text:
                                 dom
afsagt den 5. juli 2013
t-04-09
                        santaris pharma a/s
                        (advokat ole damsbo)
                        mod
                        1) a
                        2) querdenker aps
                        (for sagsøgte 1-2 advokat henrik mansfeldt witt)
                        3) plougmann & vingtoft a/s
                        (advokat jacob s. ørndrup)
og
t-16-09
                        santaris pharma a/s
                        (advokat ole damsbo)
                        mod
                        mirrxtherapeutics a/s
                        (advokat jeppe brinck-jensen)
og
f-10-09
                        b
                        (advokat henrik mansfeldt witt)
                        mod
                        santaris pharma a/s
                        (advokat finn schwarz)
                                               - 2 -
indledning
t-04-09 og t 16/09 handler om, hvorvidt as indlevering af hans patent- og/eller
brugsmodelansøgninger, som tilhører patentfamilier, der hævder fælles prioritet med eller
udspringer af wo 2008/061537 og wo 2008/151639, var retsstridigt over for santaris
pharma a/s (herefter santaris), og om denne handling kan medføre ansvar, herunder
erstatningsansvar for a, querdenker aps og plougmann & vingtoft a/s (herefter p&v). t
16/09 handler endvidere om, hvorvidt mirrx therapeutics a/s (herefter mirrx) skal overdrage
rettigheder til disse ansøgninger eller give licens til udnyttelse af de bagvedliggende
opfindelser til santaris.
disse sager er i medfør af retsplejelovens § 254, stk. 1 er behandlet i forbindelse med
hinanden.
f-10-09 handler om, hvorvidt santaris’ opsigelse af b under hendes barselsorlov var i strid
med ligebehandlingsloven, og hvorvidt santaris´ efterfølgende bortvisning af b var berettiget
på grund af illoyalitet.
sagen er anlagt ved retten i helsingør og i medfør af retsplejelovens § 254, stk.2 henvist til
sø- og handelsretten. sagen er sager er i medfør af retsplejelovens § 254, stk. 1 er behandlet i
forbindelse med t 4/09 og t 16/09.
påstande
t-04-09 og t 16/09
santaris har nedlagt følgende påstande:
overfor a:
a(i)           a tilpligtes at anerkende, at hans indlevering af patent- og/eller
brugsmodelansøgninger – såvel offentliggjorte som endnu ikke offentliggjorte – som tilhører
de patentfamilier, der hævder fælles prioritet med eller udspringer af wo 2008/061537 og
wo 2008/151639 har været retsstridig i forhold til santaris.
                                               - 3 -
a(ii)         a tilpligtes at anerkende – in solidum med p&v – at være erstatningsansvarlig
over for santaris for ethvert erstatningsretligt værnet tab, som de i påstand a(i) nævnte
handlinger måtte påføre santaris.
a(iii)        a tilpligtes at anerkende – in solidum med querdenker - at være
erstatningsansvarlig over for santaris for ethvert erstatningsretligt værnet tab, som de i
påstand a(i) nævnte handlinger måtte påføre santaris.
over for querdenker:
b(i)           querdenker tilpligtes at anerkende, at selskabets indlevering af wo
2008/061537 og wo 2008/151639 har været retsstridig i forhold til santaris.
b(ii)          querdenker tilpligtes at anerkende – in solidum med a - at være
erstatningsansvarlig over for santaris for ethvert erstatningsretligt værnet tab, som de i
påstand a(i) nævnte handlinger måtte påføre santaris.
over for p&v:
c(i)           p&v tilpligtes at anerkende at være ansvarlig over for santaris for as
indlevering af egne patent- og/eller brugsmodelansøgninger, - såvel offentliggjorte som endnu
ikke offentliggjorte – som tilhører de patentfamilier, der hævder fælles prioritet med eller
udspringer af wo 2008/061537 og wo 2008/151639.
c(ii)         p&v tilpligtes at anerkende at være selvstændig ansvarlig for (a) ikke at have
forsøgt at udvirke, at de af a, jf. påstand a(i), indleverede patentansøgninger blev trukket
tilbage før publiceringen og (b) ikke at have orienteret santaris om ansøgningernes
indlevering, da man blev bekendt hermed.
c(iii)        p&v tilpligtes at anerkende – in solidum med a og querdenker – at være
erstatningsansvarlig over for santaris for ethvert erstatningsretligt værnet tab, som p&v i
henhold til påstand c(i) er ansvarlig for.
c(iv)         p&v tilpligtes at anerkende at være erstatningsansvarlig over for santaris for
ethvert erstatningsretligt værnet tab, som p&v i henhold til påstand c(ii) er ansvarlig for.
                                                 - 4 -
c(v)           p&v tilpligtes at tilbagebetale til santaris – helt eller delvist, efter rettens skøn –
det honorar på i alt 295.503,00 kr., som santaris, jf. bilag 63, har betalt til p&v for rådgivning
i forbindelse med udformingen af deres heromhandlende patentansøgninger.
over for mirrx:
d(i)a          principalt: mirxx tilpligtes vederlagsfrit at overdrage samtlige rettigheder til de
patent- og/eller brugsmodelansøgninger – såvel offentliggjorte som endnu ikke offentliggjorte
– som tilhører de patentfamilier, der hævder fælles prioritet med, eller udspringer af wo
2008/061537 og wo 2008/151639 til santaris.
d(i)b          subsidiært: mirxx tilpligtes at meddele santaris en tidsubegrænset, global,
eksklusiv, vederlagsfri licens til at udnytte alle opfindelse/rettigheder under de i den
principale påstand anførte patentfamilier i det omfang, at opfindelserne benytter
oligonukleotider indeholdende et eller flere lna nukleotider.
d(i)c          mere subsidiært: mirxx tilpligtes at meddele santaris en tidsubegrænset, global,
ikke-eksklusiv, vederlagsfri licens til at udnytte alle opfindelser/rettigheder under de i den
principale påstand anførte patentfamilier i det omfang, at opfindelserne benytter
oligonukleotider indeholdende et eller flere lna nukleotider.
a og querdenker har over for samtlige påstande nedlagt påstand om frifindelse.
i forhold til påstandene a(ii), a(iii) og b(iii) påstås yderligere (a) frifindelse for tiden og, (b)
at as og querdenkers ansvar over for santaris og p&v skal bortfalde, subsidiært nedsættes.
i forhold til p&v´s påstand påstås yderligere (a) frifindelse for tiden og, (b) at as og
querdenkers ansvar over for p&v skal bortfalde, subsidiært nedsættes.
p&v har overfor samtlige af santaris´ påstande nedlagt påstand om frifindelse, samt at a,
querdenker og mirrx tilpligtes insolidum af skadesløsholde p&v for ethvert beløb, som p&v
måtte blive tilpligtet at betale til santaris på grundlag af santaris´ påstande c(i)-c(v).
                                              - 5 -
mirrx har både overfor santaris og p&v nedlagt påstand om frifindelse.
t 4/09 er anlagt den 2. april 2009, og t 16/09 er anlagt den 2. november 2009.
f-10-09
b har nedlagt principal påstand om, at santaris tilpligtes at betale 1.000.000 kr. med tillæg af
procesrente af 750.000 kr. fra sagens anlæg den 8. april 2009 og af 250.000 kr. fra den 25.
september 2012, subsidiært, at santaris tilpligtes at betale et af retten fastsat mindre beløb
med tillæg af procesrente fra sagens anlæg den 8. april 2009.
santaris har nedlagt påstand om frifindelse
samt selvstændig påstand om, at b tilpligtes at tilbagelevere laboratoriebog, alt materiale, der
tilhører santaris, samt den pc, som b har fået udleveret under ansættelsesforholdet.
b har over for den af santaris selvstændigt nedlagte påstande påstået frifindelse.
b har opgjort sit krav således:
      manglende løn i opsigelsesperioden for februar 2009
                 38.000 kr.
      manglende ekstra løn, jf. opsigelsesaftalen                                  38.000 kr.
      manglende betaling af outplacemant iht skrivelse af 6. nov. 2008             10.000 kr.
      godtgørelse 18 mdr. à 37.000 kr                                             666.000 kr.
      skønnet erstatning for tab af indkomst som følge af opagt ph.d              250.000 kr.
      i alt                                                                     1.000.000 kr.
oplysningerne i sagen
sagens parter:
santaris er et medicinalfirma, der beskæftiger sig med udvikling af bioteknologiske
lægemidler inden for visse terapeutiske områder, herunder oligonukleotide lægemidler baseret
på deres patentbeskyttede teknologi – locked nucleic acid- lna. santaris anvender bl.a.
denne teknologi inden for forskning i kræft, stofskifteforstyrrelse og virussygdomme.
                                               - 6 -
b er uddannet biomediciner fra syddansk universitet (herefter sdu) i 2003. hun har været
ansat forskellige steder bl.a. på panum instituttet (herefter panum) på københavns universitet
(herefter ku) og derefter som erhvervs-ph.d hos santaris i perioden 1. april 2007 til 28.
februar 2009. hun arbejder med rna´er i humane celler. hun har kendt a siden 1998, hvor
hun var studerende på et af hans kurser. de er samlevende og har tre børn.
a har en ph.d i molekylær biologi. i perioden 1. marts 2005 til 31. august 2007 var a ansat
hos p&v som patentkonsulent og fra 6. november 2007 som ekstern konsulent. han er
endvidere stifter af querdenker og medstifter af mirrx.
querdenker er stiftet den 2. juli 2007, og selskabet har to binavne, stealth biotech aps og
zenergy racing aps. a er eneanpartshaver. querdenker har ifølge selskabets vedtægter til
formål at drive virksomhed med forskning og eksperimentel udvikling inden for
naturvidenskab og teknik. selskabet var indehaver af de i sagen omhandlende
patentrettigheder, wo 2008/061537 og wo 2008/151639, indtil disse blev overdraget til
mirrx ved dette selskabs stiftelse den 1. juli 2099. samtlige af as og querdenkers
patentrettigheder er overdraget til selskabet mirrx.
p & v er et dansk patentbureau, der rådgiver opfindere og virksomheder bl.a. med
udfærdigelse af patentansøgninger. p&v var i perioden 2001- 2007 generel patentrådgiver for
santaris. p&v har på vegne af querdenker indleveret de i sagen omhandlende
patentsansøgninger wo 2008/061537 og wo 2008/151639.
kronologisk opstilling over de i sagen nævnte patenter:
  1.   wo2008/061537: pct-ansøgning, bilag 4, indleveret af p&v på vegne af querdenker
      den 23. november 2007 og offentliggjort den 29. maj 2008. i det oversatte sammendrag
      af ansøgningen fremgår:
            ”… den foreliggende opfindelse beskriver oligonukleotider, som binder til
            mrikrorna-målsteder i målrna´er, såsom mrna´er. oligomukleotiderne ifølge
            opfindelsen kan formidle rnase h-nedbrydning af mål-rna´et, formidle rnai
            af mål-rna´en eller forhindre mikrorna-regulering af mål-rna´en.
            oligonukleotider ifølge opfindelsen er nyttige f.eks. som forskningsværktøjer til
            at studere mikrorna:mrna-interaktioner og til terapeutisk udvikling. den
            foreliggende opfindelse beskriver også fremgangsmåder til identifikation af
                                              - 7 -
         mikrorna-målsteder, fremgangsmåder til validering af mikrorna-målsteder,
         fremgangsmåder til identifikation af oligonukleotider ifølge opfindelsen og
         fremgangsmåder til modulering af en mål-rna under anvendelse af
         oligonukleotiderne ifølge opfindelsen.”
   følgende prioritetsansøgninger er indgivet i relation til denne:
    -   23. november 2006: a: prioritetsansøgning pa2006/01543, bilag 13. i det
        oversatte sammendrag af ansøgningen fremgår:
         ”den foreliggende opfindelse angår oligonukleotider med betegnelsen xmir´er,
         der potentielt er i stand til at regulere aktiviteten af en mål-rna, samt xmir´er,
         som faktisk er i stand til at regulere aktiviteten af en mål-rna. den foreliggende
         opfindelse angår også fremgangsmåder til tilvejebringelse af sådanne xmir´er. et
         andet aspekt er en fremgangsmåde til modulering af aktiviteten af en mål-rna
         under anvendelse af xmir´er ifølge opfindelsen. endnu andre aspekter angår en
         farmaceutisk sammensætning omfattende en xmir og xmir´en til anvendelse som
         medicin.”
    -   23. november 2006: a: prioritetsansøgning pa2006/01544, bilag 14. i det
        oversatte sammendrag af ansøgningen fremgår:
         ”den foreliggende opfindelse angår oligonukleotider med betegnelsen xmir´er,
         der potentielt er i stand til at regulere aktiviteten af en mål-rna, samt xmir´er,
         som faktisk er i stand til at regulere aktiviteten af en mål-rna. den foreliggende
         opfindelse angår også fremgangsmåder til tilvejebringelse af sådanne xmir´er. et
         andet aspekt er en fremgangsmåde til modulering af aktiviteten af en mål-rna
         under anvendelse af xmir´er ifølge opfindelsen. endnu andre aspekter angår en
         farmaceutisk sammensætning omfattende en xmir og xmir´en til anvendelse som
         medicin. opfindelsen angår også identifikationen af mikrorna-mål i mrna´er.
    -   4. februar 2007: a: prioritetsansøgning us60/888,094, bilag 15. det oversatte
        sammendrag er identisk med sammendraget i pa2006/01543, bilag 13.
    -   4. februar 2007: a: prioritetsansøgning us60/888,095, bilag 16. det oversatte
        sammendrag er identisk med sammendraget i pa2006/01544.
     -   24. juli 2007: querdenker: prioritetsansøgning pa2007/01081, bilag 22.
     -
2.     wo2008/151639: pct-ansøgning, bilag 5, indleveret af p&v på vegne af
    querdenker den 13. juni 2008 og offentliggjort den 18. december 2008. af denne
    ansøgning fremgår af interesse for denne sag: ”såfremt oligonukleotidet er færre end
    12 eller 10 enheder langt, kan det være opbygget af kun lna-enheder.”
                                              - 8 -
   følgende prioritetsansøgninger er indleveret i relation til denne:
   -   14. juni 2007: a: prioritetsansøgning pa2007/00860, bilag 21.
   -   16. oktober 2007: querdenker: prioritetsansøgning pa2007/01493, bilag 23. af
       interesse for denne sag fremgår i afsnittet off-targets effects:
        ”sådanne modifikationer omfatter 2´-o-flour, 2´-o-methoxyethyl. ligeledes
        foretrækkes anvendelsen af lna (låst nukleinsyre)- enheder, pna
        (peptidnukleinsyre)- enheder eller ina (interkalerende nukleinsyre)-enheder.
        hvad angår kortere oligonukleotider foretrækkes det, at en højere procentdel af
        affinitetsforøgende modifikationer er til stede. såfremt oligonukleotidet er færre
        end 12 eller 10 enheder, kan det være opbygget af kun lna-enheder.”
   -   15. februar 2008: querdenker: prioritetsansøgning pa2007/01580, bilag 27.
3.   wo2007/112753 og wo2007/112754: pct-ansøgning, bilag 19 og 20. følgende
   prioritetsansøgninger er indgivet i relation til disse:
   -   30. oktober 2006: santaris: prioritetsansøgning pa2006/01401, bilag 12. af det
       oversatte sammendrag af opfindelsen fremgår:
   -   ”den foreliggende opfindelse angår lna-holdige antisense-oligonukleotider, som
       er i stand til at inhibere sygdomsfremkaldende mikrorna´er. de nævnte
       oligonukleotider er nukleaseresistente og resistente over for spaltning ved hjælp af
       fuldt udviklet mikrorna/risc.”
   …
   af resumé af opfindelsen fremgår:
        opfinderne af den foreliggende opfindelse har overraskende fundet, at antisense-
        oligo-nukleotider af en bestemt længde omfattende en særlig kerne-dna-sekevns
        og låste nukleinsyrer (lna´er) i denne kernesekvens udviser overlegne
        mikrorna-inhiberende egenskaber.
        følgelig angår et første aspekt af opfindelsen et oligonukleotid, som har en
        længde på fra 12 til 26 nukleotider, og som har en dna-sekvens fra positioner to
        til syv eller fra positioner tre til otte, idet der tælles fra 3´-enden:
              acgttt
        hvor mindst en, såsom en, fortrinsvis mindst to eller tre, dna-enheder i denne
        sekvens er blevet erstattet af deres tilsvarende lna-enhed.”
                                                - 9 -
    4.    wo2009/0143353: pct ansøgning, bilag 45, indleveret af santaris, den 3. oktober
        2008 og offentliggjort den 7. april 2009. følgende prioritetsansøgninger er indgivet i
        relation til denne:
        -   11. oktober 2007: susanna obad: us60/979217, bilag 44. af det oversatte resumé
            af opfindelsen og konklusionen fremgår:
             ”den foreliggende opfindelse er baseret på den opdagelse, at anvendelse af meget
             korte oligonukleotider med en høj andel af nukleotidanalognukleobaser, såsom
             lna-nukleobaser, som målretter mod mirna´er, er meget effektive til at lette
             mål-mikrorna´ernes undertrykkelse af mtna in vivo.
             opfindelsen tilvejebringer en farmaceutisk sammensætning omfattende en
             oligomer med en længde på mellem 6-12 nukleobaser, såsom 6, 7, 8, 9, 10, 11
             eller 12 nukleobaseenheder, hvori mindst 50 % af nukleobaseenhederne af
             oligomeren består af nukleotidanaloger, samt et farmaceutisk acceptabelt
             fortyndningsmidddel, bærer, salt eller adjuvans.
             …
             konklusion:
             for at konkludere udviser 8-mer lna-antimir´en (spc4131) signifikanty
             forbedret styrke til at inhibere mir-21 in vivo sammnelignet med 15-mer lna-
             antimir´en spc4021, der er målrette mod mir-21.”
        susanna obad indgav yderligere to patentansøgninger, henholdsvis den 12. februar
        2008 - us61/028061 og den 17. juli 2008 - epo8104780.
t 4/09 og t 16/09 – a –sagerne
as arbejdsmæssige baggrund inden ansættelsen hos p&v:
a begyndte i 1995 i kenn gerdes gruppe på odense universitet, der havde fokus på ”cis-
acting” antisense rna regulation i bakterier. han arbejdede også med andre aspekter af rna
biologi. i 1997 påbegyndte a sine ph.d -studier omhandlende rna i bakterier, fx spot
42rna, der fungerer ved antisense binding til mrnaer og dermed som en ”steric block”. i
sin ph.d-afhandling i 2002 skrev a et afsnit om mikrorna, der findes i højere organismer.
det viste sig senere, at mikrornaer kan anses for at være en pendant til srnaer i bakterier.
de binder til targets med begrænset komplementaritet og kan derved regulere mange targets.
imens han skrev sin ph.d, var han i ca. 1 år ansat hos nuevolution, hvor han arbejdede med
oligonukleotider og rna. herefter færdiggjorde han sin ph.d.
                                               - 10 -
               i januar 2003 stiftede han hyscite discovery a/s på baggrund af en af ham
opfundet teknologi. teknologien vedrørte biblioteker af kemiske stoffer, der er mærket med et
oligonukleotid og fremavling af oligonukleotider i et sekundært bibliotek, der identificere de
bedste stoffer i det oprindelige bibliotek. det centrale i teknologien er antisense genkendelse
mellem stoffer i det oprindelige og det sekundære bibliotek. på grund af kapitalmangel
lukkede selskabet i 2005.
               til belysning af as kendskab til antisense-teknologien er der fremlagt en række
artikler og patentansøgninger, som a er forfatter/medforfatter til, bilag au-aæ.
as ansættelse hos p&v:
a blev ansat hos p&v den 1. marts 2005 som patentkonsulent. det fremgår af
ansættelseskontrakten, at en medarbejder uden p&vs samtykke ikke må have andet lønnet
arbejde, og der henvises for bierhverv til funktionærlovens § 15. det fremgår endvidere, at
medarbejderen har tavshedspligt vedrørende alt, hvad der erfares i forbindelse med udførelsen
af arbejdet, og at tavshedspligten også gælder efter fratræden.
               den 29. og 30. september 2006 deltog a for p&v i en videnskabelig konference
i lund med titlen ”rna meets chemistry”. på konferencen var der foredrag om sirna og
mikrorna, hvor professor markus stoffel, zürich universitet, præsenterede de første in vivo
data på mikrorna inhibitorer, og der blev endvidere orienteret om de seneste resultater og
problemstillinger inden for sirna, mikrorna og andre emner relaterende til oligonukleotid
området.
       samarbejdet mellem santaris og p&v blev forestået af patentkonsulenterne henrik
skjødt og kim wagner. a arbejde for santaris bestod del i bistand til patentkonsulenterne i
forbindelse med en indsigelsessag for epo samt få andre sager, herunder opdateringen af en
patentansøgning, pa 2006/01410, bilag 12. den 26. oktober 2006 bad santaris p&v om at
indsætte en række eksempler til opdatering af patentansøgningen. eksemplerne blev sendt fra
joacim elmén hos santaris til henrik skjødt. a indsatte eksemplerne som anvist og lavede på
eget initiativ nogle tilføjelser i beskrivelsen af ansøgningen. parterne er enige om, hvilke
eksempler og tilføjelser der er indsat af a i den pågældende ansøgning. a tidsregistrerede i alt
4,25 timer for dette arbejde. fra september 2006 til 15. december 2006 arbejdede han
endvidere på en indsigelsessag ved epo for santaris.
                                                 - 11 -
     den 7. februar 2007 meddelte a til direktør kim hesche hos p&v, at han havde indgivet
patentansøgninger i eget navn. dette udløste en skriftlig advarsel. af advarslen, underskrevet
af kim hesche, fremgår bl.a.
       ”… på mødet den 7. februar 2007 oplyste du uopfordret at du på egen hånd har
       udarbejdet og indleveret to patentansøgninger på opfindelser som du angiveligt selv har
       opfundet. denne aktivitet fandt sted i november 2006 uden at du informerede
       plougmann & vingtoft om at du havde indleveret disse patentansøgninger.
       det er ikke i overensstemmelse med plougmann & vingtofts firmapolitik – en politik
       som du er bekendt med – at medarbejderne laver egne opfindelser og patentbeskytter
       disse, og vi finder derfor din aktivitet stærkt kritisabel.
       vi kan og må som uvildige patentrådgivere under ingen omstændigheder have egne
       aktiviteter eller interesser som kan komme i konflikt med vores kunders interesser.
       på mødet den 7. februar 2007 pålagde vi dig at bringe din aktivitet i relation til de
       indleverede patentansøgninger til øjeblikkeligt ophør hvilket skal være sket senest
       mandag den 5. marts 2007. som meddelt dig kan du set med vores øjne ”ophøre med
       din aktivitet” ved enten at trække de indleverede ansøgninger tilbage eller at overdrage
       rettighederne til en tredjepart. en overdragelse af rettighederne skal ske på en sådan
       måde som gør at du fremover intet har eller kan få med disse ansøgninger at gøre.
       endvidere skal vi indskærpe at du som privatperson fremover ikke må beskæftige dig
       med teknologier – hverken indirekte eller direkte – der er beskrevet i de to
       patentansøgninger.
       hvis du ikke efterkommer ovennævnte påbud, vil plougmann & vingtoft betragte sig
       berettiget til at bringe dit ansættelsesforhold til ophør uden varsel.”
santaris blev ikke orienteret om dette. a tilbagekaldte hverken ansøgninger eller overdrog
rettighederne til en tredjepart.
       den 27. april 2007 opsagde a sin stilling hos p&v til fratræden den 31. august 2007.
efter denne dato havde a ikke adgang til p&vs systemer eller databaser. den 6. november
2007 blev han ansat som ekstern konsulent hos p&v på en kontrakt, hvor ingen af parterne
var forpligtet til at fakturere et vist antal timer. der har siden denne sags opstart ikke været
noget samarbejde mellem a og p&v.
       ultimo december 2007 opstartede a et virtuelt firma, stealth.
                                            - 12 -
      i forbindelse med bs opsigelse og efterfølgende bortvisning tog santaris, som beskrevet
nedenfor, kontakt til både a og p&v. der er i den forbindelse en del korrespondance mellem
parterne, og der afholdtes også et møde mellem a og santaris den 19. februar 2009.
      den 25. februar 2008 skrev advkat ole damsbo i en mail til advokat henrik mansfeldt-
witt om et muligt løsningsforslag, der skulle være acceptyeret senest den 25. februar 2009,
hvorefter der meddelæes santaris licens, at a og qerdenker betaler omkosninger til santaris,
at sagen vedrørende b også løses, samt der ikke indgives patentansøgninger, der krænker
santaris’ rettigheder.
      den 20. marts 2009 opsagde santaris samarbejdet med p&v.
b-sagen:
bs ansættelse på panum
b blev ansat på panum i august 2006 i sakari kauppinens microrna-gruppe, hvor tillige jan
stenvang var ansat. hun arbejdede der på et milna projekt, hvorunder der også drøftedes
lna-modifecerede microrna mimics.
               b har fremlagt en række mails for perioden september 2006 til og marts 2007 fra
hende til bl.a. sakari kauppinen, jan stenvang, professor jesper wengel fra syddansk
universitet. af de fremlagte mails fremgår: den 30. september 2006 til sakari kauppinen: at
”a, min kæreste” deltog i konferencen i lund, og at han ville kontakte jesper wengel
vedrørende hendes projekt; den 9. oktober 2006 til sakari kauppinen og jan stenvang, at hun
havde set på oligo design og talt med a om patent samt, at hun gerne vil have fat i jesper
wengel [professor på sdu], så hun kunne komme videre med sit projekt, og at det ikke er
sendt til joacim elmén hos santaris, da hun var usikker på hemmeligholdelse og patentering;
den 1. november 2006 til jan stenvang, hvori hun omtaler data for mir-21 i forbindelse med
hjerteceller; den 8. november 2006 fra jan stenvang, at der skulle holdes møde med joacim
elmén; den 9. februar 2007 til sakari kauppinen, hvor der er vedhæftet ”projektbeskrivelse til
ehvervs ph.d på santaris:” her er en revideret udgave af projektbeskrivelse, rettet efter jans
[stenvang] kommentarer – de var få, generelt synes han at projektet er godt, men ville måske
gerne have at det lyder mere kommercielt. throleif synes det lyder superkommercielt, jeg
synes det er midt imellem, hvad synes du?” af flere mails i perioden, at der blev udvekslet
oplysninger mellem b og ansatte hos santaris. i en mail af 7. november 2006 kommenterer
professor jesper wengel, syddansk universitet (herefter sdu) bs projekt.
                                              - 13 -
hendes ansættelse hos santaris:
b blev med virkning fra den 1. april 2007 i samarbejde med københavns universitet ansat i
santaris i deres microrna-gruppe som erhvervs-ph.d. sakari kauppinen var chef for
gruppen. ansættelsesaftalen mellem b og santaris, der var tidsbegrænset, indeholder bl.a.
følgende vilkår:
      ”…
      1.0 tiltræden, arbejdets indhiold m.v.
      1.1 tiltræden og ansvarsområde
      1.1.1 medarbejderen skal i øvrigt følge de almindelige og specielle retningslinier, som
      selskabet
              til enhver tid måtte udarbejde.
      …
      1.3 tilbagelevering af materiale
            når medarbejderen fratræder sin stilling – uanset af hvilken årsag, og uanset om
            dette sker før udløbet af det aftalte opsigelsesvarsel – skal alt materiale, som
            tilhører selskabet, og som er i medarbejderens besiddelse, afleveres til selskabet.
            medarbejderen kan ikke udøve tilbageholdsret i noget materiale, som tilhører
            selskabet.
            …
      2.0     løn, pension, forsikring, ferie og barselsordning
      2.1     løn
            medarbejderen aflønnes med kr. 420.000,00 for de kommende 12 måneder.
            herefter reguleres lønnen i henhold til de i punkt 7 i ansøgningsskema til
            erhvervsphd-uddannelsen af 15. februar 2007 og som godkendt af forsknings-
            og innovationsstyrelsen den 23. marts 2007.
            lønnen udbetales månedsvis bagud med 1/12 hver den 25. i måneden.
            …
      2.4     barselsordning
            medarbejderen har ret til fravær i forbindelse med barsel i overensstemmelse med
            funktionær- og ligebehandlingslovens til enhver tid gældende regler og er i den
            forbindelse underlagt de i disse love fastsatte regler om varsling af fravær på
            grund af barsel og/eller adoption.
              …
      4.0    tavshedspligt, erhvervshemmeligheder og immaterielle rettigheder
              medarbejderen har tavshedspligt såvel under ansættelsen som efter fratræden
            (uanset grunden hertil – herunder i tilfælde af medarbejderens eventuelle
            ophævelse som følge af selskabets misligholdelse). tavshedspligten gælder alt,
            hvad medarbejderen erfarer i forbindelse med udførelsen af sit arbejde for
                                              - 14 -
             selskabet, medmindre der er tale om forhold, som efter sagens natur skal bringes
             til tredjemands kundskab.
             medarbejderen er uberettiget til at viderebringe eller benytte selskabets
             erhvervshemmeligheder, herunder oplysninger om selskabets kunder, bortset fra i
             selskabets tjeneste.
             alle immaterielle rettigheder frembragt af medarbejderen i selskabets tjeneste
             tilhører selskabet, jf. dog punkt 5.2. nedenfor om opfindelse, og medarbejderen er
             uberettiget til at anvende de pågældende frembringelser bortset fra i selskabets
             tjeneste.
             overtrædelse af tavshedspligten betragtes som væsentlig misligholdelse med deraf
             følgende konsekvenser for ansættelsesforholdet og kan imødegås ved
             fogedforbud, ligesom medarbejderen er pligtig at svare skadeserstatning for hver
             overtrædelse.
              …
       5.0 know-how, ophavsret, opfindelser & elektronisk kommunikation
              …
       5.3    korrespondance og anden kommunikation, der afvikles gennem selskabets
             elektroniske kommunikations- og postsystemer, betragtes som skreven
             korrespondance, der tilhører selskabet, og som selskabet derfor kan gøre sig
             bekendt med og disponere over som anden korrespondance til og fra selskabet. i
             det omfang medarbejderen måtte ønske at anvende virksomheden it-system til
             privat kommunikation (under forudsætning af at dette ikke overskrider dansk lov),
             bør medarbejderen udtrykkelig markere dette i det meddelelsesfelt, der anvendes
             ved afsendelse og lagring m.v. sådan kommunikation har.”
bs erhvervs-ph.d:
b, sakari kauppinen og jan stenvang stod for beskrivelsen af bs ph.d-projekt. sakari
kauppinen var hovedvejleder, og jan stenvang var medvejleder på projektet. hun skulle
arbejde med microrna-mimics og var tilknyttet microrna-gruppen, som udover sakari
kauppinen og jan stenvang også bestod af bl.a. markus heidenblad, joacim elmén og
susanna obad. susanna obad blev ansat den 1. juni 2007 og arbejdede på at finde nye
designs for oligoer, som inhiberer microrna med fokus på mir21.
       i microrna-gruppen delte man alt viden. alle vidste, hvad alle arbejdede med, og man
delte også forsøgsresultater samt nyheder fra nationale og internationale publikationer og
arttikler. al ekstern kommunikation i form af præsentationer og artikler og lignende skulle
godkendes af ip-direktør maja bojko. i relation til ekstern vidensdeling med
                                                - 15 -
samarbejdspartnere var der er en skillelinje mellem akademiske og kommercielle
samarbejdspartnere. så snart der var tale om en potentiel kommerciel samarbejdspartner var
rammerne for vidensdeling snævrere.
      ved mail af 15. maj 2007 indkaldte b jan stenvang, sakari kauppinen og joacim
elmén til ph.d-projekt møde den 21. maj 2007. af mailen fremgår:
      ”…hej i tre
      hermed indkaldelse til phd-projekt møde efter mirna-mødet på santaris mandag d.
      21. maj, ca kl. 1400
      1.       nye oligoer
      2.       ny metode
      3.       kloning af validere targets til assay
      4.       resultater fra sidste luciferace asssay.”
parterne er uenige om, hvorvidt as opfindelser blev drøftet på dette møde.
               i maj 2007 bestilte b oligoer hos ribotask. dette selskab er startet af jesper
wengel og dennes hustru suzy lena.
      den 21. maj 2007 indkaldte b sine vejledere på ph.d-projektmøde til et møde, men der
er uenighed om, hvorvidt b gennemgik as metode på dette møde.
      den 11. juni 2007 sendte b en mail under emnet: ”ja, så er det ude” til jan stenvang og
sakari kauppinen, som begge var på keystone-konference, vedhæftet en canadisk
videnskabelig artikel, der beskriver as idé. jan stenvang svarede, at han på keystone-
konferencen netop havde overværet en præsentation om brugen af ”morpholino oligoer i
zebrafisk til at blokere for microrna binding til target sites”, samt at han håbede, at ”t var
først med patent”.
      den 18. juni 2007 spurgte jan stenvang i en mail til b: ”har du og a set på design til
blokerede oligoer?”
      i september 2007 gjorde susanna obad en opfindelse med tinymicrorna med længder
ned til 8.
      den 8. november 2007 sendte b en mail til thorleig møller om, at hun var blevet bedt
om at udvide sin præsentation og lave en rapport, og at hun skulle præsentere det på næste
review-møde den 29. november 2007, samt at hun havde fået lov til at være kontakt for
thomas thum-gruppen, würzburg.
      på et review-møde den 29. november 2007 præsenterede b sine foreløbige resultater
vedrørende micromimics for hele ledelsen og microrna-gruppen. der er uenighed om,
hvorvidt talen også faldt på as opfindelser.
                                               - 16 -
       primo december 2007 mødte a troels koch fra santaris på en konference i berlin. der
er uenighed om, hvorvidt de talte om as patenter eller blot generelle teknologier, men de
aftalte en form for opfølgning, når de kom hjem.
       as opstart af det virtuelle firma, stealth biotech aps, fandt både sakari kauppinen og
markus heidenblad var et problem, idet de mente, at der var tale om en konkurrent til
santaris.
       i januar 2008 bestilte b ad to omgange oligoer hos ribotask. parterne er ikke enig om,
hvad disse oligoer skulle bruges til, og om indkøbet var godkendt af sakari kauppinen.
       i perioden 25.- 30. marts 2008 deltog b og andre fra microrna-gruppen i en keystone-
konference. a var også med og var sammen med gruppen fra santaris. der er uenighed om,
hvor meget og hvor dybdegående der blev talt om as opfindelser på denne tur.
barselsorlov, opsigelsen og bortvisningen:
den 8. maj 2008 blev b sygemeldt i forbindelse med sin graviditet.
       den 6. november 2008 blev alle medarbejdere på santaris indkaldt til møde, og de var
klar over, at der ville ske opsigelser. b var én af de opsagte. af opsigelsesbrevet fremgår:
       ”kære b
       de sidste måneders negative udvikling på det finansielle marked har skabt usikkerhed
       om den fremtidige finansiering af selskabets planlagte vækst, og santaris pharma a/s er
       af strategiske årsager/økonomiske årsager nød til at reducere virksomhedens
       udgiftsniveau betydeligt. i den forbindelse er virksomheden nødsaget til at gennemføre
       en reduktion af medarbejderstaben.
       det er med stor beklagelse, at vi på denne baggrund ser os nødsaget til at opsige dig
       med det i din ansættelsesaftale nævnte opsigelsesvarsel på 3 måneder dvs. til fratræden
       den 28. februar 2009.
       …
       efter forhandling med medarbejderrepræsentanterne, er det blevet besluttet, at alle
       medarbejdere, der opsiges som følge af virksomhedens forhold, tilbydes en ekstra
       måneds løn i fratrædelsesgodtgørelse. denne fratrædelsesgodtgørelse udbetales på
       fratrædelsestidspunktet.
       herudover tilbyder virksomheden at afholde udgifter til outplacement bistand,
       kursusdeltagelse eller lignende med op til 25 % af din månedsløn, dog minimum 10.000
       kr. du kan også vælge i stedet at få dette beløb udbetalt som almindelig løn.
       du er meget velkommen til at fortsætte i dit job under opsigelsesperioden, men
       virksomheden er også indstillet på at give dig mulighed for at blive fritstillet i
       opsigelsesperioden (uden modregningsadgang), såfremt du foretrækker dette, og i givet
       fald efter en efter virksomhedens opfattelse tilfredsstillende afleveringsforretning. dette
                                               - 17 -
      skal i givet fald aftales med din nærmeste chef, og hr skal orienteres herom. fritstilling
      skal ske senest 1. december 2008, medmindre virksomheden indgår særskilt aftale med
      dig om fortsat beskæftigelse mod betaling af kompensation.
      du er forpligtet til at afholde restferie/feriefridage optjent i 2007 (herunder evt. overført
      ferie/feriefridage) i opsigelsesperioden. dog vil 1 uges ferie optjent i 2007 blive indsat
      til feriekonto. ferie optjent i 2008 og 2009 vil blive indbetalt til feriekonto på
      fratrædelsestidspunktet. den overfor nævnte fratrædelsesgodtgørelse er ikke
      feriepengeberettiget.
      i det hele henvises til den vedlagte aftale, der dags dato er indgået med
      medarbejderrepræsentanterne. de heri aftalte vilkår er gældende for alle medarbejdere,
      der opsiges på grund af virksomhedens forhold.
      …
      for god ordens skyld skal vi gøre opmærksom på, at den hidtil for dig gældende
      tavshedspligt vedrørende alle forhold i relation til santaris pharma a/s fortsat er
      gældende såvel i opsigelsesperioden/fritstillingsperioden som efterfølgende.”
den 19. november 2008 skrev b til sakari kauppinen og bad om en samtale om fritstilling
samt om muligheden for at flytte sin ph.d til ku. efter en mailkorrespondance frem til 6.
november, hvor sakari kauppinen lovede at vende tilbage, lykkedes det ikke at få aftalt et
møde.
      b kontaktede endvidere dm, dansk magisterforening, der den 12. november 2008
sendte et brev til santaris om, at de gerne ville mødes for at drøfte mulighederne for en
fortsættelse af bs ansættelsesforhold. de gjorde endvidere opmærksom på, at der gælder
særlige regler, når en virksomhed afskediger en medarbejder på barsel. der pågik herefter
forhandlinger mellem hr-ansvarlig hos santaris bolette wildt og advokat jacob plenaa hos
dm omkring, hvilke data og andet materiale b kunne tage med sig fra santaris. efter et møde
mellem parterne sendte jacob plenaa den 11. december 2008 en mail til bolette wildt som
opfølgning på mødet. af mailen fremgår:
      ”… kære bolette
      tak for et fint møde. jeg imødeser udkast til forligstekst. det som b skal have med er:
      1) oligoer indkøbt fra ribotask til hendes projekt
      2) kloninger/plasmider som hun selv har fremstillet til projektet
      3) rna-oprensninger og aktive celleekstrakter hun selv har fremstillet til projektet
      4) data ifm. projektet, som ligger på hendes laptop, laptoppen samt hendes lab-
          protokol.”
                                               - 18 -
b er af den opfattelse, at mailen er et udtryk for, hvad de på mødet havde aftalt, og hvad hun
skulle have med. dette er santaris ikke enig i. der var herefter en del korrespondance mellem
bolette wildt og jacob plenaa med henblik på at få en afklaring af, hvad b kunne tage med
sig.
               b rettede herefter henvendelse til advokat thomas torré-christiansen, der den
27. januar 2009 sendte et brev til bolette wildt med overskriften ”b – afskedigelse på grund
af graviditet”. i brevet anfører han, at det er bs opfattelse, at hendes barselsorlov har været en
medvirkende årsag til, at hun blev afskediget, og at det er i strid med ligebehandlingslovens §
9. han påtaler i øvrigt, at santaris uden nærmere begrundelse har tilbageholdt bs løn for
januar 2009 og beder om en begrundelse herfor. bolette wildt svarede ved mail af 20. januar
2009 bl.a.:
      ”…opsigelsen af b var – på daværende tidspunkt – alene begrundet i virksomhedens
      forhold, der generelt resulterede i opsigelse af 40 % af medarbejderne og konkret i
      opsigelse af b, idet hendes projekt ud fra en samlet vurdering af virksomhedens
      økonomiske situation bedst kunne undværes.
      vi har for få dage siden fundet en række mails fra b til sin mand a der går langt udover
      den ansættelsesretlige loyalitetspligt, og umiddelbart synes at være en overtrædelse af
      markedsføringslovens § 19 om forbud mod videregivelse af drifts- og
      forretningshemmeligheder.
      der vedhæftes en rækkes mails, som anskueliggør overtrædelsen. dette er baggrunden
      for forsinkelsen af bs løn, idet vi overvejer en bortvisning på grund af det nu
      konstaterede – det er en selvfølge, at de nu konstaterede mails samlet set kunne have
      begrundet en opsigelse af b, uanset hendes barselsorlov, hvorfor den ovenfor anførte
      problemstilling om opsigelsens berettigelse tillige skal ses på baggrund af de nu
      forekomne oplysninger.
      vi har dog ikke fundet det rigtigt at skride til bortvisning uden at have hørt bs
      forklaring, hvilket var grunden til at vi bad om et møde i denne uge. dette møde finder
      nu først sted mandag, fordi vi ikke kunne medvirke før.
      jeg forventer ved mødet på mandag at modtage en redegørelse for baggrunden for hver
      enkelt mail, og jeg forbeholder mig på virksomheden vegne ethvert retsskridt –
      herunder bortvisning.
      vi er indstillet på at udbetale løn til b for januar måned mod at forbeholde os denne ret
      til bortvisning efter mødet mandag.”
santaris udbetalte samme dag, den 30. januar 2009, løn til b for januar måned.
                                                - 19 -
mailen fra bolette wildt var vedhæftet 18 mails i perioden 12. november 2007 til 3. april
2008:
der var bl.a. tale om følgende mails:
af mail af 12. november 2007 14:48, fra b til a fremgår bl.a.:
      ”hej thorsmart!!
      jeg tror du skal kontakte santaris nu, sakari er så åndsforvirret at han har fået bildt sig
      selv ind at det nu er exicon der sidder på target blocker-patenterne og at det er nogle
      gamle nogen som vi bare kan få rettighederne til og så står vi jo skide godt med hensyn
      til at bruge dem……………….han må have fået en hjerneblødning. du skal i hvert fald
      ikke kontakte ham, men ørum eller kock eller kieth.”
af mail af 25. januar 2008 13:26, fra b til a fremgår bl.a.:
      ”jeg sidder og ærgrer mig rigtig meget over at jeg ikke kan få nogen særlig god effekt af
      de der antimirer mod premiren – og så tjekkede jeg sekvensen og finder ud af at begge
      dem der virker bare lidt har jeg lavet fejl i designet – sådan går det når man skal være
      sneaky og gå bag ryggen på sin chef og bestille oligoer – jeg må have haft en
      hjerneblødning da jeg designede dem. nu er jeg helt sikker på at de kan virke – den er
      der (tro det eller lad være) 3 fejl i ud af 7 baser – no wonder it doesn´t work that well.
      jeg prøver lige at bestille nogle ny med det samme.”
af mail af 25. januar 2008 13:50, fra b til a fremgår bl.a.:
      ”… nej det var faktisk kun 2 ud af syv men så manglede der jo en fordi den skulle have
      været 8 lang – den virke ganske lidt. grunden til at jeg lavede forkert var at jeg kiggede
      på den mature mir21 sekvens og skrev af efter den…..det jeg bare lige glemte at
      observere var at der var to uer som var baseparret til g´er og dem oversatte jeg med
      lna t´er………. og de parrer jo ikke. i den der virkede bedst (dog stadig kun lidt) har
      jeg simpelthen sprunget en base over – igen fordi jeg kiggede på den mature og ikke
      observerede at der var en uparret base i passenger strengen……….ja jeg må vist lige
      stramme ballerne lidt. men det gode er at nu er ja sgu sikker på at de virker hvis jeg
      designer dem rigtigt. jeg bestiller dem uden thioleringer denne gang, så koster de kun
      en brøkdel af hvad de kostede sidst. desuden bestiller jeg sirna mod den kodende
      sekvens på renilla, så kan jeg bruge dem til at tjekke om qpcr kittet virker, for et sirna
      midt i den kodende sekvens (i øvrigt inden for samme område som qpccr primerne
      ligger) det skal sgu virke.”
af mail af 19. februar 2008 11:52, fra a til b fremgår bl.a.:
      ”…måske skulle vi bare skynde os at kontakte regulus for at få historien ud af
      verdenen. er det dét de gerne vil have? det kan da hurtigt blive enden af det.
                                              - 20 -
     jeg kan simpelthen ikke begribe at det fylder så meget i deres små hoveder – get af life.
     men lad da ham markus tænke hvad han vil. hvis alle var som ham var der godt nok
     ikke meget dynamik og vel kun en virksomhed inden for hvert felt. for man kan da ikke
     starte noget nyt.
     vi taler om det når du kommer hjem.”
af mail af 25. februar 2008 11:07, fra b til a fremgår:
     ”… hvor var det lige du havde opsnappet fra at eric n. olsson har lavet et firma, og
     hvad hedder firmaet?”
a spurgte i mail umiddelbart efter om, hvem der havde spurgt.
af mail af 27. februar 2008 10:32 fra b til a fremgår bl.a.:
     ”det gør jeg. jeg snakkede med susanna om olsson, hun mente at vi skulle forsøge at
     starte noget samarbejde med jam og det mente jeg så måske ikke var den bedste ide pga
     af det med firma.”
af mail af 12. marts 2008 15:15, fra b til a fremgår bl.a.:
     ”…de er da rimeligt hooked de små seed-capitalister, hvar? jeg synes godt nok lige du
     skal holde dem hen en stund imens sofinnova finder ud af hvad de vil. nå men vi må
     hellere kommunikere på en anden linie – echelon is listening you know.”
af mail af 3. april 2008 13:38 fra b til a fremgår:
     ”… få så de penge og få mig ud herfra.
     jeg tror godt du kan regne med at de forsøger at bruge din metode og at patentere uden
     om dig eller hvad vi nu skal kalde det. jeg gider ikke den her maskerade længere, sakari
     er en kæmpe idiot, han lader nærmest som om at jeg og mit projekt ikke eksisterer. jeg
     giver nærmere detaljer når jeg kommer hjem. jeg vil meget gerne væk herfra og i gang
     med stealth i stedet. nu har jeg også endelig fattet hvad en bd laver – og fundet den
     korrekte titel til mig selv og jeg har en plan. vi kan stadig nå at overhale dem inden
     om.”
som svar herpå skrev a umiddelbart efter en mail til b med følgende indhold:
     ”har du tid til at tale i telefon?”
baggrunden for de ovenfor anførte fundne mails er efter santaris´ opfattelse, at santaris i
begyndelsen af 2008 blev opmærksom på as patenter og undrede sig over indholdet. de
overvejede, om der kunne være lækkert fortrolige oplysninger fra santaris og tænkte i første
                                             - 21 -
omgang på microrna-gruppen. en mindre gruppe af medarbejdere, maja bojko, niels
abrahamsen, henrik tidebøl, mark turner, forskningsdirektør henrik ørum, troels koch og
bolette wildt, underskrev en fortrolighedserklæring, og der blev igangsat en søgning på
nærmere bestemte søgeord i gruppens mailkonti. efterhånden blev søgning indskrænket til bs
mailkonto.
    den 2. februar 2009 var b og advokat thomas torré-christiansen til møde hos santaris,
hvor bolette wildt, maja bojko og advokat finn schwarz deltog for santaris. på mødet
gennemgik man de fremsendte mails, og b blev endvidere konfronteret med yderligere
fundne mails. i de øvrige mails mellem b og a omtales bla. følgende emner:
    •   hendes kontakt for thomas thum-gruppen
    •   hendes bestilling af oligoer hos suzy lena, ribotask
    •   accepten af sakari kauppinens artikel om primater til nature biotech
    •   den danske professor henrik ditzel og
    •   bartel patentet.
i den mail af 30. april 2008, hvori bartel patentet nævnes skriver b til a bl.a.:
      ”jeg har kigget nærmer på bartel patentet og de beskriver helt entydigt din opfindelse i
      paragraf 130.1 …
       … de beskriver desudedn blandinger af oligoer og de har lange lister med target
      sekvenser hvortil disse oligoer kan binde. de beskriver dem som dækkende seed
      matchet i mrna altså 6-9 lange men også længere …
      …så vidt jeg kan se har de heller ingen eksperimenter, men, hvad det har du jo heller
      ikke så end ikke der står du stærkere den dem. …”
der er ikke på nogen af de fremlagte mails i meddelelsesfeltet anført ”privat”, som anvist i
ansættelsesvilkårene.
      som opfølgning af mødet sendte advokat finn schwarz telefax af 4. februar 2009 til
advokat thomas torré-christiansen, hvori han giver udtryk for, at der efter hans opfattelse er
grundlag for at bortvise b, men at santaris er indstillet på at løse både hendes og sagen
vedrørende a i mindelighed. advokat thomas torré-chri-stiansen fastholdt i faxbrev af 6.
februar 2009, at der ikke er grundlag for at bortvise b, og at opsigelsen er i strid med
ligebehandlingslovens § 9. han fremsatte samtidig et forligsforslag. herefter er der
korrespondance om forligsmuligheder omfattende både b og a.
              advokat finn schwarz meddelte ved faxbrev af 20. februar 2009, at santaris
ikke på nuværende tidspunkt ville bortvise b, men at hendes løn for februar og
                                             - 22 -
fratrædelsesgodtgørelse ville blive tilbageholdt med henblik på modregning i santaris´
erstatningskrav.
               den 25. februar 2009 sendte advokat finn schwarz en fax til advokat thomas
torré-christiansen samt et memo af 24. februar 2009, udarbejdet af maja bojko. notatet
omhandler bl.a. santaris´ opfattelse af sammenhængen mellem specifikke, fortrolige
oplysninger og disses opdukken i as efterfølgende indleverede patentansøgninger.
               b bortvistes ved faxbrev af 27. februar 2009 fra advokat finn schwarz. af
bortvisningsskrivelsen fremgår bl.a.:
      ”…i forlængelse af telefonisk drøftelse skal jeg hermed, som aftalt, fremsende
      bortvisningsskrivelse til dem vedrørende b, således at dette brev udgør en bortvisning
      af deres klient b.
      bortvisningen er begrundet i, at deres klient har videregivet specifikke – fortrolige -
      informationer fra santaris pharma a/s til a, hvilket bl.a. konkret har medført, at a har
      foretaget ændringer af sine patentansøgninger i konkurrence med min klients arbejde
      indenfor samme område.
      jeg skal understrege, at videregivelse af disse specifikke, fortrolige informationer er en
      væsentlig misligholdelse af deres klients ansættelsesforhold – uanset om de fortrolige
      oplysninger rent faktisk er blevet udnyttet af a.
      bortvisningen har retsvirkning fra den 2. februar 2009, hvilket medfører, at deres klient
      ikke får udbetalt løn for februar 2009 samt den aftalte fratrædelsesgodtgørelse.
      …
      jeg skal anmode om, at deres klient tilbageleverer alt materiale herunder bærbar pcer,
      laboratoriebøger mv. straks.”
syn og skøn:
der har i alle sagerne været afholdt syn og skøn og et supplerende syn og skøn. som
skønsmænd har været udpeget professor, ph.d., dr. scient peter e. nielsen og european patent
attorney, læge. susanne høiberg, der den 29. august 2012 har afgivet skønserklæring og den
7. januar 2013 supplerende skønserklæring.
af skønserklæringen fremgår:
”…sagsøgers skønsspørgsmål - santaris pharma a/s mod a m.fl.
