text:
dom
afsagt den 14. maj 2013 i sag nr. bs 5-699/2012:
a
mod
patientskadeankenævnet
finsensvej 15
2000 frederiksberg
sagens problemstilling
denne sag handler om, hvorvidt en person i forbindelse med en anerkendte patientskade er
berettiget til erstatning for erhvervsevnetab.
parternes påstande
a har i første række nedlagt påstand om, at patientskadeankenævnet skal anerkende, at han
har lidt et erhvervsevnetab. i anden række har han nedlagt påstand om, at sagen hjemvises til
behandling ved patientskadeankenævnet på ny for at tage stilling til, hvorvidt a har lidt et
erhvervsevnetab, der er på 15 % eller derover.
patientskadeankenævnet har nedlagt påstand om frifindelse.
oplysningerne i sagen
denne dom indeholder ikke en fuldstændig sagsfremstilling, jf. retsplejelovens § 218 a, stk. 2.
a er født den … 1946.
a fik et efterlønsbevis i 2006, der gav ham ret til at gå på efterløn fra den [dato] 2006.
a blev den 24. juli 2009 påført en skade i forbindelse med en kikkertundersøgelse. erstat-
ningsansvaret blev anerkendt af patientforsikringen.
den 20. april 2010 fremsendte a et erhvervsevnetabsskema til patientforsikringen. i skemaet
skriver han blandt andet, at han havde regnet med at kunne fortsætte på arbejdet indtil 65 år,
men at han – efter sygdommen – var blevet tvunget til at gå på efterløn.
den 14. april 2011 fik a besked om, at han pr. 13. april 2011 var berettiget til efterløn.
patientforsikringen fremsendte den 29. september 2011 en endelig erstatningsopgørelse til a.
erstatningen blev opgjort til 431.802 kr. for tabt arbejdsfortjeneste beregnet fra skadetids-
punktet og frem til den [dato] 2011, hvor a ville fylde 65 år.
patientforsikringen afviste at tilkende erstatning for erhvervsevnetab. a klagede over dette
spørgsmål til patientskadeankenævnet.
den 9. maj 2012 traf patientskadeankenævnet afgørelse i sagen. patientskadeankenævnet
valgte i sin afgørelse at tiltræde patientforsikringens afgørelse af 29. september 2011 med
denne begrundelse:
                                                 - 2 -
       ”patientskadeankenævnet skal indledningsvist bemærke, at der alene er klaget over pa-
       tientforsikringens afgørelse af for så vidt angår spørgsmålet om afslag på erstatning for
       tab af erhvervsevne, hvorfor nævnet i det følgende alene behandler denne erstatnings-
       post.
       nævnet kan tiltræde, at a ikke ved patientskaden er påført et erhvervsevnetab på 15 %
       eller derover, jf. erstatningsansvarslovens §§ 5 – 7.
       efter erstatningsansvarsloven ydes erstatning for tab af erhvervsevne som en økonomisk
       kompensation for den varige indtægtsnedgang der skyldes skaden. vurderingen af er-
       hvervsevnetabet skal som udgangspunkt ske ved en sammenligning mellem det formo-
       dede erhvervsmæssige forløb uden skaden og en prognose for den erhvervsmæssige si-
       tuation med skaden.
       det er nævnets vurdering, at a ikke med overvejende sandsynlighed ville have fortsat
       på arbejdsmarkedet, efter at han den [dato] 2011 fyldte 65 år, og at han således plan-
       lagde at gå på pension som 65 – årig, selv hvis han ikke var påført en patientskade.
       nævnet har ved vurderingen lagt vægt på, at det fremgår af erhvervsevnetabsskemaet
       udfyldt af a den 30. april 2010, at han havde regnet med at fortsætte i sit arbejde indtil
       han fyldte 65 år.
       nævnet finder på den baggrund ikke, at as livsforløb i økonomisk henseende ville have
       været anderledes, end hvis patientskaden ikke var sket.
       et mindretal udtaler:
       a var på skadestidspunktet 62 år og ansat i uopsagt stilling som lagerarbejder hos x a/s.
       det kan efter mindretallets opfattelse ikke lægges til grund, at a på skadestidspunktet
       havde taget endelig stilling til, om han ville gå på pension, når han fyldte 65 år. min-
       dretallet finder derfor, at patientforsikringens afgørelse om, at a ikke er berettiget til
       erhvervsevnetabserstatning må ophæves, og at sagen hjemvises til patientforsikringen
       til en fornyet afgørelse.
       med disse bemærkninger kan patientankenævnet tiltræde resultatet og begrundelsen i
       patientforsikringens afgørelse af 29. september 2011.”
denne sag er anlagt af a den 24. juli 2012.
