text:
v010900m - kre
                                   udskrift
                                        af
                      sø- & handelsrettens dombog
                                 ____________
den 21. april 2006 blev af retten i sagen
v-109-04
ekornes asa
(advokat erling borcher)
  mod
biva møbler odense a/s
(advokat anette moll berg
v/advokat jette kayerød christensen)
afsagt sålydende
                                      d o m:
indledning og påstande
sagen vedrører spørgsmålet, om biva møbler odense a/s’ forhandling af en hvi-
lestol er i strid med god markedsføringsskik på grund af udformningen af stolens
                                        - 2 -
understel set i forhold til hvilestolen ”stressless”, som produceres af ekornes
asa.
ekornes asa har nedlagt påstand om:
    1. at det forbydes biva møbler odense a/s (herefter biva) at importere,
        sælge og markedsføre hvilestole med et timeglasformet understel som
        vist i bilag 1-6.
    2. at det forbydes biva at importere, sælge og markedsføre fodskamler med
        et timeglasformet understel som vist i bilag 1-6, og
    3. at biva tilpligtes at betale 1.000.000 kr. med tillæg af procesrente fra re-
        plikkens indlevering den 7. marts 2005.
biva møbler odense a/s har påstået:
       frifindelse for påstand 1 og 2.
       frifindelse, subsidiært betaling af et af retten fastsat mindre beløb, for
        påstand 3.
sagens faktum
parterne
ekornes asa (herefter ekornes) er et norsk selskab, som udvikler og producerer
møbler til hjemlandet og til eksport. hovedprodukterne er lænestole, sofaer og
madrasser i et dyrere prisleje. den årlige omsætning overstiger 2 mia. nok.
biva er en dansk møbelkæde med 36 forretninger fordelt over hele landet med
overvægt i jylland. møblerne sælges usamlede og er i et lavt prisleje.
stressless hvilestol
stressless er navnet på ekornes’ hvilestol, som blev introduceret i 1971 i en stål-
konstruktion. i 1980’erne udvikledes stolen i en trækonstruktion, og ekornes be-
gyndte at eksportere stolen til andre lande. stolens understel udgøres nederst af
en ring mod gulvet. i ringen er der en glidering, således at stolen kan drejes
rundt. på stolens sider er der lodrette vanger/ben fra armlænene og til ringen
mod gulvet. vangerne er udformet med et svaj, hvilket giver understellet et ud-
tryk, som ekornes betegner ”timeglasform”. vangerne er fastgjort i indersiden af
ringen mod gulvet og ikke ovenpå ringen. på de første modeller af stressless var
ringen sat sammen af to halve ringe, som var fæstet med nagler på det sted,
                                       - 3 -
hvor vangerne gik ind i ringen. fodskamlen har på samme måde et understel
med timeglasform, men skamlen kan ikke drejes.
stressless har en indbygget vippefunktion, således at brugeren kan læne stole
tilbage. vippefunktionen er indbygget i stolens sider ved armlænet i form af et
glidehjul, som påvirkes afhængig af brugerens vægt. ekornes producerer også
sofaer med stressless funktion i form af en individuel vippefunktion i hvert sæde
i sofaen. andre sofaer fra ekornes har ikke denne funktion.
patent- og varemærkestyrelsen afslog foreløbigt den 31. juli 2003 at registrere
understellet som varemærke på grund af manglende særpræg. ekornes har bedt
patent- og varemærkstyrelsen om fristforlængelser. varemærkerettigheder er
ikke gjort gældende under retssagen.
markedsføring af stressless
i 1999 vandt ekornes ”the furniture industry award” for stressless model sa-
vannah recliner.
i en avisartikel i ”tvedestrandposten” i august 2003 fremhæves ekornes gode
design som årsag til flerdobling af omsætningen. af en artikel i ”tre og møbler” i
2003 fremgår, at ekornes havde sponsoreret en designpris. i det norske blad
”design:interio” omtales stressless i 2004 ved en gennemgang af de bedste læ-
nestole som verdens bedste stol at sidde i.
i ekornes’ danske stressless katalog 2004 fremhæves gennem tekst til et billede
af en stol, der er gennemskåret, således at opbygningen af stolen kan ses, 9 ele-
menter ved stolen, der gør den til ” den mest komfortable lænestol”. understel-
let fremhæves ikke i teksten, men rotationsmuligheden i ringen og stabiliteten
ved et stel med to ben omtales, og stolen er fotograferet således, at understellet
er synligt. det fremgår af kataloget, at stressless fremstilles i flere modeller,
men alle med samme understel. ryglæn og hynde er udformet i adskillige vari-
anter. ekornes har oplyst, at der er 32 forskellige polstringer, 6 forskellige træ-
sorter og 4-5 lædertyper afhængig af farve. nogle af modellerne produceres i
størrelserne small, medium og large. der lægges generelt vægt på stolens kom-
fort og kvalitet/holdbarhed i markedsføringsmaterialet.
eksempler fra kataloget:
                                      - 4 -
stressless forhandles 60 steder i danmark, hvoraf 43 er idé møblerforretninger
og 17 er selvsændige forhandlere. siden 1995 er stressless indgået som en del
af varesortimentet i idé møblers hustandsomdelte katalog. budskabet i beskri-
velsen af stressless er overordnet, at det er en komfortabel hvilestol. stressless
fylder 4 hele sider i idé møblers hovedkatalog 2003. idé møbler udsender også
særlige ”flyers” alene med omtale af stressless. disse flyers er produceret af
ekornes. ekornes har fremlagt en række avisannoncer, hvor såvel idé møbler
som andre forhandlere reklamerer for stressless.
i årene 2001-2004 er der annonceret for stressless i tv-reklamer, hvilket sker i
form af kampagner 2-3 gange om året i tv2, tv3 og tv3+. udgifterne ved mar-
kedsføringen af ekornes’ produkter i danmark er oplyst at være 1,1 mio. dkk i
2001, hvoraf 75 % anslås at vedrøre stressless. hertil kommer tv-reklamer for
                                       - 5 -
3 mio. dkk, hvoraf 50 % anslås at vedrører stressless. i 2002 er tallene hen-
holdsvis 1,25 mio. dkk og 2,75 mio. dkk, i 2003 og 2004 henholdsvis 1,3 mio.
dkk og 2,75 mio. dkk for hvert år, og i 2005 henholdsvis 1,3 mio. dkk og 2
mio. dkk.
af en rapport af 17. januar 2003, udarbejdet af markeds- og mediainstituttet as,
norge, på grundlag af en ”telefonundersøkelse i befolkningen i danmark om
møbelprodusenter og møbelkjeder december 2002”, fremgår følgende resultater
om uhjulpet kendskab til ”regulerbare hvilestolsmerker og –produsenter”:
stressless                 10 %
ekornes                    3%
berg furniture             1%
andre                      0%
det højeste kendskab til stressless findes i gruppen 25-39 år, blandt de højeste
indtægtsgrupper og blandt personer bosat i regionen ”øerne”, hvilket er dan-
mark uden københavn og jylland.
resultaterne ved hjulpet kendskab er, når både ”kjøpt hvilestol av”, ”kjenner
godt” og ”kjenner litt” lægges sammen:
stressless                 46 %
ekornes                    16 %
northern comfort           11 %
scan sit                   10 %
kebe                       4%
berg furniture             2%
hjellegarde                1%
omsætning af stressless
siden introduktionen af stressless i norge i 1971 er omsætningen steget, såle-
des at der i dag eksporteres til 30 lande fordelt på 5 kontinenter. i 2003, 2004
og 2005 solgte ekornes ca. 200.000 stole om året svarende til en årlig omsæt-
ning på 1,4 - 1,7 mia. nok.
omsætningen af stressless i danmark var ca. 5 mio. nok i 1993 og 14 mio.
nok i 1994. omsætningen steg frem til 2001, hvor den udgjorde 49 mio. nok. i
2002 var den 61 mio. nok og i 2003 60 mio. nok.
antallet af solgte stressless stole i danmark er opgjort således: 2002 13.216
stk., 2003 11.946 stk., 2004 12.301 stk. og 2005 10.903 stk.
prisen for en stressless ekskl. skammel begynder ved 5.500 dkk for en kam-
pagnemodel (normalpris 7.500 dkk) og går op til 16.000 dkk.
                                       - 6 -
bivas hvilestol
i 2002 begyndte biva at forhandle den model hvilestol, som er omtvistet under
denne sag. stolen er solgt under forskellige varenumre.
bilag 1 viser bivas stol med varenr. 140041 til 1.999 dkk inkl. fodskammel:
bilag 2 viser bivas stol med varenr. 140074 til 1.999 dkk inkl. fodskammel:
bilag 3 viser bivas stol med varenr. 140195 til 2.499 dkk inkl. fodskammel:
bilag 3                                                  bilag 4
                                       - 7 -
bilag 4 er bivas stol med varenr. 140300 til 1.999 dkk inkl. fodskammel.
bilag 5 er bivas stol med varenr. 140302 til 1.999 dkk inkl. fodskammel:
bilag 6 er en stol med varenr. 140380 til 1.999 dkk inkl. fodskammel:
i bivas udsalgskatalog i 2004 er der billeder af stolene vist i bilag 4 og 1 med til-
føjelse af følgende tekst:
     lækker hvilestol med fodskammel. med justering i ryggen og nakkestøtten.
     flot massiv drejeunderstel i natur eller bejdset. optimal siddekomfort.
     betrukket med ægte læder på alle slidflader. 140300
samme tekst er der for stolen – bilag 1 – med den forskel, at understellet alene
er i natur, og at stolen er betrukket med slidstærkt sandfarvet microfiber.
bivas stole har et understel med en rund ring mod gulvet med glidefunktion.
ringens diameter er forskellig fra diameteren af stressless’ ring. vanger-
ne/benene er fastgjort ovenpå ringen med to synlige nagler. naglerne ses ikke
tydeligt på mørke understel som for eksempel varenummer 140302. endvidere
                                         - 8 -
er træets dimensioner forskellig fra stressless, både med hensyn til tykkelse og
bredde.
biva spurgte i oktober 2004 den taiwanske producent great modest enteprises
ltd., hvornår den runde ring af træ er udviklet, og firmaet svarede, at den er
udviklet for 5 år siden efter idé fra amerikanske kunder.
biva har udarbejdet en opgørelse over antal solgte stole og omsætning for hvert
varenummer. det totale salg er 5.367 stole, og den totale omsætning er
8.683.833 dkk uden moms:
                  4kv 05   3kv 05     2kv 05    1kv 05    4kv 04    3kv 04    2kv 04
 140041    stk.         1       5         40        39       111       137       175
          oms.       799    7.064     61.746    61.478   175.174   217.492   277.837
 140074    stk.         1       1         26       150       100        66         9
          oms.       559      639     24.238   176.396   125.398   101.840    14.393
 140195    stk.                                      2        13       343        44
          oms.                                   1.840    18.295   557.401    99.965
 140300    stk.                 1         12       199       150       105       182
          oms.                479     12.474   235.796   179.849   162.476   289.648
 140302    stk.                 1                    4        28         6        17
          oms.                719                4.797    32.324     8.995    27.186
 140308    stk.                                               55        89        40
          oms.                                            59.744   138.409    63.968
                    1kv 04    4kv 03     3kv 03    2kv 03    1kv 03    4kv 02    3kv 02
 140041    stk.        208        35
          oms.    330.634     55.892
 140300    stk.        278  439.327         281       392       475       463       251
          oms.                         445.802   623.890   755.852   739.630   404.199
 140302    stk.         28        26         21        45        22        53        11
          oms.     42.858     40.779     29.584    71.524    35.182    84.758    17.591
                    2kv 02    1kv 02
 140195    stk.        332        76
          oms.    868.512   212.724
andre hvilestole
der er fremlagt billeder af andre hvilestole med skammel, men ekornes finder
ikke bortset fra stolene på bilag c, d, e og f, at disse stole krænker stressless,
idet understellet er konstrueret og udformet efter andre principper.
bilag c viser en stol med timeglasformet understel og fastgørelse af benene
ovenpå ringen. stolen er solgt gennem first line partner i 2004, men er ikke på
markedet længere.
