text:
- aba
                                         udskrift
                                              af
                         sø- & handelsrettens dombog
                                        ____________
                                            dom
afsagt den 23. august 2018.
s-17-17
                                   j. lauritzen a/s og
                                   blue cypress line sa
                                   (advokat christian benedictsen-nislev for begge)
                                   mod
                                   malik supply a/s og
                                   nordic marine oil a/s
                                   (advokat anders amstrup fournais for begge)
sagens baggrund og parternes påstande
denne sag angår de danske domstoles mulighed for i henhold til dansk lovgivning at på-
dømme lovligheden af arrest af to skibe i udlandet for krav som følge af levering af bunker-
                                                   -2-
olie til skibene i en situation, hvor skibenes ejere ubestridt ikke hæfter kontraktuelt for bun-
kerolien, som blev leveret til - og efter aftale med - en tidligere befragter, som nu er gået
konkurs. parterne er enige om, at arrest ikke kan ske i danmark, og sagen angår således én
allerede gennemført arrest i argentina samt muligheden for fremtidig arrest i udlandet i øv-
rigt.
j. lauritzen a/s har nedlagt følgende påstande:
           lovvalg og værneting
2.1       påstand 1
2.1.1     sagsøgte 1 og 2 tilpligtes hver for sig at anerkende, at enhver tvist mellem sagsøger 1
          og de sagsøgte vedrørende leveringen af bunker olie til ”indian bulker” den 18. juni
          2017, skal afgøres ved de danske domstole i henhold til dansk ret.
2.1.2     sagsøgte 1 tilpligtes desuden at anerkende, at enhver tvist mellem sagsøger 1 og sag-
          søgte 1 vedrørende leveringerne af bunker olie til ”indian bulker” den 11. juli 2017
          samt vedrørende leveringen af bunker olie til ”anne mette bulker” den 25. juni 2017,
          skal afgøres ved de danske domstole i henhold til dansk ret.
           ingen bindende aftale eller krav på betaling
2.2       påstand 2
2.2.1     sagsøgte 1 og 2 tilpligtes hver for sig at anerkende, at der ikke er indgået en bindende
          aftale, for så vidt angår sagsøgte 1, mellem sagsøger 1 og sagsøgte 1, og for så vidt
          angår sagsøgte 2, mellem sagsøger 1 og sagsøgte 2, vedrørende leveringen af bunker
          olie til ”indian bulker” den 18. juni 2017, hvorfor hverken sagsøgte 1 eller 2 har noget
          krav under dansk ret på betaling for leveringen eller krav i øvrigt under dansk ret
          mod sagsøger 1 vedrørende denne levering.
2.2.2     sagsøgte 1 tilpligtes desuden at anerkende, at der ikke er indgået en bindende aftale
          mellem sagsøger 1 og sagsøgte 1 vedrørende leveringen af bunker olie til ”indian
          bulker” den 11. juli 2017, eller vedrørende leveringen af bunker olie til ”anne mette
          bulker” den 25. juni 2017, hvorfor sagsøgte 1 ikke har noget krav under dansk ret på
          betaling for leveringerne eller krav i øvrigt under dansk ret mod sagsøger 1 vedrø-
          rende disse leveringer.
           de sagsøgte har ikke søretskrav med ret til at arrestere skibene
2.3       påstand 3
2.3.1     sagsøgte 1 tilpligtes at anerkende, at sagsøgte 1 ikke har et søretskrav mod sagsøger
          1 under dansk ret, der giver sagsøgte 1 ret til at arrestere ”indian bulker”, ”anne
                                               -3-
      mette bulker” eller andre skibe tilhørende eller befragtet af sagsøger 1, som følge af
      leveringerne af bunker olie til ”indian bulker” den 18. juni 2017 og den 11. juli 2017,
      eller som følge af leveringen af bunker olie til ”anne mette bulker” den 25. juni 2017.
2.3.2 sagsøgte 2 tilpligtes desuden at anerkende, at sagsøgte 2 ikke har et søretskrav mod
      sagsøger 1 under dansk ret, der giver sagsøgte 2 ret til at arrestere ”indian bulker”,
      ”anne mette bulker” eller andre skibe tilhørende eller befragtet af sagsøger 1, som
      følge af leveringen af bunker olie til ”indian bulker” den 18. juni 2017.
        de sagsøgte har ikke søpant over skibene
2.4    påstand 4
2.4.1 sagsøgte 1 og 2 tilpligtes hver for sig at anerkende, for så vidt angår sagsøgte 1 at
      sagsøgte 1 ikke har søpant over ”indian bulker” eller ”anne mette bulker” som følge
      af leveringerne af bunker olie til ”indian bulker” den 18. juni 2017 og den 11. juli
      2017, eller som følge af leveringen af bunker olie til ”anne mette bulker” den 25. juni
      2017, og for så vidt angår sagsøgte 2, at sagsøgte 2 ikke har søpant over ”indian bul-
      ker” som følge af leveringen af bunker olie til ”indian bulker” den 18. juni 2017.
        de sagsøgtes arrest af skibene vil være ulovlig og medføre erstatningsansvar
2.5   påstand 5
2.5.1 sagsøgte 1 og 2 tilpligtes hver for sig at anerkende, at enhver arrest eller anden form
      for indskrænkning i sagsøger 1s rådighed over skibene ”indian bulker”, ”anne mette
      bulker” eller andre skibe tilhørende eller befragtet af sagsøger 1, som for så vidt an-
      går sagsøgte 1 foretages som følge af leveringerne af bunker olie til ”indian bulker”
      den 18. juni 2017 og den 11. juli 2017, eller som følge af leveringerne af bunker olie til
      ”anne mette bulker” den 25. juni 2017, og som for så vidt angår sagsøgte 2 foretages
      som følge af leveringen bunker olie til ”indian bulker” den 18. juni 2017, vil være i
      strid med dansk ret, og at sagsøgte 1 og sagsøgte 2 hver for sig vil være erstatnings-
      ansvarlig overfor sagsøger 1 herfor under retsplejeloven § 639 og/eller dansk ret i øv-
      rigt.
        arresten af ”anne mette bulker” var ulovlig og medfører erstatningsansvar
2.6    påstand 6
2.6.1 sagsøgte 1 og sagsøgte 2 tilpligtes, enten solidarisk, eller hver for sig, at betale usd
      45,840.00 til sagsøger 1 med tillæg af procesrente fra den 15. januar 2018 indtil beta-
      ling sker.
blue cypress line sa har nedlagt følgende endelige påstande:
                                                 -4-
         lovvalg og værneting
3.1   påstand 1
3.1.1  sagsøgte 1 og 2 tilpligtes hver for sig at anerkende, at enhver tvist, for så vidt angår
       sagsøgte 1, mellem sagsøger 2 og sagsøgte 1, og for så vidt angår sagsøgte 2, mellem
       sagsøger 2 og sagsøgte 2, vedrørende leveringen af bunker olie til ”indian bulker”
       den 18. juni 2017 skal afgøres ved de danske domstole i henhold til dansk ret.
3.1.2  sagsøgte 1 tilpligtes desuden at anerkende, at enhver tvist mellem sagsøger 2 og sag-
       søgte 1 vedrørende leveringen af bunker olie til ”indian bulker” den 11. juli 2017 skal
       afgøres ved de danske domstole i henhold til dansk ret.
         ingen bindende aftale eller krav på betaling
3.2   påstand 2
3.2.1  sagsøgte 1 og 2 tilpligtes hver for sig at anerkende, at der ikke er indgået en bindende
       aftale, for så vidt angår sagsøgte 1, mellem sagsøger 2 og sagsøgte 1, og for så vidt
       angår sagsøgte 2, mellem sagsøger 2 og sagsøgte 2, vedrørende leveringen af bunker
       olie til ”indian bulker” den 18. juni 2017, hvorfor hverken sagsøgte 1 eller 2 har noget
       krav under dansk ret på betaling for leveringen eller i øvrigt under dansk ret mod
       sagsøger 2 vedrørende denne levering.
3.2.2  sagsøgte 1 tilpligtes desuden at anerkende, at der ikke er indgået en bindende aftale
       mellem sagsøger 2 og sagsøgte 1 vedrørende leveringen af bunker olie til ”indian
       bulker” den 11. juli 2017, hvorfor sagsøgte 1 ikke har noget krav under dansk ret på
       betaling for leveringerne eller i øvrigt under dansk ret mod sagsøger 2 vedrørende
       denne levering.
         de sagsøgte har ikke søretskrav med ret til at arrestere skibene
3.3    påstand 3
3.3.1  sagsøgte 1 tilpligtes at anerkende, at sagsøgte 1 ikke har et søretskrav mod sagsøger
       2, der giver sagsøgte 1 ret til at arrestere ”indian bulker” eller andre skibe tilhørende
       eller befragtet sagsøger 2, som følge af leveringerne af bunker olie til ”indian bulker”
       den 18. juni 2017 og den 11. juli 2017.
3.3.2  sagsøgte 2 tilpligtes desuden at anerkende, at sagsøgte 2 ikke har et søretskrav mod
       sagsøger 2, der giver sagsøgte 2 ret til at arrestere ”indian bulker”, som følge af leve-
       ringen af bunker olie til ”indian bulker” den 18. juni 2017.
         de sagsøgte har ikke søpant over skibene
3.4      påstand 4
3.4.1  sagsøgte 1 og 2 tilpligtes hver for sig at anerkende, for så vidt angår sagsøgte 1, at
       sagsøgte 1 ikke har søpant over ”indian bulker” under dansk ret som følge af leve-
       ringerne af bunker olie til ”indian bulker” den 18. juni 2017 og den 11. juli 2017, og
                                                 -5-
        for så vidt angår sagsøgte 2, at sagsøgte 2 ikke har søpant over ”indian bulker” un-
        der dansk ret som følge af leveringen af bunker olie til ”indian bulker” den 18. juni
        2017.
          de sagsøgtes arrest af skibene vil være ulovlig og medføre erstatningsansvar
3.5       påstand 5
3.5.1   sagsøgte 1 og 2 tilpligtes hver for sig at anerkende, at enhver arrest eller anden form
        for indskrænkning i sagsøger 2s rådighed over ”indian bulker” eller andre skibe til-
        hørende eller befragtet af sagsøger 2, som for så vidt angår sagsøgte 1 foretages som
        følge af leveringerne af bunker olie til ”indian bulker” den 18. juni 2017 og den 11. ju-
        li 2017, og som for så vidt angår sagsøgte 2 foretages som følge af leveringen bunker
        olie til ”indian bulker” den 18. juni 2017, vil være i strid med dansk ret, og at sagsøg-
        te 1 og sagsøgte 2 hver for sig vil være erstatningsansvarlig overfor sagsøger 2 herfor
        under retsplejeloven § 639 og/eller dansk ret i øvrigt.
det skal bemærkes, at blue cypress line foretog ændring af påstand 3.2.1 og 3.2.2 under re-
plikken på den måde, at der under begge påstande blev tilføjet ordene ”under dansk ret” (2
gange under hver påstand) således at påstand 3.2.1. og 3.2.2. i deres henvisning til dansk ret
svarer til påstand 2.2.1 og 2.2.2.
malik supply a/s og nordic marine oil a/s har nedlagt følgende påstande:
1.1   over for sagsøgernes påstande 1, 2, 3, 4 og 5
1            afvisning, subsidiært frifindelse.
