text:
dom
afsagt den 12. oktober 2012 i sag nr. bs 42b-5359/2011:
a
mod
alm. brand forsikring a/s
midtermolen 7
2100 københavn ø
sagens baggrund og parternes påstande
denne sag, der er anlagt den 29. september 2011, vedrører erstatning for tabt arbejdsfortjene-
ste i anledning af personskade, hvor sagsøgte, alm. brand forsikring a/s, har anerkendt er-
statningsansvaret.
sagsøgeren, a, har nedlagt følgende påstande:
1.    alm. brand forsikring a/s skal til a betale 2.043.314,47 kr. med procesrente fra 1. fe-
      bruar 2011.
2.    alm. brand forsikring a/s skal anerkende, at a er berettiget til fortsat beregning af tabt
      arbejdsfortjeneste indtil 7. juni 2011.
alm. brand forsikring a/s har nedlagt påstand om frifindelse, subsidiært mod betaling af et
mindre beløb end det påstævnte.
denne dom indeholder ikke en fuldstændig sagsfremstilling, jf. retsplejelovens § 218 a, stk. 2.
oplysningerne i sagen
a var den 19. oktober 2008 udsat for et færdselsuheld, idet heste forsikret hos alm. brand
forsikring a/s (herefter alm. brand) var undsluppet fra deres indhegning, hvorved a påkørte
dem.
a blev den 25. juni 2005 fastansat hos x a/s med en ugentlig arbejdstid på 24 timer på
weekendskift svarende til en 37 timers arbejdsuge i hverdage.
a blev den 26. september 2005 fastansat hos y a/s med en ugentlig arbejdstid på 37 timer.
a blev den 16. december 2010 af jobcenter hillerød bevilget fleksjob pr. den 17. december
2010. i jobcenter hillerøds afgørelse er skånehensynene gengivet således: "nedsat arbejdstid,
én opgave af gangen, mulighed for selv at tilrettelægge arbejdsopgaver, ingen deadlines, fy-
sisk og psykisk ikke belastende arbejdsopgaver samt mulighed for hvile, når behov opstår".
af breve af 24. januar og 1. februar 2011 til arbejdsskadestyrelsen - med kopi til alm. brand
- anførte as advokat, advokat lars sandager, at erhvervsevnetabet for a skulle fastsættes til
ikke under 75 procent.
                                               - 2 -
af e-mail af 1. februar 2011 fra alm. brand til advokat lars sandager fremgår blandt andet:
    "...
    vi fastsætter nu erhvervsevnetab
    vi har nu modtaget alle sagsakter til vurdering af det varige erhvervsevnetab.
    da skadelidte har fået bevilget flexjob på 20 timer, har vi fastsat erhvervsevnetabet til
    50%.
    årslønnen er fastsat til 720.000 kr., og er naturligvis opjusteret i vores beregning af er-
    statning til skadelidte.
    erstatningens størrelse
    på baggrund af vores fastsættelse af årsløn og erhvervsevnetabsprocent, har vi vedlagt en
    erstatningsopgørelse som udgør 3.353.123,03 kr. beløbet er overført til jeres konto.
    da vi tidligere har udbetalt tabt arbejdsfortjeneste frem til 31. december 2010, kan du
    lave en opgørelse på resterstatning for tabt arbejdsfortjeneste for januar måned 2011.
    ..."
af alm. brands brev af 1. februar 2011 til arbejdsskadestyrelsen fremgår blandt andet:
    "...
    vi har modtaget en kopi af advokat lars sandagers brev til jer af 24. januar 2011.
    vi er enig med advokaten i, at der nu kan træffes en endelig afgørelse i sagen, da skade-
    lidte er bevilget flexjob, og er herefter afklaret jobmæssigt.
    advokaten har herefter valgt at procedere for et fremtidigt erhvervsevnetab på minimum
    75%, på trods af dette ikke er normal procedure.
    vi er dog langt fra enige med advokaten i vurdering at erhvervsevnetabet, da et erhvervs-
    evnetab skal vise hvad den skadelidte ville have mulighed for at tjene i fremtiden, og
    ikke hvad han har kunne klare i perioden før tilskadekomsten.
    skadelidte har i en længere periode før uheldet udført dobbeltjob pga. en stram økonomi,
    men der er tale om fysisk hårdt arbejde i begge job, hvorfor skadelidte ikke i fremtiden
    ville have mulighed for at arbejde 74 timer om ugen, over en længere periode.
    de 74 timer viser derfor ikke skadelidtes fremtidige erhvervsevne.
    skadelidte ville formentlig i løbet af et kortere tidsrum være nødt til at nedsætte sin ar-
    bejdsmængde f.eks. til i job = 37 timer pr. uge, hvilket svarer til en indtægt på skøns-
    mæssigt 30.000 kr.
    kommunen har vurderet skadelidte erhvervsevne til 20 timer pr. uge, hvilket i realiteten
    ikke giver ret til flexjob, men der er skånehensyn i jobbet, hvorfor erhvervsevnen for-
    mentlig er skønnet til 50%.
                                              - 3 -
    det kan diskuteres hvad årslønnen skal fastsættes til, men hvis man tilgodeser skadelidte
    med fuld årsløn - skønsmæssigt ca. 60.000 kr., så bør erhvervsevnetabsprocenten ikke
    overstige 50%.
    hvis erhvervsevnetabsprocenten sættes højere, vil man dobbeltkompensere skadelidte for
    hans fremtidige indtægtstab.
    ..."
af en udtalelse af 7. juni 2011 fra arbejdsskadestyrelsen fremgår blandt andet:
    "...
                                              vurdering
    méngraden er vurderet til 65 procent, jf. erstatningsansvarslovens § 4.
    erhvervsevnetabet er vurderet til 75 procent, jf. erstatningsansvarslovens § 5
    …
                                           sagsfremstilling
    det fremgår af sagens akter, at a den 19. oktober 2008 som fører af bil påkørte en hest.
    han blev bragt til hillerød sygehus, hvor man konstaterede thoraxtraume, blodansamling
    i lungehinden, brækkede ribben, miltlæsion. senere konstateredes traumatisk skade på
    hjertet, som medførte kortvarigt hjertestop under indlæggelsen. derudover blev konstate-
    ret brud på højre kraveben. a blev overflyttet til rigshospitalets traumecenter med dob-
    beltsidige lungedræn på mistanke om alvorlig karlæsion i brysthulen. dette blev afkræf-
    tet.
    der har efterfølgende været et langvarigt rehabiliteringsforløb blandt andet på hjertekli-
    nikken på hillerød sygehus.
    der er fortsatte gener med træthed og forpustethed, kognitiv reduktion samt gener fra
    højre skulder.
    om de erhvervsmæssige forhold er det oplyst, at a er uddannet maskinarbejder. på tids-
    punktet for aktuelle ulykke var han ansat i firmaet y 37 timer om ugen. derudover var
    han ansat i firmaet x 24 timer om ugen.
    efter ulykken blev han sygemeldt og opsagt fra arbejdet i x på grund af for meget syge-
    fravær.
    a genoptog arbejdet i y med deltidssygemelding. han har arbejdet omkring 3 timer dag-
    ligt, men med ændrede arbejdsopgaver og mulighed for pauser.
    det vurderes på baggrund af forløbet, at a har så alvorlige følger efter ulykken i form af
    kognitive vanskeligheder, fysiske begrænsninger, massiv træthed, hvilket giver så store
    begrænsninger i forhold til at opnå eller fastholde beskæftigelse på normale vilkår. reva-
    lidering eller omskoling vurderes ikke realistisk, og a er fra den l7. december 2010 be-
    vilget et fleksjob. der er aktuelt planer om at etablere et fleksjob hos tidligere arbejdsgi-
    ver y.