                                        - 9 -
bilag e og f viser en hvilestol med timeglasformet understel og fastgørelse af
benene ovenpå ringen. stolen forhandles gennem en kinesisk virksomhed. ifølge
ekornes er der rejst indsigelse overfor virksomheden, og sagen verserer endnu.
bilag d er en hvilestol solgt i bilka med timeglasformet understel og fastgørelse
af benene ovenpå ringen. ekornes har oplyst, at der er rettet henvendelse til bil-
ka, og at fortsættelsen afhænger af udfaldet af nærværende sag.
udenlandske retssager om stressless
landgericht köln nedlagde den 18. januar 1999 et foreløbigt forbud mod for-
handling af en hvilestol efter anmodning fra ekornes. hvilestolen har et timeglas-
formet understel med fastgørelse af benene på indersiden af ringen mod gulvet.
en amerikansk district court nedlagde den 6. juli 1999 forbud mod forhandling
af en hvilestol efter anmodning fra ekornes. hvilestolen har et timeglasformet
understel med fastgørelse af benene på indersiden af ringen mod gulvet og blev
markedsført under anvendelse af ordet stressless.
i forbindelse med en møbelmesse i köln fik ekornes i januar 2001 nedlagt et for-
bud mod en hvilestol med timeglasformet understel, hvor benene er fæstet
ovenpå ringen. forbuddet kendtes lovligt gjort under justifikationssagen.
i 2003 anlagde ekornes sag mod jysk as i norge vedrørende salget af hvilesto-
len san diego. stolen har et timeglasformet understel med fastgørelse af benene
oven på ringen. parterne indgik i april måned 2003 forlig, hvorefter jysk ikke må
sælge san diego eller andre stole med samme understel efter den 1. oktober
2003 i norge og efter den 31. december 2003 i sverige, danmark og finland.
 korrespondancen mellem parterne
ekornes blev i sommeren 2003 opmærksom på bivas stol og bad chas. hude a/s
om at rette henvendelse til biva om, at stellet på bivas stol krænkede stressless.
dette skete ved brev af 23. juli 2003. biva anmodede den 25. juli 2003 ekornes
om blandt andet at uddybe, hvilke dele af stellet der er beskyttet. parterne ud-
vekslede breve igen den 28. august og 15. september 2003, hvorefter ekornes
henvendte sig til advokat.
                                        - 10 -
den 4. juni 2004 rettede ekornes advokat henvendelse til biva, der i brev af 10.
juni 2004 fortsat afviste, at der var tale om en krænkelse af stressless.
sag blev anlagt den 18. august 2004.
forklaringer
arve ekornes har forklaret, at han er direktør i ekornes med ansvar for pro-
duktudvikling. dette omfatter hele processen fra idé over design til det færdige
produkt. afdelingen beskæftiger 25 personer. der er designere, møbelarkitekter,
konstruktører, ingeniører, møbelsnedkere m.fl. det er hans opgave at få alle til
at arbejde sammen, idet ekornes selvstændigt varetager den fulde produktud-
vikling. han begyndte som lærling i ekornes i 1983. ekornes blev grundlagt i
1934 som en madrasfabrik.
stressless er ekornes’ vigtigste produkt, og de øvrige produkter kan supplere
stressless, da de er baseret på samme design. ekornes fremstiller en stressless
sofa med samme komfort som stolen, men har også en sofaserie uden denne
komfort. ekornes sælger fortsat madrasser, og omsætningen heraf udgør 250-
300 mio. nok årligt. stolen forhandles i 30-40 forskellige lande, hvoraf de vig-
tigste er usa, tyskland, frankrig og england. dertil kommer de skandinaviske
lande. ekornes udvider løbende markedet og er etableret i asien og har overve-
jelser omkring sydamerika. ekornes-koncernen har på verdensplan ca. 1.500
ansatte, heraf 1.300 i norge. den samlede omsætning for alle produkter i 2004
var 2,2 mia. nok.
stressless blev konstrueret i runde stålrør i 1971. understellet i laminat kom i
1981, efter at den administrerende direktør bad om et nyt design med henblik
på at skabe et andet udtryk til en ny kundegruppe. stolens komfort er det
grundlæggende element, men designet indgår også. opgaven var at udvikle
stressless royal til en ny stol med et nyt og varmere design i træ. stolen skulle
adskille sig fra ståldesignet og rette sig mod en anden målgruppe. de specifikke
krav til designet var, at stolen skulle være bevægelig og være væsentligt for-
skellig fra stålstolen. det skulle være noget helt nyt i forhold til alle eksisterende
hvilestole. ringen mod gulvet blev udviklet for at kunne dreje stolen rundt. gli-
depunktet blev flyttet fra midten af stolen og ud til siderne. de to nye belast-
ningspunkter sikrede større stabilitet og var i sig selv innovativt. det var udeluk-
kende af designmæssige årsager, at benene blev udformet med timeglasformen.
designerne vandt over ingeniørerne på dette punkt. siderne/benene kan udar-
                                        - 11 -
bejdes på utallige måder, men timeglasformen gav stolen et anderledes og salg-
bart formsprog. løsningen er unik og ikke bare et modefænomen, for den har
holdt sig uforandret lige siden. han blev pålagt ikke at ændre stressless’ under-
stel.
fastgørelsen af benene på ringen mod gulvet kan gøres på andre måder, end det
er gjort på stressless, for eksempel som på bivas stol. ekornes investerede me-
get i at finde en løsning, således at benene blev fastgjort i indersiden af ringen.
der skulle ikke spares på stolens udtryk, og målet var en helhedsløsning. stres-
sless løser sammenføjningen elegant og formmæssigt organisk. først bestod rin-
gen af to halve ringe, men det var ikke elegant nok. der blev udviklet specialud-
styr for at lave det hele i én ring, som også skulle være stærk nok. den endelige
udgave stod færdig i 1983, og stolen har det samme understel i dag.
i ringen mod gulvet er der indbygget en glidering for, at stolen skal kunne drejes
let, men ikke for let. dette var en helt ny måde at gøre det på, som er æstetisk
og funktionel. glideringen bevirker, at stolen ”svæver” over gulvet. ekornes for-
skede i forskellige materialer for at finde den bedste løsning. under ringen på
skamlen er der i stedet plastknapper, således at skamlen også giver indtryk af at
svæve over gulvet. dette giver skamlen samme visuelle formsprog som stolen.
alle stressless produkter er baseret på timeglaskonstruktionen. ekornes sælger
ca. 270.000 stole om året, og produktionskapaciteten er på ca. 1.200 stole om
dagen. dette skal øges til 1.500. i alt er der solgt mere end 4 mio. stressless
stole over hele verden siden 1970’erne.
tre af de stole, som der er fremlagt billeder af, adskiller sig fra stressless ved at
have en midtcentret søjleunderstøttelse, hvilket har været den gængse metode
siden 1970’erne. den runde ring på en af stolene er ikke en krænkelse af stress-
less, da ringen i sig selv ikke er forbeholdt ekornes.
ekornes overvåger løbende møbelmesser for efterligninger og følger faste proce-
durer for at rejse sager ved krænkelse. stressless er et kerneprodukt, og time-
glasunderstellet er et særegent kendetegn. ekornes går efter enhver stol, som
kommer for tæt på. det skaber tryghed hos forhandlerne. de senere år er om-
fanget af kopier vokset, og ekornes bruger mere og mere tid på at forfølge ko-
pierne.
                                        - 12 -
forliget med jysk i norge blev indgået af kommercielle årsager, da ekornes øn-
sker at leve af sine produkter og ikke af retssager. jysk fik lov til at sælge rest-
lageret i alle nordiske lande, men han ved ikke, hvor mange stole det drejede sig
om.
bivas stol er et plagiat på grund af identisk glidering og laminatring mod gulvet.
den tekniske løsning er anderledes og giver et lidt anderledes udtryk, men det er
vanskeligt at se for den forbruger, der ikke ser stolene samtidigt. skamlen har
”dutter” under og er identisk. udtrykket er ensartet. når stolene er i sort lak, ses
naglerne på ringen ikke. bivas stol giver samme helhedsindtryk, og dette påvir-
kes ikke af, at stolene har forskellige detaljer.
stressless’ komfort er central i markedsføringen. kundens beslutning om køb af-
hænger af oplevelsen ved at sidde i stolen sammenholdt med pris og udseende.
bivas stol er ikke så komfortabel som stressless.
når ekornes konstaterer en negativ udvikling i salget af en stol, begynder man
at udvikle produktet for at finde ud af, hvad der er galt. målet er at have et pro-
dukt, som passer til tiden, når det gælder funktion, farver og udseende. salget
af sofaer er vokset kraftigt, men ikke på bekostning af stolen. markedet er for-
skelligt og påvirkes af mange faktorer, herunder konkurrence og kopiprodukter.
salget følger en naturlig cyklus over året.
henry johansen har forklaret, at han er direktør i biva, som han etablerede i
1982, da han gik ind i branchen. biva har i dag 36 butikker over hele landet, og
kunderne er førstegangskøbere, folk med lave indkomster og nydanskere. dette
er hans fornemmelse, og det kan han konstatere ved åbning af en ny butik.
møblerne, herunder bivas stol, kan købes på afbetaling.
de begyndte med stolen i bilag 3, som biva købte af dan winberg, der benyttede
steen christensen som møbelagent. dan winberg oplyste ikke, at jysk var ble-
vet tvunget til at opgive salget af samme stol. det fandt han først ud af senere.
steen christensen havde i en lang periode solgt samme stol til dansk supermar-
ked, hvilket overbeviste ham om, at stolen ville sælge godt. hans fornemmelse
er, at bilka har solgt mange flere stole end biva. biva sælger også andre hvile-
stole end stolen i denne sag, såvel dyrere som billigere stole. biva sælger flest af
de billigere stole. prisen er afgørende for salget, og stolen i denne sag skilte sig
ikke ud.
                                      - 13 -
når katalogerne kommer med posten, ser han først katalogerne fra jysk og bil-
ka. resten smider han ud. han har muligvis modtaget idé møblers hovedkatalog
for 2003, men det betyder ikke, at han har set stressless. han baserede sin be-
slutning på, at dansk supermarked solgte stolene.
han kender firmaet ekornes af navn, men han kendte ikke stressless eller ekor-
nes’ andre produkter, og han forhandler dem ikke. ekornes stødte han på, da
han i 1977-1980 var medejer af et selskab, der lejede lokaler ud til en forret-
ning, der forhandlede ekornes’ møbler. han kommer ikke i idé møbler, men i bil-
ka. en gang om året går han i ilva for at hente inspiration. han fik ingen asso-
ciationer til ekornes, da han så bivas stol. han mener ikke, at stolene er meget
tæt på hinanden, og det er almindeligt i branchen, at stole ligner hinanden.
biva fik stolen leveret fra tre forskellige leverandører. varenummer 140041,
140300, 140302, 140308 og 140041 er den samme stol i forskellige farver, dog
blev 140308 sendt til polen med henblik på polstring. stol 140195 er den eneste
stol fra dan winberg, der importerede den fra bangkok. de andre stole er købt
hos to leverandører i kina. biva markedsførte stolen på internettet og i hus-
standsomdelte reklamer. der blev ikke refereret til stressless på nogen måde,
og understellet blev ikke fremhævet. medarbejderne blev ikke instrueret i at
sammenligne produktet med stressless, og der har ikke været tilfælde, hvor
kunderne har forvekslet stolene med stressless. han anede ikke, at stolen even-
tuelt kunne krænke andres produkter.
da biva havde solgt stolen i ca. 1½ år, kom der en henvendelse fra ekornes i juli
2003, men biva mente ikke, at der er tale om en efterligning. han regnede der-
for ikke med at høre mere om den sag. først 9 måneder senere kom der igen en
henvendelse.
biva bestilte stolen sidste gang i maj måned 2004, jf. bilag k, som er en udskrift
fra bivas computer, som viser, at model 140300 er på lager den 5. juli 2002, og
at ordren er afsendt 3 måneder forinden. stolen sælges ikke længere, og han
har undladt at foretage genbestilling, efter at ekornes’ advokat henvendte sig i
2004. biva solgte i alt 5.367 stole. prismæssigt er biva på niveau med bilka og
jysk, men bilka satte prisen ned ved introduktionen af stolen. bivas dækningsbi-
drag for stol og skammel var gennemsnitlig 850 dkk. stolen solgtes altid med
skammel.