1.2   over for sagsøgernes påstand 6
             frifindelse.
de sagsøgte har protesteret mod den ændring af påstand 3.2.1 og 3.2.2, som blue cypress
line sa som anført ovenfor foretog under replikken.
oplysningerne i sagen
                                                -6-
sagen udspringer af i alt tre leveringer af bunkerolie til skibene ”anne mette bulker” og ”in-
dian bulker”, som på tidspunktet for levering af bunkerolien begge var befragtet af ntl
shipping ab, som indgik aftale med de sagsøgte, malik supply a/s og nordic marine oil
a/s, om køb af olien, og som senere gik konkurs.
skibet ”anne mette bulker” ejes af j. lauritsen a/s og er registreret på isle of man.
skibet ”indian bulker”, som er registreret i panama, ejes af blue cypress line sa, og var på
tidspunktet for levering af den omhandlede bunkerolie bortfragtet til j. lauritsen a/s, som
på sin side havde viderebortfragtet skibet til ntl shipping ab.
den 16. juni 2017 bestilte ntl shipping ab bunkerolie fra malik supply a/s eller nordic
marine oil a/s til levering til ”indian bulker” ved skagen i danmark. nordic marine oil
sendte en ordrebekræftelse den 16. juni 2017 og leverede olien den 18. juni 2017, hvor nordic
marine oil tillige sendte en faktura til ntl shipping ab på 80.343,78 usd.
den 20. juni 2017 bestilte ntl shipping ab bunkerolie fra malik supply til levering til ”an-
ne mette bulker” i ventpils i letland. malik supply sendte en ordrebekræftelse til ntl
shipping den 24. juni 2017 og leverede (via et lettisk selskab) olien den 25. juni 2017, hvor
malik supply tillige sendte en faktura til ntl shipping på 38.200 usd.
den 19. juni 2017 bestilte ntl shipping bunkerolie fra malik supply til levering til ”indian
bulker” i skagen, danmark, eller göteborg, sverige. malik supply fremsendte en ordrebe-
kræftelse til ntl shipping den 19. juni 2017 og leverede olien (gennem et svensk selskab)
den 11. juli 2017, hvor malik supply tillige sendte en faktura til ntl shipping på 56.060,57
usd.
det fremgår af de almindelige forretningsbetingelser for både malik supply og nordic mari-
ne oil, som der blev henvist til i ordrebekræftelserne nævnt ovenfor, at:
                                                   -7-
       ” any dispute between the parties shall be settled by the courts of the seller’s jurisdiction
       in denmark and according to the laws of denmark … the language to be used in case of
       litigation shall be danish.”
der er enighed mellem sagens parter om, at sagsøgerne ikke er part i aftalen om køb og salg
af bunkerolie.
den 16. august 2017 indgav ntl shipping ab en egen konkursbegæring, som førte til kon-
kurs uden betaling af nogen del af de omhandlede krav for levering af bunkerolie.
ved brev af 25. august 2017 anmodede malik supply ved advokat anders amstrup fournais
j. lauritzen og blue cypress line om betaling om de omhandlede udeståender, idet advoka-
ten henviste til muligheden for arrest af skibene i andre jurisdiktioner end danmark.
den 11. september 2017 indgav sagsøgerne stævning i nærværende sag til retten i aalborg,
som efterfølgende henviste sagen til sø- og handelsretten.
det er ubestridt, at der ikke er søpant for bunkersleverancer efter dansk ret, og i svarskriftet
af 1. november 2017 afgav de sagsøgte bindende proceserklæring ”om ikke på noget tids-
punkt at ville arrestere skibene i danmark til inddrivelse af de udestående fordringer eller
andre krav, der udspringer heraf (bilag a-c).”
den 3. november 2017 sket der på grundlag af begæring herom fra malik supply arrest af
skibet anne mette bulker i argentina.
den 8. november 2017 blev skibet anne mette bulker frigivet, idet j. lauritzen a/s indbetalte
45.840 usd til den stedlige argentinske domstol.
den 18. december 2017 indgik sagens parter en ”escrow and release agreement”. aftalen
omhandler dels kravet vedrørende ”anne mette bulker”, dels kravene vedrørende ”indian
bulker”. for så vidt angår ”anne mette bulker” kravet som nu opgjort til 45.840 usd frem-
går det af aftalen, at beløbet deponeret hos den argentinske domstol blev frigivet til malik
                                                   -8-
supply som led i et fuld og endeligt forlig af den argentinske sag. malik supply gav på sin
side som led i forliget bl.a. afkald på arrest mv. af skibet anne mette bulker. det fremgår
endvidere af aftalen om anne mette bulker bl.a., at:
      ”3. lauritzen hereby waives any and all potential claims for unlawfull or wrongfull arrest or
      otherwise which lauritzen may have against malik supply; however, this waiver only applies
      for any claims lauritzen may have in argentina and under argentinian law in relation to the
      arrest.
      4. notwithstanding the above, but subject to the waiver in clause 3, lauritzen reserves the right
      to recover the amount of the security from malik supply under the danish proceedings to the
      extent permitted under danish law, together with any costs or losses whatsoever incurred as a
      result of the arrest. malik supply disputes that lauritzen can recover the security under the
      danish proceedings.”
for så vidt angår kravene for levering af bunkerolie til skibet “indian bulker” følger det af
parternes aftale af 18. december 2017 bl.a., at det samlede beløb vedrørende ”indian bulker”
er deponeret af sagsøgerne og på nærmere opregnede vilkår skal frigives til den af sagens
parter, som får medhold i relation til påstand 5.
forklaringer
der er under sagen afgivet forklaring af frederik hahne og kristian nielsen.
frederik hahne har forklaret bl.a., at han har været ceo hos ntl shipping. hans rolle var
håndtering af chartering af skibe og finansielle spørgsmål. han havde kun en enkelt ansat og
ejede selv 100 % af selskabet.
ntl shipping blev stiftet i januar 2009. hans relation til j. lauritzen a/s var, at han chartre-
de skibe og i den forbindelse ofte brugte j. lauritzen a/s. han stod altid for bestillingen af
bunkerolie.
                                                 -9-
normalt sammenlignede han priser på bunkerolie fra tre forskellige firmaer. malik supply
a/s var et af disse, og han havde også købt olie af dem før 2017.
han kan ikke huske, hvilke informationer han blev bedt om at fremkomme med, da han blev
kunde hos malik supply a/s. han mener ikke, at han gav dem årsregnskaber. malik supply
a/s bad ikke om yderligere informationer, efter han havde bestilt den første ordre. der var
altid 30 dages kredit på en ordre, og der skulle ikke stilles sikkerhed for betalingen. han var
ikke involveret i selve leveringen, men fik besked om dette efterfølgende.
den 16. august 2017 indgav han konkursbegæring på vegne af ntl shipping ab, idet sel-
skabet havde lidt meget store tab som følge af uheld med lasten på et chartret skib.
kristian nielsen har forklaret bl.a., at han er uddannet cand.merc. og til dagligt er ansat som
salgschef i malik supply a/s. han har beskæftiget sig med international handel siden 2001.
ntl shipping blev kreditvurderet i forbindelse med, at selskabet blev kunde hos malik
supply. ved kreditvurderingen blev der lagt særlig vægt på skibenes byggeår og på det
gods, de sejlede med. skibene spiller en særligt stor rolle for kreditvurderingen. som hoved-
regel gives der ikke kredit, hvis et skib er ældre end 20 år, da det så ikke længere repræsente-
rer en ”going concern”.
hvis en kunde ikke betaler et krav rettidigt, indgår man først en dialog med kunden.
kunder har ofte i perioder likviditetsproblemer. med ntl shipping var det en kort snak, for
de var ved at gå konkurs. derfor blev der hurtigt rettet henvendelse til en advokat. han kan
ikke huske præcist, hvornår malik supply blev opmærksomme på ntl’s problemer, men
det skete alt sammen i foråret. frederik hahne ringede til ham, og kristian nielsen forklare-
de, hvad malik supply havde tænkt at gøre i forhold til arrest af skibene.
det er ikke hans opfattelse, at der løbes en stor risiko ved at give kredit, idet der er sikkerhed
i skibene. malik supply benyttede ikke et kreditvurderingsinstitut, men havde både en aftale
med ntl og en aftale med skibet.
                                                      - 10 -
i forbindelse med kreditvurderingen af ntl shipping så han også et årsregnskab for selska-
bet, men han kan ikke huske, fra hvilket år.
parternes synspunkter
for sagsøgerne, j. lauritzen a/s og blue cypress line sa, er der i det væsentlige procederet i
overensstemmelse med påstandsdokumentet af 24. maj 2018, hvoraf fremgår bl.a.:
”         …
1.1      til støtte for de nedlagte påstande henviser sagsøgerne til det anførte i de indleverede pro-
         cesskrifter. sagsøgernes anbringender til støtte for de respektive påstande kan opsummeres
         som opregnet nedenfor.
1.2      i den udstrækning påstandene ikke er bestridte, og i den udstrækning de sagsøgte dermed
         tager bekræftende til genmæle overfor påstandene, er rettens pådømmelse deraf ikke nød-
         vendig. de nedenfor opsummerede anbringender angives til støtte for påstandene i den ud-
         strækning, de er bestridte.
         påstand 1 for begge sagsøgere:
1.3      det gøres gældende, at sagsøgerne har retlig interesse i at få bedømt påstanden, herunder
         idet
1.3.1    påstanden er lovlig og kan bedømmes retligt;
1.3.2    påstanden er aktuel; og
1.3.3    sagsøgerne har en konkret interesse i sagen.
1.4      til støtte herfor gøres det gældende, at
1.4.1    de sagsøgte truede sagsøgerne med at arrestere både anne mette bulker og indian bulker i
         et brev til sagsøgerne, jf. bilag 7 (se s. 71-72 i ekstrakten) og tilkendegav desuden i svarskrif-
         tet og i øvrigt under sagens forløb, at de sagsøgte så sig nødsaget til at arrestere skibene i en
         jurisdiktion, hvis regler tillod skibsarrest, herunder på grundlag af søpant over skibene i den
         pågældende jurisdiktion;
1.4.2    de sagsøgte arresterede anne mette bulker i argentina i november 2017;
1.4.3    sagsøgerne ikke ville have indgået en aftale om indbetaling af sikkerhedssummen på en de-
         poneringskonto, jf. bilag d (se s. 73 i ekstrakten), hvis der ikke var risiko for, at skibene ville
         blive arresteret;
                                                   - 11 -
1.4.4 indgåelsen af aftalen i bilag d ikke udgjorde en afgørelse af, hvorvidt arresten af anne mette
      bulker var ulovlig under dansk ret, eller om en eventuel fremtidig arrest af skibene af de
      sagsøgte ville være ulovlig under dansk ret, idet indgåelsen udtrykkeligt blev foretaget uden
      præjudice for nærværende sag;
1.4.5 denne påstand er relevant for spørgsmålet om, hvorvidt arrest af skibene vil være lovlig un-
      der dansk ret, og dermed retten for henholdsvis sagsøger 1 og sagsøger 2 til at kræve erstat-
      ning for ulovlig arrest af de respektive skibe.
