text:
                       højesterets kendelse
                         afsagt tirsdag den 23. oktober 2018
sag 133/2018
anklagemyndigheden
mod
t
(advokat ole bjørn christensen, beskikket)
i tidligere instans er afsagt kendelse af vestre landsrets 6. afdeling den 19. april 2018.
i påkendelsen har deltaget fem dommere: poul dahl jensen, henrik waaben, michael
rekling, jens kruse mikkelsen og anne louise bormann.
påstande
t har nedlagt påstand om, at vestre landsrets kendelse af 19. april 2018 ophæves, og at sagen
hjemvises til fortsat behandling, subsidiært at sagen hjemvises til fornyet behandling af
spørgsmålet om afvisning.
anklagemyndigheden har nedlagt påstand om stadfæstelse, subsidiært at sagen hjemvises til
fornyet behandling af spørgsmålet om afvisning.
sagsfremstilling
t blev den 23. januar 2017 ved retten i kolding fundet skyldig i flere tilfælde af mandatsvig
efter straffelovens § 280, stk. 1, og blev idømt 4 måneders betinget fængsel. ved
domsafsigelsen ankede t med påstand om frifindelse.
ved ankemeddelelse af 6. februar 2017 ankede anklagemyndigheden dommen med påstand
om domfældelse i overensstemmelse med tiltalen for byretten samt skærpelse.
                                                - 2 -
den 3. april 2017 berammede landsretten hovedforhandling til den 12. og 14. juni 2017.
den 1. juni 2017 sendte ts forsvarer en lægeattest til landsretten. lægeattesten var udarbejdet
af overlæge bettina nørby, urinvejskirurgisk afdeling, vejle sygehus, og af attesten fremgår
bl.a., at t var diagnosticeret med prostatakræft, og at han blev vurderet til at være ude af stand
til at møde i retten, herunder et kortvarigt fremmøde af op til en times varighed. varigheden
af forhindringen blev skønnet til 6-12 måneder. af beskrivelsen af sygdommen fremgår:
       ”patienten har spredning af sygdommen til knoglerne i det centrale skelet. har modtaget
       kemoterapi og behandles aktuelt med kastrationsmedicin. er trods dette ikke ordentligt
       smertedækket og er alment påvirket af både sygdom og behandling aktuelt.”
den 7. juni 2017 udsatte landsretten sagen, idet t havde lovligt forfald. sagen blev senere
berammet til den 18. og 19. april 2018.
den 22. marts 2018 sendte ts forsvarer en lægeattest af 19. marts 2018 til landsretten.
lægeattesten var udarbejdet af overlæge bettina nørby på baggrund af en konsultation
samme dag. af attesten fremgår bl.a., at t var forhindret i at møde i retten, herunder et
kortvarigt fremmøde af op til en times varighed. varigheden af forhindringen blev skønnet til
12 måneder. af beskrivelsen af sygdommen fremgår ”smerter og træthed”.
den 5. april 2018 afviste landsretten at udsætte sagen med bemærkning om, at de nu forelig-
gende oplysninger ikke godtgjorde, at t havde lovligt forfald til hovedforhandlingen den 18.
og 19. april 2018.
den 16. april 2018 sendte forsvareren en lægeattest af samme dato udarbejdet af overlæge
bettina nørby. af lægeattesten fremgår, at den var lavet på baggrund af undersøgelsen den
19. marts 2018 og patientens beskrivelse af sin status ved konsultationen. det fremgår af læ-
geattesten, at sygdommen måtte forventes at være til hinder for fremmøde i retten, herunder et
kortvarigt fremmøde af op til en times varighed. af beskrivelsen fremgår:
       ”patienten har spredning af prostatakræft til multible steder i knoglerne, der mange dage
       trods smertebeh. forhindrer aktivitet. pt. har bivirkning til behandling i form af træthed
                                                 - 3 -
      og ledsmerter. pt. har depression som følge af behandling og sygdom. pt. oplyser at
      hans hverdag er stærkt begrænset af ovenstående.”
om forhindringens varighed blev det oplyst, at den ikke kunne bedømmes, og at der ikke var
udsigt til helbredelse.
ved retsbog af 17. april 2018 udtalte landsretten bl.a.:
      ”det fremgår af den fremlagte lægeattest, at tiltalte lider af en alvorlig kræftsygdom
      uden udsigt til helbredelse, og at han den 19. marts 2018 over for overlæge bettina nør-
      by bl.a. har oplyst, at han nogle dage trods smertebehandling er forhindret i aktivitet.
      landsretten finder ikke, at lægeattesten godtgør, at tiltalte har lovligt forfald ved hoved-
      forhandlingen 18. og 19. april 2018.
      anken er iværksat af tiltalte, der har påstået frifindelse, og landsretten finder ikke
      grundlag for at tillade, at tiltalte ikke er til stede ved ankesagens begyndelse. en anmod-
      ning om tilladelse til at forlade retten, før sagen optages til dom, kan fremsættes på
      ethvert tidspunkt under hovedforhandlingen, jf. retsplejelovens § 853, jf. § 917, stk. 2.
      sagen udsat til hovedforhandling den 18. og 19. april 2018.”
t udeblev fra hovedforhandlingen den 18. april 2018. forsvareren oplyste i retsmødet, hvor
landsretten var sat med domsmænd, at t havde forsøgt at kontakte sin egen læge den 17. april
2018, men at det ikke var lykkedes. forsvareren oplyste videre, at t havde tid hos sin
hospitalslæge senere samme dag. forsvareren begærede sagen udsat med henblik på
fremsendelse af dokumentation for lovligt forfald. anklagemyndigheden påstod sagen afvist i
medfør af retsplejelovens § 920, stk. 2, idet anklagemyndigheden i så fald ville frafalde
kontraanken. landsretten fastsatte frist til samme dag kl. 15 til fremlæggelse af
dokumentation for lovligt forfald.
senere den 18. april 2018 fremsendte forsvareren en lægeattest udarbejdet af overlæge bettina
nørby på baggrund af en konsultation samme dag. det fremgår af attesten, at patientens syg-
dom ”i forhold til behandling for prostatakræft” var til hinder for fremmøde i retten, herunder
et kortvarigt fremmøde af op til en times varighed. af beskrivelsen af sygdommen fremgår:
      ”patienten har spredning af prostatakræft til knogler, der trods smertebehandling forhin-
      drer aktivitet. pt. har bivirkninger til behandlingen i form af ledsmerter og træthed. er i
                                                - 4 -
       beh for depression. det vurderes at pt. ikke er i stand til at møde i retten i dag
       (180418).”
for så vidt angår varigheden fremgår det, at denne ikke kunne bedømmes, samt at der ikke
var udsigt til helbredelse.
ved kendelse af 19. april 2018 afviste landsretten anken i medfør af retsplejelovens § 920,
stk. 2. afgørelsen blev truffet uden medvirken af domsmænd. af retsbogen fremgår bl.a.:
       ”overlæge bettina nørbys lægeerklæringer indeholder ikke nogen nærmere beskrivelse
       af tiltaltes funktionsniveau. det er alene anført, at tiltaltes sygdom hindrer aktivitet,
       uden at det er nærmere uddybet, hvad der forstås herved, og tiltalte har heller ikke selv
       over for landsretten beskrevet sit funktionsniveau.
       under disse omstændigheder, og herunder også forløbet, finder landsretten, at lægeer-
       klæringen af 18. april 2018 ikke godtgør, at tiltalte havde lovligt forfald ved hovedfor-
       handlingens påbegyndelse den 18. april 2018 kl. 9.00.
       tiltalte er lovligt indkaldt til hovedforhandlingen, men er således udeblevet uden at ha-
       ve oplyst en gyldig grund. tiltaltes anke omfatter bevisbedømmelsen. da sagen ikke
       med nytte kan behandles uden tiltaltes tilstedeværelse, afviser landsretten tiltaltes anke,
       jf. retsplejelovens § 920, stk. 2.”
anbringender
t har anført navnlig, at han på grund af sygdom havde lovligt forfald til hovedforhandlingen
den 18. april 2018, hvilket var tilstrækkeligt dokumenteret ved lægeattesterne forud for
hovedforhandlingen og ved overlægens undersøgelse af ham på dagen for hovedfor-
handlingen. overlægen har anvendt den blanket til lægeattest, som er udarbejdet til brug for
sygemelding ved retten, og har besvaret alle attestens spørgsmål. det beskrives i lægeattesten,
at prostatakræften har spredt sig til knoglerne, hvilket – trods smertebehandling – forhindrer
aktivitet. hertil er beskrevet bivirkninger i form af ledsmerter, træthed og depression.
blanketten lægger op til, at lægen om funktionsniveauet kan svare ”ja” eller ”nej” til, om også
et kortvarigt møde af op til en times varighed er forhindret, hvilket lægen har svaret ”ja” til.
det er således blankettens udformning, som begrænser beskrivelsen af funktionsniveauet.