forklaringer
a har forklaret, at han er uddannet elektriker. han har siden 1973 arbejdet hos x a/s, der er
et el-forsyningsselskab. der er omkring 50 ansatte. han var ansat som lagerassistent. de sid-
ste 14 år havde han ansvaret for lageret, der havde mellem1.200 og 1.500 forskellige effekter.
i 2006 fik han sit efterlønsbevis. han havde ikke nogen plan om at gå på efterløn. han husker,
at han som 50 – årig sagde, at når han blev 60 år, så ville han gå af. da han nærmede sig de 60
år, ændrede han sine planer. på samme måde kan han også have sagt, at han ville være pensi-
onist som 65 årig. hans planer ændrede sig imidlertid hele tiden, når tidspunktet nærmede sig.
                                                - 3 -
han ville i dag gerne have arbejdet, da han altid har oplevet sit arbejde som spændende. da
han blev undersøgt i 2009 og fik sine skader, havde han ikke gjort sig nogle overvejelser om,
at han ville slutte på arbejdsmarkedet.
det er hans ægtefælle, der udfyldte erhvervsevnetabskemaet. han skrev det bare under, da
han havde det for dårligt til at kunne udfylde det selv. der var ikke på det tidspunkt nogen
definitiv stillingtagen til spørgsmålet om efterløn. i april 2010 have han det meget fysisk dår-
ligt, og ville derfor gå af så hurtigst som muligt. han havde ikke taget stilling til, om han, hvis
han havde været rask ville være blevet på arbejde, som det var sket tidligere.
som det går i dag på hans tidligere arbejdsplads, hvor der er kommet en ny direktør og der er
et større antal forbrugere, kunne han godt tænkte sig at gå på arbejde. det ville have været
meget spændende. han tror, at hans arbejdsgiver gerne ville have beholdt ham, da de holdt
længe på ham. der er ansat flere personer på lageret efter ham. da han stadig var på lageret,
arbejdede de på, at de skulle systematisere lageret noget mere, blandt andet ved brug af streg-
koder. de planer er ikke gennemført endnu.
der er i dag to eller tre af hans tidligere kolleger, der stadig går på arbejde, selvom de er over
65 år og har nået pensionsalderen. en af dem har overtaget hans funktioner på lageret. den
anden kollega kører ude i marken og piller ledninger ned.
parternes synspunkter
a har til støtte for sin påstand gjort gældende, at der er grundlag for at tilsidesætte patientska-
deankenævnets afgørelse af 9. maj 2012.
a har grundet patientskaden pådraget sig et erhvervsevnetab. der er ved erstatningsansvarslo-
vens § 9 gjort udtømmende op med enhver form for aldersreduktion i erstatningen.
a havde ikke på skadestidspunktet taget endelig stilling til spørgsmålet om pension ved det
fyldte 65. år.
patientskadeankenævnet har til støtte for sin påstand blandt andet gjort gældende, at der ikke
er grundlag for at tilsidesætte nævnets afgørelse af 9. maj 2012, hvorfor a ikke har krav på erstat-
ning for erhvervsevnetab.
det kræver et sikkert grundlag for at tilsidesætte patientskadeankenævnets afgørelse. det gø-
res overordnet gældende, at a skal føre bevis for, at der er grundlag for at tilsidesætte afgørel-
sen, hvilket han ikke har bevist.
erstatning og godtgørelse efter kel skal fastsættes efter reglerne i erstatningsansvarsloven,
jf. kel § 24, stk. 1. i medfør af erstatningsansvarslovens § 5, stk. 3, ydes der ikke erstatning
for erhvervsevnetab, hvis der ikke ved skaden er påført skadelidte et erhvervsevnetab på 15 %
eller derover.
det gøres gældende, at nævnet med rette har fundet, at a ikke har lidt et erhvervsevnetab, jf.
erstatningsansvarslovens §§ 5-7.
patientskadeankenævnet har i den forbindelse med rette lagt vægt på, at a ikke med overve-
jende sandsynlighed, jf. kel § 20, stk. 1, ville være fortsat på arbejdsmarkedet, efter at han
                                                - 4 -
den [dato] 2011 fyldte 65 år, idet han havde planlagt at gå på pension som 65-årig, selvom
patientskaden ikke var indtrådt. det er – ved det af a selv anførte i erhvervsevnetabsskemaet
af 30. april 2010 – tilstrækkeligt dokumenteret, at a forud for patientskaden havde planlagt at
gå på pension som 65-årig.