1.5   det gøres gældende, at der er værneting for sagen i danmark, jf. retsplejeloven § 235, idet de
      sagsøgte har hjemting her.
1.6   det bestrides, at de danske domstole ikke skulle have kompetence til at pådømme denne
      sag, idet
1.6.1 sø- og handelsretten både har stedlig kompetence, jf. retsplejelovens § 235, og saglig kompe-
      tence, jf. retsplejelovens § 225, stk. 2, nr. 2;
1.6.2 §225, stk. 2 og § 235 i retsplejeloven finder anvendelse, uanset om sagsøgtes eventuelle arrest
      af skibene i et andet land end danmark ville skabe eksklusivt værneting i landet efter reg-
      lerne i det pågældende land;
1.6.3 de danske domstole har kompetence til at bedømme, om en arrest af anne mette bulker
      og/eller indian bulker såvel i som uden for danmark, er ulovlig, jf. u1994.326ø (se s. 106 i
      materialesamlingen). det er irrelevant, hvor skibene befinder sig, da det ikke er en betingelse
      for de danske domstoles kompetence i denne sag, at skibene er eller vil blive arresteret i
      danmark;
1.6.4 retsplejeloven § 246a, som de sagsøgte henviser til, ikke skaber eksklusivt værneting, men
      giver en supplerende mulighed i forhold til retsplejelovens øvrige regler om værneting, til at
      anlægge sag der, hvor skibet er arresteret.
1.7   det gøres gældende, at forholdet mellem sagsøgerne og de sagsøgte kan betegnes som et
      kvasi-kontraktuelt forhold, blandt andet fordi sagsøgerne, som led i en operationel handling
      og en accessorisk forpligtelse under tidsbefragtningsforholdet med ntl shipping ab, kvit-
      terede for modtagelsen af bunkerleverancerne, og fordi de sagsøgte har udstedt fakturaer til
      sagsøgerne, i hvilke de henviser til de sagsøgtes standardbetingelser (se bilag 4, 5 og 6 på
      henholdsvis s. 61, 64 og 68 i ekstrakten);
1.8   det gøres gældende, at lovvalget for tvisten i anledning af bunkerleverancerne skal afgøres
      efter den individualiserende metode, idet
1.8.1 de sagsøgte ikke kan gøre et krav om betaling gældende mod sagsøgerne på et sædvanligt
      obligationsretligt grundlag, hvilket fremstår som ubestridt;
1.8.2 den individualiserende metode skal anvendes ved afgørelse af lovvalget for det kvasi-
      kontraktuelle forhold mellem sagsøgerne og de sagsøgte;
1.8.3 den individualiserende metode også skal anvendes, selvom retten skulle finde, at der ikke er
      tale om et kvasi-kontraktuelt forhold mellem sagsøgerne og de sagsøgte.
                                                 - 12 -
1.8.4  sagen ikke vedrører en skadevoldende handling, og idet princippet om lex loci delicti derfor
       ikke finder anvendelse;
1.8.5  princippet om lex fori ikke er anvendeligt for parternes retsforhold eller for spørgsmålene
       om eksistensen af søretskrav og søpant, idet der i denne sag ikke er noget forum for disse to
       spørgsmål i princippets forstand andetsteds end danmark, og idet princippet ikke finder
       anvendelse for spørgsmålet om arrestens lovlighed, jf. nedenfor om retsplejeloven § 639, sø-
       loven § 96 og arrestkonventionen af 1952; og
1.8.6  sagen vedrører forholdet mellem parterne men ikke skibene i sig selv, og princippet om lex
       rei sitae derfor ikke finder anvendelse; eller subsidiært for det tilfælde retten skulle finde at
       princippet om lex rei sitae finder anvendelse, at princippet peger på dansk ret, idet de sag-
       søgtes påståede krav i sagen omhandler betaling til de sagsøgte, som har domicil i danmark.
1.9    det gøres gældende, at sagen i henhold til den individualiserende metode skal afgøres efter
       dansk ret, fordi sagen har sin nærmeste tilknytning til danmark, idet:
1.9.1  de sagsøgte og sagsøger 1 har bopæl i danmark;
1.9.2  bestillingen af bunkerleverancerne blev afgivet til de sagsøgte i danmark;
1.9.3  en af bunkerleverancerne blev leveret i danmark;
1.9.4  sagen vedrører påståede krav om betaling til de sagsøgte, der har domicil i danmark;
1.9.5  de sagsøgtes standardbetingelser skal inddrages som et væsentligt tilknytningsmoment i
       denne sag, der peger på at dansk ret skal finde anvendelse i sagen, da de henviser til dansk
       ret. standardbetingelserne indgik i parternes kvasi-kontraktuelle forhold, fordi de sagsøgte
       udstedte fakturaer til sagsøgerne for bunkerleverancerne i sagen, i hvilke de sagsøgte henvi-
       ste til standardbetingelserne, og fordi de sagsøgte på deres hjemmeside og i øvrigt henviste
       til standardbetingelserne;
1.9.6  der ikke foreligger andre forhold, der peger på at sagen skulle have en nærmere tilknytning
       til et andet land end danmark.
1.10   det bestrides at en eventuel arrest af skibene i et fremmed land i sig selv skulle bevirke, at
       dansk ret ikke finder anvendelse i forholdet mellem sagsøgerne og de sagsøgte, herunder i
       det kvasi-kontraktuelle forhold mellem parterne.
1.11   det bestrides, at dansk ret ikke skulle finde anvendelse i nærværende sag, blot fordi et krav
       for søpant over skibene kan gøres gældende eller måtte blive gjort gældende ved en domstol
       i et andet land under det pågældende lands ret i forbindelse med sagen.
1.12   det gøres gældende, at de danske regler om søpant finder anvendelse mellem sagsøgerne og
       sagsøgte i denne sag, som anført af de sagsøgte, idet
1.12.1 spørgsmål om søpant skal afgøres efter lex fori, jf. søloven § 75, hvilket for nærværende sag
       er dansk ret; og
1.12.2 de danske domstole skal afgøre spørgsmål om søpant efter dansk ret, jf. søloven § 75, med
       mindre der er tale om spørgsmål vedrørende prioritetsstillingen imellem registrerede skibs-
                                                 - 13 -
       panterettigheder og søpanterettigheder, jf. søloven § 75, stk. 2, hvilket ikke er tilfældet i nær-
       værende sag.
       påstand 2 for begge sagsøgere
1.13   det gøres gældende, at hverken sagsøger 1 eller sagsøger 2 har indgået bindende aftaler om
       de tre leverancer af bunker olie, idet der ikke er udvekslet bindende tilbud herom eller ac-
       cept heraf, hvilket i øvrigt fremstår som ubestridt.
1.14   det gøres gældende, at de sagsøgte ikke har krav på betaling for bunkerleverancerne under
       dansk ret, idet der ikke foreligger noget kontraktuelt eller andet grundlag under dansk ret
       for de sagsøgtes krav om betaling for bunkerleverancerne. dette gælder uanset om de sag-
       søgte måtte have krav på betaling under udenlandsk ret, herunder på grundlag af søpant
       under udenlandsk ret.
       påstand 3 for begge sagsøgere
1.15   det gøres gældende, at sagsøgerne har retlig interesse i at få bedømt påstanden af de årsa-
       ger, der er nævnt ovenfor under påstand 1 (mutatis mutandis).
1.15.1 uanset om de sagsøgtes påståede krav mod sagsøgerne om betaling for leverancerne af bun-
       ker olie skulle kunne kategoriseres som søretskrav under søloven § 91, så gøres det gælden-
       de, at der ikke kan foretages arrest for kravene under dansk ret, jf. søloven § 93, stk. 4, idet
       der ikke er indgået bindende aftaler herom med sagsøgerne, og da der derfor ikke kan fore-
       tages udlæg herfor mod sagsøgerne.
1.16   det gøres gældende, at arrest af skibene i udlandet samt en eventuel efterfølgende justifika-
       tionssag i udlandet herom er irrelevant for spørgsmålet om, hvorvidt de sagsøgte har et sø-
       retskrav under dansk ret, der giver dem ret til at arrestere skibene under dansk ret.
       påstand 4 for begge sagsøgere
1.17   det gøres gældende, at sagsøgerne har retlig interesse i at få bedømt påstanden af de årsa-
       ger, der er nævnt ovenfor under påstand 1 (mutatis mutandis).
1.18   det gøres gældende, at der ikke er søpant for leveringer af bunker olie under dansk ret, jf.
       søloven § 51, hvilket i øvrigt fremstår som ubestridt i sagen.
1.19   skulle retten komme frem til, at søloven ikke finder anvendelse mellem sagsøgerne og sag-
       søgte, bestrides det subsidiært, at de sagsøgte skulle have søpant for bunkerleverancerne ef-
       ter dansk ret.
       påstand 5 for begge sagsøgere
1.20   det gøres gældende, at sagsøgerne har retlig interesse i at få bedømt påstanden af de årsa-
       ger, der er nævnt ovenfor under påstand 1 (mutatis mutandis).
1.21   det gøres gældende, at retsplejeloven § 639 finder anvendelse både for arrest foretaget i og
       uden for danmark. hvis det krav, for hvilket arresten foretages, udspringer af et retsforhold,
       der er underlagt dansk ret, så vil arrestens lovlighed også skulle bedømmes efter dansk ret,
       herunder retsplejeloven §639, uanset hvor i verden arresten foretages. de sagsøgte har ikke
       noget grundlag under dansk ret for at arrestere skibene, hverken i form af et søretskrav, sø-
                                                    - 14 -
       pant eller andet. derfor vil de sagsøgtes arrest af skibene, i danmark såvel som i udlandet,
       være i strid med retsplejeloven § 639, og de sagsøgte vil derfor være erstatningsansvarlige
       for tab og omkostninger, som sagsøgerne måtte lide som følge af sådan ulovlig arrest.
1.22   sagsøgerne gør ikke gældende, at de sagsøgtes eventuelle arrest af skibene i andre jurisdik-
       tioner skal tilsidesættes, eller at retten skal pådømme lovligheden af arresten eller andre for-
       hold under reglerne i den pågældende jurisdiktion. sagsøgerne gør heller ikke gældende, at
       retten skal give retsplejeloven ekstraterritorial effekt. sagsøgerne gør derimod gældende, at
       selvom en skibsarrest er lovlig under reglerne i den pågældende jurisdiktion, så vil de dan-
       ske domstole skulle pådømme arrestens lovlighed efter retsplejeloven § 639, forudsat at
       dansk ret finder anvendelse på det underliggende krav og retsforholdet mellem parterne,
       som det er tilfældet i denne sag. at retsplejeloven § 639 finder anvendelse på denne måde er
       en naturlig følge af, at parternes retsforhold er underlagt dansk ret.
1.23   det bestrides, at
1.23.1 retsplejeloven § 639 kun hjemler behandling af erstatningsspørgsmål, der udspringer af ar-
       rest på dansk grund; og
1.23.2 der skal indfortolkes et ”i danmark” i retsplejeloven § 639, som ellers anført af de sagsøgte, jf.
       u1994.326ø.