                                                - 5 -
det vil stride mod den europæiske menneskerettighedskonventions artikel 6, såfremt en
kræftsyg udelukkes fra en bevisanke, blot fordi det offentlige sundhedssystem ikke formår at
beskrive sygdommen på en måde, som er tilfredsstillende for domstolene.
t har til støtte for den subsidiære påstand anført navnlig, at landsretten har lagt vægt på, at
lægeattesten ikke indeholder en beskrivelse af hans funktionsniveau. det bør ikke komme
ham til skade, at en overlæge ikke specifikt ved, hvad landsretten efterspørger ud over det, der
spørges til i blanketten. når overlægen har svaret, at også fremmøde af en times varighed ikke
er muligt, må det være op til landsretten at efterspørge en beskrivelse fra overlægen eller ham
selv af funktionsniveauet, såfremt dette er væsentligt for landsrettens vurdering.
anklagemyndigheden har anført navnlig, at lægeattesten af 18. april 2018 ikke udgør til-
strækkelig dokumentation for lovligt forfald. følgerne af sygdommen er beskrevet stort set
identisk med beskrivelsen i attesten af 16. april 2018, hvoraf fremgår, at den var udfærdiget
på baggrund af en undersøgelse foretaget den 19. marts 2018 og ts beskrivelse af sin status
ved konsultationen. det må lægges til grund, at oplysningerne om ledsmerter og træthed i det
væsentlige hidrører fra t selv. det er ikke nærmere uddybet, hvad der forstås ved, at
kræftsygdommen forhindrer aktivitet. attesten indeholder heller ikke en beskrivelse af ts
funktionsniveau.
forpligtelsen til at sikre, at lægeattesten er udfyldt korrekt, kan ikke overgå fra lægen til ret-
ten. efter sagens forløb kunne t ikke have en berettiget forventning om, at han kunne
udeblive fra hovedforhandlingen og indsende en næsten identisk lægeattest uden at give flere
oplysninger om, hvorfor han ikke var i stand til at møde. det var derfor korrekt, at landsretten
afviste ts ankesag i sin helhed i medfør af retsplejelovens § 920, stk. 2.
til støtte for den subsidiære påstand har anklagemyndigheden anført, at landsretten den 19.
april 2018 blev sat uden domsmænd. i medfør af retsplejelovens § 91, stk. 2, og bemærknin-
gerne i højesterets kendelse af 23. august 2017 (ufr 2017.3419) burde afgørelsen være truf-
fet under medvirken af domsmænd. der er på denne baggrund grundlag for at ophæve lands-
rettens kendelse og hjemvise sagen til fornyet behandling af spørgsmålet om afvisning ved
landsretten.
                                                - 6 -
højesterets begrundelse og resultat
sagen angår i første række, om t må anses for at have haft lovligt forfald ved ho-
vedforhandlingen den 18. april 2018.
det fremgår af lægeerklæringerne i sagen, at t lider af en uhelbredelig kræftsygdom, og at
han som følge heraf lider af bl.a. træthed og smerter. overlæge bettina nørby har på grundlag
af en undersøgelse af t den 18. april 2018 vurderet, at han ikke var i stand til at møde i retten,
og at han også var forhindret i et kortvarigt fremmøde af op til en times varighed. lægen er
ikke blevet anmodet om uddybende oplysninger om ts funktionsniveau, herunder hvilke
aktiviteter han var forhindret i som følge af sin sygdom.
højesteret finder på denne baggrund, at den fremlagte lægeerklæring er tilstrækkelig doku-
mentation for, at t den 18. april 2018 havde lovligt forfald som følge af sygdom. landsrettens
kendelse om afvisning af anken ophæves derfor, og sagen hjemvises til fortsat behandling ved
landsretten.
højesteret bemærker, at landsrettens afgørelse den 18. april 2018 om at udsætte sagen og fast-
sætte en frist for fremlæggelse af lægeerklæring er truffet under medvirken af domsmænd.
højesteret finder derfor, at hovedforhandlingen den 18. april 2018 må anses for påbegyndt, og
at domsmændene derfor også skulle have medvirket ved den afgørelse om afvisning, som
landsretten traf den 19. april 2018, jf. retsplejelovens § 91, stk. 2.
                                        thi bestemmes:
landsrettens kendelse af 19. april 2018 ophæves, og sagen hjemvises til fortsat behandling
ved landsretten.
statskassen skal betale sagens omkostninger for højesteret.


text:
 -   rettet i medfør af retsplejelovens §
             221, stk. 1, den 20/4-2001.
                                     udskrift
                                         af
                    sbø- og handelsrettens dombog
                                     ──────────
den 30. marts 2001 kl. 10.00 blev af retten i sagen
h-0134-99
aqua-wall danmark a/s
(advokat k. l. németh)
   mod
ab formplast
(advokat carsten ringgård)
afsagt sålydende
                                       d o m:
sagen vedrører sagsøgeren aqua-wall danmark a/s' krav om erstatning og bod i anledning af
sagsøgte ab formplasts misligholdelse af forpligtelser til at levere plastemner til
indeklimaanlæg. forpligtelserne omfattede dels 50 eksemplarer af en gammel model, dels 200
og senere yderligere 1.000 eksemplarer af en ny model. sagens hovedspørgsmål er om
formplast er forpligtet til betaling af konventionalbøder og erstatning i henhold til aftaler
indgået mellem parterne, eller om disse aftaler er ugyldige i medfør af aftalelovens §§ 29, 31,
33 eller 36, især som følge af psykiske lidelser hos formplasts admi nistrerende direktør, nils
                                               - 2 -
nordmark, i forbindelse med omstændighederne ved indgåelsen af aftalerne. hvis aftalerne er
ugyldige, opstår spørgsmål om aqua-walls betaling af fakturaer for leverede produkter og
tilbagebetaling af erlagt konventionalbod.
aqua-wall har nedlagt påstand om at formplast skal betale sek 1.835.726 med procesrente af
sek 1.635.726 fra den 6. maj 1999 og af sek 200.000 fra sagens anlæg den 2. november
1999.
aqua-wall har endvidere nedlagt påstand om at formplast til aqua-wall skal udlevere følgende
værktøjer der er omfattet af en låneaftale mellem parterne af 1. august 1999:
værktøj for water collection unit 1-1002a,
robotfixtur (robotmall) for water collection unit 1- 1002a,
værktøj for plant component 1-1003a,
fræsefixtur (fräsmall) for plant component 1-2002a.
formplast har påstået frifindelse, for så vidt angår betalingspåstanden subsidiært mod betaling
af et mindre beløb, og har nedlagt selvstændig påstand om betaling af sek 519.544 med
procesrente fra den 1. januar 2000.
formplast har erklæret, at den selvstændige påstand må forstås således at der i det omfang
der gives medhold heri samtidig tages bekræftende til genmæle overfor aqua-walls
udleveringpåstand.
parterne har vedtaget sø- og handelsretten som værneting.
sagsfremstilling
aqua-wall med hovedkontor i albertslund er producent af klimaanlæg der består af en
plasticvæg med rindende vand anbragt i en kasse med planter. administrerende direktør er
lasse lindblad.
formplast er plastproducent og indgår i andrén-koncernen der ejes af bo andrén. formplasts
administrerende direktør var indtil begyndelsen af september 1999 nils nordmark. formplasts
virksomhed ligger i broby i det nordlige skåne.
                                               - 3 -
parterne kom i forbindelse med hinanden i 1998. den 27. november 1998 anmodede aqua-
wall formplast om et tilbud
på nærmere angivne plastemner til 50 aqua-wall-anlæg, gammel model. aqua-wall anmodede
om specifikation af bl.a. leveringstid. formplast afgav tilbud den 4. december med leveringstid
6 uger fra bestilling. prisen var 3.200 sek pr. sæt. aqua-wall accepterede tilbuddet den 11.
december 1998. seneste leveringsdag var således den 22. januar 1999.
den 5. januar 1999 kvitterede aqua-wall for modtagelse af "emner for den eksisterende aqua-
wall". man havde testet dem og havde forskellige kommentarer og rettelser.
den 20. januar 1999 skrev udviklingschef eirik bjørn, aqua-wall, til formplast, att. nils
nordmark, i fortsættelse af en telefonsamtale at han konkluderede at levering ville finde sted
fredag den 22. januar på aqua- walls adresse. endvidere anmodede han om prøveemne i
forbindelse med udarbejdelse af prototypeværktøj for den nye aqua-wall. den 22. januar
rykkede eirik bjørn for levering af de 50 anlæg som var disponeret for viderelevering til kunder
og anførte at manglende overholdelse af leveringstid ville medføre tab for aqua-wall. eirik
bjørn anmodede om tilbagemelding med angivelse af tidspunkt for levering.
i en ny rykker af 26. januar 1999 meddelte eirik bjørn at aqua-wall, såfremt levering ikke
skete senest den 29. januar 1999 kl. 11.00, ville kræve en kompensation på 20.000 sek pr.
dag fra den 1. februar 1999.
nils nordmark svarede den 29. januar at han på grund af problemer med sin leverandør først
kunne levere i uge 7 (15.-19. februar 1999). aqua-wall ved direktør lasse lindblad meddelte
den 31. januar at forsinkelsen var "absolut væsentlig for aqua-wall danmark a/s, og vi skal i
denne sammenhæng fastholde vores forbehold omkring erstatning som følge heraf."
efter yderligere rykkere holdt nils nordmark og lasse lindblad et møde den 24. februar 1999
hos aqua-wall i albertslund. i referat af mødet, betegnet "aftalegrundlag vedr. levering af 50
stk. aqua-wall" mellem formplast og aqua-wall, der er udarbejdet af lasse lindblad og
underskrevet af begge deltagere, hedder det:
"under mødet erklærede direktør niels nordmark til fulde
    -          at formplast ab ikke rettidigt havde leveret de aftalte 50 stk. aqua-wall i
                                                - 4 -
henhold til aftale af 11. december 1998 med levering uge 3/99,
       -         at formplast ab efterfølgende har oplyst levering af anlæggene til uge 7 uden
opfyldelse heraf,
     -           at formplast ab betaler i erstatning til aqua- wall danmark a/s sek. 11.500,-
pr. dag levering udebliver at regne fra mandag den 1. februar 1999.
heraf betales a'conto sek. 100.000,- omgående. beløbet betales med sek 50.000,- senest pr.
3. marts 1999 og sek 50.000,- senest pr. 10. marts 1999.
     -           at formplast leverer uden beregning de aftalte anlæg til aqua-wall danmark
a/s' kontoradresse senest uge 12... ved krav omkring levering er formplast ab fortsat
forpligtet til at betale ovennævnte dagbøder/erstatning frem til faktisk levering har fundet sted.