                                       - 14 -
salget af bivas stol kan ikke have påvirket salget af stressless, for den er i en
helt anden prisklasse. biva havde ikke til hensigt at snylte på ekornes.
peter hjelmholm har forklaret, at han er ekornes’ markedschef i danmark med
ansvar for kunder, aktiviteter og markedsføring, som dog sker med hjælp fra
norge. han har været ansat i ekornes siden 1998. der er 3 ansatte i danmark.
i danmark forhandles stressless stol, stressless sofa, ekornes sofa og svane
madrasser. stressless sofa består af stressless stole, som er sat sammen og kan
vippe. ekornes sofa er en traditionel sofa. 72 % af omsætningen udgøres af
stressless stolen. ekornes’ profil er kvalitet, og det skal forretningerne også ud-
stråle. biva er udelukket som forhandler.
han har ikke analyseret årsagen til faldende salg eller stagnation, men der er
stigende konkurrence på hvilestole. biva er en konkurrent, fordi bivas stol ud-
nytter ekornes’ timeglasform med deraf følgende fare for forveksling. bilka er
også konkurrent. ekornes’ kunder er en blandet gruppe, og en del af gruppen
kan forveksle stolene. kundesegmentet for stressless er den almene befolk-
ningsgruppe med middelindtægter og opefter.
den billigste stressless koster ca. 5.500 dkk og den dyreste ca. 12.800 dkk.
den billigste pris er en kampagnepris, hvor ekornes forsøger at nå de kunder,
der søger efter en stol til ca. 4.000 dkk. normalprisen er fra 7.500 – 12.000
dkk. priserne er uden skammel, som koster 2-3.000 dkk. det gennemsnitlige
dækningsbidrag i 2005 er 2.900 dkk pr. stol. beløbet fremkommer ved at træk-
ke varekøb og variable omkostninger fra varesalg. omsætningen af stressless i
danmark var 66 mio. dkk i 2004 og 64 mio. dkk i 2005. der var prisstigninger i
2004 på 6 %.
det karakteristiske ved stressless er timeglasformen, komforten, funktionerne
og kvaliteten. understellet er en del af helheden, men udgør en væsentlig del af
stolens kendetegn. billederne i katalogerne fokuserer på stellet, fordi det er sto-
lens kendetegn, og understellet markedsføres bevidst.
ekornes er ledende i danmark indenfor hvilestole, hvor stressless er det mest
kendte brand. han mærker tydeligt i branchen og under messer, at folk ved,
hvem ekornes er, og at deres stol genkendes.
                                        - 15 -
idé møblers hovedkatalog udsendes en gang om året, hvilket også skete i 2004
og 2005. det er et af de vigtigste elementer i markedsføringen at være i dette
hovedkatalog, som er landsdækkende. fra omkring 2003 er der to gange om
året udsendt en flyer alene med ekornes produkter. flyeren er på 12 sider. ekor-
nes betaler flyeren, og idé møbler betaler udsendelsen. derudover indrykker de
enkelte butikker annoncer i aviser m.v. endvidere markedsføres stressless gen-
nem tv-reklamer. ekornes bruger derudover kræfter og penge på uddannelse af
butiksansatte, i 2005 250.000 – 300.000 dkk. gennemsnitligt udstilles der 20
stressless stole på et areal på 65-70 kvadratmeter i butikkerne, hvortil kommer
pladsen til sofaer og madrasser. udstillingen indrettes efter et ensartet koncept,
så det tydeligt signaleres, at her er en stressless afdeling.
resultatet i kendskabsundersøgelsen af stressless må ses i lyset af den massive
markedsføring gennem mange år. bekendthedsgraden er meget høj og skyldes
den massive markedsføring.
han blev opmærksom på bivas stol i en reklame fra biva. som møbelmand kig-
ger han altid i reklamer med møbler. da benene på bivas stol havde den karak-
teristiske timeglasform, indberettede han biva til norge. hvis han havde set an-
noncen i bilag c, ville han også have indberettet den. bilkas stol er også et klart
plagiat af timeglasformen og er indberettet til norge.
dan winberg har forklaret, at han har arbejdet i møbelbranchen siden 1969.
han sælger møbler til biva, herunder hvilestole. han har aldrig før oplevet at ha-
ve solgt møbler, der er blevet anset for efterligninger.
han nævnte ikke til biva, at der var problemer med stolen, for det er der ikke.
han solgte stolen fra 1. december 2001 til 31. december 2005. i samme periode
solgte han 6.616 tilsvarende stole til bilka. han solgte også ca. 19.000 stole i
skiftende modeller til jysk m.fl. 8.815 af stolene til jysk er med ”s”-formet un-
derstel.
stressless har han kendt siden midten af 1990’erne, men han fik ingen associa-
tioner til stressless, da han indkøbte bivas hvilestol i fjernøsten. der er mange
stole på messerne i fjernøsten med et lignende understel. designet af stressless
blev han først særligt opmærksom på i 2002-2003 i forbindelse med, at der op-
stod spørgsmål om krænkelse. stressless er ikke speciel med hensyn til ”s”-
formen på benene. derimod er ekornes unik med hensyn til kvalitet og bevæge-
lighed, og efter hans opfattelse er prisen og komforten afgørende for slutkøber-
                                       - 16 -
ne. de hvilestole, som han afsatte på det danske marked ud over til biva, havde
skiftende design. stolenes størrelse og funktioner er ens, hvorimod siddedelen
varierer. bivas stol sælger ikke bedre end de andre. den afgørende faktor er pri-
sen, og bivas stol ligger i den øvre prisklasse for hans hvilestole. stressless er
ikke et alternativ på grund af prisforskellen. markedsføringen af hvilestolene i bi-
va, bilka og jysk kan ikke have påvirket markedet for stressless.
under en messe i stockholm i 2004 blev han kontaktet af folk fra ekornes, der
sagde, at hans stole er kopier af ekornes’ stole. det var han ikke enig i, og der
skete ikke mere. siden har der være korrespondance med advokater og patent-
bureauer i sverige og norge. han deltog i sagen mod jysk i norge. efter drøftel-
serne i norge aftalte han at ophøre med salget.
parternes argumenter
ekornes gør gældende, at sagen skal ses i en større sammenhæng som en del
af en omfattende produktion i østen af plagiater af møbler. forudsætningen for
den organiserede snyltning på andres idéer er eksistensen af mellemmænd og
forretninger, der importerer og forhandler møblerne. der er tale om et voksende
marked af billige og tarveligere produkter, og domstolene må tage stilling til,
hvordan problemet skal håndteres.
stressless er indarbejdet i danmark, hvor den har været i 25 år, og der sælges
10-12.000 stk. om året.
bivas understel er en klar krænkelse af stressless´understel. overdelen indgår
alene som et led i helhedsbedømmelsen/erstatningsberegningen. stressless’ un-
derstel følger ikke den gængse norm for hvilestole i form af en sokkel på fod el-
ler en sokkel på plade, men er en rund glidering af træ. de to ben skaber time-
glas-formen og er øverst fæstet til armlænet og nederst i ringen. dette giver un-
derstellet et klart og markant udtryk.
understellet er båret af designmæssige overvejelser og indgår i en unik form-
mæssig helhed, som ikke er set tidligere. understellets udformning er ikke be-
grundet i en særlig teknisk funktion, men kan udformes på mange måder. arve
ekornes’ grundige og sammenhængende forklaring herom må lægges til grund.
ekornes ønskede at skabe afstand og særpræg i forhold til andre hvilestole. stel-
let er i dag indarbejdet i mange lande, og for en branchekyndig er understellet
det fremtrædende karakteristikum. understellet er det gennemgående element i
                                       - 17 -
alle modeller af stressless og giver stolen adskillelsesevne. der er ikke tale om
et modefænomen, hvilket der heller ikke er ført bevis for. understellet har det
fornødne særpræg, hvilket ifølge retspraksis ikke er underlagt en streng vurde-
ring. ekornes har gjort meget for, at understellet tydeligt ses i markedsføringen.
understellets hovedelementer genfindes i bivas stol. selv om benene er fastgjort
på oversiden af ringen og har en tydeligere bue, er der gennemgående de sam-
me træk ved understellet. plagiater vil altid være af en dårligere kvalitet, for det
gør produktet billigere og skaber en formel distance. dette er til skade for ekor-
nes, da stolen efterligner ekornes’ produkt. der er tale om ulovlig markedsfor-
trængning.
stolene henvender sig til sammenfaldende kundegrupper. kunderne kan forveks-
le stolene, når biva udnytter stressless’ særpræg. stolene er forvekslelige, og
forvekslelighedsvurderingen er ikke begrænset til helhedsindtrykket, men gælder
også enkeltelementer, jf. ophavsretsloven.
forhandlingen af bivas hvilestol er således i strid med markedsføringslovens § 1,
hvorefter der foreligger en krænkelse, når produkterne efter en helhedsvurde-
ring er identiske. ekornes kan henvise til de udenlandske retssager, hvor ekor-
nes har fået medhold. biva har ikke ført bevis for, at det er kutyme i møbelbran-
chen at ”låne” fra hinanden på denne måde.
der foreligger ikke passivitet hos ekornes. efter retspraksis er det ikke passivi-
tet, at der går 10-11 måneder fra chas. hudes henvendelse i 2003 til henven-
delsen i 2004, hvorefter der hurtigt udtages stævning.
det gøres gældende, at biva skal betale erstatning, jf. markedsføringslovens §
13, stk. 2, med 800.000 dkk for omsætningstab og 200.000 dkk for markeds-
forstyrrelse. biva er ikke uden kendskab til stressless’ design. henry johansen
har været i branchen i 20 år, og det er usandsynligt, at han ikke har haft kend-
skab til stressless. også dan winberg må have haft havde kendskab til, at stolen
var en efterligning af stressless. understellet på bivas hvilestol er en tilstræbt og
illoyal efterligning af stressless. havde stolen haft et andet understel, ville den
ikke have været solgt. markedsføringslovens betingelser for erstatning er derfor
opfyldt, og grov uagtsomhed er tilstrækkeligt til at skabe ansvarsgrundlag.
retten må fastsætte en skønsmæssig erstatning i en sag som denne, da det er
vanskeligt at dokumentere et præcist tab. tages der udgangspunkt punkt i, at
                                        - 18 -
bivas stol har fortrængt stressless 1:1, udgør erstatningen 11 mio. dkk. erstat-
ningskravet er derfor beskedent i forhold hertil.
ekornes konstaterede en salgstilbagegang i perioden 2002-2004 på ca. 770 stole
om året, hvilket fører til et tab på 6 mio. dkk, samtidig med at biva har haft en
indtægt på 4,5 mio. dkk. krænkerens fortjeneste er af betydning, jf. eu-
kommissionens direktiv 2004/48 om håndhævelse af intellektuelle rettigheder.
endvidere er princippet om rimeligt vederlag en del af den nye markedsførings-
lov. biva havde ikke kunnet erhverve licens til timeglasformen for 10 % af om-
sætningen eller 1 mio. dkk, hvorfor erstatningskravet er rimeligt.
biva gør gældende, at understellet ikke har særpræg, hvorfor salget af bivas
stol ikke er i strid med god markedsføringsskik. dernæst har ekornes udvist
retsfortabende passivitet. sagen skal afgøres efter den dagældende danske mar-
kedsføringslov og ikke efter udenlandsk retspraksis eller fremtidig lovgivning.
som dokumenteret under sagen findes der et utal hvilestole med alle mulige va-
rianter af understel. stresless’ understel har derfor ikke i sig selv et særpræg,
som kan begrunde nogen beskyttelse. uden særpræg er der ikke mulighed for
forveksling.
hvilestole med et andet understel sælger lige så godt eller bedre end stressless.
ekornes’ markedsføring har ikke været rettet på understellet, men på varemær-
ket stressless og stolenes komfort og farvekombinationsmuligheder. i markeds-
føringen fremhæves navnet, plus-systemet, træsorter og størrelser. det funktio-
nelle og ikke designet er blevet fremhævet. kendskabsundersøgelsen spørger
alene til kendskabsgraden af producenter og varemærker og ikke til kendskab til
understel. kendskabet må tillægges varemærkets gennemslagskaft. varemærke-
registrering af understellet er blevet afvist, fordi ekornes ikke kan dokumentere,
at understellet er indarbejdet. der er således ikke nogen unik fremtoning eller
goodwill at snylte på.
ekornes har ikke nogen registreret immateriel beskyttelse, men gør alene mar-
kedsføringslovens § 1 gældende. det indebærer, at der er fri adgang til at efter-
ligne understellet, medmindre der er tale om illoyal markedsfortrængning eller
snyltning, hvilket forudsætter en nærgående/slavisk efterligning og forvekslelig-
hed. montering af ben på en rund ring er ikke beskyttet, og ekornes har ikke
eneret til en rund ring eller til at fæste benene på ringen. biva må gerne sælge
en stol med dette princip, så længe det ikke er en slavisk efterligning.
