text:
v0020000 - ols
                                    udskrift
                                        af
                     sø- & handelsrettens dombog
                                  ____________
den 23. marts 2004 blev af retten i sagen
v-20-02
s&i arkitekter a/s (tidl. k/s)
(advokat lars pilgård)
  mod
1) kristian isager
  (advokat christian levin nielsen)
2) isager arkitekter aps
  (advokat christian levin nielsen)
afsagt sålydende
                                      d o m:
indledning og påstande
sagen drejer sig hovedsagelig om to arkitektfirmaers strid om retten til navnet ”s&i”
og om markedsføringen af navnet stærmose inden for arkitektbranchen.
                                          - 2 -
sagsøgeren, s&i arkitekter a/s, har nedlagt følgende påstande:
det forbydes
1. arkitekt kristian isager og isager arkitekter aps at anvende navnet ”stærmose” i
markedsføring af isager arkitekter aps,
2. arkitekt kristian isager og isager arkitekter aps at genudsende henvendelsen ”til
kunder, forretningsforbindelser og venner af huset”, dateret oktober 2001 og henven-
delsen ”an kunden, gesellschaftspartner und freunde des hauses” af november
2001,
3. arkitekt kristian isager og isager arkitekter aps i markedsføringsmæssigt øjemed
at anvende udtrykkene ”efter fission fra vores gamle tegnestue”, at ”meddele tegne-
stuens nye hovedadresse og telefonnummer” som værende ”kronprinsensgade 32,
5000 odense c, telefon 66 11 92 92”, samt at ”tegnestuen vil som hidtil være leve-
ringsdygtig i kvalitetspræget holdningsarkitektur” eller tilsvarende formuleringer der
tilsigter hos modtageren at fremkalde den vildfarelse at der er identitet mellem den af
isager arkitekter aps drevne tegnestue og større eller mindre dele af s&i arkitekter
a/s, og
4. arkitekt kristian isager og isager arkitekter aps at anvende det af lene frølund
isager og isager arkitekter aps under varemærkenummer vr 2001 02494 registre-
rede varemærke ”s&i”.
messingskiltet med betegnelsen ”s&i stærmose & isager” der er opsat på facaden på
ejendommen kronprinsensgade 32, 5000 odense c, beslaglægges.
det af retten i odense den 30. januar 2002 nedlagte fogedforbud stadfæstes.
sagsøgte, arkitekt kristian isager og isager arkitekter aps, har taget bekræftende til
genmæle over for sagsøgerens forbudspåstand pkt. 2 og 3 og har vedrørende foged-
forbudet nedlagt påstand om at det ophæves.
sagsøgte har i øvrigt påstået frifindelse.
sagsøgte har nedlagt følgende selvstændige påstande:
                                          - 3 -
a) s&i arkitekter a/s eller disses successorer dømmes til at være uberettigede til i
erhvervsmæssig henseende at anvende det beskyttede slægtsnavn stærmose.
b) s&i arkitekter a/s dømmes til i erhvervsmæssig henseende at være uberettiget til
at benytte bogstaverne ”s” og ”i” i monogrammet ”s & i”.
c) 1. sagsøgeren dømmes til at anerkende at være uberettiget til overfor tredjemand
at referere til bygningsprojekter hvortil sagsøgeren ingen adkomst har, jf. ophavsrets-
lovens § 2.
    2. sagsøgeren dømmes til urigtigt at have informeret sin kundekreds ved kundein-
formation af 24. oktober 2001 om den ophavsret der tilkommer kristian isager eller
til hvem han måtte lade den udnytte, for projekter der er udført under hans ledelse i
perioden 15/3-1994 – 11/12-2000.
d) for overtrædelse af de under påstand c 1 og 2 nævnte påstande idømmes sagsø-
geren betaling af vederlag og erstatning af et af retten fastsat beløb, dog ikke under
100.000 kr., jf. ophavsretslovens § 83.
sagsøgeren har over for de af sagsøgte nedlagte selvstændige påstande påstået frifin-
delse.
sagens omstændigheder
ved aftale af 15. marts 1994 overtog arkitektfirmaet jørgen stærmose k/s pr. 1. juli
1994 aktiviteterne i arkitektfirmaet kristian isager a/s. kristian isager indtrådte
samtidig som partner i arkitektfirmaet jørgen stærmose k/s. den 8. december 1994
skiftede kommanditselskabet navn til stærmose & isager arkitektfirma k/s. part-
nerne i arkitektfirmaet var herefter arkitekterne jørgen stærmose, jens visby, finn
sørensen og kristian isager.
komplementar i stærmose & isager arkitektfirma k/s var jørgen stærmose holding
a/s der er stiftet i 1984. aktierne i jørgen stærmose holding a/s ejes af fonden for
arkitektfirmaet jørgen stærmose.
                                           - 4 -
omkring årsskiftet 1994/95 tog stærmose & isager arkitektfirma k/s logoet ”s & i”
i anvendelse. logoet var udarbejdet af grafiker finn hjernøe.
arkitekt jørgen stærmose udtrådte den 1. januar 1999 som kommanditist og som
medlem af bestyrelsen i stærmose & isager arkitektfirma k/s.
i december 2000 blev kristian isager opsagt som henholdsvis kommanditist og med-
arbejder i stærmose & isager k/s. han blev straks fritaget for sin arbejdsforpligtelse.
ved skrivelse af 14. december 2000 meddelte jørgen stærmose tilladelse til kristian
isager til at denne kunne anvende navnet stærmose i forbindelse med en eventuel
nyetablering af tegnestue.
ved skrivelse af 16. marts 2001 fra advokat lars pilgård til jørgen stærmose hedder
det bl.a.:
”med hensyn til anvendelsen af navnet ”stærmose” i forbindelse med tegnestuen, må
jeg som tidligere skriftligt anført fastholde, at du ikke er berettiget til pludselig at
trække tilladelsen til anvendelse af navnet tilbage efter at det i såvel din medejertid
som efterfølgende uantastet har været anvendt i både navnet på arkitektfirmaet og i
holdingselskabet og fonden. der ligger heri fra din side en tilladelse, som ikke kan
tilbagekaldes vilkårligt. i øvrigt er det hensigten i de fleste sammenhænge at anvende
betegnelsen ”s&i arkitekter”, men tegnestuen vil uanset dette ikke opgive den nav-
nemæssige tilknytning til sin lange fortid, der vil blive bevaret i hvert fald som bi-
navn.”
lene frølund isager der er ægtefælle til kristian isager, ansøgte den 6. april 2001
patent- og varemærkestyrelsen om registrering af varemærket ”s&i” for bl.a. arki-
tektvirksomhed. mærket blev registreret den 12. juni 2001 under vr 2001 02494.
denne registrering begærede advokat lars pilgård på vegne sagsøgeren ved skrivelse
af 9. november 2001 til patent- og varemærkestyrelsen ophævet.
                                         - 5 -
ved kommanditselskabskontrakt af 6. maj 2001 ændrede stærmose & isager arki-
tektfirma k/s navneændring til s & i arkitekter k/s. navneændringen registreredes
i erhvervs- og selskabsstyrelsen den 29. august 2001.
i fratrædelsesaftale af 22. maj 2001 mellem kristian isager (”ki”) og sagsøgeren (i
aftalen derefter betegnet som ”arkitektfirmaet”) hedder det bl.a.:
”arkitektfirmaet afstår fra at anvende navnene ”isager” eller ”kristian isager” i sit
firmanavn eller i anden markedsføring. arkitektfirmaet er forpligtet til senest 30 da-
ge efter indgåelse af denne aftale at ændre navn. ki afstår fra at anvende navnet
”stærmose” i sit firmanavn eller i anden markedsføring og fra at udnytte den af jør-
gen stærmose meddelte fuldmagt til at disponere over navnet. kristian isager har
ikke indsigelser mod arkitektfirmaets ret til at benytte navnet ”stærmose” i fondens
og holdingselskabets navn, men arkitektfirmaet afstår i 2 år fra at benytte navnet
markedsføringsmæssigt i arkitektfirmaets navn.”
i oktober 2001 udsendte isager arkitekter aps en skrivelse ”til kunder, forretnings-
forbindelser og venner af huset” hvoraf bl.a. fremgår:
”efter fissionen fra vores gamle tegnestue har vi hermed fornøjelsen at meddele teg-
nestuens nye hovedadresse og telefonnummer:
kronprinsensgade 32
5000 odense c
telefon: 66 11 92 92
tegnestuen vil som hidtil være leveringsdygtig i kvalitetspræget holdningsarkitektur
...
vi glæder os til at se såvel gamle som nye kunder her på tegnestuen i kronprinsens-
gade.”
skrivelsen er underskrevet af jørgen stærmose og kristian isager. en tilsvarende
skrivelse på tysk er udsendt i november 2001.
                                          - 6 -
i en kundeorientering af 24. oktober 2001 fra sagsøgeren hedder det bl.a.:
”mange af vores samarbejdspartnere har på det seneste reageret med forundring over
en skrivelse udsendt fra isager arkitekter aps, hvori ”firmaets nye hoved-
adresse og telefonnummer” oplyses, og at firmaet er opstået ”efter en fission”!
