text:
                             højesterets dom
                           afsagt mandag den 22. maj 2017
sag 27/2017
(1. afdeling)
anklagemyndigheden
mod
t
(advokat henrik høpner, beskikket)
i tidligere instanser er afsagt dom af retten i nykøbing falster den 11. marts 2016 og af østre
landsrets 19. afdeling den 10. oktober 2016.
i pådømmelsen har deltaget fem dommere: thomas rørdam, poul søgaard, marianne
højgaard pedersen, jens peter christensen og anne louise bormann.
påstande
dommen er anket af t med påstand om frifindelse, subsidiært formildelse.
anklagemyndigheden har påstået stadfæstelse.
supplerende sagsfremstilling
arbejdstilsynets anvisning om skorstensfejerarbejde af 1. marts 1984 (meddelelse nr. 4.04.2)
indeholdt nogle retningslinjer for, hvordan de arbejdsmiljøregler, som var gældende for skor-
stensfejerarbejde, kunne opfyldes. af meddelelsen fremgik bl.a.:
       ”2. almene bestemmelser
       2.1. foranstaltninger mod faldulykker.
       2.1.1. indvendige adgangsveje til skorstenstop skal benyttes i det omfang, det er muligt.
       de skal være ryddet for generende genstande, og der skal være en af hensyn til ulykkes-
       faren passende belysning.
                                                - 2 -
       2.1.2. rensning af skorstene skal så vidt muligt foretages fra renselem.
       2.1.3. i det omfang adgangen til skorstenstop kun kan foregå over tag, skal der så vidt
       muligt anvendes en adgangsvej, som kan sikre imod nedskridning eller gennemtræd-
       ning, fx en transportabel tagstige med tagrygningsbøjle.”
i 2005 varslede arbejdstilsynet over for skorstensfejerlauget, at meddelelse nr. 4.04.2 ville
blive ophævet, og at skorstensfejerarbejdet derefter skulle følge samme bestemmelser som
andre fag, herunder også bestemmelserne om arbejde på tage. i tilknytning hertil var der en
dialog mellem arbejdstilsynet og branchearbejdsmiljørådet for service- og tjenesteydelser,
blik- og rørarbejderforbundet og skorstensfejerlauget om bl.a. udarbejdelse af en ny bran-
chevejledning for skorstensfejerarbejde. arbejdstilsynet fik i den forbindelse sendt flere ud-
kast til vejledningen og kom med bemærkninger hertil.
ved mail af 8. april 2008 sendte arbejdsmiljøkonsulent kaare sørensen fra arbejdsgiverfor-
eningen handel, transport og service den endelige udgave af branchevejledningen for skor-
stensfejerarbejde til arbejdstilsynet med henblik på tilsynets bemærkninger til de fotografier,
der var indsat i vejledningen. ved mail af 8. april 2008 fremkom arbejdstilsynet ved civilin-
geniør ulla andersen med følgende bemærkninger til fotografierne:
       ”på side 3, 9 og 10 står skorstensfejeren helt oppe på ryggen af taget – uden nogen form
       for sikring!!
       …
       vejledningen har været ventet længe, men så skulle den også gerne vise gode arbejds-
       forhold, og ikke give anledning til, at allerede forsiden får bemærkninger fra de tilsyns-
       førende.
       forhåbentlig kan i skaffe bedre billeder – eller i mangel af tid udelade nogle.”
kåre sørensen besvarede ulla andersens mail samme dag. af mailen fremgår bl.a.:
       ”med hensyn til den manglende faldsikring prøver jeg at finde nogle andre billeder.”
de pågældende fotografier blev ikke fjernet fra branchevejledningen og fremgik således af
vejledningen, da arbejdstilsynet nedlagde de to forbud, som den foreliggende sag drejer sig
om.
                                                 - 3 -
ved brev af 7. november 2014 til branchearbejdsmiljørådet for service- og tjenesteydelser
gjorde arbejdstilsynet indsigelser mod de pågældende fotografier med henblik på at imødegå
de misforståelser, som fotografierne måtte give anledning til, og som efter tilsynets opfattelse
ikke stemte med lovgivningen eller med branchevejledningens tekst om brug af faldsikring.
de omhandlede tre fotografier er ikke medtaget i den reviderede udgave af branchevejlednin-
gen for skorstensfejerarbejde fra 2016. i 2016-vejledningen s. 4 er under afsnittet om op- og
nedstigning på tage indsat følgende tekst:
       ”under skorstensfejning på tage med hældning – eller på flade tage, hvor afstanden til
       tagkant er under 2 meter – skal der benyttes faldhindrende udstyr. faldhindrende udstyr
       kan eksempelvis fastgøres i fastgjorte tagtrin, øjebolte eller velegnede skorstenspiber.