                                                - 4 -
     om de økonomiske forhold er det oplyst, at indtægten fra 2005 til 2008 har udgjort:
     2005      641.541 kr. + dagpenge 6.223 kr.
     2006      694.167 kr. + dagpenge 17.510 kr.
     2007      820.655 kr. + dagpenge 9.727 kr.
     2008      724.573 kr. + dagpenge 18.750 kr.
     ..."
af brev af 5. september 2011 fra arbejdsskadestyrelsen til alm. brand og advokat lars san-
dager fremgår blandt andet:
     "...
     vi afgav udtalelse i sagen den 7. juni 2011.
     vi har herefter modtaget jeres brev af 7. juli 2011, hvor i anmoder om en nærmere rede-
     gørelse for vores vurdering af erhvervsevnetabet.
     i anfører, at i mener, det er urealistisk, at a fremover ville være i stand til at opretholde
     to arbejdspladser og en ugentlig arbejdstid på omkring 60 timer.
     vi har ved vurderingen lagt til grund, at a er bevilget et fleksjob, og at arbejdsprøvnin-
     gen har vist, at han kan arbejde 15 timer om ugen med skånehensyn, det vil sige, den re-
     elle arbejdstid er lavere.
     vi har endvidere lagt til grund, at der som følge af skaden er betydelige og varige funk-
     tionsbegrænsninger i ethvert erhverv.
     med baggrund heri har vi vurderet, at as muligheder for at tjene penge ved arbejde er
     nedsat i betydeligt omfang.
     vurderingen af erhvervsevnetabet ved en ugentlig arbejdstid på 37 timer ville ikke være
     anderledes.
     vi har, som det også fremgår af vores udtalelse, vurderet, at det er usikkert, i hvilket om-
     fang a set i et varigt perspektiv ville være fortsat med at have to arbejdspladser med en
     ugentlig arbejdstid omkring 60 timer.
     vi fastholder på den baggrund vores udtalelse af 7. juni 2011.
     ..."
af brev af 21. september 2011 fra alm. brand til advokat lars sandager fremgår blandt an-
det:
     "...
     hvad skal lægges til grund for eet
     det må således være ask’s opfattelse, at erhvervsevnetabsprocenten skal være 75 %, og
     at det er årslønnen der skal nedsættes, da det vil være meget usikkert, om skadelidte i et
     varigt perspektiv ville kunne arbejde 60 timer ugentligt. dette kan vores advokat tilslutte
     sig.
                                                - 5 -
     fastsættelse af årsløn
     jeg henviser til dit brev at 10. juni 2011, hvor du foreslår en forligsmæssig fastsættelse at
     årslønnen til 772.614 kr., naturligvis med opregulering jf. eal § 15.
     beregning af eet
     772.614 : 60 x 37 = årsløn ved 37 timer 476.445 kr.
     dette giver en opreguleret årsløn for 2011 på 522.084,53 kr.
     522.084,53 x 75 % x 10 3.915.634,06 kr.
     nedsættelse pga. alder 15% = 587.345,11 kr.
     samlet erstatning for eet = 3.328.288,95 kr.
     renter af erstatning
     renter af erstatning fra 7. juli 2011 udgør 78 dage = 59.853 kr.
     renter er beregnet frem til 23. september 2011. jeg vedlægger en opgørelse.
     tidligere udbetalt erstatning
     vi har tidligere udbetalt erstatning for erhvervsevnetab med 3.353.123,03 kr.
     resterstatning
     da vi har udbetalt et større beløb 3.353.123,03 kr., end din klient var berettiget til
     3.328.288,95 kr. er der ikke noget restkrav til gode for din klient.
     da vi i går betalte restgodtgørelsen for varigt mén, er der herefter ikke flere udestående
     erstatningsposter i denne sag.
     ..."
af as skattemappe for 2008 fremgår blandt andet, at lønindkomsten udgjorde 724.573 kr. det
fremgår endvidere under punktet "arbejdsgiverordninger samt supplerende engangsydelser",
at "ordning med løbende udbetaling" samlet udgjorde 69.005 kr., og at "kapitalspensionsord-
ning" udgjorde 31.325 kr.
forklaringer
a har forklaret blandt andet, at han har arbejdet som købmand, med regnskab og som maskin-
arbejder. i 1988 overtog han sine forældres købmandsforretning, og frem til 1989 var han
selvstændig købmand og arbejdede 7 dage om ugen a 14 timer. i perioden fra 1989 til 1998
arbejdede han for ... i helsinge som blandt andet arbejdsmand, formand, mellemleder og af-
delingsleder. han havde meget overarbejde. ved siden af arbejdet i ... hjalp han sin hustru i
hendes rengøringsvirksomhed med kundebesøg og virksomhedsrengøring. han arbejdede her
ca. 9 timer i weekenderne og 2 timer i hverdagene for hustruen, men fik ikke løn herfor, da
han var medhjælpende ægtefælle. i 1990 holdt han en pause fra ... og havde forskellige andre
jobs, men året efter vendte han tilbage til ..., ligesom han fortsat var medhjælpende ægtefælle
i hustruens rengøringsvirksomhed. i 2004 arbejdede han hverdage fra kl. 7-15 hos ... og fra kl.
15-24 hos .... i 2005 arbejdede han fra 1. januar til 16. november hos virksomheden ... og fra
1. januar til 22. september hos virksomheden .... den 25. juni 2005 blev han fastansat hos x,
                                                - 6 -
hvor han arbejdede 24 timer i weekenderne, og den 26. september blev han fastansat hos y
med en ugentlig arbejdstid på 37 timer i hverdagene. i 2006 havde han ud over arbejdet hos x
og y arbejde i marts til juli hos ..., og i 2007 havde han ud over arbejdet hos x og y arbejde i
maj til september hos .... i 2008 havde han alene sine to jobs i henholdsvis x, hvor han var
tillidsmand, og i y. han har altid trivedes med flere jobs, og han havde planlagt at fortsætte i
to jobs så længe som muligt. hans restskat i 2004 og 2005 havde ikke betydning for hans be-
slutning om at bestride to jobs.
parternes synspunkter
a har i det væsentligste procederet i overensstemmelse med sit påstandsdokument, hvoraf
fremgår blandt andet:
"...
hovedanbringender:
ved sagens afgørelse må følgende faktum lægges til grund:
den ulykke, som sagsøger var udsat for den 19. oktober 2008 var alvorlig og medførte om-
fattende personskade.
som udtryk herfor er varigt mén i anledning af tilskadekomsten fastsat til 65 %.
der er tale om en endog meget høj méngrad, der udtrykker meget svær invaliditet.
der er derfor en nøje sammenhæng mellem skadens karakter og omfang og sagsøgers efter-
følgende særdeles reducerede arbejdsevne.
forud for skaden arbejdede sagsøger fuld tid uden skånehensyn.
han havde 2 jobs svarende til 2 gange fuld tid.
ved virksomheden y arbejdede sagsøger 37 timer om ugen på hverdage og ved virksomheden
x a/s arbejdede han i weekenderne 24 timer, men da der var tale om weekendarbejde, sva-
rede aflønningen til 37 timer pr. uge.
arbejdet på mere end fuld tid havde stået på gennem adskillige år.