patientskadeankenævnet har bestridt, at a som følge af patientskaden er blevet påført en ned-
sættelse af erhvervsevnen. som det fremgår ovenfor, har patientskadeankenævnet ved sin
afgørelse ikke taget stilling til, i hvilket omfang as arbejdsevne måtte være nedsat som følge
af fysiske og/eller psykiske gener forårsaget af patientskaden. nævnet har derimod med
ovennævnte begrundelse fundet, at a ikke har lidt et erhvervsevnetab.
rettens begrundelse og afgørelse
a er påført en patientskade, som giver ham krav på erstatning for tab af erhvervsevne, hvis
betingelserne efter erstatningsansvarsloven er opfyldt.
efter erstatningsansvarslovens § 5, stk. 1, udløses krav på erstatning for erhvervsevnetab af en
”varig nedsættelse af skadelidtes evne til at skaffe sig indtægt ved arbejde,…”. det fremgår
blandt andet af forarbejderne til bestemmelsen, at der skal opstilles en prognose for, hvorledes
skadelidtes livsforløb ville have været i økonomisk henseende uden den skete forringelse i
erhvervsevnen. bedømmelsen heraf skal være individuel. det fremgår også, at man skal
sammenligne den normale indtægt frem til den forventede pensionsalder henholdsvis med og
uden skade.
patientskadeankenævnet har - på baggrund af as egne oplysninger i erhvervsevnetabsskemaet
af 30. april 2010 – lagt til grund, at a ville gå på pension, når han fyldte 65 år den [dato]
2011.
overfor denne oplysning, har a ikke alene ved sin egen forklaring i retten bevist, at han efter
sit fyldte 65 år ville have haft en varig tilknytning til arbejdsmarkedet, hvis patientskaden ikke
var indtrådt. allerede af den grunde er der derfor ikke grundlag for at tilsidesætte patientska-
deankenævnets afgørelse om, at der ikke kan ydes erstatning for tab af erhvervsevne, jf. er-
statningsansvarslovens § 5, stk. 1.
efter det anførte tager retten patientskadeankenævnets påstand om frifindelse til følge.
da a er den tabende part, skal han erstatte modparten de udgifter, der har været forbundet
med retssagen, jf. retsplejelovens § 312, stk. 1.
sagsomkostningerne fastsættes til 62.500 kr. der dækker udgiften til advokatbistand inkl.
moms.
retten har ved fastsættelse af rimelige udgifter til advokatbistand lagt vægt på sagens karak-
ter, varighed og økonomiske værdi.
thi kendes for ret:
patientskadeankenævnet frifindes.
a skal betale 62.500 kr. i sagsomkostninger til patientskadeankenævnet.
                                           - 5 -
sagsomkostningerne forrentes efter rentelovens § 8a.
beløbet betales inden 14 dage.


text:
                             højesterets dom
                       afsagt fredag den 16. september 2016
sag 9/2016
(2. afdeling)
ekspres bank a/s
(advokat jakob krogsøe)
mod
skatteministeriet
(kammeradvokaten ved advokat david auken)
i tidligere instans er afsagt dom af østre landsrets 4. afdeling den 5. januar 2016.
i pådømmelsen har deltaget fem dommere: lene pagter kristensen, vibeke rønne, henrik
waaben, oliver talevski og jens kruse mikkelsen.
påstande
appellanten, ekspres bank a/s, har gentaget sin påstand.
indstævnte, skatteministeriet, har påstået stadfæstelse.
supplerende sagsfremstilling
told- og skattestyrelsen, afgiftskontoret, har udarbejdet et notat af 15. marts 1999 benævnt
”retningslinier for afgrænsning af momspligt af datacentralers leverancer af ydelser til til-
knyttede finansielle virksomheder”. notatet er udarbejdet på baggrund af eu-domstolens
dom af 5. juni 1997 (c-2/95), sdc, og de herefter indgåede forlig med datacentralerne sdc,
bec og bankdata. i notatet angives en række ydelser, der ifølge forligene er momspligtige,
delvis momsfrie og momsfrie. i afsnittet om de momsfrie ydelser hedder det bl.a.:
                                               - 2 -
      ”momsfri ydelser
      betalinger og overførsler (herunder ind- og udbetalinger af enhver art, udskrivning af
      dokumentation i form af kontoudskrifter, årsopgørelser til kunder, stamoplysninger, af-
      taler om og gennemførelse af automatiske overførsler og betalinger af regninger, herun-
      der budget, homebanking med 32,05 pct. (resten behandles som telefonservice), over-
      førsler og udbetalinger i pengeautomater, pbs overførsler.”