                                        - 19 -
det gøres gældende, at risikoen for forveksling skal baseres på hele produktet.
understellet er i sig selv ikke tilstrækkeligt, for understellet er kun en del af va-
ren, og stolen sælges ikke uden understel.
det anerkendes, at der er visse lighedspunkter mellem stolene, da nogle princip-
per for understellene er ens. derimod er der forskel på højde, diameter, udform-
ning af skammel, fastgørelse af ben og stolens udtryk. stressless er rund og
svævende, mens bivas stol er mere hård og står tungt. derudover er der væ-
sentlige og synlige kvalitetsforskelle. der er stor forskel på komfort, og stress-
less har et patenteret plus-system til fordeling af kroppens vægt. ikke mindst er
der stor prisforskel på mellem 300 og 1.000 %, hvilket er af afgørende betyd-
ning for forbrugeren. risikoen for forveksling er minimeret, da kundesegmentet
ikke er det samme, jf. forskellen på pris og kvalitet.
standard og praksis indenfor møbelbranchen er afgørende ved vurdering af for-
vekslelighed. der tages i branchen udgangspunkt i en helhedsvurdering, og der
stilles store krav for at statuere krænkelse. der er ikke påvist konkret forveks-
ling. bivas stol er ikke en slavisk efterligning og giver sig ikke ud for mere, end
den er. ligheden mellem stolene er ikke tilstræbt og er ikke større end accepta-
belt.
de udenlandske afgørelser har ingen relevans for denne sag, og af forliget med
jysk fremgår ikke, at jysk har anerkendt, at der foreligger en krænkelse.
biva har ikke gjort brug af stressless som varemærke eller på nogen måde hen-
ledt opmærksomheden herpå. markedsføringslovens § 1 omfatter ikke idéer som
sådan, og det kræver særlige omstændigheder at fastslå, at markedsføringen er
i strid med god skik.
ekornes har ikke dokumenteret noget tab eller et tab på 1 mio. dkk. dansk rets
almindelige regler finder anvendelse, og ekornes har ikke godtgjort, at salget af
bivas stol har haft indflydelse på salget af stressless. der er ikke lidt noget tab,
for bivas kunder har ikke kendskab til ekornes produkter. der er ikke sammen-
faldende kundekreds, da bivas kunder er folk med lave indkomster, og ekornes
kunder har middelindtægt og opefter. kendskabsundersøgelsen understøtter det-
te. i de laveste indkomstgrupper er kendskabet 3 %.
                                        - 20 -
de to stole substituerer ikke hinanden. der er ingen sammenhæng mellem sal-
get af de to stole. salgskurven for stressless ændrede sig ikke, da biva ophørte
med markedsføringen af sin stol. udviklingen i salget af stressless må tilskrives
prisstigninger og andre faktorer.
ekornes har under alle omstændigheder udvist passivitet. selv om biva klart
meddelte, at salget ville fortsætte, hørte biva ikke noget i 9 måneder. biva var
således i god tro med hensyn til det fortsatte salg af hvilestolene.
rettens begrundelse og resultat
efter arve ekornes’ forklaring må det lægges til grund, at ekornes valgte en me-
re kompliceret udførelse af stolens ben end nødvendigt, idet der var et ønske om
at skabe et bestemt formmæssigt udtryk. i begyndelsen fremstod dette som et
nyt og særligt design, og ekornes har stedse fastholdt udformningen uden hen-
syn til tidens og modens udvikling. det er endvidere karakteristisk ved markeds-
føringen af stressless, at hele stolen er synlig, således at understellet tydeligt
kan ses. retten finder herefter, at løsningen med benene og ringen, som giver
det timeglasformede udtryk, har særpræg, og at udformningen af understellet er
indarbejdet for stressless.
med hensyn til forvekslelighed bemærkes det, at der er forskel på benenes drej-
ning og fastgørelsesmetoden til ringen. løsning og design er ikke fuldstændig
ens. ekornes meget konservative brug af understellet gennem mange år giver
dog timeglasformen en stærk signalværdi, og varemærkeansøgningen under-
streger formålet med understellet. stolenes overdele ligger generelt tæt på hin-
anden, hvilket må begrundes i det funktionelle, hvorimod understellet teknisk set
kan konstrueres i utallige variationer. fastgørelsen af benene ovenpå ringen er
forskellig fra stressless, men denne forskel kan næsten ikke ses, når stellet er i
en mørk nuance. herefter og efter en helhedsbedømmelse af understellene fin-
der retten, at der er tale om en efterligning, og at forskellene ikke er tilstrække-
lige til at undgå risiko for forveksling. bivas stol er således i strid med god mar-
kedsføringsskik.
retten finder det usandsynligt, at biva ikke havde kendskab til stressless’ under-
stel. kun ved betydelig uagtsomhed kan biva have været uvidende om stres-
sless’ udformning af det timeglasformede understel, hvorfor det fornødne an-
svarsgrundlag er til stede.
                                       - 21 -
ved udmåling af erstatningsbeløbet er det afgørende ekornes’ tab. der må ved
udmålingen heraf henses til, at stolene retter sig mod væsentlig forskellige kun-
desegmenter, jf. forskellen i pris og kvalitet. at bivas stol skulle have fortrængt
stressless 1:1 kan derfor ikke antages, ligesom der kan ikke udledes noget om
tabet henset til udsvinget i salget af stressless. det må antages henset til kun-
degruppernes forskellighed, at der kun har været et mindre overlap i kundeseg-
mentet, hvilket fører til, at markedsfortrængningen må antages at have været af
beskedent omfang, hvorfor erstatningen bør fastsættes til 450.000 dkk. under
hensyn til ekornes omfattende markedsføring af stressless finder retten, at sal-
get og annonceringen af bivas stol har medført en del markedsforstyrrelse, hvor-
for erstatningen herfor fastsættes til 200.000 dkk som påstået. den samlede er-
statning udgør herefter 650.000 dkk med renter som påstået.
da der ikke findes grundlag for, at ekornes har udvist retsfortabende passivitet,
tages ekornes’ påstand 1 og 2 til følge.
biva skal betale sagsomkostninger i forhold til det tilkendte beløb med 50.000
dkk samt retsafgift med 16.060 dkk til ekornes.
                                thi kendes for ret
det forbydes biva møbler odense a/s at importere, sælge og markedsføre hvile-
stole med et timeglasformet understel som vist i bilag 1-6.
det forbydes biva møbler odense a/s at importere, sælge og markedsføre fod-
skamler med et timeglasformet understel som vist i bilag 1-6.
biva møbler odense a/s skal inden 14 dage betale til ekornes asa 650.000 dkk
med tillæg af procesrenter fra den 7. marts 2005.
biva møbler odense a/s betaler inden samme frist 66.060 dkk i sagsomkostnin-
ger til ekornes asa.
                                 mette christensen
christian hvidt                                                thorkild juul jensen
             - 22 -
              (sign.)
           ___ ___ ___
udskriftens rigtighed bekræftes
p.j.v. sø- og handelsretten, den


text:
v001000e - ks
                                   udskrift
                                       af
                     sø- & handelsrettens dombog
                                  ____________
den 18. januar 2005 blev af retten i sagen
v-10-04
aller business a/s
(advokat mads marstrand-jørgensen)
   mod
automedia bilreklamer aps (tidligere automedia v/tim larsen)
(advokat knud wallberg)
afsagt sålydende
                                     d o m:
indledning og påstande
sagens spørgsmål er om automedia bilreklamer aps’ benyttelse af automedia
som forretningskendetegn og varemærke er i strid med aller business a/s’ ret-
tigheder. aller business a/s er indehaver af det registrerede binavn forlaget
dansk auto media a/s. aller business a/s har gennem en årrække drevet virk-
somhed under dette selskabsnavn og udgivet bladene transport magasinet og
motor magasinet.
aller business a/s har nedlagt følgende påstande:
                                           - 2 -
1. det forbydes automedia bilreklamer aps at benytte betegnelsen automedia
    som forretningskendetegn og varemærke, sidstnævnte i forbindelse med
    formidling af reklamer inden for autobranchen.
2. det forbydes automedia bilreklamer aps at benytte betegnelsen automedia
    som web-adresse.
automedia bilreklamer aps har nedlagt påstand om frifindelse.
sagens omstændigheder
aller business a/s driver virksomhed med udgivelse af blade og tidsskifter.
udgivelserne sker under en lang række registrerede binavne. selskabet har
blandt andet registeret binavnet forlaget dansk auto media a/s, som er beteg-
nelsen på et selskab som aller-koncernen købte i 2002.
forlaget dansk auto media, oprindelig forlaget bundgaard, har siden 1969 udgi-
vet bladene transport magasinet og motor magasinet. bladene vedrører forhold i
transport- og bilbranchen. en væsentlig del af bladenes indtægter er annonce-
indtægter.
automedia bilreklamer aps blev startet som en personligt ejet virksomhed af
tim larsen i maj 2003. virksomheden blev omdannet til et anpartsselskab den
30. juni 2004. selskabet anvender selskabsnavnet automedia bilreklamer over
alt på markedsføringsmaterialet. selskabet har endvidere registreret domæne-
navnet www.automedia.dk som adresse for sin hjemmeside.
automedia bilreklamer sælger reklameplads på private biler. konceptet bygger
på at virksomhederne køber reklameplads på private biler mod betaling af et
honorar til bilejeren der stiller sin bil til rådighed. selskabet formidler reklame-
kontrakterne mellem virksomheden og bilejeren og sørger for det praktiske i
forbindelse med udformning og opsætning af reklamer.
der er fremlagt søgeresultat for søgning på ordene ”auto media”, ”automedia”,
”dansk automedia”, ”dansk auto media” på google. en stor del af de viste hits
vedrører dansk auto media, herunder transport magasinet og motor magasinet.
ved søgningen ”automedia” er første og andet hit automedia bilreklamer.
der er endvidere fremlagt søgeresultat for internetsøgning på ”automedia” og
”automedia bilreklamer”, samt for søgning på ”dansk auto media” på jubii.
                                       - 3 -
der er fremlagt kopi af politikens nudansk ordbog hvoraf blandt andet fremgår:
”auto- … orddel
    1. som gør noget af sig selv, el. som virker automatisk: variant:aut- = selv
    …
    2. et motorkøretøj med fire hjul, fx en personbil, lastbil eller bus = bil. au-
        tomobil…
media subst.: bøjningsform af medium
medie … el. medium…
subst. mediet, medier, medierne
    1. en kanal for udbredelse af informationer, bl.a. tv, radio og aviser…
    2. en person som formidler en andens tanker og meninger…”
aller business blev opmærksom på automedia bilreklamer gennem en artikel i
børsen den 29. oktober 2003.
forklaringer
susanne zabava har forklaret at hun har arbejdet som salgschef for motor ma-
gasinet og transport magasinet siden 1986. bladene blev startet af robert
bundgaard i 1969 og blev udgivet på forlaget bundgaard. forlaget ændrede i
slutningen af 1980’erne navn til forlaget dansk auto media. navnet blev fundet
efter en konkurrence blandt medarbejderne. omkring 2002 købte aller business
forlaget dansk auto media hvis navn i dag er et registreret binavn for aller busi-
ness a/s.
transport magasinet og motor magasinet udgives henholdsvis hver 14. dag og
hver uge. de kan ikke købes i løssalg. bladene er reklamefinansierede. forlaget
dansk auto media havde også en reklameafdeling der via deres kontakter i for-
bindelse med annoncesalget tilbød kunderne forskellige reklameløsninger. for
eksempel kunne støddæmpervirksomheden monroe ud over køb af annonceplads
ønske at markedsføre sig direkte overfor autoværksteder.
i forbindelse med markedsføringen af bladene brugte forlaget kun navnet dansk
auto media der derfor er et meget indarbejdet navn. det er i dag aller business
der udgiver bladene hvorfor selskabet præsenterer sig under de respektive bla-
des navne. mange kunder husker dem fortsat som dansk auto media, og det er
ikke udelukket at de vil bruge navnet igen.
                                        - 4 -
vidnet har ikke hørt om forveksling mellem dansk auto media og automedia bil-
reklamer. hun kan ikke godtgøre eller dokumentere en eventuel mistet omsæt-
ning, men navneligheden må have givet nogen forvirring og forstyrrelse da sel-
skaberne arbejder inden for samme branche.
tim larsen har forklaret at han er uddannet inden for markedsføring og er
cand. oecon. han fik ideen til bilreklamer efter inspiration fra new york. der
fandtes ikke lignende virksomheder i danmark. ideen var at skaffe virksomhe-
derne en billig og anderledes reklame. hans virksomhed formidler kontakten
mellem personen og virksomheden. han indsamler emner og registrerer dem i
relevante segmenter. for eksempel har han formidlet kontakt mellem en lege-
tøjsproducent og børnefamilier og mellem dfds og personer i og omkring es-
bjerg. den annoncerende virksomheds betaling skal dække udgifterne til databa-
sen, honorar til den private bilejer og udgifter i forbindelse med påsætning af
reklamer på bilen.
vidnet fandt på navnet automedia der beskriver virksomhedens indhold. han fik
navet registreret. han kendte ikke forlaget dansk auto media, men han kendte
godt bladene transport magasinet og motor magasinet. han tilføjede ordet bil-
reklamer til automedia efter henvendelse fra aller business.
vidnet har ikke kendskab til tilfælde af forveksling mellem de to virksomheder.
procedure
aller business har til støtte for den nedlagte påstand anført at sagsøgeren i
længere tid har drevet virksomhed under navet dansk auto media og under det-
te navn udgivet de to blade. der er ingen tvivl om at aller business har vundet
eneret til navnet ”auto media” gennem virksomhedens registrering og brug af
navnet. navnet er gennem intensiv brug et meget indarbejdet forretningskende-
tegn.
det bærende element i selskabsnavnet er auto media som må betegnes som
(firma)dominanten. det er derfor uden betydning at der er blevet tilføjet bil-
reklamer til automedia.
ordene ”auto” og ”media” er almindelige, deskriptive ord, men ved en sammen-
stilling af ordene er der skabt et navn med særpræg, et navn som også er indar-
bejdet. der var ikke andre virksomheder med lignende navn på det danske mar-
ked før automedia bilreklamer blev etableret.