som bilag 4 er fremlagt udskrift af skattemappen for 2005-2008, og det fremgår heraf, at
lønindkomsten i disse år har været:
2005:
lønindkomst                                                   kr. 641.541
indskud på arbejdsgiveradministreret pensionsordning          kr. 6.672
i alt                                                         kr. 648.213
2006:
lønindkomst                                                   kr. 694.167
indskud på arbejdsgiveradministreret pensionsordning          kr. 2.893
i alt                                                         kr. 697.060
                                               - 7 -
2007:
lønindkomst                                                  kr. 820.655
indskud på arbejdsgiveradministreret pensionsordning         kr. 6.932
i alt                                                        kr. 827.587
2008:
lønindkomst                                                  kr. 724.573
indskud på arbejdsgiveradministreret pensionsordning         kr. 31.325
i alt                                                        kr. 755.898
2008 var skadesåret, der derfor er påvirket af skaden, idet sagsøger i sine stillinger ikke fik
løn under sygdom.
vedrørende opgørelsen af ovenstående indtægtsforhold henvises i øvrigt til stævningens side
3.
indkomstforholdene er i øvrigt bekræftet i arbejdsskadestyrelsens udtalelse af 7. juni 2011,
bilag 5, side 2, dog således at de heri anførte indkomster mangler at blive tillagt atp og ar-
bejdsgiveradministreret pensionsordning.
med replikken er fremlagt yderligere årsopgørelser for 2003, 2004 og 2005, bilag 10.
indkomsten i disse år har eksklusiv indbetaling til arbejdsgiveradministreret pensionsordning
været:
2003:                                                        kr. 262.614
2004:                                                        kr. 536.001
2005:                                                        kr. 584.745
i replikken er der endvidere indeholdt en redegørelse for erhvervsforløbet siden 1987.
sagsøger har fra 1984 til 2004, foruden fuldtidsarbejde, haft selvstændig rengøringsvirksom-
hed, hvor han arbejdede 15-20 timer i weekenderne, mens hans hustru arbejdede i hverda-
gene.
han fik ikke løn, da han ”medhjælpende ægtefælle”.
fra 2004 begyndte sagsøger at arbejde hos såvel ..., som ..., og han har siden og uafbrudt frem
til ulykken arbejdet for 2 arbejdsgivere.
sagsøger har således samlet set siden 1989 - en periode på omkring 19 år - haft dobbelt jobs.
først et ansættelsesforhold kombineret med selvstændig virksomhed og herefter siden 2004 et
ansættelsesforhold med 2 arbejdsgivere.
efter ulykken er sagsøger tilkendt fleksjob og kan arbejde ca. 15 timer pr. uge.
arbejdsskadestyrelsens vurdering:
                                               - 8 -
arbejdsskadestyrelsens vurderinger beror på skønsmæssige forhold, og styrelsen er bistået af
lægekonsulenter.
arbejdsskadestyrelsens vurderinger kan derfor efter fast retspraksis kun tilsidesættes, hvis der
foreligger et sikkert grundlag.
arbejdsskadestyrelsen har vurderet erhvervsevnetabet til 75 %.
arbejdsskadestyrelsen har i udtalelsen lagt til grund, at sagsøger efter ulykken kan arbejde ca.
15 timer pr. uge.
arbejdstidsnedgangen målt i forhold til 37 timer svarer til 60 %.
arbejdsskadestyrelsen har imidlertid, som anført, fastsat erhvervsevnetabet til 75 %, selv om
sagsøger ikke er tilkendt helbredsbetinget førtidspension.
det har således været arbejdsskadestyrelsens opfattelse, at sagsøger udnyttede sin arbejds-
evne og havde en indtjening svarende til mere end fuld tid forud for ulykken og ville have
fortsat hermed, om end det, som anført i arbejdsskadestyrelsens udtalelse, var uvist, om det
kunne fortsætte i samme omfang, det vil sige mindst 60 timer pr. uge.
det ligger således under sagen fast, at erhvervsevnetabet er 75 %, og sagsøgte har ikke be-
stridt dette.
årslønsfastsættelse:
oprindeligt, det vil sige før arbejdsskadestyrelsen fremkom med sin udtalelse, vurderede sag-
søgte, at erhvervsevnetabsprocenten var 50 % og årslønnen kr. 720.000, jfr. e-mailbrev af 1.
februar 2011, bilag 7.
netop dette viser, at vurderet ud fra et fleksjob på 20 timer i forhold til fuld tid, er nedgangen
omkring 50 %, således at der tilsyneladende i hvert fald på et vist tidspunkt har været enighed
om, at arbejdsskadestyrelsens fastsættelse af erhvervsevnetabet til 75 % sker med udgangs-
punkt i, at sagsøger kunne arbejde og fortsat ville arbejde mere end fuld tid, hvis skaden ikke
var sket.
som følge af, at arbejdsskadestyrelsen ved bilag 5 fastsatte erhvervsevnetabsprocenten til 75
%, og at sagsøgte formentlig godt ved, at denne vurdering ikke kan tilsidesættes, skifter sag-
søgte ”hest i vadestedet” og anerkender nu erhvervsevnetabsprocenten, som fastsat af ar-
bejdsskadestyrelsen, 75 %, men gør i stedet for gældende, at årslønnen skal fastsættes til et
mindre niveau, end det sagsøgte selv opgjorde det foreløbige erstatningskrav til ved brev af 1.
februar 2011, kr. 720.000.
sagsøgte skal imidlertid ikke opnå en bedre retsstilling ved denne ændring af strategien.
årslønnen skal efter erstatningsansvarslovens § 7 som altovervejende udgangspunkt, jfr. § 7,
stk. 1, fastsættes svarende til den indtægt, som skadelidte havde i 12 måneder forud for ulyk-
ken.
dette svarer også til det, der fremgår af den af arbejdsskadestyrelsen udarbejdede vejledning
om årslønsfastsættelse.
                                               - 9 -
der skal alene ske fastsættelse ved et skøn efter § 7, stk. 2, hvis der undtagelsesvist foreligger
særlige (forbigående) indtægtsforhold.
sagsøger gør i første række gældende, at sagsøgte, hvem bevisbyrden påhviler, ikke har godt-
gjort, at der foreligger sådanne særlige indkomstforhold, at § 7, stk. 2, kan finde anvendelse.
årslønnen skal efter hovedreglen fastsættes i henhold til § 7, stk. 1.
allerede på denne baggrund skal årslønnen fastsættes svarende til indtægten i perioden okto-
ber 2007 til oktober 2008.
der har i mindre omfang i årene forud for ulykken været en fluktuerende indkomst fra kr.
700.000 til kr. 820.000. indkomsten i 2008, kr. 755.898, var præget af tilskadekomsten.
gennemsnitlig indkomst i årene 2006-2008 - uden korrektion for tilskadekomsten - var kr.
760.181,60 og gennemsnitlig indkomst i årene 2007-2008 var kr. 791.742,50.
sagsøger har i opgørelsen af erstatning for tab af erhvervsevne, jfr. bilag 6, anvendt en årsløn
kr. 772.614 - det vil sige en indkomst, der ligger mellem den gennemsnitlige indkomst i årene
2006-2008 og årene 2007-2008.
denne årsløn skal reguleres efter erstatningsansvarslovens § 15, svarende til et niveau (2011)
kr. 846.500, jfr. sagens bilag 11 og stævningens side 4.
erstatning for tab af erhvervsevne på baggrund af denne årsløn og på baggrund af 75 % er-
hvervsevnetab og efter fradrag af 15 % på grund af alder kan herefter beregnes til:
                                                        kr. 5.396.437,50
hvoraf sagsøgte alene har indbetalt                     kr. 3.353.123,03
således at der resterer, svarende til påstand 1,        kr. 2.043.314,47
til yderligere underbygning af, at årslønnen skal fastsættes i overensstemmelse med § 7, stk.