betalingsservicesystemet er beskrevet i danmarks nationalbanks udgivelse ”betalingsfor-
midling i danmark” fra 2005, hvori det hedder bl.a. (s. 125):
      ”betalingsservice
      betalingsservice er en let måde for forbrugeren at betale sine tilbagevendende regninger
      på. når forbrugeren har tilmeldt en regning til betalingsservice, sker initieringen af
      fremtidige betalinger altid af kreditor, såkaldt direct debit. ved at tilmelde regninger til
      betalingsservice giver debitor kreditor ret til at trække et tilgodehavende direkte på de-
      bitors konto. debitor modtager én gang om måneden en betalingsoversigt fra betalings-
      service med oplysninger om de beløb, der skal betales til forskellige kreditorer. kredito-
      rer har forinden indsendt oplysninger om betalingerne til pbs ... på betalingsdagen de-
      biteres debitors konto, mens pengene krediteres de respektive kreditorers konti. ønsker
      debitor ikke at betale en af de anførte regninger, kan betalingen afvises.
      leverandørservice svarer til betalingsservice for private og offentlige virksomheder.
      leverandørservice sørger for automatisk opkrævning i forbindelse med tilbagevenden-
      de betalinger for varer eller tjenesteydelser mellem virksomheder. leverandøren kan
      trække et tilgodehavende direkte fra en virksomheds konto, hvis der er etableret en be-
      talingsaftale mellem de to virksomheder.”
de ydelser fra fis certegy, som efter ekspres banks opfattelse er fritaget for moms, er be-
nævnt ”processing services” i punkt 2 i schedule b, agreement services, til master service
agreement (hovedserviceaftale) af 1. juni 2005 mellem fis certegy og den franske finans-
koncern cofinoga, som ekspres bank var en del af. ekspres bank og skatteministeriet er
enige om, at ydelserne hovedsageligt består i det, som er beskrevet i landsskatterettens ken-
delse af 17. september 2009, hvori det hedder bl.a.:
      ”som sagen foreligger oplyst har landsskatteretten hæftet sig ved, at de af fis certegy
      leverede ydelser i hovedsagen består i, at fis certegy som dataudvikler af bankens lå-
      nesystem b2k forestår den løbende bogføring for banken, registrerer skyldige og fore-
      tagne indbetalinger, udarbejder betalingsdokumentation og initierer betalingsoverførsler
      fra låntagers konto til banken ved at indsende betalingsfiler til pbs. efterfølgende regi-
      strerer fis certegy betalingsoverførslerne, beregner renter af tilgodehavender og gene-
      rerer relevante kontoudtog. til dette formål genererer det af fis certegy leverede sy-
      stem løbende betalingsfiler over låntagernes månedlige betalinger, ligesom det foretager
                                               - 3 -
      beregninger af renter og afdrag og registrerer eventuelle manglende indbetalinger. filer-
      ne sendes via ibm, der hoster it-systemerne for banken, til pbs. når bankens kunder
      har betalt de månedlige ydelser, returnerer pbs tilsvarende en fil med en oversigt over
      de gennemførte betalingstransaktioner. denne fil anvendes i systemet til nedskrivning af
      låneforholdet.”
det er nets, der i dag udfører de opgaver, som pbs ifølge det citerede afsnit udførte tidligere.
retsgrundlaget
momsloven og direktiverne
i momslovens § 13, stk. 1, nr. 11, hedder det bl.a.:
”§ 13. følgende varer og ydelser er fritaget for afgift:
      …
      11) følgende finansielle aktiviteter:
      a) långivning og formidling af lån samt långivers forvaltning af egne udlån.
      …
      c) transaktioner, herunder forhandlinger vedrørende anbringelse af midler, kontoku-
      rantkonti, betalinger, overførsler, fordringer, checks og andre handelsdokumenter, dog
      ikke inddrivelse af fordringer.”
de citerede bestemmelser i momsloven gennemfører tilsvarende regler om afgiftsfritagelse i
rådets 6. momsdirektiv (77/388/eøf). reglerne i 6. momsdirektiv er afløst af tilsvarende
bestemmelser i momssystemdirektivet (2006/112/ef).