....
baseret på ovenstående og opfyldelse heraf frafalder aqua-wall danmark a/s ethvert
yderligere erstatnings krav dette alene i relation til den konstaterede forsinkede levering af 50
stk. aqua-wall mod formplast ab."
beløbet på sek 100.000 blev efter flere telefoniske og skriftlige henvendelser fra aqua-wall
betalt den 19. marts 1999.
på mødet den 24. februar 1999 forhandlede parterne også om formplasts levering af emner til
200 anlæg af en ny type aqua-wall. i mødereferatet, benævnt "aftalegrundlag vedr. ny aqua-
wall" mellem formplast og aqua-wall anføres at aqua-wall havde igangsat forme og værktøj
til nærmere angivne emner hos formplast til en samlet pris af sek 102.000. aqua-wall bestilte
forskellige emner til 200 nye anlæg til en samlet pris på sek 98.200. der blev aftalt levering af
prøver af visse emner senest den 20. marts og af andre emner senest den 22. marts. senest
den 26. marts skulle "første serie på 200 stk. af alle emner ... leveres til axjo plastic ab".
ifølge referatet erklærede nils nordmark "til fulde, at formplast ab vil og kan overholde
ovenstående leveringsterminer". han indgik på at betale dagbøder ved overskridelse af
leveringsterminerne på sek 50.000 pr. dag leverancen udeblev. "eventuelt opgjorte dagbøder
som er betalt af fp fradrages i eventuel erstatningskrav som aw måtte være berettiget til".
                                               - 5 -
den 12. marts meddelte nils nordmark at de gamle modeller var blevet yderligere forsinket.
de ville blive leveret den 24. marts 1999. han vedlagde en projektplan vedrørende nye
modeller som var noget forsinkede. i projektplanen var angivet en række terminer fra uge
7/1999 til uge 12/1999.
den 13. marts 1999 havde nils nordmark og lasse lindblad møde hos aqua-wall i
albertslund. ifølge referatet konstateredes forskellige forsinkelser. en af aqua-wall foretaget
ændring på emner havde ikke haft betydning for leverancetidspunktet idet arbejdet ikke var
påbegyndt. formplast erkendte forsinkelsen i henhold til den ind- gåede aftale. aqua-wall
erklærede at ville fastholde leverancen og gjorde opmærksom på den aftalte konventionalbod i
henhold til aftalegrundlaget af 24. februar 1999. formplast erklærede sig fuldt ud bekendt med
aftalegrundlaget og ville respektere og opfylde det. formplast erklærede at værktøjer til visse
emner var aqua- walls ejendom.
den 26. marts 1999 havde nils nordmark og lasse lindblad møde på hotel radisson,
helsingborg. af lasse lindblads mødereferat, der er underskrevet af begge mødedeltagere,
fremgår at nils nordmark erkendte forsinket levering af 50 anlæg som ifl. referatet senest var
angivet at ville blive leveret den 24. marts. aqua-wall fastholdt leverancen af de 50 anlæg og
anførte at konventionalboden på sek 11.500 pr. dag den 26. marts var løbet op til sek
621.000 med fradrag af betalingen på sek 100.000. referatet fortsætter:
"direktør nils nordmark erklærer sig fuldt ud bekendt med aftalegrundlaget og oplyser at fp til
fulde vil efterleve og opfylde dette. fp erlægger ny aconto betaling stor sek 100.000,- senest
pr. 14. april 1999 til aqua-wall danmark a/s.
ny leveringsdato oplyst af fp til den 29. marts 1999 med levering uden beregning på aqua-
wall danmark a/s' kontoradresse. fp oplyser der vil ske partiel levering fra denne dato.
..."
den 3. april 1999 meddelte nils nordmark at der var yderligere forsinkelser med fremstillingen
af den gamle model.
den 4. april skrev aqua-wall til formplast at der nu var foretaget delvis levering hvorfor
                                               - 6 -
konventionalboden blev reduceret forholdsmæssigt til sek 4.600 fra den 31. marts 1999.
den 7. april bekræftede aqua-wall modtagelse af faktura på sek 81.140 som ville blive
modregnet i aqua-walls tilgodehavende hos formplast.
den 15. april 1999 bekræftede aqua-wall modtagelsen af de resterende dele til aqua-wall af
gammel model.
i forbindelse med møde den 28. april 1999 mellem lasse lindblad og nils nordmark
udfærdigede aqua-wall en samlet økonomisk opgørelse af mellemværendet mellem parterne
for så vidt angår levering til 50 modeller af gammel type. opgørelsen viste en saldo på sek
466.055 i aqua- walls favør. nils nordmark tog opgørelsen med sig og sendte den tilbage med
følgende påtegning der er dateret den 17. maj 1999:
"såvitt jag är informerad äger detta sin riktighet med förbehåll for ev moms"
den 29. marts 1999 sendte aqua-wall nogle kommentarer til modtagne prøveemner. ved brev
af 21. april anerkendte aqua-wall modtagelse af en række nærmere angivne emner og gjorde
opmærksom på at der fortsat manglede visse emner.
i forbindelse med mødet den 28. april 1999 foretog aqua- wall også en samlet opgørelse af
mellemværendet vedrørende levering af emner til 200 nye aqua-wall-modeller. nils nordmark
påtegnede opgørelsen på samme måde som opgørelsen vedrørende den gamle model.
samme dag afgav aqua-wall ordre til formplast om levering af emner til 1.000 nye modeller.
formplast bekræftede ordren den 3. juni 1999 og angav leveringsdatoer til 27. august, 15.
september og 29. september 1999.
den 7. juni 1999 anmodede aqua-wall om deres værktøjer med tilkendegivelse af at formplast
kunne låne dem til brug for produktionen af de bestilte 1.000 emner. i henhold hertil blev
udfærdiget en låneaftale den 1. august 1999 der er underskrevet af nils nordmark.
værktøjerne, som formplast havde sendt til aqua-wall, blev udlånt til formplast den 3. august
1999. parterne udvekslede endvi dere en række breve vedrørende revision af tegninger m.v. i
august måned.
                                               - 7 -
regnskab for formplast for 1998 blev underskrevet den 15. juni 1999 af blandt andre bo
andrén og nils nordmark. af regnskabet fremgår intet om mellemværendet med aqua-wall.
det samme gælder formplasts regnskab for 1999 der er underskrevet den 20. maj 2000 af
blandt andre bo andrén.
den 6. september 1999 havde lasse lindblad et møde med formanden for bestyrelsen for
formplast, bo andrén.
den 7. september 1999 skrev lasse lindblad til bo andrén at dele til 300 anlæg var forsinket.
han fastholdt at formplast skulle levere disse, og meddelte at han forventede rettidig levering
af de resterende dele.
den 8. september 1999 protesterede bo andrén mod lasse lindblads krav om konventionalbod
m.v. efter yderligere brevveksling hævede aqua-wall den 27. september kontrakten med
formplast om levering af dele til 1.000 anlæg.
om nils nordmarks helbredstilstand foreligger to erklæringer, udfærdiget af henholdsvis
overlæge eva persson- lantz, psykiatricentrum hässleholm-kristianstad, og bedriftslæge mats
haglund, broby.
ifølge eva persson-lantz' erklæring af 9. november 1999, der er stilet til juristfirman nordic
law, lund, har nils nordmark været indlagt fra den 2. september til den 5. september 1999
med henblik på afgiftning på grund af alkoholafhængighed. under opholdet fandt man at han
gennem længere tid havde haft depressive symptomer, og diagnosen depression blev stillet.
han blev behandlet med antidepressiv medicin. han blev endvidere behandlet med antabus og
med et middel der mindsker trangen til alkohol, campral. lægen har haft kontakt med nils
nordmark efter hospitalsopholdet. hans levertal er i fortsat bedring, og de depressive
symptomer er mindsket.
mats haglunds erklæring af 7. oktober 1999 er stilet til bo andrén. den bygger på personlig
kontakt, telefonisk kontakt og sammendrag af sygehusets patientjournal. i erklæringen hedder
det bl.a. at kombinationen af depression og alkoholafhængighed af den beskrevne grad, som
har ført til påvirkning af leverfunktionen, med stor sandsynlighed har ført til påvirkning af nils
nordmarks evne til at lede det foretagende hvor han var administrerende direktør.
                                           - 8 -
aqua-wall anlagde sag den 2. november 1999 og opgjorde sit krav således (alle beløb i sek):
50 anlæg:
konventionalbod:
1.3 - 31.3.1999, 58 dage a 11.500 667.000
31.3.-8.4.1999, 9 dage a 4.600     41.400
9.4-12.4.1999, 4 dage a 3.220             12.880
samlet konventionalbod                                 721.280
fradrag:
acontobetaling den 15.3.1999             100.000
formplasts faktura nr. 20263              81.140
formplasts faktura nr. 20317              74.085
formplasts faktura nr. 20383               6.400
konventionalbod ÷fradrag                               459.655
200 anlæg:
konventionalbod:
27.3-19.4.1999, 24 dage a 50.000     1.200.000
20.4.-27.4.1999, 8 dage a 29.250         234.000
samlet konventionalbod                         1.434.000
fradrag:
formplasts faktura nr. 20207             108.900
formplasts faktura nr. 20325              38.429
formplasts faktura nr. 20973        110.600
konventionalbod ÷fradrag               1.176.071
1.000 anlæg:
erstatning for manglende levering    200.000
samlet krav                            1.835.726
                                              - 9 -
de reducerede bodsbeløb skyldes delleveringer. der er mellem parterne enighed om den
talmæssige opgørelse.
sagsøgtes krav fremkommer som summen af fakturabeløbene med tillæg af 100.000 sek
(tilbagebetaling af erlagt konventionalbod).