...
for tydeliggørelse kan det oplyses, uden at gå i detaljer, at kristian isagers udtrædel-
se havde baggrund i en afskedigelse, og ikke en fission.
ophavsrettighederne for projekter fra før afskedigelsen tilhører således s&i arkitek-
ter k/s, og isager arkitekter aps kan end ikke markedsføre sig med referencer til
projekter udført før kristian isagers afskedigelse.”
den 30. januar 2002 nedlagde retten i odense mod en sikkerhedsstillelse på 300.000
kr. fra s&i arkitekter k/s følgende fogedforbud:
”det forbydes
1. arkitekt kristian isager og isager arkitekter aps at anvende navnet ”stærmose” i
markedsføringen af isager arkitekter aps,
2. arkitekt kristian isager og isager arkitekter aps at udsende henvendelsen ”til
kunder, forretningsforbindelser og venner af huset”, dateret oktober 2001 og henven-
delsen ”an kunden, gesellschaftpartner und freunde des hauses”, dateret november
2001,
3. arkitekt kristian isager og isager arkitekter aps i markedsføringsmæssigt øjemed
at meddele ”efter fission fra vores gamle tegnestue”, at ”meddele tegnestuens nye
hovedadresse og telefonnummer” som værende ”kronprinsensgade 32, 5000 odense
c, telefon 66 11 92 92”, samt meddele ”tegnestuen vil som hidtil være leveringsdyg-
tig i kvalitetspræget holdningsarkitektur” eller tilsvarende formuleringer, der tilsigter
hos modtageren at fremkalde den vildfarelse, at der er identitet mellem den af isager
arkitekter aps drevne tegnestue og større eller mindre dele af s&i arkitekter k/s
og
                                          - 7 -
4. arkitekt kristian isager og isager arkitekter aps at anvende det af lene frølund
isager og isager arkitekter aps under varemærkenummer vr2001 02494 registrere-
de varemærke ”s & i”.
messingskiltet med betegnelsen ”s & i stærmose & isager”, der er opsat på facaden
på ejendommen kronprinsensgade 32, 5000 odense c beslaglægges.”
forklaringer
bent krogh jensen har i fogedsagen afgivet følgende forklaring:
”... at han er formand for bestyrelsen for s & i arkitekter k/s. han blev formand for
bestyrelsen i begyndelsen af 2000 og havde indtil dette tidspunkt siddet i bestyrelsen
i ca. 2 år. navnet s & i arkitekter blev besluttet anvendt formentlig omkring 14.
marts 2001. i maj var det sikkert, at man anvendte s & i-navnet. i mødet den 22. maj
2001 deltog han selv, kristian isager, advokat lars pilgård, arkitekt jens hald og
advokat torben korsager. på mødet blev det oplyst, at arkitektfirmaet ville beholde
navnet ”stærmose” på grund af fonden og holdingselskabet, og at man ikke ville
afstå navnet. han er sikker på, at s & i-navnet også blev omtalt. på det tidspunkt var
der trykt brevpapir med s & i-navnet. han ved ikke, hvorfor arkitekt jens hald del-
tog i mødet, men det kan eventuelt være, fordi han var en god ven af kristian isager,
eller fordi han skulle med i firmaet hos kristian isager. med fratrædelsesaftalen [af
22. maj 2001] var der tale om et forlig, hvor begge parter skrev under. det var hans
opfattelse, at parterne var enige om at forlige sagen, da kristian isager skrev under.
kristian isager blev korrekt opsagt i december 2000. i marts 2001 var brevpapiret
med s & i-navnet nok ikke trykt, men navnet var i brug i maj 2001. arkitektfirmaets
anvendelse af s & i-navnet var fremme allerede i marts 2001. intet var hemmeligt
vedrørende brugen af navnet. bogstaverne s og i ønskede man bevaret, da firmaet
skulle fortsætte, og man ikke ønskede at fornægte rødderne. han fandt denne brug af
navnet helt naturlig.”
bent krogh jensen har vedstået sin forklaring med den bemærkning at det rettelig
var i begyndelsen af 2001 at han blev formand for bestyrelsen. han har yderligere
forklaret at navneproblematikken opstod lige efter kristian isagers udtræden. i for-
                                           - 8 -
året 2001 kom man hos sagsøgeren ind på at navnet skulle være s & i som også var
logoet, og den 14. marts 2001 besluttede man at navnet skulle være s & i arkitekter.
mødet den 22. maj 2001 drejede sig for en stor dels vedkommende om at sagsøgeren
ville have lov at bruge navnet stærmose på grund af fonden, og fordi det var en del
af firmaets rødder. det var deres virksomhed som kristian isager gik ud af. det var
klart at de ikke måtte bruge ”isager” i navnet.
finn sørensen har i fogedsagen afgivet følgende forklaring:
”... at han har været i firmaet s & i arkitekter k/s siden juni 1974. der er tale om et
stort og alsidigt arkitektfirma, der bestod af to firmaer henholdsvis bock hansen og
stærmose og jørgen stærmose. i 1994 indtrådte kristian isager. kristian isagers fir-
ma blev overtaget med inventar og personale. der var tale om en overtagelse, ikke en
fusion. vedrørende udarbejdelse af et nyt logo blev det besluttet at rette henvendelse
til grafiker finn hjernøe, som kristian isager kendte fra tidligere. han var selv ind-
draget i de møder, der blev holdt med finn hjernøe. kristian isager har ikke ejen-
domsretten til s & i-logoet. honoreringen af finn hjernøe for udarbejdelsen af logo-
et fremgår desuden af s & i arkitekter k/s´ bogholderi. arkitektfirmaet har natur-
ligvis ikke foretaget afskrivninger på fremmed mands ejendom dvs. kristian isagers
ejendom. jørgen stærmose stoppede i firmaet først i 1990´erne, indtil hvilket tids-
punkt han havde modtaget fuld løn. jørgen stærmose udtrådte endeligt af firmaet i
1999. jørgen stærmose måtte på det tidspunkt have en naturlig forventning om, at
firmaet ville fortsætte med at bruge hans navn. i forbindelse med firmaets brud med
kristian isager mødtes han med jørgen stærmose i december 2000/januar 2001.
stærmose udtalte sig positivt om bruddet med kristian isager. jørgen stærmose hav-
de det på det tidspunkt fysisk dårligt og kunne ikke erindre ting, han i december 2000
havde skrevet til kristian isager vedrørende fuldmagten til benyttelse af stærmose-
navnet. jørgen stærmose gav udtryk for, at han fortrød, at kristian isager kunne an-
vende hans navn. det var hans klare opfattelse, at jørgen stærmose ikke huskede, at
han havde skrevet disse breve. ejerskabet til s & i-logoet var aldrig til diskussion i
november/december 2000. jørgen stærmose nævnte da heller ikke i den forbindelse,
at han havde forbehold for at s & i arkitekter k/s kunne benytte hans navn. i for-
bindelse med fratrædelsesaftalen havde kristian isager ikke indsigelser mod s & i
arkitekters anvendelse af navnet ”stærmose”. s & i arkitekter agter da heller ikke at
benytte navnet ”stærmose” om ca. 1 ½ år. på baggrund af kristian isagers breve til
                                          - 9 -
kunder i oktober 2001 udsendte s & i arkitekter k/s en kundeorientering, hvor kri-
stian isagers udtræden omtaltes som en afskedigelse og ikke en fission. han og kri-
stian isager var ellers enige om, at der skulle være en neutral omtale af deres brud,
hvilket skulle hjælpe kristian isager til opstart af nyt firma. derfor blev det heller
ikke omtalt som en afskedigelse i den første meddelelse til kunderne. imidlertid
skabte kristian isagers brug af s & i-navnet forvirring og forveksling, hvilket med-
førte, at det blev nødvendigt med en kundeorientering, der orienterede om kristian
isagers afskedigelse. beslutningen om at udsende en kundeorientering med den rigti-
ge version skyldtes, at omverdenen/udlandet kendte firmaet under s & i arkitekter,
og kristian isagers benyttelse af s & i-logoet skabte som sagt forvirring og forveks-
ling.”
finn sørensen har vedstået den afgivne forklaring og yderligere forklaret at han er
direktør i sagsøgeren efter omdannelsen til et a/s.
ved overtagelsen af kristian isagers virksomhed i 1994 betalte de 750.000 kr. for
goodwill.
han har kendt jørgen stærmose siden sin ansættelse i 1974. i 1980´erne indtrådte
han som associeret partner da stærmose lagde op til et generationsskifte. i maj 1990
blev stærmose 70 år i hvilken forbindelse han gik af som kgl. bygningsinspektør, og
det var også det sidste regnskabsår hvor han var med i firmaet. stærmose fortsatte
som bestyrelsesformand til udgangen af 1998, men i perioden 1990-98 blandede han
sig ikke i projekterne. der var 4-5 bestyrelsesmøder om året.
det var jesper thyge brøgger der stod for odense tekniske skole. kristian isager
har formentlig ikke været med, i hvert fald ikke på det designmæssige.
foreholdt at det fremgår af et skilt fotograferet den 28. august 2002 vedrørende ejer-
lejlighedsbyggeri ved navn solhavegaard at arkitekten er stærmose & isager, forkla-
rede han at han overordnet set har med sygehus- og institutionsbyggeri at gøre. han
kender ikke så meget til ejerlejligheder. det må bero på projektlederen, casa nova,
at der ikke står s & i arkitekter.
                                           - 10 -
foreholdt at der i telefonbogen for årgang 2001/02 står stærmose & isager arkitekt-
firma k/s forklarede han at ændringer til telefonbogen skal indleveres i endog meget
god tid inden telefonbogen udkommer. det er sekretærerne hos sagsøgeren der tager
sig af sådanne ting, og telefonbogens udvisende kan skyldes en fejl hos dem.
det var kristian isager der udviklede ideen med brandts klædefabrik, men det var et
forlangende fra kommunens side at jørgen stærmose var med i projektet. kommu-
nen lagde vægt på at stærmose var dygtig til byggestyring.
man har flere gange været ude for at isager arkitekter aps profilerer sig på sagsøge-
rens bekostning vedrørende projekter som kristian isager ikke har haft med at gøre.
det drejer sig bl.a. om fjord- og bæltcentret i kerteminde og psykiatrisk afdeling i
middelfart hvilket vidnet selv har stået for. det drejer sig tillige om udvidelsen af
brandts klædefabrik som alene jesper thyge brøgger har stået for.
kristian isager har under fogedsagen afgivet følgende forklaring:
”... at han er arkitekt og etablerede eget arkitektfirma i odense i 1970´erne. han re-
noverede blandt andet brandts klædefabrik og arbejdede i den forbindelse sammen
med jørgen stærmose. siden samarbejdede de om tv2, og i københavn samarbej-
dede de blandt andet vedrørende sorte hest og den gamle sukkerfabrik i valby. et
fogedforbud i denne sag vil betyde, at han vil miste opgaver, idet kunderne vil reage-
re på sagen. en retssag over eksempelvis tre år vil betyde et milliontab på 5-10 mill.