                                       - 5 -
som udgangspunkt vedrører sagen forretningskendetegn og kun varemærkelig-
hed for så vidt angår formidling af reklamer. det følger af aktieselskabslovens §
153, stk. 2, og anpartsselskabslovens § 2, stk. 2, at selskabsnavne tydeligt skal
adskille juridiske personer fra hinanden. i denne sag består der klart en forveks-
lingsmulighed mellem virksomhederne på grund af navneligheden. ydermere
opererer virksomhederne inden for samme område. der henvises i denne forbin-
delse til dommene i u 1999.1406 h (multichoice), u 1998.299 sh (action marke-
ting) og u 1975.131 h (city bank) samt til mads marstrand jørgensen i u 1999
b s. 539 og i u 2004 b s. 70 og janne glæsel i u 2003 b s. 405.
som følge heraf udgør automedia bilreklamers brug af automedia en krænkelse
af aller business a/s’ forretningskendetegn og varemærkeret. endvidere omfat-
ter aller business’ rettigheder også web-adressen www.automedia.dk.
automedia bilreklamer aps har til støtte for frifindelsespåstanden anført at
brugen af automedia ikke krænker aller business’ rettigheder og derfor ikke er
retsstridig. nogle gange er virksomhedsnavne næsten det samme som vare-
mærker. det gør sig gældende i dette tilfælde hvorfor sagen skal vurderes ud fra
de varemærkeretlige regler.
auto og media er almindelige ord der alene er beskrivende. sammensætningen
af dem, automedia, er en generisk betegnelse der relaterer sig til medievirksom-
hed generelt i forbindelse med automobilbranchen. uanset om sammensætnin-
gen måtte betegnes som en sproglig nydannelse, er der ikke tilstrækkeligt sær-
præg i den til at den kan skille den ene virksomheds produkter fra en anden
virksomheds.
aller business har ikke ved registrering eller brug opnået eneret til ordsammen-
sætningen auto media. navnlig er der ikke ved erhvervs- og selskabsstyrelsens
registrering opnået en eneret.
betegnelsen automedia bilreklamer er ikke forvekslelig med aller business’ regi-
strerede binavn forlaget dansk auto media. virksomhedsnavnene adskiller sig
tydeligt fra hinanden både sprogligt og indholdsmæssigt ved tilføjelserne ”forla-
get” og ”bilreklamer”. det er ikke dokumenteret at aller business har anvendt
navnet auto media isoleret. det bestrides ikke at søgningerne gav hits der viste
dansk auto media, men det er ikke dokumenteret at auto media er et kendetegn
der er indarbejdet.
                                         - 6 -
der er ikke branchesammenfald mellem selskaberne. selskaberne beskæftiger
sig med forskellige aktiviteter hvilket selskabsnavnene også viser. aller business
er et forlag der udgiver motorblade og driver en mindre business-to-business
virksomhed. automedia bilreklamer driver virksomhed med reklamering på pri-
vatbiler.
når sagsøgeren henviser til dommen i u 1999.1406 h (multichoice), må hertil
anføres at der i den sag i modsætning til den foreliggende var et betydeligt antal
forvekslinger.
tim larsen kendte ikke forlaget da han valgte selskabsnavnet automedia. nav-
net blev valgt ud fra hans egen vurdering af det marked han skulle arbejde med,
og ud fra ønsket om at finde en dækkende betegnelse for virksomheden. tim
larsen har derfor handlet loyalt da han valgte selskabsnavnet automedia.
selskabsnavnet automedia bilreklamer krænker således ikke aller business’ ret-
tigheder i relation til binavnet forlaget dansk auto media. det følger heraf at
automedia bilreklamer har retten til domænenavnet www.automedia.dk da aller
business a/s ikke har en bedre ret til automedia.
rettens afgørelse
selskabsnavnet forlaget dansk auto media blev registeret og anvendt fra slut-
ningen af 1980’erne. det lægges efter vidnet susanne zabavas forklaring til
grund at forlaget har anvendt navnet dansk auto media, og at dette navn er ble-
vet indarbejdet i forbindelse med forlagets virksomhed. dette støttes i øvrigt af
de mange hits vedrørende dansk auto media. aller business har efter købet af
forlaget valgt ikke anvende navnet dansk auto media, men det kan ikke udeluk-
kes at navnet vil blive brugt igen. automedia bilreklamer blev stiftet og registre-
ret som en personlig virksomhed i 2003 og omdannet til et anpartsselskab i
2004.
begge selskabsnavne indeholder ordene auto og media, angivet som henholdsvis
auto media og automedia. disse to betegnelser er identiske og derfor forveksleli-
ge. tilføjelsen af ordet bilreklamer kan ikke tillægges afgørende betydning da
auto media må antages at være hovedbestanddelen af og den bærende del af
selskabsnavnet.
retten finder ikke at auto media er en generisk betegnelse. ordsammensætnin-
gen auto media har det nødvendige særpræg på det danske marked hvor forla-
                                           - 7 -
get dansk auto media indtil automedia bilreklamers etablering i 2003 var den
eneste der anvendte denne ordsammensætning.
forlaget dansk auto media har udgivet to blade vedrørende transport- og bil-
branchen. bladene er hovedsagelig finansieret ved annoncesalg. automedia bil-
reklamer formidler reklamekontrakter mellem virksomheder og privatpersoner.
der foreligger således et aktuelt, delvist branchesammenfald. på denne bag-
grund er det rettens vurdering at der som følge af navneligheden og varemærke-
ligheden består en risiko for forveksling mellem forlaget dansk auto media og
automedia bilreklamer hvorfor aller business skal have medhold i sine påstande.
                                thi kendes for ret:
1. det forbydes automedia bilreklamer aps at benytte betegnelsen automedia
    som forretningskendetegn og varemærke, sidstnævnte i forbindelse med
    formidling af reklamer inden for autobranchen.
2. det forbydes automedia bilreklamer aps at benytte betegnelsen automedia
    som web-adresse.
3. automedia bilreklamer aps skal inden 14 dage til aller business a/s betale
    14.000 kr. i sagsomkostninger.
    ole lundsgaard andersen                jens feilberg          bjarne egedal
                                             (sign.)
                                          ___ ___ ___
                              udskriftens rigtighed bekræftes
                               p.j.v. sø- og handelsretten, den

source: retspraksis

LICENSE:
Creative Commons Legal Code

CC0 1.0 Universal

type: caselaw

jurisdiction: Denkmark


text:
                             højesterets dom
                      afsagt mandag den 24. november 2014
sag 99/2013
(1. afdeling)
advokatfirmaet a a/s
(advokat svend harbo)
mod
hk/danmark som mandatar for b
(advokat michael møllegaard jessen)
i tidligere instans er afsagt dom af sø- og handelsretten den 25. april 2013.
i pådømmelsen har deltaget fem dommere: poul søgaard, marianne højgaard pedersen,
michael rekling, oliver talevski og lars apostoli.
påstande
appellanten, advokatfirmaet a a/s, har nedlagt påstand om frifindelse.
indstævnte, hk/danmark som mandatar for b, har påstået stadfæstelse med den ændring, at
det tilkendte beløb forhøjes til 47.555,69 kr., og med den tilføjelse, at pensionsbeløbet
(29.859,95 kr.) med procesrente fra den 17. august 2010 indbetales på en af b oprettet pen-
sionsordning.
supplerende sagsfremstilling
landsoverenskomsten for kontor og lager 2007 mellem dansk erhverv arbejdsgiver og hk
handel hk/privat indeholder bl.a. følgende bestemmelser:
       ”§ 4 løn
       1.     lønnens fastsættelse
                                      - 2 -
a. lønnen aftales i hvert enkelt tilfælde direkte mellem virksomheden og medar-
   bejderen. vurdering og eventuel regulering af lønforhold sker individuelt mindst
   en gang om året.
…
2. fritvalgs lønkonto
   for at imødekomme individuelle ønsker om frit valg mellem fritid, pension eller
   løn, får den enkelte medarbejder sin egen fritvalgs lønkonto.
   medarbejderen får blandt andet mulighed for at hæve et ekstra beløb ud over løn-
   nen i forbindelse med ferie og feriefridage.
   løbende opsparing på fritvalgs lønkontoen
…
   fritvalgs lønkontoen etableres med virkning fra den 1. maj 2007.
…
   medarbejderen kan vælge mellem følgende:
a. løn i forbindelse med fritid:
   alle medarbejdere kan vælge dette element.
   når medarbejderen holder fri i forbindelse med ferie og feriefridage, kan medar-
   bejderen vælge at få udbetalt et beløb fra sin konto.
   medarbejderen vælger selv, hvor stor udbetalingen skal være, idet der dog aldrig
   kan udbetales større beløb, end der til enhver tid indestår på den pågældende med-
   arbejders opsparingskonto.
   virksomheden fastsætter passende procedurer og frister for administrationen.
b. pension:
   for at kunne vælge pensionselementet skal medarbejderen i forvejen være omfat-
   tet af en arbejdsmarkedspension i henhold til overenskomsten.
   medarbejderen skal senest den 1. april hvert år oplyse om, hvor stor en andel af
   opsparingen til fritvalgs lønkontoen, der ønskes afsat til pension igennem det
   kommende ferieår.
   når der vælges pension, indbetales den aftalte andel til pensionsselskabet og der-
   med ikke til fritvalgs lønkontoen. indbetaling af pension udløser ikke arbejdsgi-
   verbidrag.
   restopsparing på fritvalgs lønkontoen
   hvis der er overskud på fritvalgs lønkontoen ved ferieårets udløb, videreføres
   beløbet til udbetaling i det efterfølgende ferieår.
   ved fratrædelse opgøres fritvalgs lønkontoen, og evt. overskud udbetales samme
   med sidste lønudbetaling fra virksomheden.
                                               - 3 -
            en medarbejder, der fratræder, kan alternativt vælge at få overført restsaldoen til
            sit feriekort, således at saldoen tillægges feriepengene.
       …
       § 5 pension
       1.   pensionssatser
            med virkning fra 1. marts 2007 opkræves et bidrag på 10,8 pct. af den pensions-
            givende løn.
            pr. 1. juli 2008 forhøjes virksomhedens bidrag med 0,2 pct. og medarbejderens
            bidrag med 0,1 pct. den samlede bidragsforøgelse er således 0,3 pct. herefter er
            det samlede pensionsbidrag 11,1 pct.
            pr. 1. juli 2009 forhøjes virksomheden bidrag med 0,6 pct. og medarbejderens bi-
            drag med 0,3 pct. den samlede bidragsforøgelse er således 0,9 pct. herefter er det
            samlede pensionsbidrag 12 pct.
            heraf udgør virksomhedens bidrag 2/3 og medarbejderens bidrag 1/3.”
højesterets begrundelse og resultat
elevens krav på pensionsindbetaling og fritvalgs lønkonto
efter erhvervsuddannelseslovens § 55, stk. 2, skal elevlønnen mindst udgøre den løn, der er
fastsat ved kollektiv overenskomst inden for uddannelsesområdet. højesteret lægger til grund,
at landsoverenskomsten for kontor og lager 2007 mellem dansk erhverv arbejdsgiver og
hk handel hk/privat i det foreliggende tilfælde kan tages i betragtning som referenceover-
enskomst ved anvendelsen af erhvervsuddannelseslovens § 55, stk. 2. det gælder, uanset at
arbejdsgiverselskabet er uorganiseret, jf. herved højesterets dom af 20. august 2014 (sag nr.