1.      på grundlag af en gennemgang af santaris pharmas patentansøgninger dk pa 2006
        01401 (bilag 12), wo 2007/112753 (bilag 19), wo 2007/112754 (bilag 20) og wo
                                        - 23 -
2009/043353 (nyt bilag 45), bedes skønsmændene bekræfte, at det væsentlige i
santaris pharma-ansøgningerne med rimelighed kan beskrives således:
a)    det overordnede formål med opfindelserne er at tilvejebringe terapeutisk aktive
      stoffer der effektivt kan hæmme interaktionen imellem mrna og mikrorna?
      (se f.eks. bilag 12, side 1, linie 4-11, og side 51, linie 40 – side 52, linie 2).
      1 a) nej det kan ikke bekræftes, idet det designerede formål med opfindelserne
      er at tilvejebringe terapeutisk aktive stoffer der effektivt kan hæmme mikrorna,
      svarende til at aktiviteten af mikrorna nedsættes, se for eksempel bilag 12, side
      1.
b)    dette mål opnås ved at anvende lna oligonukleotider, der hæmmer
      interaktionen imellem et mikrorna og dets mrna target.
      1 b) svaret forudsætter, at ”mål” i spørgsmål 1b) skal læses som identisk med
      ”formål” i spørgsmål 1a).
      med henvisning til svaret under 1a vurderer skønsmændene, at dette mål søges
      opnået vha.oligonukleotider indeholdende lna, der kan hæmme bindingen
      mellem et mikrorna og mrna. dog noterer skønsmændende, at ingen af
      ansøgningerne indeholder data fra mennesker, og det er derfor strengt taget
      ikke muligt at vurdere den terapeutiske effekt af oligonukleotiderne, men da alle
      tre pct ansøgninger indeholder data fra forsøg med mus og ud fra disse vil det
      være sandsynligt, at lignende effekter vil kunne opnås i mennesker, hvorved det
      er sandsynligt, at der kan opnås en terapeutisk effekt af oligonukleotiderne
      indeholdende lna.
c)    de anvendte lna oligonukleotider er designet således, at de er kortere end
      fuldlængde mikrorna, og at de hæmmer interaktionen mellem seed-regionen i
      mikrorna'et og den komplementær region i mrna'et (se f.eks. bilag 12, side
      19, linie 42 - side 20, linie 11 samt bilag 12, side 13, linie 28 – side 18, linie 14).
       1 c) bekræfter, at de er kortere end fuldlængde mikrorna
      der er ingen data som specifikt viser, at de hæmmer interaktionen mellem seed-
      regionen i mikro-rnaet og den komplementære region i mrnaet, men på grund
      af sekvenskomplementariteten er dette dog sandsynligt. evt kombineret med
      viden fra eks. 10 i bilag 12, som viser, at rna opreguleres.
d)    effekten af de beskrevne lna oligonukleotider er, at de forårsager en hæmning
      af mikrorna’ets virkning på dets target mrna ved sterisk hæmning af
                                            - 24 -
            interaktionen mellem mikrorna'et og dets mrna target (se f.eks. bilag 12,
            side 50 - eksempel 14 og 15 og bilag 12, side 51, linie 40 – side 52, linie 2).
            1 d) der er ingen data som direkte viser, at de hæmmer interaktionen mellem
            mikro-rnaet og den komplementære region i mrnaet ved sterisk hæmning, men
            på grund af sekvenskomplementariteten er dette dog sandsynligt.
2. skønsmændene bedes gennemgå a/querdenkers ansøgninger wo 2008/061537 (bilag
   4) og wo 2008/151639 (bilag 5), og på baggrund heraf udtale sig om, hvorvidt disse
   ansøgninger sigter mod – helt eller delvist – at løse samme tekniske
   problemer/problemstillinger/problemkredse, som sp's ansøgninger (bilag 12, 19, 20 og
   45). specielt bedes skønsmændene udtale sig om, hvorvidt:
   a) et formål med teknologien beskrevet i bilag 4 og 5 er at tilvejebringe terapeutisk
      aktive stoffer, der effektivt kan hæmme interaktionen imellem mrna og mikrorna
      (se f.eks. bilag 4: sammendraget; side 7, linie 5-6, og side 59, linie 14 – side 60, linie
      9; eksempel 1).
            2 a) nej, det kan ikke bekræftes, idet det designerede formål med opfindelserne
            er at tilvejebringe stoffer der kan regulere aktiviteten af mrna ved at binde til
            positioner på mrna som er target for mikrorna.
   b) dette mål blandt andet opnås ved at anvende lna oligonukleotider, der hæmmer
      interaktionen imellem et mikrorna og dets mrna target (se f.eks. bilag 4: side 42,
      linie 30 -side 43, linie 23 samt side 64, linie 15-17).
            2 b) svaret forudsætter, at ”mål” i spørgsmål 2b) skal læses som identisk med
            ”formål” i spørgsmål 2a). dette opnås ved at anvende kemisk modificerede
            oligonukleotider, herunder ina, pna og lna modificerede oligonukleotider,
            som blokerer target for mikrorna og dermed hæmmer dens binding til dette
            target på mrna.
   c) de anvendte lna oligonukleotider er designet således, at de er kortere end
      fuldlængde mi krorna, og at de hæmmer interaktionen mellem seed-regionen i
      mikrorna'et og den komplementær region i mrna'et (se f.eks. bilag 4: side 7, linie
      13 – 17, samt side 19, linie 1 – 9, og side 45, linie 22-31 samt krav 22).
            2 c) nej, det kan ikke bekræftes, idet der ikke er anvendt lna nukleotider i bilag
            4 eller bilag 5, men alene teoretisk beskrevet lna nukleotider parallelt med
            andre kemiske modifikationer. nukleotiderne er beskrevet til at kunne have
            mange forskellige længder, både større og mindre end mikrorna, der typisk er
            omkring 20 basepar.
                                          - 25 -
            der er ingen data som specifikt viser, at de hæmmer interaktionen mellem seed-
            regionen i mikro-rnaet og den komplementære region i mrnaet, men på grund
            af sekvenskomplementariteten vil dette dog være sandsynligt.
   d) en effekt af de beskrevne lna oligonukleotider er, at de forårsager en hæmning af
       mikrorna’ets effekt på dets target mrna (se f.eks. bilag 4, side 41, linie 26-29).
            2 d) skønsmændene kan bekræfte, at de beskrevne oligonukleotider (ikke kun
            lna) skal binde til mrna og forventes at forhindre mrnas evne til at binde for
            eksempel mikro-rna og dermed hindre mikrornas funktion på mrna.
3.  såfremt spørgsmål 2 besvares bekræftende, spørges, blandt andet med henvisning til de
    i bilag 55 anførte referencer, hvorvidt de tekniske og funktionelle løsninger, f. ex. som
    listet under "egenskab ved oligonukleotid" – helt eller delvist – er sammenfaldende
    med løsningerne i sp's ansøgninger?
    3. skønsmændene vurderer, at der forventeligt er et betragteligt overordnet
    sammenfald mellem de tekniske løsninger beskrevet i patentansøningerne bilag 4 og 5
    og 12, 19 og 20 mht. oligonukleotidernes egenskaber (enzymatisk stabilitet,manglende
    enzym (e.g., rnaseh, risc), aktivering, længde, mv.) idet fagmanden på baggrund af
    tilgængelig literatur information ville indbygge disse egenskaber. det bemærkes
    endvidere, at medens løsningerne beskrevet i bilag 12, 19 og 20 stort set udelukkende
    fokuserer på lna-holdige oligonukleotider, beskrives den kemiske komposition af
    oligonukleotiderne i bilag 4 og 5 bredt, idet lna er inkluderet parallelt med de mest
    gængse modifikationer.
4.  (udgået).
5.  kan skønsmændene bekræfte, at opfindelserne i henhold til as ansøgninger (bilag 4,
    bilag 13 og bilag 14) og santaris pharma's ansøgninger (bilag 12, bilag 19 og bilag 20)
    grundlæggende vedrører løsning af samme problem, nemlig hæmning af bindingen
    mellem mrna og mikro-rna, og at de tekniske løsninger i de to ansøgninger
    overordnet adskiller sig fra hinanden ved, at santaris pharma anviser at hæmme
    bindingssteder i mikro-rna, mens a anviser at hæmme de komplementære
    bindingssteder i mrna?
    5. ja, det kan bekræftes ud fra en snæver nukleinsyrebetragtning, og har den
    forudsætning at mikrorna kun skulle have den effekt at binde det pågældende mrna,
    og at det pågældende target på mrna kun har den funktion at binde pågældende
    mikrorna, hvilket indlysende ikke er biologisk korrekt. det må forventes, at når de to
                                            - 26 -
    lægemiddelløsninger sammenlignes vil de have signifikante forskelle i aktivitet og
    bivirkninger, idet modificering af mrna medfører en virkning på genet som sådan,
    hvorimod hæmning af mikrorna, er en hæmning af virkningen af mikrorna, hvilket
    kan være på en række gener.
6.  har man to molekyler, der binder til hinanden ved baseparring, og ved man, at man
    kan hæmme baseparring ved at hæmme bindingsstederne på det ene molekyle, måtte
    man så forvente, at man kan opnå en tilsvarende hæmmende effekt ved at hæmme de
    komplementære bindingssteder på det andet molekyle?
    6. ja, man kan forvente at opnå en tilsvarende hæmmende effekt af bindingen, men ikke
    nødvendigvis samme biologiske virkning.
6a. kan det bekræftes, at bilag 12 i eksempel 3 beskriver et 16 nukleotider langt lna-
    modificeret oligonukleotid "spc3372" med sekvensen ccattgtcacactcca, som er
    komplementært til mir-122a, herunder til seed-regionen i mir-122a, og at bilag 12 i
    eksemplerne 14-19 beskriver, at spc3372 binder stabilt til mir-122a in vivo og
    hæmmer baseparring af mir-122a til dets target mrna?
    6a. ja, det kan bekræftes, at eksempel 3 beskriver et 16 nukleotid langt lna-
    modificeret oligonukleotid spc3372, og at eksemplerne 14-19 er konsistente med, at
    det binder stabilt in vivo, og at det hæmmer bindingen af mir-122a til target mrna.
6b. ville skønsmændene i oktober-november måned 2006 have forventet, at man - såfremt
    man kan hæmme baseparring mellem to rna-nukleotidsekvenser ved at tilføre et
    molekyle, som er komplementært til en del af den ene af de to nukleotidsekvenser -
    tilsvarende vil kunne hæmme baseparring mellem de samme to rna-
    nukleotidsekvenser ved at tilføre et strukturelt tilsvarende molekyle, som er
    komplementært til en tilsvarende del af den anden af de to nukleotidsekvenser?
    6b. ja, det ville skønsmændene have forventet, når de to rna-oligonukleotider
    forefindes som isolerede molekyler
6c. måtte man, i lyset af skønsmændenes svar på spørgsmål 6 og med kendskab til
    indholdet af eksemplerne 14-19 i bilag 12, i efteråret 2006 forvente, at man kan
    hæmme baseparring mellem et mikro-rna og dets specifikke target-mrna enten ved
    at tilføre et 16 nukleotider langt lna-modificeret oligonukleotid, som er
    komplementært til mikro-rna'et, herunder dets seed-region, hvorved bindingssteder i
    mikro-rna'et hæmmes, eller ved at tilføre et 16 nukleotider langt lna-modificeret
    oligonukleotid, som er komplementært til den del at target-mrna'et, som binder til
    mikro-rna’et, herunder seed-match regionen, hvorved bindingssteder i mrna'et
    hæmmes, idet man for at opnå hæmning af baseparring vil betragte det som
    underordnet, om bindingsstederne hæmmes på mrna'et eller på mikro-rna'et?
                                          - 27 -
   6c. ja, det ville skønsmændene have forventet, når de to rna-oligonukleotider
   forefindes som isolerede molekyler
7. skønsmændene bedes udtale sig om, hvorvidt det må antages, at en fagmand – under
   forudsætning af at han ikke var bekendt med eksperimentel evidens for at et lna-
   modificeret oligonukleotid, som er kortere end fuldlængde mikro-rna – f.eks.
   bestående af så få som 16 nukleotider – og som omfatter en region, der er
   komplementær til seed-regionen i et mikrorna, er i stand til at påvirke interaktionen
   mellem dette mikrorna og dets target mrna in vivo (dvs. med terapeutisk effekt) -
   ved læsning af sp's ansøgninger i efteråret 2006 – alt andet lige – ville blive ledt
   hurtigere i retning af de løsninger, der fremgår af a-ansøgningerne, end han ville være
   blevet uden kendskab til sp's ansøgninger?
   7. a ansøgningerne angår oligonukleotider, der blandt andet men ikke udelukkende
   indeholder lna, og som både kan være længere og kortere end den sædvanlige
   størrelse for mikrorna, og da seed-regioner var kendt af fagmanden inden efteråret
   2006, er det ikke skønsmændenes vurdering, at fagmanden ville blive ledt hurtigere til
   de løsninger som fremgår af a-ansøgningerne end han ville være blevet uden kendskab
   til sp’s ansøgninger.
8. skønsmændene bedes udtale sig om, hvorvidt det for en professionel patentrådgiver
   inden for det heromhandlede tekniske område måtte betragtes som en naturlig del af
   rådgivningen af santaris pharma i forbindelse med udformningen af deres
   patentansøgning(er) om blokering af mikro-rna at foreslå beskyttelsesområdet
   udformet således, at det kom til at dække også de i a's ansøgninger (pa200601543
   bilag 13 og pa200601544 bilag 14) anvendte løsningsmodeller/varianter (blokering af
   mrna), såfremt patentrådgiveren var opmærksom på denne mulighed?
   8. det kunne i retrospekt have været naturligt at foreslå hæmning af den
   komplementære sekvens, såfremt patentrådgiveren var opmærksom på denne
   mulighed, idet dette har været tilfældet i nogle analoge tilfælde , ( f.eks bilag 3æ og
   bilag 3al, som udover antimirs ligeledes omtaler competitorer , som i princippet er
   ”blockmirs”), medens det for andre (f.eks. bilag q, r og s) ikke ikke er tilfældet.
   dog ville det have været lige så naturligt, at opfinderne til bilag 12 selv udtænkte og
   foreslog dette.
9. skønsmændene bedes udtale sig om, hvorvidt det efter deres opfattelse vil være
   sædvanligt, at en patentkonsulent, der fra sit arbejde hos santaris pharma's
   patentagenter er bekendt dels med santaris pharmas arbejde indenfor antisense terapi
   med oligonukleotider rettet mod mrna og dels med santaris pharmas
   patentansøgning(er) vedrørende oligonukleotider rettet mod mikro-rna i forlængelse
   heraf selv indgiver patentansøgning(er) i eget navn vedrørende oligonukleotider rettet
   mod mrna (bilag 13 og bilag 14)?
                                               - 28 -
        9. det er ikke sædvanligt, at patentagenter indgiver patentansøgninger i eget navn, og
        dermed heller ikke sædvanligt i den pågældende situation.
mirrx' skønsspørgsmål
santaris pharmas patentansøgninger
a1. kan skønsmændene bekræfte, at santaris pharmas patentansøgninger wo2007/112753
(bilag 19 og tilhørende prioritetsansøgninger bilag 7-12), wo2007/112754 (bilag 20 og
tilhørende prioritetsansøgninger bilag 7-12) og wo2009/043353 (bilag 45 og tilhørende
prioritetsansøgning bilag 44) omhandler oligonukleotider, der har mikrorna som target
(”antimirs”) og er altså er komplementære til mikrorna?
a1. ja, det kan skønsmændene bekræfte.
a2. kan skønsmændene bekræfte, at oligonukleotiderne beskrevet i bilag 19, 20 og 45 har til
formål at binde til mikrorna for derved at hindre mikrornaet i at interagere med alle sine
target mrnaer (”antimir mekanisme”), dvs. hæmme alle (fx 100) mikrorna-mrna
interaktioner for det pågældende mikrorna?
a2: ja, skønsmændene er enige i, at oligonukleotiderne har til formål at binde til mikrorna
for derved at hindre at mikrornaet interagerer med target mrna.
a3. kan skønsmændene bekræfte, at antimirs og antimir mekanismen beskrevet ovenfor var
kendt før prioritetsdatoen for bilag 19 og bilag 20, jf. baggrundssektionen i bilag 19 og 20,
bilag q (fx s2, l9; s3, l14-l16; s3, l30-l32), bilag r (fx s3, l16; s9, l10), bilag s (fx s42, l14-24;
s13, l24-25), bilag t (fx s2, tabel 1), bilag u, bilag v (fx s3, l3-8 i supporting material), bilag
w (fx s6029 nederst), bilag a og bilag k?
a3: ja, skønsmændene kan bekræfte, at antimir mekanismen generelt var kendt, og at
antimirer generelt var kendt.
a4. kan skønsmændene bekræfte, at antimirs indeholdende lna og antimirs kortere end
mikrorna var beskrevet i litteraturen ved prioritetsdatoen for bilag 19 og bilag 20, og at
antimirs indeholdende lna beskrevet i bilag 19 og 20 derfor må være beskrevet med
yderligere begrænsende features, fx specifikke lna designs, for at kunne begrunde
patenterbarhed?
a4: skønsmændene kan bekræfte at antimirs indeholdende lna var beskrevet i litteraturen
ved prioritetsdatoen for bilag 19 og bilag 20,; men skønsmændene har ikke kunnet finde
antimirs signifikant kortere end mikrorna beskrevet i litteraturen ved prioritetsdatoen for
bilag 19 og bilag 20. således bedømmer skønsmændene at definition af antimirs udover
indehold af lna ville være påkrævet for patenterbarhed i relation til bilag 19 og 20.
                                             - 29 -
as patentansøgninger
b1. kan skønsmændene bekræfte at as patentansøgninger wo2008/061537 (bilag 4 og
tilhørende prioritetsansøgninger bilag 13-16 og 22) og wo2008/151639 (bilag 5 og
tilhørende prioritetsansøgninger bilag 21 og 23-27) omhandler oligonukleotider, der ikke har
mikrorna som target, men derimod har mikrorna bindingssites på mrna som target, og
altså er komplementære til mikrorna bindingssites?
b1: skønsmændene kan bekræfte, at patentansøgningerne (bilag 4 og 5 og tilhørende
prioritetsansøgninger) angår oligonukleotider, der ikke har mikrorna som target, men
derimod har mikrorna bindingssites på mrna som target, og som er sekvenskomplementære
til target.
b2. kan skønsmændene bekræfte, at oligonukleotiderne beskrevet i bilag 4 og 5 i en
foretrukken udførselsform (”blockmirs”) har til formål at blokere et specifikt mikrorna
bindingssite for derved at hindre et givet mikrorna i at interagere med det specifikke
bindingssite (”blockmir mekanisme”), hvorved én (1) genspecifik mikrorna-mrna
interaktion hæmmes, uden at resten (fx 100 minus 1) af selvsamme mikrornas mrna
interaktioner hæmmes?
b2: skønsmændene kan bekræfte, at oligonukleotiderne i en foretrukken udførelsesform som
blockmirer har til formål at blokere et specifikt mikrorna bindingssite for derved at hindre et
mikrorna i at interagere med det specifikke bindingssite, hvorved én genspecifik mikro-rna-
mrna interaktion hæmmes, uden at resten af selvsamme mikrornas mrna interaktioner
hæmmes. men skønsmændene vil forvente, at der i den virkelige verden også vil hæmmes
andre interaktioner end den der er formålet.
blockmirs vs antimirs
c1. kan skønsmændene bekræfte, at der i den kendte teknik i forhold til bilag 19 og 20 findes
en omfattende beskrivelse af antimirs, uden at blockmirs beskrives jf. bilag a, b, c, d, f, g,
k, q, r, s, t, u, v, w, x, y, z, aj, ak, al, am, an, ao og ap?
c1: ordet blockmir har skønsmændene ikke kunnet genfinde i nogen af de nævnte bilag, men
funktionen af blockmirs beskrives i bilag c, d, a,; ao og ap, der dog alle kronologisk er
senere end priorotetsdatoen for bilag 19 og bilag 20.
c2. kan skønsmændene bekræfte at, opfindelsen beskrevet i bilag x og y konkret beskriver
bindingssites for mikrorna-122 i hepatitis c rna og foreslår at anvende en antimir til
behandling af hcv, men ikke foreslår at anvende en blockmir til behandling af hepatitis c
(”hcv”)?
                                               - 30 -
c2: skønsmændene kan bekræfte at bilag x og y beskriver bindingssites for mikrorna 122 i
hepatitis c rna og foreslår at anvende en antimir til behandling af hcv, men ikke foreslår
at anvende en blockmir til behandlings af hcv.
c3. kan skønsmændene bekræfte, at bilag 19, 20, og 45 og tilhørende prioritetsansøgninger
ikke beskriver eller dækker blockmirs eller anvendelser deraf?
c3: skønsmændene kan bekræfte, at bilag 19, 20 og 45 og tilhørende prioritetsansøgninger
ikke beskriver blockmirs aller anvendelser deraf. da patentkravene er rettet mod specifikke
sekvenser kan det ikke vurderes, hvorvidt én eller flere af disse sekvenser kunne dække en
blockmir.
c4. kan skønsmændene bekræfte, at det må formodes at anvendelse af en antimir til
behandling af hcv infektion som foreslået i bilag 19 og 20 vil indebære inhibering eller
inaktivering af mikrorna-122 og dermed inhibering eller inaktivering af dette mikrornas
funktion som tumor suppressor samt regulation af blodets kolesterol niveau jf. bilag x, y, z,
æ, ø, å, aa, ab, ac, ad, ae, af, ag, ah og ai?
c4: skønsmændene kan bekræfte, at inhibering eller inaktivering af mikrorna-122
sandsynligvis også vil påvirke mikrorna-122’s andre biologiske funktioner, herunder
funktion som tumor suppressor og involvering i kolesterolregulering.
c5. kan skønsmændene bekræfte, at det må formodes at anvendelse af en blockmir til
behandling af hcv infektion som foreslået i bilag 5 ikke vil indebære inhibering eller
inaktivering af mikrorna-122 og dermed heller ikke inhibering eller inaktivering af dette
mikrornas funktion som tumor suppressor samt regulation af blodets kolesterol niveau?
c5:skønsmændene kan bekræfte, at anvendelse af en blockmir til behandling af hcv
infektion som foreslået i bilag 5 ikke vil indebære inhibering eller inaktivering af mikrorna-
122, men skønsmændene kan ikke bekræfte, at anvendelse af en blockmir til behandling af
hcv infektion som foreslået i bilag 5 ikke vil indebære inhibering eller inaktivering af dette
mikrorna’s funktion som tumor suppressor samt regulation af blodets kolesterolniveau, da
dette forudsætter at blockmiren ikke binder til de korresponderende mrna targets, hvilket
skønsmændene ikke har nogen viden om.
c6. kan skønsmændene bekræfte, at blockmirs anvender en anden mekanisme end antimirs
og har en anden teknisk effekt end antimirs?
c6: skønsmændene kan bekræfte, at blockmir anvender en anden mekanisme end antimirs, og
skønsmændene formoder, at de kunne have lignende terapeutisk effekt, men forskellig
terapeutisk profil.
betydningen af santaris antimir teknologi som grundlag for blockmir opfindelse
                                               - 31 -
d1. kan skønsmændene bekræfte, at bilag 19 og 20 og tilhørende prioritetsansøgninger
beskriver forudsagte (predicted) target mrna for mikrorna, men ikke beskriver konkrete
mikrorna bindingssites i target mrna, der kan anvendes som target for blockmirs?
d1: skønsmændene kan bekræfte, at bilag 19 og 20 beskriver forudsagte target mrna for
mikrorna, men ikke beskriver konkrete sekvensbindingssites i target mrna, der kan
anvendes som target for blockmirs.
d2. kan skønsmændene bekræfte, at en fagmand ikke ud fra informationen i bilag 19 og 20,
specielt informationen vedrørende anvendelse af en antimir til at nedsætte blodets kolesterol
niveau, vil kunne anvise en blockmir, der tilsvarende kan nedsætte blodets kolesterolniveau?
d2: skønsmændene kan bekræfte, at da sekvenstarget for mikrorna ikke er angivet i bilag 19
eller bilag 20, har disse bilag i sig selv ikke tilstrækkelig information til at kunne anvise en
blockmir, der tilsvarende kan nedsætte blodets kolesterolniveau; men den nødvendige
information ville have været tilgængelig i den videnskabelige litteratur på det pågældende
tidspunkt.
d3. kan skønsmændene bekræfte at, opfindelserne omhandlende blokering af mikrorna
bindingssites beskrevet i hhv. bilag am, an, ao, ap og e (og de tilhørende publikationer i
bilag c, d og e) tilsyneladende er gjort uden kendskab til bilag 19, 20 eller 45 (grundet disses
offentliggørelsestidspunkter)?
d3: skønsmændene kan bekræfte, at opfindelsen i bilag am tilsyneladende er gjort uden
kendskab til bilag 19, 20 eller 45, idet bilag am er indleveret inden offentliggørelse af bilag
19 (publ. 11. oktober 2007), 20 (publ. 11. oktober 2007) og 45 (publ. 9. april 2009). for de
øvrige bilag an, ao, ao og e kan det ikke bekræftes, idet de er indleveret efter publikation af
bilag 19 og 20 med en prioritet som er før publikationen af bilag 19 og 20, men indholdet af
prioritetsansøgningerne kendes ikke.
d4. kan skønsmændene bekræfte, at kendskab til bilag 19, 20 og de tilhørende
prioritetsansøgninger ikke er nødvendigt i forhold til at gøre opfindelserne beskrevet i bilag 4
og 5? i benægtende fald bedes skønsmændene nøje redegøre for, hvorfor dette skulle være
tilfældet, og herunder nøje udpege den nødvendige information.
d4: skønsmændene kan bekræfte, at kendskab til bilag 19, 20 og de tilhørende
prioritetsansøgninger ikke er nødvendigt i forhold til at gøre opfindelserne beskrevet i bilag 4
og 5.
d5. kan skønsmændene bekræfte, at bilag 19, 20 og de tilhørende prioritetsansøgninger ikke
er mere relevante i forhold til at gøre opfindelserne beskrevet i bilag 4 og 5 end andre
dokumenter beskrivende antimirs, fx bilag a, k, q, r, s, t, u, w, x, y og z? i benægtende
                                              - 32 -
fald bedes skønsmændene nøje redegøre for, hvorfor dette skulle være tilfældet, og herunder
nøje udpege den mere relevante information.
d5: skønsmændene kan bekræfte, at bilag 19, 20 og de tilhørende prioritetsansøgninger ikke
er mere relevante i forhold til at gøre opfindelserne beskrevet i bilag 4 og 5 end andre
dokumenter beskrivende antimirs.
santaris eventuelle erhvervshemmeligheder i bilag 4 og 5
e1. kan skønsmændene bekræfte, at der i bilag 4, 5 og tilhørende prioritetsansøgninger ikke
findes eksperimentelle data?
e1: skønsmændene kan bekræfte, at der hverken i bilag 4 eller bilag 5 og tilhørende
prioritetsansøgninger findes eksperimentelle data.
e2. kan skønsmændene bekræfte, at der i bilag 19, 20, 45 og tilhørende prioritetsansøgninger
ikke findes eksperimentelle data, der demonstrerer eller underbygger blockmir mekanismen,
herunder ikke findes eksperimentel evidens for at korte fuldt lna modificerede
oligonukleotider kan anvendes som blockmirs?
e2: skønsmændene kan bekræfte, at der hverken i bilag 19, 20 eller 45 og tilhørende
prioritetsansøgninger findes eksperimentelle data, der demonstrerer eller underbygger
blockmir mekanismen, samt at der heri ikke findes eksperimentel evidens for at korte fuldt
lna modificerede oligonukleotider kan anvendes som blockmirs.
e3. kan skønsmændene bekræfte, at de første publicerede data, der underbygger blockmir
mekanismen, publiceres i maj 2007 jf. bilag c?
e3: ja, efter skønsmændenes bedste overbevisning er bilag c de første publicerede data, der
underbygger blockmir mekanismen; men skønsmændene bemærker også at blockmir
teknikken i princippet tidligere er beskrevet f.eks. i bilag 3æ (publiceret 17/2 2005) og i bilag
3al (publiceret 23/12 2005).
e4. kan skønsmændene bekræfte, at litteraturen forud for indlevering af bilag 19, 20, 45 og
tilhørende prioritetsansøgninger beskriver korte fuldt lna modificerede oligonukleotider og
deres anvendelse i antisense teknologi, herunder anvendelse med non-coding rna som
target, in vivo anvendelse baseret på sterisk hindring af rna-rna interaktion i forbindelse
med rna splejsning og endvidere beskriver eller foreslår korte fuldt lna modificerede
oligonukleotider i forbindelse med mikrorna som target for antisense teknologi jf. bilag k,
aq, ar, as og at?
e4: skønsmændene kan bekræfte, at forud for indlevering af bilag 19, 20 og 45 og tilhørende
prioritetsansøgninger beskriver litteraturen i form af bilag k, aq, ar, as og at korte fuldt
                                              - 33 -
lna modificerede oligonukleotider og deres anvendelse i antisense teknologi, herunder in
vivo anvendelse og intereferens med rna-rna interaktion i forbindelse med rna splejsning.
e5. kan skønsmændene bekræfte, at kendskab til bilag 19, 20, 45 og tilhørende
prioritetsansøgninger eller den teknologi, eksperimentel evidens og resultater der beskrives
deri, ikke kan anses for værende nødvendigt for at kunne hhv. beskrive eller foreslå korte
fuldt lna modificerede oligonukleotiders anvendelse i antisense teknologi, herunder som
hhv. antimirs og blockmirs?
e5: skønsmændene kan bekræfte, at kendskab til bilag 19, 20 og 45 og tilhørende
prioritetsansøgninger eller den teknologi, eksperimentel evidens og resultater, der beskrives
deri, ikke kan anses for værende nødvendig for at kunne hhv. beskrive eller foreslå korte fuldt
lna modificerede oligonukleotiders anvendelse i antisense teknologi, herunder som antimirs
og blockmirs.
as viden
f1. kan skønsmændene bekræfte, at a allerede inden sin ansættelse hos plougmann &
vingtoft den 1.marts 2005 må have haft kendskab til og interesse i non-coding rna herunder
mikrorna og srna, lna oligonukleotider, korte fuldt lna modificerede oligonukleotider,
sterisk hindring, facilitering og hæmning af rna-rna interaktion, antisense interaktion og
tilvejebringelse af nye terapeutiske stoffer jf. bilag au, av, aw, ax (se specielt s56), ay,
az og aæ?
f1: skønsmændene kan bekræfte, at a allerede inden sin ansættelse hos plougmann &
vingtoft den 1. marts 2005 formodes at måtte have haft kendskab til i non-coding rna
herunder mikrorna og srna, lna oligonukleotider, korte fuldt lna modificerede
oligonukleotider, sterisk hindring, facilitering og hæmning rna-rna interaktion, antisense
interaktion og tilvejebringelse af nye terapeutiske stoffer.
f2. kan skønsmændene bekræfte, at a i bilag ax og bilag 13-14 har foreslået at hæmme
interaktionen mellem henholdsvist mrna og reverse transriptase og mellem mrna og
mikrorna ved at anvende oligonukleotider, der binder til mrnaet og derved udgør en
sterisk hindring ; at der i bilag ax foreslås anvendelse af korte fuldt lna modificerede
oligonukleotider til at hæmme interaktion mellem mrna og reverse transcriptase, at der er i
bilag 13 og 14 bl.a. foreslås anvendelse af korte og lange lna oligonukleotider til at hæmme
interaktion mellem mrna og mikrorna; og at det derfor ligeledes kan antages at have været
nærliggende for a at foreslå at hæmme interaktion mellem mikrorna og mrna ved
anvendelse af korte fuldt lna modificerede oligonukleotider der binder til mrna?
f2: skønsmændene kan bekræfte, at bilag ax angår hæmning af interaktionen mellem
henholdsvist mrna og reverse transriptase og mellem mrna og mikrorna ved at anvende
oligonukleotider, der binder til mrnaet og derved udgør en sterisk hindring ; og at der i
                                             - 34 -
bilag ax foreslås anvendelse af korte fuldt lna modificerede oligonukleotider til at hæmme
interaktion mellem mrna og reverse transcriptase; men skønsmændene kan ikke bekræfte,
hvorvidt a har haft kendskab hertil, idet bilag ax ikke angiver, hvorvidt a har været
involveret, og selvom den efterfølgende pct ansøgning (bilag ay) har tre opfindere, hvoraf a
er den ene, vides det dog ikke, om a har bidraget med forslag vedr. interaktioner mellem
mrna og andet.
såfremt a havde foreslået hæmning af interaktionen mellem henholdsvist mrna og reverse
transriptase og mellem mrna og mikrorna ved at anvende oligonukleotider, der binder til
mrnaet og derved udgør en sterisk hindring ; og anvendelse af korte fuldt lna modificerede
oligonukleotider til at hæmme interaktion mellem mrna og reverse transcriptase i bilag ax,
så kunne det have været nærliggende for a at foreslå at hæmme interaktionen mellem
mikrorna og mrna ved anvendelse af korte fuldt lna modificerede oligonukleotider der
binder til mrna.
f3. kan skønsmændene bekræfte, at a i bilag 13 og 14 udviser specifik interesse i korte
oligonukleotiders anvendelse som blockmirs (fx bilag 13, s18, l26-28 og side 22, l17), at han
har haft viden omkring, hvordan man kan opnå tilstrækkelig affinitet for korte
oligonukleotider (fx bilag 13, s22, l9-12 og l20-24), samt at han har eksemplificeret
anvendelse af korte fuldt lna modificerede oligonukleotider med længder på 8 og 11
nukleotider som blockmirs (fx bilag 13, s29)?
f3:skønsmændene kan bekræfte, at bilag 13 og 14 fokuserer på korte oligonukleotiders
anvendelse som blockmirer, samt at a har haft viden om, hvordan der kan opnås høj affinitet
for oligonukleotider med længder på 8 og 11 nukleotider som blockmirer, der blandt andet
kan være syntetiseret med lna monomerer, jævnfør svar f1.
sagsøgte 3’s skønsspørgsmål
eventuel særlig knowhow i santaris pharmas patentansøgninger
1        på baggrund af den viden, som en fagmand måtte antages at have den 3. april 2006,
         anmodes skønsmændene om at gennemgå patentansøgningen i bilag 12 og herefter
         vurdere, om der er beskrevet særlig knowhow i bilag 12.
         skønsmændene vil indledningsvist bemærke, hvad der i det mindste er kendt fra
         litteraturen 3. april 2006:
         det var kendt at hæmme mikrorna og foreslå hæmning af mikrorna ved behandling
         af sygdomme, blandt andet fra bilag 3æ, der beskriver hæmning af mikrorna
         generelt til medicinsk behandling, og som også nævner to af de fire specifikke
         mikrorna i bilag 12, nemlig mir-19b og mir-122a.
                                       - 35 -
  det var også kendt at hæmning kan foretages med et oligonukleotid, hvor en eller
  flere baser er modificerede baser, såsom lna, fra bilag 3æ, samt at oligonukleotidet
  kan være en hvilken som helst længde mellem 15 og 40 nucleobaser.
  fra blandt andet bilag a og v var det kendt at hæmme mikrorna med
  oligonukleotider, der indeholder lna, og i bilag a er oligonukleotidet 23 baser.
  fra bilag 3am var det kendt, at seed-sekvensen er position 2-7 i mikrorna.
  på denne baggrund vurderes, at særligt knowhow i bilag 12 er:
  position af lna modificeringer:
  oligonukleotider mellem 12 og 26 nukleotider som i position 2-7 eller 3-8 indeholder
  én af fire specifikke sekvenser, hvor mindst én base i den specifikke sekvens er lna
  modificeret, og som har hæmmende effekt på mikrorna. de valgte specifikke
  sekvenser er komplementære til seed sekvensen i henholdsvis mikrorna 19b, 122a,
  155 og 375.
  mønstre for lna modificeringer, inklusive specifikke forslag til sekvenser med lna
  modificeringer.
  længde af oligonukleotid:
  længder på 12, 13 og 14 nucleobaser.
  det gør ingen forskel om den ene eller anden definition af fagmand anvendes.
2 hvis spørgsmål 1 besvares bekræftende, anmodes skønsmændene om at angive hvor i
  bilag 12 (dvs. på hvilken side, i hvilket afsnit og på hvilke(n) linje(r)) den
  pågældende særlige knowhow er beskrevet samt angive hvorfor der er tale om særlig
  knowhow.
  position af lna modificeringer beskrives på side 4 og side 19.
  mønstre for lna modificeringer, inklusive specifikke forslag til sekvenser med lna
  modificeringer, beskrives side 20.
  der er tale om særligt knowhow ifølge definitionen, idet mikrorna hæmmende
  oligonukleotider med en sekvens indeholdende en af 4 specificerede sekvenser og
  med lna modifikation i de specificerede mønstre ikke var kendt, og derfor heller
  ikke kendt i medicinsk behandling.
  det gør ingen forskel om den ene eller anden definition af fagmand anvendes.
                                       - 36 -
3 hvis spørgsmål 1 besvares bekræftende, anmodes skønsmændene om at vurdere, om
  den pågældende særlige knowhow den 3. april 2006 opfyldte de patentretlige krav
  om nyhed og opfindelseshøjde.
  skønsmændene vurderer, at den særlige knowhow opfylder kravene til nyhed og
  opfindelseshøjde i forhold til de referencer, som er blevet udleveret også i lyset af
  fagmandens generelle viden – idet fagmanden ikke kunne vide, om de korte (12-14
  nucleobaser) lna modificerede oligonukleotider var aktive.
  det gør ingen forskel om den ene eller anden definition af fagmand anvendes.
4 hvis spørgsmål 1 besvares bekræftende, anmodes skønsmændene om at vurdere, om
  det ved besvarelsen af spørgsmål 1 gør nogen forskel, såfremt vurderingen i stedet
  blev foretaget på baggrund af den viden, som en fagmand måtte antages at have på et
  andet tidspunkt i perioden efter den 3. april 2006 til og med den 30. oktober 2006.
  skønsmændenes vurdering bedes begrundet.
  skønsmændene vurderer, at det ikke gør nogen forskel, hvorvidt vurderingen
  foretages 3. april 2006 eller i perioden fra 3. april 2006 til 30. oktober 2006. dette
  skyldes, at skønsmændene ikke har identificeret, blandt det fremsendte materiale,
  referencer publiceret i denne periode som kunne være relevante i forhold til den
  særlige knowhow.
5 på baggrund af den viden, som en fagmand måtte antages at have den 3. april 2006,
  anmodes skønsmændene om at gennemgå patentansøgningen i bilag 19 og herefter
  vurdere, om der er beskrevet særlig knowhow i bilag 19.
  skønsmændene vurderer, at bilag 19 indeholder samme særlige knowhow som
  beskrevet for bilag 12 udbygget med mere eksperimentelt arbejde. derudover
  indeholder bilag 19 også, som særligt knowhow:
  yderligere forslag til generelle mønstre for lna modificering
  generelle mønstre for andre typer nukleotid modificering
  yderligere forslag til længder for oligonukleotidet, idet bilag 19 foreslår længder fra
  10 nucleobaser.
  det gør ingen forskel om den ene eller anden definition af fagmand anvendes.
                                        - 37 -
6 hvis spørgsmål 5 besvares bekræftende, anmodes skønsmændene om at angive hvor i
  bilag 19 (dvs. på hvilken side, i hvilket afsnit og på hvilke(n) linje(r)) den
  pågældende særlige knowhow er beskrevet samt angive hvorfor der er tale om særlig
  knowhow.
  yderligere forslag til generelle mønstre for lna modificering beskrives side 44-50 i
  bilag 19, og de specifikke sekvenser beskrives side 47-50.
  yderligere forslag til længder, i bilag 19 foreslås længder fra 10 nucleobaser, hvilket
  fremgår af side 43.
  der er tale om særligt knowhow ifølge definitionen, idet mikrorna hæmmende
  oligonukleotider med de anførte mønstre for modificering, og små længder ikke var
  kendt, og derfor heller ikke kendt i medicinsk behandling.
  det gør ingen forskel om den ene eller anden definition af fagmand anvendes.
7 hvis spørgsmål 5 besvares bekræftende, anmodes skønsmændene om at vurdere, om
  den pågældende særlige knowhow den 3. april 2006 opfyldte de patentretlige krav
  om nyhed og opfindelseshøjde.
  skønsmændene vurderer, at den særlige knowhow opfylder kravene til nyhed og
  opfindelseshøjde i forhold til de referencer, som er blevet udleveret også i lyset af
  fagmandens generelle viden – idet fagmanden ikke kunne vide, om de korte (10-14
  nucleobaser) modificerede, især lna, oligonukleotider var aktive.
  det gør ingen forskel om den ene eller anden definition af fagmand anvendes.
8 hvis spørgsmål 5 besvares bekræftende, anmodes skønsmændene om at angive, om
  den i spørgsmål 6 angivne særlige knowhow fremgår af de patentansøgninger, som
  patentansøgningen i bilag 19 påberåber sig prioritet fra, dvs. bilag 7-12.
  bilag 7 og bilag 8
  disse to bilag er indholdsmæssigt identiske, og i begge genfindes:
  -på side 11-13 beskrivelse af generelle mønstre for lna modificering svarende til
  beskrivelse side 41, linie 1 til side 43, linie 8 i bilag 19.
  - på side 13-14 beskrivelse af længder for oligonukleotider, der er indeholdt i afsnit
  side 43 i bilag 19.
  bilag 9 og bilag 10
  disse to bilag er indholdsmæssigt identiske, og i begge genfindes:
  - på side 4-5 4 forskellige specifikke core sekvenser svarende til dem side 34, linie
      31, side 36, linie 3, side 37, linie 9 og side 38, linie 12 i bilag 19.
                                        - 38 -
   -    på side 13-17 beskrives 3 forskellige længder af de 4 specifikke sekvenser
        svarende til sekvenserne vist side 34 til side 37 i bilag 19.
   bilag 11
   heri genfindes:
   - på side 10-12 og 13-15 generelle mønstre for lna modificering af
        oligonukleotider svarende til de generelle mønstre 41-43 og 44-45 i bilag 19.
   - på side 12-13 afsnit vedr. længder for oligonukletiderne, der er indeholdt i afsnit
        side 43 i bilag 19.
   bilag 12:
   heri genfindes
   - på side 20 afsnit vedr. specifikke sekvenser for oligonukletiderne svarende til afsnit
   for side 50 i bilag
    19.
   -på side 19 afsnit vedr. længder for oligonukletiderne, der er indeholdt i afsnit side
   43 i bilag 19.
   sammenfattende kan det konkluderes, at bilag 7-12 tilsammen indeholder det meste
   af den information der udgør særlig knowhow i bilag 19, men at bilag 19 derudover
   også indeholder særlig knowhow, som ikke fremgår af prioritetsansøgningerne 7-12.
   det gør ingen forskel om den ene eller anden definition af fagmand anvendes.
9  hvis spørgsmål 8 besvares bekræftende, anmodes skønsmændene om at angive hvor i
   bilag 7-12 (dvs. på hvilken side, i hvilket afsnit og på hvilke(n) linje(r)) den i
   spørgsmål 6 angivne særlige knowhow kan genfindes. skønsmændene anmodes om
   at begrunde deres vurdering.
   skønsmændene henviser til svar på spørgsmål 8 i relation til hvor i bilag 7-12 den
   særlige knowhow genfindes.
   det gør ingen forskel om den ene eller anden definition af fagmand anvendes.
10 hvis spørgsmål 5 besvares bekræftende, anmodes skønsmændene om at vurdere, om
   det ved besvarelsen af spørgsmål 5 gør nogen forskel, såfremt vurderingen i stedet
   blev foretaget på baggrund af den viden, som en fagmand måtte antages at have på et
   andet tidspunkt i perioden efter den 3. april 2006 til og med den 30. oktober 2006.
   skønsmændenes vurdering bedes begrundet.
   skønsmændene vurderer, at det ikke gør nogen forskel, hvorvidt vurderingen
   foretages 3. april 2006 eller i perioden fra 3. april 2006 til 30. oktober 2006. dette
   skyldes, at skønsmændene ikke har identificeret, blandt det fremsendte materiale,
                                         - 39 -
   referencer publiceret i denne periode som kunne være relevante i forhold til den
   særlige knowhow.
11 skønsmændene anmodes om at angive, om patentansøgningen i bilag 19 er blevet
   indleveret af p&v til patentmyndigheden.
   skønsmændene bemærker, at det fra forsiden af pct ansøgningen fremgår, at
   patentbureauet inspicos a/s er registreret som agent, og derfor må formodes at have
   indleveret pct ansøgningen. p&v formodes derfor ikke at have indleveret bilag
   19.
12 på baggrund af den viden, som en fagmand måtte antages at have den 3. april 2006,
   anmodes skønsmændene om at gennemgå patentansøgningen i bilag 20 og herefter
   vurdere, om der er beskrevet særlig knowhow i bilag 20.
   skønsmændene vurderer, at bilag 20 indeholder følgende særlige knowhow.
      a. generelle mønstre for modificering af olikonukleotider med lna og andre
          analoger
      b. specifikke mønstre for modificering med lna i oligomerer der kan anvendes
          som antagonister mod alle humane mikrorna sekvenser
      c. oligonukleotidlængde fra 8 og til 14 baser
13 hvis spørgsmål 12 besvares bekræftende, anmodes skønsmændene om at angive hvor
   i bilag 20 (dvs. på hvilken side, i hvilket afsnit og på hvilke(n) linje(r)) den
   pågældende særlige knowhow er beskrevet samt angive hvorfor der er tale om særlig
   knowhow.
      a. generelle mønstre for modificering af oligonukleotider med lna og andre
          analoger beskrives side 23-27,37-39, 41-43 og 50
      b. specifikke mønstre for modificering med lna af antagonister til alle humane
          mikrorna beskrives side 48-49 og side 94-105
      c. oligonukleotidlængde fra 8 og til 14 baser beskrives side 40
   der er tale om særligt knowhow ifølge definitionen, idet mikrorna hæmmende
   oligonukleotider med de anførte mønstre for modificering, og korte længder ikke var
   kendt, og derfor heller ikke kendt i medicinsk behandling.
   det gør ingen forskel om den ene eller anden definition af fagmand anvendes.
                                         - 40 -
14 hvis spørgsmål 12 besvares bekræftende, anmodes skønsmændene om at vurdere,
   om den pågældende særlige knowhow den 3. april 2006 opfyldte de patentretlige
   krav om nyhed og opfindelseshøjde.
   skønsmændene vurderer, at den særlige knowhow opfylder kravene til nyhed og
   opfindelseshøjde i forhold til de referencer, som er blevet udleveret også i lyset af
   fagmandens generelle viden – idet fagmanden ikke kunne vide, om de korte (8-14
   nucleobaser) modificerede, især lna, oligonukleotider var aktive.
   det gør ingen forskel om den ene eller anden definition af fagmand anvendes.
15 hvis spørgsmål 12 besvares bekræftende, anmodes skønsmændene om at angive, om
   den i spørgsmål 13 angivne særlige knowhow kan genfindes i de patentansøgninger,
   som patentansøgningen i bilag 20 påberåber sig prioritet fra, dvs. bilag 7-12.
   bilag 7 og bilag 8
   disse to bilag er indholdsmæssigt identiske, og i begge genfindes:
   -på side 11-13 beskrivelse af generelle mønstre for lna modificering svarende til
   beskrivelse side 37, linie 29 til side 40, linie 1 i bilag 20.
   - på side 13-14 beskrivelse af længder for oligonukleotider, der er indeholdt i afsnit
   side 15 i bilag 20.
   bilag 9 og bilag 10
   disse to bilag er indholdsmæssigt identiske, og i begge genfindes:
   - på side 4-5 4 forskellige specifikke core sekvenser som er indeholdt i tabellen
       side 94-105 i bilag 20.
   bilag 11
   heri genfindes:
   - på side 10-12 og 13-15 generelle mønstre for lna modificering af
       oligonukleotider svarende til de generelle mønstre 37, linie 29 til side 40, linie 1
       og og side 37-39 i bilag 20.
   - på side 12-13 afsnit vedr. længder for oligonukletiderne, der er indeholdt i afsnit
       side 40 i bilag 20.
   - på side 43-54 specifikke mønstre for lna modificering for oligonukleotider som
       antagonister imod alle humane mikrorna svarende til side 94-105 i bilag 20.
   bilag 12:
   heri genfindes
                                        - 41 -
   -på side 19 afsnit vedr. længder for oligonukletiderne, der er indeholdt i afsnit side
   40 i bilag 20.
   sammenfattende kan det konkluderes, at bilag 7-12 tilsammen indeholder det meste
   af den information der udgør særlig knowhow i bilag 20, men at bilag 20 derudover
   også indeholder særlig knowhow, som ikke fremgår af prioritetsansøgningerne 7-12.
   det gør ingen forskel om den ene eller anden definition af fagmand anvendes.
16 hvis spørgsmål 15 besvares bekræftende, anmodes skønsmændene om at angive hvor
   i bilag 7-12 (dvs. på hvilken side, i hvilket afsnit og på hvilke(n) linje(r)) den i
   spørgsmål 13 angivne særlige knowhow kan genfindes. skønsmændene anmodes om
   at begrunde deres vurdering.
   skønsmændene henviser til svar på spørgsmål 8 i relation til hvor i bilag 7-12 den
   særlige knowhow genfindes.
17 hvis spørgsmål 12 besvares bekræftende, anmodes skønsmændene om at vurdere,
   om det ved besvarelsen af spørgsmål 12 gør nogen forskel, såfremt vurderingen i
   stedet blev foretaget på baggrund af den viden, som en fagmand måtte antages at
   have på et andet tidspunkt i perioden efter den 3. april 2006 til og med den 30.
   oktober 2006. skønsmændenes vurdering bedes begrundet.
   skønsmændene vurderer, at det ikke gør nogen forskel, hvorvidt vurderingen
   foretages 3. april 2006 eller i perioden fra 3. april 2006 til 30. oktober 2006. dette
   skyldes, at skønsmændene ikke har identificeret, blandt det fremsendte materiale,
   referencer publiceret i denne periode som kunne være relevante i forhold til den
   særlige knowhow.
   det gør ingen forskel om den ene eller anden definition af fagmand anvendes.
18 skønsmændene anmodes om at angive, om patentansøgningen i bilag 20 er blevet
   indleveret af p&v til patentmyndigheden.
   skønsmændene bemærker, at det fra forsiden af pct ansøgningen fremgår, at
   patentbureauet inspicos a/s er registreret som agent, og derfor må formodes at have
   indleveret pct ansøgningen. p&v formodes derfor ikke at have indleveret bilag
   20.