1, subsidiært hvis der skal udøves et skøn efter § 7, stk. 2, at årslønnen alligevel skal fastsæt-
tes, som sket i bilag 6, omkring kr. 772.000, fremhæver sagsøger, at sagsøgers dobbeltjob
ikke var noget særegent for skadesåret.
sagsøger har, som oven anført, altid arbejdet dobbelt.
som ligeledes anført oven for, er det en forudsætning for arbejdsskadestyrelsens fastsættelse
af erhvervsevnetabet til 75 %, at sagsøgers indkomstpotentiale også i fremadrettet perspektiv
rakte videre end en aflønning svarende til et job.
selv om arbejdsskadestyrelsen anfører, at det er udvist, hvorvidt sagsøger havde fortsat i
samme omfang, svarende til ca. 60 timer pr. uge, er det klart - ved erhvervsevnetabsprocen-
tens fastsættelse og begrundelse - at indkomstpotentialet i fremadrettet perspektiv, hvis ska-
den ikke var sket, havde svaret til mere end fuld tid.
at der ikke er nogen grund til at betragte arbejdet og indtjeningen i skadesåret som usædvan-
ligt og kun midlertidigt, så der er grundlag for at fastsætte årslønnen skønsmæssigt, synes
                                               - 10 -
endvidere også at fremgå af sagsøgtes oprindelige opgørelse over erstatningskravet, jfr. e-
mailbrev af 1. februar 2011, hvori der indgår en årsløn før regulering kr. 720.000.
videre bemærkes, at hvis sagsøger skulle gå ned i tid og dermed indkomst, er det forhold, der
under alle omstændigheder ikke var aktuel og ville ligge adskillige år fremadrettet, således at
der også af denne grund ikke er tilstrækkelig anledning til at tage højde herfor, og hvis der i
øvrigt blev taget højde herfor, at der ville opstå et hul i dækningen, idet sagsøger i så fald ville
være underkompenseret ved erstatningsfastsættelsen for de år, der under alle omstændigheder
ville gå, indtil sagsøger ville gå ned i tid.
det skal igen understreges, at sagsøger inden planer havde om at gå ned i tid, da skaden skete.
han havde i øvrigt behov for indkomsten.
i anden række gøres det gældende, at selv om årslønnen skal skønnes, er der ikke grundlag for
at skønne den til mindre end kr. 772.000, og i hvert fald ikke til mindre end kr. 720.000.
vil retten ikke følge sagsøgers principielle synspunkt om årslønsfastsættelsen, gør sagsøger i
tredje række gældende, at årslønnen ikke kan fastsættes til under kr. 720.000.
sagsøger har i sin opgørelse af 1. februar 2012 ved aftale, eller det der kan sidestilles hermed,
anerkendt, at årslønnen skal fastsættes til kr. 720.000.
sagsøgte kan ikke træde tilbage herfra, og det der herefter primært har været diskuteret, har
været spørgsmålet om erhvervsevnetabsprocentens fastsættelse.
først da denne blev fastsat til 75 %, ændrede sagsøgte, som oven anført, synspunkt og stra-
tegi, og har siden gjort gældende, at årslønsfastsættelsen til kr. 720.000, som sagsøgte har an-
erkendt og udbetalt erstatning på baggrund af, alligevel ikke er korrekt og bindende for sag-
søgte.
hvis årslønsfastsættelsen kr. 720.000 ikke er bindende på baggrund af aftaleretlige syns-
punkter, må det i hvert fald indgå som et betydeligt moment ved udøvelsen af skønnet (hvis
retten mener, at årslønnen skal skønnes), at årslønnen ikke kan fastsættes mindre end til dette
niveau.
tabt arbejdsfortjeneste:
sagsøgte har alene betalt tabt arbejdsfortjeneste indtil det midlertidige erhvervsevnetab blev
vurderet af sagsøgte selv den 1. februar 2011.
efter højesterets praksis, jfr. blandt andet u2008.1386h, jfr. erstatningsansvarslovens §§ 2 og
10, fortsætter krav på tabt arbejdsfortjeneste indtil det tidspunkt, hvor enten arbejdsskadesty-
relsens fastsætter erhvervsevnetabet, eller hvor skadevolder selv gør det.
i sidstnævnte tilfælde betinget af, at der samtidig sker betaling af erstatningen, og at der er
tale om et rimeligt skøn.
sagsøger har stedse gjort gældende, at sagsøgtes vurdering af erhvervsevnetabet til 50 % ikke
var udtryk for et rimeligt skøn.
                                              - 11 -
sagsøger har hele tiden gjort gældende, at erhvervsevnetabet er 75 %, såvel over for sagsøgte,
som over for arbejdsskadestyrelsen, hvilket – ikke overraskende – også blev udfaldet.
alligevel har sagsøgte ikke ændret sit skøn.
det må i den forbindelse tages i betragtning, at sagsøgte den 1. februar 2011 vidste, at sagsø-
ger var i fleksjob og maksimalt kunne arbejde 15-20 timer pr. uge mod tidligere dobbelt jobs.
sagsøgte vidste endvidere, at indtjeningen efter ulykken var begrænset til 20 timer pr. uge i et
job mod tidligere en indkomst omkring kr. 800.000.
til trods for denne betydelige, såvel timenedgang, som lønnedgang, fastsætter sagsøgte selv
erhvervsevnetabet til 50 %.
vurderingen er følgelig ikke rimelig ud fra de oplysninger, der også forelå pr. 1. februar 2011.
vurderingen og udbetalingen svarende til 50 % erhvervsevnetab og på baggrund af en årsløn
der alene var kr. 720.000 har derfor ikke været udtryk for et rimeligt skøn, der begrænser krav
på tabt arbejdsfortjeneste.
tabt arbejdsfortjeneste er derfor fortsat, indtil arbejdsskadestyrelsen fremkom med sin vurde-
ring den 7. juni 2011.
sagsøger skal derfor også have medhold i den nedlagte påstand 2.
det må bero på senere forhandlinger at opgøre det nærmere krav på yderligere tabt arbejds-
fortjeneste i perioden indtil 7. juni 2011.
af hensyn til sagsomkostningerne kan tabet i perioden fra 1. februar 2011 til 7. juni 2011
estimeres til ca. kr. 40.000 pr. måned (månedsløn inkl. fleksjobtilskud efter skaden i forhold
til indkomsten forud for skaden), eller ca. kr. 180.000 i perioden.
..."
alm. brand har i det væsentligste procederet i overensstemmelse med sit påstandsdokument,
hvoraf fremgår blandt andet:
"...
                                              - 12 -
anbringender:
nærværende sag handler i første række om, i hvilket omfang sagsøger er berettiget til erstat-
ning for tab af erhvervsevne som følge af den ulykke han var udsat for den 19. oktober 2008,
og som sagsøgte er erstatningsansvarlig for.
erstatning for tab af erhvervsevne er udtryk for kompensation for det varige indtægtstab som
en skade måtte medføre. der skal med andre ord opstilles en prognose for, hvilken indtægt
ved arbejde skadelidte må antages at ville have haft uden skaden sammenholdt med den ind-
tægt ved arbejde skadelidte må forventes at ville få med skaden. den skønnede indtægtsned-
gang fastsættes i en procent, jf. erstatningsansvarslovens § 5.
i forbindelse med opgørelsen af erstatningskravet anvendes en årsløn, jf. erstatningsansvars-
lovens § 7, der skal repræsentere værdien af skadelidtes arbejdskraft på skadestidspunktet.
almindeligvis vil en lønmodtagers løn de sidste 12 måneder før skadens indtræden være ud-
tryk for værdien af arbejdskraften, jf. eal § 7, stk. 1. imidlertid kan indtægten de seneste 12
måneder være unaturligt lav eller høj, hvorfor årslønnen skal fastsættes efter et skøn, jf. eal
§ 7, stk. 2.