337/2012).
ved dom af 3. november 2014 (sag nr. 23/2014) har højesteret fastslået, at lønbegrebet i er-
hvervsuddannelseslovens § 55, stk. 2, må forstås således, at det omfatter overførsel af penge
eller ydelser af økonomisk værdi til en medarbejder som vederlag i et ansættelsesforhold. det
omfatter ikke kun grundlønnens beløb, men også andre lønelementer og lønvilkår, jf. herved
højesterets dom af 6. december 2010 (ufr 2011.763).
ved dommen af 20. august 2014 har højesteret endvidere fastslået, at lønbegrebet i § 55, stk.
2, også omfatter vilkår om pensionsordning i den relevante overenskomst, at en arbejdsgiver
som udgangspunkt ikke med frigørende virkning kan opfylde sin pligt til at indbetale pensi-
                                                - 4 -
onsbidrag ved at udbetale bidraget til medarbejderen som løn, og at arbejdsgiveren derfor har
pligt til at efterbetale manglende bidrag. der er ikke oplyst omstændigheder, der kan føre til
en fravigelse af udgangspunktet i det foreliggende tilfælde. arbejdsgiverselskabet, der ikke
har betalt arbejdsgiverandelen af pensionsbidraget, er derfor forpligtet til at indbetale hele det
manglende pensionsbidrag på 29.859,95 kr. på en pensionsordning oprettet af b.
det fremgår af højesterets dom af 3. november 2014, at en fritvalgs lønkonto ligeledes er om-
fattet af lønbegrebet i erhvervsuddannelseslovens § 55, stk. 2, og arbejdsgiverselskabet er der-
for også forpligtet til at betale beløbet på 2.695,74 kr., som udgør den indbetaling på kontoen,
som arbejdsgiverselskabet ifølge overenskomsten var forpligtet til at foretage.
godtgørelse efter ansættelsesbevisloven
ifølge uddannelsesaftalen udgør lønnen den gældende mindstebetaling for elever og fremgår
af den overenskomst, der gælder for uddannelsen. imidlertid er der ingen angivelse af lønnens
størrelse eller af den relevante kollektive overenskomst, og uddannelsesaftalen indeholder
derfor ikke tilstrækkelige oplysninger om bs løn- og ansættelsesvilkår. arbejdsgiverselskabet
har således ikke opfyldt sin oplysningspligt efter ansættelsesbevislovens § 2, og b er derfor
berettiget til en godtgørelse efter lovens § 6.
højesteret har i dom af 17. december 2010 (ufr 2011.805) opstillet de principper, som godt-
gørelse for overtrædelse af ansættelsesbevisloven bør udmåles efter. i tilfælde, hvor der er
opstået tvist om ansættelsesforholdet eller konkret risiko herfor, som korrekt opfyldelse af op-
lysningspligten kunne have afværget, bør godtgørelsen efter dommen som udgangspunkt fast-
sættes til et beløb på op til 10.000 kr. afhængig af forholdets karakter og betydning. i mangel
af særlige holdepunkter for at gå op eller ned bør godtgørelsen fastsættes til 7.500 kr.
i denne sag har der været tvist om ansættelsesforholdet, som korrekt opfyldelse af oplys-
ningspligten kunne have afværget. de utilstrækkelige oplysninger om løn- og ansættelsesvil-
kårene i uddannelsesaftalen er momenter, der taler for at gå op over det nævnte beløb på
7.500 kr., idet b herved blev udsat for risiko for tab af det ikke ubetydelige beløb, som har
været omtvistet i sagen. herefter, og da der ikke er momenter, som taler for at gå ned, tiltræ-
der højesteret, at godtgørelsen efter ansættelsesbevislovens § 6, stk. 1, 2. pkt., bør fastsættes
til 10.000 kr., jf. herved også højesterets dom af 3. november 2014 (sag nr. 23/2014).
                                            - 5 -
konklusion
højesteret stadfæster dommen med den tilføjelse, at pensionsbeløbet på 29.859,95 kr. med
procesrente fra den 17. august 2010 indbetales på en pensionsordning oprettet af b.
                                    thi kendes for ret:
sø- og handelsrettens dom stadfæstes. pensionsbeløbet på 29.859,95 kr. med procesrente fra
den 17. august 2010 indbetales på en pensionsordning oprettet af b.
i sagsomkostninger for højesteret skal advokatfirmaet a a/s betale 25.000 kr. til
hk/danmark som mandatar for b.
de idømte beløb skal betales inden 14 dage efter denne højesteretsdoms afsigelse. sagsom-
kostningsbeløbene forrentes efter rentelovens § 8 a.


text:
                             højesterets dom
                          afsagt fredag den 24. august 2012
sag 128/2010
(1. afdeling)
elite licensing company sa
(advokat lars karnøe)
mod
elite nyc aps
og
house of scandinavian care aps
(advokat janne glæsel for begge)
i tidligere instans er afsagt dom af sø- og handelsretten den 19. marts 2010.
i pådømmelsen har deltaget fem dommere: poul søgaard, jon stokholm, michael rekling,
hanne schmidt og oliver talevski.
sagen er behandlet skriftligt, jf. retsplejelovens § 387.
påstande
appellanten, elite licensing company sa (elite licensing), har nedlagt følgende påstande:
1. principalt:
elite nyc aps (elite nyc) og house of scandinavian care aps (hosc) forbydes at produ-
cere, markedsføre og/eller sælge produkter omfattet af niceklassifikationens klasse 3, 9, 18,
21 og 25, herunder at importere og eksportere, under anvendelse af varemærket elite som et
kendetegn eller del af et kendetegn.
subsidiært:
                                                 - 2 -
elite nyc aps og house of scandinavian care aps forbydes at producere, markedsføre
og/eller sælge produkter omfattet af niceklassifikationens klasse 3, 9, 18, 21 og 25, herunder
at importere og eksportere, under anvendelse af varemærket elite new york.
2. elite nyc skal anerkende, at registreringen af elite nyc’s danske varemærke vr 2004
04138, elite new york <figur>, er ugyldig og skal udslettes af varemærkeregistret.
3. elite nyc og hosc skal solidarisk betale 562.500 kr. med procesrente fra sagens anlæg
den 28. november 2008.
de indstævnte, elite nyc og hosc, har påstået stadfæstelse.
anbringender
elite licensing har gentaget sine anbringender og har yderligere over for elite nyc’s og
hosc’s nye anbringende om dokumentation for reel brug af de påberåbte varemærker, jf.
herom nedenfor, gjort gældende, at den relevante periode for dokumentation af brug er 17.
juni 2005 - 16. juni 2010, hvor elite nyc og hosc fremsatte anbringendet om, at elite li-
censing skal dokumentere reel brug. den fremlagte dokumentation viser, at varemærkerne er
taget i brug i denne periode. der må herved også tages hensyn til dokumentationen for anven-
delse af figurmærket elite uden tilføjelserne ”models”, ”fashion” og ”studio”, idet elite
er udformet på samme grafiske måde som elite i de nævnte kombinerede varemærker. ord-
mærket elite model look blev registreret den 19. februar 2004. brugspligten vedrø-
rende dette mærke indtrådte således først den 19. februar 2009, dvs. efter sagens anlæg. det er
derfor ikke påkrævet at fremlægge dokumentation for brug af dette varemærke. desuagtet har
elite licensing fremlagt dokumentation herfor. den samlede brug, som er dokumenteret ved
de fremlagte bilag, støtter i øvrigt, at der er tale om velindarbejdede og velkendte varemærker.
elite licensing har præciserende anført, at der kan nedlægges forbud i forhold til alle de klas-
ser, som elite licensings påstand 1 for højesteret omfatter, idet elite nyc’s danske vare-
mærke er registreret i alle disse klasser.
elite licensing har yderligere gjort gældende, at elite licensings varemærker er velkendte i
flere medlemsstater i eu og dermed nyder beskyttelse som velkendte mærker i hele eu, her-
under i danmark. det er underordnet, hvilke konkrete varer eller tjenesteydelser varemær-
                                                - 3 -
kerne vedrører, idet et varemærkes velkendthed pr. definition indebærer, at beskyttelsen ræk-
ker ud over de konkrete varer og tjenesteydelser, som varemærket er registreret for, jf. vare-
mærkelovens § 4, stk. 2, og varemærkeforordningens artikel 8, stk. 5. for at opnå beskyttelse
som et velkendt varemærke er det tilstrækkeligt, at varemærket er velkendt inden for en væ-
sentlig del af fællesskabets område, jf. eu-domstolens afgørelse af 6. oktober 2009 i sag c-
301/07, pago international gmbh mod tirolmilch registrierte genossenschaft mbh. i den på-
gældende sag var velkendtheden i østrig tilstrækkelig til at omfatte hele eu. konsekvensen
af, at elite licensings varemærker er velkendte i eu, er, at varemærkerne har en bredere be-
skyttelse, idet der vil være en større risiko for, at den relevante omsætningskreds vildledes til
at tro, at der er en forbindelse mellem elite licensings varemærker og elite nyc´s vare-
mærke.
under forberedelsen for sø- og handelsretten frafaldt elite licensing anbringendet om, at
dets varemærker er velkendte, idet det efter elite licensings opfattelse måtte være tilstrække-
ligt til at statuere krænkelse, at varemærkerne er velindarbejdede. i mellemtiden har eu-
domstolen truffet den ovennævnte afgørelse, hvori det er slået fast, at den udvidede beskyt-
telse, som tildeles velkendte varemærker, kan udstrækkes til hele eu, såfremt varemærkerne
er velkendte i en væsentlig del af eu. dette var baggrunden for, at elite licensing genintro-
ducerede anbringendet under sagens forberedelse for højesteret.
elite nyc og hosc har gentaget deres anbringender.
elite nyc og hosc har yderligere gjort gældende, at elite licensing skal dokumentere reel
brug af de påberåbte varemærker, jf. herved varemærkelovens § 25 og § 28, stk. 5. elite nyc
og hosc anmodede i ankesvarskriftet af 16. juni 2010 om tilladelse til at fremsætte dette an-
bringende, og højesteret meddelte den 6. oktober 2010 tilladelse hertil. elite nyc og hosc
har nærmere anført, at det ikke er tilstrækkeligt kun at dokumentere brug af elite uden
yderligere mærkeelementer. tilsvarende er brug af figurmærket elite i kombination med
bestanddele, som ikke er omfattet af de registreringer, som er påberåbt, og som er relevante
for sagen, uden betydning. det bemærkes herved, at det kun er de varemærker, som er ældre
end varemærket elite new york, som er relevante for sagen, forudsat at de er registreret
i samme klasser som dette varemærke, der har beskyttelse fra ansøgningstidspunktet den 22.
september 2004. den dokumentation, som elite licensing har fremlagt, viser en yderst be-
grænset brug af ef-varemærket elite model look for parfume, produkter til hudple-
                                                - 4 -
je/personlig pleje og kosmetik og brug af ef-varemærket elite models fashion for
parfume, kosmetik, manicure sæt, ure/smykker, tasker, hårbørster, kamme, sko og undertøj.
derimod er der ikke dokumenteret brug af ef-varemærket elite models studio eller
brug af ef-varemærket miss elite i de registrerede klasser. elite licensing kan derfor hel-
ler ikke påberåbe sig nogen udvidet beskyttelse med henvisning til, at varemærkerne er vel-
indarbejdet, indgår i en serie eller udgør familiemærker.
elite nyc og hosc har med hensyn til elite licensings påstand 1 om forbud præciserende
anført, at kun klasse 3 er relevant, idet elite nyc og hosc alene har taget varemærket i brug
i relation til varer i denne klasse.
elite nyc og hosc har protesteret mod elite licensings nye anbringende om, at dets vare-
mærker er velkendte. elite licensing frafaldt udtrykkeligt dette anbringende i sin replik af 1.
april 2009 for sø- og handelsretten. det var først i processkrift iv af 4. marts 2011 for høje-
steret, at elite licensing genfremsatte dette anbringende. der blev ikke anmodet om tilladelse
til at fremsætte anbringendet for højesteret, og elite nyc og hosc blev først i forbindelse
med de skriftlige procedureindlæg klar over, at elite licensing gør dette anbringende gæl-
dende på ny. elite licensings frafald af anbringendet for sø- og handelsretten må anses for
bindende også under ankesagens behandling, og højesteret bør i øvrigt ikke tillade anbringen-
det fremsat, jf. retsplejelovens §§ 383-384.
elite nyc og hosc har bestridt, at elite licensings varemærker er velkendte i danmark.
supplerende sagsfremstilling
varemærkerne
i sø- og handelsrettens dom er nævnt en række af elite licensings varemærker. herom kan
oplyses følgende:
ef-varemærket elite models fashion <figur> (ctm 001469873) blev registreret den
12. april 2002 på grundlag af en ansøgning af 10. januar 2000. registreringen i klasse 21 om-
fatter bl.a. ”fitted vanity cases” (beholdere), kamme, hårbørster og svampe.