i 6. momsdirektiv var fastsat bl.a.:
      ”artikel 13
      afgiftsfritagelser i indlandet
      …
      b. andre fritagelser
      med forbehold af andre fællesskabsbestemmelser fritager medlemsstaterne på betingel-
      ser, som de fastsætter for at sikre en korrekt og enkel anvendelse af nedennævnte frita-
      gelser, og med henblik på at forhindre enhver mulig form for svig, unddragelse og mis-
      brug:
      …
      d) følgende transaktioner:
      1. ydelse og formidling af lån samt forvaltning af lån ved den person, som har ydet lå-
      nene;
      …
                                                - 4 -
       3. transaktioner, herunder forhandlinger, vedrørende anbringelse af midler, kontokurant-
       konti, betalinger, overførsler, fordringer, checks og andre i handelsforhold benyttede
       dokumenter, dog ikke inddrivelse af fordringer;”
i momssystemdirektivet hedder det bl.a.:
       ”fritagelse i forbindelse med andre aktiviteter
       artikel 135
       1. medlemsstaterne fritager følgende transaktioner:
       …
       b) ydelse og formidling af lån samt forvaltning af lån ved den person, som har ydet lå-
       nene
       …
       d) transaktioner, herunder formidling, vedrørende anbringelse af midler, løbende konti,
       betalinger, overførsler, fordringer, checks og andre handelsdokumenter, dog ikke ind-
       drivelse af fordringer”
praksis fra eu-domstolen om transaktioner vedrørende betalinger eller overførsler
eu-domstolen har fastslået, at retspraksis vedrørende fortolkning af artikel 13, stk. 1, punkt
b, litra d, nr. 3, i 6. momsdirektiv er relevant ved fortolkningen af artikel 135, stk. 1, litra d, i
momssystemdirektivet, idet den sidstnævnte bestemmelse uden ændringer gentager de fri-
tagelser, som var gældende efter den tidligere bestemmelse, jf. bl.a. præmis 32 i dom af 26.
maj 2016 (c-607/14), bookit.
i bookit-dommens præmis 55 er anført, at de nævnte direktivbestemmelser om afgiftsfrita-
gelse har til formål at afhjælpe de vanskeligheder, der er forbundet med fastsættelsen af af-
giftsgrundlaget samt størrelsen af momsfradraget, og at hindre en stigning i omkostningerne
til forbrugerkredit.
af eu-domstolens praksis fremgår yderligere, at de udtryk, der er anvendt til at beskrive fri-
tagelserne i de ovennævnte direktivbestemmelser, skal fortolkes strengt, da de er undtagelser
fra det almindelige princip, hvorefter moms opkræves af enhver levering af goder og enhver
tjenesteydelse, der udføres mod vederlag af en afgiftspligtig person, jf. bl.a. præmis 34 i
bookit-dommen. fortolkningen af udtrykkene skal imidlertid ske således, at fritagelsen ikke
fratages sin effektive virkning, jf. præmis 25 i dom af 28. oktober 2010 (c-175/09), axa.
                                               - 5 -
det er desuden i domstolens praksis fastslået, at de transaktioner, der er fritaget efter de oven-
for nævnte direktivbestemmelser, er defineret på grundlag af arten af de leverede tjenesteydel-
ser og ikke på grundlag af tjenesteyderen eller ydelsesmodtageren. fritagelsen er således ikke
underlagt en betingelse om, at transaktionerne udføres af en bestemt virksomhed eller juridisk
person, når transaktionerne hører under området for finansielle transaktioner, jf. bl.a. præmis
36 i bookit-dommen.
momsfritagelsen er ikke begrænset til kun at omfatte ydelser, der leveres direkte til pengein-
stituttets slutkunde, jf. bl.a. præmis 57 i dom af 5. juni 1997 (c-2/95), sdc.
det er endvidere uden betydning for fritagelsen, om ydelsen leveres elektronisk, automatisk
eller manuelt. hvis ydelsen derimod kun omfatter teknisk eller elektronisk bistand til den, der
udfører de væsentligste og specifikke funktioner i forbindelse med de transaktioner, der er fri-
tagne, opfylder ydelsen ikke betingelserne for fritagelse. dette følger imidlertid af ydelsens
art og ikke af den måde, hvorpå den udføres, jf. bl.a. præmis 37 i sdc-dommen.
efter eu-domstolens praksis, herunder præmis 53 i sdc-dommen og præmis 38 i bookit-
dommen, er ”en betalingsoverførsel … en transaktion, der består i at udføre en ordre om over-
førsel af et beløb fra én bankkonto til en anden. den er navnlig karakteriseret ved, at den med-
fører en ændring af det retlige og økonomiske forhold dels mellem ordregiver og beløbsmod-
tager, dels mellem disse to og deres respektive pengeinstitutter, og, eventuelt, mellem penge-
institutterne indbyrdes”.
efter eu-domstolens praksis, jf. bl.a. præmis 65 i sdc-dommen og præmis 45 i bookit-dom-
men, giver den blotte omstændighed, at en komponent er nødvendig for at gennemføre en
fritaget transaktion, ikke holdepunkter for at antage, at den ydelse, der svarer til den pågæl-
dende komponent, er fritaget. der må ”sondres mellem den fritagne tjenesteydelse i direkti-
vets forstand og den blotte levering af en faktisk eller teknisk tjenesteydelse, som f.eks. at et
databehandlingssystem stilles til pengeinstituttets rådighed. i denne forbindelse må den natio-
nale ret navnlig undersøge omfanget af datacentralens ansvar over for pengeinstitutterne, her-
under spørgsmålet om, hvorvidt dette ansvar kun omfatter tekniske aspekter, eller om det også
omfatter transaktionernes specifikke og væsentlige elementer”, jf. præmis 66 i sdc-dommen.
tilsvarende er bl.a. anført i præmis 40 i bookit-dommen.