arbejdsskadestyrelsens vurdering af erhvervsevnetabsprocenten:
arbejdsskadestyrelsen har den 7. juni 2011- fremlagt som sagens bilag 5 - vurderet, at sagsø-
gers erhvervsevne er nedsat med 75 %.
arbejdsskadestyrelsen har herved lagt vægt på, at sagsøger efter ulykken alene er i stand til at
udføre arbejde omkring 3 timer dagligt med lette arbejdsfunktioner og mulighed for pauser.
ved revurdering den 5. september 2011 – fremlagt som sagens bilag 8 – har arbejdsskadesty-
relsen yderligere oplyst, at man ved vurderingen har lagt vægt på, at arbejdsprøvning har vist,
at sagsøger kunne arbejde 15 timer om ugen med skånehensyn, hvilket ville sige, at den reelle
arbejdstid var lavere.
arbejdsskadestyrelsen oplyser samtidig, at vurderingen af erhvervsevnetabet ville have været
den samme, hvis sagsøger havde arbejdet 37 timer om ugen (før ulykken).
endelig oplyser arbejdsskadestyrelsen, at man finder det usikkert, hvorvidt sagsøger i et va-
rigt perspektiv ville være fortsat med 2 arbejdspladser og ugentlig arbejdstid på 60 timer.
arbejdsskadestyrelsen lægger således vægt på, at sagsøgers faktiske ugentlige arbejdstid på
15 timer ikke er udtryk for sagsøgers reelle restarbejdsevne. sagsøger har således ikke en ef-
fektivitet svarende til 15 ugentlige arbejdstimer, idet der i de 15 timer er skånebehov i form af
lette arbejdsfunktioner og flere pauser.
derfor er erhvervsevnen nedsat med 75 %, hvilket ifølge arbejdsskadestyrelsen også ville
have været tilfældet, selvom sagsøger havde arbejdet 37 timer om ugen før skaden.
det er derfor ukorrekt, når sagsøger antager, at arbejdsskadestyrelsens vurdering af erhvervs-
evnetabsprocenten på 75 afhænger af, at sagsøger havde en betydelig årsindkomst på skades-
tidspunktet.
                                               - 13 -
årslønsfastsættelsen:
årslønnen skal i henhold til eal § 7 være udtryk for værdien af skadelidtes arbejdsevne på
skadestidspunktet.
heri ligger, at årslønnen er udtryk for den årlige indtægt ved erhvervsarbejde, skadelidte i
hvert fald kunne have forventet i et varigt perspektiv, hvis skaden ikke var sket.
ifølge oplysningerne i sagen havde sagsøger på skadestidspunktet 2 jobs med en ugentlig ar-
bejdstid på ca. 60 timer.
det fremgår af sagens bilag 2 og 3, at sagsøger siden 25. juni 2005 havde arbejdet 24 timer i
weekender hos x a/s og siden 26. september 2005 havde arbejdet 37 timer om ugen hos y
a/s.
sagsøger havde i årene før skaden følgende indtægter:
2003:                        262.614 kr. (bilag 10)
2004:                        536.001 kr. (bilag 10)
2005:                        584.745 kr. (bilag 10)
                             641.541 kr. (bilag 4)
2006:                        694.167 kr. (bilag 4)
2007:                        820.655 kr. (bilag 4)
2008:                        724.573 kr. (bilag 4)
i tilknytning til ovennævnte oplysninger skal det bemærkes, at oplysningerne omkring ind-
komst i 2005 er modstridende mellem den i bilag 4 fremlagte r 75 og den i bilag 10 fremlagte
årsopgørelse. årslønnen for 2005 indeholder endvidere udbetalt feriegodtgørelse fra de an-
sættelser, som sagsøger fratrådte i løbet af 2005, hvorfor årsindkomsten er påvirket heraf.
derudover bemærkes, at sagsøger ifølge bilag 4 ud over ansættelse hos x og y i 2006 havde
ansættelse hos ... fra 21. marts 2006 til 10. juli 2006, hvor han oppebar en indtægt på 73.434
kr. og i 2007 havde ansættelse hos ... a/s fra 1. maj 2007 til 30. september 2007, hvor han
oppebar en indtægt på 85.645 kr.
samtidig bemærkes, at sagsøger ifølge sagens bilag 10 havde betydelig skattegæld i hvert fald
i såvel 2004 som 2005.
det kan på baggrund af de fremlagte oplysninger om sagsøgers indtægtsforhold konstateres,
at sagsøger i 2003 øjensynlig alene oppebar løn svarende til en normal arbejdstid på 37 timer
om ugen. i 2004 er sagsøger øjensynlig påbegyndt arbejde to steder, hvilket også var tilfældet
i de følgende år. herudover har sagsøger ud over de to jobs hos x og y haft et ekstra job af få
måneders varighed i såvel 2006 og 2007.
                                              - 14 -
sagsøger gør gældende, at sagsøger har haft dobbelt jobs siden 1989. dette kan dog ikke be-
kræftes af de fremlagte indtægtsoplysninger, og beror således alene på sagsøgers egne oplys-
ninger herom. sagsøgte har opfordret sagsøger til at fremlægge årsopgørelser fra skattevæse-
net fra 1995 med henblik på fremlæggelse af dokumentation for sagsøgers beskæftigelsesfre-
kvens og indtægtsniveau for en længerevarende periode forud for ulykken. dette har sagsøger
dog ikke ønsket at fremlægge, og der er derfor ikke grundlag for at lægge til grund, at sagsø-
gers dobbeltjobberi har varet længere end fra maksimalt 2004.
der er efter sagsøgte opfattelse tale om en usædvanlig beskæftigelsesfrekvens og et usædvan-
ligt lønniveau på skadestidspunktet. det bestrides ikke, at sagsøger på skadestidspunktet
havde en meget høj årsløn og at sagsøger på dette tidspunkt og de seneste år havde haft flere
jobs samtidig.
der må imidlertid lægges afgørende vægt på, at det er højst usædvanligt, at personer igennem
et helt arbejdsliv eller endog igennem flere år udfører ét normalt 37 timers arbejde, og herud-
over bijobbber 24 timer hver weekend. det forhold, at sagsøger derudover i såvel 2006 som
2007 igennem flere måneder har haft indtægt fra et tredje arbejde, understreger blot den
usædvanlige beskæftigelses- og indtægtssituation.
det fastholdes derfor, at der her er tale om så usædvanlige indtægtsforhold, at der skal ske en
tilpasning af årslønnen, jf. eal § 7, stk. 2, idet det må skønnes urealistisk, at sagsøger i et
varigt perspektiv ville have været i stand til at opretholde en årlig indtægt på 772.614 kr. som
af sagsøger påstået. en årsløn på 772.614 er derfor ikke et realistisk udtryk for værdien af
sagsøgers erhvervsevne på skadestidspunktet.
denne opfattelse støttes også af arbejdsskadestyrelsen, der finder det usikkert, om sagsøger i
et varigt perspektiv ville have været i stand til at opretholde to jobs og en ugentlig arbejdstid
på 60 timer.
det er derfor med rette, at sagsøgte ved skrivelse af 21. september 2011 - fremlagt som bilag
9 - skønsmæssigt har fastsat årslønnen til 476.445 kr., jf. eal § 7, stk. 2.
sagsøgtes erstatningsopgørelse af 1. februar 2011 (bilag 7)
sagsøgte fastholder, at der ikke ved opgørelsen den 1. februar 2011 – fremlagt som bilag 7 –
er indgået en for sagsøgte bindende aftale omkring størrelsen af årslønnen.
først og fremmest bemærkes, at sagsøger aldrig har accepteret den anvendte årsløn, jf. bl.a.
sagens bilag e og f.
dernæst bemærkes, at det for sagsøgers advokat har været klart kendeligt, at sagsøgtes an-
vendelse af en årsløn på 720.000 kr. var nært knyttet sammen med, at erhvervsevnetabspro-
centen ikke var højere end 50 %. der henvises til sagsøgtes redegørelse herom fremlagt som
bilag b, og sagsøgers bemærkninger hertil fremlagt som bilag e.
endelig er det vanskeligt at konstatere noget beskyttelseshensyn overfor sagsøger.
sagsøgte har derfor været og er fortsat berettiget til at ændre opfattelse omkring størrelsen af
sagsøgers årsløn, jf. sagens bilag 9.