forklaringer
lasse lindblad har forklaret at han er ejer af og administrerende direktør for aqua-wall der i
dag har 25 medarbejdere. i 1998 var der kun 6-7 medarbejdere. egenkapitalen var negativ
ved udgangen af 1998. hovedsædet ligger i albertslund, og der er afdelinger på fyn og i jyl-
land. man har eksport til 10-12 lande. den største kunde er rentokil, uk. virksomheden har
været i kraftig vækst, omsætningen er steget fra små 9 mio. kr. i 1998 til godt 20 mio. kr. i
2000.
de kom i forbindelse med formplast via axjo i sverige der fremstillede værktøjer til dem, og
som anbefalede formplast. vidnet orienterede sig om formplast inden han kontraherede med
selskabet, og konstaterede at det var en del af andrén-koncernen der havde en årlig
omsætning på ca. 100 mio. sek. han har også gennem samtaler med nils nordmark fået at
vide at formplast har betydelige kunder som volvo og skandia.
vidnet blev i slutningen af januar 1999 adviseret om formplasts manglende levering som satte
dem i en meget alvorlig situation. de havde tre sælgere og en lagermand, men ingen varer at
sælge. højsæsonen for salg af klimaanlæg er vinterhalvåret hvor der er indeklimaproblemer på
grund af lav luftfugtighed.
vidnet blev holdt underrettet om forløbet af eirik bjørn. de satte erstatningskravet til 20.000
sek pr. dag; det gav en delvis dækning for deres tab. der er et dækningsbidrag på ca. 30.000
kr. pr. solgt anlæg, ca. halvdelen er dækningsbidraget ved salget af anlægget, resten er
dækningsbidrag ved de obligatoriske serviceringer af anlæggene. dækningsbidraget er af
samme størrelse ved udlejning.
de havde investeret ca. 25 mio. kr. i rentokilprojektet.
vidnet havde en samtale med nils nordmark om de opståede problemer den 24. februar 1999.
                                                - 10 -
mødet varede et par timer. vidnet fremhævede den alvorlige situation aqua-wall var kommet i
på grund af manglende levering, og sagde at de ikke havde varer på lager. nordmark
fremtrådte normal og soigneret under hele samtalen, ligesom under de senere samtaler. han
forklarede at han havde nedgang i omsætningen på grund af tilpasning og omstilling til nye
processer. nordmark var under mødet i forbindelse med rickard edfast for at få oplysninger
om produktionstider mv. nordmark var bekendt med rentokilordren, og de indgik aftale om
levering af 200 emner som netop var til rentokil. de forhandlede om størrelsen af boden for
den forsinkede levering af de 50 anlæg. vidnet krævede 20.000 sek pr. dag, men nordmark
fik den forhandlet ned til 11.500 sek. nordmark var ked af det tab der derved fremkom for
formplast, men han regnede med at tjene det ind på rentokil-leverancerne.
vidnet har ikke på noget tidspunkt udtalt sig om hvorvidt han selv ville indgå aftaler om bod
der ligner de foreliggende.
nordmark skrev under på aftalerne på stedet. han sagde at han var klar over risikoen, men
han insisterede på at være med på rentokilprojektet. bodsbeløbet, 50.000 sek, viser
formplasts interesse i at være med til leverancerne til rentokil som ville kunne give en
betydelig fortjeneste, også til formplast. aqua-wall har i 2000 leveret 1.200-1.500 anlæg til
rentokil og venter at komme til at levere 3.000-5.000 anlæg i 2001. leveringsterminerne blev
fastlagt af nordmark efter samtale med edfast. vidnet lagde en uge til for at være på den sikre
side. han ønskede en så høj bod som 50.000 sek for at sikre sig at formplast ikke svigtede, og
for at sikre sig at aqua-wall i tilfælde af svigt kunne få en kompensation for tabet. i den
pågældende periode var han særdeles optaget af at sikre at der blev leveret i rette tid.
virksomhedens eksistens afhang heraf.
de måtte rykke for at få acontobetalingen på 2 x 50.000 sek. vidnet talte bl.a. med sandberg
om fakturaerne. sandberg kunne ikke betale uden attestation fra nils nordmark.
mødet den 26. marts 1999 fandt sted på radisson, helsingborg, efter nogle misforståelser om
mødestedet. også dette møde forløb normalt. vidnet optrådte ikke truende eller aggressivt.
nils nordmark var normal i sin fremtræden, han syntes at være i fin form. han redegjorde for
forsinkelserne. vidnet insisterede på levering. aftalerne blev skrevet på radisson af eirik bjørn
efter vidnets diktat. nils nordmark havde ingen indsigelser mod aftalerne.
vidnet sendte torsten bjørn til formplast for at få varer. han var der i tre dage og fik nogle
                                              - 11 -
varer med. torsten var positivt overrasket over hvor godt produktionen hos formplast
fungerede.
mødet den 28. april 1999 forløb også normalt. nils nordmark tog opgørelserne med hjem for at
gennemgå dem, og de fik dem nogle uger senere med påtegninger.
det er urigtigt at aqua-wall har forlangt ændringer af betydning. der var kun én marginal
ændring i forhold til tegningerne, og den forsinkede ikke. ingen af justeringerne forsinkede, og
det hævdede formplast da heller ikke dengang.
formene til støbningen blev betalt af aqua-wall gennem modregning. låneaftalen bekræfter
dette forhold. efter råd fra en svensk advokat sørgede de for at værktøjerne blev afleveret til
aqua-wall og sendt tilbage til formplast som lån.
aqua-wall fik ikke leveret dele til produktionen af det sidste parti på 1.000 stk. vidnet er ikke
klar over om produktionen heraf overhovedet kom igang hos formplast. for at få dette parti
produceret måtte de få fremstillet nye værktøjer et andet sted. kravet på 200.000 sek skyldes
dette forhold og forsinkelsen med fremstillingen. det er et overslag uden egentlige
beregninger.
deres revisor har opgjort aqua-walls tab for månederne januar til april 1999 til ca. 2 mio. kr.
der er en fortjeneste på ca. 30.000 kr. pr. anlæg, ca. 17.000 ved salget og resten gennem
serviceringen der koster 398 kr. pr. måned. serviceperioden er fra 24 til 48 måneder.
de 50 anlæg der blev leveret for sent, er for størstedelens vedkommende ikke blevet solgt. der
blev i stedet solgt nye anlæg.
eirik bjørn har forklaret at han er udviklingschef og har været ansat hos aqua-wall siden 1997.
han rykkede for leverancerne i januar 1999. vidnet skrev brevet af 26. januar 1999 efter
drøftelse med lasse lindblad. nils nordmark virkede normal under de samtaler vidnet havde
med ham. det var han også på de møder med ham vidnet har deltaget i, såvel mødet den 24.
februar som den 26. marts 1999. møderne forløb roligt, og der var en konstruktiv stemning.
lasse lindblad optrådte på ingen måde truende. vidnet fungerede som sekretær ved mødet
den 26. marts.
                                               - 12 -
mødet den 28. april 1999 drejede sig især om de nye anlæg. vidnet deltog i den del af mødet
der vedrørte tekniske drøftelser. nils nordmark optrådte som enhver anden ville have gjort i
den position. mødet forløb som de tidligere. vidnet skrev papirerne på grundlag af håndskrevne
notater han fik ud fra mødet. der blev udarbejdet flere udkast der gik frem og tilbage.
torsten bjørn har forklaret at han er logistikchef og har været hos aqua-wall siden efteråret
1997. arbejdet med rentokilprojektet begyndte i 1996. de leverer fortsat til rentokil. under
samarbejdet med formplast forekom ikke ændringer der gav anledning til forsinkelser. der
blev som sædvanligt lavet udfaldsprøver, og der blev, som det er almindeligt, foretaget nogle
justeringer. formplast gav ikke på noget tidspunkt udtryk for at aqua-walls kommentarer eller
ønsker om justeringer førte til forsinkelser.
vidnet har deltaget i møder med nils nordmark ialt 5 gange. nordmark var meget interesseret i
projektet, han virkede entusiastisk. på mødet den 24. marts 1999 var nordmark i forbindelse
med sine teknikere i broby for at drøfte terminer med dem.
vidnet var i broby i nogle dage i marts 1999 for at de kunne få nogle af de gamle anlæg. aqua-
wall havde desperat brug for varer, for de havde intet på lager. vidnets besøg førte til at han
fik nogle produkter med hjem. formplasts virksomhed fremstod pænt og fornuftigt. nordmark
var upåfaldende. han viste vidnet nogle nye skærme han var i gang med at producere for
skandia.
nils nordmark har forklaret at han har haft en række forskellige ansættelser, herunder i casco
nobel og kopparfors. han har også i et par perioder haft egen virksomhed. han blev
administrerende direktør i formplast i 1997. han var også medlem af bestyrelsen. der blev
normalt holdt bestyrelsesmøde fire gange om året, som regel telefonisk. formplast har bl.a.
saab, skandia og volvo som kunder. de leverer i henhold til tre-årige kontrakter som vidnet
ikke har forhandlet. han har haft visse drøftelser med disse kunder og i øvrigt søgt at skaffe
nye ordrer.
virksomheden kom i forbindelse med aqua-wall i 1998. fra efteråret 1998, hvor aftalen om
levering af 50 emner blev indgået, var vidnets mentale situation ikke god. han havde
personlige og familiære problemer, han blev deprimeret og fik et alkoholproblem. han drak
også på arbejdet. hans psykiske tilstand førte til at han i vidt omfang sagde ja til aftaler han
ikke skulle have accepteret.