                                                - 6 -
direktivbestemmelserne er i princippet ikke til hinder for, at en fritagen transaktion består af
flere forskellige ydelser, men det er en betingelse herfor, at ydelserne, set under ét, udgør en
særskilt helhed, der opfylder de specifikke og væsentlige funktioner for den fritagne transak-
tion, jf. bl.a. præmis 66 i sdc-dommen. domstolen har i en anden sammenhæng fastslået, at
sekundære ydelser afgiftsmæssigt skal stilles som hovedydelsen, og at en ydelse skal anses for
sekundær i forhold til en hovedydelse, når den ikke for kunderne udgør et mål i sig selv, men
er et middel til at udnytte tjenesteyderens hovedydelse på de bedst mulige betingelser, jf. bl.a.
præmis 30 i dom af 25. februar 1999 (c-349/96), card protection plan. domstolen har endvi-
dere udtalt, at en række ydelser, der formelt set er særskilte og kan leveres isoleret, og som
dermed kan danne grundlag for særskilt afgiftsfritagelse, i visse tilfælde skal anses for at ud-
gøre en enkelt transaktion, såfremt ydelserne ikke er uafhængige af hinanden. dette er bl.a.
tilfældet, når to eller flere elementer eller handlinger, som en afgiftspligtig person foretager
for sin kunde, er så nært forbundne, at de objektivt set udgør en enkel, udelelig erhvervsmæs-
sig ydelse, som det ville være kunstigt at opdele, jf. bl.a. præmis 21 i axa-dommen.
praksis fra eu-domstolen vedrørende inddrivelse af fordringer
momsfritagelsen for transaktioner vedrørende betalinger eller overførsler gælder ikke, hvis
der efter momslovens § 13, stk. 1, nr. 11, litra c, og de ovennævnte citerede direktivbestem-
melser er tale om ”inddrivelse af fordringer”.
det fremgår af eu-domstolens praksis, at undtagelserne til en regel, der fraviger princippet
om momsens generelle anvendelse, må gives et vidt indhold, jf. bl.a. præmis 72 i dom af 26.
juni 2003 (c-305/01), mkg-kraftfahrzeuge-factoring. i denne doms præmis 78 er endvidere
anført, at begrebet ”inddrivelse af fordringer” omfatter klart afgrænsede finansielle transak-
tioner, der tilsigter at opnå betaling af en pengegæld, og som klart adskiller sig fra de fritagel-
ser, der er opregnet i direktivbestemmelsen.
eu-domstolen har også i axa-dommen fortolket begrebet ”inddrivelse af fordringer”. i
præmis 36 konkluderede domstolen, at en tjenesteydelse ikke henhører under momsfritagel-
sen, ”når den i det væsentlige består i at anmode en tredjemands bank om overførsel af et be-
løb, som tredjemand skylder tjenesteyderens kunde, for sidstnævntes regning via betalingsser-
vice, at tilsende kunden en opgørelse over de beløb, som er modtaget, at tage kontakt til den
                                                - 7 -
tredjepart, som tjenesteyderen ikke har modtaget nogen betaling fra, og endelig at give in-
struktion til tjenesteyderens bank om at overføre de modtagne betalinger, fratrukket tjeneste-
yderens vederlag, til kundens bankkonto”. domstolen fastslog forinden i præmis 34, at begre-
bet ”inddrivelse af fordringer” omfatter inddrivelse af enhver slags fordringer uden at be-
grænse dens anvendelsesområde til fordringer, der ikke er blevet betalt til forfaldstid.
højesterets begrundelse og resultat
1. baggrund og problemstillinger
det engelske selskab, fis certegy, leverer en række ydelser til ekspres bank a/s, herunder
de ydelser, der i deres aftalegrundlag er benævnt ”processing services”, jf. punkt 2 i schedule
b, agreement services, til master service agreement af 1. juni 2005. ekspres bank og skat-
teministeriet er enige om, at disse ydelser hovedsageligt består i det, som er beskrevet i
landsskatterettens kendelse af 17. september 2009, og som er citeret under den supplerende
sagsfremstilling ovenfor. sagen angår, om de nævnte ydelser er fritaget for moms.
hovedspørgsmålet er, om ydelserne er fritaget for moms i henhold til momslovens § 13, stk.