       sikring vil altid skulle udføres efter en konkret vurdering af fastgørelsespunktet. stål-
       skorstene vil normalt ikke være velegnede til fastgørelse af faldsikring.”
forstraf
tiltalte er ved retten i nykøbing falsters dom af 10. december 2015 idømt en bøde på 2.000
kr. for overtrædelse af § 13, stk. 1, jf. § 3, stk. 1, i lov nr. 959 af 24. september 2012 om god-
kendelse og syn af køretøj.
anbringender
t har anført navnlig, at der på gerningstidspunkterne forelå en branchevejledning for skor-
stensfejerarbejde udarbejdet i 2008, hvori der intet var anført om brug af faldsikring ved ar-
bejde udført som beskrevet i anklageskriftet. branchevejledningen havde i en periode på ca. 4
år været til gennemsyn og bemærkninger hos arbejdstilsynet flere gange, og han og landets
øvrige skorstensfejere har i god tro arbejdet i henhold til vejledningen. der er således hverken
tale om en forsætlig eller uagtsom undladelse, og han skal derfor frifindes.
dertil kommer, at anvendelse af lift, stillads eller lignende ville stride mod arbejdstilsynets
at-vejledning 2.4.2 om fald fra højden ved arbejde på tage, idet det i denne vejledning er an-
ført, at sikkerhedsforanstaltningerne skal vælges, så fare ved at etablere og fjerne dem er min-
dre end den fare, de skal afværge.
det bør endvidere føre til frifindelse, at skorstensfejerarbejde i det væsentlige har været udført
på samme måde i flere hundrede år, og anklagemyndigheden har ikke påvist skader i forbin-
                                                - 4 -
delse med udførelse af skorstensfejerarbejde, hvor skorstensfejning er foregået stående på
tagryg. det fremgår af den seneste branchevejledning og af skorstensfejerlaugets skadestati-
stik, at en stor del af skaderne er sket ved overgangen mellem stige og tag.
han har ved udlevering af branchevejledningen til og instruktion af sine ansatte overholdt de
forpligtelser, der påhviler ham som arbejdsgiver. han er derfor straffri efter arbejdsmiljølo-
vens § 83, stk. 3.
der skal ved en eventuel strafudmåling tages hensyn til, at han på baggrund af ordlyden af og
fotografierne i branchevejledningen fra 2008 havde grund til at tro, at der ikke var krav om
faldsikring eller anden sikring, jf. straffelovens § 82, nr. 4.
der skal endvidere ved en eventuel strafudmåling tages hensyn til, at sagsbehandlingstiden
ved byretten har oversteget 1½ år, og at landsretten behandlede sagen mere end to år efter, at
det seneste forhold var begået, jf. straffelovens § 82, nr. 13 og 14.
endelig skal der ved en eventuel strafudmåling tages hensyn til, at straffesagen har bevirket,
at der i dag foreligger en ny og opdateret branchevejledning, der i et vist omfang har fjernet
den tvivl, som branchevejledningen fra 2008 efter arbejdstilsynets opfattelse kunne medføre.
anklagemyndigheden har anført navnlig, at t som arbejdsgiver er ansvarlig for sin virksom-
heds arbejdsmiljø, jf. arbejdsmiljølovens kapitel 4.
det kan efter byrettens og landsrettens bevisresultat lægges til grund, at der ved de to episo-
der, som tiltalen angår, ikke var truffet effektive foranstaltninger mod nedstyrtningsfare. det
kan endvidere lægges til grund, at det i begge tilfælde var muligt at udføre arbejdet ved hjælp
af den lift, som t havde til rådighed.
der kan ikke støttes ret på branchevejledningen for skorstensfejerarbejde fra 2008. at ar-
bejdstilsynet har haft vejledningen til gennemsyn, kan ikke føre til et andet resultat. ved den
endelige udarbejdelse af vejledningen tog branchearbejdsmiljørådet for service- og tjeneste-
ydelser ikke arbejdstilsynets indsigelse mod de fotografier, som t har påberåbt sig, til efter-
retning. hertil kommer, at der ikke er sikkerhed for, at ændringer i arbejdsmiljølovgivningen
                                                - 5 -
løbende bliver indarbejdet i vejledningen. det er endvidere flere gange fastslået i retspraksis,
at en branchevejledning ikke har forrang for lovgivningen.
under alle omstændigheder kan det ikke på baggrund af branchevejledningen fra 2008, her-
under vejledningens fotografier, udledes, at der ikke kræves sikring mod nedstyrtning i for-
bindelse med fejning af skorsten fra hus med hældende tag. desuden er de pågældende foto-
grafier nu fjernet fra vejledningen.
t har ikke tilrettelagt arbejdet, således at det kunne udføres lovligt og sikkerhedsmæssigt fuldt
forsvarligt, og han har heller ikke givet de ansatte den fornødne instruktion. han skal derfor
ikke fritages for bødeansvar i medfør af arbejdsmiljølovens § 83, stk. 3.