                                               - 15 -
tabt arbejdsfortjeneste.
det følger af erstatningsansvarslovens § 2, stk. 1, 2. pkt., at retten til tabt arbejdsfortjeneste
ophører på det tidspunkt, hvor det er muligt midlertidigt eller endeligt at skønne over det
fremtidige erhvervsevnetab.
højesteret har ved dommen refereret i u.2008.1386 h slået fast, at retten til tabt arbejdsfor-
tjeneste senest ophører på tidspunktet for arbejdsskadestyrelsens udtalelse omkring erhvervs-
evnetabet med mindre skadevolder eller dennes forsikringsselskab forinden på et forsvarligt
grundlag har foretaget et rimeligt skøn over erhvervsevnetabet og har udbetalt erstatning for
tab af erhvervsevne i forhold hertil.
sagsøgte har den 1. februar 2011 skønnet over og foretaget udbetaling af erstatning for er-
hvervsevnetab, jf. sagens bilag 7.
på dette tidspunkt havde sagsøger gennemgået arbejdsprøvning, og var den 16. december
2010 bevilget fleksjob, jf. bilag a.
der har følgelig foreligget en sådan afklaring af den fremtidige erhvervsevne, at der har været
et forsvarligt grundlag for at skønne over erhvervsevnetabet.
samtidig har sagsøgte foretaget et skøn over erhvervsevnetabet svarende til 50 %, idet man
har været opmærksom på den på skadestidspunktet usædvanlige beskæftigelsessituation, hvil-
ket man har redegjort for overfor arbejdsskadestyrelsen ved skrivelse af 1. februar 2011, som
sagsøger samtidig modtog kopi af. der henvises til sagens bilag b.
samtidig udbetalte man - jf. sagens bilag 7 - godt 3.350.000 kr. i erstatning for tab af er-
hvervsevne.
det forhold, at arbejdsskadestyrelsen efterfølgende vurderede erhvervsevnetabet til 75 %
medfører ikke, at sagsøgtes skøn ikke har været rimeligt, når henses til den usikkerhed om,
hvilken betydning for henholdsvis procent og årsløn sagsøgers usædvanlige indtægtsforhold
skulle have.
der har således ikke fra sagsøgtes side været tale om et illoyalt skøn med henblik på at bringe
retten til erstatning for tabt arbejdsfortjeneste til ophør. det beskyttelseshensyn som de af
højesteret opstillede betingelser for at bringe retten til erstatning for tabt arbejdsfortjeneste til
ophør skal tilgodese, er således varetaget i nærværende sag.
det fastholdes derfor, at retten til erstatning for tabt arbejdsfortjeneste ophører på tidspunktet
for sagsøgtes skøn over og udbetaling af erstatning for tab af erhvervsevne den 1. juni 2011,
jf. eal § 2, stk. 1, 2. pkt.
..."
rettens begrundelse og afgørelse
det er ubestridt, at a siden efteråret 2005 og frem til ulykken de 19. oktober 2008 var fastan-
sat hos x a/s med en arbejdstid på 24 timer om ugen i weekenderne og hos y a/s med en
arbejdstid på 37 timer om ugen i hverdage. herudover havde a i 2006 arbejde hos ..., hvor
                                               - 16 -
han ifølge oplysninger i skattemappen havde en a-indkomst på 73.434 kr., og i 2007 hos ...
a/s, hvor han iføle oplysninger i skattemappen havde en a-indkomst på 85.645 kr.
i overensstemmelse med oplysningerne i skattemappen for 2005 lægger retten til grund, at a i
2005 var ansat i ... danmark a/s i perioden 1. januar til 16. november, hvor han havde en a-
indkomst på 299.861 kr., og i ... a/s i perioden 1. januar til 22. september, hvor han havde en
a-indkomst på 152.746 kr.
efter bevisførelsen, herunder as forklaring, lægger retten til grund, at a i 2004 arbejdede
hverdage fra 7-15 hos ... og fra 15-24 hos ..., og at a således også i 2004 bestred to fuldtids-
stillinger.
retten finder det på denne baggrund godtgjort, at a i i hvert fald fire år forud for ulykken ar-
bejdede svarende til to fultidsstillinger.
erstatning for erhvervsevnetab fastsættes efter erstatningsansvarslovens § 6 til et kapitalbeløb,
der udgør skadelidtes årsløn ganget med erhvervsevnetabsprocenten og herefter ganget med
10.
i overensstemmelse med arbejdsskadestyrelsens vurdering af 7. juni 2011 og som fastholdt af
styrelsen den 5. september 2011 lægger retten til grund, at as erhvervsevnetab er fastsat til 75
procent.
henset til det ovenfor anførte om, at det findes godtgjort, at a i i hvert fald fire år forud for
ulykken arbejdede svarende til to fultidsstillinger, sammenholdt med oplysningerne om as
indkomstforhold i årene 2004-2008, finder retten, at as årsløn skal fastsættes i overensstem-
melse med udgangspunktet efter erstatningsansvarslovens § 7, stk. 1, idet retten ikke finder, at
sådanne særlige indtægts- eller ansættelsesforhold eller andre særlige forhold har gjort sig
gældende, at årslønnen skal fastsættes efter et skøn efter § 7, stk. 2.
efter oplysningerne i as skattemappe for 2008 udgjorde hans lønindkomst 724.573 kr., mens
"arbejdsgiverordninger samt supplerende engangsydelser" udgjorde 100.330 kr., i alt 824.903
kr.
retten finder det således godtgjort, at as samlede erhvervs-indtægt i det år, der gik forud for
skadens indtræden den 19. oktober 2008, oversteg de 772.614 kr., som a ubestridt har an-
vendt ved opgørelsen af tab for erhvervsevne.
herefter, og da det af alm. brand i øvrigt anførte ikke kan føre til et andet resultat, tages as
påstand 1 til følge.
det følger af højesterets dom af 11. marts 2008 (gengivet i ufr 2008.1386), at forpligtelsen
til at udbetale erstatning for tabt arbejdsfortjeneste vedvarer, indtil arbejdsskadestyrelsens
udtalelse foreligger, medmindre skadevolder eller forsikringsselskabet forinden på forsvarligt
grundlag har foretaget et rimeligt skøn over erhvervsevnetabet og udbetalt erstatning for er-
hvervsevnetabet i forhold hertil.
a har under hele sagens forløb gjort gældende, at erhvervsevnetabet skulle fastsættes til 75
procent.