1.24   til støtte herfor gøres det gældende at, hensynet bag de danske regler om ulovlig arrest,
       herunder retsplejeloven § 639, blandt andet er at beskytte skibsredere mod ulovlig arrest,
       herunder ulovlig arrest uden for danmark, i forbindelse med krav, der udspringer af rets-
       forhold, som er underlagt dansk lov.
1.25   hvis de danske regler om ulovlig arrest kun fandt anvendelse ved arrester foretaget i dan-
       mark, så ville en aftale om dansk lovvalg i en aftale mellem en reder og en bunkerleverandør
       blive illusorisk, og aftalens bestemmelser ville uden videre kunne omgås, idet bunkerleve-
       randøren i så fald i en lang række jurisdiktioner ville kunne foretage arrest af skibsrederens
       aktiver under reglerne i den pågældende jurisdiktion, herunder regler om søpant - uanset
       om dette ville stride mod den indgåede lovvalgsaftale og uanset om de pågældende regler
       skulle stride imod dansk ret og/eller mod indholdet af parternes oprindelige aftale.
1.26   samme hensyn gør sig gældende for retsstillingen mellem en skibsreder og en bunkerleve-
       randør, hvor lovvalget ikke følger af en aftale mellem parterne, men i stedet følger af parter-
       nes kvasi-kontraktuelle forhold eller af retsforholdet mellem parterne i øvrigt.
1.27   det samme gælder generelt i tilfælde af aftaler (herunder lovvalgsaftaler) mellem parter in-
       denfor andre områder end søfart, og denne retsstilling ville være uhensigtsmæssig og uac-
       ceptabel samt i strid med de hensyn, som lovgiver har ønsket at beskytte med reglerne om
       ulovlig arrest.
1.28   en indskrænkning af de danske regler om ulovlig arrest til kun at finde anvendelse ved arre-
       ster foretaget i danmark ville desuden have den af lovgiver utilsigtede og højst uacceptable
       konsekvens, at bunkerleverandører ville kunne sælge bunker olie på kredit til en befragter af
       et skib uden at undersøge eller kræve sikkerhed for, at befragteren kan betale for leverancen
       - for derefter i tilfælde af befragterens konkurs at afpresse rederen til at betale for leveran-
       cerne, på trods af at der under dansk ret ikke foreligger noget grundlag (f.eks. søpant) for, at
       bunkerleverandøren kunne rette sådant krav mod rederen. dette vil selvsagt medføre en si-
       tuation, hvor bunkerleverandørerne kan vælte en enorm kreditrisiko over på skibsrederne,
                                                  - 15 -
       der på deres side ikke har nogen mulighed for at vurdere omfanget af eller beskytte sig imod
       denne kreditrisiko.
1.29   et eventuelt hensyn til bunkerleverandøren i dennes egenskab af kreditor ændrer ikke her-
       på, herunder idet bunkerleverandøren har rig mulighed for at sikre sig, at befragteren er be-
       talingsdygtig eller kræve sikkerhed herfor ved indgåelsen af aftaler om bunkerleverancer.
1.30   desuden bemærkes det, at national lovgivning, hvorefter regler om ulovlig arrest også fin-
       der anvendelse for arrest foretaget udenfor den pågældende jurisdiktions grænser, også
       kendes fra andre lande.
1.31   det bestrides, at arrestkonventionen af 1952 skulle udelukke, at de danske domstole har
       kompetence til at bedømme, om en arrest foretaget uden for danmark under fremmed lands
       ret er ulovlig under dansk ret.
1.32   det bestrides at retsplejelovens § 639 skal fortolkes i overensstemmelse med arrestkonventi-
       onen af 1952 med det resultat, at § 639 kun gælder for ulovlig arrest foretaget i danmark,
       idet
1.32.1 der ikke er noget grundlag for en sådan fortolkning i dansk ret;
1.32.2 arrestkonventionen af 1952 ikke finder direkte anvendelse i dansk lov, men er inkorporeret
       ved omskrivning af søloven, som blot henviser til retsplejeloven § 639 for så vidt angår er-
       statning ulovlig arrest, jf. søloven § 96. ved inkorporeringen af arrestkonventionen af 1952
       havde lovgiver derfor ikke til hensigt at ændre retsstillingen for så vidt angår erstatning for
       ulovlig arrest, som den fremgik af retsplejeloven § 639 før arrestkonventionen af 1952 blev
       til. reglerne i retsplejeloven § 639 skal derfor ikke fortolkes i lyset af arrestkonventionen af
       1952; og
1.32.3 artikel 6, stk. 1, i arrestkonventionen af 1952 om værneting for justifikationssager ikke er in-
       korporeret i dansk ret, i modsætning til andre dele af arrestkonventionen af 1952, og denne
       bestemmelse skal derfor ikke tillægges vægt ved fortolkningen af retsplejelovens bestem-
       melser, snarere tværtimod;
       påstand 6 for sagsøger 1
1.33   det gøres gældende:
1.33.1 at de sagsøgtes arrest af anne mette bulker i argentina den 3. november 2017 var ulovlig
       under dansk ret, idet de sagsøgte ikke havde noget grundlag under dansk ret for at arrestere
       skibet, hverken i form af et søretskrav, søpant eller andet;
1.33.2 at spørgsmålet om arrestens ulovlighed skal afgøres efter dansk ret, jf. det ovenfor under
       pkt. 1.8 samt under pkt. 1.21 - 1.32 anførte.
1.33.3 at de sagsøgte efter dansk ret, herunder retsplejelovens § 639, er erstatningsansvarlige for
       det tab som sagsøgerne har lidt som følge af arresten; og
1.33.4 at det deraf følgende tab for sagsøger 1 kan opgøres til usd45,840.00, svarende til det beløb
       som sagsøger 1 har stillet som sikkerhed overfor de sagsøgte.
                                                    - 16 -
1.34     det bestrides, at sagsøger 1 har valgt at opfylde eller på anden måde accepteret de sagsøgtes
         påståede krav på usd45,840.00, herunder idet indbetalingen til de sagsøgte blev foretaget
         under protest og uden præjudice for nærværende sag, jf. bilag d.”
for de sagsøgte, malik supply a/s og nordic marine oil a/s, er der i det væsentlige proce-
deret i overensstemmelse med påstandsdokumentet af 24. maj 2018, hvoraf fremgår bl.a.:
            ”fælles anbringender til støtte for afvisningspåstandene nedlagt over for sagsøgernes
            påstande 1 – 5
2           det gøres gældende, at de nedlagte påstande ikke er egnede til at danne grundlag for en
            domskonklusion, da påstandene reelt er anbringender nedlagt til støtte for en betalings-
            påstand (illustreret ved sagsøgernes påstand 6).
3           det gøres endvidere gældende, at sagsøgerne savner retlig interesse i påstandene, som
            ikke er selvstændigt retligt relevante i forhold til sagsøgernes ønske om at opnå krav på
            erstatning for uberettiget arrest. sagsøgernes retlige interesse i dette spørgsmål er værnet
            ved at nedlægge en simpel betalingspåstand ved den kompetente domstol i den jurisdik-
            tion, hvor skibet er blevet arresteret.
4           for det andet savner påstandene aktualitet, da der ikke består tvist mellem parterne om,
            hvorvidt sagsøgerne kan arrestere de sagsøgtes skibe efter dansk ret. det kan sagsøgerne
            ikke grundet udlægskriteriet i sølovens § 93, stk. 4. af denne årsag har sagsøgerne afgivet
            en bindende proceserklæring om ikke at ville arrestere skibene på dansk grund. de in-
            volverede skibe vil således ikke blive arresteret, mens de er tilstedeværende på dansk ter-
            ritorium. det er et ikke er aktuelt, retligt spørgsmål, om de sagsøgte kan arrestere sagsø-
            gernes skibe efter dansk rets regler om sølovsarrest.
5           specifikt over for påstand 1 – 4 gøres det ydermere gældende, at parternes ”escrow and
            release agreement” indebærer, at sagsøgerne har indgået en aftale, hvorefter påstand 1 –
            4 i sagen ingen relevans har for parternes mellemværende. dette underbygger, at sagsø-
            gerne savner retlig interesse i at nedlægge disse påstande.
1.3   sagsøgernes påstand 1
6           den nedlagte påstand om afvisning over for påstand 1 støttes på, påstanden ikke er til-
            strækkelig klar og bestemt til at danne grundlag for sagens behandling og i øvrigt er
            uegnet til at indgå i en domskonklusion. udtrykket "enhver tvist" kan omfatte hvil-
            kensomhelst tvist. sagsøgernes opregning af eksempler i replikkens afsnit 2.3.3. på, hvad
            "enhver tvist" kan omfatte, illustrerer påstandens ubestemthed.
7           til støtte for den nedlagte påstand om frifindelse over for påstand 1 gøres det gældende,
            at sagsøgerne intet retskrav har på at få afgjort ”enhver tvist” efter dansk ret og ved de
            danske domstole. dette ville forudsætte, at der mellem denne sags parter var indgået en
            bindende aftale om dansk lovvalg og værneting ved de danske domstole. det er ubestridt
            i sagen, at der ikke er indgået en sådan aftale. det bemærkes hertil, at kontrakten om køb
            og salg af bunkerolien, der blev leveret til sagsøgernes skibe, er indgået mellem de sag-
                                                 - 17 -
         søgte og sagsøgernes tidsbefragter, ntl shipping ab. sagsøgerne er ikke part i bunker-
         kontrakten.
1.4 sagsøgernes påstand 2
8        der er ingen retlig relevant tvist om første del af sagsøgernes påstand 2, eftersom parter-
         ne er enige om, at sagsøgerne ikke på aftaleretligt grundlag er forpligtet til at betale for
         bunkerolien, som sagsøgte har leveret til de sagsøgtes skibe.
9        sagsøgerne har i replikkens afsnit 3.5.3 specificeret, at den anden del af påstand 2 er be-
         grænset til at angå dansk ret, således at de
                "sagsøgte skal anerkende ikke at have noget krav på betaling for bunkerleveringerne
                under dansk ret, uanset om de måtte have krav på betaling under udenlandsk ret,
                herunder på grundlag af søpant."
10       som det fremgår af både litteraturen (materialesamlingen side [153]), forarbejderne (ma-
         terialesamlingen side [11]) og retspraksis (materialesamlingen side [97-103]) er det al-
         mindeligt anerkendt, at krav mod skibe kan inddrives ved arrest i fremmed jurisdiktion,
         selvom reglerne om skibsarrest efter dansk ret ikke tillader inddrivelse af sådanne krav.
         arrestkonventionens regler om skibsarrest opstiller ikke et krav svarende til sølovens §
         93, stk. 4, som er en særordning for dansk ret (materialesamlingen side [11]). det følger
         derfor, at befragtergæld kan inddrives efter fremmed ret i de lande, hvor arrestkonventi-
         onen er tiltrådt i sin helhed. det følger også af princippet om søpanteret, at de sagsøgtes
         fakturaer for ubetalte bunkersleverancer kan inddrives i øvrige fremmede jurisdiktioner,
         hvis regler hjemler søpant for bunkersleverancer (fx amerikansk eller panamansk ret), jf. i
         det hele præmisserne i s-37-08, som er tiltrådt af højesteret i ufr 2013.573h (materiale-
         samlingen side [97-103]).