kr. vedrørende navneproblematikken forklarede han, at rekvirentens firma indtil
2000 hed stærmose og isager. jørgen stærmose var meget rystet over opsigelsen,
hvilken opsigelse han også var meget imod. jørgen stærmose ville stå bag kristian
isagers aktiviteter, og jørgen stærmose skrev derfor den 14. december 2000 en
fuldmagt til kristian isager indeholdende en tilladelse til benyttelse af navnet ”stær-
mose”. vedrørende påstand 2 forklarede han, at henvendelsen ”til kunder, forret-
ningsforbindelser og venner af huset” er udsendt i oktober 2001. denne udsendelse
er en engangsforeteelse og vil ikke ske igen. vedrørende påstand 3 forklarede han, at
han er i besiddelse af en liste over, til hvem henvendelsen ”til kunder, forretnings-
forbindelser og venner af huset” er udsendt til. listen bliver løbende revideret. ved-
rørende påstand 4 forklarede han, at der er tale om en almindelig information til kun-
derne. han vil ikke i fremtiden gøre brug af ordet fission. vedrørende påstand 5 for-
klarede han, at der er tale om en stærk overfortolkning. hans firma har fire adresser:
                                           - 11 -
en adresse i københavn og to adresser i tyskland samt hovedadressen i kronprin-
sensgade 32. det er også derfor, at han har benyttet vendingen ”at meddele tegnestu-
ens nye hovedadresse og telefonnummer” som værende ”kronprinsensgade 32”.
vedrørende påstand 6 forklarede han, at sætningen ”tegnestuen vil som hidtil være
leveringsdygtig i kvalitetspræget holdningsarkitektur” vedrører hans særkende. ord-
lyden og dermed også sætningen vil vedblive at være den samme. vedrørende på-
stand 7 om beslaglæggelse af messingskiltet med betegnelsen ”s & i stærmose &
isager” forklarede han, at messingskiltet har hængt på husmuren siden 1994. der er
tale om ren historik, og skiltet vil blive hængende. der kommer nok også andre skilte
op. han forklarede, at arkitektfirmaet stærmose & isager havde tegnestue i kron-
prinsensgade i tre til fire år, indtil man flyttede til buchwaldsgade.”
kristian isager har vedstået den for fogedretten afgivne forklaring idet han dog har
bemærket at jørgen stærmose ikke var med i tv2-projektet, sorte hest og den gam-
le sukkerfabrik i valby (sukkertoppen). de to sidstnævnte var 100% hans projekter.
han har yderligere forklaret at hans speciale er renovering og ombygning af eksiste-
rende bygninger hvoraf de mest kendte nok er brandts klædefabrik og tv2. endvi-
dere har han bl.a. arbejdet med odense bibliotek, kiels havnefront og haft nogle
renoveringsarbejder på christiansborg. han skabte selv ideen til ombygningen af
brandts klædefabrik og førte den igennem politisk. på daværende tidspunkt var hans
firma lille med kun 2 ansatte. det var en del af grunden til at arbejdet kom til at ske
sammen med jørgen stærmose. tv2-bygningen tegnede han i samarbejde med arki-
tektfirmaerne hougaard-nielsen og nørgaard-sørensen. tegningen af sorte hest var
lige før fusionen med stærmose i 1994.
 jørgen stærmose blev som anført meget oprevet over opsigelsen af ham, og stær-
mose overlod herefter sit navn til kristian isager. dette har jørgen stærmose fast-
holdt siden.
det er kutyme i arkitektkredse at man påfører sine tegninger sine initialer. fx bærer
alle de myndighedsgodkendte tegninger vedrørende kiels havnefront hans initialer.
han føler det er en krænkelse at der er ”i” i sagsøgerens navn. desuden medfører det
forvekslinger. der er sket forvekslinger for ganske nylig i forbindelse med opførel-
                                           - 12 -
sen af et nyt rådhus i assens som er tegnet af sagsøgeren. nogle har troet der har
troet at det er ham der har tegnet det.
på mødet den 22. maj 2001 talte sagsøgeren ikke om at man ville ændre sit navn til s
& i arkitekter. i juni 2001 blev han klar over at sagsøgeren havde taget navnet s & i
arkitekter.
ca. 1 måned efter hans opsigelse i december 2000 blev jørgen stærmose der efter sin
udtræden havde fungeret som konsulent for sagsøgeren til et honorar på 20.000 kr.
om året, opsagt af sagsøgeren.
det i sagen omhandlede messingskilt har han fået af finn hjernøe som er en ven af
ham.
jens hald har under fogedsagen afgivet følgende forklaring:
”... at han er arkitekt og direktør i isager arkitekter aps. han har været i kontakt
med kristian isager siden december 2000, hvor kristian isager blev opsagt. de blev
enige om på et senere tidspunkt at etablere et firma. han var bisidder for kristian
isager ved mødet i maj vedrørende kristian isagers fratræden. der var tale om et
”råt” møde. kristian isager blev hårdt presset, særligt økonomisk. kristian isager
blev økonomisk presset til at fraskrive sig brugen af navnet stærmose og isager.
kombinationen s & i blev ikke omtalt. kristian isager og han selv ønskede at s & i
arkitekter k/s skulle afstå brugen af stærmose og isager navnene. fuldmagten fra
jørgen stærmose til kristian isager var en blankofuldmagt til brug for kristian isa-
gers opstart af ny tegnestue. jørgen stærmoses hensigt var, at kristian isager kunne
bruge stærmose-navnet. stærmoses sympati var klart hos kristian isager. s & i arki-
tekter k/s måtte derfor tale med stærmose om brugen af dennes navn. han og kri-
stian isager besluttede i april 2001 at bruge s & i-navnet, idet s & i arkitekter k/s
ikke skulle ”nasse” på stærmoses og isagers livsværk. de har hele tiden opfattet s &
i-logoet som deres ejendom.”
                                           - 13 -
jens hald har yderligere forklaret at han er administrerende direktør i isager arkitek-
ter aps og ejer 50% af anparterne i selskabet. de øvrige 50% ejes af lene frølund
isager. kristian isager er ansat medarbejder i selskabet.
s & i står klart for stærmose og isager som er velkendte navne i branchen.
isager arkitekter aps er ikke interesseret i at bruge stærmose-navnet nu hvor isager
arkitekter er indarbejdet. jørgen stærmose arbejder ikke for isager arkitekter aps
længere, men han har arbejdet som konsulent i en periode. man er jævnligt i kontakt
med jørgen stærmose.
skiltet med ejerlejlighedsbyggeriet solhavegaard står på strandvejen ved humlebæk.
sagsøgeren var ikke ivrig efter at få ændret navnet fra stærmose & isager på skiltet
da man blev bekendt med fejlen. det samme er tilfældet for så vidt angår telefonbo-
gen.
der er dagligt forvekslinger mellem sagsøgeren og sagsøgte isager arkitekter aps.
parternes procedure
sagsøgeren har til støtte for sine påstande gjort gældende at sagsøgte ved aftalen af
15. marts 1994 opgav retten til navnet isager og ved aftalen af 22. maj 2001 opgav
retten til navnet stærmose. ifølge den seneste aftale har kristian isager ganske vist
ret til at bruge sit eget navn i forbindelse med en ny virksomhed, men der står intet i
aftalen om s & i. det at man må bruge sit eget navn, betyder ikke automatisk at man
også må bruge forkortelser eller initialer. det var derfor illoyalt at sagsøgte fik regi-
streret s & i som varemærke uden at oplyse sagsøgeren herom.
hverken jørgen stærmose eller kristian isager har på noget tidspunkt taget forbehold
vedrørende deres navne ved en eventuel udtræden. man kan ikke bagefter tage for-
behold vedrørende sit navn. jørgen stærmose fik ved udgangen af 1998 sin kom-
manditistanpart udbetalt hvorefter han udtrådte og ikke længere var ansvarlig delta-
ger. han tog i den forbindelse ikke forbehold vedrørende sit navn.
advokat pilgård anførte i skrivelsen af 16. marts 2001 til jørgen stærmose at det
fremtidige navn ville blive s & i arkitekter. sagsøgte indgav kort tid efter – den 6.
                                           - 14 -
april 2001 – ansøgning om varemærkeregistrering. varemærkeregistreringen må væ-
re sket i ond tro, idet sagsøgte må formodes at være blevet orienteret af jørgen stær-
mose om skrivelsen af 16. marts 2001.
selv om sagsøgeren ved aftalen af 22. maj 2001 afstod fra at bruge navnet stærmose
i 2 år, har man et legitimt ønske i at beskytte navnet og dermed forsvare den position
man retmæssigt har opnået.
messingskiltet blev indkøbt af sagsøgeren, og det er ikke nogen gave. sagsøgte an-
vender fortsat skiltet selv om det har været taget ned en gang.
når en arkitekt udarbejdet et projekt tilfalder ophavsretten det firma han er ansat i.
det er i orden at arkitekten henviser til projekter han har lavet, men der må i den
sammenhæng gøres opmærksom på at projektet er udarbejdet som led i ansættelsen i
eller partnerskabet hos det pågældende arkitektfirma.
sagsøgte har til støtte for sine påstande gjort gældende at kristian isager må frifin-
des. han er ansat i isager arkitekter aps og ikke ansvarlig deltager. han er således
ikke ansvarlig for bl.a. selskabets markedsføring af navnet stærmose.
messingskiltet er helt centralt i sagen selv om det kun er et skilt. det er en gave fra
finn hjernøe til kristian isager. sagsøgeren har ikke ret til de initialer der står på
skiltet. sagsøgeren må derfor afstå fra at benytte et firmanavn hvori indgår disse ini-
tialer. man kan ikke få retten til et skilt hvori kun fremgår andres navne og initialer.
sagsøgte ønsker ikke at blive identificeret med sagsøgeren da man har en anden arki-
tektonisk linie end sagsøgeren.
der var ikke noget i vejen for at sagsøgte den 6. april 2001 indgav ansøgning om
varemærkeregistrering. af advokat pilgårds skrivelse af 16. marts 2001 fremgik ale-
ne at sagsøgeren havde til hensigt at benytte navnet s&i arkitekter.
i en virksomheds navn må man ikke optage et slægtsnavn der ikke tilkommer virk-
somheden, og virksomhedens navn må ikke være egnet til at vildlede. ved sagsøge-
rens valg af navnet s&i er der i høj grad forvekslingsrisiko, og det viser sig også ved
at der er daglige forvekslinger.