                                             - 17 -
alm. brand fastsatte den 1. februar 2011 as erhvervsevnetab til 50 procent.
retten finder under disse omstændigheder, at alm. brands forpligtelse til at betale erstatning
for tabt arbejdsfortjeneste ikke ophørte den 1. februar 2011, men først da arbejdsskadestyrel-
sen afgav sin udtalelse den 7. juni 2011.
herefter, og da det af alm. brand i øvrigt anførte ikke kan føre til et andet resultat, tages as
påstand 2 til følge.
efter sagens karakter, forløb og udfald skal alm. brand i sagsomkostninger til a betale
200.000 kr., hvoraf 49.340 kr. er til dækning af retsafgiften.
thi kendes for ret:
sagsøgte, alm. brand forsikring a/s, skal til sagsøger, a, betale 2.043.314,47 kr. med pro-
cesrente fra den 1. februar 2011.
alm. brand forsikring a/s skal anerkende, at a er berettiget til fortsat beregning af tabt ar-
bejdsfortjeneste indtil den 7. juni 2011.
alm. brand forsikring a/s skal i sagsomkostninger til a betale 200.000 kr.
de idømte beløb skal betales inden 14 dage efter denne doms afsigelse, og sagsomkostnings-
beløbet forrentes efter rentelovens § 8 a.

source: retspraksis

LICENSE:
Creative Commons Legal Code

CC0 1.0 Universal

type: caselaw

jurisdiction: Denkmark


text:
                                               dom
afsagt den 16. september 2015 af østre landsrets 14. afdeling
(landsdommerne b. tegldal, peter mørk thomsen og jes kjølbo brems (kst.) med doms-
mænd).
14. afd. nr. s-1388-15:
anklagemyndigheden
mod
t
…
(advokat christian emmeluth, besk.)
hillerød rets dom af 4. maj 2015 (8-55/2015) er anket af t med påstand om frifindelse, sub-
sidiært formildelse.
anklagemyndigheden har påstået skærpelse, herunder blandt andet således, at der i forhold 3
citeres og anvendes tillige straffelovens § 247, stk. 1.
forklaringer
der er i landsretten afgivet supplerende forklaring af tiltalte og vidnerne a, b og c samt vid-
neforklaring af m.
tiltalte har til forhold 1 forklaret blandt andet, at han var klar over, at a var lærer på … . da
tiltalte kom ind i klassen, var de vist nok i gang med undervisning, og han afbrød a, der sagde
noget forkert. de kom op at skændtes, fordi a blev sur over, at han blandede sig i undervis-
ningen. han har ikke sagt noget om, at de skulle gå om bag hækken. der er kyllinger bag
hækken, så det ville ikke give mening. han har ikke sagt noget, der minder om det, der er an-
ført i tiltalen. han har ikke omtalt as familie. han husker ikke, hvad han sagde under skænde-
riet, men han truede ikke a og dennes familie. han ved ikke, om han virkede truende. fore-
                                                 - 2 -
holdt afhøringsrapport af 8. december 2014 forklarede tiltalte, at han ikke husker at have for-
klaret, at han svinede a til og truede ham lidt under skænderiet.
tiltalte har til forhold 2 forklaret blandt andet, at der var 8-9 pædagoger til stede den pågæl-
dende dag. han vidste ikke, at b havde ondt i ryggen. han gik hen imod hende for at få hende
til at falde til ro. han fik hende til at trække sig tilbage, så hun kom til at stå i et hjørne. her-
efter kom der en masse pædagoger til stede. hans forhold til b er lidt anderledes. derfor rørte
han hende på ryggen. han har ikke sagt til hende, at han ville trykke hendes ansigt, eller at
han ville smadre hende. han har kaldt hende grimme ting, men ikke truet hende.
vedrørende forhold 3 har tiltalte forklaret blandt andet, at han alene prøvede at skubbe c væk,
således at han kunne komme forbi ham. tiltalte måtte ikke komme på den pågældende afde-
ling. han følte sig snydt over dette. j er ikke hans kæreste, men en god veninde. han fik ikke
at vide, hvorfor han ikke måtte besøge hende. han har ikke slået ud efter c. hvis han har slået
ud efter ham, er det sket i selvforsvar. han husker ikke, om c var truende over for ham. h var
til stede under hele episoden.
vidnet a har forklaret blandt andet, at der var to elever i klassen, som han underviste, da til-
talte kom ind. tiltalte måtte ikke komme på skolen, men han satte sig ned uden at forstyrre,
hvorfor vidnet i første omgang ikke bad ham gå. det er ikke hans opfattelse, at tiltalte kom for
at få hjælp med lektier. tiltalte begyndte efter et par minutter at forstyrre undervisningen, og
han bad ham derfor om at gå. tiltalte ville ikke selv gå, så vidnet tilkaldte kollegaen d. til-
talte sagde noget i retning af, at han ville opsøge vidnets familie og ordne dem. det blev ikke
sagt i sjov. navnlig det med tiltaltes familie var ubehageligt, og vidnet tog efterfølgende for-
holdsregler for det tilfælde, at der skulle ske noget. tiltalte var under episoden helt oppe i
hovedet på vidnet, men han rørte ikke vidnet. episoden sluttede, da kollegaer fik tiltalte væk
fra vidnet.
vidnet b har forklaret blandt andet, at hun kendte tiltalte i forvejen, men hun havde ikke væ-
ret psykolog for ham. hun har igennem tiden haft flere konflikter med tiltalte, hvilket ikke er
unormalt på stedet. det var mindre konflikter, som var løst på tidspunktet for episoden. til-
talte var vred, da han udtalte truslerne. tiltalte gik helt tæt hen til hende, så de stod næse mod
næse.
                                                 - 3 -
hun ved ikke, om tiltalte taler arabisk. hun har muligvis hørt ham sige enkelte arabiske ord.
vidnet m har forklaret blandt andet, at hun er advokat og værge for tiltalte. hun blev beskik-
ket som forældremyndighedsindehaver for tiltalte i vist nok 2012, da tiltalte var forældreløs.
hans mor og søster var udrejst til irak, og hans fars opholdssted var ikke kendt. faren ophol-
der sig i dag i sverige. tiltaltes situation i 2012 var temmelig desperat. han boede hos en
slags tante og onkel. onklen betjente sig af tiltaltes tyverimæssige ydelser. hun har oplevet, at
onklen overfaldt tiltalte verbalt på en sådan måde, at det var nødvendigt at fjerne onklen. til-
talte kom herefter til et bosted og efterfølgende til … . efter at tiltalte er fyldt 18 år, er vidnet
blevet beskikket som hans værge, idet han ikke er i stand til at varetage sine økonomiske og
personlige forhold. han er inde i en god udvikling. han har påbegyndt et skoleforløb, som
han passer, og som han giver udtryk for, at han er glad for. tiltalte har, siden han påbegyndte
sit skoleforløb, ikke haft problemer af nogen art. vidnet ved ikke, om han taler arabisk. hun
har aldrig modtaget henvendelser fra tiltaltes familie. kommunen ved ikke, hvor moren og
søsteren er i dag. tiltalte har fortalt hende, at han ikke har nogen kontakt til sin familie i irak.
tiltalte har haft misbrugsproblemer, men han er kommet godt ud af det. tiltalte har venner i
danmark.
vidnet c har forklaret blandt andet, at han var ansat som vikar på … på tidspunktet for episo-
den i december 2014. han havde tidligere set tiltalte. de havde muligvis haft mindre konflik-
ter, men ikke noget der lignede episoden den 25. december 2014. episoden opstod, da han
sagde til tiltalte, at han ikke måtte komme ind på afdelingen. tiltalte fulgte ikke hans anvis-
ninger og gik i stedet op ad trappen. vidnet fulgte efter og blev skubbet af tiltalte. det var et
hårdt skub, som fik ham til at falde tilbage og ind i dørkarmen. hans håndled ramte dørkar-
men og fik et slag. hånden var efterfølgende øm i et par dage. han skubbede tiltalte, der var
uregerlig og aggressiv, for at få ham væk. det var et hårdt skub. tiltalte slog herefter ud efter
ham med knyttet hånd, men slaget ramte ikke. han ved ikke, om tiltalte taler arabisk.