19 skønsmændene anmodes om at gennemgå den i sagsøgers skønstema nævnte
   patentansøgning wo 2009/043353 og herefter vurdere, om der er beskrevet særlig
                                         - 42 -
   knowhow heri samt angive den gyldige prioritetsdato for den pågældende særlige
   knowhow. skønsmændene anmodes om at begrunde deres vurdering.
   skønsmændene vurderer, at wo 2009/043353 (bilag 45) beskriver følgende særlige
   knowhow:
   - oligomerer med en længde på 7 nukleotider, hvoraf mindst 70 % af
        nukleotiderne skal være lna modificerede eller 2’ substituerede analoger, og
        som har en hæmmende effekt på mikrorna
   - specifikke sekvenser for lna modificerede oligomerer
   skønsmændene har kun kunnet identificere prioritetsdokument nr. 2 for bilag 45,
   nemlig bilag 44, og kan derfor ikke besvare anden halvdel af spørgsmålet fuldt ud.
   men det kan bemærkes, at bilag 44 beskriver oligomerer med en længde på 7
   nukleotider, hvoraf mindst 70 % af nukleotiderne skal være lna modificerede eller
   2’ substituerede analoger, og som har en hæmmende effekt på mikrorna, samt at
   bilag 44 beskriver de specifikke sekvenser for lna modificerede oligomerer. derfor
   vil en gyldig prioritetsdato i hvert fald være 11. oktober 2007.
   der er tale om særligt knowhow ifølge definitionen, idet mikrorna hæmmende
   oligonukleotider med de anførte mønstre for modificering og små længder ikke var
   kendt, og derfor heller ikke kendt i medicinsk behandling.
   det gør ingen forskel om den ene eller anden definition af fagmand anvendes.
20 hvis spørgsmål 19 besvares bekræftende, anmodes skønsmændene om at angive hvor
   i den pågældende patentansøgning (dvs. på hvilken side, i hvilket afsnit og på
   hvilke(n) linje(r)) den pågældende særlige knowhow er beskrevet samt angive
   hvorfor der er tale om særlig knowhow.
   skønsmændene mener, at den særlige knowhow beskrives
   -    oligomerer med en længde på 7 nukleotider, hvoraf mindst 70 % af
        nukleotiderne skal være lna modificerede eller 2’ substituerede analoger, og
        som har en hæmmende effekt på mikrorna beskrives side 2, 10-11,
   -    specifikke sekvenser for lna modificerede oligomerer beskrives side 48-4, 53,
        70, og 90-107.
   se svar på spørgsmål 19 vedr. begrundelse for, hvorfor der er tale om særlig
   knowhow.
   det gør ingen forskel om den ene eller anden definition af fagmand anvendes.
21 hvis spørgsmål 19 besvares bekræftende, anmodes skønsmændene om at vurdere,
   om den pågældende særlige knowhow på den gyldige prioritetsdag for den
                                           - 43 -
       pågældende særlige knowhow opfyldte de patentretlige krav om nyhed og
       opfindelseshøjde.
       skønsmændene vurderer, at den særlige knowhow opfylder kravene til nyhed og
       opfindelseshøjde – idet fagmanden ikke kunne vide, om de korte modificerede
       oligonukleotider kunne anvendes som mikrorna hæmmere.
        det gør ingen forskel om den ene eller anden definition af fagmand anvendes.
22     skønsmændene anmodes om at angive, om den i spørgsmål 19 nævnte
       patentansøgning eller patentansøgninger, som ansøgningen påberåber sig prioritet fra,
       er blevet indleveret af p&v til patentmyndigheden.
       skønsmændene bemærker, at det fra forsiden af pct ansøgningen fremgår, at der
       ikke er registreret nogen agent, og at santaris derfor formodes selv at have
       indleveret pct ansøgningen. p&v formodes derfor ikke at have indleveret bilag
       45.
       skønsmændene har ikke kendskab til prioritetsdokumenterne og har derfor ingen
       viden om, hvem der har indleveret dem.
eventuel særlig knowhow i santaris pharmas patentansøgninger sammenholdt med as
patentansøgninger
23     hvis spørgsmål 1 besvares bekræftende, anmodes skønsmændene om at vurdere, om
       den i spørgsmål 2 angivne særlige knowhow fremgår af as patentansøgninger i bilag
       13-16. skønsmændene anmodes om at begrunde deres vurdering.
       bilag 13 og bilag 15 er indholdsmæssigt identiske og angår en metode til at
       frembringe en xmir der eventuelt kan hæmme aktiviteten af en target mrna, hvor
       xmir har en sekvens der indeholder mindst 6 baser som er komplementære til target
       sekvensen
       bilag 14 og bilag 16 er indholdsmæssigt identiske og angår identifikation af mrna
       antisense sekvenser, som i et eksempel (s. 5, linie 15-20) kan være rettet mod
       bindingsstedet for mikrorna.
       bilag 13-16 angår ikke sekvenser, som er udvalgt til at være komplementære til
       mikrorna. alle sekvenser identificeret som seq id no: 1-471 er på side 24 (bilag
       14) anført som mikrorna sekvenser og er ca. 20-25 baser lange.
       derudover kan skønsmændene heller ikke genfinde sekvenserne i bilag 12, hexamere,
       heptamere og octamere, blandt seq id no: 1-471 i bilag 14, eller genfinde de
       generelle eller specifikke mønstre til modifikation med lna i bestemte positioner.
                                      - 44 -
   skønsmændene vurderer, at den særlige knowhow i bilag 12 ikke kan genfindes i
   bilag 13-16.
   det gør ingen forskel om den ene eller anden definition af fagmand anvendes.
24 hvis spørgsmål 1 besvares bekræftende, anmodes skønsmændene om at vurdere, om
   as patentansøgninger nødvendigvis må anses for at være baseret på den i spørgsmål
   2 angivne særlige knowhow, såfremt det lægges til grund, at a forinden
   ansøgningernes indgivelse har haft adgang til den pågældende særlige knowhow.
   skønsmændene anmodes om at begrunde deres vurdering.
   skønsmændene vurderer, at de grundliggende principper vedrørende mikrorna og
   mrna var alment kendt fra litteraturen på det tidspunkt hvor a indleverede bilag 13-
   16, og at bilag 12 ikke bidrog yderligere. da der heller ikke kan genfindes den
   særlige knowhow fra bilag 12 i bilag 13-16, så vurderer skønsmændene, at as
   patentansøgninger ikke nødvendigvis må være baseret på den særlige knowhow i
   bilag 12.
   det gør ingen forskel om den ene eller anden definition af fagmand anvendes.
25 hvis spørgsmål 5 besvares bekræftende, anmodes skønsmændene om at vurdere, om
   den i spørgsmål 6 angivne særlige knowhow fremgår af as patentansøgninger i bilag
   13-16. skønsmændene anmodes om at begrunde deres vurdering.
   sekvenserne i bilag 19, hexamere, heptamere og octamere, genfindes ikke specifikt
   blandt seq id no: 1-471.
   derudover genfindes heller ikke i bilag 13-16 forslag til modifikation med lna i de
   bestemte positioner, som er anført i bilag 19.
   skønsmændene vurderer, at den særlige knowhow i bilag 19 ikke kan genfindes i
   bilag 13-16.
   det gør ingen forskel om den ene eller anden definition af fagmand anvendes.
26 hvis spørgsmål 5 besvares bekræftende, anmodes skønsmændene om at vurdere, om
   as patentansøgninger nødvendigvis må anses for at være baseret på den i spørgsmål
   6 angivne særlige knowhow, såfremt det lægges til grund, at a forinden
   ansøgningernes indgivelse har haft adgang til den pågældende særlige knowhow.
   skønsmændene anmodes om at begrunde deres vurdering.
   skønsmændene vurderer, at de grundliggende principper vedrørende mikrorna og
   mrna var alment kendt fra litteraturen på det tidspunkt hvor a indleverede bilag 13-
   16. det bemærkes i øvrigt, at bilag 19 er indleveret adskillige måneder efter
   indlevering af bilag 13-16.
                                       - 45 -
   selv hvis man lægger til grund, at indholdet af bilag 19 var kendt af a, så bidrog
   bilag 19 ikke yderligere. da der heller ikke i bilag 13-16 kan genfindes den særlige
   knowhow fra bilag 19, som beskrevet i svar til spørgsmål 6, så vurderer
   skønsmændene, at as patentansøgninger ikke nødvendigvis må være baseret på den
   særlige knowhow i bilag 19.
   det gør ingen forskel om den ene eller anden definition af fagmand anvendes.
27 hvis spørgsmål 12 besvares bekræftende, anmodes skønsmændene om at vurdere,
   om den i spørgsmål 13 angivne særlige knowhow fremgår af as patentansøgninger i
   bilag 13-16. skønsmændene anmodes om at begrunde deres vurdering.
   de generelle mønstre for modificering af olikonukleotider med lna og andre
   analoger som mikrorna hæmmende oligomere genfindes ikke i bilag 13-16, og det
   gør de specifikke mønstre for modificering med lna af antagonister imod alle
   humane mikrorna sekvenser heller ikke
   derudover kan der heller ikke genfindes oligonukleotidlængder fra 8 og til 14 baser
   for disse hæmmende oligomerer.
   skønsmændene vurderer, at den særlige knowhow i bilag 20 ikke kan genfindes i
   bilag 13-16.
   det gør ingen forskel om den ene eller anden definition af fagmand anvendes.
28 hvis spørgsmål 12 besvares bekræftende, anmodes skønsmændene om at vurdere,
   om as patentansøgninger nødvendigvis må anses for at være baseret på den i
   spørgsmål 13 angivne særlige knowhow, såfremt det lægges til grund, at a forinden
   ansøgningernes indgivelse har haft adgang til den pågældende særlige knowhow.
   skønsmændene anmodes om at begrunde deres vurdering.
   skønsmændene vurderer, at de grundliggende principper vedrørende mikrorna og
   mrna var alment kendt fra litteraturen på det tidspunkt hvor a indleverede bilag 13-
   16. det bemærkes i øvrigt, at bilag 20 er indleveret adskillige måneder efter
   indlevering af bilag 13-16.
   selv hvis man lægger til grund, at indholdet af bilag 20 var kendt af a, så bidrog
   bilag 20 ikke yderligere. da der heller ikke i bilag 13-16 kan genfindes den særlige
   knowhow fra bilag 20, som beskrevet i svar til spørgsmål 13, så vurderer
   skønsmændene, at as patentansøgninger ikke nødvendigvis må være baseret på den
   særlige knowhow i bilag 20.
   det gør ingen forskel om den ene eller anden definition af fagmand anvendes.
                                              - 46 -
29        hvis spørgsmål 19 besvares bekræftende, anmodes skønsmændene om at vurdere,
          om den i spørgsmål 20 angivne særlige knowhow fremgår af as patentansøgninger i
          bilag 13-16. skønsmændene anmodes om at begrunde deres vurdering.
          sekvenser med en specifik længde på 8-17 nukleotider genfindes ikke specifikt i bilag
          13-16, i stedet vises sekvenser som er 19-24 nukleotider.
          skønsmændene vurderer, at den særlige knowhow i bilag 45 ikke kan genfindes i
          bilag 13-16.
          det gør ingen forskel om den ene eller anden definition af fagmand anvendes.
30        hvis spørgsmål 19 besvares bekræftende, anmodes skønsmændene om at vurdere,
          om as patentansøgninger nødvendigvis må anses for at være baseret på den i
          spørgsmål 20 angivne særlige knowhow, såfremt det lægges til grund, at a forinden
          ansøgningernes indgivelse har haft adgang til den pågældende særlige knowhow.
          skønsmændene anmodes om at begrunde deres vurdering.
          skønsmændene vurderer, at de grundliggende principper vedrørende mikrorna og
          mrna var alment kendt fra litteraturen på det tidspunkt hvor a indleverede bilag 13-
          16. det bemærkes, at bilag 45 er indleveret mange måneder efter indlevering af bilag
          13-16.
          selv hvis man lægger til grund, at indholdet af bilag 45 var kendt af a, så bidrog
          bilag 45 ikke yderligere. da der heller ikke kan genfindes den særlige knowhow fra
          bilag 45 i bilag 13-16, så vurderer skønsmændene, at as patentansøgninger ikke
          nødvendigvis må være baseret på den særlige knowhow i bilag 45.
          det gør ingen forskel om den ene eller anden definition af fagmand anvendes.
sagsøgtes skønsspørgsmål
i sag sø- og handelsretten nr. f-10-09
b mod santaris pharma a/s
i disse spørgsmål er bilagenes benævnelse ikke ifølge den generelle bilagsliste, men følgende
forklaring er blevet oplyst på skønsmødet, jævnfør referat:
               bilag l = 5
               bilag m = 21
               bilag n = 23
               bilag o = 44
1.     skønsmændene bedes bekræfte, at as/querdenkers internationale patentansøgning med
       publikationsnummeret wo 2008/151639 (bilag l) som sin tidligste prioritet påberåber
       sig dk pa 2007 00860 (bilag m), som blev indleveret 14. juni 2007, og som sin
       prioritet nr. 2, dk pa 2007 01493 (bilag n), som blev indleveret 16. oktober 2007.
                                           - 47 -
   skønsmændene bekræfter, at as/querdenkers internationale patentansøgning med
   publikationsnummeret wo 2008/151639 (bilag l) som sin tidligste prioritet påberåber
   sig dk pa 2007 00860 (bilag m), som blev indleveret 14. juni 2007, og som sin
   prioritet nr. 2, dk pa 2007 01493 (bilag n), som blev indleveret 16. oktober 2007.
2. skønsmændene bedes bekræfte, at bilag m, bilag n og bilag l alle omhandler
   anvendelse af oligonukleotider (omtalt i bilagene som "blockmirs" eller "xmirs") til at
   hæmme interaktionen mellem mikrorna og mrna.
   skønsmændene bekræfter, at bilag m, bilag n og bilag l alle omhandler anvendelse af
   oligonukleotider (omtalt i bilagene som "blockmirs" eller "xmirs") til at hæmme
   interaktionen mellem mikrorna og mrna.
3. skønsmændene bedes bekræfte, at såvel bilag n som bilag l udtrykkeligt, jf. bilag n,
   side 15, linie 9-10 samt bilag l, side 17, linie 5-6, specifikt beskriver, at såfremt et
   oligonukleotid er kortere end 10 eller 12 enheder, kan det bestå udelukkende af lna.
   skønsmændene bekræfter, at
     -   bilag n, side 15, linie 9-10 beskriver, at oligonukleotider, når de er mindre end 12
         eller 10 enheder lange, kan bestå udelukkende af lna enheder.
     -    bilag l, side 17, linie 5-6 beskriver, at oligonukleotider, når de er mindre end 12
         eller 10 enheder lange, kan bestå udelukkende af lna enheder.
4. såfremt spørgsmål 3 besvares bekræftende, spørges, hvorvidt bilag n eller bilag l
   indeholder nogen form for eksperimentel evidens for brugbarheden af sådanne korte
   lna-oligonukleotider.
   skønsmænden bekræfter, at bilag l indeholder på side 30 et eksempel og på side 31 to
   eksempler på blockmirs på ≤ 12 enheder, men disse indeholder ingen lna enheder. der
   er ingen eksperimenter beskrevet som understøtter brugbarheden af disse to blockmirs.
5. skønsmændene bedes udtale sig om, hvorvidt bilag m nogetsteds indeholder en
   udtrykkelig angivelse af, at et oligonukleotid kan bestå udelukkende af lna, i det
   specielle tilfælde, hvor oligonukleotidet er kortere end 10 eller 12 enheder?
   skønsmændene udtaler, at bilag m på side 29, linie 34 henviser til ovenstående
   oligonukleotider, der er kortere end 10 eller 12 enheder, og beskriver at de kan
   syntetiseres ud fra lna monomerer.
6. såfremt spørgsmål 5 besvares benægtende, bedes skønsmændene endvidere udtale sig
   om, hvorvidt de er enige i, at informationen i bilag n, side 15, linie 9-10, og bilag l,
                                            - 48 -
   side 17, linie 5-6, må betragtes som en tilføjelse i forhold til det, der er beskrevet i bilag
   m?
   spørgsmål 5 er ikke besvaret benægtende, men det kan alligevel præciseres, at da bilag
   m også beskriver oligonukleotider kortere end 10 eller 12 enheder, som kan være fuldt
   modificerede, så kan det ikke opfattes som en tilføjelse i bilag l og bilag n, men alene
   som en specifikation af informationen tilgængelig i bilag m.
7. idet der blandt andet henvises til bilag o side 4, linie 3-7, side 8, line 10, side 11, linie
   15, side 14, linie 11-12, side 21, linie 18-22, side 23, linie 27-29 samt side 28, linie 16-
   21 og 31-32 bedes skønsmændene bekræfte, at santaris pharmas amerikanske
   provisoriske patentansøgning nr. us 60/979,217 (bilag o), som blev indleveret 11.
   oktober 2007, omhandler korte oligonukleotider med længder på 6-12 eller 6-10
   enheder og angiver, at disse kan bestå udelukkende af lna. skønsmændene bedes
   endvidere bekræfte, at bilag o omhandler terapeutisk anvendelse af sådanne korte
   oligonukleotider til at hæmme interaktionen mellem mikrorna og mrna, og at denne
   anvendelse af 100% lna-oligonukleotider er eksperimentelt underbygget ved forsøg
   med levende celler (jf. bilag o, tabel 2 , side 51 samt eksemplerne 4-7).
   skønsmændene kan bekræfte, at patentkrav og –beskrivelse omhandler korte
   oligonukleotider med længder på 6-12 eller 6-10. det kan også bekræftes, at alle
   nukleotidenheder kan være lna.
   derudover bekræftes, at eksemplerne er udført med oligonukleotider med længder på 8,
   og som er fuldt modificeret med lna, og anvendt i forsøg med levende celler.
   den terapeutiske anvendelse er ikke eksperimentelt underbygget men alene beskrevet og
   anført i patenttekst og – krav.
8. på baggrund af svarene på spørgsmål 6 og 7 bedes skønsmændene bekræfte, at bilag n
   og l, i modsætning til bilag m, udtrykkeligt beskriver anvendelse af den type 100%
   lna-oligonukleotider på specifikt mindre end 10 eller 12 enheder, som er genstand for
   patentansøgningen i bilag o, med henblik på at hæmme interaktionen mellem
   mikrorna og mrna, og at denne beskrivelse i bilag n og bilag l, er tilføjet, efter
   santaris pharma havde demonstreret eksperimentelt, at korte, 100% lna-
   olignonukleotider virker effektivt som hæmmere af interaktioner mellem mikrorna og
   mrna i levende celler jf. bilag o, tabel 2, side 51 samt eksemplerne 4-7.
   det kan bekræftes, at bilag l og bilag n eksplicit beskriver ”oligonuleotider er mindre
   end 12 eller 10 enheder lang, og som kan være opbygget udelukkende af lna enheder”,
   hvorimod denne information kun er implicit tilgængelig i bilag m, jævnfør svar 6, samt
   at den eksplicitte information i bilag l og bilag n er indleveret som patentansøgning
   efter demonstration af eksperimentelt arbejde hos santaris pharma beskrevet i bilag o.
                                             - 49 -
9.  skønsmændene bedes vurdere, hvorvidt det af noget enkeltstående, i sagen fremlagt
    bilag offentliggjort før den 16. oktober 2007, klart fremgår, at et oligonukleotid, som
    består af udelukkende 6-10 eller 6-12 lna-nukleotider, og som omfatter en region, der
    er komplementær til seed-regionen i et mikrorna, er i stand til at hæmme interaktionen
    mellem dette mikrorna og dets target mrna i levende celler?
    skønsmændene har ikke identificeret noget enkeltstående, i sagen fremlagt bilag
    offentliggjort før den 16. oktober 2007, hvoraf det klart fremgår, at et oligonukleotid,
    som består af udelukkende 6-10 eller 6-12 lna-nukleotider, og som omfatter en region,
    der er komplementær til seed-regionen i et mikrorna, er i stand til at hæmme
    interaktionen mellem dette mikrorna og dets target mrna i levende celler. det er
    skønsmændenes vurdering at sådan information tidligst fremgår af bilag 44 (filed 3.
    okt., 2008 med prioritetsdato 11. okt., 2007), som demonstrerer cellulær hæmning af
    mirna aktivitet af en 8-mer lna. det bør dog bemærkes, at det i bilag 3ac refereres
    (til childs et al. 2002, pnas 99, 11091), at en 8-mer lna (fuldt modificeret) kan
    hæmme rna funktion.
10. ville skønsmændene i oktober måned 2007 have forventet, at man – såfremt man kan
    hæmme baseparring mellem to rna-nukleotidsekvenser ved at tilføre et molekyle, som
    er komplementært til en del af den ene af de to nukleotidsekvenser – tilsvarende vil
    kunne hæmme baseparring mellem de samme to rna-nukleotidsekvenser ved at tilføre
    et strukturelt tilsvarende molekyle, der er komplementært til en tilsvarende del af den
    anden af de to nukleotidsekvenser?
     ja, det ville skønsmændene have forventet, når de to rna-oligonukleotider forefindes
     som isolerede molekyler
11. på baggrund af svarene på spørgsmål 1-6, bedes skønsmændene udtale sig om
      1) hvorvidt det efter skønsmændenes opfattelse er mere eller mindre sandsynligt, at
          det i bilag n, side 15, linie 9-10 samt bilag l, side 17, linie 5-6, af tm beskrevne
          er tilvejebragt uden kendskab til resultaterne af faktisk gennemførte eksperimenter,
          eller om det beskrevne lige så godt kan være resultatet af en abstrakt analyse uden
          eksperimentelt grundlag – særligt, når der henses til, at de i bilag n og l
          beskrevne opfindelser blandt andet vedrører terapeutisk anvendelse af de i bilag n,
          side 15, linie 9-10 og bilag l, side 17, linie 5-6 omtalte korte lna-
          oligonukleotider?
      det er skønsmændenes opfattelse, at det lige så godt kan være resultatet af en abstrakt
      analyse uden eksperimentelt grundlag, idet analog hæmning af mrna med korte fuldt
      lna-modificerede antisense oligonukleotider var kendt.
      2)     såfremt skønsmændene anser det for mere sandsynligt, at det i bilag n, side 15,
             linie 9-10, samt bilag l, side 17, linie 5-6, beskrevne hidrører fra eller baserer
                                                 - 50 -
               sig på eksperimenter, end at det ikke er tilfældet, spørges, om den i bilag o,
               eksempel 4-7 angivne eksperimentelle evidens – såfremt a har haft kendskab
               hertil forud for indleveringen af sin ansøgning af 16. oktober – kan være kilden
               til det i bilag n, side 15, linie 9-10, samt bilag l, side 17, linie 5-6, beskrevne?
          da skønsmændene ikke anser det for mere sandsynligt, at det i bilag n, side 15, linie
          9-10, samt bilag l, side 17, linie 5-6, beskrevne hidrører fra eller baserer sig på
          eksperimenter, har skønsmændene intet grundlag for at antage at kilden til dette
          skulle være eksperimentel evidens fra bilag o.
københavn, 29. august 2012”
af den supplerende skønserklæring fremgår:
”… sagsøgers supplerende skønsspørgsmål –
 santaris pharma a/s mod a m.fl.
spørgsmål 10
skønsmændene bedes på baggrund af svaret på sagsøgers spørgsmål 1a) og 2a) udtale sig om,
hvorvidt teknologierne i santaris pharmas patentansøgninger (bilag 12, 19, 20 og 45) og
as/querdenkers patentansøgninger (bilag 4, 5 og 13-16) begge retter sig mod at hæmme
bindingen af mikrorna til mrna.
10) skønsmændene udtaler, at formålet med teknologien beskrevet i santaris pharmas patent
ansøgninger (bilag 12,19, 20 og 45) er at tilvejebringe terapeutiske aktive stoffer, der er rettet
mod at hæmme mikrornas funktion ved at binde specifikt til dette, medens formålet med
teknologien beskrevet i amøller/querdenkers ansøgninger (bilag 4, 5 og 13-16) er at
tilvejebringe terapeutiske aktive stoffer, der kan blokere mikrorna bindingssite på mrna, og
dermed hindre mikrornas effekt på mrna.
disse to teknologier vil sandsynligvis mange tilfælde (men ikke alle) give ækvivalent biologisk
effekt og dermed opfattes som en hæmning af interaktionen mellem mirna og mrna.
spørgsmål 11
skønsmændene bedes på baggrund af svaret på sagsøgers spørgsmål 1a)-1d)oplyse, om de er
enige i, at bilag 12, 19, 20 og 45 eksperimentelt (in vivo) underbygger en hypotese om, at det
er muligt at hæmme binding mellem mrna og mikrorna in vivo ved at anvende lna-
modificerede oligonukleotider, som er væsentligt kortere end fuldlængde mikrorna, som er
indgivet i en simpel saltvandsopløsning (som ”nøgne” lna-modificerede oligonukleotider),
og som er komplementære til ”seed-regionen” i mikrorna, og at eksperimenterne således
underbygger en hypotese om, at de anvendte nøgne lna-modificerede oligonukleotider er i
                                              - 51 -
stand til at trænge ind i celler og dér være til stede i tilstrækkelig mængde og i en tilstand, der
tillader, at de kan hæmme binding mellem mrna og mikrorna.
11) skønsmændene er enige om, at bilag 12, 19, 20 og 45 eksperimentelt (in vivo)
underbygger en hypotese om, at det er muligt at hæmme binding mellem mrna og mikrorna
in vivo ved at anvende lna-modificerede oligonukleotider, som er væsentligt kortere end
fuldlængde mikrorna, som er indgivet i en simpel saltvandsopløsning (som ”nøgne” lna-
modificerede oligonukleotider), og som er komplementære til ”seed-regionen” i mikrorna,
og at eksperimenterne således underbygger en hypotese om, at de anvendte nøgne lna-
modificerede oligonukleotider er i stand til at trænge ind i celler og dér være til stede i
tilstrækkelig mængde og i en tilstand, der tillader, at de kan hæmme binding mellem mrna
og mikrorna.
spørgsmål 12
skønsmændene bedes oplyse, om de er enige i, at bilag 12, 19, 20 og 45 eksperimentelt (in
vivo) underbygger en hypotese om, at hæmning af binding mellem mikrorna og mrna in
vivo kan opnås i praksis ved at blokere binding mellem mrna og seed-regionen i mikrorna
uden at blokere mulighederne for binding mellem mrna og mikrorna i hele mikrorna's
længde.
12) skønsmændene er enige i, at bilag 12, 19, 20 og 45 eksperimentelt (in vivo) underbygger
en hypotese om, at hæmning af binding mellem mikrorna og mrna in vivo kan opnås i
praksis ved at blokere binding mellem mrna og seed-regionen i mikrorna.
og at der er stadig mulighed for interaktion mellem mrna og mikrorna, når seed-regionen
er blokeret, men med (stærkt) begrænset affinitet og specificitet.
spørgsmål 13
skønsmændene bedes oplyse, om de er enige i, at de i sagen fremlagte bilag, som var
offentligt tilgængelige før indleveringsdatoerne for bilag 13-16, ikke indeholder nogen
eksperimentel underbyggelse af, at der i praksis kan opnås hæmning in vivo af binding
mellem mrna og mikrorna ved anvendelse af lna-modificerede oligonukleotider, som a)
binder til mikrorna, som b) er væsentligt kortere end fuldlængde mikrorna, og som c)
indeholder en region, som er komplementær til seed-regionen i mikrorna, og at man således
heller ikke på det tidspunkt vidste, at sådanne nøgne, lna-modificerede oligonukleotider in
vivo kan trænge ind i celler, og dér være til stede i tilstrækkelig mængde og i en tilstand, der
tillader, at de kan hæmme binding mellem mrna og mikrorna.
                                             - 52 -
13) skønsmændene bemærker, at det er vist i bilag bj, som var offentligt tilgængelig før
indleveringsdatoerne for bilag 13-16, at lna-modificerede oligonukleotider in vivo kan
trænge ind i celler og være virksomt ved at omdirigere splejsning af mrna.
skønsmændene bekræfter, at det ikke er vist i de fremlagte bilag, at sådanne lna-
modificerede oligonukleotider kan være til stede i tilstrækkelig mængde og i en tilstand, der
tillader, at de kan hæmme binding mellem mrna og mikrorna.
spørgsmål 14
skønsmændene bedes oplyse, om de er enige i, at det ikke før indleveringsdatoerne for bilag
13-16, eksperimentelt var vist, at der i praksis kan opnås hæmning af binding mellem mrna
og mikrorna in vivo ved at blokere muligheden for binding mellem mrna og seed-
regionen i mikrorna uden at blokere mulighederne for binding mellem mrna og
mikrorna i hele mikrorna's længde.
14) skønsmændene er enige i, at det ikke før indleveringsdatoerne for bilag 13-16
eksperimentelt var vist, at der i praksis kan opnås hæmning af binding mellem mrna og
mikrorna in vivo ved at blokere muligheden for binding mellem mrna og seed-regionen i
mikrorna uden at blokere mulighederne for binding mellem mrna og mikrorna i hele
mikrorna's længde.
spørgsmål 15
på baggrund af svarene på spørgsmål 10-14 bedes skønsmændene oplyse, om de er enige i, (i)
at man ved en gennemgang af eksemplerne i bilag 12 kan konstatere, at det er eksperimentelt
underbygget in vivo, at man ved indgivelse af korte (så som 16-mer), nøgne lna-
modificerede oligonukleotider i praksis kan hæmme binding mellem mrna og mikrorna in
vivo, og at det endvidere er eksperimentelt (in vivo) underbygget, at der i praksis kan opnås
hæmning af binding mellem mrna og mikrorna in vivo ved at blokere binding mellem
mrna og seed-regionen i mikrorna uden at blokere mulighederne for binding mellem
mrna og mikrorna i hele mikrorna's længde, og ii) at man ikke havde adgang til en
viden om sådanne eksperimentelle data fra nogen af de i sagen fremlagte bilag, som var
publiceret før indleveringsdatoen for bilag 13 og 14.
15) skønsmændene kan bekræfte, i) at eksemplerne i bilag 12 eksperimentelt underbygger in
vivo, at man ved indgivelse af korte (så som 16-mer), nøgne lna-modificerede
oligonukleotider i praksis kan hæmme binding mellem mrna og mikrorna in vivo, og at det
endvidere er eksperimentelt (in vivo) underbygget, at der i praksis kan opnås hæmning af
binding mellem mrna og mikrorna in vivo ved at blokere seed-regionen i mikrorna uden
                                                  - 53 -
fuldstændig at blokere mulighederne for binding mellem mrna og mikrorna i hele
mikrorna's længde, og ii) at man ikke havde adgang til en viden om sådanne eksperimentelle
data fra nogen af de i sagen fremlagte bilag, som var publiceret før indleveringsdatoen for
bilag 13 og 14.
spørgsmål 16
er skønsmændene enige i, at kendskab til in vivo eksperimentelle data, der underbygger, at
nøgne, lna-modificerede oligonukleotider, som blokerer seed-regionen i mikrorna, kan
trænge ind i celler og hæmme binding mellem mrna og mikrorna – alt andet lige - giver
større sandsynlighed for, og/eller tiltro til, at sådanne lna-modificerede oligonukleotider vil
kunne bruges som lægemidler, end der ville være i en situation, hvor man ikke har viden om
sådanne eksperimentelle data, og er skønsmændene endvidere enige i, at sådanne
eksperimentelle data også – alt andet lige - giver større sandsynlighed for, og/eller tiltro til, at
lna-modificerede oligonukleotider, som i øvrigt har samme kemiske sammensætning, men i
stedet blokerer anti-seed-regionen i mrna, kan anvendes som lægemidler?
16) skønsmændene er enige i, at kendskab til in vivo eksperimentelle data, der underbygger,
at nøgne, lna-modificerede oligonukleotider, som blokerer seed-regionen i mikrorna, kan
trænge ind i celler og hæmme binding mellem mrna og mikrorna – alt andet lige - giver
større sandsynlighed for, og/eller tiltro til, at sådanne lna-modificerede oligonukleotider vil
kunne bruges som lægemidler, end der ville være i en situation, hvor man ikke har viden om
sådanne eksperimentelle data, og skønsmændene er endvidere enige i, at sådanne
eksperimentelle data også – alt andet lige - giver større sandsynlighed for, og/eller tiltro til,
at lna-modificerede oligonukleotider, der i stedet blokerer anti-seed-regionen i mrna, kan
anvendes som lægemidler.
spørgsmål 17
er skønsmændene på baggrund af svarene på sagsøgers supplerende spørgsmål 15 og 16
enige i, at man med viden om de eksperimentelle data i bilag 12 har en øget sandsynlighed
for, og/eller tiltro til, at det i praksis vil kunne lade sig gøre at realisere de i bilag 13-16, 4 og
5 foreslåede anvendelser som lægemidler af lna-modificerede oligonukleotider, som er
væsentligt kortere end fuldlængde mikrorna, i forhold til den situation, hvor man ikke har
viden om de eksperimentelle data fra bilag 12?
17) skønsmændene er på baggrund af svarene på sagsøgers supplerende spørgsmål 15 og 16
enige i, at man med viden om de eksperimentelle data i bilag 12 har en øget sandsynlighed
for, og/eller tiltro til, at det i praksis vil kunne lade sig gøre at realisere de i bilag 13-16, 4 og
5 foreslåede anvendelser som lægemidler af lna-modificerede oligonukleotider, som er
væsentligt kortere end fuldlængde mikrorna, i forhold til den situation, hvor man ikke har
viden om de eksperimentelle data fra bilag 12.
                                             - 54 -
spørgsmål 18
skønsmændene bedes på baggrund af svarene på sagsøgers spørgsmål 2a)-2d) oplyse, om de
er enige i det i bilag 13-16 samt 4 og 5 som én blandt flere muligheder foreslås at hæmme
binding mellem mrna og mikrorna ved anvendelse af lna-modificerede
oligonukleotider, som er kortere end fuldlængde mikrorna (så som 16-mer), som i det
væsentlige svarer til seed-regionen i mikrorna og binder til mrna (xmirs eller blockmirs)
og at det foreslås at benytte denne hæmning terapeutisk.
18) skønsmændene oplyser,at de er enige i, at bilag 13-16 samt 4 og 5 som én blandt flere
muligheder foreslår at hæmme binding mellem mrna og mikrorna ved anvendelse af lna-
modificerede oligonukleotider, som er kortere end fuldlængde mikrorna (så som 16-mer),
som i det væsentlige svarer til seed-regionen i mikrorna og binder til mrna (xmirs eller
blockmirs) og at det foreslås at benytte denne hæmning terapeutisk.
spørgsmål 19
er skønsmændene enige i, at en del af de lna-modificerede oligonukleotider, som foreslås
benyttet i bilag 13-16, 4 og 5 - når der ses bort fra deres specifikke sekvenser – har samme
kemiske sammensætning med hensyn til indholdet af deoxyribonukleotider og lna-enheder
samt molekylstørrelse, som de lna-modificerede oligonukleotider, der er beskrevet og
eksemplificeret i bilag 12, 19, 20 og 45?
19) skønsmændene bemærker, at de lna-modificerede oligonukleotider, som foreslås
benyttet i bilag 13-16, 4 og 5 og de lna-modificerede oligonukleotider, der er beskrevet og
eksemplificeret i bilag 12, 19, 20 og 45, ikke har samme kemiske sammensætning, idet de
højst er komplementære til hinanden.
i bilag 13-16, 4 og 5 er der ikke specifikt nævnt lna-modificerede oligonukleotider med
samme dna/lna enheder og længder, men skønsmændene kan bekræfte, at lna-
modificerede oligonukleotider analogt til dem, der er beskrevet og eksemplificeret i bilag 12,
19, 20 og 45, vil være indeholdt i bilag 13-16, 4 og 5, idet det dog præciseres at sekvenserne
vil være forskellige.
spørgsmål 20
er skønsmændene enige i, at de lna-modificerede oligonukleotider beskrevet i bilag 13-16,
4 og 5 samt i bilag 12, 19, 20 og 45 foreslås som lægemidler, og at de skal kunne trænge ind i
celler og hæmme binding mellem mrna og mikrorna, hvis de skal kunne anvendes på den
tiltænkte måde som lægemidler?
                                            - 55 -
20) skønsmændene er enige i, at de lna-modificerede oligonukleotider beskrevet i bilag 13-
16, 4 og 5 samt i bilag 12, 19, 20 og 45 foreslås som lægemidler, og at de skal kunne trænge
ind i celler og hæmme binding mellem mrna og mikrorna, hvis de skal kunne anvendes på
den tiltænkte måde som lægemidler.
spørgsmål 21
med henvisning til svaret på sagsøgers spørgsmål 5 bedes skønsmændene oplyse, om de er
enige i, at både santaris pharma (i bilag 12, 19, 20 og 45) og a (i bilag 4, 5 samt 13-16)
blandt andet foreslår at anvende korte, lna-modificerede oligonukleotider som lægemidler,
og at disse korte, lna-modificerede oligonukleotider er designet, så de forhindrer binding
mellem mrna og mikrorna, og de specifikt forhindrer bindingen mellem seed-regionen i
mikrorna og seed match-regionen i mrna, og at de i det væsentlige ikke forhindrer binding
mellem mrna og mikrorna i hele mikrorna's længde.
21) skønsmændene oplyser, at de er enige i, at både santaris pharma (i bilag 12, 19, 20 og
45) og a (i bilag 4, 5 samt 13-16) blandt andet foreslår at anvende korte, lna-modificerede
oligonukleotider som lægemidler, og at disse korte, lna-modificerede oligonukleotider er
designet, så de forhindrer binding mellem mrna og mikrorna, og de specifikt forhindrer
bindingen mellem seed-regionen i mikrorna og seed match-regionen i mrna.
derimod bemærker skønsmændene, at der er stadig mulighed for interaktion mellem mrna
og mikrorna, når seed-regionen er blokeret, men med begrænset affinitet, og skønsmændene
er således ikke enige i sætningen: ”..at de i det væsentlige ikke forhindrer binding mellem
mrna og mikrorna i hele mikrorna's længde.”
spørgsmål 22
med henvisning til skønsmændenes svar på sagsøgers spørgsmål 7 bedes skønsmændene
redegøre for, hvilken konkret viden om betydningen af mikrorna seed-regionen,
skønsmændene mener, fagmanden havde inden indleveringsdatoen for bilag 13 og 14 (23.
november 2006), og hvoraf den relevante konkrete viden efter skønsmændenes opfattelse kan
udledes.
22) skønsmændene mener, at fagmanden før d. 23. november 2006 konkret vidste, at seed
regionen (som typisk udgør 8 nukleobaser) er den del af en mikrorna, som er hovedansvalig
for den sekvensspecifikke genkendelse af target mrna, idet den typisk er fuldt
sekvenskomplæmentær til en region på target mrna, mendes dette ikke er tilfældet for den
resterende del af mikrornaen denne information fremgår tydeligst af bilag bd, bg og bh.
spørgsmål 23
                                           - 56 -
uanset skønsmændenes svar på sagsøgers spørgsmål 7, bedes skønsmændene udtale sig om,
hvorvidt de er enige i, at de in vivo eksperimentelle data fra bilag 12 med korte, lna-
modificerede oligonukleotider, der binder til mikrorna tillige er relevante for/siger noget om
samme type molekylers – jf. sagsøgers supplerende spørgsmål 19 - anvendelighed in vivo
som antisense-molekyler, der blokerer bindingen mellem mrna og mikrorna ved at binde
til mrna.
23) skønsmændene er enige i, at de in vivo eksperimentelle data fra bilag 12 med korte, lna-
modificerede oligonukleotider, der binder til mikrorna tillige er relevante for/siger noget om
samme type molekylers – jf. sagsøgers supplerende spørgsmål 19 - anvendelighed in vivo som
antisense-molekyler, der blokerer bindingen mellem mrna og mikrorna ved at binde til
mrna.
spørgsmål 24
skønsmændene bedes bekræfte, at santaris pharmas internationale patentansøgninger wo
2004/069992 (bilag 56) og wo 2004/069990 (bilag 57) begge omhandler brug af lna-
modificerede oligonukleotider som antisensemolekyler, der er designet, så de binder specifikt
til mrna og hæmmer ekspressionen af dette mrna.
24) skønsmændene bekræfter, at santaris pharmas internationale patentansøgninger wo
2004/069992 (bilag 56) og wo 2004/069990 (bilag 57) begge omhandler brug af lna-
modificerede oligonukleotider som antisensemolekyler, der er designet, så de binder specifikt
til mrna og hæmmer ekspressionen af dette mrna.
spørgsmål 25
skønsmændene bedes udtale sig om, hvorvidt isis pharmaceuticals europæiske patent 0 618
925 (bilag 58) omhandler antisense-molekyler, der ved binding til f.eks.et mrna-molekyle
kan aktivere rnase h-kløvning af mrna-molekylet.
25) skønsmændene udtaler, at isis pharmaceuticals europæiske patent 0 618 925 (bilag 58)
omhandler antisense-molekyler, der ved binding til f.eks.et mrna-molekyle kan aktivere
rnase h-kløvning af mrna-molekylet, se for eksempel afsnit [0040] i patentet.
spørgsmål 26
skønsmændene bedes udtale sig om, hvorvidt en patentrådgiver, som har bistået santaris
pharma i sagsbehandlingen af de internationale patentansøgninger wo 2004/069992 (bilag
56) og wo 2004/069990 (bilag 57) og endvidere har bistået santaris pharma i en
indsigelsessag mod isis pharmaceuticals europæiske patent 0 618 925 (bilag 58) må anses at
være vidende om, at santaris pharmas forretningsområde blandt andet omfatter lna-
                                             - 57 -
modificerede oligonukleotider, som skal fungere som antisense-molekyler, der binder til
mrna.
26) skønsmændene er enige i, at en patentrådgiver, som har bistået santaris pharma i
sagsbehandlingen af de internationale patentansøgninger wo 2004/069992 (bilag 56) og wo
2004/069990 (bilag 57) og endvidere har bistået santaris pharma i en indsigelsessag mod
isis pharmaceuticals europæiske patent 0 618 925 (bilag 58) må anses at være vidende om, at
santaris pharmas forretningsområde blandt andet omfatter lna-modificerede
oligonukleotider, som skal fungere som antisense-molekyler, der binder til mrna.
spørgsmål 27
er skønsmændene enige i, at et lna-modificeret oligonukleotid ifølge santaris pharmas wo
2004/069992 (bilag 56) og wo 2004/069990 (bilag 57), kan være identisk med en xmir
beskrevet i bilag 13 og 14, i fald de i bilag 56 og bilag 57 omtalte oligonukleotider er
komplementære til, og binder til, seed match-regioner i deres target mrna'er?
27) skønsmændene er ikke enige i, at et lna-modificeret oligonukleotid ifølge santaris
pharmas wo 2004/069992 (bilag 56) og wo 2004/069990 (bilag 57), kan være identisk med
en xmir beskrevet i bilag 13 og 14, i fald de i bilag 56 og bilag 57 omtalte oligonukleotider er
komplementære til, og binder til, seed match-regioner i deres target mrna'er, idet formålet
med ansøgningerne og de eksplicit beskrevne lna-modificerede oligonukleotider ifølge
santaris pharmas wo 2004/069992 (bilag 56) og wo 2004/069990 (bilag 57) er designet til
at aktivere rnaseh og dermed ødelægge rna, hvorimod formålet med og de foretrukne xmir
i bilag 13 og 14 (for eksempel bilag 14, side 19, linie 30) er designet til at blokere mikrorna
bindings-site på mrna uden at aktivere rnaseh, og dermed uden at ødelægge rna.
spørgsmål 28
såfremt, der svares bekræftende på supplerende spørgsmål 27, bedes skønsmændene
bekræfte, at en patentrådgiver, som kender til teknologierne i bilag 56 og 57 samt
teknologierne i bilag 13 og 14, efter deres opfattelse vil være klar over, at teknologierne
beskrevet i bilag 13 og 14 ville kunne benyttes som supplement til teknologierne beskrevet i
bilag 56 og 57, og at teknologierne beskrevet i bilag 13 og 14 generelt kan bruges som
supplement, når der søges udviklet antisense-molekyler mod et mrna.
28) skønsmændene har ikke svaret spørgsmål 27 bekræftende.
spørgsmål 29
skønsmændene bedes udtale sig om, hvorvidt a i bilag 59 [netartikel fra rnai news, 10.
januar 2008] giver udtryk for, at han anser mir-122 som et nærliggende valg som mål for
blockmir-teknologien i et hepatitis c-lægemiddeludviklingsprogram, og om hvorvidt mir-
122 også omtales som et mål for et hepatitis c-lægemiddeludviklingsprogram hos santaris
pharma.
                                              - 58 -
29) skønsmændene udtaler, at a i bilag 59 [netartikel fra rnai news, 10. januar 2008]
citeres for, at han anser mir-122 som et nærliggende valg som mål for blockmir-teknologien i
et hepatitis c-lægemiddeludviklingsprogram.
derudover nævner artiklen, at mir-122 også er et mål for et hepatitis c-
lægemiddeludviklingsprogram hos mindst to andre virksomheder, nemlig regulus
therapeutics og santaris pharma, men dette gøres, uden at a citeres herfor.
spørgsmål 30
skønsmændene bedes, på baggrund af omtalen i bilag 59 af abstractet fra as
patentansøgning, udtale sig om, hvorvidt den deri omtalte teknologi omfatter anvendelse af
sådanne antisense-virkningsmekanismer, som er omtalt i santaris pharmas gapmer-
ansøgninger, dvs. anvendelse af lna-oligoer, som binder til mrna, og som kan rekruttere
rnaseh.
30) skønsmændene udtaler, at artiklen henviser til, at et abstract modtaget fra a vedrørende
hans patentansøgning, beskriver at blockmirs kunne (”may”) aktivere rnaseh eller rnai.
abstractet citeres ikke for anvendelse af lna-oligoer, men alene for anvendelse af
oligonukleotider uden angivelse af deres opbygning. abstractet citeres således for en
antisense-virksningsmekanisme, hvor oligonukleotider binder til mrna og kan mediere
rnase h nedbrydning af mål-rna, hvor santaris pharmas gapmer-ansøgninger mere
specifikt anvender lna-oligoer, der binder til mrna og kan mediere rnase h nedbrydning
af mål-rna.
mirrx' supplerende skønsspørgsmål
tillægsspørgsmål til spørgsmål 10-23
eksperimentelle data
g1. er det normalt eller sædvanligt, at man i patentansøgninger vedrørende antisense
oligonukleotider beskriver eller foreslår terapeutisk anvendelse, også selvom der ikke
foreligger humane eksperimentelle data, der underbygger den terapeutiske anvendelse, men fx
bare eksperimenter data fra mus eller celle linjer eller måske slet ingen data?
g1) skønsmændene bekræfter, at det er normalt eller sædvanligt, at man i patentansøgninger
vedrørende antisense oligonukleotider beskriver eller foreslår terapeutisk anvendelse, også
selvom der ikke foreligger humane eksperimentelle data, der underbygger den terapeutiske
anvendelse, men fx bare eksperimentelle data fra mus eller celle linjer eller måske slet ingen
data.
                                             - 59 -
g2. er det normalt eller sædvanligt, at man i patentansøgninger vedrørende antisense
oligonukleotider beskriver forskellige længder af antisense oligonukleotiderne, også selvom
man ikke har genereret eksperimentelle data, der underbygger disse forskellige længder?
g2) skønsmændene bekræfter, at det er normalt eller sædvanligt, at man i patentansøgninger
vedrørende antisense oligonukleotider beskriver forskellige længder af antisense
oligonukleotiderne, også selvom man ikke har genereret eksperimentelle data, der
underbygger disse forskellige længder.
g3. er det normalt eller sædvanligt, at man i patentansøgninger vedrørende antisense
oligonukleotider beskriver forskellige kemiers anvendelse, fx lna, i antisense
oligonukleotiderne, også selvom man ikke har genereret eksperimentelle data, der
underbygger sådanne forskellige kemier?
g3) skønsmændene bekræfter, at det normalt eller sædvanligt, at man i patentansøgninger
vedrørende antisense oligonukleotider beskriver forskellige kemiers anvendelse, fx lna, i
antisense oligonukleotiderne, også selvom man ikke har genereret eksperimentelle data, der
underbygger sådanne forskellige kemier.
lna-modificerede oligonukleotider kortere end microrna
h1. kan skønmændene bekræfte, at bilag bj (publiceret 18.07.2006), bk (publiceret
28.05.2005), og bilag 56+57 (begge publiceret 19.08.2004) eksperimentelt viser, at lna-
modificerede oligonukleotider bestående af lna og dna (med hhv. mixmer og gapmer
design), og som er kortere end microrna (16 mer) - og altså har samme kemiske
sammensætning med hensyn til indholdet af deoxyribonukleotider samt molekylestørrelse
som de lna-modificerede oligonukleotider, der er beskrevet og eksemplificeret i bilag 12, 19
og 20 - har aktivitet in-vivo og dermed også viser eller indikerer, at disse nøgne lna
modificerede oligonukleotider in-vivo kan trænge ind i celler i en mængde, der tillader
binding til rna?
h1) skønmændene bekræfter, at bilag bj (publiceret 18.07.2006), bk (publiceret
28.05.2005), og bilag 56+57 (begge publiceret 19.08.2004) eksperimentelt viser, at lna-
modificerede oligonukleotider bestående af lna og dna (med hhv. mixmer og gapmer
design), og som er kortere end microrna (16 mer) - og altså har samme sammensætning med
hensyn til indholdet af deoxyribonukleotider samt molekylestørrelse som de lna-
modificerede oligonukleotider, der er beskrevet og eksemplificeret i bilag 12, 19 og 20 - har
aktivitet in-vivo og dermed også viser eller indikerer, at disse nøgne lna modificerede
oligonukleotider in-vivo kan trænge ind i celler i en mængde, der tillader binding til rna.
h2. vil det ud fra eksperimenterne i bilag bj og bk være nærliggende eller naturligt at
antage, at andre lna oligonukleotider med samme kemiske sammensætning, men anden
                                             - 60 -
sekvens, ligeledes vil kunne have aktivitet in-vivo og kunne trænge ind i celler i en mængde,
der tillader binding til rna?
h2) skønsmændene mener, at det ud fra eksperimenterne i bilag bj og bk vil være
nærliggende eller naturligt at antage, at andre lna oligonukleotider med samme
sammensætning med hensyn til indholdet af deoxyribonukleotider samt molekylestørrelse,
men anden sekvens, ligeledes vil kunne have aktivitet in-vivo og kunne trænge ind i celler i en
mængde, der tillader binding til rna.
h3. kan skønsmændene bekræfte, at bilag bl (publiceret 20.12.2005) eksperimentelt
undersøger sammenhængen mellem længder af lna-modificerede dna oligonukleotider
bestående af lna og dna - og altså har samme kemiske sammensætning med hensyn til
indholdet af deoxyribonukleotider som de lna-modificerede oligonukleotider, der er
beskrevet og eksemplificeret i bilag 12, 19 og 20 - og evnen til at binde til microrna (se fx
figur 1) og konkluderer, at lna-modificerede dna-oligonukleotider kortere end microrna
og helt ned til 12-mer kan binde microrna?
h3) ja, skønsmændene kan bekræfte, at bilag bl (publiceret 20.12.2005) eksperimentelt
undersøger sammenhængen mellem længder af lna-modificerede dna oligonukleotider
bestående af lna og dna med hensyn til binding til microrna og konkluderer, at lna-
modificerede dna-oligonukleotider kortere end microrna og helt ned til 12-mer kan binde
microrna.
derimod kan skønsmændene ikke identificere indholdet af dna og lna i de nævnte
oligonukleotider, og kan således ikke bekræfte indholdet af lna.
h4. er det ud fra bilag bl nærliggende eller naturligt at antage, at lna-modificerede dna
oligonukleotider komplementære til og kortere end microrna vil kunne binde til microrna
i celler?
h4) skønsmændene er enige i, at det ud fra bilag bl er nærliggende eller naturligt at antage,
at lna-modificerede dna oligonukleotider komplementære til og kortere end microrna vil
kunne binde til microrna i celler.
h5. er det ud fra fx bilag bj og bl nærliggende eller naturligt at antage, at nøgne lna-
modificerede dna oligonukleotider komplementære til og kortere end microrna ville kunne
trænge ind i celler og der binde til microrna?
h5) skønsmændene bekræfter, at det ud fra fx bilag bj og bl er nærliggende eller naturligt
at antage, at nøgne lna-modificerede dna oligonukleotider komplementære til og kortere
end microrna ville kunne trænge ind i celler i væv og der binde til microrna.
antimirs kortere end microrna, lna og terapeutisk anvendelse
                                            - 61 -
i1. kan skønsmændene bekræfte at:
    •  wo03/029459 (bilag q) publiceret 10. april 2003 og med tidligste prioritet 28.
       september 2001 beskriver microrna og oligonukleotider der er komplementære til
       microrna (s2, l9), længder på fx 18-80 nukleotider (side 3, linje 14-16), at
       oligonukleotiderne kan indeholde lna (side 3, linje 30-32), samt foreslår terapeutisk
       anvendelse fx på side 5 og i krav 15.