                                           - 15 -
sagsøgeren accepterede ved aftalen af 22. maj 2001 kristian isagers ret til at bruge
sit eget navn, og hermed fraskrev man sig adgangen til at gøre gældende at denne
benyttelse medfører risiko for forveksling. det er sagsøgeren der forsøger at lave
forvekslinger og at snylte på kristian isagers goodwill.
isager arkitekter aps´ benyttelse af navnet stærmose på brevpapiret og på den ud-
sendte henvendelse til kunder mv. fra efteråret 2001 beroede på at jørgen stærmose
var ansat som konsulent og havde givet tilladelse til brug af navnet. jørgen stærmose
var ikke interesseret i at sagsøgeren brugte hans navn eller initialer, og der kom også
en prompte reaktion fra ham da kristian isager blev opsagt som kommanditist derved
at han fratog sagsøgeren retten til at bruge navnet stærmose og overførte retten til
kristian isager.
der er ikke noget aftaleretligt grundlag for at dømme sagsøgte for benyttelse af nav-
net stærmose. aftalen af 22. maj 2001 vedrører ikke isager arkitekter aps, og afta-
len blev i øvrigt til under pres af kristian isager og må derfor fortolkes indskrænken-
de.
kristian isagers benyttelse af sit eget navn er hverken urimeligt, mangelfuldt eller
vildledende, og markedsføringslovens § 2 er derfor ikke overtrådt.
for så vidt angår påstand 4 er det alene lene frølund isager der har indgivet ansøg-
ning om varemærkeregistrering og ikke selskabet hvorfor der skal ske frifindelse af
begge sagsøgte.
der foreligger ikke en aftale om at sagsøgeren kan videreføre brugen af initialerne s
og i. sagsøgerens brug er derfor uberettiget. sagsøgeren kunne bruge de nuværende
arkitekters navne eller initialer, men dette ønsker man ikke, man vil hellere snylte på
kristian isager og jørgen stærmose ved at tage navnet s & i.
for så vidt angår sagsøgtes selvstændigt nedlagte påstande, følger det af det forhold
at stærmose er opsagt af sagsøgeren at sagsøgeren ikke mod hans vilje må bruge
hans navn.
                                          - 16 -
bogstaverne s&i er ikke i sig selv varemærkeretligt beskyttede, men i erhvervsmæs-
sig henseende inden for arkitektbranchen har de en beskyttelse hvorfor sagsøgeren
ikke kan benytte disse bogstaver i sit navn. det bestrides ikke at sagsøgeren har fore-
taget en massiv markedsføring af navnet s&i, men det ændrer ikke ved at sagsøgeren
ikke har ret til dette navn.
den arkitekt der udtræder af et arkitektfirma, må efter udtrædelsen gerne referere til
projekter han har haft mens han var i firmaet, og de tilbageværende arkitekter som
ikke har haft med projektet at gøre, må naturligvis ikke referere hertil. idet sagsøge-
ren har refereret til kristian isagers projekter, bør sagsøgeren dømmes til at betale
erstatning og vederlag.
rettens bemærkninger
kristian isager er ikke ansvarlig deltager i isager arkitekter aps hvorfor han vil væ-
re at frifinde for sagsøgerens påstand 1 og 4.
efter det oplyste har jørgen stærmose virket som konsulent for isager arkitekter
aps. det strider derfor ikke imod markedsføringslovens § 5 at jørgen stærmoses
navn fremgår af den skrivelse isager arkitekter aps udsendte til kunder mv. i efter-
året 2001 eller af brevpapiret i øvrigt. isager arkitekter aps frifindes derfor for sag-
søgerens påstand 1.
sagsøgerens påstand 4 i forhold til isager arkitekter aps: sagsøgeren købte logoet
”s&i” i 1995, og logoet har været brugt af sagsøgeren siden dette tidspunkt. isager
arkitekter aps er først opstået på et senere tidspunkt, og varemærkeansøgningen
ligger følgelig også tidsmæssigt efter 1995. retten tager derfor denne påstand til føl-
ge vedrørende isager arkitekter aps, og sagsøgeren frifindes af samme grund for
den af sagsøgte selvstændigt nedlagte påstand b. som følge heraf skal fogedrettens
afgørelse vedrørende beslaglæggelse af messingskiltet stadfæstes.
det af retten i odense den 30. januar 2002 nedlagte fogedforbud stadfæstes herefter
i overensstemmelse med foranstående. i øvrigt ophæves forbudet.
                                         - 17 -
sagsøgtes påstand a: det forhold at kristian isager har fået tilladelse af jørgen
stærmose til at benytte navnet stærmose, medfører ikke at sagsøgte er kompetent til
at påtale andres brug af navnet stærmose. sagsøgeren frifindes derfor for denne på-
stand.
sagsøgtes påstand c 1): påstanden er for ubestemt til at kunne tages til følge. retten
afviser herefter påstanden.
sagsøgtes påstand c 2) tages til følge for så vidt angår sætningen ”... isager arkitek-
ter aps kan end ikke markedsføre sig med referencer fra projekter udført før kristian
isagers afskedigelse”. det strider ikke mod sagsøgerens ret at isager arkitekter aps
som led i selskabets markedsføring henviser til projekter som kristian isager har
udført, uanset om ophavsretten til de enkelte projekter tilkommer sagsøgeren eller
kristian isager eller andre. denne markedsføringsform må anses for at være alminde-
lig praksis blandt arkitekter.
sagsøgtes påstand d: der er ikke påvist et tab for de sagsøgte, og der er ikke påvist
noget forhold der kan berettige til godtgørelse hvorfor sagsøgeren frifindes for denne
påstand.
efter sagens udfald bør hver part bære egne sagsomkostninger.
                                  thi kendes for ret:
kristian isager frifindes for s & i arkitekter a/s’ forbudspåstand pkt. 1 og 4.
isager arkitekter aps frifindes for s & i arkitekter a/s’ forbudspåstand pkt. 1.
 det forbydes arkitekt kristian isager og isager arkitekter aps at genudsende hen-
vendelsen ”til kunder, forretningsforbindelser og venner af huset”, dateret oktober
2001 og henvendelsen ”an kunden, gesellschaftspartner und freunde des hauses”
dateret november 2001.
                                          - 18 -
det forbydes kristian isager og isager arkitekter aps i markedsføringsøjemed at
anvende udtrykkene ”efter fission fra vores gamle tegnestue”, at ”meddele tegnestu-
ens nye hovedadresse og telefonnummer” som værende ”kronprinsensgade 32, 5000
odense c, telefon 66 11 92 92”, samt at ”tegnestuen vil som hidtil være leverings-
dygtig i kvalitetspræget holdningsarkitektur” eller tilsvarende formuleringer der til-
sigter hos modtageren at fremkalde den vildfarelse at der er identitet mellem den af
isager arkitekter aps drevne tegnestue og større eller mindre dele af s&i arkitekter
a/s.
det forbydes isager arkitekter aps at anvende det af lene frølund isager og isager
arkitekter aps under varemærkenummer vr2001 02494 registrerede varemærke
”s&i”.
det af retten i odense den 30. januar 2002 nedlagte fogedforbud stadfæstes på føl-
gende punkter:
”det forbydes
2. arkitekt kristian isager og isager arkitekter aps at udsende henvendelsen
”til kunder, forretningsforbindelser og venner af huset”, dateret oktober 2001
og henvendelsen ”an kunden, gesellschaftpartner und freunde des hauses”
dateret november 2001,
3. arkitekt kristian isager og isager arkitekter aps i markedsføringsmæssigt
øjemed at meddele ”efter fission fra vores gamle tegnestue”, at ”meddele teg-
nestuens nye hovedadresse og telefonnummer” som værende ”kronprinsens-
gade 32, 5000 odense c, telefon 66 11 92 92”, samt meddele ”tegnestuen vil
som hidtil være leveringsdygtig i kvalitetspræget holdningsarkitektur” eller
tilsvarende formuleringer, der tilsigter hos modtageren at fremkalde den vildfa-
relse, at der er identitet mellem den af isager arkitekter aps drevne tegnestue
og større eller mindre dele af s&i arkitekter k/s og
4. isager arkitekter aps at anvende det af lene frølund isager og isager arki-
tekter aps under varemærkenummer vr2001 02494 registrerede varemærke
”s & i”.”
                                         - 19 -
det af retten i odense den 30. januar 2002 nedlagte fogedforbud ophæves på føl-
gende punkter:
”det forbydes
1.arkitekt kristian isager og isager arkitekter aps at anvende navnet ”stær-
mose” i markedsføringen af isager arkitekter aps,
4. arkitekt kristian isager at anvende det af lene frølund isager og isager ar-
kitekter aps under varemærkenummer vr2001 02494 registrerede varemærke
”s & i”.
messingskiltet med betegnelsen ”s & i stærmose & isager der er opsat på ejendom-
men kronprinsensgade 32, 5000 odense c, beslaglægges.
s & i arkitekter a/s kendes uberettiget til ved kundeorientering af 24. oktober 2001
at have meddelt at ”... isager arkitekter aps kan end ikke markedsføre sig med refe-
rencer fra projekter udført før kristian isagers afskedigelse”.
kristian isagers og isager arkitekter aps’ påstand c 1) afvises.
s & i arkitekter a/s frifindes i øvrigt for de af kristian isager og isager arkitekter
aps nedlagte påstande.
hver part bærer egne omkostninger.
                                      jens feilberg
   ole faarup                                                            uffe thustrup
                                          (sign.)