11       på denne baggrund har det ingen retlig relevans for de sagsøgtes inddrivelsesmulighe-
         der, at der ikke er indgået en aftale om betaling for bunkersleverancerne mellem denne
         sags parter. sagens kerne er, at de sagsøgte på trods af, at aftalen om køb og salg af bun-
         kerolie er indgået med sagsøgernes tidsbefragter, kan inddrive kravene ved at gøre arrest
         i fremmed jurisdiktion.
12       på denne baggrund savner sagsøgerne retlig interesse i at få påkendt påstand 2. der er
         ingen tvist mellem parterne om arrestreglernes udstrækning efter dansk ret, og domsto-
         lene skal ikke udføre responderende virksomhed efter ønske fra én af parterne om
         spørgsmål, som er uden materiel betydning. til støtte herfor henvises til afsnit 14 neden-
         for.
1.5 sagsøgernes påstande 3 og 4
13       den nedlagte påstand over for påstand 3 og 4 støttes på, at           sagsøgerne ikke har en
         konkret og aktuel interesse i at opnå dom for, at de sagsøgte ikke har søretskrav eller sø-
         pantekrav efter dansk ret, som giver sagsøger ret til at arrestere skibene. stillingtagen til
         sagsøgernes påstand 3 og 4 er uden betydning for parternes underliggende tvist, idet det
         er ubestridt at de sagsøgte ikke kan arrestere sagsøgernes skibe i danmark under dansk
         ret, og qua de sagsøgtes bindende proceserklæring vil arrest i danmark ikke blive gen-
                                                   - 18 -
            nemført. der foreligger ingen retsuvished med hensyn til om de sagsøgte har søretskrav
            eller søpantekrav efter dansk ret.
14          efter dansk procesret skal et anerkendelsessøgsmål have til formål at fjerne en bestående
            retsuvished. den danske retstradition tilsiger, at en domstolsafgørelse som udgangs-
            punkt er individuel. det er ikke domstolenes opgave at udarbejde generelle, abstrakte re-
            sponsa om retstilstanden på et givet område, når dette ikke har tilknytning til en aktuel
            og konkret tvist, jf. hertil gomard & kistrup, civilprocessen, 7. udgave, 2013, s. 467-468
            (materialesamlingen side [115-116]) med henvisninger til retspraksis og lundum & back-
            hausen i backhausen, djurhuus og lundblad, proceduren, 3. udgave, 2009, s. 214 (mate-
            rialesamlingen side [140]).
15          som allerede nævnt er det almindeligt anerkendt i dansk ret, at skibe kan inddrives efter
            arrestkonventionens regler i fremmed jurisdiktion eller efter fremmed rets regler om sø-
            pant for bunkerskrav, jf. præmisserne i s-37-08, som er tiltrådt af højesteret i ufr
            2013.573h (materialesamlingen side [97-103]). dette støtter, at det savner aktualitet og
            retlig relevans at få domstolene i danmark til at påkende påstand 3 og 4, der angår ube-
            stridte forhold under dansk ret.
1.6    sagsøgernes påstand 5
16          efter at malik supply a/s har arresteret anne mette bulker i argentina, har parterne
            indgået forlig, der indebærer betaling af usd 45.840 til malik supply a/s. med påstand 6
            søger sagsøgerne at tilbagesøge beløbet. således er påstand 5 ikke længere relevant for
            anne mette bulker-kravet. påstand 5 er dog ikke korrigeret i overensstemmelse hermed,
            idet både ”indian bulker” og ”anne mette bulker” stadig nævnes i påstanden, men ret-
            ten må lægge til grund, at alene indian bulker-kravet er omfattet af påstand 5.
2.4.1.      afvisningspåstanden
17          de sagsøgtes påstand om afvisning over for påstand 5 støttes på, at sagsøgerne savner
            retlig interesse grundet manglende aktualitet, idet indian bulker i skrivende stund ikke
            er arresteret. domstolene kan ikke bistå en part med at sanktionere en fremtidig hand-
            ling, som endnu ikke er udført. der kan ikke efter dansk procesret anlægges anerkendel-
            sessøgsmål med påstand om anerkendelse af lovligheden eller ulovligheden af handlin-
            ger, som de sagsøgte endnu ikke har foretaget eller har opgivet at foretage, jf. hertil
            rammeskow bang-pedersen, højlund christensen & salung petersen, den civile retsple-
            je, 4. udgave, 2017, s. 130 (materialesamlingen side [217]). dette princip er kommet til ud-
            tryk i retspraksis i bl.a. ufr 1937.856 ø (materialesamlingen side [96]), 2000.974 ø (mate-
            rialesamlingen side [92-93]), 2004.3051 h (materialesamlingen side [79-84]) og 2009.1758
            h [57-78]).
18          påstanden er efter sin formulering heller ikke er tilstrækkelig klar og bestemt til at være
            egnet til at indgå i en domskonklusion.
19          det følger af det almindelige proceskrav om retlig interesse, at sagsøgernes påstand skal
            have aktualitet. indian bulker vil ikke blive arresteret på dansk territorium, jf. de sagsøg-
            tes bindende proceserklæring. derfor kan der ikke opstå relevant tvist mellem parterne
            om spørgsmål vedrørende erstatning for uberettiget arrest efter retsplejelovens § 639, da
            skibet som nævnt ikke vil blive arresteret i danmark.
                                                      - 19 -
20           endelig har påstanden efter sin formulering karakter af både et abstrakt juridisk respon-
             sum og et anbringende, hvilket ses ved, at der henvises til en bestemmelse i retsplejelo-
             ven i påstanden.
2.4.2. frifindelsespåstanden
21           de sagsøgtes påstand om frifindelse over for påstand 5 støttes på, at en arrest i skib gen-
             nemført under fremmed ret ved en domstol i fremmed jurisdiktion ikke kan tilsidesættes
             af de danske domstole som stridende mod dansk ret.
22           for det første fordi det følger af grundsætningen om territorialhøjhed, at danske domsto-
             le ikke har kompetence eller jurisdiktion til at tilsidesætte en arrest foretaget i udlandet af
             en fremmed udlandet. sagsøgerne kan derfor ikke nedlægge påstand om betaling af er-
             statning for uberettiget arrest, når arresten er foretaget af en fremmed domstol over det
             aktiv, der befandt sig i udlandet. dommen ufr 1994.326 ø (materialesamlingen side
             [104-105]) kan ikke tages til indtægt for at sagsøger kan gøre et erstatningssøgsmål gæl-
             dende ved en dansk domstol under dansk ret, når skibsarresten er foretaget i udlandet.
23           for det andet fordi de anvendelige lovvalgsregler ikke finder anvendelse på spørgsmålet
             om arrestens lovlighed, når arresten er foretaget i udlandet.
24           dette støttes principalt på, spørgsmålet om lovvalg ved krav på erstatning for uberettiget
             arrest er reguleret af arrestkonventionen, som er gennemført i dansk ret ved lov nr. 159 af
             15. marts 1989 (materialesamlingen side [6-7]). arrestkonventionens artikel 6, stk. 1 lyder,
             at ”alle spørgsmål” om erstatning forvoldt ved arrest i et skib ”skal afgøres efter lovgivningen
             i den kontraherende stat, hvor arresten er gjort eller begæret.”
25           denne lovvalgsregel, som peger på arreststedets lov, er bindende folkeretligt for dan-
             mark og inkorporeret i dansk ret som en del af forarbejderne til gældende regler om
             skibsarrest i sølovens kapitel 12 (materialesamlingen side [8-12]). det følger heraf, at reg-
             len umiddelbart er anvendelig i dansk ret.
26           ydermere må retten efter fortolknings- og formodningsreglen nå til et resultat i sagen,
             der bedst stemmer med danmarks folkeretlige forpligtelser. derfor må retten frifinde for
             sagsøgernes påstand 5 med henvisning til, at lovvalgsreglerne i dansk ret på dette områ-
             de fører til, at spørgsmål om erstatning som følge af en skibsarrest ikke reguleres af
             dansk ret, men af fremmed ret, når skibet arresteret i fremmed jurisdiktion. altså, den re-
             levante lovvalgsregel af arreststedets lov eller lex fori.
27           hvis retten ikke lader arrestkonventionens lovvalgsregel i artikel 6, stk. 1 værende sty-
             rende, gøres det gældende, at samme resultat følger af øvrige relevante lovvalgsregler i
             dansk ret. det følger af dansk rets almindelige lovvalgsregler, at erstatningssøgsmål af-
             gøres efter handlingsstedets lov (lex loci delicti), at processuelle spørgsmål om arrest må
             afgøres efter de processuelle regler gældende det sted, hvor arrestsagen føres (lexi fori),
             og at loven det sted, hvor skibet befandt sig, finder anvendelse (lex rae sitae).
28           for det tredje er der ikke hjemmel i dansk ret til at tilkende erstatning for en arrest i ud-
             landet, når denne er lovligt gjort og forfulgt under lokal ret. dette støttes på, det hverken
             fremgår af ordlyden, forarbejderne, litteraturen eller af retspraksis om retsplejelovens §
             639, at bestemmelsen har eksterritorial virkning. ud fra bestemmelsens ordlyd og retsple-
                                                      - 20 -
             jens ordning giver bestemmelsen alene kompetence til, at domstolene kan tilkende er-
             statning for sølovsarrest i skib foretaget i danmark. sagsøgernes fortolkning savner rele-
             vant hjemmel og vil i øvrigt føre til resultater, der strider mod danmarks folkeretlige for-
             pligtelser, herunder strider mod grundsætningen om territorialhøjhed.
29           det bestrides, at retsplejelovens § 639 er internationalt præceptiv. dette fremgår hverken
             af ordlyden, forarbejderne, litteraturen eller af retspraksis.
30           med arresten af anne mette bulker som eksempel har sagsøgerne haft mulighed for at
             nedlægge påstand om betaling af erstatning for uberettiget arrest ved de argentinske
             domstole. denne mulighed har sagsøgerne ikke benyttet sig af, men har forligt krav ved
             betaling. spørgsmål om erstatning for arrest må, som andre processuelle spørgsmål, af-
             gøres efter reglerne i arrestlandet.
1.7     sagsøgernes påstand 6
31           sagsøgernes påstand 6 angår beløbet som j. lauritzen a/s har betalt til malik supply a/s
             ved at opfylde dennes faktura udstedt til ntl shipping ab. det anerkendes derfor, at
             påstanden er egnet til at indgå i en domskonklusion, og sagsøgerne har demonstreret
             fornøden retlig interesse i at nedlægge denne påstand.
32           påstandsbeløbet på usd 45.840 er ikke erstatning for et tab, som sagsøgerne har lidt ved,
             at anne mette bulker blev arresteret i argentina. beløbet udgør sagsøgernes opfyldelse af
             malik supply’s faktura samt et mindre beløb til dækning af omkostninger.