                                               - 5 -
ef-varemærket elite models fashion <figur> (ctm 000345926) blev registreret den
27. juni 2002 på grundlag af en ansøgning af 7. august 1996. registreringen omfatter i klasse
3 bl.a. parfumeprodukter, olier, eau de toilette, sæber, shampoo, deodoranter og kosmetik, i
klasse 18 bl.a. kufferter, rejsetasker, håndtasker og paraplyer samt i klasse 25 bl.a. beklæd-
ningsgenstande, fodtøj og hovedbeklædning.
ef-varemærket elite model look <ord> (ctm 000749770) blev registreret den 19.
februar 2004 på grundlag af en ansøgning af 11. februar 1998. registreringen omfatter i
klasse 3 bl.a. de varer, som er nævnt ovenfor vedrørende varemærket elite models fa-
shion.
ef-varemærket miss elite <ord> (ctm 003966471) blev registreret den 25. april 2006 på
grundlag af en ansøgning af 22. juli 2004. registreringen omfatter i klasse 9 bl.a. briller og
solbriller til piger og unge kvinder mellem 11 og 16 år samt i klasse 18 bl.a. håndtasker og
rygsække, rejsetasker til de nævnte piger eller unge kvinder.
ef-varemærket elite model look <figur> (ctm 000383109) blev den 20. december
1999 registreret i klasse 41 på grundlag af en ansøgning af 23. oktober 1996.
ef-varemærket elite models studio <ord> (ctm 0022143915) blev den 12. april
2002 registreret i klasse 42 på grundlag af en ansøgning af 14. marts 2001.
varemærket elite models’ studio <figur> (mp 776586) blev den 5. marts 2002 inter-
nationalt registreret i klasse 3 med virkning for bl.a. danmark.
ef-varemærket elite model sun <ord> (ctm 004144961) blev den 19. januar 2006 re-
gistreret i klasse 3 og 5 på grundlag af en ansøgning af 19. november 2004.
ef-varemærket elite beauty studio <figur> (ctm 004178596) blev den 15. februar
2006 registreret i klasse 41 og 44 på grundlag af en ansøgning af 25. november 2004.
ef-varemærket elite models academy <figur> (ctm 004747929) blev den 16. no-
vember 2006 registreret i klasse 35, 38 og 41 på grundlag af en ansøgning af 28. november
2005.
                                                 - 6 -
elite nyc’s danske varemærke elite new york <figur> blev registreret den 16. decem-
ber 2004 på grundlag af en ansøgning af 22. september 2004. registreringen omfatter i klasse
3 sæbe, parfumerivarer, æteriske olier, kosmetiske præparater og hårvand, i klasse 9 briller og
solbriller, i klasse 18 kufferter, rejsetasker og paraplyer, i klasse 21 beholdere (ikke af ædle
metaller eller overtrukket hermed), kamme, svampe og børster samt i klasse 25 beklædnings-
genstande, fodtøj og hovedbeklædning.
dokumentation for brug
for højesteret har elite licensing fremlagt omfattende materiale til belysning af brug af elite
licensings varemærker. der er i den forbindelse fremlagt en erklæring af 6. oktober 2009 fra
andrew gleeson, der var direktør for elite licensing. i denne erklæring er der henvist til bi-
lag 1-143, hvoraf bilag 101-107 og 109-131 er fremlagt. i erklæringen og bilagene er der op-
lysninger om, at varemærket elite models fashion i perioden 2005-2009 er anvendt
på bl.a. kosmetik og parfumevarer (klasse 3), tasker og kufferter (klasse 18), beholdere (”va-
nity cases”), kamme, børster og svampe (klasse 21), samt på beklædningsgenstande, herunder
undertøj, nattøj, sokker, bukser og t-shirts, og fodtøj (klasse 25).
om brug af varemærket elite model look på parfumevarer, kosmetik og lignende er
fremlagt bl.a. billeder med vejledende udsalgspriser for 2005-2006, præsentationsmateriale
fra 2005, katalog fra c.e.a.d. groupe laurinco for 2007-2008 og oversigt over selskabet
arthes omsætning af produkter i 2007-2009. den sidstnævnte oversigt omfatter også parfu-
mevarer m.v. vedrørende varemærket elite models fashion. om brug af varemærket
elite models fashion på hårbørster er der bl.a. fremlagt en reklame fra 2007 i det
franske magasin biba.
aftaler om licens
elite licensing har fremlagt to licensaftaler fra 2004 vedrørende varer i klasse 3.
af den ene licensaftale, som blev indgået med societé abc participations, fremgår, at
licenshaveren i årene 2004-2007 skulle betale en minimumslicensafgift mellem 500.000 og
750.000 euro og derudover et vederlag på 5-6 % af omsætningen.
                                               - 7 -
af den anden licensaftale, der blev indgået med jeanne arthes s.a., fremgår, at licenshaveren
i årene 2004-2009 skulle betale en minimumslicensafgift mellem 150.000 og 200.000 euro og
derudover et vederlag på 6 % af omsætningen.
ohim´s afgørelse
ohim (office for harmonization in the internal market) afslog den 13. november 2007 elite
nyc’s ansøgning om registrering af figurmærket elite new york som et ef-varemærke.
det hedder i afgørelsen bl.a.:
      “b) comparison of the signs
      in determining the existence of likelihood of confusion, trade marks have to be
      compared by making an overall assessment of the visual, phonetic and conceptual
      similarities between the marks. the comparison must be based on the overall
      impression given by the marks, bearing in mind, in particular, their distinctive and
      dominant components (cf. judgment of the court of justice, case c-251/95 sabèl bv
      v puma ag, rudolf dassler sport [1997] oj ohim 1/98, p. 91, paragraph 22 et seq.).
      the signs to be compared are:
      1) [elite models fashion]
      2) [elite models studio]
      3) miss elite
      …
      the earlier trade mark is protected in the european union and more particularly in
      benelux, spain and france. therefore, it is the impression that the signs make on the
      public in the european union and their meaning and pronunciation in the languages
      spoken in the european union which are relevant for their comparison.
      both the sign applied for and the earlier signs are composite marks. a composite mark
      cannot be regarded as being similar to another trade mark which is identical or similar
      to one of the components of the composite mark, unless that component forms the
      dominant element within the overall impression created by the composite mark. that is
      the case where that component is likely to dominate, by itself, the image of that mark
      which the relevant public keeps in mind, with the result that all the other components of
      the mark are of little importance within the overall impression created by it.
      visually, the conflicting signs coincide in the word “elite” which by its position at the
      beginning of the signs and size is particularly striking and eye catching. these earlier
      signs and the one applied for are followed by different verbal elements written
      underneath the principal element “elite” in smaller characters. the sign applied for,
      differs also by the presence of the figurative element, although not being particularly
      striking. therefore, the figurative element is of less importance in the overall impres-
      sion of the sign. consequently, given the identity of the verbal element elite, its size
      and position in the conflicting signs, the office considers that the marks are visually
      similar and that this finding is not overcome by the presence of the figurative element or
      the rest of the verbal elements.
      aurally, the marks have the word “elite” in common. moreover, it is reasonable to
                                         - 8 -
assume that the relevant public will refer to the signs in question only by the word
“elite” because the verbal elements “models’ fashion” and “models’ stu-
dio” of the earlier signs and “new york” of the application are written in smaller
characters and will be perceived of secondary importance in comparison with the com-
mon word “elite”. it must be therefore concluded that the signs are very similar au-
rally; they are even identical in the event of both being pronounced as “elite”.
conceptually, as follows from the analysis above, the relevant consumer is able to
perceive the word “elite” denoting a privileged minority. the signs are thus
conceptually highly similar as far as the signs in conflict contain the same idea of
“elite”.
c) overall assessment on the likelihood of confusion
it constitutes a likelihood of confusion within the meaning of article 8(1)(b) ctmr if
there is a risk that the public might believe that the goods or services in question, under
the assumption that they bear the marks in question, come from the same undertaking
or, as the case may be, from economically-linked undertakings (see canon, paragraph
29)
likelihood of confusion must be assessed globally, taking into account all the
circumstances of the case. likelihood of confusion implies some interdependence
between the relevant factors, and in particular a similarity between the trade marks and
between the goods or services. accordingly, a lesser degree of similarity between the
goods or services may be offset by a greater degree of similarity between the marks,
and vice versa. furthermore, the more distinctive the earlier mark, the greater the risk
of confusion. marks with a highly distinctive character, either per se or because of the
reputation they possess on the market, enjoy broader protection than marks with a less
distinctive character. (see canon, paragraph 17 et seq.)
for the purposes of that global appreciation, the average consumer of the category of
products concerned is deemed to be reasonably well-informed and reasonably
observant and circumspect. however, account should be taken of the fact that the
average consumer only rarely has the chance to make a direct comparison between
the different marks but must place his trust in the imperfect picture of them that he has
kept in his mind. it should also be borne in mind that the average consumer’s level of
attention is likely to vary according to the category of goods or services in question
(judgment of the court of justice case c-342/97, lloyd schuhfabrik meyer & co.
gmbh v. klijsen handel bv, oj ohim no 12/1999, p. 1585, paragraph 26).
to conclude, the signs in dispute have been found visually, phonetically and
conceptually similar while the goods in comparison have been found identical or
similar.
therefore, taking into account all the relevant factors of this case and the
interdependence principle in particular, it is concluded that there is a likelihood of
confusion within the meaning of article 8(1)(b) ctmr as regards the goods involved
on the part of the public in the european territory and in particular in benelux, france
and spain in which the earlier marks are protected. consequently, the opposition based
onarticle 8(1)(b) ctmr must be upheld.
                                                - 9 -
       as the earlier french trade mark no 13 122 417, the earlier international trade mark
       no 660 191 and the ctm no 3 966 471 leads to the success of the opposition and to
       the rejection of the contested community trade mark application for all the goods
       against which the opposition was directed, there is no need to examine the other earlier
       right invoked by the opponent (see the above mentioned judgment of the court of first
       instance of 16.09.2004 in case t-342/02 “mgm”).
       bearing in mind the above, it would be redundant and contrary to procedural economy
       to assess the evidence of well-known character of the opponent’s marks. in fact, a
       possible well-known character and consequent high distinctiveness of the earlier mark
       could not but reinforce the above finding as far as identical goods are concerned.”
højesterets begrundelse og resultat
det nye anbringende om velkendthed
højesteret tillader ikke, at elite licensing company sa (elite licensing) fremsætter anbrin-
gendet om velkendthed, jf. retsplejelovens § 383 og § 384. der er herved lagt vægt på, at elite
licensing udtrykkeligt frafaldt at gøre anbringendet gældende for sø- og handelsretten, og at
elite licensing først gjorde anbringendet gældende på ny i sit processkrift iv af 4. marts 2011
kort før forberedelsens afslutning i højesteret.
de relevante varemærker
elite nyc aps (elite nyc), c/o house of scandinavian care aps (hosc), fik den 16. de-
cember 2004 på grundlag af en ansøgning af 22. september 2004 registreret varemærket
elite new york <figur> som dansk varemærke i klasse 3 (sæbe, parfumerivarer, æteriske
olier, kosmetiske præparater og hårvand), i klasse 9 (briller og solbriller), i klasse 18 (kuffer-
ter, rejsetasker og paraplyer), i klasse 21 (beholdere, kamme, svampe og børster) og i klasse
25 (beklædningsgenstande, fodtøj og hovedbeklædning).
elite licensing har registreret en række varemærker. ikke alle disse varemærker har prioritet
forud for varemærket elite new york, men alene de varemærker, som er registreret før
den 22. september 2004, eller hvor der er ansøgt om registrering inden denne dato, og hvor
der senere er sket registrering, jf. herved artikel 8, stk. 2, litra b, i varemærkeforordningen
(rådets forordning nr. 207/2009 af 26. februar 2009 om ef-varemærker (tidligere rådets for-
ordning 40/94 af 20. december 1993)) og varemærkelovens § 7 sammenholdt med § 26. det
drejer sig bl.a. om ef-varemærket elite models fashion <figur>, der blev registreret
den 12. april 2002 i klasse 21 for bl.a. ”fitted vanity cases” (beholdere), kamme, hårbørster og
                                                 - 10 -
svampe. det drejer sig endvidere om ef-varemærket elite models fashion <figur>,
der blev registreret den 27. juni 2002 i klasse 3 for bl.a. parfumeprodukter, olier, eau de toi-
lette, sæber, shampoo, deodoranter og kosmetik, i klasse 18 for bl.a. kufferter, rejsetasker,
håndtasker og paraplyer, og i klasse 25 for bl.a. beklædningsgenstande, fodtøj og hovedbe-
klædning. det drejer sig desuden om ef-varemærket elite model look <ord>, som den
19. februar 2004 blev registreret i klasse 3 for bl.a. de varer, som er nævnt ovenfor vedrørende
varemærket elite models fashion. det drejer sig herudover om ef-varemærket miss
elite <ord>, som den 25. april 2006 – på baggrund af en ansøgning af 22. juli 2004 – blev
registreret i klasse 9 for bl.a. briller og solbriller til piger og unge kvinder mellem 11 og 16 år
og i klasse 18 for bl.a. håndtasker, rygsække og rejsetasker til de nævnte piger eller unge
kvinder.
