiansættelsen af den efterlevende ægtefælles aktiver kan tages
     højde for den latente skat, der evt. hviler på aktivet, dvs. at beregne en såkaldt passiv-
     post.
     konsekvensen af at indføre en passivpostberegning for de aktiver, der vedbliver med at
     tilhøre den efterlevende ægtefælle, vil være, at en større del af boet vil overgå til den
     efterlevende ægtefælle. dermed bliver den samlede boafgift alt andet lige mindre, idet
     ægtefællen, som er afgiftsfri, arver en større del.
     …”
af de specielle bemærkninger til § 13 a, stk. 1, 3. pkt., (side 2172) fremgår bl.a.:
     ”efter boafgiftslovens § 13 a skal der i boopgørelsen beregnes en passivpost i det om-
     fang, en efterlevende ægtefælle, arving eller legatar indtræder i et dødsbos skattemæs-
     sige stilling efter dødsboskattelovens § 36 med hensyn til et skatterelevant aktiv. pas-
     sivposten fratrækkes ved opgørelsen af den afgiftspligtige beholdning.
     efter de gældende regler er der ikke hjemmel til at beregne passivpost ved den efterle-
     vende ægtefælles overtagelse af egne aktiver.
     af dødsboskatteloven § 96, stk. 1, følger, at der ikke sker nogen udlodning vedrørende
     det, der både før, under og efter skiftet tilhører den efterlevende ægtefælle.
     da den efterlevende ægtefælles overtagelse af egne aktiver ikke er omfattet af begrebet
     udlodning, falder situationen uden for dødsboskattelovens § 36 og dermed uden for bo-
     afgiftslovens § 13 a.
     da værdiansættelsen af de aktiver, som tilhører den efterlevende ægtefælle før, under og
     efter skiftet kan påvirke størrelsen af arvebeholdningen efter den afdøde, synes det ri-
     meligt, at denne værdiansættelse sker efter de samme principper som værdiansættelsen
     af de aktiver, der tilhørte afdøde. som følge af de gældende regler ansættes aktiverne
     ikke ens, idet den efterlevendes aktiver værdiansættes højere, når der ikke kan beregnes
     en passivpost.
     det foreslås derfor, at der indføres regler om beregning af passivposter for de aktiver,
     der tilhører den efterlevende ægtefælle før, under og efter skiftet. reglerne skal omfatte
     de aktiver, der var en del af fællesejet, samt aktiver, der indgik i et skilsmissesæreje,
     idet disse aktiver bliver en del af fællesejet ved død. passivposten fratrækkes ved opgø-
     relsen af fællesboet og ved opgørelsen af værdien af de aktiver, som ægtefællen modta-
     ger til fyldestgørelse af sit krav mod boet.
     konsekvensen af at indføre en passivpostberegning for de aktiver, der vedbliver med at
     tilhøre den efterlevende ægtefælle, vil være, at en større del af boet vil overgå til den
     efterlevende ægtefælle. dermed bliver den samlede boafgift alt andet lige mindre, idet
     ægtefællen, som er afgiftsfri, arver en større del.”
                                                 - 7 -
højesterets begrundelse og resultat
sagen angår, om en passivpost til udligning af et latent skattekrav vedrørende aktiver, der er
udtaget af den længstlevende ægtefælle, ved beregning af boafgift efter boafgiftslovens § 13
a, stk. 1, kan fradrages i den arv, der tilfalder de afgiftspligtige arvinger – dvs. efter at der er
sket fradrag af den efterlevende ægtefælles boslod og arvelod – eller om passivposten skal
fratrækkes ved opgørelsen af fællesboet og ved opgørelsen af værdien af de aktiver, som den
længstlevende ægtefælle udtager.
efter boafgiftslovens § 13 a, stk. 1, skal der i boopgørelsen beregnes en passivpost til udlig-
ning af et eventuelt fremtidigt skattetilsvar, hvis bl.a. en længstlevende ægtefælle indtræder i
et dødsbos skattemæssige stilling i forhold til et aktiv, hvortil der er knyttet et sådant skattetil-
svar. dette gælder uanset, om aktivet tilhørte den afdøde (1. pkt.) eller den længstlevende
ægtefælle (3. pkt.). efter § 13 a, stk. 1, 2. pkt., skal passivposten fratrækkes ”ved opgørelsen
af den afgiftspligtige arvebeholdning”.
efter boafgiftslovens § 1, stk. 1, sammenholdt med § 1, stk. 2, nr. 1, skal der betales en boaf-
gift på 15 % af den arv, der tilfalder afdødes fire børn ud over et bundfradrag, hvorimod den
længstlevende ægtefælles arv er undtaget fra afgiftspligten, jf. § 3, stk. 1, litra a.
efter forarbejderne til § 13 a, stk. 1, 3. pkt., skal passivposten vedrørende aktiver, der tilhører
den længstlevende ægtefælle før, under og efter skiftet fratrækkes ved opgørelsen af fælles-
boet og ved opgørelsen af værdien af de aktiver, som ægtefællen modtager til fyldestgørelse
af sit krav mod boet, jf. folketingstidende 1998-99, tillæg a, lovforslag nr. l 87, side 2172.
der er hverken efter ordlyden af § 13 a, stk. 1, 1. og 2. pkt., eller forarbejderne hertil grundlag
for at antage, at der er tilsigtet en anden beregningsmåde for aktiver, der tilhørte afdøde. ved
at fratrække passivposten ved opgørelsen af fællesboet som anført indgår passivposten ”ved
opgørelsen af den afgiftspligtige arvebeholdning”, idet en større del af boet derved overgår til
den efterlevende ægtefælle, og dermed bliver den samlede boafgift alt andet lige mindre, idet
ægtefællen, som er afgiftsfri, arver en større del.
den beregningsmåde, som boet påberåber sig, er endvidere ikke i overensstemmelse med § 13
a, stk. 1, 1. pkt., idet passivposten skal tjene til ”udligning af skattetilsvaret” ved fastlæggel-
                                              - 8 -
sen af beregningsgrundlaget for den boafgift, der skal betales. når afdødes fire børn ikke får
udlagt aktiver med et latent skattekrav, er der ikke i forhold til dem noget skattetilsvar at ud-
ligne. afdødes ægtefælle, der udtager de omhandlede aktiver, kan som nævnt indregne pas-
sivposten ved opgørelsen af fællesboet og hendes arvelod og er i øvrigt fritaget for boafgift.
højesteret stadfæster herefter landsrettens kendelse.
                                      thi bestemmes:
landsrettens kendelse stadfæstes.
ingen part skal betale sagsomkostninger til den anden part.

source: retspraksis

LICENSE:
Creative Commons Legal Code

CC0 1.0 Universal

type: caselaw

jurisdiction: Denkmark