bøden – der skal fastsættes som en tillægsstraf i medfør af straffelovens § 89 – er efter forar-
bejderne til arbejdsmiljøloven og højesterets domme af 3. november 1999 (ufr 2000.293/3
og ufr 2000.295) med rette fastsat til 50.000 kr.
der er ikke grundlag for at nedsætte bøden efter straffelovens § 82, nr. 4, idet branchevejled-
ningen fra 2008 ikke kan have bragt t i en undskyldelig misforståelse af retsreglerne. under
alle omstændigheder kan t ikke have været i undskyldelig misforståelse af retsreglerne under
arbejdstilsynets andet kontrolbesøg den 6. oktober 2014, idet han på dette tidspunkt var be-
kendt med tilsynets opfattelse i forbindelse med det første kontrolbesøg den 13. august 2014.
der er heller ikke grundlag for at nedsætte bøden i medfør af straffelovens § 82, nr. 13. en
sagsbehandlingstid på ca. to år fra sigtelse til prøvelse i 3. instans kan efter sagens karakter
ikke anses for langvarig, og der har ikke været døde perioder i sagens behandling.
der er endelig ikke grundlag for at nedsætte bøden i medfør af straffelovens § 82, nr. 14, idet
der ikke er gået så lang tid siden den strafbare handling, at anvendelse af den sædvanlige straf
er unødvendig.
højesterets begrundelse og resultat
sagen angår, om to skorstensfejeres rensning af skorstene i ca. 6 og ca. 7,8 meters højde stå-
ende på rygningen af et tag med en hældning på ca. 40 grader, uden at der var truffet foran-
                                                 - 6 -
staltninger mod fald fra taget, udgør en overtrædelse af arbejdsmiljølovens § 38, stk. 1, og §
13, nr. 1, i bekendtgørelse nr. 559 af 17. juni 2004 om arbejdets udførelse. der skal i bekræf-
tende fald tages stilling til, om der er grundlag for at fritage de to skorstensfejeres arbejdsgi-
ver, t, for bødeansvar efter arbejdsmiljølovens § 83, stk. 3, og om der er grundlag for straf-
nedsættelse eller strafbortfald som følge af undskyldelig misforståelse af retsreglerne eller
som følge af lang sagsbehandlingstid og den tid, der er gået, siden de pågældende handlinger
blev foretaget, jf. straffelovens § 82, nr. 4, 13 og 14.
er arbejdsmiljølovgivningen overtrådt?
det er ved byrettens bevisbedømmelse, som stadfæstet af landsretten, lagt til grund, at ts an-
satte i de to forhold rensede skorstene, mens de stod på rygningen af et tag med en hældning
på ca. 40 grader i en højde på henholdsvis ca. 6 og ca. 7,8 meter, uden at der var truffet foran-
staltninger for at hindre nedstyrtning.
arbejdstilsynets medarbejdere på de to arbejdssteder har vurderet, at arbejdet herved ikke
blev udført sikkerhedsmæssigt fuldt forsvarligt. arbejdstilsynets påbud om at standse arbejdet
med rensning af skorstenen stående på tagrygningen uden sikring mod nedstyrtning blev stad-
fæstet af arbejdsmiljøklagenævnet, som lagde vægt på, at der ved arbejdet på taget var over-
hængende, betydelig fare for nedstyrtning. højesteret finder ikke grundlag for at tilsidesætte
denne vurdering.
t har anført, at han og hans ansatte har fulgt branchevejledningen for skorstensfejerarbejde.
en branchevejledning kan imidlertid ikke fritage en arbejdsgiver for at overholde arbejdsmil-
jølovgivningen, men kan efter omstændighederne indgå ved vurderingen af, om en arbejds-
metode er sikkerhedsmæssigt fuldt forsvarlig.
højesteret finder, at branchevejledningen ikke kan føre til en anden vurdering end arbejdstil-
synets af, hvad der var sikkerhedsmæssigt fuldt forsvarligt med hensyn til de arbejdsforhold,
der er omfattet af denne sag.
t har endvidere anført, at anvendelse af lift, stillads eller lignende i sagens to forhold ville
stride mod arbejdstilsynets at-vejledning 2.4.2 om fald fra højden ved arbejde på tage, idet
det fremgår af denne vejledning, at sikkerhedsforanstaltningerne skal vælges, så fare ved at
                                                - 7 -
etablere og fjerne dem er mindre end den fare, de skal afværge. højesteret finder ikke grund-
lag for at antage, at det ville være i strid med at-vejledning 2.4.2 at anvende sikkerhedsforan-
staltninger. dette understøttes af, at det nu fremgår af den branchevejledning for skorstensfe-
jerarbejde, der blev udarbejdet i 2016, at der under skorstensfejning på tage med hældning
skal anvendes faldhindrende udstyr.
højesteret tiltræder på den anførte baggrund, at de to forhold, som t er fundet skyldig i, ud-
gjorde overtrædelser af arbejdsmiljølovens § 38, stk. 1, og § 13, nr. 1, i bekendtgørelse nr.