1, nr. 11, litra c, fordi der er tale om ”transaktioner … vedrørende … betalinger [eller] over-
førsler” som nævnt i bestemmelsen. i bekræftende fald er spørgsmålet, om ydelserne er om-
fattet af udtrykket ”inddrivelse af fordringer” i § 13, stk. 1, nr. 11, litra c, in fine – og dermed
alligevel momspligtige.
2. transaktioner vedrørende betalinger eller overførsler
ekspres bank udøver lånevirksomhed og har indgået en aftale med fis certegy om løsning af
visse opgaver i forbindelse med låntagernes tilbagebetaling af lånet. fis certegys databe-
handlingssystem beregner den ydelse (renter og afdrag mv.), låntageren skal betale, og syste-
met genererer en betalingsfil, der sendes til nets (tidligere pbs), der videresender den til lån-
tagerens bank med henblik på betaling af ydelsen. forudsat at låntageren ikke har anmodet
banken om at afvise betaling, og at der er dækning på kontoen, debiterer banken låntagerens
konto med et beløb svarende til den pågældende ydelse og underretter nets herom, hvorefter
nets sender en meddelelse til danske bank og fis certegy med henblik på, at beløbet kredi-
teres ekspres bank. alle de nævnte ydelser, som fis certegy, nets og låntagerens bank leve-
rer, gennemføres automatisk og elektronisk.
                                                 - 8 -
højesteret finder, at fis certegy på vegne af ekspres bank gennem betalingsfilen iværksætter
en betalingsordre. ordren går ud på, at der fra låntagerens bankkonto skal trækkes et beløb
svarende til låntagerens ydelse. den omstændighed, at låntageren har meddelt ekspres bank
samtykke til at trække beløb på dennes bankkonto med henblik på betaling af de løbende
ydelser, og at låntageren kan tilbagekalde sit samtykke hertil, ændrer ikke ved, at det er fis
certegy, der gennem betalingsfilen iværksætter betalingsordren. efter aftalen mellem fis
certegy og ekspres bank lægges det i øvrigt til grund, at fis certegy har ansvaret for, at be-
talingsfilen bliver sendt rettidigt og er i orden. når debitering og kreditering i overensstem-
melse med betalingsfilen har fundet sted, sker der en retlig og økonomisk ændring af
gældsforholdet mellem låntageren og ekspres bank.
på denne baggrund og i lyset af eu-domstolens praksis finder højesteret, at fis certegys ge-
nerering og fremsendelse af en betalingsfil til brug for betaling af låntagerens løbende ydelse
må anses for en transaktion vedrørende betalinger eller overførsler som nævnt i momslovens
§ 13, stk. 1, nr. 11, litra c. betalingsfilen kan således ikke blot anses for en teknisk ydelse,
som fis certegy stiller til ekspres banks eller andres rådighed.
højesteret finder, at fis certegys opgave med at generere og sende en betalingsfil med hen-
blik på låntagerens betaling af den løbende ydelse må anses for hovedydelsen for så vidt an-
går det, som i punkt 2 i schedule b, agreement services, til master service agreement af 1.
juni 2005 er benævnt ”processing services”. som sagen er forelagt, må de øvrige ydelser,
som fis certegy skal levere i henhold til det nævnte punkt i aftalen, anses for at være så nært
forbundne med denne hovedydelse, at de er sekundære hertil (biydelser). de må derfor i
momsmæssig henseende behandles på samme måde som hovedydelsen.
de ydelser, som fis certegy efter det nævnte punkt i aftalen mellem ekspres bank og fis
certegy skal levere, må herefter set under ét anses for at udgøre transaktioner vedrørende be-
talinger eller overførsler som nævnt i momslovens § 13, stk. 1, nr. 11, litra c. ydelserne er
derfor som udgangspunkt fritaget for moms.
3. inddrivelse af fordringer
                                                - 9 -
som tidligere nævnt gælder momsfritagelsen for transaktioner vedrørende betalinger eller
overførsler ikke, hvis der er tale om ”inddrivelse af fordringer”, jf. momslovens § 13, stk. 1,
nr. 11, litra c, in fine. spørgsmålet er herefter, om der i denne sag er tale om ”inddrivelse af
fordringer”.
som nævnt foran må fis certegys opgave med at generere og sende en betalingsfil med hen-
blik på låntagerens betaling af den løbende ydelse anses for hovedydelsen. fis certegy har
ikke til opgave at inddrive gælden i de tilfælde, hvor låntageren ikke betaler den løbende
ydelse og således er i misligholdelse. det er ekspres bank, der selv må sørge for inddrivelsen.
højesteret finder herefter, at de ydelser, som fis certegy skal levere, ikke er omfattet af ud-
trykket ”inddrivelse af fordringer” i momslovens § 13, stk. 1, nr. 11, litra c, in fine. ydelserne
er derfor – som transaktioner vedrørende betalinger eller overførsler – fritaget for moms, jf.
momslovens § 13, stk. 1, nr. 11, litra c.