    •  wo05/054494 (bilag r) publiceret 16. juni 2005 og med tidligste prioritet fra 26.
       november 2003 beskriver antisense oligonukleotider rettet mod microrna (benævnt
       risc inactivators), at disse kan indeholde lna (fx s3, l16), at foretrukne længder fx
       er mellem 10 og 40 nukleotider (s9, l10), samt foreslår terapeutisk anvendelse (fx på
       side 53).
    •  wo05/013901 (bilag s) publiceret 17. februar 2005 og med tidligste prioritet 31. juli
       2003 beskriver antisense oligonukleotider rettet mod microrna, at disse kan
       indeholde lna (s42, l14-24) nævner længder på fx 8-80 nukleotider og 12-50
       nukleotider (s13, l24-25), samt foreslår terapeutisk anvendelse (fx i abstract).
    •  wo/2007/021896 (bilag bi) publiceret 22. februar 2007 med tidligste prioritet fra 10.
       august 2005 beskriver antisense oligonukleotider rettet mod microrna, viser at disse
       oligonukleotider kan inhibere microrna-122 in vivo (i mus) og altså inhibere
       microrna-mrna interaktion in vivo, at oligonukleotiderne kan være modificeret fx
       med lna og at oligonukleotiderne kan være fx 5-100 nukleotider lange (s47, formel 2
       + s52, l8) og 12 – 30 nukleotider lange (s22, l28-30), samt foreslår terapeutisk
       anvendelse (fx s.62)?
       i1) skønsmændene bekræfter,
             -   at wo03/029459 (bilag q) beskriver microrna og oligonukleotider der er
                 komplementære til microrna (s2, l9), længder på fx 18-80 nukleotider (side
                 3, linje 14-16), at oligonukleotiderne kan indeholde lna (side 3, linje 30-
                 32), samt foreslår terapeutisk anvendelse,
             -   at wo05/054494 (bilag r) beskriver antisense oligonukleotider rettet mod
                 microrna (benævnt risc inactivators), at disse kan indeholde lna (fx s3,
                 l16), at foretrukne længder fx er mellem 10 og 40 nukleotider (s9, l10), samt
                 foreslår terapeutisk anvendelse (fx på side 53),
             -   at wo05/013901 (bilag s) beskriver antisense oligonukleotider rettet mod
                 microrna, at disse kan indeholde lna (s42, l14-24) nævner længder på fx
                 8-80 nukleotider og 12-50 nukleotider (s13, l24-25), samt foreslår
                 terapeutisk anvendelse (fx i abstract), og
             -   at wo/2007/021896 (bilag bi) beskriver antisense oligonukleotider rettet
                 mod microrna, viser at disse oligonukleotider kan inhibere microrna-122
                 in vivo (i mus) og altså inhibere microrna-mrna interaktion in vivo, at
                 oligonukleotiderne kan være modificeret fx med lna og at
                 oligonukleotiderne kan være fx 5-100 nukleotider lange (s47, formel 2 +
                                             - 62 -
                   s52, l8) og 12 – 30 nukleotider lange (s22, l28-30), samt foreslår terapeutisk
                   anvendelse (fx s.62).
i2. kan skønsmændene bekræfte, at det tilsyneladende i forbindelse med antisense
oligonukleotider som er komplementære til microrna (antimirs) forud for både 23.11.2006
og 03.04.2006 var naturligt at foreslå terapeutisk anvendelse, anvendelse af oligonukleotider
der er både kortere og længere end microrna, samt at foreslå anvendelse af oligonukleotider
der indeholder lna, også uden at have genereret eksperimentelle data for sådanne
oligonukleotider og anvendelser?
i2) skønsmændene oplyser, at det i forbindelse med antisense oligonukleotider som er
komplementære til microrna (antimirs) forud for både 23.11.2006 og 03.04.2006 var
naturligt at foreslå terapeutisk anvendelse, anvendelse af oligonukleotider der er både kortere
og længere end microrna, samt at foreslå anvendelse af oligonukleotider der indeholder
lna, også uden at have genereret eksperimentelle terapeutiske data for sådanne
oligonukleotider og anvendelser, men bemærker også, at der i de i spørgsmål i2 nævnte bilag
var beskrevet generering af eksperimentelle data, dog ikke vedrørende det terapeutiske
aspekt.
blokering af seed regionen med antimirs
j1. kan skønsmændene fx ved gennemgang af bilag aå-bh bekræfte, at det forud for både
23.11.2006 og 03.04.2006 var kendt, at micrornaets seed sekvens har afgørende indflydelse
på, hvilke mrna targets der reguleres af et givent microrna, at micrornaets seed sekvens
typisk binder til en komplementær sekvens (her også benævnt ”antiseed” sekvens) i target
rna, samt at sekvensen uden for seed sekvensen ofte kun har begrænset komplementaritet til
target rna?
j1) skønsmændene kan bekræfte, at det forud for både 23.11.2006 og 03.04.2006 var kendt,
at micrornaets seed sekvens har afgørende indflydelse på, hvilke mrna targets der
reguleres af et givent microrna, at micrornaets seed sekvens typisk binder til en
komplementær sekvens (her også benævnt ”antiseed” sekvens) i target rna, samt at
sekvensen uden for seed sekvensen ofte kun har begrænset komplementaritet til target rna.
j2. indeholder antimirs typisk en antiseed sekvens, der er komplementær til seed sekvensen i
et microrna, og modulerer antimirs således typisk seed interaktion og altså blokerer binding
mellem seed-regionen i microrna og alle target mrna for det givne microrna?
j2) skønsmændene bekræfter, at antimirs typisk indeholder en antiseed sekvens, der er
komplementær til seed sekvensen i et microrna, og antimirs modulerer således typisk seed
interaktion og altså blokerer binding mellem seed-regionen i microrna og alle target mrna
for det givne microrna.
                                             - 63 -
blockmirs kortere end microrna, lna og terapeutisk anvendelse
k1. kan skønsmændene bekræfte, at:
     •  wo2008/074328 (bilag an) med tidligste prioritet fra 21.12.2006 (bilag am)
        beskriver oligonukleotider til blokering af microrna binding sites ("microrna target
        site blocking oligos" svarende til blockmirs), at disse fx kan have længder mellem 5
        og 30 nukleotider (bilag an, s10, l11-12), kan indeholde høj-affinitets nukleotid
        analoger som fx lna i mængder op til 80 % (bilag an, s10, l14-16), at det er
        foretrukket at blokere nukleotider svarende til seed regionen (bilag an, s10, 21-23),
        samt at terapeutisk anvendelse foreslås i bilag an på side 40?
     •  bilag c publiceret i maj 2007 beskriver oligonukleotider til blokering af microrna
        binding sites (”microrna masking antisense” svarende til blockmirs) og
        eksperimentelt anvender lna i deres microrna masking antisense?
     •  us2009/0082297 (bilag ap med tidligste prioritet fra 27.06.2007) beskriver
        oligonukleotider til blokering af microrna binding sites (svarende til blockmirs) og
        eksperimentelt anvender lna oligonukleotider, at foretrukne længder er mellem 15
        og 30 nukleotider (s25, krav 11), samt foreslår terapeutisk anvendelse (fx s1, paragraf
        15)?
k1) skønsmændene kan bekræfte,
               -  at wo2008/074328 (bilag an) beskriver oligonukleotider til blokering af
                  microrna binding sites ("microrna target site blocking oligos" svarende til
                  blockmirs), at disse fx kan have længder mellem 5 og 30 nukleotider (bilag
                  an, s10, l11-12), kan indeholde høj-affinitets nukleotid analoger som fx lna
                  i mængder op til 80 % (bilag an, s10, l14-16), at det er foretrukket at
                  blokere nukleotider svarende til seed regionen (bilag an, s10, 21-23), samt
                  at terapeutisk anvendelse foreslås i bilag an på side 40.
               -  at us2009/0082297 (bilag ap) beskriver oligonukleotider til blokering af
                  microrna binding sites (svarende til blockmirs) og eksperimentelt anvender
                  lna oligonukleotider, at foretrukne længder er mellem 15 og 30 nukleotider
                  (s25, krav 11), samt foreslår terapeutisk anvendelse (fx s1, paragraf 15).
derimod kan skønsmændene ikke bekræfte, at bilag c beskriver oligonukleotider til blokering
af microrna binding sites (”microrna masking antisense” svarende til blockmirs) og
eksperimentelt anvender lna i deres microrna masking antisense., idet anvendelsen
vedrørende lna ikke er klart beskrevet i artiklen.
k2. kan skønsmændene bekræfte, at det inden publiceringen af bilag 12, 19, 20 og 45
tilsyneladende i forbindelse med blockmirs var naturligt at foreslå terapeutisk anvendelse,
anvendelse af oligonukleotider der var både kortere og længere end microrna, samt at
foreslå anvendelse af oligonukleotider der indeholder lna, evt. også uden eksperimentelle
data for sådanne oligonukleotider og anvendelser?
                                                - 64 -
k2) skønsmændene bekræfter, at det inden publiceringen af bilag 12, 19, 20 og 45 i
forbindelse med blockmirs var naturligt at foreslå terapeutisk anvendelse, anvendelse af
oligonukleotider der var både kortere og længere end microrna, samt at foreslå anvendelse
af oligonukleotider der indeholder lna,. også uden eksperimentelle terapeutiske data for
sådanne oligonukleotider og deres anvendelser.
blokering af seed regionen med blockmirs
l1. vil et microrna bindingssite typisk indeholde en antiseed sekvens, der er komplementær
til seed sekvensen for det givne microrna, og vil det ud fra et ønske om at blokere et
microrna bindingssite være naturligt, at man vil søge at blokere antiseed sekvensen, og
følger det deraf, at det er naturligt, at blockmirs indeholder en sekvens, der kan binde til
samme sekvens som en seed sekvens, og at blockmirs modulerer seed interaktion?
l1) skønsmændene bekræfter, at et microrna bindingssite typisk indeholder en antiseed
sekvens, der er komplementær til seed sekvensen for det givne microrna, og at det ud fra et
ønske om at blokere et microrna bindingssite vil være naturligt, at man vil søge at blokere
antiseed sekvensen, og det følger deraf, at det er naturligt, at blockmirs indeholder en
sekvens, der kan binde til samme sekvens som en seed sekvens, og at blockmirs modulerer
seed interaktion.
beskrivelse af lna-modificerede oligonukleotider af a
m1. kan skønsmændene bekræfte, at de lna-modificerede oligonukleotider, der er beskrevet
og eksemplificeret i bilag 12,19 og 20, er lna-modificerede dna-oligonukleotider (alene
bestående af lna og dna), og at anvendelse af lna-modificerede dna oligonukleotider
ikke er (hverken implicit eller eksplicit) beskrevet eller foreslået i bilag 4 og 13-16?
m1) skønsmændene bekræfter, at de lna-modificerede oligonukleotider, der er beskrevet og
eksemplificeret i bilag 12,19 og 20, er lna-modificerede dna-oligonukleotider (alene
bestående af lna og dna).
derimod kan skønsmændene ikke bekræfte, at anvendelse af lna-modificerede dna
oligonukleotider ikke er (hverken implicit eller eksplicit) beskrevet eller foreslået i bilag 4 og
13-16, idet bilag 4, s 42, linie 21-28 beskriver blandinger af dna og rna enheder og
dernæst beskriver at rna enhederne kan være modificeret, for eksempel som lna enheder.
m2. kan skønsmændene bekræfte, at lna-modificerede dna oligonukleotider kortere end
microrna, som beskrevet og eksemplificeret i bilag 12,19 og 20, ikke er (hverken implicit
eller eksplicit) beskrevet eller foreslået i bilag 4-5 og 13-16?
                                              - 65 -
m2) skønsmændene bekræfter, at de lna-modificerede dna oligonukleotider, kortere end
microrna, der er beskrevet og eksemplificeret i bilag 12,19 og 20, er lna-modificerede
dna-oligonukleotider (alene bestående af lna og dna).
skønsmændene kan også bekræfte, at anvendelse af lna-modificerede dna oligonukleotider
kortere end microrna ikke er (hverken implicit eller eksplicit) beskrevet eller foreslået i bilag
4 og 13-16.
m3. kan skønsmændene bekræfte, at bilag 4-5 og 13-16 nævner oligonukleotider, der er
kortere end microrna og oligonukleotider, der indeholder lna, men at der – hvis der ses
bort fra beskrivelsen af fuldt lna modificerede oligonukleotider - ikke i bilag 13-16 og 4-5
er en eksplicit beskrivelse af oligonukleotider, der er kortere end microrna, og som samtidig
er lna modificeret?
m3) skønsmændene kan bekræfte, at bilag 4-5 og 13-16 nævner oligonukleotider, der er
kortere end microrna og oligonukleotider, der indeholder lna, men at der – når der ses
bort fra beskrivelsen af fuldt lna modificerede oligonukleotider - ikke i bilag 13-16 og 4-5 er
en eksplicit beskrivelse af oligonukleotider, der er kortere end microrna, og som samtidig er
lna modificeret.
m4. er det efter skønsmændenes mening naturligt, at bilag 4-5 og 13-16 ud fra det deri
beskrevne mål om at blokere microrna bindingssites vha. oligonukleotider - på trods af
manglende in vivo data og/eller manglende data i det hele taget - beskriver at
oligonukleotiderne modulerer seed interaktion, foreslår terapeutisk anvendelse og blandt flere
muligheder, foreslår at oligonukleotiderne kan indeholde lna og foreslår at
oligonukleotiderne kan være kortere end microrna?
m4) skønsmændene kan bekræfte, at det ikke er usædvanligt, at bilag 4-5 og 13-16 ud fra det
deri beskrevne mål om at blokere microrna bindingssites vha. oligonukleotider - på trods af
manglende in vivo data og/eller manglende data i det hele taget - beskriver at
oligonukleotiderne modulerer seed interaktion, foreslår terapeutisk anvendelse og blandt
flere muligheder, foreslår at oligonukleotiderne kan indeholde lna og foreslår at
oligonukleotiderne kan være kortere end microrna.
tillægsspørgsmål til spørgsmål 24-27
antisense mod mrna
n1. kan skønsmændene bekræfte, at oligonukleotiderne bilag 56 og 57 er designet til at
rekruttere rnase h for derved at mediere nedbrydning af target mrna, og at
oligonukleotiderne i bilag 56 og 57 således ikke kan være identiske med oligonukleotiderne i
bilag 13 og 14, ej heller i fald oligonukleotiderne i bilag 56 og 57 måtte binde til en seed
                                              - 66 -
match (antiseed) region i target mrna, da oligonukleotiderne i bilag 13 og 14 er designet til
netop ikke at rekruttere rnase h og har til formål at forhindre microrna binding til target
mrna for dermed at opregulere target mrna?
n1) skønsmændene kan bekræfte, at oligonukleotiderne, der er eksplicit beskrevet i bilag 56
og 57 er designet til at rekruttere rnase h for derved at mediere nedbrydning af target
mrna, og at oligonukleotiderne i bilag 56 og 57 således ikke kan være identiske med de
foretrukne oligonukleotider i bilag 13 og 14, ej heller i fald oligonukleotiderne i bilag 56 og
57 måtte binde til en seed match (antiseed) region i target mrna, da oligonukleotiderne i
bilag 13 og 14 er designet til netop ikke at rekruttere rnase h og har til formål at forhindre
microrna binding til target mrna for dermed at opregulere target mrna.
n2. kan skønsmændene bekræfte, at teknologierne i bilag 13 og 14 ikke generelt kan bruges
som et supplement til teknologierne beskrevet i bilag 56 og 57, da teknologierne i bilag 13 og
14 kræver tilstedeværelse af og kendskab til aktive microrna bindingssites i mrnaet samt
har modsat formål og effekt af teknologierne i bilag 56 og 57, nemlig opregulering i stedet for
nedregulering af target mrna?
n2) . skønsmændene kan bekræfte, at teknologierne i bilag 13 og 14 og i bilag 56 og 57, har
modsat formål og effekt, og kan derfor siges at komplementere hinanden.
sagsøgte 3’s supplerende skønsspørgsmål
31       kan skønsmændene i lyset af sagsøgers spørgsmål 1 a) og 2 a) bekræfte, at det
         designerede formål med santaris pharmas patent ansøgninger (bilag 12,19, 20 og nyt
         bilag 45) er at tilvejebringe terapeutiske aktive stoffer, der effektivt kan hæmme
         mikrorna, mens det designerede formål med a/querdenkers ansøgninger (bilag 4
         og 5) er at tilvejebringe terapeutiskeaktive stoffer, der effektivt kan hæmme
         interaktionen imellem mrna og mikrorna?
         31) skønsmændene kan bekræfte, at det designerede formål med santaris pharmas
         patent ansøgninger (bilag 12,19, 20 og nyt bilag 45) er at tilvejebringe terapeutiske
         aktive stoffer, der effektivt kan hæmme mikrorna,
         derimod mener skønsmændene, at det designerede formål med a/querdenkers
         ansøgninger (bilag 4 og 5) er at tilvejebringe terapeutiske aktive stoffer, der kan
         blokere mikrorna bindingssite på mrna, og dermed hindre mikrornas effekt på
         mrna.
32       såfremt spørgsmål 31 besvares bekræftende, spørges, med henvisning til sagsøgers
         spørgsmål 5, hvorvidt der i henholdsvis santaris pharmas patentansøgninger (bilag
         12, 19, 20 og nyt bilag 45) og a/querdenkers ansøgninger (bilag 4 og 5) er tale om to
         forskellige tekniske effekter, idet den første omhandler hæmning af mikrorna, og
                                              - 67 -
         dermed en række gener som mikrorna kan regulere, mens den anden omhandler
         hæmning af mrna på positioner, som er target for mikrorna, hvilket medfører en
         virkning på det specifikke gen, som mrna svarer til?
         32) skønsmændene kan bekræfte, at der i henholdsvis santaris pharmas
         patentansøgninger (bilag 12, 19, 20 og nyt bilag 45) og a/querdenkers ansøgninger
         (bilag 4 og 5) er tale om to forskellige tekniske effekter, idet den første omhandler
         hæmning af mikrorna, og dermed en række gener som mikrorna kan regulere,
         mens den anden omhandler hæmning af mrna på positioner, som er target for
         mikrorna, hvilket medfører en virkning på det specifikke gen, som mrna svarer til.
33       såfremt spørgsmål 32 besvares bekræftende, bedes skønsmændene udtale sig om,
         hvorvidt indholdet af santaris pharmas patentansøgninger wo 2004/069992 (bilag
         56) og wo 2004/069990 (bilag 57) samt isis pharmaceuticals patent 0618925 (bilag
         58) på nogen måde beskriver mikrorna effekter eller mikrorna inhibitor (f.eks.
         anti-mir) effekter?
         33) skønsmændene udtaler, at hverken santaris pharmas patentansøgninger wo
         2004/069992 (bilag 56) og wo 2004/069990 (bilag 57) eller isis pharmaceuticals
         patent 0618925 (bilag 58) på nogen måde beskriver mikrorna effekter eller
         mikrorna inhibitor (f.eks. anti-mir) effekter.
sagsøgtes supplerende skønsspørgsmål
b mod santaris pharma a/s
spørgsmål 12
den særligt patentsagkyndige skønsmand bedes bekræfte, at tilstedeværelse af en i
patentretlig forstand ”implicit” beskrivelse i ét enkelt dokument af en kombination af tekniske
træk fordrer, at kombinationen kan udledes direkte og utvetydigt af dokumentet.
12) den særligt patentsagkyndige skønsmand kan bekræfte, at tilstedeværelse af en i
patentretlig forstand ”implicit” beskrivelse i ét enkelt dokument af en kombination af tekniske
træk fordrer, at en fagmand direkte og utvetydigt kan udlede kombinationen af dokumentet.
spørgsmål 13
den særligt patentsagkyndige skønsmand bedes bekræfte, at det under europæisk og dansk
patentpraksis betragtes som en utilladelig udvidelse af en patentansøgnings omfang, hvis man
kombinerer selvstændige tekniske træk taget fra 2 eller flere lister af tekniske træk fra
patentbeskrivelsen, såfremt der ikke eksisterer en direkte og utvetydig henvisning til
kombinationen af trækkene.
                                             - 68 -
13) den særligt patentsagkyndige skønsmand bekræfter, at det under europæisk og dansk
patentpraksis betragtes som en utilladelig udvidelse af en patentansøgnings omfang, hvis man
kombinerer selvstændige tekniske træk taget fra 2 eller flere lister af tekniske træk fra
patentbeskrivelsen, såfremt der ikke eksisterer en direkte og utvetydig henvisning til
kombinationen af trækkene i tekst eller patentkrav.
spørgsmål 14
den særligt patentsagkyndige skønsmand bedes på baggrund af svarene på uddybende
spørgsmål 1 og 2 bekræfte, at i en situation, hvor patentlovenes øvrige betingelser er opfyldt,
er det i europa ikke muligt at opnå et gyldigt patent, der specificerer en kombination af
tekniske træk, hvis kombinationen af disse tekniske træk ikke kan udledes direkte og
utvetydigt af patentsøgningen som indleveret.
14) den særligt patentsagkyndige skønsmand oplyser, at i en situation, hvor patentlovenes
øvrige betingelser er opfyldt, er det i europa ikke muligt at opnå et gyldigt patent, hvor et
eller flere patentkrav explicit nævner en kombination af tekniske træk, hvis kombinationen af
disse tekniske træk ikke kan udledes direkte og utvetydigt af patentsøgningen som indleveret.
spørgsmål 15
den særligt patentsagkyndige skønsmand bedes bekræfte, at bilag m på side 29, linje 34,
nævner, at en række forskellige xmir’er med specifikke længder og sekvenser kan
syntetiseres som enten dna, rna, lna, ina eller blandede monomerer.
15) den særligt patentsagkyndige skønsmand bekræfter, at bilag m på side 29, linje 34,
nævner, at en række forskellige xmir’er med specifikke længder og sekvenser kan syntetiseres
som enten dna, rna, lna, ina eller blandede monomerer og henviser til, hvad der i øvrigt
er beskrevet i teksten.
spørgsmål 16
den særligt patentsagkyndige skønsmand bedes udtale sig om, hvorvidt man af teksten på
bilag m, side 29, linje 34 direkte og utvetydigt kan udlede, at enhver xmir med længde på
mindre end 12 eller 10 enheder skal/kan fremstilles som lna.
16) den særligt patentsagkyndige skønsmand bemærker, at teksten på bilag m, side 29, linje
34 beskriver, at de ovenfornævnte xmirs kan fremstilles som lna. ud fra det pågældende
afsnit er der ikke direkte og utvetydig beskrivelse af, at enhver xmir med længde på mindre
end 12 eller 10 enheder skal/kan fremstilles som lna.
spørgsmål 17
den særligt patentsagkyndige skønsmand bedes på baggrund af svaret på uddybende
spørgsmål 3-5 udtale sig om, hvorvidt der, såfremt patentlovens betingelser i øvrigt er opfyldt,
på basis af bilag m ville kunne opnås et gyldigt patentkrav indeholdende en teknisk
begrænsning, som modsvarer teksten i bilag n, side 15, linje 9-10 eller i bilag l, side 17, linje
                                                - 69 -
5-6. tilsvarende bedes skønsmændene udtale sig om, hvorvidt et sådant patentkrav, såfremt
patentlovens betingelser i øvrigt er opfyldt, ville være gyldigt, hvis det var udstedt på basis af
bilag n eller l.
17) den særligt patentsagkyndige skønsmand oplyser, at bilag m ikke indeholder en direkte
og utvetydig angivelse af sætningen ”hvis oligonukleotidet er mindre end 12 eller 10 enheder
lang, kan det bestå udelukkende af lna enheder” (afsnit i bilag n, side 15, linje 9-10 eller i
bilag l, side 17, linje 5-6), men alene viser eksempler på oligonukleotider, som er mindre end
12 eller 10 enheder lang og som udelukkende består af lna enheder. der vil således ikke
kunne opnås et gyldigt patentkrav indeholdende sætningen ” hvis oligonukleotidet er mindre
end 12 eller 10 enheder lang, kan det bestå udelukkende af lna enheder” i bilag m. derimod
ville der, såfremt patentlovens betingelser i øvrigt er opfyldt, kunne opnås et gyldigt
patentkrav, hvis det var udstedt på basis af bilag n eller l.
spørgsmål 18
på baggrund af svaret på uddybende spørgsmål 6 bedes den særligt patentsagkyndige
skønsmand oplyse, hvorvidt tilstedeværelsen af teksten i bilag n, side 15, linje 9-10 eller i
bilag l, side 17, linje 5-6, efter hendes opfattelse – alt andet lige - giver mulighed for
opnåelse af en patentbeskyttelse, der ikke ville kunne opnås på basis af bilag m.
18) den særligt patentsagkyndige skønsmand oplyser, at tilstedeværelsen af teksten i bilag n,
side 15, linje 9-10 eller i bilag l, side 17, linje 5-6, efter hendes opfattelse – alt andet lige -
giver mulighed for opnåelse af en patentbeskyttelse, der ikke ville kunne opnås på basis af
bilag m.
spørgsmål 19
på baggrund af svaret på sagsøgtes spørgsmål 7 bedes skønsmændene bekræfte, at forsøg
foretaget på levende celler med et stof ofte udgør en del af den eksperimentelle underbygning
af stoffets fremtidige anvendelse som lægemiddel, fx i forbindelse med præklinisk arbejde
med en lægemiddelkandidat.
endvidere spørges, om det er korrekt, at in vitro forsøg på levende celler ofte anvendes som -
og tilfredsstiller patentmyndighedernes krav til - eksperimentel underbygning af et stofs
brugbarhed som lægemiddel?
19) skønsmændene bekræfter, at forsøg foretaget på levende celler med et stof ofte udgør en
del af den eksperimentelle underbygning af stoffets fremtidige anvendelse som lægemiddel, fx
i forbindelse med præklinisk arbejde med en lægemiddelkandidat.
endvidere bekræftes, at det er korrekt, at in vitro forsøg på levende celler ofte anvendes som -
og tilfredsstiller patentmyndighedernes krav til - eksperimentel underbygning af et stofs
brugbarhed som lægemiddel.
spørgsmål 20
                                             - 70 -
skønsmændene bede udtale sig om, hvorvidt det ofte forekommer, at der ved indlevering af
patentansøgninger på lægemidler endnu ikke er klinisk evidens for virkning (i mennesker)?
20) skønsmændene oplyser, at det ofte forekommer, at der ved indlevering af
patentansøgninger på lægemidler endnu ikke er klinisk evidens for virkning i mennesker.
spørgsmål 21
på baggrund af svaret på sagsøgtes spørgsmål 9, bedes skønsmændene bekræfte, at bilag aq
(childs et al. 2002) omhandler forsøg foretaget i et cellefrit system (jf. bilag aq, side 11091,
linje 12-19), som må siges at være væsensforskelligt fra den situation, der beskrives i bilag o,
hvor de lna-modificerede oligonukleotider testes i cellekulturer og derfor skal være i stand
til at trænge ind i celler.
21) skønsmændene kan bekræfte, at bilag aq omhandler forsøg foretaget i et cellefrit system,
hvorimod bilag o beskriver transfektion af lna i et cellulært system, og skønsmændene kan
derfor ikke bekræfte, at bilag o viser, at lna-modificerede oligonukleotider er i stand til at
trænge ind i celler.
sagsøgers supplerende spørgsmål
b mod santaris pharma a/s
sagsøger har følgende tillægsspørgsmål til sagsøgtes supplerende spørgsmål 12-21
     a. bilag o
spørgsmål a1:
kan skønsmændene bekræfte, at eksperimenterne i bilag o ikke viser at nøgne lna-
modificerede oligonukleotider er i stand til at trænge ind i celler, da de lna-modificerede
oligonukleotider i bilag o transfekteres ind i cellerne og at der altså i den henseende ikke er
væsensforskel mellem eksperimenterne i bilag o og bilag aq?
a1) skønsmændene kan bekræfte, at eksperimenterne i bilag o ikke viser, at at nøgne lna-
modificerede oligonukleotider er i stand til at trænge ind i celler, da de lna-modificerede
oligonukleotider i bilag o transfekteres ind i cellerne, hvorimod bilag aq arbejder med et
cellefrit system.
     b. opdatering af patentansøgninger
spørgsmål b1:
kan skønsmændene bekræfte, at det er normal praksis og/eller sædvanligt at man i løbet af en
patentansøgnings prioritetsår opdaterer ansøgningen med nye informationer som for eksempel
nye data, nye erkendelser, uddybninger og generaliseringer?
                                            - 71 -
b1) skønsmændene kan bekræfte, at det er normal praksis og/eller sædvanligt at man i løbet
af en patentansøgnings prioritetsår opdaterer ansøgningen med nye informationer som for
eksempel nye data, nye erkendelser, uddybninger og generaliseringer.
spørgsmål b2:
kan skønsmændene bekræfte, at sådanne opdateringer som nævnt i spørgsmål b1 normalt vil
muliggøre en patentbeskyttelse og/eller udfærdigelse af patentkrav, der ikke ville kunne opnås
på basis af den oprindelige patentansøgning?
b2) skønsmændene kan bekræfte, at sådanne opdateringer som nævnt i spørgsmål b1 kan
muliggøre en patentbeskyttelse og/eller udfærdigelse af patentkrav, der ikke ville kunne opnås
på basis af den oprindelige patentansøgning
    c. opdatering af bilag m til bilag n
spørgsmål c1:
kan skønsmændene bekræfte, at teksten på side 15, line 9-10 i bilag n er en blandt mange
ændringer/opdateringer i forhold til bilag m og at der blandt andet er tilføjet nye eksempler?
c1) skønsmændene kan bekræfte, at teksten på side 15, line 9-10 i bilag n er en blandt mange
ændringer/opdateringer i forhold til bilag m og at der for eksempel er tilføjet nye eksempler.
spørgsmål c2:
kan skønsmændene bekræfte, at wo2008/151639 (bilag l) kræver prioritet fra bl.a. bilag m
og n, men at der i wo2008/151639 ikke er udformet patentkrav baseret på teksten på side 15,
line 9-10 i bilag n?
c2) skønsmændene kan bekræfte, at wo2008/151639 (bilag l) kræver prioritet fra bl.a. bilag
m og n, men at der i wo2008/151639 ikke er udformet patentkrav baseret på teksten på side
15, line 9-10 i bilag n.
spørgsmål c3:
kan skønsmændene bekræfte, at information svarende til teksten på side 15, linje 9-10 i bilag
n kunne/burde have været indført i wo2008/061537 (tm bilag 4), herunder i kravene,
såfremt informationen havde været anset som værende særlig vigtig.
c3) skønsmændene kan bekræfte, at information svarende til teksten på side 15, linje 9-10 i
bilag n kunne have været indført i wo2008/061537 (tm bilag 4), herunder i kravene.
derimod er skønsmændene ikke enige i, at informationen burde have været indført, idet der
kan være mange overvejelser om hvilke træk, der medtages i en patentansøgning.
                                              - 72 -
spørgsmål c4
kan skønsmændene bekræfte, at et patentkrav baseret på teksten på side 15, line 9-10 i bilag
n vil favne fuldt lna modificerede oligonukleotider på hhv. 8 og 11 nukleotider som
beskrevet på side 29 i bilag m (og tilsvarende information i tm-bilag 13 (pa200601543)) og
at et patentkrav baseret på teksten på side 15, line 9-10 i bilag n i patentmæssig forstand
derfor ikke er nyt i forhold til beskrivelsen af fuldt lna modificerede oligonukleotider på
hhv. 8 og 11 nukleotider i bilag m, men derimod nærliggende?
c4) skønsmændene kan bekræfte, at et patentkrav baseret på teksten på side 15, linie 9-10 i
bilag n vil dække fuldt lna modificerede oligonukleotider på hhv. 8 og 11 nukleotider som
beskrevet på side 29 i bilag m (og tilsvarende information i tm-bilag 13 (pa200601543)). et
patentkrav baseret på den generelle beskrivelse i teksten på side 15, line 9-10 i bilag n ville, i
patentmæssig forstand, derfor ikke være nyt i forhold til beskrivelsen af fuldt lna
modificerede oligonukleotider på hhv. 8 og 11 nukleotider i bilag m. derudover ville det også
være nærliggende.”
forklaringer
b har forklaret:
ad hendes uddannelses- og erhvervsmæssige baggrund:
i 2004 blev hun direkte efter sit speciale ansat som ph.d. hos professor henrik dietzel, sdu,
hvor hun arbejdede med brystcancer. hun havde i begyndelsen ikke det store grundlag for at
bedømme projektet, og hun fandt ud af, at hun var mere interesseret i microrna, hvortil
kom, at hun og henrik dietzel rent fagligt ikke var enige. a arbejdede på det tidspunkt i
københavn. efter sin barsel i 2005 flyttede familien til linhamn i sverige. hun talte i den
forbindelse med henrik dietzel om at få overført sin ph.d. til ku, men det kunne ikke lade sig
gøre. hun afbrød derfor sin ph.d. og sagde op i slutningen af juli 2005. hun søgte arbejde på
panum i marts 2006 og blev pr. 1. august 2005 ansat som forskningsassistent. jan stenmark
var også ansat på panum. sakari kauppinen var hendes chef. hendes assistent blev ansat til at
lave noget lidt robotagtigt arbejde på et projekt, som ku lavede i samarbejde med santaris. i
begyndelsen af forløbet var hun ikke i kontakt med santaris, og der går et stykke tid, før hun
bliver præsenteret for dem.
ad lundkonferencen i 2006::
a havde tidligere haft eget firma og fået godkendt flere patenter, som han gerne ville sælge. i
september 2006 deltog han som repræsentant for p&v i en konference i lund, hvor han
                                             - 73 -
samtidig håbede på, at han kunne få lejlighed til at præsentere sine patenter for eventuelle
interesserede købere. konferencen handlede om microrna. a fik på konferencen talt med en
masse bl.a. markus stoffel, der er hovedforfatter til en artikel om mir122a. konferencen i
lund satte nogle tanker i gang hos a vedrørende blockmir, og der gik ikke langt tid, før han
begyndte at skrive på patentansøgningen.
ad hendes arbejde på panum:
hendes arbejde på panum var ikke så udfordrende, og hun ville gerne lave sit eget projekt,
hvilket sakari kauppinen godkendte. hun ville prøve at erstatte microrna de steder, hvor de
mangler. hun lavede en projektbeskrivelse og overvejede at arbejde sammen med
jesper wengel, der er hendes nuværende arbejdsgiver. det er det projekt og
projektbeskrivelsen, hun omtaler i mail af 9. oktober 2006. sakari kauppinen, jan stenvang
og hun selv underskrev projektbeskrivelsen. hun var i tvivl om, hvorvidt mimics og designet
af dem kunne patenteres, så det spurgte hun a om. hun var på dette tidspunkt ansat på panum
og havde ingen relationer til santaris. joacim elmén arbejdede på santaris, men da der ikke
var lavet en hemmeligholdelsesaftale med ham, sendte hun ikke projektbeskrivelsen til ham.
              hun arbejdede indgående med mir-21 på panum inden sin ansættelse på
santaris. mailen af 1. november 2006 vedrører det første, hun lavede i relation til mir-21.
hun fandt ud af, at mir-21 er meget opreguleret i hjerteceller. denne viden var ikke publiceret
på dette tidspunkt, men det blev den efterfølgende. på trods af publiceringen arbejdede hun
videre på det, idet de brugte nogle andre modeller og derfor håbede, at de kunne opnå endnu
mere. i forbindelse med hendes projekt skulle der syntetiseres nogle rna´er, og det er
ribotask specialiseret i. hun skrev derfor en mail den 1. november 2006 til jesper wengel,
men han syntes, at hun bare skulle købe oligoerne hos lena. dette samarbejde begyndte,
mens hun var på panum og fortsatte, da hun blev ansat hos santaris.
ad hendes ph.d. hos santaris:
sakari kauppinen talte med santaris om, at hendes projekt var godt, og santaris slog projektet
op som en erhvervs-ph.d. i første omgang fik hun ikke tilbudt ph.d´en, men det endte med, at
det blev hende. hun skrev projektbeskrivelsen og sendte den til sakari kauppinen. hun gav
samtidig udtryk for, at hun havde drøftet den med a, og både sakari kauppinen og jan
stenvang vidste, at hun tidligere havde brugt a som rådgiver. projektet blev efterfølgende
godkendt.
                                              - 74 -
               allerede i november 2006 havde a indsendt en patentansøgning vedrørende
blockmir. i begyndelsen af sin ansættelse hos santaris var hun fortsat på panum for at gøre
sine arbejder færdig, så hun begyndte reelt først hos santaris i maj 2007. hun ønskede fra
begyndelse af, at santaris skulle vide, at a havde søgt om patenter, og hvad de handlede om.
den 15. maj 2007 indkaldte hun derfor til møde den 21. maj 2007 i micro-rna-gruppen.
sakari kauppinen var i mellemtiden blevet ansat på santaris. der var 4 punkter på
dagsordenen – 2. punkt var ”ny metode”, hvor hun ville fortælle om as metode. på mødet den
21. maj fortalte hun om as metode og om blockmir og overordnet om hans ansøgning. hun
har aldrig læst hele hans ansøgning. joacim elmén og jan stenvang tvivlede på metoden. hun
var overbevist om, at alle kunne se forskellen mellem santaris’ metode og as metode. de
blev enige om, at det ville hensigtsmæssigt at teste metoden i forbindelse med hendes projekt,
og at a skulle være med til at designe, hvordan oligoerne skulle se ud.
               den 21. maj 2007 sendte a hende en artikel, der beskriver blockmir med lna
samt metoden, som hun arbejdede med. artiklen sendte hun videre til jan stenvang, sakari
kauppinen og joacim elmén. dette understøttede, at tiden var ”moden” til at opfinde og
offentliggøre blockmir-princippet. dette fremgår også af mail af 3. september 2007, hvori hun
fortæller jan stenvang, at det er offentliggjort.
ad susanna obad:
susanna obad blev ansat den 1. juni 2007 og skulle arbejde med micromir. de blev hurtigt
gode venner. hun vidste, hvad susanna arbejdede med, men hun har aldrig taget noget fra
hendes præsentationer.
               efter sin ansættelse hos santaris brugte hun fortsat a som faglig sparringpartner
og drøftede generel videnskab og metoder med ham, hvilket hun aldrig har lagt skjul på, men
hun fortalte ikke, at susanna obad arbejdede med mir-2, eller hvad andre hos santaris
arbejdede med. hun kunne aldrig finde på at afsløre sekvenser, mønstret på den specifikke
måde og inkubationstider. de gjorde meget ud af at vidensdele hos santaris. sakari
kauppinen videresendte f.eks. i mail af 25. april 2008 de offentliggjorte forsøgsresultater.
sakari kauppinen sendte sådanne mails mindst en gang om måneden. hun har også
videresendt publicerede artikler til a, men der har aldrig været tale om erhvervshem-
meligheder. kommercielle firmasamarbejder og resultater fortalte man ikke om, før der forelå
en pressemeddelelse, men hun har aldrig haft indtryk af, at et akademisk samarbejde skulle
holdes hemmeligt, på nær én gang.
                                              - 75 -
                i august/september 2007 lykkedes susanna obads forsøg med de helt korte
oligoer. hun var glad på hendes vegne og syntes, at det var spændende. det var klart for
enhver, at de ikke måtte tale med nogen om det, og det blev også præciseret. hun fortalte det
ikke til a og ville heller ikke have gjort det, selvom de ikke var blevet mindet om det. det var
uden tvivl noget stort.
                hun er ikke længere veninde med susanna obad. på grund af denne sag brød
hun for susanna obads skyld kontakten, og hun har ikke talt med hende siden.
ad review-møder:
hos santaris holdt de review-møder hvert kvartal som en opsamling på kvartalet. i
reviewmøderne i hendes afdeling deltog hele ledelsen og microrna-gruppen. de talte om
resultater, som man evt. ville patentere, eller projekter, som skulle lukkes ned. man kunne
godt deltage i andre afdelingers review møder, men hun har kun deltaget med sin egen
gruppe, henholdsvis juni 2007 og den 29. november 2007. fra disse møder vidste hun i
oktober 2007, hvor langt santaris var i forhold til microrna arbejdet. selvom hun kendte til
de andres resultater, fortalte hun det ikke videre til a.
       til review-mødet den 29. november 2007 blev hun bedt om at præsentere de foreløbige
resultater vedrørende rna-micromimics – de dobbeltstrengede. hun var glad og stolt over og
fortalte det til a i mail af 8. november 2007. det kunne hun ikke se var et problem. på mødet
præsenterede hun resultaterne og viste artiklen, og henrik ørum spurgte undervejs, om
micromimics kunne laves som enkeltstrengede. hun svarede, at hun troede, at det så ville
komme til at virke som en blockmir i stedet for. henrik ørum spurgte, om santaris havde det
patent, og hun fortalte, at det havde a. et par dage efter mødet kom henrik ørum ind på
hendes kontor og spurgte til blockmir-princippet, og hun ”tegnede og fortalte”. sakari
kauppinen var også til stede. han bad hende ringe til a for at få ham til at tage kontakt til
troels koch og henrik frydenlund på berlin-konferencen.
                de holdt også afdelingsmøder i microrna-gruppen, hvor de talte om, hvad der
var sket siden sidst. hvis man var fraværende til møderne, kunne man spørge de andre om,
hvad der var sket.
ad hendes barsel:
i begyndelsen af november 2007 blev hun gravid med deres 2. barn, men hun ventede med at
fortælle det til efter de første 3 måneder. sakari kauppinen gjorde hende opmærksom på, at
                                               - 76 -
hun ikke kunne få løn fra santaris, mens hun er på barsel, da hun kun var ansat tidsbegrænset.
hun blev meget skuffet over, at hun skulle være stillet dårligere, end hvis hun havde været
ph.d.-studerende på universitetet. sakari kauppinen gav endvidere udtryk for, at hun ikke
havde tid til at være på barsel, når hun var erhvervs-ph.d. hun havde på fornemmelsen, at han
syntes, at det var irriterende, at hun skulle på barsel. fra dette tidspunkt følte hun sig mobbet
af ham.
ad a og santaris:
i midten af november 2007 gav sakari kauppinen på et afdelingsmøde udtryk for, at det var
hans opfattelse, at exiqon havde patenterne vedrørende blockmir. derfor skrev hun til a i
mail af 12. november 2007, at han skal kontakte santaris om sine patenter. på et tidspunkt fik
hun en mavefornemmelse af, at santaris ville teste as metode uden om hende og a, hvilket
hun fortalte a i mail af 3. april 2008.
       i slutningen af december 2007 stiftede a et virtuelt firma, stealth, hvilket også blev
offentliggjort i en pressemeddelelse. det gav pludselig nogle problemer for hende på santaris,
hvilket fremgår af mails af 8. januar 2008. efter juleferien kom sakari kauppinen ind til
hende og sagde, at det ikke var smart, at a havde et konkurrerende firma, og at de var nødt til
at tale om det, og at han ville tale med ledelsen. det blev hun ked af. hun troede ikke, at
sakari kauppinen på dette tidspunkt vidste, at a var i kontakt med ledelsen. sakari
kauppinen kom ikke med en tilbagemelding fra ledelsen, så hun spurgte selv til det. sakari
kauppinen sagde, at han havde talt med ledelsen, og at det ikke var et problem, da der var tale
om en helt anden teknologi.
       hun er ikke bekendt med, at ledelsen i nov./dec. 2007 havde en samtale med sakari
kauppinen omkring tavshedspligt. en dag i laboratoriet arbejdede markus heidenblad og hun
med et eller andet, som hun sagde, at hun ville tale med a om. det mente markus heidenblad
ikke, at hun kunne, men hun kunne ikke selv se et problem i det. han syntes generelt, at as
firma var et problem. han kendte allerede da til as opfindelser. på dette tidspunkt var hun ked
af at være på santaris. mobberiet fra sakari kauppinen ophørte pludselig igen inden keystone
mødet, og markus heidenblad har efterfølgende fortalt, at han havde påtalt det overfor sakari
kauppinen.
 ad keystone mødet:
                                                  - 77 -
på keystone mødet i marts 2008 deltog alle fra microrna gruppen. a deltog også. dette var
arrangeret hjemmefra. alle, også a, rejste, boede og spiste sammen, men en enkelt aften var
a ikke med, fordi de skulle tale med eventuelle samarbejdspartnere. en af de andre aftener
afslørede sakari kauppinen, at santaris skulle samarbejde med merck.
ad barsel og opsigelse/bortvisning:
da hun den 8. maj 2008 gik på barsel, havde hun det ikke særlig godt. hun var træt af det hele
og glædede sig bare til at komme på barsel. i tiden op til den 8. maj var hun mere og mere
blevet ignoreret af sakari kauppinen. efter at hun var gået på barsel, var hun 3 gange
efterfølgende på santaris, inden hun blev bortvist. alle blev bedt om at møde den 6.
november 2008, og hun var på det tidspunkt klar over, at nogle skulle opsiges. hun mødte op
og blev kaldt ind på sakari kauppinens kontor, hvor han fortalte hende, at hun blev opsagt.
det kom bag på hende, fordi hun kom med penge og var under uddannelse. mødet tog ca. 10
min.
                efterfølgende skrev hun en mail til sakari kauppinen og bad ham om en
udtalelse, så hun kunne finde et nyt sted, hvor hun kunne fortsætte sin ph.d. hun forestillede
sig, at hun måske kunne fortsætte hos exiqon. sakari svarede hende i mail af 8. november
2008, men hun vidste ikke, om hun troede på ham. hun kontaktede dansk magisterforening
og forklarede dem hendes situation. hun følte sig stukket i ryggen og var ikke meget for, at
sakari kauppinen skulle fortsætte som hendes hovedvejleder, og hun ville derfor gerne holde
alle døre åbne med henblik på at komme videre.
       santaris og hun blev enige om en aftale, hvorefter hun skulle have udleveret oligoer,
kloninger/plasmider som hun selv havde fremstillet, rna-oprensninger og aktive
celleekstrakter og hendes laptop og lab-protokol. til gengæld ville santaris ikke betale
støttepengene tilbage, og hun skulle afstå for at gøre krav gældende for opsigelse under
barsel. det vigtigste for hende var, at hun kunne komme videre med sin ph.d. lige pludselig
gik alt i stå, og intet blev frigivet, og til sidst kontaktede hun i januar 2009 en advokat. den
27. januar opdagede hun, at hun ikke havde fået løn, men troede, at det var en fejl. hun
ringede til jan stenvang, der også var opsagt, og spurgte, om han havde fået løn, det havde
han. hun skrev en mail til santaris for at høre, hvorfor hun ikke havde fået løn. hendes mail
var blevet videresendt til bolette wildt, som bad hende komme til en samtale hos santaris.
hun drøftede det med sin advokat, der samme dag sendte et brev til bolette wildt. af bolette
wildts svar af 30. januar 2009 til hendes advokat fremgik, at santaris havde åbnet hendes
                                               - 78 -
mail-box og læst hendes private mails, og at santaris var af den opfattelse, at hun havde
overtrådt sin loyalitetsforpligtelse. bolette wildt havde vedhæftet flere af de pågældende
mails.
               lige inden mødet den 2. februar 2009 ringede a og sagde, at hun ikke skulle
tage det møde, da han netop havde talt med p&v og fundet ud af, at santaris havde kontaktet
p&v. hun fortalte det til sin advokat, der fortsat mente, at de skulle tage mødet. i mødet
deltog bolette wildt, advokat finn schwarz, maja bojko, hun selv og hendes advokat. hun
blev konfronteret med de mails, som santaris mente udgjorde en overtrædelse af hendes
loyalitetsforpligtelse. hun forklarede, at hun ikke selv mente at have videregivet
erhvervshemmeligheder. hun spurgte, hvorfor santaris ikke før havde sagt noget om, at de
syntes, at as patenter var et problem. santaris truede med retssag og ville have overdraget as
ansøgninger. mødet endte med, at advokat finn schwarz sagde, at han umiddelbart ikke
mente, at santaris havde så meget på hende, men at de ville tænke over det. hendes advokat
gjorde opmærksom på, at en evt. bortvisning skulle ske straks, hvis de agtede at gøre dette.
hun fik indtryk af, at der ikke var grundlag for at bortvise hende og blev derfor meget
overrasket over indholdet af brevet af 4. februar 2009.
ad mails som baggrund for bortvisningen:
       mail af 12. november 2007: hun havde tidligere fortalt sakari kauppinen om as
opfindelse, men efter et møde en dag sagde hani, at han mente, at exiqon havde patenterne
vedrørende blockmir, og at de derfor sagtens kunne bruges på santaris. hun blev irriteret og
sagde til a, at hun syntes, at han skulle tale med troels koch og henrik ørum. når der i
mails ”subjekt”- felt står ”vedrørende telefoner og kamera”, er det, fordi hun havde taget en
tidligere mail fra a og svaret tilbage på den.
       mails af 25. januar 2008: hun arbejdede ikke på susanna obads projekt. susanna obad
arbejdede med antimir og micromir, der binder på micro-rna. hun og a havde diskuteret
nukleotid analoger, og hun havde på et gruppemøde foreslået, om lna kunne indgå i
projektet. hun ville godt undersøge, om det virkede, men det syntes sakari kauppinen ikke
var en god idé. hun besluttede sig for at gøre det alligevel og bestilte 3 oligoer. hun
designede, hvordan oligoerne skulle se ud, og bestilte dem hos ribotask sammen med nogle
andre ting. både bestillingen og den efterfølgende faktura er blevet godkendt af sakari
kauppinen. oligoerne koster et par tusind pr. stk. hun kunne have bestilt og betalt dem af
midlerne fra sit eget forskningsprojekt. hendes oligoer binder ikke til den færdige oligo, men
                                               - 79 -
på en anden plads. hun brugte endvidere mir21, der er et nemt microrna at arbejde med.
hun lavede eksperimenterne og fortalte om dem på et møde, hvor bl.a. sakari kauppinen og
markus heidenblad deltog. sakari kauppinen sagde efterfølgende til hende, at det var meget
ukollegialt, at hun havde lavet forsøgene på mir21, og at hun skulle tale med susanna obad
om det. bagefter undskyldte hun det over for susanna obad, men susanna syntes ikke, at det
var et problem. efterfølgende aftalte de, at hun skulle gå videre med arbejdet, så de
efterfølgende bestillinger af oligoer blev godkendt af sakari kauppinen. hun kunne godt have
lavet forsøgene på ku bortset fra, at de ikke havde de tekniske faciliteter til det. hun sendte
sine resultater til a, som hun fortsat brugte til sparring.
       mails af henholdsvis 25. februar og 27. februar 2008: erik n. olson [en amerikansk
professor] var en af santaris´ samarbejdspartnere, som man var stolt af, og som også fremgik
af flere årsrapporter. susanna obad talte på et tidspunkt om olson og hans gode resultater. i
den forbindelse fortalte hun susanna obad, at hun havde hørt fra a, at olson var ved at starte
et firma, og at de måske derfor skulle passe på. susanna obad spurgte, hvor hun vidste det
fra, og hun lovede at spørge a. hun gjorde det for at hjælpe santaris.
       mail af 12. marts 2008: udtrykket ”echelon is….” er en intern joke mellem hende og
a, der refererer til en tidligere flere år gammel privat mail. ”den anden linje” refererer ikke til
noget bestemt, men blot at det kunne de tale om derhjemme.
       mails af 3. april 2008: på det tidspunkt var hun frustreret over en masse ting. de havde
haft et gruppemøde, hvor hun havde gjort opmærksom på, at regulus var indehaver af
patentet til santaris´ største konkurrent, sarnow – patentet, og hun havde spurgt sakari
kauppinen, om de havde et problem med det. det mente sakari kauppinen ikke, men det
skabte en mærkelig stemning. på et tidspunkt fik hun en mavefornemmelse af, at sakari
kauppinen ville teste as patent uden at fortælle det til dem. hun var ked af at være hos
santaris og ønskede bare, at a kunne skaffe penge til firmaet, så alt kunne blive godt. men det
var ikke realistisk, for der var ingen penge.
ad øvrige mails:
       mail af 30. april 2008: bartel var med på keystone-konferencen, hvor han præsenterede
et fint arbejde og en gigantisk undersøgelse af targets. da hun også var interesseret i det, læste
hun det. i bartels patent dukker der pludselig noget op om blockmir, som kunne have
interesse for a, hvorfor hun gjorde ham opmærksom på det. a reagerede ikke voldsomt på
det, da han vist havde set det før. patentet er omtalt i en publiceret artikel.