33           retten kan efter parternes ”escrow and release agreement” lægge til grund, at j. laurit-
             zen a/s har valgt at opfylde kravet ved at indbetale usd 45.840 til malik supply a/s. der
             er tale om en bindende aftale indgået mellem internationale erhvervsvirksomheder under
             rådgivning af advokater. aftalen er gyldigt indgået og kan ikke tilsidesættes efter dansk
             ret, og der er ikke hjemmel til i dansk ret, at domstolene kan tilkende erstatning for ube-
             rettiget arrest i tilfælde, hvor skib arresteres i fremmed jurisdiktion. i så henseende gøres
             alle anbringenderne tilsvarende gældende, som er gjort gældende til støtte for frifindelse-
             spåstanden nedlagt over for sagsøgernes påstand 5.”
sø- og handelsrettens begrundelse og resultat
retten tillader sagsøgeren blue cypress line sa at foretage den omtvistede ændring af på-
stand 3.2.1. og 3.2.2, idet den oprindelige manglende henvisning til dansk ret i disse påstan-
de ud fra konteksten fremstår en fejlskrift, og idet de sagsøgte under hele sagen har forholdt
sig til påstand 2.2.1 og 2.2.2, som er helt tilsvarende påstande, blot uden den omhandlede
fejlskrift.
                                                - 21 -
de sagsøgte, malik supply a/s og nordic marine oil a/s, har under henvisning til dansk ret
om søpant og skibsarrest afgivet en bindende proceserklæring om ikke at ville arrestere ski-
bene i danmark til inddrivelse af de udestående fordringer. endvidere har parterne efter ar-
resten af skibet ”anne mette bulker” i argentina indgået en aftale om betaling af kravet ved-
rørende ”anne mette bulker”, som j. lauritzen a/s nu kræver tilbagebetalt under påstand 6.
for så vidt angår kravene vedrørende ”indian bulker” er disse deponeret af sagsøgerne hos
sagsøgtes advokat med nærmere bestemmelse om frigivelse til den af parterne, der får med-
hold i påstand 5. på denne baggrund findes sagsøgerne ikke at have nogen selvstændig retlig
interesse i pådømmelse af påstand 1, som derfor afvises.
der består ikke nogen tvist mellem parterne om indholdet af dansk ret, og således har sagsø-
gerne ikke nogen retlig interesse i pådømmelse af påstand 2, som derfor afvises. det samme
gælder for påstand 3 og 4, idet retten efter sagsøgernes anbringender lægger til grund, at på-
stand 3 som nedlagt af blue cypress line på samme måde som påstand 3 nedlagt af j. lau-
ritzen vedrører dansk ret.
retten finder, at påstand 5 i er for bred og ubestemt til at kunne tages under påkendelse, og
afviser derfor påstanden. der er herved lagt vægt på, at påstanden tilknyttet de pågældende
leverancer omhandler ”enhver arrest eller anden form for indskrænkning i [sagsøgernes rå-
dighed over de omhandlede skibe] eller andre skibe tilhørende eller befragtet af [sagsøger-
ne]”. der er således tale om en kreds af alle mulige fremtidige indskrænkninger under alle
mulige jurisdiktioner, som er for ubestemt til at kunne tage under påkendelse. det bemær-
kes, at der inden for kernen af denne påstand vil være tale om bedømmelse af skibsarrest i
udlandet, som ikke skal bedømmes i henhold til dansk ret, jf. nedenfor om påstand 6, og
hvor det materielle resultat derfor vil være frifindelse for en påstand i øvrigt svarende til på-
stand 5.
for så vidt angår påstand 6, som alene er nedlagt af j. lauritzen a/s, har de danske domstole
hverken i retsplejelovens § 639 eller i øvrige kilder påberåbt af j. lauritzen a/s nogen hjem-
mel til at tilsidesætte lovligheden af arresten af skibet ”anne mette bulker” gennemført i ar-
gentina som stridende mod dansk ret. bedømmelsen af denne arrest skal således ske i over-
                                                  - 22 -
ensstemmelse med arrestkonventionen, hvis tiltrædelse blev muliggjort ved lov nr. 159 af 15.
marts 1989, artikel 6, stk. 1, hvoraf følger, at alle spørgsmål om erstatning forvoldt ved arrest
i et skib skal afgøres efter lovgivningen i den kontraherende stat, hvor arresten er gjort eller
begæret.
sagens udfald bliver herefter, at påstand 1 – 5 som nedlagt af begge sagsøgerne afvises, mens
de sagsøgte frifindes for j. lauritzen a/s’ påstand 6.
i sagsomkostninger skal sagsøgerne efter sagens udfald in solidum betale 60.000 kr. til hver
af de sagsøgte. der er herved taget hensyn til sagens værdi, karakter og omfang samt til, at
begge sagsøgte er repræsenteret af samme advokat.
                                        thi kendes for ret:
j. lauritzen a/s’ påstand 1 – 5 afvises.
malik supply a/s og nordic marine oil a/s frifindes for j. lauritzen a/s’ påstand 6.
blue cypress line sa’s påstande afvises.
j. lauritzen a/s og blue cypress line sa skal in solidum inden 14 dage betale 60.000 kr. i
sagsomkostninger til malik supply a/s.
j. lauritzen a/s og blue cypress line sa skal in solidum inden 14 dage betale 60.000 kr. i
sagsomkostninger til nordic marine oil a/s.
sagsomkostningsbeløbene forrentes efter rentelovens § 8a.
ole poul sehested                     mads bundgaard larsen                     per palludan
               - 23 -
            (sign.)
         ___ ___ ___
udskriftens rigtighed bekræftes
  sø- og handelsretten, den


text:
                                         udskrift
                                               af
                          sø- & handelsrettens dombog
                                        ____________
                                             dom
afsagt den 3. november af sø- og handelsretten sammensat af retsformanden, vicepræsident michael
b. elmer, og de sagkyndige medlemmer, direktør otto raben og industriel designer karin schou an-
dersen.
v 160/04                            lotus heating systems a/s
                                    (advokat johan løje)
                                    mod
                                    fokus pejseovne aps
                                    (advokat per håkon schmidt)
lotus heating systems a/s (i det følgende: lotus) og fokus pejseovne aps (i det følgende:
fokus) producerer begge brændeovne, som de markedsfører under kendetegnene lotus,
henholdsvis fokus. under sagen skal der navnlig tages stilling til, om lotus kan forbyde
fokus at markedsføre sin ovn og at bruge fokus som mærke herfor.
påstande
lotus har nedlagt påstand om, at fokus skal:
1. ophøre med at fremstille, markedsføre, sælge og eksportere samt oplagre det som sagens
    bilag 11 fremlagte design af en brændeovn mærket fokus i, bagesektion hertil, fremlagt
                                              - 2 -
    som bilag 12, brændesokkel, fremlagt som bilag 13, vandtank, fremlagt som bilag 14,
    samt i udgave med fedtstenssider, fremlagt som bilag 15
2. ophøre med at fremstille, markedsføre, sælge og eksportere samt oplagre det som sagens
    bilag 16 fremlagte design af en brændeovn mærket fokus ii samt brændesektion hertil,
    fremlagt som bilag 17
3. for egen regning destruere markedsføringsmateriale visende de som bilag 11-17 viste
    brændeovne og sektioner dertil, samt at fjerne henvisning til og afbildninger af de på-
    gældende ovne fra internethjemmesiden www.fokus-pejseovne.dk
4. for egen regning lade alle eksemplarer af de i påstand 1 og 2 omhandlede produkter, som
    er i fokus’ besiddelse, destruere
5. tilbagekalde de i påstand 1 og 2 omhandlede produkter fra fokus’ forhandlere med hen-
    blik på destruktion heraf for fokus’ regning
6. ophøre med brugen af varemærket fokus for brændeovne og dele og udstyr dertil
7. lade selskabsnavnet fokus pejseovne aps afregistrere hos erhvervs- og selskabsstyrelsen
8. for egen regning lade markedsføringsmateriale for brændeovne og udstyr og dele dertil
    påtrykt varemærket fokus og/eller selskabsnavnet fokus pejseovne aps destruere
9. lade registreringen af domænenavnet www.fokus-pejseovne.dk afregistrere hos dk-
    hostmaster a/s
10. betale lotus 500.000 kr. med procesrente fra den 17. december 2004.
fokus har påstået frifindelse.
lotus og fokus
lotus producerer brændeovne, der markedsføres under mærket lotus efterfulgt af en talbe-
tegnelse. ovnen er firkantet og har et rustikt udseende. brandrummet (i midten) er forsynet
med en glaslåge med et lodret håndtag, der er hængslet foroven, og med lotus’ røde figur-
mærke forneden til højre. askesektionen har en bred og relativt lav askeskuffe, som er
hængslet i et kraftigt hængsel til venstre, og i hvis midte der er et venstrehængslet håndtag
og et skruespjæld. røgkammeret er relativt højt og har i midten et skruespjæld, der gør det
muligt at regulere lufttilførslen. begge skruespjæld på den ovn, der er forevist under sagen,
er forsynet med 12 riller, hvoraf de to er kraftigere end de øvrige. oven på røgkammeret kan
                                              - 3 -
der monteres en bage/koge- eller vandtanksektion og under askesektionen kan der monteres
en sektion til opbevaring af brænde. mellem de enkelte sektioner er der vandrette ”bånd”.
ovnen fås også beklædt med fedtsten. lotus har luftindtag under askeskuffen, er indvendigt
opbygget med fastmurede sten og har en toplem til fyring med koks.
       fokus har siden 2002, henholdsvis 2003 produceret brændeovnene fokus 1 og fokus
2. de to ovne adskiller sig en smule i højden, bredden og effekten. de er firkantede og har et
rustikt udseende. brandrummet (i midten) er forsynet med en glaslåge med et lodret hånd-
tag, der er hængslet i midten. askesektionen har en smal og relativt høj askeskuffe, i hvis
midte der er et håndtag, der er hængslet i midten, og et skruespjæld. røgkammeret er rela-
tivt lavt og har i midten et skruespjæld. begge skruespjæld har to riller og bærer angivelsen
fokus pejse. oven på røgkammeret kan der monteres en bage-/koge- eller vandtanksekti-
on og under askesektionen kan der monteres en sektion til opbevaring af brænde. mellem de
enkelte sektioner er der vandrette ”bånd”. ovnen fås også beklædt med fedtsten. fokus har
luftindtag på bagsiden, har indvendigt løse sten og har ingen toplem. markedsføringsmate-
rialet angiver, at fokus er konstrueret af freddy r. svendsen, der siden 1973 udelukkende
har beskæftiget sig med design, konstruktion, produktion og salg af brændeovne, herunder
munkepejsen, thor-dania samt 5 nærmere angivne lotus-ovne.
       her er billeder af ovne, som retten har fået forevist under domsforhandlingen:
                     lotus 2000                                    fokus 1
                                             - 4 -
andre brændeovne
parterne har under sagen forevist retten billeder af en lang række danske og udenlandske
ovne, der ligesom lotus og fokus bygger på konvektionsprincippet, hvor kold luft suges
ind, og varm luft sendes ud. opbygningen med et brandrum i midten, en askesektion forne-
den og et røgkammer foroven er konstruktionsmæssigt betinget. som udtrykkene brænde-
ovn og pejseovn angiver, er brandkammeret i sådanne ovne stort som i en pejs, således at det
er egnet til forbrænding af brænde. oprindelig var sådanne ovne forsynet med låger, som ef-
ter behov kunne lukkes til eller stå åbne. siden er anvendelse af varmebestandigt glas blevet
almindelig, således at ovnen lukkes til med en glasdør, således at forbrændingen foregår
med tillukket glasdør, hvorigennem man kan se forbrændingen.