                                      ___ ___ ___
              - 20 -
udskriftens rigtighed bekræftes
p.j.v. sø- og handelsretten, den


text:
                             højesterets dom
                       afsagt fredag den 28. december 2012
sag 92/2011
(1. afdeling)
a,
b og
c
(advokat birgitte pedersen, beskikket for alle)
mod
f a/s
(advokat christina neugebauer)
i tidligere instanser er afsagt dom af retten i sønderborg den 8. marts 2010 og af vestre
landsrets 13. afdeling den 26. november 2010.
i pådømmelsen har deltaget fem dommere: børge dahl, per walsøe, michael rekling, hanne
schmidt og oliver talevski.
påstande
appellanterne, a, b og c, har gentaget deres påstande om, at indstævnte, f a/s, skal betale
50.000 kr. til hver af dem.
f a/s har påstået stadfæstelse.
supplerende sagsfremstilling
det fremgår af en politirapport af 7. og 11. juli 2005, at uheldsstedet var x-vej i z-by. der var
tale om en 2-sporet vej med midterafstribning. kørebanen var asfalteret og var 6,2 meter bred.
vejbelægningen sås jævn og hel. der var ingen eller meget spredt bebyggelse. den højst til-
ladte hastighed var 80 km/t. t kørte med en trailer og måtte derfor højst køre med en hastig-
                                                - 2 -
hed på 70 km/t. uheldstidspunktet er angivet til den 7. juli 2005 kl. 15.54. der var ikke ned-
bør, og føret var tørt.
t blev ved anklageskrift af 18. august 2005 tiltalt for overtrædelse af en række bestemmelser i
færdselsloven og for overtrædelse af straffelovens § 241. i dommen af 9. august 2006 fra
retten i rødding er anklageskriftets forhold 1 og 2 gengivet således:
      ”t er … tiltalt for
                                                     1.
      færdselslovens § 3, stk. 1, § 15, stk. 1, § 41, stk. 1, og stk. 2, nr. 3, § 43, stk. 3, og § 53,
      stk. 2 – spirituskørsel m.v. –
      ved den 7. juli 2005 ca. kl. 15.55 i y kommune som fører af personbil sj xxx med efter-
      spændt trailer hb under kørsel ad x-vej i vestlig retning under tilsidesættelse af væ-
      sentlige hensyn til færdselssikkerheden og på særlig hensynsløs måde at have undladt at
      optræde hensynsfuldt og udvise foreskreven agtpågivenhed, idet tiltalte, der undlod at
      afpasse hastigheden efter forholdene, herunder undlod at holde en passende lav hastig-
      hed i vejsving, under kørsel ved … kørte ind i et vejsving med en hastighed på ikke un-
      der 113 km/t., selv om højeste tilladte hastighed for køretøjet var 70 km/t, hvilket i for-
      bindelse med, at han havde indtaget spiritus i et sådant omfang, at han var ude af stand
      til at føre køretøjet på betryggende måde, bevirkede, at han mellem 3,8 og 3,9 kilome-
      ter-mærket mistede herredømmet over køretøjet og kørte over i vejens sydlige side, hvor
      der skete frontalt sammenstød med personbil xj …, der ført af m og med k som forsæ-
      depassager, kørte ad x-vej i østlig retning, alt med person- og materiel skade til følge.
                                                     2.
      straffelovens § 241 – uagtsomt manddrab under særlig skærpende omstændigheder –
      ved i forbindelse med den i forhold 1 beskrevne kørsel og færdselsuheld under særlig
      skærpende omstændigheder uagtsomt at have forvoldt nogens død, idet m, der var fører
      af personbil xj xxx, blev dræbt på stedet som følge af de ved sammenstødet påførte
      kvæstelser og k, der var passager i personbil xj xxx, tilføjedes sådanne kvæstelser, at
      hun afgik ved døden samme dag kl. 20.00.”
det fremgår af sagen, at t forud for og under kørslen havde indtaget spiritus i et sådant om-
fang, at alkoholkoncentrationen i blodet under eller efter kørslen var mindst 1,02 promille.
ved dom af 9. august 2006 fra retten i rødding blev t fundet skyldig i forhold 1 og 2. for
disse forhold og for bl.a. to øvrige forhold af spirituskørsel med en promille på henholdsvis
1,75 og 1,57 blev han idømt fængsel i 2 år.
                                                - 3 -
vestre landsret fandt ved ankedom af 24. januar 2007, at ts kørsel ikke i sig selv kunne ka-
rakteriseres som særlig hensynsløs. da dødsfaldene i forhold 2 var forvoldt i forbindelse med
spirituskørsel, forelå der en særligt skærpende omstændighed som nævnt i straffelovens §
241, 2. pkt. landsretten fastsatte herefter straffen til fængsel i 1 år og 6 måneder.
skønsmand henrik nesmark fra ingeniørfirmaet rekon da har til brug for højesteret udar-
bejdet en supplerende erklæring af 5. august 2011 om beregningen af den hastighed, som t
må antages at have kørt med på ulykkestidspunktet. det fremgår heraf bl.a., at han på bag-
grund af simulationer vil anslå den mest sandsynlige hastighed til at være mellem 110 og 129
km/t., men at de oplysninger, han var i besiddelse af, ikke gjorde det muligt at foretage en reel
simulation.
anbringender
a, b og c har supplerende anført, at det efter skønsmandens supplerende erklæring af 5. au-
gust 2011 kan lægges til grund, at bilens hastighed var mellem 110 og 129 km/t. kørslen kan
derfor karakteriseres som særlig hensynsløs, således at der skal tilkendes en godtgørelse efter
erstatningsansvarslovens § 26 a.
f har supplerende anført, at skønsmanden i sin seneste erklæring har udtalt, at det forelig-
gende dokumentationsgrundlag ikke er tilstrækkeligt til at foretage en nøjagtig udredning af
det mest sandsynlige uheldsforløb. det er således ikke muligt at fastsætte bilens hastighed på
ulykkestidspunktet. det er derfor ikke godtgjort, at skadevolder førte bilen på en særlig hen-
synsløs måde. selv om kørslen måtte blive karakteriseret som særlig hensynsløs, er det ikke
tilstrækkeligt til at udløse en godtgørelse i denne sag, hvor de efterladte ikke har overværet
ulykken eller i det mindste været til stede umiddelbart efter.
retsgrundlaget
i erstatningsansvarslovens § 26 a (lovbekendtgørelse nr. 885 af 20. september 2005 om er-
statningsansvar med senere ændringer) hedder det:
       ”§ 26 a. den, der forsætligt eller ved grov uagtsomhed forvolder en andens død, kan
       pålægges at betale en godtgørelse til efterlevende, der stod den afdøde særlig nær.
       stk.2. ved vurderingen af, om der skal betales godtgørelse efter stk. 1, og ved fastsæt-
       telsen af godtgørelsens størrelse, skal der lægges særlig vægt på karakteren af skadevol-
                                                - 4 -
      derens handling og på den lidelse eller krænkelse, som må antages at være påført den
      eller de efterlevende.”
§ 26 a blev indsat i erstatningsansvarsloven ved lov nr. 35 af 21. januar 2003 og er baseret på
et lovudkast i betænkning nr. 1412/2002 om godtgørelse til efterladte udarbejdet af en ar-
bejdsgruppe nedsat af justitsministeren.
det hedder i de almindelige bemærkninger til lovforslaget (l 4, folketingstidende 2002-03,
tillæg a, s. 81 ff.) bl.a.:
      ”1. indledning
      formålet med lovforslaget er at indsætte en regel i erstatningsansvarsloven om godtgø-
      relse til efterladte ved dødsfald, der er forvoldt forsætligt eller groft uagtsomt. hermed
      skabes der mulighed for i særlige tilfælde at tilkende de efterladte en godtgørelse for li-
      delse eller krænkelse som følge af en nærtståendes død. en sådan mulighed eksisterer
      ikke i dag.
      …
      3. lovforslagets udformning
      3.1. godtgørelse til efterladte ved dødsfald
      dansk erstatningsret bygger på det princip, at der som hovedregel kan kræves erstatning
      for økonomisk skade, mens godtgørelse for ikke-økonomisk skade alene gives, hvor der
      er et særligt behov herfor. tilkendelse af godtgørelse for ikke-økonomisk skade forud-
      sætter, at der er en særlig hjemmel i loven hertil.
      …
      efter arbejdsgruppens opfattelse vil en almindelig regel om, at enhver ikke-økonomisk
      skade kan kræves erstattet, som følge af den manglende objektive målestok for vurde-
      ring af skaden medføre betydelig uforudsigelighed og dermed retsusikkerhed i den prak-
      tiske retsanvendelse. det er på denne baggrund arbejdsgruppens generelle opfattelse, at
      regler om godtgørelse for ikke-økonomisk skade kun bør indføres, hvor der er et ganske
      særligt behov herfor, og hvor der samtidig kan opstilles visse objektive kriterier for reg-
      lens anvendelsesområde.
      …
      arbejdsgruppen peger på, at ethvert dødsfald indebærer en betydelig følelsesmæssig be-
      lastning for de efterladte i form af sorg, savn, psykisk smerte mv. det gælder både døds-
      fald, der skyldes sygdom eller lignende, og dødsfald, der skyldes en ansvarspådragende
      handling, hvor der findes en erstatningsansvarlig skadevolder. så godt som alle menne-
      sker vil på et eller andet tidspunkt opleve at miste en nær pårørende eller en anden nært-
      stående, og de efterladtes sorg og savn må i almindelighed antages at være den samme,
      uanset om den pågældende f.eks. døde som følge af pludselig sygdom, hvor ingen kan
      gøres ansvarlig, eller blev dræbt i en færdselsulykke, hvor der findes en erstatningsan-
      svarlig skadevolder.
      arbejdsgruppen finder på denne baggrund, at der ikke er grundlag for at indføre en ge-
      nerel regel om godtgørelse til efterladte ved ethvert dødsfald, der skyldes en ansvarspå-
      dragende handling. en sådan generel godtgørelse vil endvidere antagelig i vidt omfang
                                                 - 5 -
      blive oplevet som en almindelig forhøjelse af erstatningsniveauet ved dødsfald og ikke
      som en særskilt kompensation for psykisk lidelse og smerte mv. som følge af dødsfal-
      det. arbejdsgruppen peger i den forbindelse på, at der med ændringen af erstatningsan-
      svarsloven pr. 1. juli 2002 er sket en væsentlig forhøjelse af det generelle erstatningsni-
      veau, herunder ved dødsfald, …og at der ud fra hensynet til at dække de efterladtes øko-
      nomisk skade ved dødsfaldet (tab af forsørger mv.) ikke er behov for en yderligere for-
      højelse af det almindelige erstatningsniveau.
      et dødsfald kan imidlertid ske under så kvalificerende omstændigheder, at det typisk vil
      indebære en helt særlig følelsesmæssig belastning for de efterladte. dette gælder f.eks.
      forsætligt drab, hvor de efterladtes psykiske smerte og lidelse i almindelighed må anta-
      ges at blive forstærket som følge af deres viden om, at en nærtstående forsætligt er ble-
      vet dræbt – navnlig hvis drabet er begået under voldsomme og brutale omstændigheder.
      i sådanne tilfælde må det i almindelighed også anses for påregneligt for skadevolderen,
      at de efterladte påføres en særlig psykisk belastning.