                                               - 80 -
       mails af 5., 8. og 15. november 2007 og 4., 5. og 12. marts 2008:
på keystone- konference mødte hun thomas thum, der er kardiolog og arbejder med antimir
i hjertet i samarbejde med regulus. i slutningen af september 2007 mødte hun ham igen i
cambridge. thomas thum arbejder med antagomir, antimir og mir21, og hun spurgte ham
derfor, om han ikke vil teste santaris´ antimir, hvilket han gerne ville. de blev enige om, at
han skulle ”spille med åbne kort” i forhold til sit samarbejde med regulus. samarbejdet blev
ikke til noget, og da hun fratrådte hos santaris, havde hun ikke kendskab til noget samarbejde
med ham.
               mail af 23. januar 2008: sakari kauppinen havde fået optaget en artikel,
primatartiklen, i nature, hvilket hun syntes var flot, og det fortalte hun til a. det var offentligt
kendt, og a vidste det godt, for det var blevet offentliggjort i en pressemeddelelse.
               mail af 5. februar 2008: hun ville gerne have haft sin påbegyndte ph.d. til at
omhandle mcrorna i brystcancer. hun fortalte derfor a, at sakari kauppinen endelig ”havde
set lyset”. hun spurgte sakari kauppinen om reglerne om tavshedspligt. han sagde, at hun
ikke måtte videregive resultater og data til a.
mailadresser og computer:
hun havde en ku mail og en santaris-mail. mailadressen cu@hysciter.com fik hun først efter
sin bortvisning. hendes mailkonto hos santaris var blevet lukket i forbindelse med hendes
bortvisning.
       hun er stadig i besiddelse af computeren. de andre hos santaris havde en hp computer,
men sakari kauppinen og hun havde en dell. det var meningen, at hele afdelingen skulle
have haft en computer, men der var ikke bestilt en til hende. sakari kauppinen og hun bestilte
en dell, efter hun var tiltrådt. i hendes forskermidler var afsat penge til at købe en computer.
computeren blev leveret til santaris, men licenserne står formentlig i hendes navn. hun
opfattede det som sin computer, som hun kunne bruge privat, hvilket hun også gjorde. da hun
halvdelen af tiden skulle arbejde på ku, var det vigtigt, at hun kunne tage computeren med
sig. hun har ingen kvittering på computeren.
a har forklaret:
ad sin erhvervsmæssige baggrund:
                                              - 81 -
han begyndte på sdu i 1992, hvor han arbejdede med anti-sense teknologi og skrev
bachelorprojekt i dette område. senere fortsatte han som ph.d. - studerende, hvor han først
arbejdede med én type rna, men skiftede til et andet rna.
       mens han skrev sin ph.d., startede han i et biotekfirma i odense. han blev medopfinder
på en patentansøgning. idéen bag patentet var ikke hans, men han blev bedt om at finde ud af,
hvordan det fungerede. firmaet flyttede til københavn, og han sagde derfor op og gjorde sin
ph.d. færdig. han gjorde i den forbindelse en opfindelse, som baserer sig på oligo biblioteker.
han fortsatte med at arbejde med at finde nye lægemidler, men på et tidspunkt løb han tør for
penge og var lige ved at gå tilbage til universitetet, men så fik han en chance for at komme til
p&v.
ad b-sagen:
han mødte b i 1998, hvor han var hendes lærer. da hun beggyndte hos santaris, talte de om
hendes projekt, men det var klart, at det i øvrigt ikke var noget, man talte om i detaljer. de
drøftede overordnede og generelle principper, men b fortalte ikke om sine kollegers arbejde,
heller ikke susanne obads arbejde. han har hverken modtaget eller brugt fortrolige
oplysninger fra santaris, som er modtaget fra b.
                han kender jan stenvang fra studiet, og begge har arbejdet med sense
princippet, men han har ikke talt med ham i mange år. han har været sammen med bs
kolleger til firmafester og private sammenkomster både hos dem og hos sig selv. på keystone
var han til stede på hotelværelset under den omtalte præsentation, og på det tidspunkt kendte
alle til hans opfindelse.
                i 2007/2008 betragtede han sig ikke som konkurrent til santaris, idet han bl.a.
ikke havde et firma. han havde gjort sin opfindelse, men han vidste ikke, om det virkede. han
ventede på, at videnskaben ville vise, at hans opfindelse kunne bruges. han anså santaris som
potentiel samarbejdspartner, der eventuelt ville være interesseret i at købe hans patent.
       på mødet i berlin var det planlagt, at han skulle kontakte santaris. han havde et møde
med troels koch og henrik frydenlund. mødet varede ca. ½-1 time, hvor de talte om hans
opfindelse. de syntes, det lød smart, men de havde også visse forbehold. frydenlund forstod
grundidéen i opfindelsen, men ikke nødvendigvis konsekvenserne. han er helt sikker på, at
han omtalte hcv. da han kom hjem, sendte han den 13. december 2007 en opfølgningsmail,
der samtidig var en invitation til et samarbejde. han havde ikke problemer med at dele sine
tanker med santaris. troels koch bad i mail af 3. jan 2008 ham om at fremsende de
                                               - 82 -
offentliggjorte patenter inden mødet. han svarede senere samme dag, at de ikke var publiceret
og foreslog en hemmeligholdelsesaftale. det planlagte møde blev dog aflyst, og han fik ikke
selv fulgt op på det, men han havde heller ikke travlt med at komme videre med det.
       i mailen af 25. januar 2008 beskrev b nogle eksperimenter og fortalte, at hun havde
lavet nogle fejl. han vidste ikke præcist, hvad hun lavede og tænkte ikke nærmere over det.
på et tidspunkt opdagede han, at eric n. olsson havde startet et firma og fortalte det til b, der
fortalte det til sine kolleger.
       han husker ikke situationen i forhold til mailen af 12. marts 2008, hvor ”echelon”
omtales, men har nok bare tænkt, at det kunne de snakke om, når de kom hjem.
       når han i sin mail af 3. april 2008 skrev ”har du tid til at tale i telefon?”, var det, fordi
han vidste, at b havde det dårligt, og han ville hellere tale med hende i telefonen end at
skrive.
       han blev på et tidspunkt i januar/februar 2009 ringet op af kim hesche, der fortalte, at
santaris var ude på at knuse ham og var ude efter hans patenter. han ringede til b og fortalte
det, da hun var på vej til møde med santaris.
       på mødet den 19. februar 2009 deltog maja bojko, niels abrahamsen, bolette wildt og
han selv. han troede, at de skulle drøfte forlig, men på mødet blev han hurtigt klar over, at
santaris mente, at han havde stjålet deres opfindelse og derfor ville have hans patent. santaris
havde fokus på de helt korte længder og kunne ikke forstå, at han kunne skrive noget om det.
for at undgå et retssag tilbød han dem, at de kunne få licens.
       mailen af 19. februar 2008 11:52 om at kontakte regulus skal forstås på den måde, at
hvis han solgte sit patent, så ville b også få noget ud af det, fordi pengene fra salget vil gå ind
i deres fælles økonomi. derfor skriver han ”vi”.
ad a-sagen:
ad hans tid hos p&v:
han begyndte hos p&v i en art mesterlære og havde ingen viden om patentområdet. han blev
oplært og var igennem to interne eksamener, før han kunne få sagsansvar. derudover fulgte
han forskellige interne og eksterne kurser og læste patentlitteratur under transporten frem og
tilbage til arbejdet. i begyndelsen fulgte han nicka kirstein og senere kim wagner, men han
havde intet at gøre med henrik skødt. han blev på kurserne orienteret ikke om patentetiske
regler. han vidste ikke, at han ikke måtte indlevere egne patentansøgninger. det var der
                                              - 83 -
ingen, der havde fortalt ham, men det var indlysende, at han selvfølgelig ikke måtte bruge
erhvervshemmeligheder, som han var blevet gjort bekendt med gennem sit arbejde hos p&v.
i bakspejlet kan han dog godt se, at indleveringen af egne ansøgninger kunne være et
problem.
       han lavede mest patentansøgninger for universiteter, og det var typisk ikke ham, der
havde kontakten til firma kunder. han udførte det hårde arbejde, men havde ikke det
overordnede ansvar. han var også med til at arbejde på en patentansøgning for santaris
vedrørende antimir. han havde ikke arbejdet på andre lignende patenter, men han havde flere
steder nævnt antimir i arbejdet med andre patenter.
       hans opgave på santaris´ patentansøgning fremgår af mails fra joacim elmén og maja
bojko til henrik skjødt. han skulle opdatere santaris prioritetsansøgning, bilag 12, og lægge
deres eksperimentelle data og figurer ind i den allerede udarbejdede patentansøgning samt
efter instrukser tilføje nogle ekstra krav. det skulle bare sættes ind i teksten, og han lavede
ikke om på teksten. inden dette arbejde havde han hjulpet med en indsigelsessag for santaris,
hvor kim wagner var den sagsansvarlige. han havde ikke selv kontakt til santaris, men han
har deltaget i et enkelt møde. han var med på sagen for at lære noget, og han var bare med på
sidelinjen. hvis man læser santaris´ ansøgning, bilag 12, skal man læse den meget nøje, før
man finder ud af, hvad det egentlig er, santaris tror at have opfundet. han sagde ikke på noget
tidspunkt til p&v, at han ikke burde arbejde på opgaver for santaris. på dette tidspunkt var
han sikker på, at det var hans opfindelse, og han kunne derfor ikke se, at det kunne være et
problem. han var bekendt med santaris´ forretningsområde, og han havde i lang tid kendt til,
at santaris var interesseret i gabmir, men han vidste ikke, om de også havde interesse i
blockmir. han var ikke ansat til at lave opfindelser for santaris, og det ville ikke have været
naturligt for ham at skrive sin opfindelse ind i santaris´ ansøgning. den kunne godt være
skrevet ind i selve beskrivelsen, men han mener ikke, at man ville have fået et patent ud af
det. selvom han havde haft kendskab til bartel patentet ved opdateringen af ansøgningen,
ville det ikke have været relevant at indføje den viden, da det ikke vedrører det samme og
ikke knytter sig til santaris´ ansøgning. en indføjelse af bartel patentet ville ikke have
optimeret ansøgningen, og hvis bartel patentet skulle have været skrevet ind, skulle han have
skrevet alle mulige andet ind også. det afgørende for ham var, at opfindelsen var hans. når
man som agent arbejder på en sag, gør man alt, hvad man kan for at beskytte klientens
opfindelse og lave den bedste ansøgning. man ser også på den forretningsmæssige side af
patentet og eventuelt muligheden for at gøre patentets anvendelsesområde bredere, men man
                                             - 84 -
skal ikke tilføje nye opfindelser. på mødet den 7. februar 2007 oplyste han uopfordret, at han
havde indleveret patentansøgninger den 30. oktober 2006 på de pågældende opfindelser, men
han havde allerede før indleveringen af ansøgningerne og før mødet den 7. februar 2007
fortalt om patentindleveringen til peter horn møller og forklaret, at patentansøgningerne
omhandlede oligoer. han orienterede også denne, da han indleverede ansøgningerne. han
husker det, som om peter horn møller da havde travlt, så denne reagerede ikke på det. han
tænkte ikke på, at det kunne være i strid med hans ansættelsesvilkår, men derimod at det var
hans ret at ansøge om patent, da det var hans opfindelse. på mødet den 7. februar 2007 sagde
han ikke noget om, hvor han havde idéen fra, men han har helt sikkert sagt, at det var hans
egen opfindelse. de talte ikke særlig meget om substansen i opfindelsen, og han mener ikke,
at han sagde noget om indleveringen af de efterfølgende amerikanske patentansøgninger. på
mødet den 7. februar 2007 kom det bag på kim hesche, der reagerede stærkt omkring
princippet. han selv nåede ikke at sige så meget. p&v bad ikke om at se kopier af
ansøgningerne, og han gav dem heller ikke kopier. han blev på mødet præsenteret for
forskellige løsningsmuligheder, men han vidste ikke, hvordan han skulle forholde sig.
       efter mødet modtog han en skriftlig advarsel, hvor han på samme måde som på mødet
blev præsenteret for forskellige løsningsmuligheder. han accepterede advarslen, men opfyldte
ikke vilkårene, og stormen lagde sig. han var i øvrigt ikke bekendt med den i advarslen
anførte firmapolitik. den var han ikke blevet oplyst om, og han havde ikke fået den på skrift.
han spurgte b til råds, og de talte om det derhjemme. kort tid efter besluttede de, at han
måtte ophøre hos p&v. han indgav først sin opsigelse den 27. april 2007, for han havde ikke
travlt med at komme væk, da han havde ikke andet at lave, og p&v ville gerne beholde ham.
ingen hos p&v reagerede på hans opsigelse i form af indskrænkning i brug af systemer eller
lignende. hverken peter horn møller eller kim wagner talte om et specifikt
fratrædelsestidspunkt, men de vidste alle, at det ikke gik i det lange løb.
fratrædelsestidspunktet aftalte de senere. han fratrådte den 31. august 2007, men blev
efterfølgende ansat som konsulent med virkning fra den 6. november 2007. efter sin
fratræden havde han ikke adgang til p&vs systemer. de sendte opgaverne til ham, og han
arbejdede på dem hjemmefra. han husker ikke, om han havde opgaver for p&v i tiden fra sin
fratrædelse og til sin ansættelse som konsulent. da han fik advarslen, havde han ingen planer,
men han kunne godt se, at situationen ikke var holdbar i længden. han vidste på dette
tidspunkt ikke, om blockmir-princippet virkede, og om hans ansøgning var den første på
                                               - 85 -
området. han ventede på, at nogen ville påvise, at det virkede, og at det kunne bruges til
noget. han havde heller ingen planer, da han sagde op.
hvordan han kom frem til sin opfindelse:
inden han gjorde sin opfindelse, var han på konferencen i lund i september 2006, hvor der
blev talt meget om microrna, og der var en præsentation omkring sænkning af kolesterol.
han fik en masse idéer og tænkte efterfølgende, hvad der ville ske, hvis man lavede noget
andet end antimir. hvis han ikke havde været på denne konference, havde han ikke gjort sin
opfindelse på dette tidspunkt.
hans tankerække var følgende:
    1.    han spurgte sig selv om, hvad der ville ske, hvis man blokerer et microrna
        bindingssite i et mrna. hvis man blokerer det, vil det blive opreguleret.
    2.    han indså, at den molekylære effekt, som han var ude efter, var modsat i forhold til,
        hvad man plejer at opnå med anti-sense oligoer rettet mod mrna og også microrna.
        det, han var ude efter, var at ”aktivere” eller opregulere target rna. han skulle derfor
        undgå en nedbrydning, og han havde derfor brug for en sterisk blokker. han havde
        ingen foretrukne længder, modifikationsmønstre eller begrænsninger til specielle
        analoger.
    3.    dette betyder, at oligonukleotidet skal have følgende bestemte egenskaber: anti-
        sense oligoen må hverken rekruttere rnaseh eller risc.
    4.    han måtte have tiltro til, at blockmiren rent faktisk kunne binde til og blokere et
        microrna bindingssite i mrna, og at bindingssitet er tilgængeligt, og at der ikke er
        noget ved microrna bindingssitet, der gør, at microrna-et kan binde fx
        docking/hjælpe proteiner eller andet. han vidste, at microrna bindingsites typisk
        ikke sidder i mrna-ets læseramme, og at blockmiren typisk ikke vil blive skubbet af
        mrna-et af ribosomet. blokkeren skal derfor sidde uden for læserammen, ellers vil
        den blive skubbet af. han fandt ud af, at microrna-risc komplekset ikke skubber
        blockmiren af mrna-et.
    5.    han måtte have tiltro til, at et microrna bindingssite okkuperet af en blockmir ikke
        har samme effekt som et microrna bindingssite okkuperet af et microrna. dette
        ville være tilfældet, hvis microrna i sig selv fungerer ved sterisk hindring, hvorved
        man erstatter en sterisk hindring med en anden, fx hvis man erstatter spot42 rnas
        binding til ribosome bindingssite i galk mrna-et.
                                                - 86 -
    6.     han måtte have tiltro til, at blockmir binding til mrna ikke vil påvirke mrna-et
         på andre måder, fx ved at forstyrre andre interaktioner til rna eller protein.
    7.    han måtte have tiltro til, at microrna-et fungerer som guide/vejviser for noget
         ”andet”, fx protein, som udøver en effekt på mrna, og at blockmiren kan forhindre
         dette ”andet” i at udøve sin effekt på mrna-et, ved at forhindre microrna-et i at
         guide dette ”andet” til mrna. dette ”andet” behøver ikke at være risc, der lige så
         godt kunne være med til at forstærke bindingen mellem microrna og mrna. hvad
         selve effekten er, ved man stadig ikke.
    8.     han måtte have tiltro til, at man kunne finde en anvendelse for blokering af
         microrna bindingsites, fx i forskning, diagnostik eller terapeutisk. der var ingen klar
         anvendelse i diagnostik, men han havde en formodning for, at det kunne finde
         anvendelse i forskning. han var derimod i tvivl om, hvorvidt det kunne bruges
         terapeutisk, og man måtte på dette punkt afvente yderligere klarlægning af
         micrornas biolog. han kendte på dette tidspunkt 2-3 sites, men det var ikke noget,
         man kunne bruge til noget.
    9.     han måtte have tiltro til, at der findes situationer, hvor ét specifikt mrna spiller en
         central rolle for et givet micrornas biologiske effekt i modsætning til den generelle
         tanke om, at microrna-et generelt udfører dets biologiske effekter via mange
         mrnaer.
    10. han måtte tro på, at disse situationer findes og kan afdækkes, og at det på den
         baggrund kan anvendes biologisk fx til lægemidler.
selve opfindelsen:
hans opfindelse består i at blokere på mrna og ikke på microrna. han blokerer en specifik
target, seed sekvensen, hvor santaris i deres opfindelse blokerer flere targets. hvis blockmir
kortes ned til seed sekvensen, vil det da ramme alle sites? en blockmir er en oligo, der ikke
har aktivitet, og som binder på mrna, og han har opfundet blockmiren. i første omgang var
ansøgningen begrænset til denne definition. opfindelsen var begrænset til noget, der ikke
rekrutterer rnaseh og risc, hvilket fremgår af ansøgningens krav 1 og 10. bagefter
udvidede han ansøgningen, så det også kunne være en gapmir - men det var kendt i forvejen.
bartels patent kunne være en gapmir, da det kun omtaler blokering af et site. det kan ikke
udelukkes, at en blockmir kan virke som en antimir, men det er ikke særligt sandsynligt. man
kan som udgangspunkt ikke se forskel på en antimir og en blockmir, men man kan se forskel
                                               - 87 -
på santaris´ antimir og en blockmir, fordi deres antimir er en speciel antimir, som
hovedsagelig blokerer på micro-rna.
      en blockmir er ikke en spejlvendt antimir, men det kan ikke udelukkes, at de kan
anvendes på samme måde. hvis microrna´et er fuldstændig komplementær til target, så ville
man kunne lave en blockmir med samme sekvens som en microrna, men konsekvensen vil
ikke være den samme. man kan ikke komme fra en microrna til en blockmir, og man kan
heller ikke komme fra santaris´ antimir til hans blockmir. derfor kan santaris´ antimir
ansøgning, bilag 12, ikke fungere som trædesten for hans opfindelse. der er ingen information
i santaris´ ansøgning, der adskiller sig fra andre antimir-ansøgninger. han tænkte ikke på
længderne, for det spillede ingen rolle for hans opfindelse i hans første ansøgning.
oplysningerne i santaris´ ansøgning kunne han ikke bruge til noget som helst, da længden
ikke har betydning. han kendte ikke santaris´ eksperimenter i forvejen, men selv om han
havde set dem, ville han ikke være blevet hjulpet på vej. santaris bruger dna og lna, den
sammensætning har nu en særlig god egenskab, men den sammensætning har han ikke
beskrevet i sin ansøgning.
      ved indgivelse af den første ansøgning vidste han ikke om blockmir ville virke, men i
maj 2007 så han en artikel, der viste, at det kunne anvendes.
      han kendte ikke bartel patentet, da han gjorde sin opfindelse, men han blev
opmærksom på det en gang i 2007. på et senere tidspunkt opdagede b det, og han tjekkede
derfor op på det igen, men det havde ingen betydning. han indskrev ikke bartel patentet i de
senere ansøgninger, og, det er i øvrigt ikke krævet i danmark. esaus pct-ansøg-ning af 17.
februar 2005 har han først læst i forbindelse med denne sag.
      da han først havde gjort sin opfindelse, var det let for ham at forklare princippet til
andre fagfolk, og de ville kunne forstå det umiddelbart. han har både til folk på santaris og
hos p&v fortalt om det overordnede blockmir-princip, der går ud på at forhindre microrna i
at binde, hvilket også fremgår af hans hjemmeside. han fortalte ikke om ansøgningens
detaljer hverken til folk på santaris eller hos p&v. han besluttede sig for at ansøge om
patent, da han i forbindelse med et salg af et firma i usa havde set, at patenter kunne
indbringe 1 mia. dollars.
      han fulgte løbende med i den videnskabelige litteratur, som bl.a. var grundlag for hans
senere opdateringer af patentansøgningen.
ad skønserklæringerne
                                               - 88 -
han er enig i skønsmændenes besvarelse af spm. 6, spm. 6a og 6c, men han bemærker
samtidig, at det kan lade sig gøre så længe, der er tale om isolerede molekyler, men ikke
nødvendigvis i en celle.
       i ansøgningen bilag 13 side 22 omtales længden af lna’er. man kan forsøge at gøre
dem kortere, og jo kortere de bliver, jo lettere vil de kunne binde til flere steder. allerede her
vises der interesse de korte lna´er. bilag 13 og 14 er identiske med bilag 15 og 16 (us
ansøgningerne). i disse ansøgninger er der intet om hcv. han finder ud af, at der er et link
mellem mir122 og hcv og indleverer herefter en ny patentansøgning, idet han indskriver
10-15 linjer og indsætter eksempler.
       da han indleverer ansøgningen bilag 23 i hcv- familien, har han stiftet querdenker.
angivelsen af en længde på 8 eller 11 i bilag 23 er ikke nyt i forhold til det, der tidligere har
stået. det er blot en præcisering og dermed en beskyttelse af patentet. det er rent tilfældigt, at
han har valgt disse længder. opfindelsen baserer sig ikke på længden.
ansøgningerne:
den første ansøgning tog ham ca. 1-2 uger at skrive, men selve tankerne bag opfindelse tog
rigtig lang tid. ansøgningerne af henholdsvis den 14. juni 2007 og den 24. juni 2007 fortalte
han ikke formelt noget om til p&v, men han kan godt have nævnt det for nogle. alle
ansøgninger lavede han i sin fritid, og han brugte ikke p&vs faciliteter. de fire danske
ansøgninger blev samlet i pct-ansøgningerne af 2007. de blev ikke trukket tilbage, men han
betalte ikke ansøgningsgebyret, hvorefter de bortfaldt automatisk. de amerikanske
patentansøgninger, der ikke videreføres, bortfalder automatisk efter 12 måneder.
       ansøgningen af 23. november 2007 blev indleveret af p&v. han sendte en færdig
ansøgningspakke, men han husker ikke, om han medsendte prioritetsansøgninger, hvilket
heller ikke var nødvendigt.
querdenker:
den 2. juli 2007 stiftede han querdenker og flyttede ansøgningerne over i selskabet. han
troede, at opfindelsen og mulige patenter kunne blive til noget stort, hvorfor det var vigtigt, at
han fik stiftet selskabet hurtigt, så den potentielle værdi lå i selskabet. han indbetalte
selskabskapitalen kontant. han fik bistand af advokat henrik mansfelt witt. han gav ikke
formelt p&v besked om, at han stiftede selskabet, men han kan have nævnt det. han havde
                                              - 89 -
tidligere lavet nogle motorcykelevents, og disse aktiviteter skulle også ind i selskabet, men
det var helt klart hcv, der var grundlaget for stiftelsen.
jan stenvang har forklaret, at han har modtaget en mail fra b vedrørende afhøringstemaerne
i denne sag.
       han har en akademisk baggrund og har skrevet ph.d. for kræftens bekæmpelse i årene
2000-2003 i samarbejde med exiqon og jesper wengel. derefter blev han ansat hos sakari
kauppinen på panum. den 1. marts 2008 blev han ansat som gruppeleder hos santaris og blev
opsagt i november 2008. siden den 1. april 2009 har han været ansat på ku. han har arbejdet
og arbejder fortsat med lna og microrna. på panum havde de qua sakari kauppinen, der
var begge steder, et samarbejde med santaris. han mener ikke, at der var særlige
hemmeligholdelsesaftaler hverken i forhold til ku eller santaris ud over det, der stod i
kontrakten. han har haft lignende bestemmelser om tavshedspligt, erhvervshemmeligheder og
immaterielle rettigheder i sin ansættelseskontrakt med santaris som i bs ansættelseskontrakt.
han husker ikke at have fået specifikke instrukser om, hvordan og hvilke fortrolige
oplysninger de kunne modtage. han er ikke bekendt med patentsystemet. han mener at have
kommunikeret med sakari kauppinen på sin ku- mail.
               han kender a fra sdu, hvor de begge har læst. de var studiekammerater og
bekendte og havde faglige diskussioner, men de så ikke hinanden privat.
               han kender b fra tiden på sdu, fordi hun blev kæreste med a. han havde før
sin ansættelse på panum besøgt dem en enkel gang i sverige. han vil beskrive b som
intelligent, dedikeret, entusiastisk, temperamentsfuld og spændende at arbejde sammen med.
sakari kauppinen og han tilrettede opgavebeskrivelsen vedrørende bs ph.d. a var ikke
direkte involveret i bs ph.d., men han var med til at komme med inputs til design. på panum
var der en god stemning mellem dem, men på santaris blev der lidt dårlig stemning mellem b
og sakari kauppinen. han har ikke overværet skænderier mellem dem, men han har hørt om
det fra markus heidenblad.
       han kender thomas thum og har i 2006/07 overværet foredrag med ham i cambridge
2006/2007 om microrna og hjertesygdomme. han opfatter ham som en akademisk
samarbejdspartner, men ved, at man på santaris har drøftet, om santaris skulle indlede et
kommercielt samarbejde med ham, men han ved ikke, om det blev til noget.
               mens han var på santaris, bestilte han altid oligoer hos ribotask og altid til et
specifikt formål og efter aftale med sakari kauppinen.
                                             - 90 -
               han ville fortælle sin kone om review-møderne og om sine kliniske forsøg, men
aldrig nævne en kommerciel samarbejdspartner.
       han deltog i mødet den 21. maj 2007, hvor as metode og patenter blev omtalt under
dagsordenens pkt. 2 ”ny metode”. b gennemgik as opfindelse for sakari kauppinen, joacim
elmén og ham selv. han forstod metoden med det samme. de diskuterede hverken design,
detaljer eller lna´ernes længde, men det var indlysende, at man kunne bruge lna, ligesom
det blev diskuteret, om santaris kunne anvende og afprøve den. han mener ikke, at de aftalte,
at as metode skulle testes, men han ved, at man har testet den efterfølgende først med hcv
og i cellesystemer og siden in vivo med mus. det fandt han ud af i forbindelse med, at han
skulle skrive en artikel færdig. han læste protokollen i dec./jan. 2007, hvor også selve
protokollen var dateret. en test kan forberedes på kort tid – en uge. man testede en oligos,
længere end 22, binding på et lna. formålet var at teste, om metoden virkede in vivo, og for
at se, om det var dét specifikke gen, der havde de ønskede egenskaber. as opfindelse blev
også omtalt på et andet møde i microrna-gruppen, hvor alle i gruppen var til stede. han
husker ikke, om det var på et gruppemøde eller et review-møde.
       b sendte på et tidspunkt en mail med en vedhæftet artikel, hvoraf fremgik, at nogen
havde påvist, at as metode virkede. hans mail af 18. juni 2007 til b vedrørende blokerende
oligoer vedrører as opfindelse.
       både sakari kauppinen og han havde en ku mail, da de var ansat på panum. denne
mail har han brugt til at kommunikation med sakari kauppinen.
       han deltog i keystone-konferencen i 2008. a deltog også, men det syntes han ikke var
et problem. han talte med a, da han kendte ham i forvejen, og der var også en fælles middag,
hvor a også deltog. en aften på et af hotelværelserne gennemgik morten lindow sin
præsentation til mødet næste dag for dem, herunder også a. præsentationen vedrørte mir21 og
nogle abeforsøg, og der var en mindre faglig drøftelse i den forbindelse. der var kun ét
arrangement, hvor a ikke deltog, men han ved ikke, om sakari kauppinen havde sagt noget
til b herom.
       han har ikke efter opsigelsen af b været involveret i at finde en ny ph.d. - mulighed til
hende.
               bs forsøg i 2008 gik ud på at teste lnaoligoer, og formålet var at undersøge,
om man kunne blokere på præmiren. b brugte præmiren mir21, men kunne efter hans
opfattelse have brugt en hvilken som helst præmir. resultaterne hørte han om på et møde i
foråret 2008, hvor også sakari kauppinen var til stede. de var overraskede over, at b havde
                                                - 91 -
brugt et design fra et andet internt projekt, og at de ikke var blevet oplyst om det. de syntes,
at hendes forsøg gik tæt susanna obads projekt. sakari kauppinen blev meget fortørnet og
sur over det, men da surhedsperioden var ovre, så de på hendes data, og b og susanna obad
måtte afklare en eventuel konflikt. de aftalte endvidere, at susanna obad for eftertiden skulle
ind over, og at b skulle informere om det. hvis bs forsøg var lykkes, ville det have været
godt for santaris.
markus heidenblad har forklaret, at han har en ph.d. og har arbejdet både i sverige og
holland. han blev ansat på santaris den 1. september 2007 og opsagde sin stilling til
fratræden den 31. marts 2009. han delte kontor med b på santaris. allerede i løbet af de
første par dage fortalte b om a, hvad denne beskæftigede sig med, og hvor han var ansat. for
ham var det nyt at arbejde med microrna, så der gik nok ca. 1 måned, før han forstod, hvad
as patent handlede om. han boede fortsat i sverige, hvilket også var tilfældet med joacim
elmén og susanna obad, så de pendlede sammen til santaris. de talte sammen om as
opfindelse. det var ingen hemmelighed, og b præsenterede også as metode på et review-
møde med ledelsen og sakari kauppinen. henrik ørum spurgte, om man ikke kunne lave
lna om til enkeltstrengede, men det afviste b, da man så ville opnå det modsatte - en
blockmir. han mener ikke, at man talte om længderne på oligoerne. b fortalte også, at a
havde søgt patent på blockmir-princippet. efter mødet kom henrik ørum ind til b og talte
videre, men han husker ikke detaljerne. når talen faldt på as patenter, gav sakari kauppinen
udtryk for, at det var der styr på, og at det ikke var noget problem.
               han betragtede a som en konkurrent til santaris, fordi han havde et patent inden
for samme område. santaris arbejdede med blokering af microrna, og a arbejdede med
blokering af messenger-rna. men de fleste kunne se, at det ville være indlysende, at man
også kunne blokere messenger-rna og opnå lignende effekter.
               internt i microrna-gruppen talte man om alt, også resultater. eksternt kunne
man tale om generelle ting, men ikke mere specifikke detaljer. desuden kunne man fortælle
mere til en akademisk samarbejdspartner end til en kommerciel samarbejdspartner. han talte
med b om sin bekymring for hendes sparring med a. b havde et problem med sakari
kauppinen, hvorfor hun i stedet brugte a. det var hans indtryk, at b godt vidste, hvad hun
kunne dele med a, og hvad hun ikke kunne fortælle ham. han stolede på hendes dømmekraft.
han syntes, at det var svært at vide, hvor grænsen gik, så derfor skulle man helt undgå at
                                               - 92 -
skulle foretage den vurdering. han drøftede det også med kollegerne i bilen. han ved ikke,
om sakari kauppinen havde talt med b om tavshedspligt.
       på et tidspunkt behandlede sakari kauppinen ikke b ordentligt – det havde karakter af
voksenmobning. han talte med sakari kauppinen herom og om hans håndtering af a.
                han ved, hvem thomas thum er og har overværet et foredrag af ham i
cambridge om microrna og blokering af visse targets og hjertesygdomme. han ved ikke,
om santaris i hans tid på santaris havde et samarbejde med thomas thum.
                han deltog i keystone-konferencen i 2008 sammen med sakari kauppinen, jan
sten-vang, susanna obad, andreas petris morten lindow og b. a var også med. de boede på
samme hotel og spiste sammen nogle gange. der var ingen in-struktioner vedrørende deres
omgang med a. han husker ikke, om a også var på hotelværelset, da morten lindow
gennemgik sin præsentation, men præsentationen var ikke fortrolig, for den skulle
præsenteres allerede dagen efter.
susanna obad har forklaret, at hun er master i science biologi fra 2001, og hun har en ph.d.
fra 2007, der handler om cancer. hun blev ansat hos santaris den 1. juni 2007, bl.a. fordi hun
tidligere havde arbejdet med cancer. hun er stadig ansat hos santaris.
       sakari kauppinen ville, at hun skulle finde nye designs for oligoer, som inhiberer
microrna med fokus på mir21, da mir21 er højest udtrykt i cancer. hun havde ikke før sin
ansættelse hos santaris kendt til microrna og anti-sense. hun kendte til bs projekt. der var
ikke nogle sammenfald mellem hendes og bs projekt, idet b arbejdede med opregulering, og
hun med nedregulering.
                straks da b blev ansat, fortalte hun, at hun var kæreste med a, og at han var
patentagent. i begyndelsen vidste hun ikke, at a også arbejdede med egne patenter, men det
blev hun bekendt med senere. de var kolleger, men blev også hurtigt private veninder.
                internt i microrna-gruppen var der fuld åbenhed, og man diskuterede på kryds
og tværs om resultater og fejl. man vidste, hvad de andre lavede, og om hvordan det gik. i
september 2007 fik hun gennembrud i sine forsøg, idet hun lavede sine første microrna på 8
i længden, som virkede. i begyndelsen var hun ikke selv klar over, hvor stort det var, men
sakari kauppinen ”var helt oppe at køre”. alle kendte til hendes opfindelse, for det blev
omtalt på både afdelingsmøder og andre møder. herefter arbejdede hun på fuldt tryk, og hun
fik også tilknyttet to fuldtidslaboranter, der hjalp hende med projektet. allerede på review -
                                               - 93 -
mødet i september viste hun, at projektet virkede, og til det næste møde havde hun flere data
med.
      hun fortalte ikke om sine resultater udenfor santaris og heller ikke til sin mand, der er
forsker inden for samme fag. sakari kauppinen sagde også, at det ikke måtte fortælles til
nogen. selvom hendes mand kendte til området, brugte hun ikke ham som sparringpartner, for
det turde hun ikke. hun brugte sine kolleger som sparring, da de vidste, hvad det drejede sig
om. hun drøftede forskellige ting med markus heidenblad, og hun tror også, at b har sparret
med ham. hun ville aldrig fortælle en udenforstående om en eventuel samarbejdspartner.
               hendes projekt havde fokus på cancer, men det kan have været relevant for bs
projekt. de tre oligoer, som b købte, ville kunne anvendes i hendes projekt og kunne være
relevante i et tidligere step i hendes forsøg. b forklarede, hvad oligoerne skulle bruges til,
men hun ved ikke, hvorfor b bestilte dem. b havde ikke fortalt hende, at hun havde lavet
disse forsøg, men hun fik at vide fra en af laboranterne, at b havde bestilt plasmider. hun gik
derfor til sakari kauppinen og fortalte det. han sagde, at han nok skulle tage hånd om det. b
undskyldte efterfølgende og forklarede, at oligoerne var til nogle test, hun ville lave.
      eric n. olsson er en meget dygtig professor og betydningsfuld inden for
hjertekarsygdomme. hun luftede derfor en idé om, at de måske kunne have et samarbejde
med ham og drøftede det med b. hun husker ikke, om hun bad b om at spørge a, om eric n.
olsson var ved at starte et firma.
               hun har hørt om as opfindelse og ved, at det handler om blockmir. i
begyndelsen vidste hun ikke præcist, at det var andet end et stykke oligo, der skulle blokere.
nogle gange kørte hun sammen med joacim elmén og markus heidenblad, og de kan sagtens
have drøftet as opfindelse i bilen og bs forhold til sakari kauppinen. b og sakari kauppinen
var ikke helt tilfreds med hinanden. de havde skænderier og havde begge stærke viljer og
mange idéer. i begyndelsen kunne hun ikke rigtig vurdere omfanget af det, men hun syntes, at
det blev værre med tiden. sakari kauppinen kunne ikke tolerere, at b ikke havde respekt for
ham.
               i forhold til blockmir og antimir forklarede hun, at jo kortere man gør
blokeringen, jo mere specifik kan blokeringen på messengerrnaen blive. man kan ikke blot
ved at kigge på dem kende forskel på en blockmir frem for en antimir. begge er
enkeltstregede, og længderne kan i begge tilfælde variere. en blockmir vil kunne virke som en
antimir, hvis den rammer samme sekvens på micrornaen. man kan ikke udelukke, at en
blockmir kan blokere på antimir.
                                               - 94 -
sakari kauppinen har forklaret, at han var associated director og senere director på santaris.
nu er han universitetsansat og ikke længere ansat hos sanrtaris. han har arbejdet med
microrna siden 2001 og har en ph.d. i genetik og en master i molekylærbiologi.
      i sommeren 2006 blev jan stenvang ansat som post.doc. og b som forskningsassistent
på panum. under ansættelsesforløbet fortalte b om et uheldigt ph.d.-forløb på sdu. hendes
projekt på panum kom godt fra start, der var en god stemning og gåpåmod. i begyndelsen var
han deltidsansat på panum og hos santaris, men fra februar 2077 blev han fuldtidsansat hos
santaris. b begyndte som erhvervs-ph.d. på santaris i foråret 2007. der var tale om et
selvstændigt ph.d.-projekt for hende, men hun var samtidig en integreret del af microrna-
gruppen. han husker ikke, om a var inde over bs ph.d. der var to daglige vejledere, jan
stenvang og joacim elmén, og han var selv hovedvejleder. opgaven for hovedvejlederens,
der typisk er ansat på universitetet, er at varetage projektet og sikre, at det skrider fremad. en
ph.d.-studerende har egen økonomi med forskningsmidler tilknyttet. en ph.d.-studerende skal
selv være aktiv i at tilrettelægge og udføre sine forsøg, kunne analysere data, teste hypoteser
og være i stand til at kommunikere sine resultater. det er godt at være nysgerrig som forsker,
men der er mange ting at tage hensyn til i spørgsmålet om, hvorvidt man kan afprøve forsøg
uden for projektet. bs ph.d. gik ud på at udvikle potentielle molekyler, der kan erstatte
microrna aktivitet snarere end at hæmme dem.
      i begyndelsen gik det meget godt på santaris, men santaris kom i økonomiske
vanskeligheder, hvilket resulterede i masseafskedigelser i november 2008. de fik fra ledelsen
at vide, at der var taget en strategisk beslutning om fremover kun at fokusere på santaris´
kerneaktiviteter, hvilket ville sige udviklingen af mir-122 til behandling af smitsom
leverbetændelse og udvikling af ultrakorte lægemiddelserier rettet mod hepatitis c og at
nedlægge cancer-projektet. han deltog i forhandlingerne som medarbejderrepræsentant. han
fik den besked fra troels koch, at 5 af de 12 medarbejdere i hans afdeling skulle opsiges, og
at han skulle komme med en indstilling til, hvem det kunne være. i den forbindelse vurderede
han, hvem han i forhold til de fremtidige projekter, bedst kunne undvære. den endelige
beslutning blev taget af topledelsen. han skar derfor cancerprojektet og bs projekt væk. på
cancer-projektet blev 2-3 ansatte opsagt. bs projekt var ikke en del af kerneområdet, men et
særskilt projekt, der havde til formål at erstatte microrna ´er. b og 2 andre var enten på
barsel eller gravide, men det lykkedes ham at beholde 2 af dem, men desværre ikke b. da han
indstillede, at b skulle opsiges, kendte han til den økonomiske konsekvens, og at hun ville få
                                               - 95 -
afbrudt sin ph.d. opsigelsen af b var ikke på nogen måde begrundet i, at hun var på barsel.
alle argumenter i forhold til at kunne beholde b blev drøftet, men det primære var at have
penge til de fremtidige primære aktiviteter, som han ikke mente, at b var eller kunne blive en
del af. de andre gravide i gruppen var alle forskningslaboranter og beskæftiget med
kernekompetencen, og deres opgaver kunne ikke varetages af andre, herunder b. han havde
et møde med troels koch, hvor de drøftede planen for microrna-gruppen og hver enkelt
medarbejder. han mener, at han tog bs opsigelse op en gang til, men der var ikke noget at
gøre. det var ikke på det tidspunkt muligt at omplacere b i gruppen, og det ville have været
vanskeligt at udskifte hende med susanna obad.
       det viste sig efterfølgende, at opsigelserne ikke løste santaris´ problemer, og der har
siden været to afskedigelesrunder, og han blev selv opsagt i foråret 2012.
               da b i 2006-2007 overgik til ansættelse hos santaris, vidste han godt, at bs
mand var a, men han vidste ikke på dette tidspunkt, hvad denne nærmere arbejdede med.
mødet den 21. maj 2007, hvor christina møller under ”ny metode” skulle have forklaret om
as metode, husker han ikke. han husker heller ikke, at christina møller skulle have fortalt
ham om en ny metode, hvilken i øvrigt var kendt i 2007. han husker endvidere ikke, om han
har modtaget mailen af 11. juni 2007 fra b omkring publiceringen af as opfindelse.
       review-mødet i november 2007, hvor man skulle have drøftet as opfindelse, husker
han ikke klart. han husker ikke, at blockmir-princippet blev behandlet, og han ved ikke, om
henrik ørum efterfølgende havde en drøftelse med b, om det kunne være en enkeltstrenget
version.
       i november/december 2007 modtog han en mail fra morten lindow om, at denne på
nettet havde set, at a havde stiftet et virtuelt selskab, stealth. morten lindow mente, at
santaris nu havde fået en konkurrent. mailen sendte han videre til troels koch og henrik
ørum og skrev, at de var nødt til at drøfte det. de enedes om, at troels koch og henrik ørum
skulle kontakte a om patenterne, og at han selv skulle tale med b. under samtalen med b
ville han sikre sig, at der var vandtætte skotter mellem hende og a, og at hun forstod
budskabet. han ændrede derfor ikke på hendes adgang til systemerne. i foråret 2008 bragte
markus heidenblad problemstillingen omkring a og b på bane igen, fordi han syntes, at det
var et problem. vidnet henvendte sig til troels koch og fik at vide, at det var der taget hånd
om. han tog dog alligevel en ny drøftelse med b for at sikre sig, at det hele var, som det
skulle være.