559 af 17. juni 2004 om arbejdets udførelse.
arbejdsmiljølovens § 83, stk. 3
efter arbejdsmiljølovens § 83, stk. 3, kan en arbejdsgiver, der har opfyldt sine pligter efter
lovens kapitel 4, ikke pålægges bødeansvar, hvis ansatte overtræder lovgivningens krav om
bl.a. anvendelse af forsvarlige arbejdsmetoder. efter arbejdsmiljølovens kapitel 4 skal ar-
bejdsgiveren bl.a. føre det fornødne tilsyn med, at arbejdet udføres sikkerheds- og sundheds-
mæssigt forsvarligt, og sørge for, at de ansatte får den nødvendige oplæring og instruktion i at
udføre arbejdet på farefri måde.
ved byrettens bevisresultat, som er stadfæstet af landsretten, er det lagt til grund, at t ikke har
givet de ansatte den fornødne instruktion. efter sin egen forklaring har han ikke foretaget sig
noget for at undgå at komme i en situation som ved påbuddene.
højesteret tiltræder derfor, at t ikke har opfyldt sine pligter efter kapitel 4, og at han derfor
ikke er fritaget for bødeansvar efter § 83, stk. 3.
udgangspunktet for udmåling af bødestraffen
ts virksomhed beskæftiger mindre end 10 ansatte. der skal derfor i overensstemmelse med
den ændring af arbejdsmiljøloven, som blev gennemført ved lov nr. 597 af 14. juni 2011, ta-
ges udgangspunkt i en bøde på 20.000 kr. for hvert forhold. højesteret tiltræder, at der fore-
ligger skærpende omstændigheder, idet der i begge forhold har været fare for liv eller helbred,
jf. § 82, stk. 4, nr. 1. bøden skal derfor i hvert forhold som udgangspunkt forhøjes med 5.000
kr., således at den samlede bøde som udgangspunkt udgør 50.000 kr.
                                                - 8 -
straffelovens § 82, nr. 4
højesteret lægger til grund, at der har været en langvarig tradition for, at rensning af skorstene
er blevet udført uden at følge de sikkerhedsforskrifter, som gjaldt for andre branchers arbejde
på tage. i 2006 blev arbejdstilsynets anvisning om skorstensfejerarbejde af 1. marts 1984
(meddelelse nr. 4.04.2) ophævet, således at skorstensfejere herefter skulle følge samme regler
som andre.
arbejdstilsynet har i sit påbud vedrørende sagens første forhold i august 2014 i rubrikken
”vejledning” henvist til branchevejledningen om skorstensfejerarbejde fra 2008. branchevej-
ledningen indeholder fotografier, der viser skorstensfejere, der står på tagryggen tilsyneladen-
de uden nogen sikring mod nedstyrtning. højesteret finder, at dette har været egnet til at give
det indtryk, at denne arbejdsmetode fortsat kunne anvendes.
på denne baggrund finder højesteret, at t i sagens første forhold fra august 2014 (forhold a)
har handlet i undskyldelig misforståelse af arbejdsmiljølovgivningen. højesteret finder derfor,
at bøden i dette forhold skal bortfalde, jf. straffelovens § 82, nr. 4, jf. § 83, 2. pkt.
da sagens andet forhold (forhold b) blev begået i oktober 2014, var t af arbejdstilsynet ble-
vet gjort bekendt med, at det var i strid med arbejdsmiljølovgivningen at udføre arbejde stå-
ende på tagryggen på et tag som det pågældende. højesteret finder derfor ikke grundlag for
strafnedsættelse efter § 82, nr. 4, i dette forhold.
straffelovens § 82, nr. 13 og 14
højesteret finder, at sagsbehandlingstiden samlet set ikke har været langvarig, ligesom der
ikke har været døde perioder. højesteret finder derfor ikke grundlag for at nedsætte bøden
efter straffelovens § 82, nr. 13 eller 14.
konklusion
højesteret stadfæster landsrettens dom med den ændring, at bøden nedsættes til 25.000 kr.
bødestraffen fastsættes som en tillægsstraf, jf. straffelovens § 89, til retten i nykøbing fal-
sters dom af 10. december 2015.
                                       thi kendes for ret:
                                            - 9 -
landsrettens dom stadfæstes med de ændringer, at bøden nedsættes til 25.000 kr., og at sa-
gens omkostninger for landsretten skal betales af statskassen.
statskassen skal betale sagens omkostninger for højesteret.