      det firkantede og rustikke design genfindes på en række danske brændeovne, som er
designet og produceret siden 1970’erne. således tegnede arkitekt bent falk for firmaet rais
a/s til bebyggelsen gassehaven i holte ovnen rais, som her vises i to forskellige udførelser
(rais 1 og rais 6), som begge forneden er forsynet med et rum til opbevaring af brænde:
                                            - 5 -
hovedtræk af dette design genfindes i mange andre brændeovne, som siden er blevet pro-
duceret, herunder af morsø jernstøberi a/s, heta a/s, jydepejsen a/s, krog iversen & co.
a/s (scan pejse) og munkepejsen. også flere udenlandske ovne havde bånd, som understre-
gede det rustikke præg. munkepejsen så således ud:
rettighederne til lotus-ovnene
fokus’ direktør og stifter, freddy r. svendsen, designede i 1979 en ovn, der blev solgt af sel-
skabet lotus pejseovne aps (i det følgende lotus pejseovne) under mærket thor dania. her
er til venstre en stregtegning af thor dania 1 pejsen, og til højre et billede, hvor denne er
påmonteret en koge-/bagesektion:
                                                 - 6 -
efter indsigelse fra northor a/s, der producerede radiatorer under mærket thor, ændrede
man ovnens navn til lotus. af en aftale mellem lotus og freddy r. svendsen fremgår:
      ”…
                                                   §1
      lotus pejseovne aps anerkender, at freddy svendsen i sin egenskab af konstruktør og
      designer er indehaver af samtlige rettigheder til tegninger, konstruktioner og produktion
      af lotus pejsen i, tidligere kaldet thor dania i pejsen. …”
efter at lotus pejseovne havde anmeldt betalingsstandsning, overdrog lotus pejseovne sin
virksomhed til lotus heating systems a/s (i det følgende: lotus heating systems), hvori
freddy r. svendsen med virkning fra den 1. april 1990 blev ansat som direktør. af direktør-
kontrakten mellem freddy r. svendsen og lotus heating systems fremgår bl.a.:
                                                  - 7 -
       ”…
       § 10. som et led i ansættelsen overdrager direktøren endeligt til selskabets ejendom,
       samtlige rettigheder til tegninger, konstruktioner og produktion af lotus pejseovne i og
       ii med tilhørende specialsektioner m.v., herunder tillige styklister, prøverapporter og va-
       remærekerettigheder vedr. lotus og thor.
       § 11. nærværende kontrakt er, for så vidt angår direktørens ansættelse, gældende til den
       1. april 1993. …”
virksomheden gav fortsat underskud, og lotus heating systems opsagde ved brev af 28. juli
1991 med kontraktmæssigt varsel freddy r. svendsen fra stillingen som direktør med hen-
blik på at nedbringe selskabets omkostninger. oprindelig skulle freddy r. svendsen være
fratrådt den 31. januar 1992, men fratrædelsestidspunktet blev senere udskudt til den 30. juni
1992.
       fra den 1. juli 1992 blev freddy r. svendsen ansat som konsulent for selskabet, særligt
med henblik på løsning af ad hoc opgaver, herunder deltagelse i møder med myndigheder
og organisationer og med kunder vedrørende salg, produktion, udvikling og tilretning af
pejsetyper mv. selskabet opsagde den 24. februar 2000 freddy r. svendsen til fratræden med
udgangen af august 2000 under henvisning til ”uenighed om den videre udvikling og strate-
gi for selskabet”, og efter egen anmodning blev freddy r. svendsen fritstillet pr. den 7. juni
2000 af lotus heating systems direktør, johnny ebstrup.
       lotus har under sagen oplyst, at lotus heating systems i forbindelse med en senere
betalingsstandsning med efterfølgende konkurs har solgt selskabets virksomhed med tilhø-
rende immaterielle rettigheder til lotus. trods processuelle opfordringer hertil har lotus
imidlertid ikke ønsket at fremlægge denne overdragelsesaftale under sagen, idet lotus har
angivet, at en hemmeligholdelsesaftale med sælgeren er til hinder herfor.
advokatkorrespondance
den 20. december 2002 skrev lotus’ daværende advokat til fokus, at lighederne mellem de
to ovne ”påkalder sig markedsføringslovens opmærksomhed – navnlig §§ 1 og 10” og bad
fokus om en redegørelse for, på hvilke punkter fokus-ovnen adskiller sig fra lotus-
ovnen, ligesom han tog forbehold for at rejse et erstatningskrav mod fokus. efter at fokus’
advokat havde afvist lighed mellem ovnene, skrev lotus’ advokat den 15. januar 2003, at han
                                              - 8 -
ikke fandt, at fokus-ovnen var en slavisk efterligning af lotus-ovnen, men at der var en
”udpræget lighed” mellem ovnene og fastholdt sit forbehold om at rette krav mod fokus.
den 23. januar 2003 besvarede fokus’ advokat brevet og skrev afslutningsvis, at han læste
det foregående brev sådan, at lotus ikke ville foretage sig yderligere i sagen. dette afviste
lotus’ advokat ved brev af 30. januar 2003, hvor erstatningskravet blev fastholdt. først næ-
sten 2 år senere, den 17. december 2004, anlagde lotus denne sag mod fokus.
forklaringer
direktør for lotus, johnny ebstrup, der indtil lotus heating systems’ konkurs var direktør
herfor, har forklaret, at lotus købte alle materielle og immaterielle rettigheder fra lotus hea-
ting systems under konkurs. aftalen er ikke fremlagt, fordi lotus ifølge aftalen med lotus
heating systems under konkurs er forpligtet til at hemmeligholde denne.
       ingen andre end lotus og fokus producerer i dag firkantede ovne med bånd. rais-
ovnen med bånd har ikke været solgt i de seneste 10 år. der findes i dag også andre ovne
med vandtank, ligesom der findes ovne med bage-/kogesektion, men disse er ikke opbygget
med individuelle moduler som på lotus- og fokus-ovnene. båndene er både funktions-
bestemt, fordi ovnen kan udbygges med ”moduler”, og bestemt af designmæssige hensyn.
       fokus-ovnen er en direkte konkurrent til lotus 2000, da disse ovne har deres helt
eget publikum, der efterspørger et rustikt og klassisk design. hertil kommer muligheden for
at udvide ovnen med forskellige moduler. flere af lotus’ forhandlere har givet udtryk for, at
deres kunder ikke kan kende forskel på lotus og fokus.
       i 2002 solgte lotus ca. 500 lotus 2000-ovne. antallet steg til 700 i 2003, men faldt til
600 i 2004 og yderligere til 500 i 2005. lotus har som følge af konkurrencen med fokus måtte
yde sine forhandlere en rabat på 7-8 %. dækningsbidraget på lotus 2000 er omkring 3.500 -
4000 kr. pr. ovn.
direktør freddy r. svendsen har forklaret, at han i 1973 blev ansat hos rais og senere var an-
sat hos munkepejsen, indtil han i 1979 tegnede den første lotus-ovn, som i begyndelsen
hed thor dania. da han blev ansat som direktør i lotus heating systems, overdrog han ret-
tighederne til tegningerne og produktion af lotus i og ii og retten til varemærket lotus
til dette selskab. i forbindelse med, at han blev afskediget og i juli 1992 ansat som konsulent
                                                - 9 -
for lotus heating systems, blev rettighederne ikke drøftet, idet han efter fyringen ikke hav-
de overskud hertil han fik som konsulent en månedlig gage på 30.000 kr., men så skulle han
også arbejde fuldtid. han blev opsagt efter eget ønske i 2000, fordi firmaet gik dårligt, og
fordi han ikke var enig i produktudviklingen.
       i august 2001 stiftede han og en kompagnon fokus, som han blev direktør for. fokus
1 kom på markedet i oktober 2002. ovnen har et helt nyt forbrændingssystem, han har ud-
viklet, og som efterfølgende er blevet mønsterbeskyttet i tyskland. efter ønske fra forhand-
lerne begyndte han at lave et vandtank- og et bage-/kogemodul. der sælges måske 30 af dis-
se om året. efter krav fra forhandlere i schweiz er man endvidere begyndt at fremstille fo-
kus-ovne med beklædning af fedtsten.
       inspirationen til båndene fik han fra munkepejsen, der også har bånd. han tilstræbte
ikke lotus’ design – snarere tværtimod. båndene er primært til dekoration og er med til at
give ovnen et kraftigt og holdbart præg. oprindelig forsynede man ovne med bånd for at
skjule svejsesømme. alle gamle ovne har runde spjæld til regulering af lufttilførslen, idet
dette er den traditionelle metode til regulering af luften. halvdelen af fokus’ omsætning
hidrører fra salg til forhandlere, der ikke tillige sælger lotus-ovne.
       fokus solgte i 2005 ca. 500 fokus-ovne og omsatte for 4-4,5 mio. kr., hvoraf over-
skuddet var ca. ½ mio. kr.
svend erik nielsen har forklaret, at han i 36 år har været ansat hos morsø jernstøberi a/s, som
bl.a. producerer ovne, og som således er konkurrent til begge sagens parter. det var oprinde-
lig rais, der i 1979 udviklede ”alle brændeovnes moder”, som blev forbilledet for brænde-
ovne i de næste årtier. rais havde bånd, og dette design er blevet kopieret af stort set alle
andre producenter igennem 1980’erne og 1990’erne. det er ganske almindeligt at beklæde
brændeovne med fedtsten, og denne type ovne er meget populær i udlandet. det er kende-
tegnende for branchen, at man henter kraftig inspiration fra hinandens ovne. producenterne
kan så variere lidt på håndtagene og askeskuffen. at ovnene er meget ens, skyldes også de
sikkerhedsstandarder, som ovnene skal efterleve. båndene på ovnene er i dag mest til pynt,
for i dag kan godt svejse plader sammen, uden at svejsesømme kan ses.
indehaver af pejseforum på frederiksberg, lars gammeltoft, har forklaret, at der altid har væ-
ret et godt marked for lotus 2000, der efterspørges af folk, der vil have klassisk design,
                                              - 10 -
fleksibilitet og høj kvalitet. han synes, at fokus-ovnen minder meget om lotus-ovnen. i
dag er der således ikke længere andre, der producerer ovne, som med bånd er opdelt i sekti-
oner, heller ikke rais. drejespjældene er også ved at udgå på andre producenters modeller
til fordel for mere moderne spjældtyper. i dag efterspørger folk generelt ovne, der mere lig-
ner farvefjernsyn end brændeovne. han har oplevet, at mange forbrugere har forvekslet lo-
tus-ovnen med fokus-ovnen, og han mener ikke, den almindelige forbruger kan se forskel
på de to ovne.