                                                - 96 -
        allerede i slutningen af 2007 havde han og joacim elmén et møde omkring blockmir-
princippet, hvor de drøftede muligheden for at bruge blockmir. på dette tidspunkt var de ved
at færdiggøre et afgørende projekt og skrive en stor international artikel til nature
biotechnology . de arbejdede i døgndrift på dette og havde ikke fokus på særlig meget andet.
        internt i gruppen var der stor åbenhed, og man delte resultater og daglige informationer
med de andre og også med medarbejdere, der arbejdede med andre områder. på review-
møderne deltog topledelsen, ip-afdelingen og samtlige fra afdelingen og eventuelt nogle fra
andre afdelinger.
        omkring ekstern kommunikation var det en fast procedure i alle årene, at en mundtlig
videnskabelig præsentation eller indlevering af en videnskabelig artikel skulle godkendes af
ip-afdelingen. derudover skrev de ansatte under på, at de ikke måtte videregive
virksomhedsfølsomme oplysninger. den information om thomas thum, som b videregav til
a i mail af 8. november 2007 er en klar konkurrencefølsom oplysning. thomas thum
arbejdede som post. doc. og havde identificeret et bestemt sygdomstarget, som han ville teste
på et af santaris´ produkter. der var tale om et potentielt kommercielt samarbejde. b havde
selv skabt kontakten mellem thomas thum og santaris. informationen omkring target
blokker-patenterne i mail af 12. november 2007 kan ikke anses som kun af akademisk
karakter. det kan diskuteres, om bs mail af 23. januar 2008 om primatartiklen til a er i strid
med forbuddet. perioden fra en artikel bliver godkendt til optagelse i nature biotech og frem
til et døgn før offentliggørelsen er artiklen underlagt et forbud mod omtale. på det tidspunkt
var det kendt, at de havde lavet abestudier, men man havde endnu ikke præsenteret de enkelte
resultater og data, hvoraf det ses, at man har taget et vigtigt skridt hen i mod et lægemiddel.
oplysningen om henrik ditzel i mail af 1. februar 2008 er ikke en direkte konkurrencefølsom
oplysning, idet samarbejdet med ham mest var på et akademisk plan. derimod er
informationen om eric n. olsson i mail af 25. februar 2208 ikke er en akademisk oplysning,
idet han er medstifter af et biotekselskab.
        han har ikke selv været involveret i at finde disse forskellige mails, og han har ikke
efter bs opsigelse været involveret i sagen på nær en mail, hvor han foreslog at hjælpe.
        bs bestilling af de tre oligoer kendte han ikke til, og han vidste ikke, hvad hun skulle
bruge dem til. han har ikke godkendt indkøb af oligoerne, men andre kunne godt have
godkendt det. han betalte for oligoerne, men det kan ikke tages som indtægt for en
godkendelse. han har ikke set de pågældende mails vedrørende bestilling under denne sag.
de tre oligoer var ikke en del af hendes projekt, idet de var designet som pre-courcere. denne
                                              - 97 -
type designs arbejdede susanna obad med. han blev gjort opmærksom på det af bl.a.
susanne obad, der ikke var særlig glad for det. han talte med b og påtalte hendes indkøb af
oligoer, men han huske ikke i detaljer, hvad hun forklarede, måske at hun ville prøve noget
andet end hendes ph.d. han bad hende tale med susanne obad om det.
      susanna obads projekt omhandlede tiny ´er, korte oligoer, og opgaven var undersøge,
om man kunne få de helt korte oligoer til at virke, og om de kunne have en pharmakologisk
effekt in vivo og dermed bruges som lægemiddel. hvis man på dette tidspunkt havde spurgt i
branchen, om så korte oligoer kunne virke, ville man benægte det. forsøgene var meget
eksperimentelle og endte med patentansøgningen us60/979217, som han selv er medopfinder
på. susanna obads projekt lykkedes i det tidlige efterår 2007, ca. 2-3 måneder efter hun blev
ansat. det vakte opsigt, og de er meget begejstrede, fordi der var en potentielt patentmulighed,
der ville placere santaris godt overfor de andre konkurrenter. alle i gruppen, også b, vidste
det, og det blev indskærpet, at det skulle holdes hemmeligt.
      han var ikke var ligeglad med bs projekt, og han husker ikke at være kommet med
mobbende udtalelser. hun havde i øvrigt to andre medvejledere.
      på keystone-konferencen var a med som bs mand, og han erindrer ikke, at der har
været sparring med a i den forbindelse. han så a, idet denne var med til deres arrangementer,
og han husker en situation, hvor han var nødt til at hviske en fortrolig oplysning til jan
stenmark, fordi a var til stede. det var i øvrigt ikke aftalt, at b kunne drøfte ting med a.
              han var ikke bekendt med offentliggørelsen af as patent i maj 2008, idet han
skulle holde øje med videnskabelige artikler, og patentafdelingen med nye patenter.
              han husker ikke, at santaris i december skulle have lavet nogle test af as
blockmir-princip, men targetblokkere kan købes hos exiqon.
henrik skødt har forklaret, at han er partner hos p&v og var ansat på det tidspunkt, hvor a
var ansat. han var i 2006 sagsansvarlig for sager med santaris, men den sag, som a arbejdede
på, var han ikke involveret i, og han har ingen konkret erindring om den. joacim elmén havde
sendt patenterne til opdatering, og i mail af 28. oktober 2006 bad maja bojko om at få tilføjet
et patentkrav og anvendelse af antimir i beskrivelsen. denne opgave sendte han videre til a.
de mark-ups, der er i dokumentet (bilag 3aw) er foretaget af a. normalt ville han se
opdateringerne igennem, men han husker ikke disse. p&v lavede ikke mere på sagen
efterfølgende. a var ikke efterfølgende involveret i andre sager for santaris. den konkrete
opgave var en opdatering af en allerede udarbejdet ansøgning, hvilket er en forholdsvis
                                              - 98 -
begrænset opgave. man skal ved en sådan opdatering ikke ud i nye opgaver og nye
ansøgninger. hvis han ikke kender den ansøgning, som en ønsket opdatering vedrører, ville
han se den igennem. i det konkrete tilfælde var der tale om tilføjelse af anvendelseskrav, som
ikke er helt så vigtige.
      han fik efterfølgende at vide fra maja bojko, at santaris var flyttet til et andet bureau,
der indleverede santaris´ efterfølgende ansøgninger. santaris havde dog stadig sager hos
p&v, og han var til møde hos dem i september 2007, hvor han mødtes med niels
abrahamsen. a blev ikke nævnt på møderne. der var ikke på det pågældende tidspunkt andre
klienter hos p&v, der arbejdede inden for dette felt, end santaris. han husker ikke, om p&v
havde fortalt santaris, at det var a der arbejdede på deres patentsager.
      det er så usædvanligt, at en agent indleverer egne patenter, at der er ingen specielle
procedurer i forhold til nye agenter og egne patenter. en agents arbejde er at optimere
opfindelsen og sørge for, at beskrivelsen er tilstrækkelig, således at omgåelse af opfindelsen
minimeres. agenten ser generelt på opfindelsen og sikrer, at denne ikke bliver for snæver.
men det er opfinderen, der opfinder, og det ligger ikke i en agents opdrag en pligt til at yde
opfinderisk bidrag, men agenten kan godt foreslå noget, der ligger lige for. men der er stadig
forskel på at være opfinder og være kreativ.
               han havde ikke ansvaret for oplæring af a og husker ikke, hvem der stod for
oplæringen. a fortalte ikke selv om p&vs indlevering af hans patentansøgninger. når sagerne
kommer ind til p&v, foretager den sagsansvarlige en habilitetskontrol, og hvis man er i tvivl,
går man til sin nærmeste chef. det var ikke ham, der foretog habilitetskontrollen i forhold til
querdenkers patentansøgninger.
bolette wildt har forklaret, at hun er uddannet jurist og blev ansat i santaris den 1. september
2007, men er ikke længere ansat. hun havde ansvaret for hr. hun var ikke med til at indgå
bs ansættelseskontrakt, men har læst den, og der er tale om en standardkontrakt.
      hun har deltaget på nogle af review-møderne, men det var meget teknisk og svært for
hende at forstå.
      i 2008 var santaris nødt til at foretage store nedskæringer. årsagen var, at nogle forsøg
ikke gik så godt, og at man derfor ikke havde den nødvendige økonomi i selskabet. selskabet
ændrede derfor strategi og besluttede fremover ikke at beskæftige sig med cancer og at skære
ned på interne udviklingsarbejder. der blev afskediget ca. 43 % af de ansatte, så der var tale
                                               - 99 -
om kollektive afskedigelser. hun var med i hele forløbet og repræsenterede ledelsen i
forhandlingerne. sakari kauppinen deltog som medarbejderrepræsentant.
               de ansvarlige afdelingsledere skulle i forhold til de nye forretningsmål og
kernekompetencer finde de personer, som santaris bedst kunne undvære. i bs afdeling var
sakari kauppinen ansvarlig herfor. han meldte tilbage med 5 navngivne personer, og hun var
sammen med resten af ledelsen med til at vurdere tilbagemeldingerne. de tog det virkeligt
alvorligt og vendte enhver mulighed i forhold til hver enkelt person. de vidste, at b var på
barsel, og at det ikke var optimalt i forhold til en afskedigelsessituation. selv efter at have
taget dette i betragtning var man nødt til at afskedige hende. hun var ikke bekendt med
samarbejdsforholdet mellem sakari kauppinens og b. man overvejede også, om man kunne
omplacere b, men det kunne man ikke, da hendes projekt ikke var en del af de fremtidige
kerneområder. opsigelsen af b var på ingen måde begrundet i hendes barsel. flere af de
opsagte medarbejdere var gravide eller på barsel. én af dem er blevet genansat, og med 2
andre er der indgået aftale om godtgørelse. afskedigelserne løste desværre ikke problemerne,
og i den tid, hun var der, var der 3 store afskedigelserunder, hvor to af dem var kollektive.
               i forbindelse med afskedigelsen af b var der forhandlinger med dansk
magisterforening. santaris ville gerne lave en aftale, så b kunne fortsætte sin ph.d. et andet
sted, men mailen af 11. december 2008 fra jacob plenaa kan ikke betragtes som den endelige
aftale. jacob plenaa skulle formulere de ting, som b ville have med, og santaris skulle også
undersøge med microrna-afdelingen og ip-afdelingen, om det var muligt. det er fast
praksis, at man ikke kan få sin computer med. hun talte ikke med jacob plenaa om en
eventuel konkurrenceklausul, men hun mener at have talt med b om det i telefonen. det var
meningen, at hun skulle udarbejde den endelige aftale, og der findes også et internt udkast,
men det endte med, at det aldrig blev sendt til b.
               i løbet af januar 2009 blev santaris’ patentafdeling opmærksom på as
patentansøgning, og de tænkte, om der kunne være lækket nogle oplysninger fra santaris,
særligt fra microrna-gruppen. hun havde ikke selv opdaget det, men blev gjort opmærksom
på det af patentafdelingen. hun vidste på dette tidspunkt ikke, at b var gift med a. man
mistænkte ikke b i første omgang. søgningen foregik som en generel søgning på den måde, at
man søgte på forskellige søgeord, fx querdenker og stealth, men efter nogen tid fokuserede
man på bs mailkonto. man gik så ind på bs mailkonto. hun var bekymret for
fremgangsmåden. kun ca. 5 personer var involveret heri, og de har ikke nødvendigvis alle
sammen set samtlige mails. der blev lavet fortrolighedsaftaler med de involverede
                                              - 100 -
medarbejdere. det var maja bojko, niels abrahamsen, henrik tidebøl, mark turner, henrik
ørum, troels koch og hende selv. hun mener, at henrik ørum og niels abrahamsen foretog
den fysiske søgning. hun ved ikke præcist, hvornår man gik i gang, men det var efter den 15.
februar 2009. forslaget til fremgangsmåden kom fra patentafdelingen. hun gav efter drøftelse
med en kollega tilladelse til søgning på ord, der relaterede sig til a og hans firma. hun fik kun
de udvalgte mails, og hun dobbelttjekkede ikke, om der var mere at komme efter. hun mener,
at niels abrahamsen foretog en sortering af de fundne mails og så kun de relevante mails.
hun ved ikke, hvorfor mail af 8. maj 2008 vedrørende bs jordemoderkontrol var relevant, og
hvad den eventuelt skulle bruges til.
       resultatet forelå i slutningen af januar. på baggrund af de fundne mails bad hun den 24.
eller 25. januar 2009 en bogholder om at standse udbetalingen af bs lønudbetaling den 25.
januar 2009.
       omkring den 27. januar 2009 ringede hun til b og bad om et møde, da hun gerne ville
have bs egen forklaring på de fundne mails. santaris var klar til at holde et møde i slutningen
januar 2009, men b ville gerne udskyde mødet. mødet blev holdt den 2. februar 2009. der var
en trykket stemning, og det var ikke et behageligt møde. i mødet deltog b og hendes
daværende advokat thomas torré-christiansen, maja bojko, advokat finn schwarz og hende
selv. b blev på mødet konfronteret med de fundne mails, som blev gennemgået. b gav selv
udtryk for, at hun var gået over stregen. santaris mente, at der var grundlag for en bortvisning,
men man håbede, at man kunne få løst både sagen vedrørende b og sagen vedrørende as
patenter. på mødet havde man fokus på de fundne mails, men det blev helt sikkert også
nævnt, at det også vedrørte as sag. efter mødet undersøgte man hele bs korrespondance med
a og holdt dette op imod de interne og fortrolige møder, der havde været i microrna-
gruppen i den periode. sammenhængen stod først klar efter mødet den 2. februar 2009,
hvilket også fremgår af maja bojkos memo af 24. februar 2009. den 27. februar 2009
bortvistes b. hun gjorde ikke noget aktivt for at forhindre, at b kunne fortsætte sin ph.d.
efterfølgende.
       maja bojko har forklaret, at hun var og er ip-direktør på santaris. hun var ikke
involveret i udvælgelsen af de medarbejdere, der skulle afskediges. hun modtog og
underskrev den af bolette wildt omtalte fortrolighedserklæring den 16. februar 2009 - samme
dag, som hun modtog den. de vidste ikke på forhånd, at det var b, som de skulle koncentrere
sig om. det fandt de først ud af, da hendes mails kom frem i denne generelle søgning. hun
                                             - 101 -
foretog ikke søgningen. niels abrahamsen og den it ansvarlige bestemte, hvad der skulle
søges på. hun ved ikke, hvordan selve søgningen foregik, og hun så først resultatet, da der var
sket en sortering. den øverst ansvarlige for selve søgningen var bolette wildt, og niels
abrahamsen var med til at finde søgeordene. hendes opfattelse er fortsat, at de fundne mails
ligger langt ud over loyalitetsforpligtelsen. de fundne mails blev ikke drøftet med sakari
kauppinen.
               hendes afdeling havde ansvaret for og var meget nidkære omkring mulige
patenter, så alle præsentationer og publikationer skulle godkendes i hendes afdeling, og det
vidste alle.
       hun deltog i mødet den 2. februar med b, hvor også bolette wildt, advokat finn
schwarz og bs tidligere advokat thomas torré-christensen deltog. bolette wildt havde sendt
et udpluk af de fundne mails til b, og de ville på mødet gerne høre hendes forklaring, men
mødet omhandlede også selve afskedigelsessituationen. på mødet blev der endvidere omtalt
flere mails end dem, der var fremsendt til b, f.eks. mail af 30. april 2008 og mail af 12. marts
2008. mødet sluttede med, at de fra santaris´ side gav udtryk for, at der var et
bortvisningsgrundlag, men at de ikke ville gøre det gældende på mødet.
               memoet af 24. februar 2009 er udarbejdet af hende sammen med niels
abrahamsen på baggrund af undersøgelsen og samtaler med forskellige personer. hun havde
ikke før notatet undersøgt, hvilke dage b havde været på arbejde. as patentansøgning startede
det hele. susanna obads opfindelse var stor og meget tavshedsbelagt på santaris, og man
skulle derfor finde ud af, på hvilke møder susanna obads opfindelse var blevet omtalt.
puslespillet faldt først på plads, da man begyndte at arbejde med det patenttekniske aspekt.
hun talte ikke med sakari kauppinen om informationsflowet i microrna-gruppen. sakari
kauppinen var i øvrigt meget berørt af sagen, fordi han syntes, at det var kritisabelt.
       hun ved ikke, hvem i branchen eller hvilket firma der bruger betegnelsen antagomir,
der er en betegnelse for en inhiberet antimir.
kim hesche har forklaret, at han blev ansat i p&v i 2001 og blev direktør i 2002. a var en
del af life & science-afdelingen, der var inddelt i 2-3 teams og ledet af peter horn møller. a
refererede til peter horn møller, der refererede til ham. han var med til at ansætte a og
vurdere, om han kunne blive patentagent, men ellers havde han ikke noget med ham at gøre.
han havde ikke på dette tidspunkt kendskab til, at santaris var kunde hos p&v; det fandt han
først ud af i 2009. når de ansætter patentagenter, skal disse igennem 2 stopprøver – den første
                                              - 102 -
omhandler systemer, og den anden omhandler specielt håndtering af fristsystem og også nogle
faglige opgaver. derefter bliver agenter ”sluppet løs”, og de må herefter have kontakt med
kunderne.
        den 7. februar 2007 kom a og peter horn møller ind på hans kontor, og det var
tydeligt, at de havde dårlig samvittighed. a fortalte, at han havde indgivet egne
patentansøgninger, men sagde ikke så meget mere, for a kunne godt se, at han ”blev stram i
ansigtet”. han spurgte ikke ind til patenterne eller om, hvad de handlede om. han fik ikke og
bad ikke om, at få indholdet af ansøgningerne nærmere forklaret. han overvejede ikke, om
der kunne være en interessekonflikt.
        p&v havde aldrig været ude for det før, og det ligger klart uden for en patentagents
opgave. det er ikke sket siden, og han kender ikke til andre tilfælde fra branchen. de talte lidt
sammen, og både a og peter horn møller vidste, at han var vred. han bad dem om at ”få det
til at forsvinde”. det vigtigste var, at problemet forsvandt, hvad ansøgningerne nærmere
omhandlede var egentligt lige meget. a havde lavet det i sin fritid og besluttet sig for at
indlevere ansøgningerne, men a vidste godt, at det ikke var så smart. han husker ikke, hvor
lang tid mødet varede, men det var ikke nogen lang samtale.
        efter mødet talte han formodentligt med peter horn møller om, hvad de skulle gøre. de
ville ikke af med a, men de var nødt til at statuere et eksempel. han talte med hr-afdelingen
og drøftede forskellige løsningsmuligheder. han overvejede ikke, om der kunne være et
problem i forhold til eventuelle kunder. han anså det kun som en ansættelsesretlig sag.
        den 12. februar 2007 fik a en skriftlig advarsel. den var lavet sammen med hr-
afdelingen. den omtalte ”p&vs firmapolitik”, fandtes ikke på det tidspunkt på skrift, men det
gør den nu. selvom den ikke var nedskrevet, var det evident for alle, at man ikke som
patentagent og rådgiver indgav egne ansøgninger. baggrunden for advarslen var, at
aktiviteten skulle bringes til ophør, da den ud fra generelle betragtninger og almindelig sund
fornuft ikke var forenelig med arbejdet som patentagent og rådgiver. a kunne gøre to ting.
han kunne overdrage patenterne til tredjemand eller trække dem tilbage. a efterkom ikke
advarslen. p&v reagerede ikke på, at a ikke overholdt vilkårene i advarslen, fordi man hos
p&v nok havde indset, at a selv ville holde op på et tidspunkt. de overvejede ikke en
bortvisning, og det var p&v heller ikke forpligtet til. as ansøgninger fra februar 2007 fik han
ikke noget at vide om, og p&v fik heller ikke noget at vide om de senere ansøgninger og
stiftelsen af querdenker. han fik formentligt besked om as opsigelse den 27. april 2007, men
                                            - 103 -
han reagerede ikke på, at han først skulle fratræde den 31. august 2007. de overvejede ikke at
fritstille a, som havde adgang til systemerne indtil sin fratræden.
        efter as fratræden indgik de en konsulentaftale med ham, fordi man fortsat gerne ville
trække på hans viden og netværk, når man havde behov for det. der var kun tale om ad hoc
opgaver, og der var ingen aftale om et bestemt antal timer. a var ekstremt dygtig og
efterspurgt, og de havde tillid til ham. p&v har ikke haft samarbejde med a siden engang i
2008. a havde efter sin fratræden den 31. august 2007 ingen adgang til p&vs interne
systemer.
        i forbindelse med as/querdenkers første pctansøgning blev camilla outrup kontaktet,
men han ved ikke, hvem der var sagsansvarlig hos p&v. camilla outrup blot bedt om at
indlevere en ansøgning. det var en ren ekspeditionssag uden nogen form for
realitetsbehandling. p&v fik ikke kopier af prioritetsansøgningerne, men camilla outrup fik
det nødvendige for at kunne indlevere ansøgningen. arbejdet blev faktureret til querdenker
helt takstmæssigt. der blev ikke foretaget habilitetskontrol, da dette kun skete, hvis der var
tale om rådgivning. det var branchekutyme, at man ikke i forhold til formalitetsopgaver
foretog en sådan kontrol, da ingen konsulenter er tilknyttet. habilitetskontrol foretages af
konsulenterne, og hvis der er et problem, flyttes sagen til en kollega eller et andet firma.
        patentansøgningen i 2008 blev også indleveret af p&v med samme procedure. a
benyttede intet fra p&v, fx brevpapir eller lignende i forbindelse med sine ansøgninger. der
har intet samarbejde været med a efter denne sags opstart.
                p&v er og har ikke været medlem af hverken epi eller den danske
patentagentforening.
                den 20./21. januar 2009 blev han ringet op af advokat ole damsbo, der fortalte
om as ansøgninger. den 23. januar 2009 mødte ole damsbo og to fra santaris op, og han
fornemmede hurtigt, at der var optræk til et frontalangreb, og han ringede derfor til advokat
jacob ørndrup. han havde ikke tidligere haft konktakt til santaris omkring dette problem.
han ringede til a og spurgte, hvad der foregik, og samarbejdet med a blev efterfølgende
afsluttet.
peter horn møller har forklaret, at han er selvstændig og ikke længere ansat hos p&v.
han er udannet biokemiker og har en ph.d. i medicinsk forskning. han arbejdede med
cancerforskning i 6 år inden sin ansættelse hos p&v i maj 1998. han har tidligere været ansat
hos exiqon. han har ingen tilknytning til p&v i dag.
                                              - 104 -
               han var afdelingsleder for a. de var ca. 20 konsulenter og 10-12 assistenter i
afdelingen. han ansatte a, der tiltrådte den 1. marts 2005 som patentagent. a og hans
daværende firma var før ansættelsen kunde hos p&v, men da a løb tør for penge, ringede han
og spurgte, om p&v kunne bruge ham. de havde brug for folk som a. fra august 2006 til
december 2006 arbejdede a på sager for santaris, men han ikke huske, hvordan han blev
tilknyttet de sager.
den 7. februar 2007 fortalte a, at han havde indleveret egne patentansøgninger. de gik ned
og talte med kim hesche, men de havde nok talt lidt om det inden. a havde også forinden
fortalt, at han havde fået nogle idéer, men han husker ikke, om de også havde talt om
patentansøgninger; han havde meget travlt i denne periode. de gennemgik det hele på kim
hesches kontor, og både han og kim hesche sagde til a, at det ikke var så smart. de
drøftede, om der var nogen, der kunne have et problem med det, men nåede frem til, at det var
der ikke. de fik ikke i detaljer at vide, hvad opfindelsen gik ud på, og de spurgte ikke ind til
det. han husker ikke, om a sagde, at han havde indleveret en eller to ansøgninger. i forhold
til as indgivne patentansøgninger var det selve det, at han havde indgivet ansøgningerne og
ikke indholdet af dem, der var et problem. man havde ikke en nærmere drøftelse af selve
opfindelsen. hans personlige holdning er, at a ikke har stjålet eller forbrudt sig mod nogen,
så set i bakspejlet ville han ikke have gjort noget andet. han har aldrig oplevet a som en
uhæderlig person, og han stolede på ham, når han sagde, at det var hans egen opfindelse, så
derfor blev der heller ikke lavet en nærmere undersøgelse af det. de var irriterede over det,
han havde gjort, men der var ingen panik og risiko for at, a havde bragt dem i en dårlig
situation. de drøftede advarslen og løsningsmulighederne.
       advarslen skitserede to muligheder. han forstod dog ikke helt muligheden med at
overdrage til tredjemand, og han husker ikke baggrunden for denne løsning. rent juridisk er
den ikke holdbar. han vidste ikke, om p&v har set kopi af ansøgningerne fra november 2006,
og han husker ikke, om p&v kendte til ansøgningerne af februar 2007.
       på et efterfølgende møde tilkendegav a, at han ville forfølge sin egen idé. p&v var
kede af at miste a. han husker ikke, om de overvejede at bortvise a. efter as opsigelse og
fratræden indgik p&v en konsulentaftale med a, og baggrunden for det var, at a var rigtig
dygtig, og at de havde brug for ham.
       querdenkers pct-ansøgning af 23. november 2007 havde han ikke noget med at gøre.
hvis der er tale om rådgivning, foretager konsulenterne en konflikts-/habilitetskontrol, hvis
omfang afhænger meget af den konkrete sag.
                                               - 105 -
               han vil tro, at der var flere kunder, der beskæftigede sig med antisense på dette
tidspunkt. antisense var meget almindeligt. han vidste godt, at p&v havde santaris som
kunde.
kim wagner har forklaret, at han er partner i p&v. han arbejdede på santaris´
indsigelsessag, som a også arbejdede på. han overtog sagen på et tidspunkt, hvor der skulle
gennemgås en masse tekniske dokumenter vedrørende antisense-teknologien. derfor var det
også hensigtsmæssigt at få a med på sagen. a fulgte hans instruktioner og skulle undersøge
nogle af tingene nærmere, mens han selv var sagsansvarlig. der var tale om en læreopgave for
a. a var også til stede under appelsagen i münchen. det er meget normalt at være to af sted
på sådan en sag.
       han havde aldrig hørt om fortilfælde med patentagenters indgivelse af egne
patentansøgninger. som agent er man ikke forpligtet til at yde et opfinderrisk bidrag til
kunden. en agent skal følge kundens tanker og idéer til dørs, fx foretage ændringer og
tilretninger, og en agent skal også have fokus på eventuelle problemer, beskyttelseshensyn,
begrænsning af omgåelsesmuligheder generelt på at optimere opfindelsen. en agent kan stille
kritiske spørgsmål og foreslå andre udførelsesformer inden for opfindelsens område. i forhold
til kreative input er det på det patentjuridiske område, at det vil være tilfældet. agenten skal
ikke lave en ny opfindelse.
       han vidste, at a havde arbejdet med antisense og havde ry for at være meget dygtig.
han havde ikke diskuteret patentagentetiske regler med a, herunder muligheden for at
indgive egne patentansøgninger.
henrik ørum har forklaret, at han er direktør for forskning og udvikling hos santaris og har
den endelige beslutningskompetence indenfor dette område.
       ansættelseskontrakterne indeholder vilkår om fortrolighed, hemmeligholdelse og ret til
opfindelser. det er endvidere indskærpet over for projektcheferne, at alle præsentationer og
publikationer skal godkendes i ip afdelingen, før de offentliggøres. det burde stå fuldstændigt
klart for alle medarbejdere, at man ikke udtaler sig uden for santaris om emner, der kan være
skadelige for santaris både rent forretningsmæssigt, men også forskningsmæssigt.
pressemeddelelser skal endvidere afstemmes med de involverede samarbejdspartnere.
       b var erhvervs-ph.d. i microrna-afdelingen, der havde fokus på, hvordan lna kan
bruges til sygdomsbekæmpelse og reguleringsmekanisme. bs projekt var et blandt mange
                                             - 106 -
med dette fokus. b afrapporterede sine foreløbige resultater, og det blev på denne baggrund
vurderet, om det var et projekt, der skulle fortsætte, hvilket det var, fordi det var en erhvervs-
ph.d., som santaris havde påtaget sig. han husker ikke, om en patentmulighed blev drøftet.
       han var ikke bekendt med bs forhold til a og dennes ansættelse hos p&v. på et
review-møde i november 2007 fremlagde b sit projekt. han spurgte på et tidspunkt, om man
kunne forestille sig, at det kunne virke, hvis det var enkeltstrenget. b svarede, at det ikke ville
virke, og at det var noget, som hendes kæreste gik og arbejdede med. efterfølgende talte han
med b, der fortalte, at a arbejdede med dette område og gerne vil samarbejde med santaris.
han sagde til hende, at hvis hun mente, at det kunne være godt for santaris, var det i orden.
på et møde i tyskland i februar 2008 talte troels koch med a. a sagde, at de skulle lave en
fortrolighedsaftale, men troels koch sagde, at santaris ikke var interesseret, før patenterne
var offentliggjorte. det er ikke kutyme, at man i branchen laver konfidentielle aftaler med
samarbejdspartnere, før patenterne er offentliggjort, da det kan give noget bøvl efterfølgende i
forhold til, hvem der fik idéen først. de kunne godt have afholdt et møde med a uden en
cda-aftale, og det måtte være op til a at bestemme, hvor meget han ville fortælle uden en
cda-aftale. a ville gerne have et møde, men han ville vente, hvilket han meddelte troels
koch. troels koch vendte tilbage nogle dage efter og fortalte, at a gerne ville offentliggøre
patenterne præmaturt for at rykke drøftelserne nærmere. dette afviste han også og gjorde det
klart for a, at de ikke havde noget hastværk og godt kunne vente, til patenterne var
offentliggjorte.
               santaris har tre store konkurrenter, isis, alnylumn og regulus, der står for over
75 % af branchens patenter. selve overvågningen står patentafdelingen for, og de samarbejder
med europæiske og amerikanske patentbureauer. der gik ¾ år efter offentliggørelsen af as
patentansøgninger, før santaris blev opmærksomme på dem. han har ingen forklaring herpå,
men det var beklageligt, at de ikke opdagede dem tidligere.
       susanna obads opfindelse byggede på tiny-lna, et usædvanligt kort molekyle, hvilket
kun kan lade sig gøre med lna, og det havde formodningen imod sig, at det kan nedregulere
og kan bruges som lægemiddel, og det var derfor en revolutionær tanke. artiklen om hendes
opfindelse, som han var medforfatter på, blev publiceret i nature biotechonology. mange
troede ikke på det, fordi man ikke troede på, at så korte molekyler kunne binde kraftigt nok på
messengerrna, men det lykkedes santaris ved hårdt arbejde over flere måneder at bevise, at
det kunne virke. han husker ikke, hvornår han omtalte korte oligoer første gang. man skal
skelne mellem korte og ultrakorte. en længde på ca. 16 kan karakteriseres som ”very short”,
                                             - 107 -
men en længde å 7-8 er en helt anden ting. status på tiny-patentet var, at de har fået en
favorabel searchrapport på det, men han var ikke fuldstændig opdateret på det. ved indgivelse
af tiny-patentansøgningerne var det ikke naturligt at finde på blockmir-teknolo-gien.
blockmir hører ikke teknologisk hjemme i den sammenhæng.
                santaris ”ejer” lna-kemien, som kan bruges til at behandle forskellige
sygdomme. as opfindelse er ikke en opfindelse, som santaris eller deres kunder har haft
interesse for i forhold til at bekæmpe sygdomme. santaris vil dog gerne kunne tilbyde den
mulighed, hvis det skulle blive aktuelt, men på nuværende tidspunkt er der ingen, der
efterspørger blockmir-teknologien. santaris vil dog gerne råde over den mulighed i
værktøjskassen,
       santaris havde en forventning om, at p&v, herunder a, ville bringe blockmir-
teknologien i spil, hvis de sad med sådanne tanker. han var ikke selv opmærksom på bartels
patent, da han ikke har sin daglige gang i microrna-gruppen. han havde forventet, at p&v
var kommet med input i den retning, hvis det havde været relevant.
       han mødte a første gang i forbindelse med indsigelsesansøgningen med p&v, men han
vidste ikke, at det var bs mand. han husker først a, fra denne sag begyndte.
       santaris har samarbejdet med p&v siden 1993, og de har altid følt, at de har fået en
kompetent og dygtig rådgivning. de første mange år brugte de kun p&v, men nu bruger de
både p&v og inspicos som patentbureau.
       i november 2008 var der en stor afskedigelsesrunde på santaris, og kort tid efter fandt
de på santaris ud af, at der var et problem i forhold til as patentansøgninger og hans kone b.
han kom først ind i sagen, da det stod klart, at b skulle bortvises. hvis han havde hørt om
forholdet tidligere, ville han have grebet ind.
                i november 2008 måtte santaris afskedige 30 % af medarbejderne, og i maj
2012 16 ud af de resterende 62 ansatte. på nuværende tidspunkt er der mellem 50-100 ansatte
alt afhængig af projekterne. hvis et projektet mislykkes, prøver de så hurtigt som muligt at
tilrette dette i forhold til personalet.
       santaris er ejet af danske og udenlandske investorer, der tilsammen har indskudt i alt ca.
600.000.000 kr. hvis der ikke kommer yderligere funding i fremtiden, har de kun kapital til at
fortsætte til udgangen af 2013. der er et warrantprogram for de ansatte.
troels koch har forklaret, at han er forskningschef, vicepræsident og medstifter af santaris.
                                              - 108 -
      baggrunden for nedskæringen i 2008 var finanskrisens udbrud. de havde mange
aktiviteter i gang og for at sikre santaris´ overlevelse, men blev nødt til at fokusere på deres
kerneområder. på et ledelses- og strategimøde blev der derfor truffet beslutning om en
strategiændring. i alt 40 ansatte blev opsagt. strategiændringen betød, at al aktivitet på
onkologiområdet blev bragt til ophør, og metaboliske sygdomme blev det nye hoved fokus.
      ledelsen afgjorde, hvor mange der skulle skediges i de enkelte afdelinger, men det var
afdelingslederne, der var ansvarlige for at finde de pågældende personer. sakari kauppinen
meldte ind med 5 navngivne personer, som blev drøftet i ledelsen. hvis afdelingslederen
kunne argumentere for afskedigelsen af den pågældende person og havde fornuftige
argumenter, lyttede ledelsen som udgangspunkt til det. at b var på barsel var også et element,
der blev drøftet, og de så også på muligheden for at omplacere hende, men fokus var på
strategiændringen. b projekt havde ikke fokus på behandling af metabolske sygdomme, og
derfor måtte projektet ophøre. der har efterfølgende været to afskedigelsesrunder.
      han husker ikke, at b på review-mødet, hvor hun præsenterede sit projekt, omtalte a,
og han var ikke opmærksom på, at han var hendes mand. han mødte a i en kaffepause ved
berlin-mødet. han husker ikke, om a fortalte, at han havde talt med henrik ørum. det var et
ganske kort møde, hvor de talte om teknologier og diskuterede generelle ting. de aftalte at
arrangere et møde, når de kom hjem. mødet blev dog aldrig til noget, da santaris ikke ville
skrive under på en cda-aftale. han var selv medarrangør af mødet i berlin og holdt foredrag
om messengerrna og microrna, og han havde derfor meget travlt. han havde ikke en
detaljeret viden om as ideer, men han vidste, at de handlede om blokering af messengerrna.
han husker ikke, at han i november/december 2007 talte med sakari kauppinen om as idéer.
syns- og skønsmændene har vedstået syn- og skønserklæringen og supplerende forklaret
følgende i forhold til:
santaris´ skønsspørgsmål i a-sagen:
spørgsmål 5, side 15: hvis man sammenholder as opfindelse med santaris´ opfindelse, er der
forskelle i aktivitet og virkninger.
      ansøgningerne omhandler alle det faktum, at to molekyler skal binde til hinanden, og
det er forskelligt, hvor de binder. men det har indflydelse på virkningen og bivirkningerne,
hvor de rammer. man har to systemer, der overlapper hinanden, men man ved ikke, hvor stort
overlappet er.
                                             - 109 -
spørgsmål 6, side 16: de vedstår besvarelsen af spørgsmålet og forklarer yderligere, at man
rammer et specifikt område, hvis man binder på messengerrna, hvorimod man vil ramme
flere specifikke områder, hvis man hæmmer på microrna. de ved ikke, hvad længden af
blokeringen kan have af betydning, men det er klart, at det har en virkning. hvis man
hæmmer det ene molekyle, ville det være naturligt at tænke, at det også vil have en virkning,
hvis man hæmmer det andet molekyle.
spørgsmål 7, side 16: blokering af seed-regionen var kendt, før santaris begyndte at arbejde
med det. santaris´ ansøgninger bidrager ikke med yderligere viden i forhold til as
ansøgninger.
spørgsmål 8: der skal ikke lægges noget i ordet ”retrospekt”. bagefter kan det se indlysende
ud, men det var det ikke nødvendigvis på det pågældende tidspunkt. hvis man som
patentrådgiver for santaris på ansøgningstidspunktet havde den viden, ville den være naturligt
at bringe det i spil, men ikke hvis der ikke er tale om almindelig tilgængelig viden eller viden
undergivet fortrolighed.
       bartel-patentet, bilag al, beskriver en blockmir, men det beskriver ikke, at en blockmir
kan rekruttere rnaseh, idet patentet i øvrigt går på antimir.
       as blockmir-patentansøgning, bilag 13, er helt klart en anden opfindelse end den der er
beskrevet i santaris´ ansøgninger. as ansøgninger beskriver overordnet santaris´ opfindelse,
men indeholder ikke en nærmere specifikation.
spørgsmål 9, side 17: det er ikke sædvanligt, de patentagenter, som hun kender, er rådgivere
og indgiver patentansøgninger i eget navn. hvis man vil have et godt forhold fremadrettet til
sin klient, indebærer det, at patentagenten stiller sin fulde viden til rådighed. hun er dog
bekendt med et enkelt andet tilfælde i danmark, hvor patentrådgiveren havde indgivet egen
patentansøgning.
santaris´ supplerende skønsspørgsmål i a-sagen:
spørgsmål 19 og 23, side 55: det er ikke det samme molekyle. med tiden bliver man klogere
og ved mere, men santaris´ ansøgninger er ikke en forudsætning for as ansøgning.
                                             - 110 -
      en blockmir er en spejlvendt udgave af en antimir, hvis den er fuld komplementær i
seedregionen, men ellers ikke. historien viser, at det ikke var indlysende at komme fra en
antimir til en blockmir. men i bagklogskabens lys er det jo nærliggende.
spørgsmål 27, side 56: en beskrevet udførelsesform i en ansøgning vil man ikke betragte som
begrænset til lige netop denne udførelsesform. i bilag 13 er der sammenhæng mellem krav 1
og 10, men krav 1 er ikke begrænset til et molekyle, der rekrutterer rnaseh. qerdenklers
pct ansøgning wo 2008/061537 - bilag 4 - linje 7-15, side 37, omhandler et molekyle, der
rekrutterer rnaseh. hvis blockmiren skal have den mekanisme, der er foreslået, så skal den
være ude af stand til at aktivere rnaseh, og ikke som den er beskrevet i bilag 13. i bilag 13
ville man ikke kunne indføre et krav, der omfatter en blockmir eller xmir, der rekrutterer
rnaseh. det står allerede i bilag 4.
      på spørgsmålet om, hvordan man finder et antimir, forklarer de, at antisense er defineret
ud fra, at det er et messengerrna, der rammer. for at finde det skal man først have et target
og finde ud af, hvordan det rammer. man scanner de områder, man mener, er mest følsomme,
og på den måde vil man kunne identificere et antimir. vi har ikke set nogle, der kan være
identiske med de foretrukne, men krav 1 ville kunne favne dem.
spørgsmål 28, side 56: teknologierne i bilag 13 er dem, hvor rnaseh ikke aktiveres,
hvorimod bilag 56 aktiveres. svaret modificeres på samme måde som spm. 27.
      hvis man som patentagent ikke kender den pågældende ansøgning og skal indsætte
eksempler og noget tekst og indføje et krav, vil det afhænge af selve instruksen, om der er tale
om et rent rutinearbejde, eller det kræver, at man sætter sig ind i det. hvis man skal indsætte
nye patentkrav, vil det kræve, at man sætter sig ind i ansøgningen. de tilføjelser, i tekst og
eksempler, som a har lavet i bilag 3aw, kan blot sættes ind, men kommentarerne på side 32-
33 kræver, at man ved, hvad ansøgningen handler om. oplysninger, man får i forbindelse med
arbejde med patentansøgninger er klart fortrolige oplysninger. man kan kun patentere det, der
er nyt og har opfindelseshøjde, og derfor skal det holdes hemmelig hos ansøgeren og hos
patentagenten. i perioden fra indleveringen af ansøgning til offentliggørelsen kan man
indlevere ansøgninger, der er en videreudvikling af den tidligere opfindelse, og den del kan
patenteres, hvis der er nyhed, men der kræves ikke opfindelseshøjde.
p&vs skønsspørgsmål:
                                                - 111 -
spørgsmål 1, side 26: opfindelsen i bilag 12 er primært den måde, hvorved oligoerne skal
konstrueres, hvilke positioner lna skal sidde på og hvor mange.
spørgsmål 5, side 28: bilag 19 indeholder det samme som bilag 12 og så noget mere.
spørgsmål 12, side 31: bilag 20 - ansøgningen indeholder mere end bilag 12-ansøgningen.
spørgsmål 19, side 33: bilag 45 er micromir-ansøgningerne. as ansøgninger vedrører
blockmir-princippet. de går ud på, at oligonukleotider eller analoger, der er specifikt designet,
så de rammer seedsekvensen på en messengerrna. den må ikke rekruttere rnaseh.
ansøgningerne er bredere og går ud over, hvad der er fornuftigt.
mirrxs skønsspørgsmål:
spørgsmål c2, side 20: hvis det var indlysende, ville det have været naturligt at komme med
det her, når man kendte bindingsitet.
spørgsmål c3, side 20: hvis kravene i ansøgningerne er brede nok, vil de kunne dække noget,
som man ikke havde tænkt, at de skulle dække. de dækker områder, som ikke passer ind i
systemet.
spørgsmål c6, side 21: de vedstår tidligere besvarelse af dette spørgsmål.
spørgsmål f2, side 24: den, der har skrevet ansøgningen har haft kendskab til korte, fuldt
lna- modificerede oligonukleotioder.
       i forhold til bilag 13, side 22, linje 9 forklarer de, at jo kortere oligoen er, jo flere steder
kan den sætte sig, men det betyder ikke så meget, for hvis den rammer det forkerte sted, sker
der ikke noget eller måske noget helt andet. når den kun er 7 lang, er den ikke særlig unik og
kan sætte sig mange steder, men hvis man går op til længder på 16-18, bliver den unik. side
28 og 29 beskriver det forhold, at blockmiren bliver kortere og kortere – helt ned til 8
nucleotider.
               man kan ikke svare entydigt på, om et krav på enten 8 eller 11 længder vil være
et effektivt patentkrav. men hvis man vil dække både 8 og 11 vil det være en fordel og give
mening, at de er indeholdt i en bredere formulering.
                                             - 112 -
mirrxs supplerende skønsspørgsmål:
spørgsmål g1-g3, side 58: det er meget normalt at beskrive forskellige længder og
forskellige kemiers anvendelse i ansøgninger vedrørende antisense oligonukleotider.
spørgsmål k2, side 62: det, der var kendt før santaris´ ansøgninger, var idéen om, at
blokering af messengerrna kunne have en terapeutisk effekt, og det ville derfor være
naturligt at foreslå forskellige længder af oligoer i den forbindelse.
santaris´ skønsspørgsmål og supplerende spørgsmål i b-sagen:
spørgsmål 9 (side 41-42): det er korrekt, at det kun omhandler rna-spejlning. det ville være
nærliggende at bruge andre molekyler.
bs supplerende skønsspørgsmål:
supplerende spørgsmål c4, side 70: der er ikke tale om et nyt krav. hvis en senere ansøgning
kræver prioritet fra bilag m og n, ville de ikke være nyhedsskadelig i forhold til den senere
ansøgning. hvis bilag m ikke var offentliggjort før bilag n, ville man kunne kræve prioritet.
parternes synspunkter
f 10/09: b-sagen:
b har gjort følgende gældende:
opsigelsen af b og godtgørelse
det er ubestridt, at b blev opsagt under afholdelse af barselsorlov. santaris har derfor efter
ligebehandlingslovens § 16, stk. 4, bevisbyrden for, at opsigelsen ikke var begrundet i hendes
graviditet eller barsel.
       santaris har ikke løftet denne bevisbyrde. santaris har ikke fremlagt nogen
dokumentation for, hvordan udvælgelsen af de 5, der blev afskediget den 6. november 2008,
fandt sted. denne er alene søgt løftet gennem forklaringer, der angår en beslutning, der blev
truffet for mere end 4 år siden. santaris har oplyst, at man ville koncentrere sig om
kerneaktiviter og skære kræftforskning bort. dette stemmer dårligt med, at susanna obad
                                             - 113 -
ikke blev afskediget, hvorimod jan stenvang, der arbejdede med rna, blev opsagt. santaris
har endvidere ikke fremlagt oplysninger om deres organisation, hvorfor der mangler de
oplysninger, der normalt fremlægges. på baggrund af de afgivne forklaringer gøres det
gældende, at enhver bevisusikkerhed omkring grundlaget for udvælgelsen, jf.
ligebehandlingslovens § 16, stk. 4, skal komme santaris til skade.
       herved bemærkes, at santaris allerede i 2007 besluttede ikke at patentere noget af det b
beskæftigede sig med i sin ph.d. afhandling, og at hun senere i sit ph.d.- forløb skulle opholde
sig 1 ½ år på ku for at forske.
bortvisningen og godtgørelse
såfremt retten måtte komme til, at santaris har løftet bevisbyrden for opsigelsens saglighed
gøres det gældende, at santaris bortviste b den 27. februar 2009 under hendes barselsorlov,
og at santaris i.h.t. ligebehandlingslovens § 16, stk. 4 bærer bevisbyrden for, at bortvisningen
ikke var begrundet i hendes graviditet eller barsel. denne bevisbyrde har santaris ikke løftet.
       særligt vedrørende godtgørelsens størrelse gøres det gældende, at det må anses at være
en skærpende omstændighed, at santaris har opsagt b og efterfølgende bortvist hende under
barsel. det forhold, at b var ansat på en tidsbegrænset ansættelsesaftale og som ph.d., skal
ikke påvirke størrelsen af den udmålte godtgørelse, ligesom varigheden af
ansættelsesforholdet i denne sag ikke skal have betydning for udmålingen af godtgørelsen.
godtgørelsen skal på denne baggrund udmåles til 18 måneders løn.
       såfremt retten måtte vurdere, at hverken opsigelse eller den efterfølgende bortvisning
var i strid med ligebehandlingsloven, gøres det gældende, at bortvisningen af b var
uberettiget, hvorfor hun har krav på betaling af løn i opsigelsesperioden samt betaling af
godtgørelse i henhold til funktionærlovens § 2b. santaris har bevisbyrden for bortvisningens
berettigelse, hvilken santaris ikke på nogen måde har løftet.
passivitet
santaris har under alle omstændigheder grundet udvist passivitet fortabt retten til at bortvise
b. hvis betingelserne for bortvisning var opfyldt, skulle bortvisningen være sket senest den 4.
februar 2009, da santaris på det tidspunkt i mindst 14 dage havde haft de nødvendige
informationer til at afgøre, om der skulle ske bortvisning. det absolut seneste tidspunkt for, at
bortvisning kunne være sket, uden at der indtrådte passivitet, var den 20. februar 2009, da
santaris på dette tidspunkt var fuldt ud i stand til at vurdere, om indholdet af de fremfundne
                                             - 114 -
mails skulle medføre bortvisning af b. mailen af 25. februar 2009 fra advokat ole damsbo
indeholder ikke nye informationer, der i forhold til b berettigede til at afvente med en
bortvisning. hertil kommer, at de i notatet til mailen indeholdte konklusioner/hypoteser, som
allerede var santaris bekendt forud for den 20. februar 2009, ikke kan begrunde en
bortvisning, jf. også det nedenfor vedrørende syn- og skøn anførte.
      udsættelse af suspensionen den 20. februar 2009 er uden retsvirkning og kan ikke
påberåbes af santaris, allerede fordi det af brevet fremgår, at suspensionen forudsatte, at b
modtog sin løn for februar måned.
      da santaris den 20. februar 2009 hverken bortviste eller udbetalte løn til b, bortfaldt
suspensionen, da forudsætningens for den ikke blev opfyldt. santaris kædede bortvisningen af
b sammen med muligheden for et forlig med a, og formålet med at udskyde bortvisningen
var alene at lægge pres på a. fra den 20. februar 2009 var det santaris´ risiko, at
bortvisningen først blev foretaget den 27. februar 2009, hvilket under de foreliggende
omstændigheder, herunder sammenkædningen med et forlig i en sag, der ikke har nogen
ansættelsesretlig relevans, må antages at have medført, at santaris ikke længere kunne
bortvise b den 27. februar 2009 og under ingen omstændigheder med tilbagevirkende kraft til
den 2. februar 2009.
      det gøres således gældende, at suspensionen – i det omfang santaris kan påberåbe sig
den – udelukkende tjente til varetagelse af deres interesser for at forbedre forligsmuligheder
overfor a. dette fremgår af brevet af 20. februar 2009 fra advokat finn schwartz. da forliget
ikke blev accepteret indenfor den af santaris fastsatte frist den 27. februar 2009 kl. 13.00,
bortvistes b samme dag kl. 15.50.
bs private e-mails og tort
det gøres gældende, at santaris ved at åbne og læse bs private e-mails og/eller ved i strid med
bs ønsker at have informeret ku om hendes opsigelse som sket - har krænket hendes
privatliv, hvorfor santaris skal betale en torterstatning, jf. erstatningsansvarslovens § 26. en
gennemgang af en medarbejders mailkonto kræver en forudgående henvendelse til
medarbejderen. det er ikke sket i denne sag, og der er aldrig givet formel tilladelse til
adgangen. tilgangen overholdt således ikke reglerne fra datatilsynet og udgør et brud på
brevhemmeligheden. hertil kommer videresendelsen af hendes helbredsoplysninger, som
bolette wildt erkendte var i strid med persondataloven. santaris hæfter endvidere for de
usandheder, der er blevet udbredt i et offentligt retsmøde, på vegne af santaris.
                                               - 115 -
               det bestrides, at santaris tilgang til bs private e-mails havde nogen som helst
ansættelsesretlig relevans, fordi bs forhold aldrig tidligere havde givet anledning til nogen
form for ansættelsesretlige reaktioner overfor hende. santaris tilgik hendes mailkonto med det
ene formål at finde beviser, der kunne bruges i sagen mod a.
      en torterstatning kan passende, henset til grovheden af brugen af de private e-mails,
fastsættes til kr. 25.000. det gøres i den forbindelse gældende, at b ikke havde nogen pligt til
at mærke sine private mails med ”privat”, allerede fordi ansættelsesaftalens pkt. 5-3 ikke
pålagde hende en pligt hertil. det forhold, at hun tvunget af omstændigheder har fremlagt
private mails, herunder til imødegåelse af de af santaris fremlagte private mails, forstærker
krænkelsen.
loyalitetspligten
santaris er afskåret fra at anvende relationen mellem a og b som begrundelse for brud på
loyalitetspligten, allerede fordi santaris ved ansættelsen af b vidste, at b og a ikke alene var
samlevende, men også havde arbejdede tæt sammen inden for det samme fagområde,
herunder kendte til, at a bistod b med råd og vejledning omkring hendes ph.d.
      det lå b stærkt på sinde, at hun ikke ville arbejde på santaris, medmin-dre
virksomheden var bekendt med karakteren af de opfindelser, som a havde gjort, og som han
forud for hendes ansættelse havde søgt patent på. derfor fik hun as accept til kort tid efter sin
ansættelse at informere sine nærmeste overordnede om den nye metode, som a havde søgt
patenteret.
      santaris skulle derfor allerede så tidligt som efter den 21. maj 2007 og absolut senest i
januar 2008 have truffet foranstaltning til at sikre, at b ikke kom i besiddelse af sensitive
informationer, hvis santaris havde været af den opfattelse, at relationen mellem a og b
udgjorde et problem for santaris. santaris traf ingen foranstaltninger hverken i forhold til,
hvilke informationer der måtte tilflyde b, eller i form af en skriftlig indskærpelse overfor b.
      santaris kan ikke efter mindst 1 ½ år efter at have fået tilstrækkelig viden til at afgøre,
om as aktiviteter kunne udgøre et problem for santaris, hævde, at relationen mellem b og a
udgjorde et problem for santaris, herunder at det skulle kunne bruges som grundlag for en
bortvisning. tværtimod viser de fremlagte bilag, at b under hele ansættelsen var sig den
mulige konflikt bevidst og håndterede den loyalt.
      indholdet af de fremlagte mails dokumenterer ikke, at b har brudt sin loyalitetspligt
overfor santaris, da indholdet enten relaterer sig til arbejdet med hendes ph.d. eller er udtryk
                                              - 116 -
for fortrolige private samtaler mellem ægtefæller, som ikke kan begrunde en saglig opsigelse,
endsige en bortvisning.
       b har således ikke have brudt sin loyalitetspligt overfor santaris, og santaris har ikke
sandsynliggjort, at hun skulle have videregivet informationer om santaris´ fortrolige
teknologi til a.
       med det afholdte syn- og skøn er der gjort endeligt op med, at mailen af 25. februar
2009 på ingen måde kan bruges som dokumentation for, at b har misligholdt sit
ansættelsesforhold.
bs erhvervs-ph.d
b havde selv allerede i 2006 udtænkt og designet sit ph.d-projekt, da ikke som et ph.d-projekt,
men som et projekt hun gerne ville lave i sin stilling som forskningsassistent på panum.
projektet omhandlede design og brug af mirna mimics bl.a. modificeret med lna – altså
det modsatte af, hvad santaris arbejdede med, som var/er mirna inhibitors, altså antimirs.
       ligeledes omhandlede projektet anvendelsen af en biotinyleret mirna mimic, som
skulle bruges til at fiske proteiner og andre rnaer, der binder til mirnaet, med henblik på at
identificere disse. denne metode var baseret på en metode, som a og b selv havde anvendt
tidligere i 2000-2003, da de under begges uddannelse på sdu samarbejdede om at
identificere proteiner og rnaer, der bandt til et lille rna i e. coli bakterier.
       b blev ansat som erhvervs-ph.d. studerende hos santaris med et løntilskud, som i 2007
udgjorde kr. 12.500 per måned. hun havde årligt 50.000 kroner i forskningsmidler og 20.000
kr. i rejsemidler. ku modtog derudover 50.000 kr. årligt i overhead til dækning af
undervisning og laboratorie/kontorfaciliteter til en erhvervs-ph.d studerende.
       formålet med en ph.d. er helt generelt at sætte den studerende i stand til selvstændigt at
udtænkte og udføre forskningsprojekter. b fik netop sin erhvervs-ph.d. stilling på grund af sin
evne til selv at udtænke og udføre forskningsprojekter, herunder eksperimenter.
       det har derfor enhver formodning imod sig, at hun på santaris skulle have forbud mod
selv at tage stilling til, hvilke eksperimenter hun ville/skulle udføre og herunder, hvilke
remedier der skulle anvendes, særligt set i lyset af, at hun havde mulighed for helt
selvstændigt at udføre forskningen, herunder bestilling af nødvendige oligoer fra ku. det må
påhvile santaris en tung bevisbyrde for, at det faktisk ikke skulle have forholdt sig sådan.
       alle bestillinger af oligoer, der blev foretaget af b hos ribotask, blev godkendt af
sakari kauppinen. skulle santaris senere have ”fortrudt” godkendelsen af indkøbene, var der
                                             - 117 -
mulighed for at få omkostningerne for disse oligoer dækket af de forskningsmidler, b selv
rådede over.
opsigelse af bs erhvervs-ph.d. og erstatning
det gøres overordnet gældende, at santaris´ håndering af bs ph.d. var culpøs og har været
tabsforvoldende for hende.
       b er blevet påført et tab, uanset om hun senere kommer videre med sin ph.d., da
santaris´ manglende opfyldelse af deres forpligtelser som minimum har medført et
indkomsttab for den periode, hvor hun kunne have været ph.d., hvis santaris havde håndteret
forløbet korrekt. det er i den forbindelse en skærpende omstændighed, at santaris i 2007
besluttede ikke at patentere nogen del af resultaterne af bs forskning. herved mistede santaris
alle legitime grunde til ikke at udlevere data og til at sikre udlevering af data ved ansættelsens
ophør. det forhold, at santaris i forløbet efter opsigelse forsøgte at bruge bs data til at undgå
en sag, er også en skærpende omstændighed.
       b orienterede både bolette wildt og sakari kauppinen om, at hun selv ville kontakte
ku, når hun hvade fundet en løsning på videreførelsen. på trods af dette modtog hun i februar
2009 et brev, om, at hendes ph.d på ku var opsagt af santaris, hvilket var i strid med de
indgåede aftaler og bs eget ønske.
       det gøres gældende, at denne handling var ansvarspådragende for santaris, da santaris
ikke havde nogen legitim grund til at sende brevet til ku. det gøres videre gældende, at det
forhold, at santaris ikke udleverede bs forskningsdata umuliggjorde en videreførelse af
hendes ph.d.
       opsigelsen af bs ph.d.-forløb og den manglende udlevering af data udgør
ansvarsgrundlaget for hendes krav på erstatning. der er således en direkte årsagssammenhæng
mellem santaris´ opsigelse af bs ph.d.-forløb og hendes efterfølgende og fremtidige
indkomsttab.
       tabet er dokumenteret ved den fremlagte lønstatistik, der dokumenterer et indkomsttab
på 6.000 kr. i løn hver måned med tillæg af feriepenge, ialt 81.000 kr. årligt. b har alene
påstået en erstatning svarende til 3 års indkomsttab, selv om det samlede tab er væsentlig
højere.
       endelig gøres det gældende, at b har opfyldt sin tabsbegrænsnings-pligt.
syn og skøn
                                             - 118 -
syn og skøn i denne sag har af b hele tiden været opfattet som overflødigt. santaris´
manglende inddragelse af syn- og skønserklæringen i det seneste processkrift bekræfter dette,
da svarerne fra skønsmændene korresponderer med det, som santaris selv kunne og burde
have indset for længe siden.
      skønserklæringen støtter således fuldt ud anbringendet om, at der ikke i a
patentansøgninger kan genfindes noget, der stammer fra santaris.
      det skærper yderligere santaris´ bevisbyrde for, at b skulle have videregivet
forretningshemmeligheder til a eller i øvrigt have haft en dialog med ham, der overskrider
grænsen for det loyale, særligt henset til at hun var ph.d.-studerende med eget selvstændigt
projekt, udtænkt af hende selv allerede inden sin ansættelse, og til, at santaris allerede tidligt i
hendes ph.d. forløb meddelte hende, at de ikke var interesseret i at patentere noget fra hendes
ph.d.-projekt.
      en gennemgang af besvarelsen af de af santaris stillede skønsspørgsmål viser, at
skønmændene ikke har kunnet bekræfte santaris´ tese om, at b skulle have forsynet a med
fortrolige informationer, herunder eksperimentelle data.
      af særlig interesse for denne sag er svaret fra skønsmændene på, at de ”træk” beskrevet
for blockmirer, der vedrørende længden på 8 nucleotider og fuld (lna) modificering lige så
godt kan være resultatet af abstrakt tankegang, som a øjensynligt før har været i stand til at
udtænkte, jf. patentansøgningen fra 2002 sagens bilag 35 og svaret på spørgsmål 11 i
skønsrapporten vedrørende denne sag. besvarelsen af de supplerende spørgsmål ændrer ikke
herpå.
santaris´ tab
santaris har ikke lidt noget tab som følge af forhold, som b er ansvarlig for, og santaris´
processkrifter indeholder trods utallige opfordringer hertil ingen opgørelse af et tab, endsige
nogen dokumentation herfor, som b kan gøres ansvarlig for. det gøres derfor gældende, at
santaris ikke har noget modkrav, som kan anvendes til modregning i bs tilgodehavende.
santaris´ selvstændige påstand
det gøres gældende, at b som minimum har udøvet og udøver lovligt tilbagehold i materialet
tilhørende santaris. det gøres yderligere gældende, at det følger af jacob plenaas mail af 11.
december 2008 til bolette wildt, at b skulle have pc og laboratoriebog udleveret.