      …
      arbejdsgruppen finder som nævnt, at godtgørelsesreglen alene bør gælde for dødsfald,
      der er sket under sådanne kvalificerende omstændigheder, at der må antages at være tale
      om en særlig følelsesmæssig belastning for og/eller krænkelse af de efterladte. arbejds-
      gruppen foreslår således, at reglen skal omfatte dødsfald, der er forvoldt forsætligt eller
      groft uagtsomt, idet det navnlig er i disse tilfælde, at der normalt vil være tale om en
      ekstraordinær belastning for de efterladte.
      ved vurderingen af, om der skal tilkendes en godtgørelse, og ved fastsættelsen af en
      eventuel godtgørelses størrelse, bør der efter arbejdsgruppens opfattelse herudover læg-
      ges særlig vægt på karakteren af skadevolderens handling og på den lidelse eller kræn-
      kelse, som må antages at være påført de efterladte.
      det er arbejdsgruppens opfattelse, at der ved forsætligt drab som udgangspunkt bør til-
      kendes en godtgørelse til de efterladte, idet et drab i almindelighed indebærer en helt
      ekstraordinær belastning for og krænkelse af de efterladte.
      med hensyn til dødsfald, der er forvoldt ved grov uagtsomhed, finder arbejdsgruppen, at
      tilkendelse af godtgørelse i almindelighed bør forudsætte, at der ud over den grove uagt-
      somhed konkret foreligger omstændigheder, der må antages at indebære en særlig be-
      lastning for og/eller krænkelse af de efterladte. der kan bl.a. lægges vægt på, om døds-
      faldet er forvoldt på en særlig brutal og/eller krænkende måde, f.eks. at ofret har været
      udsat for omfattende vold eller seksuelle overgreb inden døden eller er død på en særlig
      pinefuld måde. der kan også lægges vægt på, om de efterladte har været til stede, da of-
      ret blev dræbt, eller er kommet til stede umiddelbart efter. hvis skadevolderens adfærd
      har været af særlig grov karakter og f.eks. må betegnes som grov hensynsløshed, kan
      dette i sig selv tale for, at der tilkendes de efterladte en godtgørelse.
      …
      justitsministeriet kan tilslutte sig arbejdsgruppens synspunkter, og lovforslaget er ud-
      formet i overensstemmelse hermed…”
i de specielle bemærkninger hedder det bl.a. (l 4, folketingstidende 2002-03, tillæg a, s. 89
f.):
                                         - 6 -
”det foreslås, at der som noget nyt bliver mulighed for i særlige tilfælde at tilkende de
efterladte en godtgørelse for lidelse eller krænkelse som følge af en nærtståendes død.
der er således ikke tale om en generel adgang til at tilkende de efterladte en godtgørelse
ved ethvert dødsfald, der skyldes en ansvarspådragende handling. den foreslåede regels
anvendelsesområde er begrænset til tilfælde, hvor dødsfaldet er sket under sådanne kva-
lificerende omstændigheder, at der må antages at være tale om en særlig følelsesmæssig
belastning for eller krænkelse af de efterladte.
reglen er fakultativ, jf. ordene ”kan pålægges” i stk. 1. det må afgøres efter en konkret
vurdering af den enkelte sags omstændigheder, om der skal tilkendes en godtgørelse til
en eller flere af de efterladte.
…
muligheden for at tilkende en godtgørelse til de efterladte er begrænset til dødsfald, der
er forvoldt forsætligt eller groft uagtsomt.
…
ved siden af denne begrænsning til dødsfald forvoldt forsætligt eller groft uagtsomt skal
der efter stk. 2 lægges særlig vægt på karakteren af skadevolderens handling og på den
lidelse eller krænkelse, som må antages at være påført den eller de efterlevende.
tilkendelse af godtgørelse til en efterladt forudsætter ikke, at den pågældende har fået
en egentlig psykisk skade (personskade) som følge af dødsfaldet.
det er forudsat, at der skal foretages en helhedsvurdering af, om dødsfaldet er forvoldt
under sådanne omstændigheder, at det i almindelighed må forventes at påføre de efter-
ladte en ekstraordinær psykisk og/eller følelsesmæssig belastning (lidelse eller krænkel-
se). der er således tale om en generel vurdering af dødsfaldets ”egnethed” til at medføre
en sådan særlig belastning for de efterladte og ikke en konkret medicinsk vurdering af, i
hvilket omfang dette rent faktisk har været tilfældet.
…
ved dødsfald, der er forvoldt forsætligt, vil der normalt være tale om en overtrædelse af
straffelovens § 237 om drab. i disse tilfælde vil vurderingen efter stk. 2 som udgangs-
punkt føre til, at der bør tilkendes de efterladte en godtgørelse…
hvis dødsfaldet er forvoldt ved grov uagtsomhed, indebærer vurderingen efter stk. 2, at
der ud over skadevolderens grove uagtsomhed som udgangspunkt konkret skal foreligge
omstændigheder, der må antages at indebære, at de efterladte i særlig grad påføres lidel-
se eller krænkelse som følge af dødsfaldet.
der kan ved denne vurdering bl.a. lægges vægt på, om dødsfaldet er forvoldt på en sær-
lig brutal og/eller krænkende måde, f.eks. at ofret har været udsat for omfattende vold
eller seksuelle overgreb inden døden eller er død på en særlig pinefuld måde. der kan
også lægges vægt på, om de efterladte har været til stede, da ofret blev dræbt, eller er
kommet til stede umiddelbart efter. hvis skadevolderens adfærd har været af særlig
grov karakter og f.eks. må betegnes som grov hensynsløshed, kan dette i sig selv tale
for, at der tilkendes de efterladte en godtgørelse.
den foreslåede godtgørelsesregel forudsættes navnlig anvendt i tilfælde, hvor dødsfal-
det er forvoldt under omstændigheder, der samtidig indebærer en overtrædelse af straf-
felovens regler om beskyttelse af menneskers liv og legeme, f.eks. straffelovens § 246
                                               - 7 -
      (grov vold, der har medført døden) eller § 252 (bl.a. fremkaldelse af nærliggende fare
      for nogens liv eller førlighed).
      forudsat at der konkret er tale om grov uagtsomhed i relation til dødens indtræden, tæn-
      kes den foreslåede godtgørelsesregel f.eks. anvendt i tilfælde, hvor ofret har været udsat
      for grov vold i et sådant omfang og/eller af en sådan karakter, at han eller hun afgår ved
      døden, eller hvor en bilist under hasarderet og hensynsløs kørsel omfattet af straffelo-
      vens § 252 forvolder en medtrafikants død.
      det bemærkes, at der vil være en række tilfælde, hvor skadevolderen vil kunne blive
      dømt for overtrædelse af straffelovens § 241 om uagtsomt manddrab, som ikke vil være
      omfattet af den foreslåede godtgørelsesregel. dette hænger bl.a. sammen med, at straf-
      felovens § 241 ikke er begrænset til dødsfald forvoldt ved grov uagtsomhed, men også
      omfatter dødsfald forvoldt ved simpel uagtsomhed.”
højesterets begrundelse og resultat
problemstilling
det fremgår af erstatningsansvarslovens § 26 a, stk. 1, at den, der forsætligt eller ved grov
uagtsomhed forvolder en andens død, kan pålægges at betale en godtgørelse til efterlevende,
der stod den afdøde særlig nær. ved vurderingen af, om der skal betales en godtgørelse, skal
der efter § 26 a, stk. 2, lægges særlig vægt på karakteren af skadevolderens handling og på
den lidelse eller krænkelse, som må antages at være påført den eller de efterlevende.
t var den 7. juli 2005 fører af en bil og forårsagede sammenstød med en anden bil. ved sam-
menstødet mistede m og hendes mor k livet. sagen for højesteret angår, om a, der var ms
ægtefælle, og b og c, som er hendes børn, har krav på godtgørelse efter erstatningsansvarslo-
vens § 26 a fra ts ansvarsforsikringsselskab, f a/s.
parterne er enige om, at t ved grov uagtsomhed i erstatningsansvarslovens § 26 a, stk. 1’s
forstand forvoldte ms og ks død, at a, b og c – som nærtstående til m – hører til den person-
kreds, som kan tilkendes en godtgørelse, og at godtgørelsen i givet fald skal fastsættes til
50.000 kr. til hver af dem.
                                               - 8 -
betingelserne for godtgørelse efter erstatningsansvarslovens § 26 a
tilkendelse af godtgørelse forudsætter efter forarbejderne til § 26 a, at dødsfaldet er forvoldt
ved forsæt eller grov uagtsomhed under sådanne særlige omstændigheder, at det i almindelig-
hed må forventes at påføre de efterladte ekstraordinær lidelse eller krænkelse ud over, hvad
dødsfaldet i sig selv påfører nærtstående af sorg og afsavn, jf. herved højesterets dom af 4.
maj 2009 (gengivet i ufr 2009 s. 2079). der er tale om en generel vurdering af dødsfaldets
”egnethed” til at medføre en sådan ekstraordinær belastning af de efterladte og ikke en kon-
kret vurdering af, i hvilket omfang dette rent faktisk har været tilfældet.
det fremgår af forarbejderne, at der skal foretages en helhedsvurdering, og at der ved vurde-
ringen kan lægges vægt på, om de efterladte har været til stede, da ofret blev dræbt, eller er
kommet til stede umiddelbart efter. der kan endvidere lægges vægt på, om skadevolderens
adfærd har været af særlig grov karakter og f.eks. må betegnes som grov hensynsløshed. i
forarbejderne nævnes som et eksempel den situation, hvor en bilist under hasarderet og hen-
synsløs kørsel omfattet af straffelovens § 252 (der bl.a. omfatter forsætlig fremkaldelse af
nærliggende fare for nogens liv eller førlighed) forvolder en medtrafikants død ved grov uagt-
somhed.
et dødsfald forvoldt ved grov uagtsomhed under særligt hensynsløs kørsel som nævnt i straf-
felovens § 241, 2. pkt., er efter højesterets opfattelse i almindelighed egnet til at påføre de
efterladte en ekstraordinær følelsesmæssig belastning, således at der i disse tilfælde som ud-
gangspunkt vil være grundlag for at pålægge skadevolderen at betale en godtgørelse efter er-
statningsansvarslovens § 26 a.
der er mange former for og grader af spirituskørsel. det forhold, at et dødsfald er forvoldt ved
grov uagtsomhed i forbindelse med spirituskørsel, indebærer ikke i sig selv, at kørslen i rela-
tion til den følelsesmæssige belastning af de efterladte må sidestilles med kørsel på særlig
hensynsløs måde, jf. herved højesterets dom af 27. august 2007 (gengivet i ufr 2007 s.
2861). dette gælder, selv om uagtsomt manddrab i forbindelse med såvel spirituskørsel som
særligt hensynsløs kørsel anses for en særligt skærpende omstændighed efter straffelovens §
241, 2. pkt.