                                              - 13 -
han var præget af alkoholproblemer på mødet den 24. fe bruar 1999 og på de senere møder.
han agerede ud fra hvad folk syntes og mente, og sagde ja og nej alt efter hvad der var bedst
for at undgå problemer. lasse lindblad var meget oprørt på mødet; han gik ud og hentede den
færdigskrevne aftale ("aftalegrundlag") som han smed foran vidnet, idet han sagde at det var
hvad han ville have, ellers ville han anlægge sag mod formplast. lasse lindblad var aggressiv,
stædig og umedgørlig. på samme møde underskrev vidnet aftalen om levering af 200 emner.
heller ikke her var der nogen forhandling, hverken om pris eller leveringsterminer. det
såkaldte aftalegrundlag med bestemmelse om konventionalbod var skrevet på forhånd. så vidt
han husker, var han ikke i forbindelse med sine ingeniører under mødet. leveringsterminerne i
aftalen er helt urealistiske. der bør gå mindst tre uger fra godkendelse af prøver til levering.
vidnet blev nogle dage efter klar over hvad det var han havde gjort, og fortsatte med at
drikke.
lasse lindblad har på et tidspunkt sagt at rentokil kunne blive en stor kunde, og det nævnte
vidnet ved lejlighed for regnskabschefen john sandberg.
lasse lindblad rykkede gentagne gange for betalingen af acontodelen af bodsbeløbet, 100.000
sek. til sidst gik vidnet til john sandberg der gjorde indsigelser og sagde at det ikke var
normalt. vidnet sagde de skulle betale, da det var en reklamation.
vidnet henvendte sig ved en lejlighed til advokat lindmark i lund. det var nok i foråret 1999.
lindmark gennemgik papirerne og kom tilbage til vidnet og sagde at det så mærkeligt ud, og at
han aldrig havde set noget lignende. vidnet erindrer i øvrigt ikke nærmere om samtalerne med
advokat lindmark. han kan ikke huske om samtalerne fandt sted før eller efter underskrivelsen
af formplasts regnskab for 1998, og han kan ikke huske om han eller formplast fik en regning
fra advokat lindmark.
i forbindelse med mødet den 26. marts hvor der var en uklarhed om mødestedet, sagde lasse
lindblad til ham at lindblad havde ringet til ham, og at han (vidnet) ikke havde reageret. lasse
lindblad spurgte direkte om vidnet var alkoholiker eller hvad. vidnet sad på det tidspunkt på et
hotel i glostrup og var beruset.
han skrev under på aftalerne den 28. april fordi lasse lindblad sagde at der stod hvad han
allerede var indgået på. om bodsbestemmelsen sagde lasse lindblad at han ikke ville bruge
                                              - 14 -
den hvis formplast nogenlunde overholdt terminerne. på mødet fik vidnet en samlet opgørelse
vedrørende de 200 emner. der var ingen diskussion om opgørelsen. den var jo som den måtte
være ifølge aftalerne.
i forbindelse med aftalen om levering af 1.000 emner blev ikke drøftet leveringsterminer. priser
for leveringen blev fastsat af vidnet.
han mener samtlige papirer vedrørende aftaler m.v. blev produceret inden møderne, med
referat af møde den 16. marts 1999 som mulig undtagelse. han kan ikke erindre at det var
ham der foreslog en bodssats på 11.500 sek.
det er rigtigt at han tog opgørelser af økonomiske mellemværender med sig hjem, og at han
sagde at han skulle gennemgå dem, selvom lasse lindblad sagde at opgørelserne var i
overensstemmelse med hvad han tidligere havde accepteret. han sendte opgørelserne tilbage
til lindblad der rykkede for dem og truede med at lukke fabrikken.
vidnet blev efter den 28. april mere og mere presset af lasse lindblad der i telefonen gav
udtryk for at hvis formplast ikke leverede, ville lindblad komme og lukke butikken. han truede
også med at kontakte formplasts kunder og leverandører og sagde at der ikke ville komme
nogen fortjeneste for formplast på leveringerne til aqua-wall før år 2017. vidnet vidste at
rentokil havde afgivet ordre til aqua-wall, men det var ikke for at komme med i leverancerne
til rentokil at vidnet skrev under på aftalerne.
vidnet var ikke klar over at værktøjerne kom til virksomheden den 3. august. han gav ikke
besked om at produktionen skulle begynde. han var ikke i stand til at lede virksomheden. han
søgte læge den 1. august 1999. han boede til sidst på hotel i en uge og var overordentlig
beruset. han sagde op efter en samtale med bo an- drén. han var sygemeldt til slutningen af
oktober 1999.
bo andrén har forklaret at han er ejer af andrén-koncernen der har 170 ansatte og en
omsætning på 160 mio. sek. han er formand for bestyrelsen for formplast. der blev holdt
bestyrelsesmøde i formplast en eller to gange om året. han havde løbende kontakt med
virksomheden og med nils nordmark. denne nævnte i februar 1999 at han havde en
interessant kunde i danmark, nemlig aqua-wall. vidnet havde ikke kendskab til aftalerne med
aqua-wall før sandberg fortalte om dem den 1. september 1999.
                                             - 15 -
i forbindelse med et seminar på virksomheden den 20. august 1999 sagde nils nordmark at
kontrakten med aqua- wall kørte, men det var ikke blevet så stort som han troede. vidnet
havde ikke kendskab til eller mistanke om nordmarks sygdom før i september 1999. i 1999
mødte vidnet nordmark to gange, én gang i januar og den anden anden gang ved seminaret.
der var intet påfaldende ved nordmark under seminaret. de havde jævnligt telefonisk
forbindelse i 1999.
vidnet blev opereret for cancer i februar og i maj 1999.
på et møde den 6. september 1999 præsenterede lasse lindblad aqua-walls krav som vidnet
fandt eksorbitante. vidnet spurgte lindblad om han selv ville have skrevet under på sådan
noget. det ville han ikke have gjort, svarede lindblad og smilede, han ville have talt med en
advokat og med bestyrelsen.
de fik i september nogle papirer fra advokat lindmark i lund som formplast en gang i mellem
har benyttet sig af. nordmarks papirer var i dårlig orden. nordmark sagde op i september 1999
med øjeblikkelig virkning. vidnet har ikke krævet erstatning af nordmark.
john sandberg, økonomidirektør, har forklaret at har været ansat i formplast siden februar
1998. formplast har 35 ansatte i broby. der er ca. 10 i administrationen. vidnet arbejdede i ret
tæt forbindelse med nils nordmark. formplast havde en presset økonomi. vidnet har ikke set
nordmark beruset eller på anden måde påfaldende. nordmark var bekymret over den dårlige
økonomi som medførte likviditetsproblemer, men han var ikke psykisk påfaldende.
vidnet vidste at der var forhandlinger med aqua-wall i efteråret 1998. han kendte ikke aftalen
om levering af 50 emner og heller ikke den senere aftale om levering af 200 emner.
formplast blev rykket af aqua-wall for betaling af 100.000 sek. vidnet ville ikke betale før han
havde fået attestation fra nils nordmark. da han henvendte sig til nils nordmark, var denne
undvigende og udskød det. i midten af marts 1999 blev han rykket af lasse lindblad der
spurgte om de ikke kunne eller ikke ville betale. lindblad var temmelig vred og aggressiv og
råbte op. vidnet kunne kun henvise til at han manglede attestation. han henvendte sig på ny
til nils nordmark der sagde at de skulle betale. nordmark sagde at det kunne blive en god
forretning. beløbet blev bogført som øvrige omkostninger og indgår som sådanne i 1999-
                                              - 16 -
regnskabet. vidnet kan bekræfte at aqua-walls krav under den foreliggende sag ikke er
medtaget i årsregnskabet for 1999, heller ikke som et forbehold.
vidnet havde en samtale med lasse lindblad i slutningen af august 1999. lindblad der var
aggressiv, søgte nordmark og efterspurgte leverancer.
vidnet ringede til advokat lindmark i lund den 1. september 1999 om aqua-walls fordringer
mod formplast. lindmark var fra nordmark blevet bekendt med fakturaerne der vedrørte
betydelige beløb. nordmark var den eneste i virksomheden der havde kendskab til kravene.
vidnet deltog i den første time af andréns møde med lindblad den 6. september 1999. de
gennemgik nogle af aftalerne. lindblad sagde at han aldrig ville have skre vet under på
sådanne aftaler hvis han havde været administrerende direktør.
nordmark ophørte den 6. eller 7. september 1999 fordi han havde misrøgtet selskabet, og fordi
han havde alkoholproblemer. det sidste overraskede vidnet.
rickard edfast har forklaret at han er maskiningeniør og værktøjsansvarlig hos formplast.
vidnet er ansvarlig for værktøjer og leveringstider for disse, men ikke for produktionen. han
har på et tidspunkt fået en opringning fra nils nordmark der sad i et møde med lasse lindblad.
forevist brevet af 29. marts 1999 vedrørende ændringer af værktøjer har vidnet forklaret at
det vedrører nogle ændringer som tager lang tid, indtil flere uger.
vidnet har hilst på lasse lindblad i efteråret 1998 og i september 1999. lindblad virkede vred
og ophidset.
da vidnet er værktøjsansvarlig, kan han ikke udtale sig om planlægning af produktion. efter
hans mening vil det tage mindst to uger at producere de 200 emner.
eva persson-lantz har vedstået sin lægeerklæring og forklaret at den er udfærdiget på
grundlag af personlig samtale med nils nordmark og oplysninger der kom frem under
hospitalsopholdet. det fremgår af papirerne at nils nordmark var indlagt til afgiftning i juli
1998. han havde ikke dengang depressive symptomer. depressionen var efter de foreliggende
oplysninger tiltagende gennem 1999. det er ikke noget som omgivelserne nødvendigvis
bemærker. det afhænger af den observerende person og patientens evne til at skjule
                                                 - 17 -
symptomerne. symptomerne har lettere ved at vise sig under pres end ellers. hendes
lægeerklæring blev udfærdiget efter anmodning fra patienten der oplyste at han var blevet
erstatningsansvarlig.