                                               - 119 -
       endelig gøres det gældende, at allerede fordi santaris nu 4 år efter ikke længere har
nogen retlig interesse i at få udleveret pc’en og laboratoriebog, skal b også af denne grund
frifindes for den nedlagte påstand.
manglende opfyldelse af opfordringer
santaris´ manglende fremlæggelse af bs komplette mailkonto hos santaris og santaris´ i
øvrigt manglende eller ufuldstændige opfyldelse af de øvrige opfordringer skal komme
santaris til skade, jf. herved princippet i retsplejelovens § 344, stk. 2.
manglende opsættende virkning af anke og omkostninger
b er i denne sag blevet påført meget betydelige omkostninger og henset til, at santaris kun har
finansiering til sin egen drift i en relativ begrænset periode fremadrettet, bør santaris’ anke af
en dom, der giver b helt eller delvis medhold og pålægger santaris at betale omkostninger til
hende, ikke have opsættende virkning.
       b anmoder således om, at retten giver hende adgang til at håndhæve dommen, uanset at
den ankes indenfor fuldbyrdelsesfristen, dels fordi det er højest usikkert, om hun senere vil
kunne opnå dækning for de tilkendte beløb, og dels fordi det allerede har været særdeles
krævende, herunder økonomisk, for hende, som privat person, at få denne sag ført.
       en anke for højesteret har lange udsigter, hvorfor det ved en domsfældelse af santaris
kun vil være rimeligt, at de forpligtes til straks at betale de forhåbentlig betydelige beløb, som
de bliver pålagt at betale til hende.
       b har længe været af den opfattelse, at denne sag er udtryk for et groft misbrug af
retssystemet, og at santaris´ manglende vilje til at få sagen afsluttet alene har haft til formål at
forsøge at presse a til at overgive dennes opfindelser til santaris i et ”forlig”, da det har haft
meget vanskeligt at få øje på den ansættelsesretlige begrundelse for at fortsætte sagen, særligt
henset til at denne type sager meget ofte forliges.
       santaris har således på intet tidspunkt kunnet dokumentere et tab, som berettiger dem til
at påstå modregning i bs sidste månedsløn og godtgørelse m.v.
       det er således alene santaris´ forhold, der er skyld i, at sagen har været under
forberedelse i første instans i næsten 4 år, og at hovedforhandlingen skal strække sig over 6
retsdage. det er også alene santaris´ forhold, der har gjort, at b har skullet trækkes igennem
et bekosteligt og helt unødvendigt syn- og skøn. endelig er det alene santaris´ manglende
vilje/evne til at være konkret med bortvisningsgrunde, der har nødvendiggjort, at b dels har
                                             - 120 -
været tvunget til at skrive lange og detaljeret redegørelser for de faktiske forhold og dels at
fremlægge et meget stort materiale i et forsøg på at få santaris til at indse, at a intet behøvede
fra santaris for at gøre sine opfindelser, da dette åbenbart, til trods for hendes vedvarende
benægtelse heraf, var den eneste mulighed, hun havde for at godtgøre, at hun aldrig har
videregivet fortrolige informationer om santaris til a.
       santaris skal derfor pålægges at bære alle omkostninger ved det afholdte syn- og skøn
og skal pålægges at friholde b for samtlige de påførte advokatomkostninger og faktiske
udlæg, herunder særligt da hun har ført denne sag som privatperson, hvilket gør at der
passende skal ske en 1-1 dækning af de omkostninger, santaris helt ubegrundet har påført
hende, jf. herved retsplejelovens § 316.
       skulle sø og handelsretten ikke give b medhold, gøres det gældende, at der i denne sag
er sådanne særlige forhold, der gør, at santaris alligevel skal pålægges at betale delvis
omkostninger til hende, herunder selv afholde samtlige omkostninger til syn- og skøn,
alternativt skal omkostningerne ophæves, jf. herved retsplejelovens § 313.
santaris har gjort følgende gældende:
opsigelsen af 6. november 2008:
ligebehandlingsloven beskytter lønmodtagere mod afskedigelse direkte eller indirekte
begrundet i graviditet og barsel. loven forhindrer derimod ikke, at en arbejdsgiver afskediger
en gravid eller afskediger under barsel, hvis en sådan afskedigelse i øvrigt er begrundet i ikke-
kønsbestemte forhold, men bevisbyrden påhviler arbejdsgiver, jf. ligebehandlingslovens § 16,
stk. 4.
       det gøres gældende, at opsigelsen af b den 6. november 2008 ikke er sket i strid med
ligebehandlingsloven, idet opsigelsen af b var begrundet i santaris’ økonomiske forhold. om
retspraksis henvises til u 2010.982.
               santaris har på baggrund af både det skriftlige materiale samt de afgivne
forklaringer løftet bevisbyrden for, at santaris beklageligvis var i den situation i oktober-
november 2008, at det var driftmæssigt nødvendigt at foretage en kollektiv afskedigelse, og at
det var driftsmæssigt og sagligt begrundet, at b i den forbindelse var en medarbejder, der
beklageligvis bedst kunne undværes.
fremfinding af mails
                                              - 121 -
b har gjort gældende, at processen i relation til fremfindelsen af hendes mails er
erstatningspådragende for santaris og endda en retsstridig krænkelse, der efter
erstatningsansvarslovens § 26, stk. 2, kan begrunde en tortgodtgørelse.
      for at tortgodtgørelse efter eal § 26, stk. 2, kan komme på tale, er det afgørende, om
der foreligger et helt særligt og retsstridigt forhold, således at krænkelsen efter sin karakter og
grovhed udgør en overtrædelse af en straffebestemmelse, jf. ufr1996b.324, ufr 2004.720 h
og ufr 2005.1131ø.
              der er i bs tidsbegrænsede ansættelsesaftale en meget præcis bestemmelse om
mail-problematikken. det var således klart for enhver medarbejder, der har underskrevet den
sædvanlige ansættelsesaftale, at medarbejderen skal markere sine private mails, hvis de vil
anvende santaris-mailen til dette formål. ingen af de pågældende mails har været markeret
som privat.
      på baggrund af vidneforklaringer af bolette wildt, maja bojko og sakari kauppinen
kan det lægges til grund, at det har været en meget begrænset medarbejdergruppe hos
santaris, der havde kendskab til søgningen, og at denne medarbejdergruppe var pålagt
tavshedspligt. de anførte mails har hverken været udbredt i virksomheden eller været gjort til
genstand for omtale på virksomheden.
      formålet med at gennemgå bs mails var at sikre, at hun ikke havde forbrudt sig mod
sine ansættelsesretlige forpligtelser og derved konkret havde hjulpet en af santaris´
konkurrenter. dette formål er et ansættelsesretligt sagligt formål.
      santaris har herefter været berettiget til på baggrund af den opståede mistanke til dels at
foretage en generel søgning i e-mailkorrespondancen, dels en specifik søgning, der resulterer i
de fremlagte e-mails. berettigelsen af dette er driftsmæssigt begrundet, men berettigelsen skal
også ses i sammenhæng med, at der blev sikret vandtætte skotter mellem santaris’ øvrige
personale og de seks medarbejdere, som underskrev en særlig tavshedspligtsaftale.
              selv hvis sø- og handelsret måtte finde, at det var i strid med bs ret, medfører
håndteringen af disse mails på ingen måde, at der er tale om en krænkelse, der kan
karakteriseres som retsstridig og kan begrunde tortgodtgørelse efter erstatningsansvarslovens
§ 26, stk. 2.
      det gøres gældende, at santaris i den foreliggende situation, hvor der var betydelig
mistanke om illoyal handlemåde, har været berettiget til at screene og derefter gennemgå bs
mailkorrespondance med en potentiel konkurrent, at det skyldes bs egne forhold, at santaris
ved gennemgangen af hendes mailkorrespondance tillige har åbnet (uafmærkede) mails med
                                              - 122 -
mere privat indhold, idet hun ikke har levet op til sin ansættelsesretlige forpligtelse til at
markere relevante e-mails som private, at de åbnede mails ikke indeholder særlige private
oplysninger, at santaris har handlet respektfuldt i relation til private oplysninger ved at sikre,
at kun få fik oplysningerne, og at der blev indgået særlige fortrolighedserklæringer herom,
hvorimod b selv har offentliggjort selv-samme mails under denne sag. der foreligger derfor
hverken en krænkelse af b eller en sådan grovhed, at en eventuel krænkelse kan beskrives
som retsstridig, hvorfor b ikke er berettiget til tortgodtgørelse.
bortvisningen (brud på loyalitetspligten)
det er evident, at ægtefæller, der arbejder i konkurrerende virksomheder igennem hele deres
adfærd skal sikre, at der er vandtætte skotter mellem de informationer mv., som hver af
ægtefællerne får indsigt i på deres respektive arbejde, således at der på ingen måde er
informationer, der går gennem disse vandtætte skotter med risiko for, at det kan få en
betydning for de pågældendes virksomheder.
               en medarbejder er utvivlsomt omfattet af en loyalitetspligt over for sin
arbejdsgiver, og denne loyalitetspligt omfatter bl.a. en tavshedspligt, der indebærer, at man
ikke må røbe informationer, der kan skade virksomheden. når udtrykket "skade
virksomheden” anvendes, følger det af retspraksis, at også "risiko" for skade er omfattet af
loyalitetspligten.
               loyalitetspligten er alment glædende, uanset om der er kontraktlige
bestemmelser om det eller ej, men i denne sag er tavshedspligten direkte beskrevet i
ansættelsesaftalens punkt 4.0. brud på loyalitetspligten både i relation til loyalitet og
tavshedspligt kan, som det fremgår af retspraksis, jf. u1983.559, u1987.495h og
u2007.2482v, betragtes som en væsentlig misligholdelse af ansættelsesforholdet, der
berettiger arbejdsgiveren til at bortvise medarbejderen.
      i santaris var der en særdeles klar praksis med hensyn til tavshedspligt i relation til alt,
der gik ud af virksomheden, mens der i virksomheden som følge af forskermiljøet var
fuldstændig åbenhed internt om forskningsmæssige resultater.
      med hensyn til a og hans virksomhed indebærer dette ansættelsesretligt, at der er en
konkurrencesituation mellem a og den virksomhed og aktivitet, der er rundt omkring ham, og
bs arbejdsgiver, santaris, hvilket naturligvis skærper loyalitetspligten og dermed
tavshedspligten i relation til at give informationer, der indebæer risiko for eller direkte er
skadelige for santaris.
                                               - 123 -
               de i sagen fremlagte e-mails vedrørende informationsflowet mellem b og a
viser, at b gang på gang handlede illoyalt over for santaris, og der er klare, eklatante
eksempler på overtrædelse af tavshedspligten. e-mails viser, at der har været et flow af
informationer, der i visse tilfælde er i direkte konkurrence, i andre tilfælde er i risiko for
konkurrence, og igen i andre tilfælde er en direkte konspiration konkurrencemæssigt imod
santaris. i alle tre tilfælde er der tale om forhold, der enkeltvis og samlet udgør et
bortvisningsgrundlag.
               i den forbindelse skal det erindres, at sakari kauppinen i forbindelse med
henvendelsen fra morten lindow om as nyetablerede hjemmeside påpegede overfor ben, at
hun havde tavshedspligt, og at han gentog denne formaning overfor b, efter markus
heidenblad havde henvendt til ham ca. 1½ måned efter. på trods af disse formaninger
fortsatte b sit informationsflow.
       hertil kommer, at b i de vigtige dage i august, september og begyndelsen af oktober
2007 havde fuld adgang til al information omkring de landvindinger, som man i hvert fald hos
santaris mente, at man havde på daværende tidspunkt inden for micro-rna, og at det forløb,
der er på ægtefællens side, jf. skønserklæringens svar på bs spørgsmål 8 og spørgsmål 17 og
18, der understøtter, at a fra b fik de fortrolige oplysninger om santaris' arbejde, der
muliggjorde hans indføjelse af nye, kravbegrundende elementer i sin ansøgning af 16. oktober
2007.
       der er intet belæg for bs forklaring om anvendelsen af a som sparringspartner, og at a
qua sin optræden ved konferencer var en tilladelig informationsmodtager.
               sammenfattende gøres det gældende, at det skriftlige materiale og de afgivne
forklaringer dokumenterer, at der ingen vandtætte skotter har været under bs ansættelse hos
santaris i relation til informationsflowet til a om kritiske og ofte kommercielle oplysninger.
på denne baggrund var der et berettiget bortvisningsgrundlag, som faktisk havde eksisteret
lang tid før opsigelsen af 6. november 2008, og som i hvert fald kunne begrunde
bortvisningen den 27. februar 2009.
konsekvensen af en berettiget bortvisning
ved væsentlig misligholdelse har en arbejdsgiver ret til at hæve ansættelsesforholdet. såfremt
medarbejderens væsentlige misligholdelse består i brud på loyalitetspligten, sikrer
hæveadgangen, at virksomheden ikke længere kan bruges som base for den konkurrerende
                                             - 124 -
virksomhed, og at arbejdsgiveren ikke er forpligtet til at betale løn til medarbejderen og
derved understøtte den konkurrerende virksomhed økonomisk.
       i mange tilfælde viser det sig dog, at den konkurrerende adfærd har stået på i en
periode, før arbejdsgiveren bliver klar over det. i sådanne tilfælde vil arbejdsgiveren kunne
kræve lønnen tilbagebetalt fra det tidspunkt, hvor medarbejderen har påbegyndt
misligholdelsen, jf. bl.a. u1986.190h, u1981.291h, u1994.655h, u2007.1263h,
u2012.2533h.
               konsekvensen af en berettiget bortvisning den 27. februar 2009 er, at b ikke har
krav på hverken løn for januar og februar 2009 eller fratrædelsesgodtgørelse aftalt i
forbindelse med den kollektive afskedigelse.
passivitet
der er en almindelige grundsætning om, at der skal reklameres overfor misligholdelse uden
ugrundet ophold, hvilket også gælder i forbindelse med bortvisning. udgangspunktet er, at
reklamationspligten indtræder, når arbejdsgiveren kommer eller burde komme til kundskab
om misligholdelsen.
       dette udgangspunkt modificeres dog af, at arbejdsgiveren skal have tid til at fortage de
fornødne undersøgelser vedrørende misligholdelsens art og omfang.
               såfremt arbejdsgiveren på grund af kompleksitetet skal have tid til at afklare,
hvorvidt og i hvilket omfang der foreligger væsentlig misligholdelse, indtræder der ikke
retsfortabende passivitet, såfremt arbejdsgiveren bruger tid på at afklare problemstillingen, jf.
u1970. 184h.
       baggrunden for passivitetsgrundsætningen er, at funktionæren skal kunne have en
berettiget forventning om, at et vist forhold ikke vil blive påberåbt som væsentlig
misligholdelse. hvis medarbejderen ikke er vidende om, at arbejdsgiveren har fundet ud af, at
medarbejderen har væsentlig misligholdt, kan medarbejderen heller ikke have en berettiget
forventning om, at en given handlemåde er accepteret af arbejdsgiveren. allerede af den
grund vil der ikke være passivitet.
       arbejdsgiveren gerne må overveje konsekvenserne af medarbejderens misligholdelse,
men der skal være taget forbehold for bortvisning.
               denne sag er kendetegnet ved, at der var mange små brikker, der skulle sættes
sammen til et puslespil, og dette samlede puslespil også i relation til patentproblematikken
først forelå ved notatet af 24. februar 2009, hvorfor den suspension af passivitet frem til den
                                              - 125 -
27. februar 2009 ikke rammer santaris, og at santaris derfor ikke har forpasset muligheden
for at bortvise b. det er væsentligt i relation til passivitet at lægge vægt på det meget
komplicerede, mangesidede faktum og også grovheden af bs handlemåde. det er også
væsentligt, at santaris har forbeholdt sig bortvisningsadgangen siden bolette wildts e-mail af
30. januar 2009, der blev fremsendt 5-6 dage efter fremfindingen af mails, og efter der
forgæves var forsøgt etableret et møde allerede den 28., 29. eller 30. januar 2009. en-deligt er
det væsentligt, at b efter bolette wildts e-mail af 30. januar 2009 og mødet den 2. februar
2009 kunne have en berettiget forventning om, at bortvisningsspørgsmålet var "taget af
bordet". på den baggrund var det sagligt fornuftigt fra santaris´ side at opnå en samlet løsning
med både b og a og dennes selskaber, og b har hele tiden vidst, at bortvisningen ville være
alternativet til en samlet løsning. derfor foreligger der ikke retsfortabende passivitet, der kan
medføre, at bortvisningen den 27. februar 2009 er fortabt.
erstatningskrav relateret til ophør af erhvervs ph.d
b har bevisbyrden for, at santaris har handlet ansvarspådragende i relation til det forhold, at
erhvervs-ph.d'en blev afbrudt, samt at der er årsagssammenhæng mellem den påståede
skadegørende handling og et evt. opstået tab, herunder at hun har opfyldt sin
tabsbegrænsningspligt. b har endvidere bevisbyrden for tabest størrelse.
       erhvervs-ph.d'en ophørte i forbindelse med bortvisningen. der er intet i sagen, der
dokumenterer, at b ikke kunne have opnået et nyt ph.d-forløb i overensstemmelse med det
tidligere passerede, idet det bemærkes, at hun en gang tidligere er ophørt i et ph.d- forløb.
               det bestrides, at der foreligger en ansvarspådragende adfærd fra santaris. b har
ikke dokumenteret, at hun ikke kunne have fået genoplivet sit erhvervs-ph.d-forløb i en anden
virksomhed, og at hun har levet op til sin tabsbegrænsningspligt.
               herudover har hun ikke løftet bevisbyrden for, at der er årsagssammenhængen
mellem den påståede skadegørende handling og det økonomiske krav.
størrelsen af en evt. godtgørelse
såfremt santaris ikke måtte have løftet bevisbyrden for, at der ikke ved afskedigelsen af b
blev lagt vægt på hendes fravær på grund af barsel, gøres det gældende, at størrelsen af en
eventuel godtgørelse efter ligebehandlingsloven må fastsættes under hensyntagen til hendes
anciennitet og til de øvrige omstændigheder, herunder om der er tale om en afskedigelse som
led i en større personalereduktion.
                                            - 126 -
       b havde været ansat lidt over 1½ år. der blev forsøgt omplacering, men der var ingen
ledige stillinger. det gøres derfor gældende, at en godtgørelse til b, når henses til det anførte,
bør fastsættes til noget lavere en 9 måneders løn, f.eks. 6 måneders løn, jf. u2011.1776h.
       overfor bs påstand om godtgørelse efter funktionærlovens § 2b - såfremt sø- og
handelsretten finder, at det passerede ikke er en tilsidesættelse af ligebehandlingsloven -
gøres det samme gældende som anført i relation til ligebehandlingsloven. efter
funktionærloven er der ikke omvendt bevisbyrde, og b har ikke løftet bevisbyrden for, at
afskedigelsen og/eller bortvisningen skulle være usaglig. en godtgørelse efter
funktionærlovens § 2b kan under hensyn til ansættelsesforholdets længde maksimalt udgøre 3
måneders løn.
udlevering af laptop og santaris´ øvrige ejendele.
b gør gældende, at hun er ejer af den anførte dell laptop. hun har bevisbyrden for dette
ejerskab.
       af mailkorrespondancen i januar mellem b og bolette wildt giver bolette wildt udtryk
for, at arbejdscomputeren må b ikke beholde. bs forklaring om ejerskabet til computeren kan
ikke tillægges vægt, og b har ikke løftet bevisbyrden for et sådant ejerskab. santaris´ krav på
udlevering af laptop samt øvrige ejendele, der tilhører santaris, er berettiget og bør følges.
sagens omkostninger
ved fastsættelsen af sagens omkostninger skal der udover sagens tidsmæssige udstrækning
samt længden af hovedforhandlingen og det forud for hovedforhandlingen gennemførte syn
og skøn tages hensyn til, at santaris har udarbejdet materialesamling på ca. 400 sider samt
måtte fremkomme med ekstra bilag c.
t 4/09 og t 16/09 - a-sagen
santaris har gjort følgende gældende:
overfor a og querdenker
querdenker må tåle en fuldstændig identifikation med a, idet a er eneejer af selskabet. det er
en skærpende omstændighed, at querdenker er etableret med det formål at drive virksomhed,
der udtrykkeligt konkurrerer med santaris, hvilket a har været bekendt med.
                                             - 127 -
      det er usædvanligt og utvivlsomt i strid med god patentskik, at en patentagent indgiver
egne patentansøgninger og særligt, når det sker inden for klienternes forretningsområder.
dette støttes af svaret på skønsspørgsmål 8. indgivelse af egne patentansøgninger er under
disse omstændigheder i strid med de for patentagenter gældende etiske normsæt, jf. bl.a epo
code of conduct, bl.a. pkt. 4d og 4e.
               det har i den forbindelse endvidere stor betydning, at a ubestridt var klar over,
at den teknologi, han selv søgte patent på og baserede sin virksomhed på, var i direkte
konkurrence med den kunde, santaris, som han selv var med til at betjene hos p&v, og hvis
strengt fortrolige teknologi han havde uhindret adgang til. a havde fuld adgang til p&vs
databasesystem og derved også til santaris´ansøgninger og sagsakter. på baggrund af
forklaringer fra bl.a. kim wagner og skønsmændene kan det endvidere lægges til grund, at a
havde læst og sat sig ind i bilag 12, idet han ellers ikke ville kunne have foretaget de
ændringer, som han gjorde.
               det er en skærpende omstændighed, at as ansøgninger sigter mod opnåelse af
grundlæggende samme biologiske effekt og søger at opnå dette ved midler, der blot er en
spejling af den teknologi, som a kendte fra santaris´ ansøgninger.
               det er endvidere åbenbart, at a ikke var berettigt til selv at indlevere ansøgning
herpå. dette følger af de almindelige regler om rådgiveransvar. en kunde hos et patentbureau
har en berettiget forventning om, at sagsbehandleren som led i sin rådgivning stiller sin fulde
ekspertise til rådighed for kunden med henblik på at optimere resultatet for den pågældende.
a burde derfor have delt sine tanker og idéer omkring den komplementære løsning – nemlig
blockmiren - som et led i sin rådgivning. det er i den forbindelse en skærpende
omstændighed, at a efter at have fået en skriftlig advarsel, men inden sin fratræden, indgav
yderligere ansøgninger i eget og querdenkers navn. dette støttes yderligere af, at a fra b
både før og efter sin ansættelse hos p&v modtog informationer om santaris´
udviklingsarbejde fra b.
               santaris´ opfindelser er baseret på resultaterne af laboratorieforsøg, og det er
usandsynligt, at a selv kunne have forudset de bestemte strukturelle karakteristika i sine
ansøgninger uden at have adgang til at udføre sådanne forsøg. det har formodningen for sig,
at a blev hjulpet på vej af santaris´ansøgninger i relation til sin egen ansøgning, som han
indgav umiddelbart efter. det er i den forbindelse uvæsentligt, hvor a ellers kunne have haft
sin viden fra. a har endvidere forklaret, at han ikke kendte og ikke har læst de i sagen
                                               - 128 -
fremlagte patentskrifter og lignende. a og querdenker har bevisbyrden for, at a ikke har
brugt eller er blevet hjulpet på vej af bilag 12, og den bevisbyrde er ikke løftet.
               dette indebærer i sig selv en krænkelse af markedsføringslovens § 1 og § 19.
       for så vidt angår erstatningen har det på nuværende tidspunkt ikke været muligt for
santaris at opgøre et tab, hvilket er begrundelsen for, at påstandene er nedlagt som de er.
overfor p&v
p&v er bundet af epis code of conduct, hvoraf det følger, at de er ansvarlige for deres
ansattes, herunder as, udøvelse af deres hverv. det følger i øvrigt også af de almindelige
regler om principalansvar i dl 3-19-2 samt de almindelige fuldmagtsregler. når der som i
denne sag er tale om ansvar i kontrakt, ifalder arbejdsgiveren ansvar for sine ansatte, også selv
om der er tale om abnorme handlinger.
               p&v har endvidere et selvstændigt ansvar for at have handlet i strid med
elementære normer og kutymer inden for patentagentbranchen og ikke levet op til sit
professionelle ansvar som rådgiver. p&v har forsømt at undersøge i, hvilket omfang as
patentansøgte teknologi kunne kollidere med santaris´ ansøgninger. det har formodningen
imod sig, at p&v ikke skulle have gjort sig bekendt med indholdet af as ansøgninger. p&vs
advarsel til a var en utilstrækkelig reaktion på hans brud på ansættelsesvilkårene, hvortil
kommer, at p&v ikke fulgte op på denne advarsel. p&v forsøgte ikke at udvirke, at
offentliggørelsen af as patenter blev bremset, enten ved at ansøgningerne blev trukket tilbage
eller ved overdragelse til sig selv i kraft af lov om arbejdstagers opfindelser. p&v burde også
have orienteret santaris, så de selv havde mulighed for at agere. endeligt har p&v som
patentfuldmægtig for querdenker indleveret wo ´537 og wo ´639, og de blev ved med at stå
som fuldmægtig på disse ansøgninger indtil efteråret 2009, ligesom a fortsatte som
patentkonsulent efter 31. august 2007. herved har p&v handlet i strid med regulation of
discipline for epi, art. 3.2., ved ikke, så snart man blev klar over sammenhængen, at trække
sig som fuldmægtig på disse ansøgninger.
påstand c(v) er et udtryk for forholdsmæssigt afslag.
overfor mirrx
mirrx må tåle fuldstændig identifikation med a. selskabets investorer blev gjort
opmærksomme på den verserende retssag i forbindelse med deres indskud i selskabet.
                                              - 129 -
investorernes indtræden i selskabet efter stiftelsen er uden betydning for spørgsmålet om,
hvorvidt mirrx som selskab var i god tro på det tidspunkt, hvor selskabet erhvervede
rettighederne ved apportindskud. som følge af det personsammenfald, der eksisterede, da
mirrx blev stiftet, af a og de overdragne patentrettigheder, har mirrx ikke været i god tro.
       mirrx kan ikke erhverve bedre ret end a og querdenker, jf. gældsbrevslovens § 27.
                hvis a havde gjort, som han skulle, og fortalt santaris om sine idéer, ville
santaris have indføjet disse i deres ansøgning, og det ville være santaris, der stod som
opfinder til de pågældende patenter. i denne situation kan man efter patentlovens § 53 kræve
overførsel af patentet, men også ud fra et genoprettelsessynspunkt må den fordel, som a har
fået, betyde, at patentet skal tilbageføres til santaris. hvis a ville have ret til at blive nævnt
som medopfinder, ville han have pligt til at overdrage rettigheder-ne helt og fuldt til santaris.
hvis hans ansøgninger måtte antages at række ud over det, som santaris måtte have krav på
blev tilføjet i deres ansøgning, og der ikke kunne ske en adskillelse, ville der bestå et sameje.
       dette sameje ville indebære, at santaris ville have en ubegrænset ”freedom to operate”
– i hvert fald i det omfang, patentrettighederne burde være tilført santaris. dette svarer til en
vederlagsfri licens inden for santaris´ forretningsområde. udnyttelsen af et sameje kræver
ikke tilladelse fra en medopfinder. væsentlige dispositioner vil kræve enighed, men
almindelige dispositioner kræver ikke tilladelse fra en medopfinder. hvis as indgivelse af
ansøgningerne er retsstridigt, har mirrx ingen beskyttelsesværdi interesse i at modsætte sig, at
santaris får ”freedom to operate” inden for deres forretningsområde. på den måde vil man
kunne neutralisere den skade, der er påført santaris, og a ville stadig sidde tilbage med
ejerskabet til patenterne.
       det gøres endelig gældende, at der ikke er grundlag for at fravige reglen om, at anke af
en eventuel dom har opsættende virkning for fuldbyrdelsen, jf. retsplejelovens § 480, stk. 2.
a og querdenker aps har under den mundtlige procedure i retten henholdt sig til de af
mirrx anførte anbringender og har anført følgende i deres påstandsdokument:
”…
1.1       frifindelsespåstanden
1.1.1     til støtte for den nedlagte frifindelsespåstand gør sagsøgte 1 og 2 følgende
          gældende:
1.1.2     de sagsøgte bestrider på noget grundlag at have handlet retsstridigt i forhold til
          sagsøger, herunder ved indgivelse af de som bilag 4 og 5 fremlagte
                                             - 130 -
        patentansøgninger med tilhørende patentfamilier, der kræver fælles prioritet med
        eller udspringer af de som bilag 4 og 5 fremlagte patentansøgninger.
1.1.2.1 sagsøgte 1 har ikke modtaget informationer fra b om sagsøgers fortrolige teknologi.
1.1.3   sagsøgte 1 er eneopfinder af de i bilag 4 og 5 indeholdte opfindelser, som er gjort af
        sagsøgte 1 alene på grundlag af sagsøgte 1's hidtidige viden og erfaringer og ud fra
        offentligt tilgængelige kilder, jf. herved også de i sagen afgivne skønserklæringer,
        der klart dokumenterer, at sagsøgte 1 var i stand til at gøre de i bilag 4 og 5
        indeholdte opfindelser uden anvendelse af sagsøgers fortrolige teknologi.
1.1.4   de sagsøgte bestrider således, at indgivelsen af de som bilag 4 og 5 fremlagte
        patentansøgninger med tilhørende patentfamilier og senere opdateringer på noget
        grundlag udgjorde en overtrædelse af markedsføringslovens § 19.
1.1.5   videre gøres det gældende, at indgivelse af egne patentansøgninger som ansat i et
        patentbureau muligvis er usædvanlig, men at det ikke gør indgivelsen retsstridigt,
        herunder i forhold til sagsøger.
1.1.6   sagsøgte 1’s indgivelse af patentansøgninger var i værste fald en potentiel
        misligholdelse af ansættelsesforholdet med sagsøgte 3. sagsøgte 3 har dog ikke
        dokumenteret i 2006 – 2007 at have haft en firmapolitik, som sagsøgte 1 var bekendt
        med og som gjorde det klart for sagsøgte 1, at indgivelse af egne patentansøgninger
        udarbejdet i fritiden var i strid med sagsøgte 3’s firmapolitik. sagsøgte 1’s accept af
        den som bilag 17 fremlagte advarsel var alene en anerkendelse af dens modtagelse,
        ikke dens indhold.
1.1.7   hvis indgivelsen af patentansøgninger under ansættelses hos sagsøgte 3 som sådan –
        udgjorde et retsstridigt forhold, så udgjorde det det ikke kun i forhold til sagsøger,
        men i forhold til alle sagsøgte 3’ kunder, der kunne have interesser inden for det
        tekniske område bilag 4 og 5 potentielt dækkede, hvorfor der alene vil kunne være
        tale om misligholdelse af aftaleforholdet mellem sagsøgte 3 og sagsøger, hvorfor
        sagsøger allerede af denne grund er afskåret fra at rette krav direkte mod sagsøgte 1
        og 2.
1.1.8   ex tuto bestrider sagsøgte 1 og 2, at sagsøger på noget grundlagt har dokumenteret
        eller sandsynliggjort, at ansatte hos sagsøgte 3 i 2006 - 2007 havde en pligt til at
        bringe nye opfindelser i forslag eller på anden måde aktivt medvirke at forbedre
        kundernes opfindelser.
1.1.9   a var således ikke ansat af santaris pharma til at gøre opfindelser for dem. a var
        heller ikke som selvstændig konsulent antaget af santaris pharma til at gøre
        opfindelser for santaris pharma.
1.1.10  a var heller ikke igennem sagsøgte 3 antaget til at gøre opfindelser for santaris
        pharma.
                                           - 131 -
1.1.11 a har end ikke hos sagsøgte 3 rådgivet santaris pharma omkring patentbeskyttelse af
       deres opfindelser.
1.1.12 a var ansat af sagsøgte 3 til som konsulent efter instruktion fra kunderne/kollegaer
       bl.a. at hjælpe sagsøgte 3’s klienter med at patentbeskytte deres opfindelser og sikre
       bedst mulig patentbeskyttelse på grundlag af den forskning og udvikling sagsøgte 3’s
       klienter har udført. disse opgaver har a udført til fulde.
1.1.13 ex tuto gøres det gældende, at sagsøger ved ikke tydeligt at have gjort
       anskrig/indsigelser de gentagende gange sagsøger af enten b eller a selv blev gjort
       bekendt med naturen af opfindelserne i bilag 4 og 5 har fortabt enhver mulighed for
       senere at gøre gældende, at de sagsøgte 1 og 2 har handlet retsstridigt og
       tabsforvoldende ved at indgive de som bilag 4 og 5 fremlagte patentansøgninger med
       tilhørende patentfamilier.
1.1.14 det er således en skærpende omstændighed i denne sag, at det er sagsøger, der valgte
       at afbryde drøftelserne om et fremtidigt samarbejde med sagsøgte 1 og 2. dette
       faktum må have som konsekvens, at sagsøger skal føre et entydigt/ utvetydigt bevis
       for rigtigheden af de af sagsøger nedlagte påstande og enhver bevisusikkerhed skal
       komme sagsøger til skade.
1.2    de af sagen omfattede teknologier/opfindelser og syn- og skønserklæringerne
1.2.1  i forhold til de afgivne syn- og skønserklæringer gør de sagsøgte overordnet
       gældende, at følgende kan udledes af skønsmændenes besvarelser til understøttelse
       af, at de sagsøgte ikke har handlet retsstridigt overfor sagsøger.
1.2.2  sagsøgers patentansøgninger omhandler oligonukleotider (såkaldte lna antimirs)
       der har mikrorna som target og som altså er komplementære til mikrorna jf.
       besvarelsen af spørgsmål a1
1.2.3  lna antimirs var kendte inden tidligste prioritetsdato for sagsøgers ansøgninger jf.
       bevarelsen af spørgsmål a4
1.2.4  sagsøgte 1’s ansøgninger omhandler oligonukleotider (såkaldte blockmirs) der ikke
       har mikrorna som target, men derimod har mikrorna bindingsites i mrna som
       target og altså er komplementære til mikrorna bindingssites jf. besvarelsen af
       spørgsmål b1
1.2.5  blockmirs anvender en anden mekanisme end antimirs og har en anden teknisk
       effekt end antimirs, jf. besvarelsen af spørgsmål c6.
1.2.6  sagsøgers patentansøgningerne indeholder ikke eksperimentelle data der
       demonstrerer eller underbygger blockmir mekanismen, jf. besvarelsen af spørgsmål
       e1 og e2
                                           - 132 -
1.2.7  kendskab til sagsøgers patent ansøgninger var ikke nødvendigt for at gøre
       opfindelserne indeholdt i bilag 4 og 5., jf. besvarelsen af spørgsmål d3 og d4
1.2.8  indholdet i sagsøgers patentansøgninger var ikke mere relevante end andre
       dokumenter beskrivende antimirs i forhold til at gøre de i bilag 4 og 5 beskrevne
       opfindelser, jf. besvarelsen af spørgsmål d5.
1.2.9  en fagmand ville ikke blive ledt hurtigere til de løsninger som fremgår af
       patentansøgningerne, fremlagt som bilag 4 og 5 end han ville uden kendskab til
       sagsøgers patentansøgninger, jf. besvarelsen af spørgsmål 22.
1.2.10 selv hvis det lægges til grund, at sagsøgte 1 kendte til indholdet af sagsøgers
       patentansøgninger bidrog disse ansøgninger ikke yderligere til indholdet i de som
       bilag 4 og 5 fremlagte patentansøgninger, jf. bevarelsen af spørgsmål 23.
1.2.11 sagsøgte 1 og 2 henviser i øvrigt til det af sagsøgte 3 og adciteret omkring
       forståelsen og fortolkningen af de fremlagte skønserklæringer i deres
       påstandsdokument/sammenfattende processkrift anførte og gør de samme
       anbringender gældende. disse anbringender skal således anses for en del af dette
       påstandsdokument.
1.2.12 endvidere henviser sagsøgte 1 og 2 i det hele til det i adciteret’s sammenfattende
       processkrift anførte omkring teknologierne/parternes opfindelser og
       hændelsesforløbet, som sagsøgte 1 og 2 i det hele tiltræder og som i det hele skal
       anses for tillige at være gjort gældende på vegne sagsøgte 1 og 2/afgivet af sagsøgte
       1 og 2.
1.3    manglende opfyldelse af opfordringer
1.3.1  sagsøgers manglende opfyldelse af de i svarskriftet indeholdte opfordringer skal jf.
       princippet i retsplejelovens § 344, stk. 2 komme sagsøger til skade, herunder når der
       skal træffes afgørelse om spørgsmålet om sagens omkostninger, jf. det nedenfor
       anførte.
1.4    sagsøgers tab – frifindelse for tiden
1.4.1  finder sø- og handelsretten at de sagsøgte eller en af dem har handlet retsstridig
       overfor sagsøger, gøres følgende yderligere gældende:
1.4.2  sagsøger har ikke redegjort for hvad der skal forstås ved ”ethvert erstatningsretligt
       værnet tab” bortset fra afholdte udgifter.
1.4.3  de sagsøgte har ikke påført sagsøger noget tab.
1.4.4  de sagsøgte gør derudover gældende, at hvis sø- og handelsretten måtte finde, at
       indgivelsen af de som bilag 4 og 5 fremlagte patentansøgninger med tilhørende
                                           - 133 -
      prioritetsansøgninger var retsstridigt i forhold til sagsøger, så skal der ske frifindelse
      for tiden, da sagsøger ikke har dokumenteret at have lidt et konkret tab som følge af
      sagsøgtes retsstridige handling, herunder et tab som opfylder de erstatningsretlige
      betingelser for at kunne pålægges de sagsøgte.
1.4.5 de i påstanden anførte udgifter til udregning af sagens tekniske aspekter, advokat –
      og patentagentudgifter, udgifter til syn – og skøn, tages der stilling til i forbindelse
      med afgørelsen af sagens omkostninger.
1.4.6 de sagsøgte gør i den forbindelse gældende, at sagsøger ikke ud over de ved sagens
      afgørelse tilkendte omkostninger vil kunne kræve yderligere omkostninger afholdt til
      sagens forberedelse eller gennemførelse betalt af de sagsøgte 1 og 2.
1.4.7 de sagsøgte gør i den forbindelse gældende, at sagsøgers omkostninger, hvis de skal
      pålægges sagsøgte 1 og 2 enten skal ophæves eller nedsættes ganske betragteligt, da
      omkostningerne primært må antages at være afholdt i et forsøg på at få medhold i de
      nedlagte påstande om overdragelse af/licens til opfindelserne indeholdt i bilag 4 og 5
      og de hertil hørende patentfamilier, da sagsøger ikke i øvrigt er i stand til at
      dokumentere nogen typer af tab overhovedet.
1.4.8 ex tuto gør de sagsøgte gældende at de sagsøgtes eventuelle ansvar skal
      bortfalde/nedsættes som følge af egen skyld hos sagsøger, der må antages selv at
      have bragt sig i en situation, hvor sagsøger ikke uden opfindelserne indeholdte i bilag
      4 og 5 med tilhørende patentfamilier har ”freedom to operate”, herunder gøres det
      gældende, at sagsøger forud for sagsøgte 1’s indgivelse af den som bilag 4 fremlagte
      ansøgning og denne prioritetsansøgninger selv kunne have gjort opfindelsen
      indeholdte i bilag 4, da sagsøger ifølge egen argumentation må antages at have været
      i besiddelse af den fornødne viden og kundskab til selv at gøre opfindelsen og få den
      patenteret, således som det faktiske skete for flere forskningshold i verden.
1.5   lempelse/bortfald af ansvaret
1.5.1 i forhold til sagsøger gør de sagsøgte gældende, at et eventuelt pålagt ansvar i
      forhold til sagsøger skal bortfalde alternativt lempes i medfør af
      erstatningsansvarslovens § 24, da ansvaret særligt for a vil virke urimeligt tyngende.
1.5.2 da sagsøgte 2 er ejer af as aktier i adciteret bør erstatningsansvaret også
      bortfalde/lempes overfor sagsøgte 2, da der i dette forhold må antages at være
      identitet mellem sagsøgte 1 og 2.
1.5.3 det gøres videre gældende, at hvis sø- og handelsretten på andet grundlag end en
      overtrædelse af markedsføringslovens § 19 finder at de sagsøgte har forvoldt
      sagsøger tab, så foreligger der i øvrigt også sådanne usædvanlige omstændigheder,
      da a i så fald vil blive pålagt et erstatningsansvar på et grundlag end ikke sagsøgte 3
      har kendt til, at ansvaret også af denne grund skal bortfalde alternativt lempes.
                                            - 134 -
1.5.4 i forhold til sagsøgte 3, så gøres det gældende, at as ansvar skal bortfalde i medfør af
      erstatningsansvarslovens § 19, stk. 1. det gøres videre gældende, at bestemmelsen
      stk. 2 ikke kan bringes i anvendelse, da de i bestemmelsen nævnte forhold ikke er til
      stede i denne sag.
1.5.5 endvidere gøres det gældende, at ansvaret overfor sagsøgte 3 herunder den indbyrdes
      regres skal bortfalde/lempes efter erstatningsansvarslovens § 24, da ansvaret vil være
      helt urimeligt tyngende for sagsøgte 1 og 2.
1.6   omkostninger m.v. og manglende opsættende virkning.
1.6.1 sagsøgte 1 og 2 er i denne sag blevet påført meget betydelige omkostninger både
      direkte i form af sagsomkostninger og indirekte i form af værditab på sagsøgte 2’s
      aktier i mirrx therapeutics a/s. sagsøgte 1 og 2 tager forbehold for, når denne sag
      er afsluttet, i en særskilt sag at gøre et erstatningskrav gældende overfor sagsøger,
      hvis de sagsøgte bliver frifundet.
1.6.2 henset til at sagsøger kun har finansiering til sin egen drift i en relativ begrænset
      periode fremadrettet, ønsker sagsøgte 1 og 2 at sagsøgers anke af en dom der
      frifinder sagsøgte 1 og 2 og pålægger sagsøger at betale omkostninger til sagsøgte 1
      og 2 ikke skal have opsættende virkning.
1.6.3 de sagsøgte 1 og 2 anmoder således om, at retten giver de sagsøgte adgang til at
      håndhæve dommen, uanset at den ankes indenfor fuldbyrdelsesfristen. dette dels
      fordi det er højest usikkert om sagsøgte 1 og 2 senere vil kunne opnå dækning for de
      tildelte omkostninger og dels fordi det allerede har været særdels krævende for
      sagsøgte 1 og 2 at få denne sag ført. en anke for højesteret har lange udsigter,
      hvorfor det ved en frifindelse af sagsøgte 1 og sagsøgte 2 kun vil være rimeligt at
      sagsøger forpligtes til at betale de forhåbentlig betydelige omkostninger som
      sagsøgte bliver pålagt.
1.6.4 henset til indholdet af sagsøgers replik, kan de sagsøgte ikke sige sig fri for, at
      formålet for sagsøger ikke så meget er at få medhold i de nedlagte påstande, men at
      forhindre at sagsøgte 1 og 2 samt særligt mirrx therapeutics a/s kan tiltrække de
      nødvendige midler til at udvikle opfindelserne indeholdt i bilag 4 og 5. efter
      sagsøgte 1 og 2’s opfattelse så har sagsøger ikke fremlagt et eneste konkret bevis til
      støtte for de nedlagte påstande, og sagsøger har fortsat ikke gjort rede for hvilket
      retsgrundlag der muliggør at sagsøger kan få overdraget patentansøgningerne
      fremlagt som bilag 4 og 5 endsige få sø- og handelsretten til at pålægge mirrx
      therapeutics a/s at give sagsøger en licens.
1.6.5 de sagsøgte 1 og 2 har længe været af den opfattelse at denne sag er udtryk for et
      groft misbrug af retssystemet og at sagsøgers manglende vilje til at få sagen
      koncentreret, og ikke mindst at de mange – efter de sagsøgtes opfattelse helt
      unødvendige - formalitetsindsigelser alene har haft til formål at få trukket sagen i
                                               - 135 -
          langdrag, så sagsøgte 1 og mirrx therapeutics a/s ikke kan komme i gang med at
          udnytte opfindelserne indeholdt i bilag 4 og 5.
1.6.6     det står således klart, at sagsøger efter modtagelsen af den som bilag 32 fremlagte
          redegørelse og mødet mellem sagsøgte 1 og sagsøger den 19. februar 2009 burde
          have indset, at en sag mod sagsøgte 1 og 2 og adciteret var grundløs, hvorfor
          sagsøger skal pålægges selv at bære alle omkostninger til det afholdte syn- og skøn
          og skal pålægges at friholde sagsøgte 1 og 2 for samtlige de påførte
          advokatomkostninger og faktiske udlæg, herunder særligt da a er blevet påtaget at
          føre denne sag som privatperson, hvilket gør at der må ske en 1-1 dækning af de
          omkostninger sagsøger – efter de sagsøgtes opfattelse – helt ubegrundet – har påførte
          sagsøgte 1 og 2, jf. herved retsplejelovens § 316.
          i ovenstående redegørelse er end ikke medtaget den meget betydelige tid a
          selv/personligt har været tvunget til at bruge på sagen.
1.6.7     endelig skal følgende forhold tages i betragtning ved afgørelsen af hvilke
          omkostninger sagsøger, bør pålægges: a) sagsøger har både i sine henvendelse til de
          sagsøgte og under hele retssagen alene fremkommet med løse/brede påstande,
          påstande hvis berettigelse der fortsat ikke er redegjort for og en dokumentation som i
          bedste fald har været mangelfuld. b) det forhold at sagsøger helt har undladt at svare
          på de i svarskriftet indeholdte og meget relevante opfordringer på trods af at sagsøger
          har haft siden 26. juli 2009 til at svare på opfodringerne. det bemærkes hermed at
          sagsøgers replik er blottet for behandling af de sagsøgtes 1 og 2 svarskrift, hvilket –
          hvis sø og handelsretten frifinder sagsøgte 1 og 2 må være en klart skærpende
          omstændighed. de ovenfor anførte forhold har tvunget de sagsøgte til at bruge
          urimelig og unødig tid og ressourcer på forhold som sagsøger alene bærer ansvaret
          for.
1.6.8     sagsøger har således først fredag den 4. januar 2012 frafaldet påstandene b(i) a –
          b(i) c overfor sagsøgte 2 selv om svarskriftet indeholdte de nødvendige oplysninger
          til at kunne afgøre, at påstandene ikke kan opfyldes af sagsøgte 2.”
p&v har gjort følgende gældende:
ad p&vs påstand 1
i forhold til santaris´ påstand c(i) vedrører denne efter sin ordlyd alene ansvar for de patent-
og/eller brugsmodelansøgninger, som a selv har indleveret, men derimod ikke ansøgninger
indleveret af querdenker. påstanden omfatter således kun bilag 13, 14, 15, 16 og 21, og
påstanden kan ikke fortolkes udvidende. enhver inkonstistens mellem santaris´ brede
synspunkter og de snævre påstande må komme santaris selv til skade.
                                              - 136 -
       santaris’ påstand c (i) må forstås således, at påstanden alene vedrører p&vs eventuelle
ansvar i medfør af dl 3-19-2. p&v gør gældende, at p&v ikke har pådraget sig ansvar
overfor santaris i medfør af dl 3-19-2. p&vs eventuelle ansvar i medfør af dl 3-19-2 kan
alene dække handlinger foretaget af a, indtil han fratrådte som ansat hos p&v den 31. august
2007. størstedelen af de patentansøgninger, som santaris’ påstand c (i) dækker, blev
imidlertid indleveret efter denne dato. dette gælder ansøgningerne i bilag 4, 5, 23, 24, 25, 26
og 27. p&v kan under ingen omstændigheder pålægges ansvar i medfør af dl 3-19-2 i
relation til disse ansøgninger og dermed ej heller i relation til de ændringer af de forudgående
ansøgninger, som disse efterfølgende ansøgninger indebar. det forhold, at der blev indgået en
konsulentaftale mellem p&v og a, er uden relevans i relation til dl 3-19-2, idet der ikke
derved etableres et ”husbond”-forhold i dl 3-19-2´s forstand.
       p&v kan ej heller pålægges ansvar i medfør af dl 3-19-2 i relation til de ansøgninger,
som blev indleveret før den 31. august 2007 (dvs. ansøgningerne i bilag 13, 14, 15, 16, 21 og
22), allerede fordi disse ansøgninger ikke længere eksisterer. dette gælder uanset, at
ansøgningerne efterfølgende er blevet offentliggjort i forbindelse med offentliggørelsen af
pct-ansøgningerne bilag 4 og 5.
       et arbejdsgiveransvar i medfør af dl 3-19-2 forudsætter bl.a., at den ansatte har handlet
ansvarspådragende, hvilket vil sige, at der kan påvises en relevant skadegørende handling
eller undladelse. dette er ikke tilfældet i den foreliggende sag, idet det efter bevisførelsen må
lægges til grund, at santaris ikke har påvist eksistensen af en relevant skadegørende handling.
santaris har heller ikke påvist, at det specifikt er as indlevering af patentansøgninger i eget
navn, der har medført nogen aktuel eller potentiel skade for santaris. tværtimod synes der at
være enighed om, at selve indleveringen af en ansøgning ikke har skadevirkning, men at det
er offentliggørelsen, der teoretisk kan skade santaris.
       santaris kan således ikke sandsynliggøre, at a har udnyttet erhvervs-hemmeligheder
tilhørende santaris ved udarbejdelsen af sine patentansøgninger. det er i den forbindelse
alene relevant at se på den viden, der kan anses som erhvervshemmeligheder i
markedsføringslovens forstand. det fremgår af skønsmændenes svar på p&vs spørgsmål 23-
30, at santaris’ erhvervshemmeligheder ikke kan genfindes i as ansøgninger. skønsmændene
fastslår endvidere, at as ansøgninger ikke nødvendigvis må være baseret på santaris’
erhvervshemmeligheder. santaris har således ikke ført bevis for, at der på nogen måde er sket
en udnyttelse af viden fra santaris.