                                                - 9 -
vurdering af den foreliggende sag
ulykken skete som nævnt den 7. juli 2005 kl. ca. 15.55, hvor t kom kørende med en trailer.
føret var tørt, og vejbelægningen var jævn og hel. ved kørsel ind i et vejsving mistede han
herredømmet over bilen og kørte over i vejens modsatte kørebane, hvor der skete frontalt
sammenstød med en personbil, der blev ført af m med k som forsædepassager. m døde på
stedet, mens k døde af sine kvæstelser senere samme dag.
t havde forud for og under kørslen indtaget spiritus, således at alkoholkoncentrationen i blo-
det under eller efter kørslen var mindst 1,02 promille. han erkendte under straffesagen mod
ham, at han havde kørt med 80-85 km/t, dvs. med en hastighed, der var højere end den tilladte
på 70 km/t. ved vestre landsrets dom af 24. januar 2007 blev han idømt 1 år og 6 måneders
fængsel. landsretten fandt, at ts kørsel ikke i sig selv kunne karakteriseres som særlig hen-
synsløs, men han blev fundet skyldig i uagtsomt manddrab under særligt skærpende omstæn-
digheder, jf. straffelovens § 241, 2. pkt., idet dødsfaldene var forvoldt i forbindelse med spi-
rituskørsel.
der er under nærværende sag ikke fremkommet oplysninger, der giver grundlag for en anden
vurdering af den hastighed, t kørte med, end den, som er lagt til grund under straffesagen.
t er som nævnt ikke dømt for at have kørt på en særlig hensynsløs måde, og der foreligger
ikke i øvrigt forhold, som indebærer, at m døde under sådanne særlige omstændigheder, at
dødsfaldet i almindelighed må forventes at påføre de efterladte en ekstraordinær følelsesmæs-
sig belastning ud over, hvad et pludseligt dødsfald i trafikken i sig selv påfører nærtstående af
sorg og afsavn. ts spirituskørsel kan i relation til den følelsesmæssige belastning af de efter-
ladte hverken efter sin form eller grad sidestilles med kørsel på særlig hensynsløs måde.
højesteret stadfæster herefter dommen.
sagsomkostningerne for højesteret er fastsat til dækning af advokatudgift med 60.000 kr. og
udgift til supplerende erklæring fra rekon da med 11.250 kr., i alt 71.250 kr.
                                      thi kendes for ret:
                                              - 10 -
landsrettens dom stadfæstes.
i sagsomkostninger for højesteret skal statskassen betale 71.250 kr. til f a/s.
de idømte sagsomkostningsbeløb skal betales inden 14 dage efter denne højesteretsdoms af-
sigelse og forrentes efter rentelovens § 8 a.

source: retspraksis

LICENSE:
Creative Commons Legal Code

CC0 1.0 Universal

type: caselaw

jurisdiction: Denkmark


text:
                      højesterets kendelse
                          afsagt tirsdag den 19. januar 2016
sag 131/2015
skat
(kammeradvokaten ved advokat rune derno)
mod
a
(advokat tage siboni)
i tidligere instanser er afsagt kendelse af fogedretten i københavn den 9. oktober 2014 og af
østre landsrets 19. afdeling den 3. marts 2015.
i påkendelsen har deltaget tre dommere: jon stokholm, jens peter christensen og oliver
talevski.
påstande
kærende, skat, har nedlagt påstand om, at udlægget hjemvises til fornyet behandling i fo-
gedretten.
indkærede, a, har nedlagt påstand om afvisning, subsidiært stadfæstelse.
sagsfremstilling
ved kendelsen af 9. oktober 2014 ophævede fogedretten et udlæg, som skat havde foretaget
i en konto knyttet til projektet ”b”. ved kendelsen af 3. marts 2015 stadfæstede landsretten
fogedrettens afgørelse.
i landsrettens kendelse er anført bl.a. følgende:
       ”det fremgår af udateret ”projektansøgning”, at a som ”ansvarlig” ansøgte om
       økonomisk støtte til projekt ”b” for perioden 1. oktober 2013 til 31. oktober 2016 med
       det formål at udvikle og facilitere selvhjælpsgrupper blandt stofmisbrugere på baggrund
                                          - 2 -
af konceptet ”c” samt indsamle data og erfaringer til brug for vurdering af ”c” med
henblik på at etablere konceptet som et supplement til behandlingstilbud på
misbrugsområdet. i ansøgningen hedder det under overskriften ”tidsplan for b”, at der i
del-perioden 1. oktober - 31. oktober 2013 blandt andet skulle ske ”stiftelse af fonden
b”. under overskriften ”organisation og ledelse” hedder det, at den bevillingsansvarlige
var a. det var tillige anført, at ”hvis den bevilgende myndighed stiller krav herom, vil
en selvejende fond blive stiftet umiddelbart efter opnået bevilling”, og at udgifterne til
oprettelse af fonden for en ordens skyld var inkluderet i budgettet, men at beløbet ville
blive tilbagebetalt, hvis dette ikke blev aktuelt. det fremgår af budget for projekt ”b”, at
der i oktober 2013 var budgetteret med 75.000 kr. til ”stiftelse af fond”.
det fremgår endvidere, at puljestyring ved brev af 21. oktober 2013 til a anførte, at
ansøgningen om støtte til projekt b var imødekommet, dog med et betydeligt mindre
beløb end ansøgt, og at tilskuddet skulle anvendes i perioden 1. oktober 2013 til 31.
oktober 2016. brevet var vedlagt bilaget ”betingelser for tilskudsmodtagere” med
generelle krav, som skulle overholdes, samt en fortrykt ”udbetalingsblanket”. det var i
brevet af 21. oktober 2013 anført blandt andet, at puljestyring for hvert projektår skulle
modtage elektronisk afrapportering samt revideret regnskab med eventuelle revisions-
bemærkninger alt indenfor nærmere fastsatte frister.
af teksten på bilaget ”udbetalingsblanket” fremgik det, at blanketten skulle anvendes til
”udbetaling af tilskud til projekt b til a”. under overskriften ”tilskud[s]modtager” var
det anført, at man skulle angive ”projektets identifikationsnummer (dvs. enten
projektets cvr-nummer eller dit eget cpr-nummer)”, og blanketten indeholdt
fortrykte kolonner til angivelse af enten cvr- eller cpr-nummer. det var endvidere
angivet, at der kun kunne ”udbetales til en bankkonto, der er oprettet separat til midler
fra social- og integrationsministeriet”. den ”tilskudsansvarlige” skulle underskrive
udbetalingsblanketten og herved bekræfte at kende ansøgningen og de vilkår og
betingelser, der var anført i tilskudsbrevet inkl. bilag. det var tillige angivet, at det var
et krav, at der skulle anvendes en statsautoriseret eller registreret revisor. revisor skulle
ved sin underskrift på udbetalingsblanketten bekræfte at kende tilskudsbrevet og ansøg-
ningen, at ville revidere regnskabet for tilskuddet i henhold til revisionskravene til til-
skudsbrevet inkl. bilag, samt give tilskudskontoret besked, hvis der skete uregelmæs-
sigheder i projektet, eller hvis tilskuddet ikke blev anvendt til det formål og i den peri-
ode, der var nævnt i tilskudsbrevet. af en underskreven kopi af ”udbetalingsblanket”
fremgår det, at as cpr.nummer var angivet som projektets identifikationsnummer, at a
den 6. november 2013 havde underskrevet som ”tilskudsansvarlig”, og at ”revision
københavn godkendt revisionspartnerselskab” samme dag havde underskrevet som
revisor.
…
det fremgår tillige, at tilskuddet for 2013 på i alt 306.661 kr. blev udbetalt den 25. no-
vember 2013 til den i udbetalingsblanketten angivne bankkonto i nordea, som var op-
rettet under as cpr-nummer med kontonavn ”b”.
det fremgår af et fremlagt ikke-underskrevet regnskab for projektet for 2013, at der ikke
var afholdt udgifter til stiftelse af fond, og at ubrugt tilskud på 197.067 kr. blev overført
til næste år.
det fremgår endvidere, at yderligere tilskudsbeløb på 133.855 kr. og 133.850 kr., hver
svarende til cirka en fjerdedel af det for 2014 bevilgede støttebeløb, blev udbetalt til den
pågældende bankkonto henholdsvis den 5. marts og 24. april 2014. skat foretog den
                                               - 3 -
      24. juni 2014 udlæg i kontoen for et beløb på 216.828,69 kr., som blev udbetalt til
      skat og kontoens saldo var herefter 4.867,18 kr.”
af det i sagen fremlagte bilag med overskriften ”ministeriet for børn, ligestilling, integration
og sociale forhold / puljestyring / juli 2014 / betingelser for tilskudsmodtager” fremgår bl.a.
følgende:
      ”udbetaling af tilskud
      udbetalingen af tilskuddet sker altid til en separat projektkonto. hvis i ikke allerede har
      en separat konto i projektets navn, skal i derfor oprette en projektkonto. desuden skal i
      udfylde og sende den vedlagte udbetalingsblanket til puljestyring, før udbetaling af til-
      skuddet kan ske.
      tildelte midler vil blive udbetalt efter det godkendte periodiserede budget således, at
      udbetalingsraterne vil svare til det budgetterede.
      ændringer af aktiviteter og formål
      i skal sende en skriftlig og begrundet ansøgning, hvis i ønsker at anvende tilskuddet til
      andre aktiviteter eller udgifter, end dem der er beskrevet i ansøgningen. i må først gå i
      gang, når i har fået en godkendelse fra os. bruger i tilskuddet til nye/ændrede aktiviteter
      eller udgifter, uden at have fået vores skriftlige godkendelse af ændringerne, skal i be-
      tale tilskuddet tilbage.
      vi skal også have besked, hvis projektets budget vil ændre sig væsentligt. i samme for-
      bindelse skal i sende et nyt budget, som vi skal godkende, før i kan fortsætte med at
      bruge tilskuddet til projektudgifterne.
      …
      pligt til tilbagebetaling af tilskuddet
      tilskuddet skal betales tilbage helt eller delvist hvis:
          •  hele beløbet ikke er brugt og ikke ønskes overført til næste periode
          •  der ikke er aflagt et fyldestgørende, revideret og underskrevet regnskab
          •  fristen for at indsende regnskabet ikke er overholdt
          •  betingelserne for tilskuddet ikke er overholdt.