mats haglund har vedstået sin erklæring der blev udfærdiget efter anmodning fra bo andrén
med nils nordmarks samtykke. vidnet er bedriftslæge for blandt andre formplast.
procedure
aqua-wall har anført at de påberåbte aftaler er gyldigt indgåede. formplast har ikke påvist
noget grundlag for at tilsidesætte aftalerne i medfør af aftalelovens bestemmelser i §§ 29, 31,
33 eller 36, hverken helt eller delvist.
aftalerne om produktion af emnerne er klare, umisforståelige og forretningsmæssigt rimelige
og overskuelige. aftalerne er blevet til efter forhandling mellem parterne. det er ikke godtgjort
at lasse lindblad har optrådt truende eller udøvet utilbørlig pression. oplysningen om
fremkomsten af bodsbeløbet på 11.500 sek tyder på at parterne har haft reelle forhandlinger.
der er intet urimeligt i tidsfristerne eller betingelserne i øvrigt. aqua-wall havde som forklaret
en væsentlig interesse i levering til tiden, forsinkelser kunne blive overordentligt bekostelige og
livstruende for virksomheden. dette er baggrunden for kravene om erstatning for den konsta-
terede forsinkelse i januar-februar 1999 og om dagbøder hvis der kom fremtidige forsinkelser.
kravene er rimelige og velbegrundede ud fra aqua-walls interesse i levering til tiden. aqua-
wall kunne ikke begrænse tabet ved at skifte leverandør. leverandørskifte ville betyde nye
væsentlige tab fordi formplast sad på værktøjerne. fremstilling af nye værktøjer ville være
bekostelig og tage lang tid, og i mellemtiden ville kunderne være tabt. det fornuftigste aqua-
wall kunne gøre, var at presse formplast til at opfylde sine leveringsforpligtelser, og, hvis det
ikke lykkedes, søge at få noget af sit tab erstattet gennem konventionalbøder.
formplast oplyste ikke om omstændigheder der gjorde det påregneligt at der ville komme
forsinkelser. formplast har heller ikke på et senere tidspunkt meddelt noget om årsagen til
forsinkelserne. disse fremstår som uforklarlige henset til oplysningerne om produktionen hos
formplast. oplysningerne om levering til andre, store kunder kunne tyde på en bevidst
tilsidesættelse af aqua-wall.
der foreligger en grov og vedholdende forsinkelse fra formplasts side. aqua-wall har ikke på
                                                 - 18 -
nogen måde medvirket til forsinkelser. værktøjer blev bestilt i god tid, og justeringerne af dem
medførte ikke forsinkelser. formplast har ved de afgivne forklaringer i hvert fald ikke godtgjort
noget som helst i denne henseende.
aftalerne om erstatning og bod og opgørelserne af disse krav er indgået, respektive godkendt
af formplasts administrerende direktør. godkendelserne er sket efter at direktøren har ligget
med dem i længere tid og haft rigelig tid til indsigelser.
det bestrides at nils nordmark har befundet sig i en sygelig tilstand der kunne erkendes af
omgivelserne. i hvert fald har man fra aqua-walls side ikke haft mulighed for at erkende det.
selv ikke en person som john sandberg der var tæt på nils nordmark, konstaterede noget
påfaldende ved ham. end ikke på seminaret den 20. august 1999 fandt bo andrén ham
afvigende. så meget mindre er der grund til at tro at nordmark på tidligere tidspunkter som
har betydning for denne sag, har kunnet erkendes at være afvigende.
lægeerklæringerne siger intet afgørende om nordmarks tidligere tilstand. erklæringerne må
også bedømmes ud fra at de er afgivet i en bestemt situation og med et bestemt formål.
erstatningskravet for manglende levering af 1.000 emner er fastsat skønsmæssigt og moderat
ud fra en vurdering af hvad en produktionsomstilling og forsinkelse vil koste.
formplast har anført at aftalerne er uklare for så vidt som de vedrører erstatning eller
konventionalbøder. det bestrides at der er indgået aftaler om konventionalbod. da der ikke er
godtgjort noget tab for aqua-wall, skal formplast allerede af den grund frifindes.
eventuelle aftaler om dagbod eller erstatning er ugyldige. aqua-wall udøvede et utilbørligt pres
på formplasts administrerende direktør og har således handlet i strid med aftalelovens §§ 29,
31 og 33. lasse lindblad må have erkendt nils nordmarks tilstand og vidst eller burde have
vidst at aftalerne var blevet til efter utilbørligt pres på en svækket person. aftalerne fører til at
der for leverancer af emner til en forholdsvis behersket værdi påføres formplast et tab der står
i grotesk misforhold til ordrens størrelse. indholdet af aftalerne er så åbenbart urimeligt at det
må have givet lindblad en mistanke om at noget måtte være galt.
aftalerne om konventionalbod skal derfor også tilsidesættes helt eller delvist efter aftalelovens
§ 36. det bør herved tillige tages i betragtning at forsinkelser i vidt omfang må tilskrives aqua-
                                                 - 19 -
walls krav om ændringer af værktøjerne. der bør også lægges vægt på at der er tale om et nyt
produkt. det er urimeligt og i strid med god forretningsskik at lægge hele udviklingsrisikoen på
den ene part, især når denne risiko medfører krav fra den anden part om ydelser i åbenbart
misforhold til ordrens størrelse.
formplast er berettiget til at udøve tilbageholdsret i værktøjerne omfattet af låneaftalen så
længe der ikke er sket effektiv betaling af de af formplast udstedte fakturaer.
rettens resultat
det er hverken ved lægeerklæringerne eller ved de afgivne forklaringer godtgjort at der på
kontraheringstidspunkterne forelå sådanne omstændigheder at der er grundlag for anvendelse
af aftalelovens §§ 29, 31 eller 33. det er ikke godtgjort at nils nordmark på tidspunkter af
betydning for sagen fremtrådte som psykisk påfaldende eller som alkoholmisbruger. de
indgåede aftaler førte til ugunstige resultater for formplast, men aftalerne har ikke i sig selv et
indhold der kan tyde på at de er indgået under omstændigheder der er nævnt i de anførte
bestemmelser.
med hensyn til spørgsmålet om anvendelse af aftalelovens § 36 bemærkes:
aftalerne vedrørende følgerne af forsinkelser med levering af de første 50 anlæg blev indgået
efter at væsentlige forsinkelser var konstateret med deraf følgende tab for aqua-wall, og førte
til at formplast blev forpligtet til betaling af betydelige beløb der væsentlig oversteg prisen for
de leverede emner. aqua-wall havde på kontraheringstidspunktet ikke grund til at regne med
at der ville komme så væsentlige, yderligere forsinkelser som det blev tilfældet. aftalen må
anses for at være resultat af en forhandling mellem parterne der blandt andet førte til at
dagbodssatsen for leverancen på 50 anlæg blev forhandlet ned til 11.500 sek. aftalen var
forretningsmæssigt begrundet i aqua-walls ønske om snarlig levering af varer, fordi man ikke
havde varer på lager, og fordi man var i en højsæson. fra formplasts side var aftalen blandt
andet begrundet i ønsket om yderligere leverancer til aqua-wall der havde fået en betydelig
kunde i rentokil uk. der er derfor ikke grundlag for helt eller delvist at tilsidesætte denne
aftale der førte til en samlet konventionalbod på sek 721.280.
aftalen om konventionalbod på sek 50.000 pr. kalenderdag for forsinkelse med levering af dele
til 200 sæt aqua- wall fører til en forpligtelse for formplast som det vil være urimeligt at gøre
                                              - 20 -
gældende fuldt ud. retten anerkender aqua-walls legitime behov for at søge at fremtvinge ret-
tidig levering, men lægger på den anden side også vægt på størrelsen af den enkelte bod pr.
kalenderdag, den krævede samlede bod i forhold til købesummen og på at aqua-wall på dette
tidspunkt kunne være opmærksom på formplasts vanskeligheder med at overholde tidsfrister.
bøderne for forsinkelser med disse leverancer skal derfor begrænses til sek 800.000.
vedrørende leverancen af emner til 1.000 anlæg har aqua- wall ikke godtgjort et tab der kan
kræves erstattet.
formplast skal derfor betale sek 721.280 + 800.000 med fradrag af fakturabeløbene på ialt
sek 419.554 samt acontobetalingen på sek 100.000 eller sek 1.001.726 der forrentes med
procesrente fra sagens anlæg.
endvidere gives der aqua-wall medhold i påstanden om udlevering af værktøjer som aqua-wall
har betalt for, og som er omfattet af parternes låneaftale.
                           t h i k e n d e s f o r r e t:
inden 14 dage skal ab formplast til aqua-wall danmark a/s betale sek 1.001.726 med
procesrente fra den 2. november 1999.
ab formplast skal inden samme frist til aqua-wall danmark a/s udlevere følgende værktøjer
der er omfattet af parternes låneaftale af 1. august 1999:
værktøj for water collection unit 1-1002a,
robotfixtur (robotmall) for water collection unit 1-1002a,
værktøj for plant component 1-1003a,
fræsefixtur (fräsmall) for plant component 1-2002a.
i sagsomkostninger skal ab formplast til aqua-wall danmark a/s inden 14 dage betale dkk
54.000.