                                              - 137 -
       selve det forhold, at a har indleveret patentansøgninger i eget navn in-denfor et
beslægtet teknisk område, kan ikke i sig selv anses som ansvarspådragende i relation til dl 3-
19-2, når det må lægges til grund, at a ikke i den forbindelse har udnyttet
erhvervshemmeligheder tilhørende santaris. den, der har gjort en opfindelse, har ret til at
ansøge om patent herpå, jf. patentlovens § 1, stk. 1, og santaris kan ikke – i mangel af
udtrykkelig aftale herom – kræve ejendomsret eller andre rettigheder til idéer eller opfindelser
gjort af personer udenfor santaris uden anvendelse af erhvervshemmeligheder tilhørende
santaris, herunder eksempelvis personer ansat hos p&v. også en patentagent har ret til at
gøre selvstændige opfindelser og indlevere ansøgninger på dem, uden at dette i sig selv skal
anses for ansvarspådragende efter dl 3-19-2.
       det bestrides, at en ansat hos et patentbureau har pligt til af egen drift at gøre nye
opfindelser for kunden. den ansatte har heller aldrig pligt til at foreslå nye opfindelser for
kunden, hvis den ansatte helt undtagelsesvist skulle have gjort en sådan, således at det kan
blive ansvarspådragende for patentbureauet, hvis man ikke gør det. det er klart ikke en del af
et patentbureaus ydelse at levere et opfinderisk bidrag til de opfindelser, som kunden har
gjort, og som kunden derfor ønsker patentbureauets bistand til at udarbejde patentansøgninger
om. dertil kommer, at p&vs opdrag fra santaris i relation til bilag 12 var en klar
ekspeditionssag i form af en opdatering af en allerede indleveret ansøgning, og opdraget blev
fulgt til punkt og prikke. p&v leverede rent faktisk en bedre ydelse end santaris kunne
forvente, idet a af egen drift indsatte to helt nye anvendelseskrav og formulerede et krav 56
med tilhørende tekst i beskrivelsen. vederlaget for dette arbejde beløb sig alene til 7.950 kr.
ex. moms, idet det bemærkes, at vederlaget tillige afspejler, hvad santaris kunne forvente
lavet.
       det er p&v uvedkommende, hvorvidt as indlevering af patentansøgninger - i eget navn
og uden p&vs vidende og i strid med p&vs firmapolitik og as ansættelsesretlige
forpligtelser – muligvis kan indebære et ansvar for a/quer-denker efter markedsføringslovens
§§ 1 eller 19, og en eventuel overtrædelse af markedsføringsloven fra as/querdenkers side
kan ikke begrunde et ansvar for p&v i medfør af dl 3-19-2. santaris kan således ikke hævde,
at a/querdenker i relation til indleveringen af as patentansøgninger skal anses som
konkurrent til santaris – hvorved markedsføringsloven muligvis kan finde anvendelse – og
samtidigt hævde, at a/querdenker i relation til indleveringen af as patentansøgninger skal
anses som ansat hos p&v, hvorved dl 3-19-2 muligvis kan finde anvendelse.
                                              - 138 -
               retspraksis har, hvor skadevolder har tilknytning til flere forskellige
virksomheder, valgt at lægge principalansvaret hos den virksomhed, som skadevolderens
adfærd har forbindelse til. i dette tilfælde vil det være as personlige virksomhed og fra 2. juli
2007 querdenker.
       et arbejdsgiveransvar i medfør af dl 3-19-2 forudsætter også, at den skadeforvoldelse,
som arbejdsgiveren skal gøres ansvarlig for, står i forbindelse med tjenesten. heller ikke
denne betingelse er opfyldt i den foreliggende sag.
       indleveringen af patentansøgninger fandt sted i privat regi i as fritid - udelukkende i
hans egen interesse, og uden nogen som helst forbindelse med udførelsen af as
arbejdsopgaver som patentkonsulent hos p&v. indleveringen fandt endvidere sted uden
p&vs vidende og i klar strid med p&vs firmapolitik, jf. herved p&vs advarsel til a.
indleveringen skete uden anvendelse af faciliteter hos p&v og var også i klar strid med p&vs
interesser i øvrigt. as indgivelse af egne patentansøgninger var i det hele taget en så
usædvanlig, atypisk og for p&v upåregnelig adfærd fra en patentkonsulents side, at p&v
ikke kan ifalde ansvar efter dl 3-19-2.
       ved vurderingen af, om skaden er tilføjet ”derudi”, er det principielt uden betydning,
om a har udnyttet erhvervshemmeligheder tilhørende santaris ved udarbejdelsen af sine
patentansøgninger eller på anden måde handlet ansvarspådragende overfor santaris.
               det bestrides endeligt, at ”almindelige fuldmagtsregler”, som anført af santaris,
kan indebære ansvar for p&v for as indlevering af egne ansøgninger. ligesom santaris er
afskåret fra, så sent som i deres påstandsdokument, at fremsætte nye anbringender om, at der i
relation til dl 3-19-2 skulle være handlet ansvarspådragende fra andre p&v-medarbejderes
side.
ad p&vs påstand 2
p&v har i svarskriftet side 9 opfordret santaris til at præcisere, hvorledes man forestiller sig,
at p&v kunne have ”udvirket”, at as patentansøgninger blev trukket tilbage før publicering.
denne provokation er ikke blevet besvaret. dette kan for så vidt ikke undre, idet det er en
kendsgerning, at p&v ikke har kunnet ”udvirke” en sådan tilbagetrækning. en verserende
patentansøgning kan kun tilbagetrækkes af ansøger/indehaver, og a har fra første færd
tilkendegivet fuldstændigt entydigt, at han ikke var villig til at trække ansøgningerne tilbage.
det bemærkes, at p&v ikke havde mulighed for at kræve as patentansøgninger overført til
sig i medfør af lov om arbejdstageres opfindelser eller på andet grundlag.
                                               - 139 -
       santaris’ påstand c (ii) er således meningsløs eller i det mindste af ubestemt indhold og
bør afvises, idet den søger at pålægge p&v ansvar for en umulighed, altså at have undladt at
”udvirke” noget, som p&v ikke kunne ”udvirke”. det bemærkes, at påstanden alene omfatter
patentansøgninger indleveret af a, jf. ”de af sagsøgte 1, jf. påstand a(1) indleverede
patentansøgninger” og ”ansøgningernes indlevering, da man blev bekendt hermed”, og at
disse patentansøgninger (dvs. ansøgningerne i bilag 13, 14, 15, 16, 21 og 22 m.fl.) faktisk er
blevet trukket tilbage.
       subsidiært bør p&v frifindes for santaris’ påstand c (ii). p&v gør gældende, at der bør
ske frifindelse, allerede fordi en del af påstanden søger at pålægge ansvar for en umulighed,
og fordi patentansøgningerne blev trukket tilbage jf. ovenfor. endvidere gøres det gældende,
at p&v ikke som anført i santaris’ påstand c (ii) er ”selvstændigt ansvarlig” overfor santaris.
                i forhold til santaris´ påstand c(ii) pkt. (a) gøres det gældende, at p&v notorisk
har forsøgt at udvirke, at a trak sine ansøgninger tilbage, for det blev ham pålagt på mødet
den 7. februar 2007, hvilket blev gentaget i den efterfølgende skriftlige advarsel.
i relation til p&vs ”selvstændige ansvar” gør p&v gældende:
p&v håndterede oplysningen om, at a havde indleveret patentansøgninger i eget navn, på en
adækvat og forsvarlig måde og kan allerede derfor ikke pålægges erstatningsansvar for ikke at
have ”udvirket” ansøgningernes tilbagetrækning eller for ikke at have orienteret santaris om
ansøgningernes indlevering. straks efter at p&v af a på mødet den 7. februar 2007 var blevet
oplyst om, at a i november 2007 havde indgivet to patentansøgninger i eget navn, tilkendegav
p&v således, at man fandt dette ufor-eneligt med as stilling som patentkonsulent hos p&v.
få dage senere overbragte p&v endvidere en skriftlig advarsel til a, hvori det udtrykkeligt
anførtes, at as indlevering af egne patentansøgninger var i strid med p&vs firmapolitik, og at
man fandt as aktivitet ”stærkt kritisabel”. p&v pålagde endvidere a, at han enten skulle
trække ansøgningerne tilbage eller overdrage dem til en uafhængig tredjepart. a tilkendegav
kort tid efter, at han ikke agtede at opfylde p&vs krav, hvilket senere afstedkom as opsigelse
af 27. april 2007.
       at p&v ikke orienterede santaris om ansøgningernes indlevering, kan ikke medføre
erstatningsansvar for p&v. p&v har ikke pligt til at delagtiggøre sine kunder i et
ansættelsesretligt mellemværende mellem p&v og en ansat, og endvidere ville en sådan
orientering have været menings- og indholdsløs. p&v fik således ikke i forbindelse med
drøftelserne med a i februar 2007 og månederne derefter nærmere oplysninger om de
                                             - 140 -
patentansøgninger, som a havde indleveret i november 2006, herunder eksempelvis nærmere
oplysninger om, hvad ansøgningerne vedrørte, og p&v havde ingen muligheder for at skaffe
sådanne oplysninger fra andre end a selv, indtil ansøgninger baseret på as
prioritetsansøgninger måtte blive publiceret. p&v havde således ikke i februar 2007 og i
månederne derefter nogen konkret viden om, hvad ansøgningerne indeholdt, og havde
allerede af den grund ikke basis for at vurdere, om der kunne træffes yderligere
forholdsregler.
       p&v blev ikke orienteret om as indlevering af to yderligere patentansøgninger den 4.
februar 2007 (bilag 15 og 16) eller om indleveringen af to yderligere patentansøgninger hhv.
den 14. juni 2007 og den 24. juli 2007 (bilag 21 og 22). p&v blev ej heller orienteret om
stiftelsen af querdenker i juli 2007, og p&v var ikke bekendt med dette selskabs eksistens før
efter as fratræden. disse forhold betyder i øvrigt, at bortset fra bilag 13 og 14 må alle
patentansøgninger omfattet af santaris’ påstand c (ii) være p&v uvedkommende, allerede
fordi p&v ikke var bekendt med disse ansøgningers eksistens.
       p&v fik den 22. november 2007 kendskab til indholdet af as ansøgning wo
2008/061537 (bilag 4) i forbindelse med, at querdenker anmodede p&v om at forestå selve
den praktiske indlevering af denne ansøgning dagen efter. ansøgningen i bilag 4 er imidlertid
ikke omfattet af santaris’ påstand c (ii), og endvidere var santaris på dette tidspunkt allerede
orienteret om det overordnede indhold af as opfindelser, herunder at a havde indleveret
patentansøgninger.
       det bestrides under alle omstændigheder, at p&v på noget tidspunkt, eksempelvis i
forbindelse med påtagelse af fuldmægtighvervet på wo 2008/061537 (bilag 4) eller på den
senere ansøgning wo 2008/151639 (bilag 5), burde have orienteret santaris om
ansøgningernes eksistens eller indhold. en sådan orientering ville forudsætte, at santaris har
en slags eneret til at indgive patentansøgninger indenfor bestemte tekniske områder, hvilket
ikke er tilfældet. endvidere ville en sådan orientering have været udtryk for en overtrædelse
af p&vs fortrolighedsforpligtelser overfor p&vs kunde querdenker.
       ved vurderingen af punkt (b) i santaris’ påstand c (ii) skal det tages i betragtning, at
santaris efter det for p&v oplyste blev bekendt med eksistensen og det overordnede indhold
af as ansøgninger i 2006 eller senest i maj/juni 2007, at santaris løbende fik yderligere
oplysninger om ansøgningernes indhold i den efterfølgende periode, bl.a. i december 2007, og
at wo 2008/061537 (bilag 4) blev offentliggjort den 29. maj 2008 og wo 2008/151639
(bilag 5) den 18. december 2008. endvidere havde p&v gennem hele 2007 og 2008 et
                                              - 141 -
udmærket samarbejde med santaris, og santaris omtalte på intet tidspunkt i denne periode
situationen i relation til a/querdenker, herunder at der eventuelt kunne bestå en konflikt
mellem santaris og a/querdenker. santaris rettede først henvendelse til p&v om sagen i
januar 2009, og santaris valgte først den 20. marts 2009 at opsige sit samarbejde med p&v.
bl.a. på baggrund af disse omstændigheder er det p&vs opfattelse, at punkt (b) i santaris’
påstand c (ii) er udtryk for efterrationalisering fra santaris’ side, og at en orientering fra p&v
til santaris ikke ville have gjort nogen forskel, allerede fordi santaris var bekendt med
ansøgningernes eksistens og overordnede indhold på et tidligere tidspunkt end p&v.
       det kan også konstateres, at santaris intet foretog sig gennem hele 2007 og 2008,
hverken overfor a/querdenker eller overfor p&v, i relation til a/ querdenker, førend man i
januar 2009 rettede henvendelse til parterne. santaris foretog sig eksempelvis intet med
henblik på at forhindre publicering af as ansøgninger. det påhviler santaris at bevise, at man
ville have ageret anderledes, hvis man på et eller andet tidspunkt fra p&v havde modtaget
nogen form for orientering om as/ querdenkers ansøgninger.
       et ”selvstændigt ansvar” for p&v for de to specifikke undladelser, som opregnes under
punkt (a) og (b) i santaris pharmas påstand c (ii), kan ikke begrundes med betragtninger om
overtrædelse af markedsføringsloven.
       et ansvar for p&v for overtrædelse af markedsføringsloven må kræve, at p&v har
været bekendt med den aktivitet, som kan være udtryk for en overtrædelse af loven. som
ovenfor anført fandt as indlevering af patentansøgninger imidlertid sted uden p&vs vidende,
i privat regi i as fritid og helt uden forbindelse med udførelsen af as arbejdsopgaver som
patentkonsulent hos p&v. indleveringen var endvidere i klar strid med p&vs firmapolitik og
p&vs interesser i øvrigt. i relation til eventuel overtrædelse af markedsføringsloven kan disse
aktiviteter fra as side derfor ikke anses som aktiviteter udført af p&v.
       i relation til markedsføringslovens § 1 bemærkes i øvrigt, at bestemmelsen ikke kan
anvendes på forholdet mellem santaris og p&v, allerede fordi der ikke forelå eller foreligger
nogen konkurrencerelation mellem dem.
       i relation til markedsføringslovens § 19 bemærkes, at santaris ikke har grundlag for at
hævde, at p&v har overtrådt denne bestemmelse. santaris pharma har da ej heller præciseret,
hvilken af bestemmelserne i § 19, stk. 1-5 der hævdes at være blevet overtrådt fra p&vs side.
som anført ovenfor er det p&v uvedkommende, hvorvidt as indlevering af
patentansøgninger kan indebære et ansvar for a/querdenker efter markedsføringsloven, hvis
a/querdenker betragtes som konkurrenter til santaris.
                                              - 142 -
      et ”selvstændigt ansvar” for p&v for de to specifikke undladelser, som opregnes under
punkt (a) og (b) i santaris’ påstand c (ii), kan ikke begrundes med betragtninger om
overtrædelse af branchekutymer, etiske regelsæt eller lignende.
      der eksisterer således ikke branchekutymer, etiske regelsæt eller lignende, som er
bindende eller vejledende for p&v, og som regulerer eller giver vejledning om, hvorledes
p&v bør agere i en så atypisk og usædvanlig situation, som forelå, da p&v fik oplysning om,
at a havde indleveret to patentansøgninger i eget navn.
      et ”selvstændigt ansvar” for p&v for de to specifikke undladelser, som opregnes under
punkt (a) og (b) i santaris’ påstand c (ii), kan ikke begrundes med betragtninger om
rådgiveransvar.
      p&v kan ifalde rådgiveransvar overfor en kunde, såfremt p&v leverer uforsvarlig
rådgivning eller i øvrigt ikke udfører de ydelser, som p&v har fået i opdrag at udføre for
kunden, forsvarligt. det har imidlertid klart ikke været en del af p&vs opdrag i sager for
santaris at ”udvirke” tilbagetrækning af patentansøgninger indgivet af a/quer-denker eller at
orientere santaris om eksistensen eller indholdet af ikke-offentliggjorte patentansøgninger
indgivet af disse.
ad p&vs påstand 3 og 4:
santaris’ påstande c (iii) og c (iv) søger at tvinge p&v til ”at anerkende […] at være
erstatningsansvarlig” for det tab, som p&v ”i henhold til påstand c (i) / påstand c (ii) er
ansvarlig for”. p&v skal så at sige anerkende at være ansvarlig, hvis man er ansvarlig efter
påstand c (i) og/eller påstand c (ii). påstand c (iii) og c (iv) er dermed meningsløse eller i
hvert fald uden selvstændigt indhold ved siden af santaris’ påstand c (i) og c (ii). p&v gør
gældende, at dette i sig selv bør medføre en frifindelse, men p&v henviser i øvrigt til
bemærkningerne ovenfor ad p&vs påstand 1 og 2.
      p&v gør endvidere gældende, at der under alle omstændigheder ikke vil være kausalitet
mellem et eventuelt tab og de handlinger og undladelser, som er omfattet af santaris’
påstande c (i) og c (ii). santaris’ eventuelle tab vil alene være forårsaget af as/ querdenkers
dispositioner, herunder særligt dispositioner foretaget efter as fratræden. sådanne
dispositioner er p&v uvedkommende. endvidere vil as/ querdenkers fremtidige
dispositioner også kunne være afgørende for, om santaris vil lide noget tab og i givet fald
hvilket. også sådanne dispositioner er p&v uvedkommende.
                                              - 143 -
       det gøres tillige gældende, at santaris ikke har lidt noget tab. santaris har indtil videre
ikke konkretiseret, hvori et tab skulle bestå. i stævningen er således alene anført nogle
generelle og udokumenterede betragtninger om, at konsekvensen af de sagsøgtes handlinger
og undladelser angiveligt skulle være, at santaris’ ”muligheder for at indlevere nye, brede
ansøgninger indenfor deres kerneområde” er blevet begrænset, og at der nu foreligger
”mangeårig usikkerhed omkring kravomfanget” af as ansøgninger.
       endvidere gøres det fra p&vs side gældende, at p&v må frifindes for santaris’ påstand
c (iii) og c (iv), idet santaris ikke har søgt at begrænse sit eventuelle tab. santaris har således
ikke søgt at nedlægge et forbud mod a/querdenker, men har tværtimod valgt at trække en
forbudsbegæring mod querdenker tilbage. man har dermed ikke forsøgt at sikre, at
a/querdenker ikke i perioden frem til sagens endelige afgørelse foretager dispositioner, der
måtte stride mod santaris’ eventuelle rettigheder. endvidere lod santaris dialogen mellem a
og santaris i 2007 og 2008 løbe ud i sandet. efter det for p&v oplyste kunne denne dialog
have resulteret i indgåelse af en licensaftale eller anden mindelig løsning mellem
a/querdenker og santaris.
       p&v er uforstående overfor, hvad det praktiske formål med santaris’ påstand c (iii) og
c (iv) er. i tilfælde af, at santaris får medhold i en eller begge påstande og afkræver p&v
betaling af konkrete beløb, vil parterne alligevel skulle søge hjælp hos domstolene til at
vurdere årsagssammenhæng og adækvans samt forstå de uklare ord og vendinger, som
fremgår af påstandene, herunder særligt ”ethvert erstatningsretligt værnet tab” og ”de heraf
nødvendiggjorte udgifter til udredning af sagens tekniske aspekter, advokat og
patentagentudgifter m.v.”. sidstnævnte formulering har p&v i svarskriftet opfordret santaris
om at præcisere og dokumentere. denne provokation er ikke blevet besvaret.
       udgifter, som har været nødvendige i forbindelse med ”udredning af sagens tekniske
aspekter, advokat og patentagentudgifter m.v.” skal i øvrigt – i givet fald – tilkendes som en
del af sagsomkostningerne, jf. retsplejelovens § 316.
ad p&vs påstand 5:
tilbagebetaling af det honorar, som p&v har modtaget fra santaris ”for rådgivning i
forbindelse med udformningen af deres heromhandlede patentansøgninger”, må kræve, at
p&vs rådgivning har været mangelfuld. dette er ikke tilfældet. det gøres i denne forbindelse
gældende, at det som ovenfor anført ikke har været en del af p&vs opdrag i nogen sag for
santaris at gøre nye opfindelser for santaris.
                                               - 144 -
       den omstændighed, at a inden sin fratræden indgav patentansøgninger i eget navn uden
p&vs vidende som patentkonsulent hos p&v, bevirker ikke, at p&vs rådgivning overfor
santaris i en eller flere konkrete sager var mangelfuld. tilsvarende har de to specifikke
undladelser, som opregnes i santaris’ påstand c (ii), intet med p&vs rådgivningsydelser at
gøre.
       p&v gør endvidere gældende, at santaris’ påstand c (v) er så ubestemt, at p&v også af
denne grund bør frifindes. det er således uklart, hvad der forstås ved de ”heromhandlede
patentansøgninger”, og en nærmere vurdering af påstanden må naturligvis forudsætte, at de
relevante ansøgninger kan identificeres.
p&vs påstand 6:
til støtte for p&vs friholdelsespåstand gøres det gældende, at ethvert beløb, som p&v måtte
blive tilpligtet at betale santaris på grundlag af santaris’ påstande c (i)-c (v), bør kunne
afkræves a, querdenker og mirrx in solidum, idet årsagen til sagen naturligvis skal søges i
as/querdenkers/mirrxs indgivelse og opretholdelse af de patentansøgninger, som er
baggrunden for santaris’ sagsanlæg og påstande. det bemærkes, at p&vs eventuelle krav
mod a, querdenker og mirrx ikke bør nedsættes i henhold til erstatningsansvarsloven.
sagsomkostninger
i tilfælde af anke til højesteret vil det ikke være rimeligt at lade p&v bære risikoen for, at
santaris ikke vil eksistere eller ikke vil kunne opfylde sine forpligtelser på tidspunktet for
højesterets afgørelse. en eventuel anke bør derfor ikke tillægges opsættende virkning, jf.
retsplejelovens § 480, stk. 2, jf. stk. 5.
               der skal i øvrigt tillægges p&v sagsomkostninger, der afspejler de faktiske
afholdte udgifter, herunder advokatomkostninger siden sagens opstart i januar 2009.
mirrx har gjort følgende gældende:
santaris har bevisbyrden for, at de omstridte ansøgninger tilhører santaris. denne bevisbyrde
har santaris ikke løftet.
opfinderetten
                                              - 145 -
"den, der har gjort en opfindelse, […] har i overensstemmelse med [patentloven] ret til efter
ansøgning at få patent på opfindelsen", jf. patentlovens § 1. det fremgår af retspraksis, at
"ophavsmanden til den idé, som [opfindelsen] er udviklet på grundlag af" har opfinderretten.
       opfinderen er idémanden, og a var ophavsmanden til den idé, han efterfølgende
udviklede blockmir-opfindelsen ud fra, og a havde derfor ret til de opfindelser, han beskrev i
sine ansøgninger. der er ingen andre end a, der hævder, at de har opfundet blockmiren eller
har fået idéen til den. ingen af de tre opfindere til bilag 12, kauppinen, elmén eller kerney,
har nævnt, at de opfatter sig som opfindere eller idémænd til blockmiren.
       santaris' ansøgninger vedrører specifikke udførelsesformer af antimirer, hvor
antimirerne både indeholder lna og er begrænset yderligere for at kunne patenteres, jf.
spørgsmål a4 til skønsmændene. as ansøgninger beskriver derimod blockmirer uden
yderligere begrænsninger, jf. spørgsmål b. en blockmir og santaris' særlige antimirer er
grundlæggende forskellige opfindelser, der ikke vil kunne indeholdes i samme patent.
       der fandtes en omfattende beskrivelse af antimir på tidspunktet for as ansøgning i,
uden at blockmirer var beskrevet, hvilket efter mirxx’ opfattelse viser, at blockmiropfindelsen
ikke var nærliggende hverken i forhold til antimirer generelt eller i forhold til santaris'
specifikke antimirs.
       blockmirer anvender en anden mekanisme end antimirer og har forskellig terapeutisk
profil, jf. spørgsmål c6. når de to lægemiddelløsninger sammenlignes, vil de have
signifikante forskelle i aktivitet og bivirkninger, idet modificering af mrna medfører en
virkning på genet som sådan, hvorimod hæmning af mikrorna er en hæmning af virkningen
af mikrorna, hvilket kan være en række gener, jf. svaret på spørgsmål 5.
       santaris' teknologi havde ingen betydning som grundlag for blockmir-opfindelsen.
tredjemand var i en række tilfælde i stand til at komme frem til blockmirteknologien, uanset
at tredjemand ikke var i besiddelse af oplysningerne i santaris ansøgninger, jf. spørgsmål d3.
kendskab til santaris' ansøgninger var således ikke nødvendigt for at gøre blockmir-opfin-
delserne beskrevet i as ansøgninger, jf. spørgsmål d4, og santaris' ansøgninger var heller
ikke mere relevante end andre offentlige dokumenter, der beskrev antimirer, jf. spørgsmål d5.
       at santaris ligeledes opfattede blockmirer som fundamentalt anderledes end santaris'
særlige antimirer understøttes yderligere af, at santaris – på trods af, at man længe havde
været bekendt med, at a havde indleveret ansøgninger på blockmirer - ikke reagerede før
januar 2009.
                                              - 146 -
erhvervshemmeligheder
a har ikke misbrugt santaris eventuelle erhvervshemmeligheder. as ansøgninger indeholder
ikke eksperimentelle data, jf. spørgsmål e1, og santaris' ansøgninger indeholder ikke data, der
demonstrerer eller underbygger blockmir-mekanismen, jf. spørgsmål e2, og fagmanden vil
ikke blive ledt hurtigere til de løsninger, som fremgår af as ansøgninger, end han ville være
uden kendskab til ansøgningerne, jf. spørgsmål 7. den særlige knowhow, der findes i santaris'
ansøgninger, kan ikke genfindes i as ansøgninger, jf. mirxx’ spørgsmål til skønsmændene.
       a havde inden sin ansættelse i p&v kendskab til lna oligonukleotider, korte fuldt
lna modificerede oligonukleotider og facilitering og hæmning af rna-rna interaktion, jf.
spørgsmål f1, og a havde inden bs ansættelse i santaris indleveret de grundlæggende
blockmir-ansøgninger (bilag 13-16). han havde således viden om, hvordan der kan opnås høj
affinitet for oligomerer med længder på 8 og 11 nukleotider som blockmirer, der blandt andet
kan være syntetiseret med lna monomerer, jf. spørgsmål f3. tilføjelsen af de korte oligoer
er således ikke ny i forhold til as første ansøgninger, men en generalisering af informationen
heri.
       i santaris' ansøgninger findes ikke eksperimentel evidens for, at korte fuldt lna
modificerede oligonukleotider kan anvendes som blockmirer, jf. spørgsmål e5. a var
herudover inden sin ansættelse i p&v medopfinder til en patentansøgning ud fra, hvilken det
kunne have været nærliggende at foreslå at hæmme interaktionen mellem mikrorna og
mrna ved anvendelse af korte fuldt lna modificerede oligonukleotider, der binder til
mrna, således som a efterfølgende gør i de omstridte ansøgninger, jf. spørgs-mål f2.
       det bemærkes endvidere, at exiqon og andre var i stand til at komme frem til
blockmirteknologien, uanset at de ikke var i besiddelse af oplysningerne i santaris´
ansøgninger, jf. svaret på bilag d3.
ingen hjemmel til overdragelse
hvis retten skulle finde, at a har misbrugt santaris’ erhvervshemmeligheder, gør mirrx
subsidiært gældende, at et sådan misbrug ikke kan give hjemmel til overdragelse af
ejendomsretten til as ansøgninger, idet det eventuelle misbrug ikke ændrer på, at a var
ophavsmanden til de idéer, der dannede grundlag for blockmir-opfindelserne.
etiske regler
                                              - 147 -
santaris´opdrag til p&v bestod i opdatering af nogle eksempler, og santaris kan derfor ikke,
for 7.000 kr. forvente at modtage et nyt biokemisk værktøj med signifikante forskelle i
aktivitet og bivirkninger i forhold til det værktøj, de selv havde fundet på.
               på baggrund af skønserklæringerne kan det konstateres, at santaris´ ansøgning
vedrører en specifik oligo med særlige lna modifikationsmønstre, der er baseret på, at
oligoen skal binde til microrna i risc. dette særlige mønster giver ikke mening for oligoer,
der ikke binder til microrna i risc, og det giver derfor ingen mening at inkludere andre
typer oligoer end dem, der binder til microrna i risc. det giver derfor heller ikke mening
at inkludere blockmirer i santaris´ ansøgning. en blockmir vil ikke have fordel af santaris´
særlige modifikationsmønster, fordi den binder til noget andet – et andet sted. blockmiren
hører derfor ikke hjemme i bilag 12.
               bevisførelsen giver herefter ingen støtte for, at en blockmir skulle være så
oplagt en variant af santaris´ antimir, hvilket samtidig understøttes af, at santaris – på trods af
at man længe havde været bekendt med as ansøgninger på blockmirer – ikke reagerede før
januar 2009, og fx ikke tilføjede blockmiren til prioritetsansøgninger i bilag 19 og 20
indleveret den 30. marts 2007.
               dertil kommer, at formålet med santaris´ ansøgninger er at tilvejebringe særligt
effektive lna-antimirs, men da as ansøgninger ikke indeholder information om sådanne
antimirs, er de ikke relevante for formålet med santaris´ ansøgninger.
      uanset om retten antager, at a og p&v har handlet i strid med de etiske regelsæt, der
gælder for patentagenter, vil en sådan overtrædelse alene medføre de sanktioner, der beskrives
i de pågældende regelsæt og således ikke give hjemmel til, at opfindelserne i as ansøgninger
skal overdrages til santaris. overdragelse er ikke en mulighed.
licens
der findes i lovgivningen ikke hjemmel til at pålægge mirxx at indrømme santaris licens til
as ansøgninger. ifølge santaris skulle licensen bygge på det argument, at santaris er
medopfinder til blockmiropfindelserne. det gøres i den forbindelse gældende, at dette
anbringende ikke er fremsat rettidigt og derfor ikke skal tages i betragtning.
               selv hvis santaris er medopfinder, giver det ikke santaris ret til en licens. en
patent-samejer har ikke ret til frit at udnytte det fællesejede. det fremgår af de almindelige
samejebetragtninger, hvorefter alle væsentlige dispositioner kræver enighed. det er endvidere
                                             - 148 -
oplagt, at hverken sakari kauppinen eller joacim elmén har haft noget at gøre med blockmir-
opfindelsen.
mirrx argumenter over for p&v's påstand 6
der ikke er grundlag for, at mirrx skal erstatte p&v et beløb, som p&v måtte blive dømt til
at betale santaris.
sagsomkostninger
denne retssag har haft betydelige gener for mirrx i form af, at patentansøgningerne er blevet
frosset ved epo. det er endvidere særdeles vanskeligt at rejse kapital til et selskab, som er
sagsøgt for ikke at være ejer af sine væsentligste aktiver.
rettens bemærkninger
t-04-09: a-sagen:
ad påstand a (i) og b(i)
i udgangspunktet tilkommer retten til at søge patent, den eller de, der har gjort opfindelsen.
en konstatering af, at a indlevering af de omstridte ansøgninger var retsstridige i forhold til
santaris’ måtte derfor forudsætte, at en eller flere navngivne santaris medarbejdere var
medopfindere på ansøgningerne, eller at a under udarbejdelse af patentansøgningerne havde
misbrugt fortrolig viden fra santaris, som han var kommet i besiddelse af under sit arbejde for
p&v (bilag 4 familien) eller gennem b (bilag 5 familie) ”blockmir-opfindelsen”.
indledningsvis bemærkes, at det er ubestridt, at a inden ansættelse hos p&v havde en meget
omfattende baggrundsviden inden for antisense-teknologi, herunder vedr. lna
oligonucleotider og korte fuldt lna modificerede oligonucleotider, og var (med-)opfinder og
medforfatter på flere patentansøgninger og publikationer.
      a har oplyst, at han blev inspireret til blockmir-opfindelsen efter at have deltaget i en
konference i lund i september 2006. der er ikke fremlagt bilag vedr. konferencen, men a
forklarede, at en tysk forsker havde rapporteret, at man ved at inhibere mikrorna kunne
sænke kolesterol-niveauet. dette fik ham til at overveje, hvad der ville ske, hvis man
blokerede binding site.
                                              - 149 -
       efterfølgende blev a bedt om at opdatere bilag 12. han havde endvidere set, at et us
firma blev solgt for 1 mia. dollars og besluttede sig til at indlevere patentansøgninger.
       a vidste ikke, om blockmir ville virke, men fik det bekræftet af en videnskabelig artikel
i maj 2007. desuden fulgte han med i litteraturen og udtænkte nye sekvenser, som han
tilføjede til sine ansøgninger.
       det centrale spørgsmål er herefter, om a har tilegnet sig og udnyttet fortrolig viden i
forbindelse med opdateringen af bilag 12 (og mere generelt adgangen til de tidligere
ansøgninger 6-11 i p&v’s system), altså om bilag 12 har virket som en ”trædesten”.
skønsmændene har til spørgsmål 7 udtalt, at fagmanden ikke ville blive ledt hurtigere til as
ansøgninger, end han ville være blevet uden kendskab til santaris’ ansøgninger.
skønsmændene har endvidere oplyst, at blockmirteknikken i princippet tidligere er beskrevet i
bilag 3æ (17.2.2001) og bartel patentet (bilag 3al, 23.12.2005). bevisførelsen omkring
bilag 3 al og as kendskab hertil var ikke helt entydig, men b anså det umiddelbart for meget
generende for as koncept.
       skønsmændene har bemærket, at kendskab til santaris’ ansøgninger bilag 19, 20 og de
tilhørende prioritetsansøgninger (herunder bilag 6-12) ikke er nødvendigt i forhold til as
opfindelser (bilag 4 og 5, spørgsmål d5,), og at de ikke er mere relevante end andre
dokumenter beskrivende antimir (spørgsmål d6). skønsmændene har også bekræftet, at bilag
ax, hvori a er medopfinder, kunne tjene som en mulig inspirationskilde (spørgsmål f2).
       efter at have identificeret den ”særlige know-how” i santaris’ ansøgninger, bilag 6-12,
vurderede skønsmændene at den særlige know-how i bilag 12 ikke kan genfindes i bilag 13-
16. (spørgsmål 23).
       i spørgsmål 24 vurderer skønsmændene, at de grundlæggende principper vedrørende
mikrorna og mrna var alment kendt fra litteraturen, da a indleverede bilag 13-16, og at
bilag 12 ikke bidrog yderligere, hvorfor ansøgningerne ikke nødvendigvis må være baseret på
den særlige know-how i bilag 12. ud fra svarene på spørgsmål 15-17 kan det konkluderes, at
de angivne eksperimentelle data i bilag 12 alt andet lige ville give en fagmand større tiltro til,
at as ansøgningers foreslåede anvendelser som lægemidler kunne realiseres. skønsmændene
bekræfter dog også, at de lna modificerede dna-oligonucleotider kortere end mikrorna
der er beskrevet og eksemplificeret i bilag 12 (og 19 og 20 som ikke kan have været a
bekendt, da de er indleveret af inspicos), og anvendelse af lna-modificerede dna-
oligonucleotider kortere end mikrorna i al almindelighed ikke er hverken implicit eller
eksplicit beskrevet eller foreslået i bilag 4 og 5.
                                              - 150 -
       på baggrund af ovenstående og af bevisførelsen i øvrigt finder retten ikke, at santaris
har løftet bevisbyrden for at indleveringen af as ansøgninger har været retsstridig i forhold til
santaris.
ad påstand c(i)
spørgsmålet er herefter, hvorledes p&v’s håndtering af kendskabet til as patentansøgninger
har påvirket sagen. indledningsvis bemærkes, at retten har meget svært ved at forstå,
hvorledes a kan have forestillet sig, at hans fortsatte selvstændige opfindervirksomhed inden
for anti-sense teknologien og indlevering af egne patentansøgninger kunne være forenelig
med en konsulentstilling hos p&v, der har klienter inden for en lang række tekniske områder.
a burde have indset, at der i mangel af nærmere undersøgelser var betydelig risiko for at
bringe både sig selv og p&v i en interessekonflikt.
       retten finder efter det oplyste i sagen, at en patentagents indlevering af ansøgninger på
egne opfindelser er en så usædvanlig foreteelse, at det ikke er et forhold, man vil nævne i en
ansættelseskontrakt eller iøvrigt indskærpe ved ansættelsen.
       netop derfor burde p&v - i første omgang as chef, peter horn møller - have reageret,
så snart han fik nys om, at a havde sin egen dagsorden. vidneforklaringerne om det
passerede forud for mødet den 7. februar er meget upræcise. a mente at have sagt ”noget” til
peter horn møller om, at han gik og syslede med noget. inden indlevering af bilag 13
overvejede han, om det ville være i strid med ansættelsesforholdet, men kom til det resultat, at
der var ”min opfindelse”, og at han derfor havde ret til at indlevere patentansøgninger.
       peter horn møller har forklaret, at han kendte a som ”kunde i forretningen” (hyscite-
ansøgningen). a var meget dygtig, og p&v havde brug for folk, hvorfor a blev derfor ansat i
et trainee forløb. a havde nævnt, at han ”havde fået nogle idéer”. de talte ikke så meget om
det, og peter horn møller lyttede kun halvt og huskede ikke noget om patenter.
       da a den 7. februar 2007 meddelte peter horn møller, at han havde indleveret nogle
ansøgninger, ville peter horn møller straks forelægge det for kim hesche. på mødet med
kim hesche blev forholdet også kun drøftet principielt. der blev ikke iværksat noget som
helst skridt til at afdække en eventuel interessekonflikt. det kan undre, at kim hesche ikke
pålagde peter horn møller at undersøge dette, at peter horn møller ikke af egen drift
undersøgte det, men også, at a ikke af sig selv oplyste, at det drejede sig om en efter hans
opfattelse ny antisense teknologi.
                                               - 151 -
      a har formentlig allerede ved sin ansættelse været fuldt vidende om, at santaris’
forretningsområde bl.a. var antisense teknologi. skulle han ikke have også have vidst, at
santaris var klient hos p&v, blev han i hvert fald vidende om det, da kim wagner i
september 2006 bad ham medvirke på indsigelsessagen.
      selv hvis det lægges til grund, at as opfindergen først blev genoplivet ved konferencen
i lund, måtte det have stået ham lysende klart, at blockmir-teknologien – hvis ikke santaris
allerede arbejdede på den – lå inden for santaris teknologiområde. han burde derfor have
indset, at der var en interessekonflikt og oplyst p&v herom, så der kunne etableres vandtætte
skotter, indtil situationen var afklaret, og han burde have afvist hvervet om opdatering af bilag
12.
      selv hvis det anerkendes, at a havde grund til at tro, at andre også ville lade sig
inspirere af lund-konferencen, og at det derfor var vigtigt at “komme først”, burde han ikke
have bragt sig selv og p&v i en situation, hvor der kunne være den mindste tvivl om,
hvorvidt han havde misbrugt fortrolig viden fra santaris’ verserende patentansøgninger.
beklageligvis har der ikke været nogen bevisførelse fx i form af daterede udkast fra a, der
kunne kaste lys over ansøgningernes udformning før og efter opdateringen af bilag 12.
      selv hvis det lægges til grund, at a ikke har misbrugt fortrolige oplysninger, kan det
undre, at han ikke straks efter indlevering af bilag 13 og 14 oplyste p&v herom og/eller at
peter horn møller ikke reagerede på as oplysninger og lod sagen undersøge nærmere.
      p&v’s passivitet, da a efter modtagelsen af advarselsbrevet meddelte, at han agtede at
opretholde sine patentansøgninger, giver også anledning til undren. uagtet at santaris lod
færdiggørelsen af bilag 19 og 20 overgå til inspicos, havde a fortsat adgang til p&v’s
systemer, herunder bilag 6-12, mens han arbejdede på bilag 21 og 23 og indtil sin selvvalgte
fratrædelsesdato 31. august 2007. p&v bistod også a med indlevering af pct-ansøgningerne,
bilag 4 og 5. ved ikke på noget tidspunkt at have søgt at afdække det mulige kollisionsforhold
og blot lade as aktiviteter fortsætte uhindret uden, at det i det mindste overvejedes, om
santaris burde orienteres, har p&v medvirket til, at sagen kunne eskalere og har ikke
foretaget nogen foranstaltninger til at begrænse eller indkapsle den skade, santaris måtte
kunne lide som følge af as ansøgninger og de betydelige omkostninger, denne sag har
nødvendiggjort.
      retten finder anledning til at bemærke, at den ikke anser sig som kompetent til at
vurdere, om a eller navngivne (europæiske) patentagenter hos p&v skulle have forbrudt sig
                                               - 152 -
mod de patentagentetiske regler, der er angivet i adipa’s eller epi’s vedtægter. dette
tilkommer de pågældende organisationers disciplinære organer.
et selvstændigt tema i sagen har været, hvorvidt a som en naturlig del af sin
patentkonsulentrolle burde have indarbejdet blockmir-konceptet under opdateringen af bilag
12 og mere generelt, hvorvidt klienter hos patentbureauer kan forvente, at rådgivere gør
opfindelser og/eller er kreative i deres arbejde med ansøgningernes udformning på bedste
måde.
        retten finder ikke, at santaris’ meget specifikke instruktioner til henrik skødt i
forbindelse med opdateringen af bilag 12 og den meget korte indleveringsfrist giver anledning
til eller forventning om, at henrik skødt skulle udvise mere end almindelig omhu. den
forventelige kreativitet må antages at have været udvist under de tidligere drøftelser af bilag
12.
        at henrik skødt vælger at overgive opdateringsarbejdet til a kan ikke føre til andet
resultat. henrik skødt kunne ikke vide eller forudse, at a havde reaktiveret sit opfindergen og
derved tilfældigvis havde gjort sig nogle overvejelser, som det muligvis kunne være
interessant at supplere bilag 12 med.
        uanset at a ikke mente, at han “var ansat til at gøre opfindelser for santaris” og derfor
ikke mente at burde overveje, om blockmir-konceptet havde nogen naturlig plads i bilag 12,
kan det henset til santaris’ specifikke instrukser ikke bebrejdes ham, at han ikke indførte
noget om blockmir i bilag 12, men fulgte den afgivne instruks og endda foretog en
hensigtsmæssig forbedring af kravstrukturen. hertil kommer, at skønsmændene har udtalt, at
det ikke ville have været naturligt at supplere bilag 12 med oplysninger om blockmir.
        santaris’ påstand har alene været baseret på et anbringende om, at santaris måtte have
forventet, at når a nu havde gjort blockmir-opfindelsen, så var han forpligtet til at overgive
den til santaris i form af en opdatering af bilag 12 i medfør af sin konsulentrolle, hvilket
retten som nævnt ikke er enig i.
        dette har givet anledning til en del vidneafhøringer og afhjemling af skønsmændene
om, hvilken grad af opfindervirksomhed og kreativitet i rådgivningen man som klient hos et
patentbureau kan forvente, og sagens parter er stærkt uenige på dette punkt. retten finder
derfor anledning til at udtale, at dette må bero på den konkrete sag og det aftalegrundlag,
herunder omkostningsbudget, der foreligger eller er underforstået, men at klienten må have
                                              - 153 -
forventning om, at der udvises omhu og kreativitet af patentrådgiveren inden for de
økonomiske rammer, der er aftalt.
      parterne har endvidere været uenige om, hvorvidt en eventuel skadevirkning indtræder
med indleveringen af as ansøgning eller først med offentliggørelsen af bilag 4 og 5 (og
dermed de underliggende prioritetsansøgninger).
      en eventuel skadevirkning rent patentmæssigt i relation til santaris’ egne
patentaktiviteter, beskyttelsesmuligheder og freedom to operate indtræder først, hvis
ansøgningerne offentliggøres. omfanget af denne eventuelle skadevirkning er dog også
afhængigt af indholdet og dateringen af prioritetsansøgningerne set i forhold til
prioritetsansøgninger fra santaris, så den mulige skadevirkning etableres allerede på
indleveringsdagen.
      uagtet at sagen formentlig ville have været fremmet, og en forligsmæssig løsning
måske kunne være opnået, hvis p&v og a straks havde undersøgt sagen ordentligt og rettet
henvendelse til santaris, finder retten dog også, at santaris ved sin passivitet med hensyn til
nærmere at undersøge, hvad as opfindelser gik ud på, og hvilken interesse santaris eventuelt
måtte have i dem, har et medansvar for, at sagen er kommet så vidt. b har forklaret, at hun
straks efter sin ansættelse ville have rene linjer og derfor på et møde med sakari kauppinen
og jan stenvang fortalte om as patentansøgninger på en måde, så de forstod, hvad de gik ud
på. ved en række senere lejligheder har a forgæves forsøgt at komme i dialog med santaris.
santaris’ overvågningssystemer har end ikke været sat op, så de fangede offentliggørelsen af
bilag 4 den 29. maj 2008.
               på denne baggrund frifindes a, querdenker, p&v og mirrx for samtlige af
santaris´ påstande.
santaris skal herefter betale sagsomkostninger til de sagsøgte, således at santaris til a betaler
til dækning af salær 125.000 kr. inklusiv moms, til querdenker i alt 100.000 kr., til p&v til
dækning af salær 200.000 kr. og afholdte omkostninger 57.378,00 kr. og til mirrx til dækning
af salær 200.000 kr. og af afholdte omkostninger 23.160 kr. santaris pharma a/s skal
endvidere endelige afholde udgifter til syn og skøn med i alt 267.562,50 kr. retten har herved
lagt vægt på sagens værdi og omfang, hovedforhandlingens varighed, det omfattende syn og
skøn samt sagens resultat.
f-10-09: b-sagen:
                                               - 154 -
efter bevisførelsen kan det lægges til grund, at santaris i november 2008 foretog en
nedskæring i personalet på ca. 40 %, og at b var én ud af fem, der, i microrna-gruppen, blev
opsagt. b blev opsagt, mens hun var på barsel, og jan stenvang blev også opsagt i denne
opsigelsesrunde, men ellers har santaris ikke ført nærmere dokumentation for de øvrige
opsigelser. b var erhvervs ph.d. og arbejdede med et specielt område i forhold til resten af
microrna-gruppen, men der foreligger ingen dokumentation for, hvorfor det lige netop var
hende, santaris var nødt til at opsige, særligt henset til, at hun netop som erhvervs-ph.d. rent
økonomisk var næsten omkostningsneutral for santaris.
               retten finder på denne baggrund, at santaris ikke har løftet bevisbyrden for, at
opsigelsen af b ikke var begrundet i hendes barsel, hvilket medfører, at opsigelsen er i strid
med ligebehandlingslovens § 16.
      den efterfølgende bortvisning af b den 27. februar 2009 skete med den begrundelse, at
hun har overtrådt sin ansættelsesretlige loyalitetspligt og videregivet
forretningshemmeligheder til a. flere af mails´ne er formuleret mindre heldigt, og lidt mere
omtanke i forhold til form, indhold og forum havde været hensigtsmæssigt og på sin plads.
men efter en både konkret og samlet vurdering af de fremlagte mails, der ifølge santaris
danner grundlag for bortvisningen, finder retten, at b med disse mails ikke har optrådt illoyalt
og/eller videregivet fortrolige oplysninger til a. retten har endvidere noteret sig, at b med
mailen vedrørende erik n. olsson endog sigter mod at varetage santaris´ interesser. retten
finder således, at de fremlagte mails ikke kan begrunde en bortvisning af b, som derfor er
uberrettiget.
               b har derfor krav på løn i opsigelsesperioden, den ekstra måneds løn i
opsigelsesaftalen samt betaling vedrørende outplacemant. endvider har b krav på en
godtgørelse efter ligebehandlingslovens § 16, stk. 2, der efter en samlet vurdering, herunder
ansættelsens varighed, passende kan fastsættes til 6 måneder. retten finder ikke, at der
foreligger skræpende omstændigheder, der kan begrunde en større godtgørelse.
      b har ikke dokumenteret at have lidt et tab som følge af afbrydelsen af hendes erhvervs
ph.d., og der foreligger ikke oplysninger om, hvilke bestræbelser hun har udfoldet for at
fortsætte sin ph.d. santaris frifindes derfor for kravet på tabt arbejdsfor-tjeneste.
       i forhold til torterstatning for de fremfundne mails var det i ansættelseskontrakten
anført, at b kunne markere, hvilke mails hun opfattede som private. selve processen i
forbindelse med søgningen og fremfindelsen af de pågældende mails er foregået på en
ansvarlig og ordentlig måde, og på baggrund af santaris’ mistanke om videregivelse af
                                              - 155 -
fortrolige oplysninger, har santaris også været berettiget til at handle, som de gjorde. der er
således ikke grundlag for torterstatning.
       b har herefter et samlet krav på i alt 306.000 kr., hvoraf 84.000 kr. dækker løn i
opsigelsesperioden, ekstraløn og betaling af outplacement i henhold til opsigelsesaftalen og
skrivelse af 6. november 2008, og 222.000 kr. dækker godtgørelsen på 6 måneder á 37.000 kr.
       pc´en og laboratoriebogen er udleveret b under hendes ansættelse hos santaris og efter
ansættelseskontraktens pkt. 1.3 skal der ske tilbagelevering af alt materiale, som tilhører
santaris. b har ikke ved forklaring løftet bevisbyrden for, at der skulle være indgået anden
aftale, hvorfor santaris’ påstand om udlevering tages til følge.
retten finder efter de foreliggende oplysninger ikke grundlag for at træffe bestemmelse om
fuldbyrdelse af dommen, selvom den måtte blive anket inden fuldbyrdelsesfristens udløb.
 santaris skal på denne baggrund betale sagsomkostninger til b med 75.000 kr. inkl. moms til
dækning af rimelige advokatomkostninger, 7.620 kr. til dækning af retsafgift, 4.981,89 kr. til
dækning af positive afholdte udgifter samt udgifter til det afholdte syn og skøn.
                                       thi kendes for ret:
t 4/09 og t 16/09:
a, querdenker aps, plougmann & vingtoft a/s og mirrx therapeutics a/s frifindes for de
af santaris a/s´ nedlagte påstande.
santaris a/s skal inden 14 dage betale sagsomkostninger til a med i alt 125.000 kr. inklusiv
moms, til querdenker aps med i alt 100.000 kr., til plougmann & vingtoft a/s med i alt
257.378,00 kr. og til mirrx therapeutics a/s til dækning af salær 223.160 kr.
santaris pharma a/s skal endvidere endeligt afholde udgifter til syn og skøn med i alt
267.562,50 kr.
f 10/09
                                             - 156 -
santaris a/s skal inden 14 dage til b betale i alt 306.000 kr. med tillæg af renter fra den 8.
april 2009.
b tilpligtes at tilbagelevere laboratoriebog, alt materiale, der tilhører santaris, samt den pc,
som b har fået udleveret under ansættelsesforholdet.
santaris a/s skal inden 14 dage betale sagsomkostninger til b med i alt 82.601,89 kr. inklusiv
moms.

source: retspraksis

LICENSE:
Creative Commons Legal Code

CC0 1.0 Universal

type: caselaw

jurisdiction: Denkmark