      …
      indberetning til skat
      alle tilskud bliver indberettet til skat, uanset om det udbetalte tilskud er skattefrit el-
      ler ej. beløbet får en særlig kode, der angiver, at tilskuddet er givet for at fremme sær-
      lige sociale formål. det kommer derfor ikke til at indgå i tilskudsmodtagerens person-
      lige årsopgørelse.
      puljestyrings indberetning af tilskud forudsætter det identifikationsnummer, som pro-
      jektet normalt anvender over for skat – der vil sige projektets cvr-nummer. har
      projektet ikke et cvr-nummer, kan i stedet bruges cpr-nummeret på den, der modta-
      ger tilskuddet. oplysningerne om cvr-nummer eller cpr-nummer skal angives på den
      vedlagte udbetalingsblanket.
                                                - 4 -
      opmærksomheden henledes på, at selvom puljestyring indberetter tilskuddet til skat,
      så har i selv pligt til at opgive skattepligtige beløb, som f.eks. løn, til skattemyndighe-
      derne.”
indkærede har til sagen indhentet en udtalelse af 9. december 2014 fra ministeriet for børn,
ligestilling, integration og sociale forhold. i udtalelsen hedder det bl.a.:
      ”ejerforholdet samt forpligtelser vedrørende midler udbetalt til projekt b
      baggrund
      ministeriet for børn, ligestilling, integration og sociale forhold har den 1. december
      2014 modtaget en henvendelse fra a, der er projektkoordinator i projekt b. a har an-
      modet om en udtalelse fra ministeriet for børn, ligestilling, integration og sociale for-
      hold vedrørende udbetaling af midler til projekt b.
      som tilskudsansvarlig for projektet b modtog a den 21. november 2013 tilsagn om til-
      skud fra ministeriet for børn, ligestilling, integration og sociale forhold. tilskuddet er
      bevilget fra puljen ”afprøvning af c selvhjælpsgrupper for stofmisbrugere” og midlerne
      er afsat på finanslovskonto § 15.75.26.40 – ”social indsats over for stofmisbrugere”.
      tilskudsperioden for projekt b
      tilskuddet skal anvendes i perioden 1. oktober 2013 til 31. oktober 2016, og må alene
      anvendes til at dække de udgifter, som er nævnt i budgettet for ansøgningen, og god-
      kendt af ministeriet.
      udbetaling af tilskud
      der er samlet givet tilsagn om tilskud på 1.882.414 kr. til projektet ”b”. der er i 2013
      udbetalt 306.661,00 kr. og 535.411,00 kr. i 2014. under forudsætning af, at finansloven
      for 2015 vedtages med det forventede beløb, vil der i 2015 blive udbetalt 556.171,00 kr.
      og 484.171,00 kr. i 2016.
      tildelte midler bliver udbetalt i overensstemmelse med det godkendte budget, således at
      udbetalingsraterne svarer til det budgetterede.
      udbetaling af tilskud sker altid til en separat projektkonto, der er angivet med projektets
      navn.
      ejerforhold
      projekt b, og dermed den tilskudsansvarlige a, der administrerer de midler, der er ud-
      betalt i 2013 og 2014 fra finanslovskonto § 15.75.26.40 – ”social indsats over for stof-
      misbrugere”.
      midlerne tilhører dog reelt staten, indtil de er anvendt i henhold til kravene i bevillin-
      gen, idet ministeriet for børn, ligestilling, integration og sociale forhold kan kræve
      midlerne tilbagebetalt, såfremt de ikke anvendes i overensstemmelse med kravene.
      nedenfor vil krav til bevillingen blive gennemgået.
      ændringer
                                                - 5 -
      hvis der er ønske om at anvende tilskuddet til andre aktiviteter eller formål, end dem
      der er beskrevet i ansøgningen, skal der indsendes en skriftlig og begrundet ansøgning.
      ændringerne må ikke træde i kraft, før de er godkendt af ministeriet. hvis tilskuddet
      anvendes til aktiviteter eller formål, der ikke er godkendt, skal tilskuddet betales tilbage
      til ministeriet.
      tilskuddet skal endvidere anvendes inden for den tilskudsperiode, der er nævnt i til-
      skudsbrevet, og hvis projektet ikke er igangsat senest et år efter tilskudsperiodens be-
      gyndelse, vil projektet miste tilskuddet.
      det medfører, at den tilskudsansvarlige har råderet over tilskuddet så længe, at det an-
      vendes inden for rammerne af bevillingen. hvis dette ikke er tilfældet, vil ministeriet
      kunne kræve tilskuddet tilbagebetalt.
      tilbagebetaling af de bevilligede midler
      tilskuddet skal betales tilbage helt eller delvist hvis:
           •  hele beløbet ikke er brugt og ikke ønskes overført til næste periode.
           •  der ikke er aflagt et fyldestgørende, revideret og underskrevet regnskab.
           •  fristen for at indsende regnskabet ikke er overholdt.
           •  betingelserne for tilskuddet ikke er overholdt.
      indberetning til skat
      puljestyring indberetter alle tilskud til skat. beløbet får en særlig kode, der angiver, at
      tilskuddet er givet for at fremme særlige sociale formål, og beløbet indgår derfor ikke i
      tilskudsmodtagerens personlige årsopgørelse. ved indberetningen anvendes projektet
      cvr-nummer som identifikationsnummer. hvis projektet ikke har et cvr-nummer,
      anvendes cpr-nummeret på den person, der modtaget tilskuddet. projekt b har ikke
      angivet et cvr-nummer, men cpr-nummeret på den tilskudsansvarlige a. det er der-
      for cpr-nummeret, der er anvendt som identifikationsnummer i forbindelse med indbe-
      retningen af tilskuddet til skat.”
anbringender
skat har anført, at der ikke er grundlag for at afvise sagen. der foreligger ikke – som hæv-
det af a – en tvist mellem to offentlige myndigheder. skats advokat repræsenterer i sagen
staten som én klient.
udlægget er foretaget med rette. kontoen tilhører a og indgår dermed i hans formue efter
retsplejelovens § 507, stk. 1. ministeriet har ydet et tilskud og har ikke ejendomsret til mid-
lerne på kontoen.
tredjemands særskilte ejendomsret til midlerne på en skyldners konto forudsætter, at der fo-
religger en udtrykkelig aftale herom. når særskilt ejendomsret er aftalt, kan tredjemand kun
opretholde ejendomsretten, såfremt midlerne holdes adskilt fra skyldnerens øvrige formue på
                                               - 6 -
en tydelig og betryggende måde. der kan ikke opretholdes særskilt ejendomsret til midlerne,
hvis skyldneren har fri rådighed over dem.
i den foreliggende sag er der ikke indgået en aftale om, at ministeriet skal have særskilt ejen-
domsret til midlerne på as konto. hertil kommer, at midlerne ikke kan anses for at være holdt
adskilt fra as øvrige formue på en tydelig og betryggende måde. i den forbindelse er det afgø-
rende, at a har haft uindskrænket adgang til at hæve og indsætte beløb på bankkontoen.
det udlagte beløb er ikke fritaget for udlæg i medfør af retsplejelovens § 516, idet a ikke kan
siges at udføre et offentligt hverv.
a har anført, at sagen skal afvises, fordi skat ønsker at gøre udlæg i midler, der ifølge en
anden statslig myndighed reelt tilhører denne. interne uoverensstemmelser i statsadministrati-
onen afgøres efter fast statsretlig praksis ikke ved domstolene, men ved intern regeringskoor-
dination.
hvis sagen ikke afvises, skal landsrettens kendelse stadfæstes. midlerne på den omtvistede
konto er ikke en del af as formue efter retsplejelovens § 507, stk. 1. det oplyste om det kon-
krete forbrug af midler kan ikke føre til et andet resultat.
betingelserne for anvendelse af midler på kontoen udgør en udtrykkelig aftale om særskilt
ejendomsret. kravet om effektiv adskillelse fra skyldnerens formue er opfyldt ved, at mid-
lerne står på en separat konto, som ikke sammenblandes med as øvrige midler. der gælder
ikke et krav om effektiv rådighedsberøvelse.
under alle omstændigheder vil udlægget være i strid med retsplejelovens § 516, som har til
formål at beskytte offentlige midler mod udlæg.
højesterets begrundelse og resultat
det er oplyst, at skats advokat repræsenterer staten som én klient i den foreliggende sag.
allerede derfor tages as afvisningspåstand ikke til følge.
sagen angår herefter, om udlæg i midlerne på den omtvistede konto er i strid med retsplejelo-
vens § 507, stk. 1, eller § 516.
                                              - 7 -
i sagens dokumenter, herunder brevet af 21. oktober 2013, udbetalingsblanketten og ”betin-
gelser for tilskudsmodtager”, bliver de midler, der er overført til den omtvistede konto, beteg-
net som tilskud. den omtvistede konto er oprettet under as cpr-nummer. a kan råde over
kontoen uden tilladelse fra ministeriet, hvorimod ministeriet ikke kan råde over kontoen. vil-
kårene vedrørende revision og eventuel tilbagebetaling af tilskuddet indebærer ikke, at mini-
steriet har en ejers råden over midlerne.
på den anførte baggrund finder højesteret, at midlerne indgår i as formue efter retsplejelo-
vens § 507, stk. 1.
højesteret finder endvidere, at de tilskudsmidler, der er tale om, ikke kan anses for omfattet af
retsplejelovens § 516.
højesteret tager herefter skats påstand til følge, således at landsrettens og fogedrettens ken-
delse ophæves, og sagen hjemvises til fornyet behandling i fogedretten.
da sagen efter det af skat oplyste har principiel karakter, skal ingen af parterne betale sags-
omkostninger til den anden part for landsret eller højesteret, jf. retsplejelovens § 312, stk. 3.
fogedretten må ved afgørelsen i forlængelse af sagens fortsatte behandling tage stilling til
spørgsmålet om sagsomkostninger for den hidtidige behandling af sagen i fogedretten.
                                       thi bestemmes:
afvisningspåstanden tages ikke til følge.
landsrettens kendelse og fogedrettens kendelse ophæves, og sagen hjemvises til fornyet be-
handling i fogedretten.
ingen af parterne skal betale sagsomkostninger til den anden part for landsret eller højesteret.
kæreafgiften for landsret og højesteret skal betales tilbage til skat.