                                   jens feilberg
                            - 21 -
vagn jacobsen                rolf malling petersen
                    (sign.)
       udskriftens rigtighed bekræftes
      p. j. v. sø- og handelsretten, den

source: retspraksis

LICENSE:
Creative Commons Legal Code

CC0 1.0 Universal

type: caselaw

jurisdiction: Denkmark


text:
                             højesterets dom
                            afsagt tirsdag den 23. juni 2015
sag 285/2013
(1. afdeling)
a
(advokat allan steen lynge, beskikket)
mod
p. bodholdt ejendomme aps
(advokat mads berendt)
i tidligere instanser er afsagt dom af københavn byret den 18. september 2012 og af østre
landsrets 12. afdeling den 4. juni 2013.
i pådømmelsen har deltaget fem dommere: poul søgaard, jytte scharling, thomas rørdam,
oliver talevski og jan schans christensen.
påstande
parterne har gentaget deres påstande for landsretten.
supplerende sagsfremstilling
der er for højesteret fremlagt kopi af lejekontrakt vedrørende det andet af de to lejemål i
ejendommen kongelundsvej 34, københavn.
højesterets begrundelse og resultat
a og p. bodholdt ejendomme aps indgik med virkning fra den 1. februar 2007 en skriftlig
aftale om et lejemål i et parcelhus med to lejemål beliggende kongelundsvej 34 i københavn.
lejekontrakten blev oprettet på typeformular a, 7. udgave, der ved indgåelsen af lejekon-
trakten ikke længere var autoriseret som standardblanket for lejeaftaler.
                                                - 2 -
det er i lejekontraktens § 11 anført bl.a., at ”lejer er bekendt med at denne lejekontrakt fravi-
ger de sædvanlige regler i lejeloven om lejefastsættelsen § 47 til og med § 52. i kontrakten er
aftalt fri lejefastsættelse § 53 stk. 7 som omhandler ejendomme efter 1991”.
det fremgår af lejelovens § 53, stk. 3, at bestemmelserne i §§ 47-52 kan fraviges i lejeaftaler
om beboelseslejligheder i ejendomme, der er taget i brug efter den 31. december 1991. den
ejendom, som lejemålet vedrører, blev taget i brug efter denne dato. det forhold, at der i le-
jekontrakten fejlagtigt er henvist til lejelovens § 53, stk. 7 (og ikke stk. 3), indebærer efter hø-
jesterets opfattelse ikke, at parternes aftale om at fravige lejelovens §§ 47-52 er ugyldig.
hovedspørgsmålet er herefter, om vilkåret i lejekontraktens § 11 om fri lejefastsættelse må
anses for ugyldigt efter lejelovens § 5.
hvis der ved indgåelse af lejeaftaler anvendes blanketter, skal bestemmelser, der pålægger
lejeren større forpligtelser eller giver lejeren mindre rettigheder end angivet i loven, fremhæ-
ves for at være gyldige, jf. § 5, stk. 1. bestemmelser, der pålægger lejeren større forpligtelser
eller giver lejeren mindre rettigheder end angivet i loven, er endvidere ugyldige, hvis der er
anvendt en uautoriseret blanket, jf. § 5, stk. 2. reglerne i § 5, stk. 1 og 2, gælder også for an-
dre skriftlige lejeaftaler, der indeholder ensartede lejevilkår for flere lejere i samme ejendom,
når de fremtræder på en sådan måde, at lejeren må opfatte dem som standardiserede (stan-
dardaftaler), jf. § 5, stk. 3.
højesteret finder, at parternes aftale om at fravige lejelovens §§ 47-52 er udtryk for, at lejeren
pålægges større forpligtelser eller gives mindre rettigheder end angivet i loven. den typefor-
mular, som parterne har anvendt, er endvidere som nævnt ikke autoriseret.
de vilkår, der indsættes i en standardblankets tomme rubrik (§ 11), må efter højesterets op-
fattelse som udgangspunkt anses for individuelle bestemmelser, som ikke er en del af blanket-
ten, og som heller ikke udgør en selvstændig blanket eller en standardaftale omfattet af § 5,
stk. 3. for disse individuelle vilkår gælder derfor som udgangspunkt hverken kravet om frem-
hævelse i § 5, stk. 1, eller kravet om autorisation i § 5, stk. 2. dette udgangspunkt kan fravi-
ges, hvis der foreligger særlige omstændigheder, jf. herved højesterets dom af 12. maj 2014
                                                 - 3 -
(ufr 2014.2370), hvor nogle vilkår efter en konkret vurdering blev anset for at være en inte-
greret del af blankettens vilkår.
ved bedømmelsen af, om udgangspunktet skal fraviges i den foreliggende sag, må det tages i
betragtning, at vilkårene i § 11 ikke er forhandlet, og at der som indledning til § 11 mangler
den tekst i typeformular a, 7. udgave, der angiver, at § 11 indeholder fravigelser og tilføjelser
til lejelovgivningens almindelige regler.
heroverfor står, at det i den anvendte blankets indledning er fremhævet, at det skal anføres i §
11, hvis parterne ønsker at aftale fravigelser af lejelovgivningens almindelige regler. leje-
kontraktens § 11 fremtræder endvidere ikke som en del af den blanket, der indeholder leje-
kontraktens §§ 1-10, idet der er anvendt en anden margin, skrifttype og skriftstørrelse end i
blanketten. heller ikke sprogligt fremstår bestemmelserne i § 11 som en del af blanketten.
teksten i § 11 bærer overskriften ”kongelundsvej 34” og fremtræder indholdsmæssigt som
individuelt tilpasset lejemålet, idet der bl.a. er bestemmelser, som er en følge af, at det lejede
er en del af et enfamiliehus, ligesom ingen af bestemmelserne er uden betydning for lejemålet.
efter en samlet vurdering af det anførte finder højesteret ikke grundlag for at fravige det
ovennævnte udgangspunkt. vilkåret i § 11 om fri lejefastsættelse kan således ikke anses for
en del af blanketten og indgår heller ikke i en selvstændig blanket eller standardaftale. kravet
om fremhævelse i lejelovens § 5, stk. 1, og kravet om autorisation i § 5, stk. 2, finder derfor
ikke anvendelse på det nævnte vilkår.
højesteret finder det ikke godtgjort, at der foreligger mangler ved lejemålet, som kan berettige
a til et forholdsmæssigt afslag i lejen.
højesteret stadfæster herefter landsrettens dom.
                                      thi kendes for ret:
landsrettens dom stadfæstes.
                                               - 4 -
i sagsomkostninger for højesteret skal statskassen betale 40.000 kr. til p. bodholdt ejen-
domme aps.
de idømte sagsomkostningsbeløb skal betales inden 14 dage efter denne højesteretsdoms af-
sigelse og forrentes efter rentelovens § 8 a.


text:
                             højesterets dom
                           afsagt torsdag den 26. april 2018
sag 216/2017
(2. afdeling)
fagligt fælles forbund som mandatar for a
(advokat peter giersing, beskikket)
mod
maja lyng aps
(advokat torben rhodin)
i tidligere instanser er afsagt dom af retten i holstebro den 15. juli 2016 og af vestre lands-
rets 11. afdeling den 22. maj 2017.
i pådømmelsen har deltaget fem dommere: poul dahl jensen, vibeke rønne, jens peter
christensen, lars apostoli og kristian korfits nielsen.
påstande
appellanten, fagligt fælles forbund som mandatar for a, har nedlagt påstand om
stadfæstelse af byrettens deldom og hjemvisning af sagen til fortsat behandling ved byretten.
indstævnte, maja lyng aps, har påstået stadfæstelse af landsrettens dom.
anbringender
fagligt fælles forbund som mandatar for a har anført navnlig, at maja lyng aps hæfter for
det tab, som a har lidt som følge af den indtrufne skade, jf. sølovens § 151, idet fiskeskipper
b ikke udviste den nødvendige agtpågivenhed i forbindelse med ulykken. fiskeskipperen
handlede groft uagtsomt ved ikke at træffe de nødvendige forholdsregler, inden han
aktiverede spillet for at hive trawlet ind. fiskeskipperen havde ikke kontakt med a, der
fungerede som anhugger, idet han skulle frigøre indhalerlinen fra klampen og fastgøre linen
                                               - 2 -
til trawlet. under udførelsen af denne type opgave skal der efter de almindelige regler om
anhugning være en sikker kontakt mellem anhuggeren og den person, der betjener spillet, jf.
arbejdstilsynets anvisning nr. 2.3.0.4 om anhugning. aktiveringen af spillet udgjorde en
farlig handling med stor skadeevne. samtidig var muligheden for at undgå skaden til stede.
det ville ikke have været forbundet med nogen ulejlighed at have sikret sig, at a var kommet
i en tilstrækkelig sikker afstand, inden spillet blev aktiveret. ulykken kunne og burde have
været undgået, hvis fiskeskipperen enten havde kommunikeret med a eller haft visuel kontakt
med ham, inden fiskeskipperen betjente spillet. arbejdet var således ikke tilrettelagt
sikkerhedsmæssigt fuldt forsvarligt, jf. lov om sikkerhed til søs § 10. der blev ikke ført
effektivt tilsyn med arbejdets udførelse eller givet instruktion om de faremomenter, der var
forbundet med arbejdets udførelse, således som det er påkrævet efter lov om sikkerhed til søs
§ 11. det forhold, at søfartsstyrelsen ikke fandt anledning til kritik, kan ikke tillægges
betydning, da styrelsens vurdering alene var baseret på skibets aktuelle tilstand på de synede
områder.
maja lyng aps har anført navnlig, at fiskeskipper b ikke har handlet ansvarspådragende, og
at der derfor ikke påhviler selskabet et hæftelsesansvar efter sølovens § 151. a har ikke ført
tilstrækkeligt bevis for, at b ved handling eller undladelse kan bebrejdes uheldets indtræden.
der er ingen vidner, som har set, hvad der skete, og selv ikke a har kunnet forklare de ek-
sakte omstændigheder, som førte til uheldet. på tidspunktet for uheldets indtræden var a i
færd med at bjærge et rejetrawl. denne dagligdags arbejdsproces er i almindelighed ikke
forbundet med risiko for at pådrage sig personskade. der var ikke mellem b og a nogen
aftale om, at a skulle befinde sig et bestemt sted på fiskefartøjet, inden spillet blev aktiveret.