dokumentation for brug
højesteret tillod den 6. oktober 2010, at elite nyc og hosc fremsatte et nyt anbringende
om, at elite licensing ikke har dokumenteret brug af de påberåbte varemærker. elite nyc og
hosc havde i ankesvarskriftet af 16. juni 2010 anmodet om tilladelse til at gøre dette anbrin-
gende gældende.
på det tidspunkt, hvor elite nyc og hosc gjorde anbringendet gældende, var brugspligten
vedrørende ef-varemærket miss elite ikke indtrådt. dette varemærke blev som nævnt re-
gistreret den 25. april 2006. efter artikel 15, stk. 1, i varemærkeforordningen skal der gøres
brug af et ef-varemærke inden 5 år efter registreringen. 5-års fristen udløb således umiddel-
bart før afslutningen af sagens forberedelse for højesteret. højesteret finder herefter, at der
ikke under denne sag skal tages stilling til, om der er dokumenteret reel brug med hensyn til
varemærket miss elite.
med hensyn til spørgsmålet om dokumentation for reel brug af de påberåbte varemærker i
øvrigt finder højesteret det efter bevisførelsen godtgjort, at varemærkerne elite model
look og elite models fashion i perioden 2005-2009 var taget i brug i fællesskabet
med hensyn til bl.a. parfume og kosmetik og elite models fashion tillige med hensyn
til bl.a. tasker, herunder rejsetasker, beholdere (”vanity cases”), kamme, hårbørster og svampe
samt beklædningsgenstande og sko, jf. herved artikel 51, stk. 1, litra a, i varemærkeforordnin-
gen (tidligere artikel 50, stk. 1, litra a), og varemærkelovens § 28, stk. 3 og 5.
                                              - 11 -
forvekslingsrisiko
elite licensing har gjort gældende, at der er risiko for forveksling mellem varemærkerne, jf.
varemærkeforordningens artikel 9, stk. 1, litra b, og varemærkelovens § 4, stk. 1, nr. 2, jf. §
15, stk. 1, nr. 2, og at ohim’s afgørelse af 13. november 2007 vedrørende elite nyc’s an-
søgning om ef-varemærkeregistrering, er bindende under denne sag.
efter højesterets opfattelse er der ikke grundlag for at anse ohim’s afgørelse for bindende
for højesterets afgørelse af spørgsmålet om forvekslingsrisiko under denne sag.
elite licensing har taget figurmærkerne elite models fashion og ordmærket elite
model look i brug i klasse 3, 18, 21 og 25 for varer, som svarer til eller har stor lighed
med de varer, som elite nyc’s varemærke elite new york er registreret for. elite li-
censings ordmærke miss elite er endvidere registreret i klasse 9 for bl.a. solbriller og bril-
ler svarende til, hvad varemærket elite new york er registreret for i denne klasse. det er
herefter relevant at undersøge, om varemærkerne ligner hinanden så meget, at der efter de
regler, der er nævnt ovenfor, er risiko for forveksling. det bemærkes herved, at ordet ”elite”,
som indgår i varemærkerne, ikke kan anses for en beskrivelse af varernes beskaffenhed, og at
der efter højesterets opfattelse ikke er grundlag for at se bort fra dette ord ved bedømmelsen
af varemærkernes lighed.
det omstridte varemærke elite new york blev registreret som figurmærke. ved bedøm-
melsen af den visuelle lighed mellem dette mærke og de forud prioriterede figurmærker regi-
streret af elite licensing (elite models fashion) finder højesteret, at den grafiske
udformning af ordet ”elite” i elite licensings mærker isoleret set adskiller sig væsentligt fra
den grafiske udformning af samme ord i elite nyc’s mærke. ved en bedømmelse af helhe-
den i mærkerne finder højesteret imidlertid, at det – både for så vidt angår elite licensings
mærker og elite nyc’s mærke – er visuelt særligt fremtrædende, at ordet ”elite” udtrykkes.
højesteret har herved lagt vægt på placeringen af ordet ”elite”, bogstavernes størrelse og
skrifttypen i forhold til den øvrige del af mærkerne. de ord, som ”elite” følges af, er i alle
mærkerne – på grund af deres placering, størrelse og skrifttype – ikke så iøjnefaldende. disse
efterfølgende forskellige ord og de øvrige efterfølgende grafiske elementer er derfor efter
højesterets opfattelse af mindre betydning for det visuelle helhedsindtryk, som figurmær-
kerne efterlader. samlet set finder højesteret, at figurmærkerne elite models fashion
og figurmærket elite new york har nogen visuel lighed. ud fra samme synspunkter fin-
                                              - 12 -
der højesteret, at der er nogen visuel lighed mellem ordmærkerne elite model look og
miss elite på den ene side og figurmærket elite new york på den anden side. dette
gælder selv om ordet ”elite” ikke står i begyndelsen af ordmærket miss elite, idet ordet
”elite” også i dette mærke må anses for det mest fremtrædende.
ud fra et fonetisk synspunkt har alle de nævnte varemærker ordet ”elite” til fælles, og efter
højesterets opfattelse må det under hensyn til det, som er anført ovenfor, lægges til grund, at
dette ord har afgørende betydning for det helhedsindtryk, som varemærkerne efterlader i fo-
netisk henseende. der er derfor ud fra en fonetisk synsvinkel betydelig lighed mellem mær-
kerne, hvorved bemærkes, at ordet ”elite” udtales på samme måde i alle varemærkerne.
ud fra en begrebsmæssig synsvinkel er der efter højesterets opfattelse også betydelig lighed
mellem varemærkerne, idet ordet ”elite” efterlader det indtryk, at varerne er beregnet for de
bedste eller dygtigste personer, eller at varerne hører til det bedste inden for den pågældende
type af varer.
i helhedsbedømmelsen af, om de beskrevne ligheder mellem varemærkerne skaber risiko for
forveksling, må indgå med betydelig vægt, at der som nævnt er tale om varemærker vedrø-
rende varer, som er identiske eller i hvert fald har en høj grad af lighed.
herefter finder højesteret efter en samlet vurdering, at der er risiko for forveksling, jf. artikel
9, stk. 1, litra b, i varemærkeforordningen og varemærkelovens § 4, stk. 1, nr. 2, samt vare-
mærkelovens § 15, stk. 1, nr. 2.
passivitet eller lignende
højesteret har ikke grundlag for at fastslå, at elite licensing på grund af passivitet eller lig-
nende har fortabt sin ret til at anfægte brugen og registreringen af varemærket elite new
york, jf. artikel 54, stk. 2, i varemærkeforordningen (tidligere artikel 53, stk. 2) og vare-
mærkelovens § 8 og § 9. højesteret har lagt vægt på, at elite licensing ikke har tålt brugen af
varemærket elite new york i fem på hinanden følgende år, og at det må lægges til
grund, at elite licensing først blev bekendt med elite nyc’s og hosc’s brug af varemærket
elite new york i sommeren 2008, hvilket elite licensing reagerede over for i september
2008, hvorefter der blev anlagt retssag i november 2008.
                                                - 13 -
forbud, ugyldighed og udsletning
elite licensings påstand 1 går principalt ud på, at det skal forbydes elite nyc og hosc at
anvende varemærket elite som et kendetegn eller del af et kendetegn. det må imidlertid
efter bevisførelsen lægges til grund, at elite nyc eller hosc ikke har gjort erhvervsmæssig
brug af tegnet elite alene. elite licensing har endvidere ikke ret til at forbyde anvendelsen
af ordet ”elite” som en del af et kendetegn, men kun i de tilfælde, hvor der er forvekslingsri-
siko. højesteret kan derfor ikke give elite licensing medhold i påstand 1, således som den
principalt er formuleret.
hvad angår påstand 1, som den subsidiært er formuleret, lægger højesteret til grund, at på-
standen angår forbud mod anvendelse af varemærket elite new york. dette varemærke
har elite nyc som nævnt ovenfor registreret for nogle varekategorier i en række klasser og
taget i brug for varer i klasse 3.
elite nyc og hosc har gjort gældende, at der i givet fald alene kan nedlægges forbud ved-
rørende varer i klasse 3, fordi der ikke er sket erhvervsmæssig brug af varemærket med hen-
syn til varer i de andre registrerede klasser. da varemærket elite new york imidlertid
tillige er registreret i andre klasser, finder højesteret, at forbuddet kan udstrækkes til alle de
kategorier af varer, som elite nyc har registreret varemærket for. forbuddet kan på den an-
den side ikke udstrækkes til kategorier af varer i de pågældende klasser, som varemærket ikke
er registreret for. i det beskrevne omfang tages påstand 1, som den subsidiært er formuleret,
til følge som fastsat nedenfor.
under hensyn til det ovenfor anførte om forvekslingsrisikoen tager højesteret elite licen-
sings påstand nr. 2 om ugyldighed af registreringen af varemærket elite new york og
om udsletning af mærket i varemærkeregistreret til følge, jf. varemærkelovens § 28, stk. 1.
rimeligt vederlag
højesteret lægger til grund, at elite nyc og hosc tog initiativ til registrering af varemærket
elite new york uden at undersøge nærmere, om dette ville være i strid med de ef-va-
remærker, som elite licensing havde registreret. det bemærkes herved, at henrik olsson ef-
ter sin forklaring i 2002 var bekendt med modelbureauet elite models. det lægges videre til
grund, at elite nyc og hosc gjorde brug af varemærket elite new york også efter, at
elite licensing i begyndelsen af 2006 havde fremsat indsigelse mod ansøgningen om registre-
                                               - 14 -
ring af varemærket som ef-varemærke. under disse omstændigheder finder højesteret, at
elite nyc og hosc på en ansvarspådragende måde har krænket elite licensings varemær-
keret, således at de solidarisk skal betale et rimeligt vederlag herfor, jf. varemærkelovens §
43, stk. 1.
størrelsen af vederlaget må fastsættes under hensyn til henrik olssons forklaring om, at der
fra august 2006 til udgangen af 2008 samlet er solgt ca. 250.000 produkter under anvendelse
af varemærket elite new york. der må endvidere tages hensyn til de foreliggende oplys-
ninger om den licensafgift, som elite licensing har opkrævet hos to af sine licenstagere. hø-
jesteret fastsætter herefter skønsmæssigt vederlaget for perioden 2006-2008 til 250.000 kr.
sagsomkostninger
sagsomkostningerne er fastsat til dækning af advokatudgift for begge retter med 150.000 kr.
og til forholdsmæssig dækning af retsafgift for begge retter med 15.760 kr., i alt 165.760 kr.
der er ved fastsættelsen af udgiften til advokatbistand taget hensyn til sagens udfald og om-
fang.
                                      thi kendes for ret:
elite nyc aps og house of scandinavia care aps forbydes under anvendelse af varemærket
elite new york at producere, markedsføre og/eller sælge, herunder importere eller eks-
portere, følgende varer omfattet af niceklassifikationen:
klasse 3: sæbe, parfumerivarer, æteriske olier, kosmetiske præparater og hårvand.
klasse 9: briller og solbriller.
klasse 18: kufferter, rejsetasker og paraplyer.
klasse 21: beholdere (ikke af ædle metaller eller overtrukket hermed), kamme, svampe og
børster.
klasse 25: beklædningsgenstande, fodtøj og hovedbeklædning.
elite nyc aps skal anerkende, at registreringen af elite nyc aps’ danske varemærke vr
2004 04138, elite new york <figur>, er ugyldig og skal udslettes af varemærkeregistre-
ret.
                                            - 15 -
elite nyc aps og house of scandinavian care aps skal solidarisk til elite licensing com-
pany sa betale 250.000 kr. med procesrente fra den 28. november 2008.
i sagsomkostninger for sø- og handelsretten og højesteret skal elite nyc aps og house of
scandinavian care aps solidarisk til elite licensing company sa betale i alt 165.760 kr.
de idømte beløb skal betales inden 14 dage efter denne højesteretsdoms afsigelse.
sagsomkostningsbeløbet forrentes efter rentelovens § 8 a.