4. konklusion og sagsomkostninger
højesteret tager ekspres banks påstand til følge.
sagsomkostningerne for landsret og højesteret er fastsat til dækning af advokatudgift med
600.000 kr. og af retsafgift med 10.000 kr., i alt 610.000 kr.
                                       thi kendes for ret:
skatteministeriet skal anerkende, at det af ekspres bank a/s stillede spørgsmål til skat i
anmodning om bindende svar af 17. december 2007 – med den præcisering at de i spørgsmå-
let omtalte ydelser leveret af fis certegy til ekspres bank a/s alene omfatter ydelser be-
nævnt ”processing services” i punkt 2 i schedule b ”agreement services” til ”master service
agreement” af 1. juni 2005 – skal besvares med et ”ja”.
i sagsomkostninger for landsret og højesteret skal skatteministeriet betale 610.000 kr. til
ekspres bank a/s.
                                             - 10 -
det idømte sagsomkostningsbeløb skal betales inden 14 dage efter denne højesteretsdoms
afsigelse og forrentes efter rentelovens § 8 a.

source: retspraksis

LICENSE:
Creative Commons Legal Code

CC0 1.0 Universal

type: caselaw

jurisdiction: Denkmark


text:
retsmøde den 10. januar 2013 i
sag 325/2011
h. lundbeck a/s
(advokat peter-ulrik plesner)
mod
actavis a/s
(advokat ole damsbo)
og
sag 330/2011
actavis a/s
(advokat ole damsbo)
mod
h. lundbeck a/s
(advokat peter-ulrik plesner)
der fremlagdes supplerende processkrift f af 13. september 2012 fra h. lundbeck a/s, pro-
cesskrift iv af 14. september 2012 fra actavis a/s, processkrift v af 20. september 2012 fra
actavis a/s, skrivelse af 26. september 2012 fra actavis a/s, bevisbegæring af 10. oktober
2012 fra actavis a/s, supplerende processkrift g af 10. oktober 2012 fra h. lundbeck a/s,
skrivelse af 12. oktober 2012 fra h. lundbeck a/s, processkrift vi af 16. oktober 2012 fra
actavis a/s, supplerende processkrift h af 2. november 2012 fra h. lundbeck a/s, proces-
skrift vii af 15. november 2012 fra actavis a/s, skrivelse af 20. november 2012 fra actavis
a/s, supplerende processkrift j af 21. november 2012 fra h. lundbeck a/s, bevisbegæringer
af 21. november 2012 fra h. lundbeck a/s, processkrift viii af 3. december 2012 fra actavis
a/s og supplerende processkrift k af 11. december 2012 fra h. lundbeck a/s.
                                             - 2 –
det fremgår heraf, at h. lundbeck a/s har protesteret mod actavis a/s’ fremsættelse af et
nyt anbringende vedrørende forekomsten af grignard urenheder.
det fremgår videre, at actavis har anmodet om tilladelse til vidneafhøring af anthony sam-
mut eller joseph bondin, professor john sutherland, dr. john moses, professor leiv sydnes,
en unavngivet pharma-økonom og gudipati srinvasula.
h. lundbeck a/s har protesteret herimod. h. lundbeck a/s har anmodet om tilladelse til
vidneafhøring af professor henning gjelstrup kristensen, nusret asanovski, professor steen
honoré hansen, professor kim dam-johansen, robert dancer, dr. tore vulpius, hans
petersen og mikael bols.
det fremgår endelig, at h. lundbeck a/s protesterer mod actavis a/s’ fremlæggelse af bilag
bv, bø, bå, ca, bæ og cb og en varslet erklæring fra professor leiv sydnes.
efter votering besluttede ankeudvalget (jon stokholm,vibeke rønne og jens peter
christensen) at tillade det nye anbringende fremsat i det omfang, det er nyt, jf. retsplejelovens
§ 587, stk. 1.
ankeudvalget besluttede endvidere ikke at imødekomme actavis a/s og h. lundbeck a/s’
anmodninger om yderligere bevisførelse, idet den begærede bevisførelse findes uforenelig
med hensynet til forretnings fremme, jf. retsplejelovens § 587, stk. 5, jf. § 647.
sagen udsat til den 31. januar 2013 på parternes processkrift vedrørende spørgsmålet, om
sagens forberedelse herefter kan anses for afsluttet.