de i byretten af vidnerne d, e, g, f og h afgivne forklaringer er dokumenteret i medfør af
retsplejelovens § 923.
personlige oplysninger
                                                - 4 -
det fremgår af statsforvaltningens brev af 27. maj 2015, at en anden mand har anerkendt fa-
derskabet til det barn, som tiltalte i byretten oplyste at være far til. tiltalte har for landsretten
oplyst, at han ikke længere mener, at han er far til det pågældende barn.
mentor … har i statusskrivelse af 28. august 2015 fremkommet med sit positive indtryk af
tiltalte og hans nuværende situation.
tiltalte har om sine personlige forhold supplerende forklaret, at han bor alene i en lejlighed på
amager, som han har fået gennem kommunen. han husker ikke, hvornår han sidst havde
kontakt til sin mor og søster i irak. han mistede moderens nummer, da han mistede sin tele-
fon. han har selv fået nyt telefonnummer. efter at have afsluttet grundforløbet til
…uddannelsen ønsker han nu at tage 10. klasse. han skal begynde i januar 2016. han ved
ikke, hvorvidt han efter 10. klasse vil fortsætte uddannelsen til … .han har set sin far i forbin-
delse med sin fætters bryllup i sverige, men ellers ikke. faderen tager aldrig kontakt til ham.
hans forældre og søster taler dansk, ligesom hans fætter i sverige taler dansk. han forstår
arabiske bandeord, men ikke andet. da de kom til danmark, og indtil han blev 12 år, talte han
arabisk med sin familie. han har en gang været tilbage i irak for at besøge sine forældre. han
husker ikke, hvornår det var, men det er længe siden. han husker heller ikke, hvor længe han
var der. han boede på hotel. han har fætre og kusiner i irak, men han har mistet deres kon-
taktoplysninger. han ved ikke, om han har bedsteforældre i irak. han har sin onkels familie i
sverige. han har ikke anden familie i europa. han har ingen onkel og tante i danmark. de
personer, der tog sig af ham efter forældrenes udrejse, har han ikke kontakt til længere. han er
ikke gift i danmark og har ingen kæreste eller børn. han har venner i danmark. han vil gerne
begynde at gå til mma i danmark. mma er en kampsport. han er født i bagdad i irak og har
ikke kurdisk baggrund.
landsrettens begrundelse og resultat
også efter bevisførelsen for landsretten og af de grunde, der er anført af byretten, tiltræder
landsretten, at tiltalte er fundet skyldig i overensstemmelse med anklageskriftet.
anklagemyndigheden har i en rettidig ankemeddelelse påstået forhold 3 henført tillige under
straffelovens § 247, stk. 1. henset hertil, og da tiltalte tidligere er dømt for forsætligt legems-
angreb, fastsættes straffen i forhold 3 tillige under henvisning til denne bestemmelse.
                                                 - 5 -
da forholdene er begået forud for retten på frederiksbergs betingede dom af 5. februar 2015,
der fastsatte en fællesstraf indeholdende to tidligere betingede domme, fastsættes straffen som
en fællesstraf efter straffelovens § 61, stk. 1. citeringen af straffelovens § 89 udgår.
landsretten tiltræder af de grunde, der er anført af byretten, at fællesstraffen er fastsat til
fængsel i 1 år.
tiltalte har haft lovligt ophold i danmark i ca. 11 år, og spørgsmålet om udvisning skal derfor
afgøres efter udlændingelovens § 22. efter karakteren af de pådømte forhold tiltræder lands-
retten, at betingelserne for udvisning af tiltalte i medfør af udlændingelovens § 22, stk. 1, nr.
6, er opfyldt.
det følger af udlændingelovens § 26, stk. 2, at en udlænding skal udvises efter blandt andet §
22, medmindre dette vil være i strid med danmarks internationale forpligtelser, herunder arti-
kel 8 i den europæiske menneskerettighedskonvention.
tiltalte, der nu er fyldt 19 år, er irakisk statsborger. han indrejste til danmark som 7-årig i
december 2003. en udvisning af tiltalte vil derfor indebære et indgreb i hans privatliv, jf. den
europæiske menneskerettighedskonventions artikel 8, stk. 1, og et sådant indgreb er alene
berettiget, hvis betingelserne i artikel 8, stk. 2, er opfyldt.
om udvisning skal ske, beror herefter på en proportionalitetsvurdering af, om det må anses
for nødvendigt i et demokratisk samfund at udvise af hensyn til at forebygge forbrydelse og
sikre den offentlige orden. i denne vurdering indgår med betydelig vægt det samfundsmæs-
sige behov for udvisning under hensyn til en samlet bedømmelse af karakteren og alvoren af
den tidligere og nu begåede kriminalitet. i bedømmelsen indgår endvidere, hvor længe den
pågældende har opholdt sig her i landet samt styrken af de familiemæssige, sociale og kultu-
relle bånd til opholdslandet og statsborgerskabslandet.
tiltalte er flere gange tidligere dømt for blandt andet personfarlig kriminalitet, herunder i no-
vember 2013 for vold efter straffelovens § 244, i januar 2014 for blandt andet røveri efter
straffelovens § 288, stk. 1, nr. 1, i maj 2014 for trusler og vold efter straffelovens § 119, stk.
1, i oktober 2014 for ulovlig tvang efter straffelovens § 260, stk. 1, nr. 1, og senest i februar
2015 for trusler og vold efter straffelovens § 119, stk. 1. hovedparten af forholdene er begået
                                                  - 6 -
forud for, at tiltalte fyldte 18 år, men tiltalte er fortsat med at begå kriminalitet efter det fyldte
18. år, ligesom han er fortsat med at begå kriminalitet i prøvetiden for flere betingede domme.
landsretten finder, at der på baggrund heraf er grund til at formode, at han også fremover vil
begå kriminalitet i danmark, hvis han ikke udvises.
som anført er tiltalte kommet til danmark i 2003 som 7-årig. han er ugift og har ingen børn.
han tilbragte sine første 7 leveår i irak, men har haft stort set hele sin skolegang her i landet.
efter tiltaltes egne oplysninger taler han ikke arabisk. det må imidlertid lægges til grund, at
tiltalte har talt arabisk i sine første 7 leveår, herunder i forbindelse med 1 års skolegang i irak,
ligesom han i nogle år efter flytningen til danmark fortsatte med at tale arabisk med sin da
herboende familie. han har efter sine egne oplysninger besøgt irak en gang i forbindelse med
et familiebesøg. tiltaltes far bor i sverige, mens hans mor, søster og anden familie bor i irak.
tiltalte har efter det oplyste ingen kontakt til nogen af disse, ligesom han ikke har familie i
danmark. han har ingen tilknytning til arbejdsmarkedet og er ikke for tiden i gang med en
uddannelse. selv om han i kraft af sin opvækst i danmark har en sådan tilknytning hertil, at
en udvisning af ham med indrejseforbud i 6 år vil indebære en væsentlig belastning for ham,
finder landsretten efter en samlet helhedsvurdering, at udvisning af tiltalte må anses for en
proportional foranstaltning med henblik på at forebygge kriminalitet og sikre den offentlige
orden. landsretten har herved tillige lagt vægt på, at tiltalte i kraft af sine familierelationer i
irak og det kendskab til sproget, som tiltalte må besidde, har en ikke ubetydelig social, kultu-
rel og familiemæssig tilknytning til irak.
henset hertil og i øvrigt af de grunde, der er anført af byretten, tiltræder landsretten, at be-
tingelserne for udvisning er opfyldt.
med disse bemærkninger stadfæstes byrettens dom.
                                      thi kendes for ret:
byrettens dom i sagen mod t stadfæstes.
tiltalte skal betale sagens omkostninger for landsretten.