b kunne på skadestidspunktet konstatere, at a var på vej frem på fiskefartøjet, idet han fra
styrehuset kunne se as hårtop. a har på dette tidspunkt derfor ikke været placeret i
umiddelbar nærhed af den klampe, som blev revet af, og som sad på styrehusets bagbords side
på et sted, hvor b ikke havde mulighed for at se a. der skal ved ansvarsvurderingen tages
hensyn til arbejdsprocessens simple, rutineprægede og ufarlige karakter. reglerne om
anhugning finder ikke anvendelse på den foreliggende situation, allerede fordi der i
umiddelbar forbindelse med sammenkoblingen af hugleddene ikke skete løft, transport eller
afsætning af en byrde. søfartsstyrelsen har på baggrund af de undersøgelser, der har fundet
sted i umiddelbar forlængelse af uheldet, ikke fundet anledning til at foretage sig noget i
forhold til maja lyng aps, og politiet har på den baggrund ikke fundet grundlag for at rejse
                                                - 3 -
en straffesag. under alle omstændigheder bestrides det, at der er årsagssammenhæng mellem
de omstændigheder, der måtte begrunde et ansvarsgrundlag, og skaden. det står ikke klart,
hvordan uheldet skete, og det er derfor ikke givet, at as eventuelle placering længere væk fra
området omkring klampen ville have gjort nogen forskel.
forklaringer
til brug for højesteret er der afgivet forklaring af stefan ottosen.
stefan ottosen har forklaret bl.a., at han nok havde sejlet med maja lyng i 3-4 måneder, da
ulykken skete. han var lærling og gik på fiskeriskolen i thyborøn. de fiskede efter rejer, da
ulykken skete.
maja lyng er en bomtrawler. det betyder, at trawlet har en form, der minder om et strygejern.
skibet har to bomme, der står ud til hver side, når der trawles. fra hver bom hænger en pose
(et trawl). det arbejde, der skal foretages i skibets to sider, når trawlet skal trækkes op, er ens.
når trawlet skal trækkes op, skal to metalringe kobles sammen. det tov, som den ene metal-
ring sidder i, er bundet om en klampe på styrehuset, når der trawles. klampen sidder under
det forreste vindue på skibssiden. når trawlet skal trækkes op, vikles tovet fri fra klampen og
sættes sammen med en anden metalring, der går op til et spil. når de to ringe er sat samme,
sættes spillet i gang og nettet snøres sammen.
de havde trawlet et par timer på dagen for ulykken, da skibet gik på grund. han og a sad på
det tidspunkt i messen. han mærkede, at skibet ramte bunden. skipper b råbte straks, at han
og a skulle ud på dækket for at trækker trawlet op. de skulle skynde sig. han tog styrbord
(højre side) og a tog bagbord (venstre side). det spil, der trækker trawlet ind, betjenes fra
styrehusets styrbords side. når skipperen skal betjene spillet, står han ved et vindue, hvorfra
han kun kan se styrbords side af dækket. lærlingen står altid i styrbords side, så skipperen
kan se, hvad lærlingen laver.
da han kom ud på dækket, fik han koblet de to metalringe i styrbords side sammen. han nåe-
de det kun lige, inden b satte spillet i gang og trækket kom. der blev ikke varskoet, inden
spillet blev sat i gang. han hørte a råbe fra bagbords side. han er ikke sikker på, hvad a
råbte, men han forstod det som et signal om, at han ikke var klar. b kunne ikke høre eller se a
                                                - 4 -
fra styrehuset. styrehusvinduet i bagbords side var ikke åbent, og der var ingen mulighed for
kommunikation mellem bagbords side og styrehuset. pludselige hørte han noget, der sprang,
og a skrige. han så ikke ulykken, da han stod i den modsatte side af skibet. han kom over til
a. han kunne se, at han manglede noget af hånden. a forklarede ham ikke, hvad der var sket.
a var i chok. han formoder, at ulykken skete, fordi tovværket sad fast, da trækket kom, og at
klampen derfor knækkede. han ved det dog ikke med sikkerhed. han kan bekræfte, at
klampen var knækket efter ulykken.
han er usikker på, om de to metalringe var koblet sammen, da ulykken skete, men det mener
han. han mener, at det var indhalerlinen, dvs. det tov, der går op til spillet, der sprang. det
kan ske, hvis tovværket sidder fast på klampen.
han mener, at der er to hastigheder på spillet, der trækker trawlet ind. på tidspunktet for ulyk-
ken kørte det i hurtigste tempo, fordi der var travlt. der var ikke særlig meget løs line. da
spillet blev sat i gang, gik der nok ca. 5-10 sekunder, før tovværket blev strammet til. spillet
sidder under styrehuset. man skal åbne en luge for at komme ind til det, og man kan ikke få
fingrene i klemme her, medmindre man er derinde.
nødstoppet virkede ikke på tidspunktet for ulykken. elektrikeren fra hvide sande kom og re-
parerede det, efter de var kommet i havn. han kan ikke huske navnet på elektrikerfirmaet.
nødstoppet skal sikre, at spillet slår fra, hvis noget går galt.
på tidspunktet for ulykken kørte skibets motor på fuld tryk for at prøve at komme igennem
den revle, de var grundstødt på. han er sikker på, at maskinen kørte frem.
efter ulykken gav b ham besked om, at han skulle trække trawlet ind med håndkraft. først
herefter kunne han ringe 112. de kom dog ret hurtigt i havn. han kunne trække trawlet ind
med håndkraft, fordi b havde rejst bommene til lodret position. bommene rejses ved hjælp af
en wire. når bommene er rejst, er der maksimalt 3-4 meter trawl i vandet. trawlet var derfor
ikke så tungt. der var maksimalt en spandfuld rejer i trawlet, da det blev trukket op.
                                               - 5 -
da de kom i havn, kom der mange folk om bord. han blev ikke kontaktet eller afhørt af politi-
et. han kan ikke huske, om søfartsmyndighederne kom om bord, og han kan ikke huske, om
han talte med dem.
de støder ofte på grund, når de trawler. det er ikke usædvanligt. b vil gerne så langt ind mod
kysten som muligt for at fange rejer.
som introduktion til procedurerne på skibet har b forklaret ham, at når trawlet skal trækkes
op, skal han løsne tovværket fra klampen og sætte metalringene sammen. herefter sætter b
spillet i gang. b har ikke forklaret, hvordan der skal varskos. normalt er der god tid, og
folkene på dækket kan sige til, når de er klar. der var ikke god tid, da ulykken skete. b ville
have, at de skulle skynde sig for at redde fangsten.
højesterets begrundelse og resultat
a var den 23. april 2014 udsat for en arbejdsulykke om bord på fiskefartøjet l248 maja lyng,
hvor han havde hyre som fisker. ved ulykken fik a knust dele af sin højre hånd, hvilket
medførte amputering af 4. og 5. finger.
spørgsmålet er, om fiskeskipper b har handlet ansvarspådragende i forbindelse med as
tilskadekomst, således at maja lyng aps, der ejer fiskefartøjet, er erstatningsansvarlig over
for a.
efter bevisførelsen kan det lægges til grund, at a og stefan ottosen blev kaldt op på dækket,
efter at fiskefartøjet var stødt på grund. de gik straks i gang med at klargøre indhalerlinen
med henblik på, at trawlet kunne trækkes ind, inden fiskefartøjet blev bakket fri. a befandt sig
under udførelsen af arbejdet med at klargøre indhalerlinen på bagbords side af styrehuset,
mens stefan ottosen befandt sig på styrbords side. fiskeskipper b var i styrehuset og havde
derfra udsyn til styrbords side, men ikke til bagbords side.
efter b og as forklaringer lægges det til grund, at b normalt først aktiverede spillet for at hale
trawlet ind, når a – efter at have klargjort indhalerlinen – var gået op i stævnen. efter
bevisførelsen må det imidlertid lægges til grund, at b aktiverede spillet uden at have fået
klarmelding fra a og uden på anden måde at have sikret sig, at a havde afsluttet sin
                                                 - 6 -
arbejdsproces og ikke længere befandt sig tæt på den klampe, som knækkede ved aktivering
af spillet.
højesteret finder på den anførte baggrund, at b har handlet ansvarspådragende ved ikke at
have gjort tilstrækkeligt for at sikre sig, at indhalingen kunne ske uden risiko for a. da der er
årsagssammenhæng mellem aktiveringen af spillet og personskaden, er maja lyng aps heref-
ter erstatningsansvarlig over for a.
parterne er herefter enige om, at a har krav på godtgørelse for svie og smerte med 73.500 kr.
med procesrente fra den 7. marts 2016.
højesteret tager på denne baggrund den påstand om stadfæstelse af byrettens deldom og
hjemvisning af sagen til fortsat behandling ved byretten, som fagligt fælles forbund som
mandatar for a har nedlagt, til følge.
maja lyng aps skal betale sagsomkostninger for landsret og højesteret til statskassen med
128.735,74 kr. heraf er 100.000 kr. til dækning af udgift til advokat, 1.975,74 kr. til dækning
af udgifter forbundet med stefan ottosens vidneforklaring for højesteret og 26.760 kr. til
dækning af den retsafgift, som skulle have været betalt for højesteret, hvis der ikke var givet
fri proces til a, jf. retsplejelovens § 332.
spørgsmålet om sagsomkostninger for byretten afgøres i forbindelse med sagens afslutning
ved byretten.
                                       thi kendes for ret:
byrettens dom stadfæstes, og sagen hjemvises til fortsat behandling ved byretten.
i sagsomkostninger for landsret og højesteret skal maja lyng aps betale 128.735,74 kr. til
statskassen.
de idømte beløb skal betales inden 14 dage efter denne højesteretsdoms afsigelse. sagsom-
kostningsbeløbet forrentes efter rentelovens § 8 a.