indehaver af brændeovnsspecialisten i hornbæk, jan petersen, har forklaret, at man i dag og-
så kan finde andre ovne med et rustikt og klassisk design, herunder ovne fra heta a/s og
rais. ovne med bånd ”kommer og går”, alt efter tidens trend. båndene skjuler svejsesømme
og giver ovnen et rustikt udtryk. fokus adskiller sig fra lotus ved at have et bedre for-
brændingssystem med længere forbrænding. han har ikke oplevet, at lotus og fokus er
blevet forvekslet, og han mener ikke, at ovnene henvender sig til de samme kunder. lotus-
ovnen er efter hans opfattelse hovedsageligt en ovn, som bruges til fyring med koks.
parternes synspunkter
lotus’ advokat har gjort gældende, at både fokus 1 og fokus 2 er forvekslelige med lotus
2000. lotus-ovnen har betydeligt særpræg og er beskyttet efter markedsføringslovens § 1.
lotus-ovnen har været på markedet siden slutningen af 1970’erne og har i dag sit eget del-
produktmarked, fordi den faktisk ligner en ovn fra 1970’erne og efterspørges af forbrugere,
der går efter det klassiske og rustikke. alle andre producenter har forladt dette marked på
nær fokus, der bevidst snylter på lotus’ udseende, renommé og goodwill. fokus har ikke
under sagen fremlagt dokumentation for, at der i dag produceres andre mærker med bånd
og med runde spjæld. det er uden betydning, at et produkt ikke var beskyttet ved dets in-
troduktion på markedet. lotus-ovnen er i dag beskyttet ved sin indarbejdelse og ved, at
dens klassiske design har overlevet til trods for, at markedet for brændeovne har udviklet sig
i en helt anden retning, og det afgørende er da også, om forbrugerne kan adskille ovnen fra
andre ovne på markedet, herunder at forbrugerne ved en konkret lighedsbedømmelse mel-
lem fokus- og lotus-ovnen ikke vil kunne adskille disse.
                                             - 11 -
      begge ovne er opbygget ens i tre sektioner med runde spæld, blanke håndtag og sam-
me størrelse låge. hertil kommer, at ovnene kan suppleres med samme type moduler, lige-
som begge ovne kan fås beklædt med fedtsten. detailforskellene er så små, at fokus-ovnen
må anses for at være en slavisk efterligning af lotus-ovnen.
      lotus- og fokus-mærket er endvidere forvekslelige, idet mærkerne staves med
samme vokaler, og kun adskiller sig udsendelsesmæssigt og auditivt ved to konsonanter.
hertil kommer, at mærkerne anvendes for helt ens produkter.
      det har formodningen imod sig, at lotus ikke som forklaret af direktør johnny ebstrup
skulle have overtaget samtlige immaterielle rettigheder fra lotus heating systems, idet virk-
somhedsoverdragelse sædvanligvis også omfatter disse rettigheder.
      lotus har ikke fortabt sin ret til at påtale krænkelse ved passivitet, da lotus’ advokat
igennem hele korrespondancen med fokus har fastholdt at gøre et krav gældende.
      erstatningen til lotus må fastsættes skønsmæssigt til 500.000 kr., henset til markeds-
forstyrrelsen og til, at salget af lotus-ovnen er faldet med 200 stk. fra 2003 til 2005, og at
dækningsbidraget pr. ovn er på 3.500 - 4.000 kr.
fokus’ advokat har gjort gældende, at lotus ikke, f.eks. ved en syns- og skønserklæring, har
dokumenteret, at lotus-ovnen er indarbejdet og har særpræg, og at fokus-ovnen er for-
vekslelig hermed. lotus-ovnen var blot én blandt flere klassisk udseende brændeovne, der
kunne fås med bånd, ligesom den oprindelige rais-ovn, ”alle brændeovnes moder”, hvorfra
alle producenter hentede inspiration i 1980’erne og 1990’erne. fokus-ovnen er på ingen
måde en efterligning, endsige en slavisk kopi, af lotus-ovnen, idet fokus-ovnen både
udvendigt og indvendigt adskiller sig væsentligt fra lotus-ovnen. de ligheder, der måtte
være mellem ovnene, er funktionelt bestemt, idet askeskuffen på en brændeovn nødvendig-
vis må være neden under brandrummet og røgkammeret oven over dette. konstruktionen
giver derfor kun mulighed for enkelte fravigelser for så vidt angår spjæld og håndtag, og
disse muligheder har parterne udnyttet på hver sin måde.
      lotus har trods processuelle opfordringer hertil ikke dokumenteret at have fået
overdraget rettighederne til lotus-ovnen fra lotus heating systems, og det kan i øvrigt ik-
ke ud fra ud fra direktørkontrakten mellem freddy r. svendsen og lotus heating systems
lægges til grund, at der er sket nogen overdragelse af freddy r. svendsens designrettigheder
ved direktørkontrakten af 1. april 1990, idet freddy svendsen kort tid senere blev afskediget
                                            - 12 -
og ansat som konsulent på helt andre vilkår, hvorefter han igennem mange år fortsatte sit
udviklings- og designarbejde for lotus, som de nuværende lotus-ovne er resultatet af.
       lotus og fokus er ikke forvekslelige mærker, idet kun 3 bogstaver er ens, ligesom
de to ord betydnings- og begrebsmæssigt er helt forskellige.
       lotus skulle endvidere have reageret hurtigere. der gik således næsten to år fra lotus’
advokats brev af 20. december 2002, indtil der blev anlagt retssag den 17. december 2004. lo-
tus har herved skabt en berettiget forventning hos fokus om ikke at blive mødt med krav fra
lotus.
sø- og handelsrettens afgørelse
lotus findes ikke at have udvist retsfortabende passivitet i forhold til fokus, idet lotus’ ad-
vokat i sin korrespondance med fokus’ advokat til stadighed fastholdt krav over for fokus.
       brændeovne af den type, som sagen angår, har været i handlen i mange år. på det dan-
ske marked har sådanne ovne siden 1970’erne været markedsført som bl.a. rektangulære ov-
ne med en konstruktionsbestemt opbygning med brandrum i midten, røgkammer foroven
og askeskuffe forneden. det rustikke design med bånd mellem sektionerne må som forklaret
af vidnet svend erik nielsen anses for inspireret af brændeovnen rais, som var designet af
arkitekt bent falk. træk af rais-ovnens rustikke design er siden gentaget i ovne fra mange
andre forskellige fabrikanter, såsom lotus, morsø jernstøberi a/s, heta a/s, jydepejsen a/s,
munkepejsen og krog iversen & co. a/s (scan pejse).
       selv om de fleste ovne af denne type efterhånden er gået ud af markedet, kan der ved
bedømmelsen af spørgsmålet om, hvorvidt lotus-ovnen kan anses for at have et vist sær-
præg og dermed efter markedsføringsloven være beskyttet mod nærgående efterligninger,
ikke ses bort fra, at både lotus-ovnen og fokus-ovnen har deres designmæssige forbille-
de i rais-ovnen, og at begge således har betydelig lighed med de mange andre ovne på
markedet, som har været inspireret heraf.
       når der bortses fra de konstruktionsmæssigt betingede ligheder mellem lotus-ovnen
og fokus-ovnen, findes der endvidere at være sådanne ikke uvæsentlige forskelle på disse
ovnes design, at der ikke er grundlag for at anse fokus-ovnen for at være nogen nærgående
efterligning af lotus-ovnen. askeskufferne er således væsentligt forskellige i deres ud-
formning og proportionering, ligesom røgkamrene på ovnene har forskellig højde og propor-
                                               - 13 -
tioner, således at også ovnenes proportioner som helhed betragtet er forskellige. der er run-
de drejespjæld til regulering af lufttilførslen på begge ovne, men disse er helt traditionelle for
brændeovne mv. og er udsmykket forskelligt på de to ovne. endvidere er udformningen af
håndtagene forskellig, ligesom ovnenes tekniske opbygning er forskellig, hvilket til dels også
er synligt udefra, hvor man gennem glaslågen kan se forskelle på den indvendige opbyg-
ning, ligesom der findes et luftindtag foran under askeskuffen på lotus-ovnen, men ikke
på fokus-ovnen, hvis luftindtag findes på ovnens bagside.
       lotus, som ikke har efterkommet opfordringer til at fremlægge bevis for at have fået
overdraget lotus heating systems’ rettigheder til designet og konstruktionen af lotus-
ovnen, findes i øvrigt ikke at have dokumenteret, at alene lotus har rettighederne til desig-
net og konstruktionen af de nuværende lotus-ovne, idet disse efter det oplyste er udviklet
af freddy r. svendsen i forbindelse med hans mangeårige tilknytning til lotus, herunder i
årene 1992-2000, hvor han var knyttet til lotus som konsulent.
       fokus frifindes herefter for lotus’ påstand 1-5.
       lotus’ varemærke lotus og fokus’ varemærke og hovedbestanddelen af fokus’ sel-
skabsnavn fokus er begge på 5 bogstaver og 2 stavelser, endelsen -us er ens, vokalerne o
og u er de samme, og udtalen af vokalerne og endelsen og trykket ved udtale af mærkerne
er ens. fokus adskiller sig således alene fra lotus ved, at den første og den tredje konso-
nant er forskellige (f i stedet for l, og k i stedet for t), hvilket kan være vanskeligt at høre,
når mærkerne udtales. navnlig i det udviskede erindringsbillede kan de to mærker, uanset
at de har forskelligt meningsindhold, let blive forvekslet, når de som her bruges for i øvrigt
ensartede produkter. der er således risiko for, at forbrugeren antager, at fokus har forbin-
delse med lotus, og det materiale vedrørende markedsføringen af fokus, som er fremlagt
under sagen, er egnet til at fremme en sådan antagelse. retten tager herefter lotus’ påstande
6-9 til følge og fastsætter efter et samlet skøn, at fokus i erstatning til lotus for uberettiget
anvendelse af fokus-mærket, jf. påstand 10, skal betale 50.000 kr.
       efter dommens resultat bærer hver part sine egne sagsomkostninger.
                                 thi kendes for ret
fokus pejseovne aps skal inden 14 dage fra denne doms afsigelse:
                                            - 14 -
-    ophøre med brugen af varemærket fokus for brændeovne og dele og udstyr dertil
-    lade selskabsnavnet fokus pejseovne aps afregistrere hos erhvervs- og selskabsstyrel-
     sen
-    for egen regning lade markedsføringsmateriale for brændeovne og udstyr og dele der-
     til påtrykt varemærket fokus og/eller selskabsnavnet fokus pejseovne aps destruere
-    lade registreringen af domænenavnet www.fokus-pejseovne.dk afregistrere hos dk-
     hostmaster a/s
-    betale lotus heating systems a/s 50.000 kr. med procesrente fra den 17. december
     2004.
fokus pejseovne aps frifindes i øvrigt for lotus heating systems a/s’ påstande.
hver part bærer sine egne sagsomkostninger.
     otto raben                    michael b. elmer               karin schou andersen
                                     (retsformand)
                                                (sign.)
                                             ___ ___ ___
                                  udskriftens rigtighed bekræftes
                                  p.j.v. sø- og handelsretten, den

source: retspraksis

LICENSE:
Creative Commons Legal Code

CC0 1.0 Universal

type: caselaw

jurisdiction: Denkmark