text:
                             højesterets dom
                            afsagt fredag den 31. maj 2013
sag 33/2009
(1. afdeling)
n. v. randers a/s,
ole dahl,
jkm transport aps,
henrik westergaard/midtvest kreatur- og so eksport aps,
morten pedersen og
ulslev vognmandsforretning v/leif hansen
(advokat h. sønderby christensen for alle)
mod
ministeriet for fødevarer, landbrug og fiskeri (tidligere justitsministeriet)
(kammeradvokaten ved advokat peter biering)
i tidligere instans er afsagt dom af vestre landsrets 9. afdeling den 14. januar 2009.
i pådømmelsen har deltaget fem dommere: marianne højgaard pedersen, henrik waaben,
michael rekling, lars hjortnæs og jan schans christensen.
påstande
appellanterne, n. v. randers a/s, ole dahl, jkm transport aps, henrik westergaard/midt-
vest kreatur- og so eksport aps, morten pedersen og ulslev vognmandsforretning v/leif
hansen, har gentaget deres påstande.
indstævnte, ministeriet for fødevarer, landbrug og fiskeri, har påstået stadfæstelse.
anbringender
n.v. randers a/s, ole dahl, jkm transport aps, henrik westergaard/midtvest kreatur- og
so eksport aps, morten pedersen og ulslev vognmandsforretning v/leif hansen har supple-
                                                 - 2 -
rende anført bl.a., at der gjaldt forskellige regler for danske og udenlandske vognmænd i peri-
oden 1994-2005. resultatet var åbenbar og grov forskelsbehandling til skade for appellan-
terne. de ulovlige regler om 110 cm indvendig etagehøjde ved transporter af slagtesvin og om
maksimalt otte timers forsendelsestid i dispensationer fra dette højdekrav gjaldt alene danske
virksomheder, som derfor kun kunne transportere på to etager i stedet for på tre.
indstævnte rådede ikke over et skøn om, hvorvidt transportdirektivets fleksible højdebestem-
melse skulle implementeres over for danske køretøjer. indstævnte kunne således ikke vælge at
implementere den fleksible eu-regel over for udenlandske virksomheder, men indføre og
håndhæve eu-stridige krav over for danske virksomheder. eftersom der ikke var overladt de
danske myndigheder et skøn om implementering eller ej af den fleksible bestemmelse, udgør
den manglende gennemførelse for danske virksomheder i sig selv en kvalificeret krænkelse.
det bestrides, at der eksisterede en administrativ praksis hos politiet eller fødevarestyrelsen,
som stillede danske virksomheder lige med tyske. en sådan praksis har ikke været prioriteret,
anvendt og/eller de facto ført til at stille danske virksomheder lige med tyske.
ministeriet for fødevarer, landbrug og fiskeri har supplerende anført bl.a., at der ikke har
været tale om nationalitetsdiskrimination. de relevante regler om indvendig etagehøjde og
vilkåret om maksimal otte timers transporttid som betingelse for dispensation indebar ikke i
sig selv forskelsbehandling af dansk og udenlandsk indregistrerede køretøjer. kravet om ind-
vendig etagehøjde var det samme for dansk som for udenlandsk indregistrerede køretøjer,
såfremt de blev anvendt til at transportere svin gennem danmark. otte timers-reglen fandt
ligeledes anvendelse uden forskel for dansk og udenlandsk indregistrerede køretøjer. det for-
hold, at alene dansk indregistrerede køretøjer var undergivet et krav om godkendelse i forbin-
delse med indregistreringen i danmark, indebar heller ikke i sig selv forskelsbehandling.
dansk og udenlandsk indregistrerede køretøjer befandt sig ikke i sammenlignelige situationer,
hvad angår danske myndigheders kontrol af kravet om indvendig etagehøjde og otte timers-
kravet. det skyldes, at godkendelseskontrollen alene kan udøves over for køretøjer, der er
indregistreret i danmark.
reglerne om indvendig etagehøjde og vilkåret om maksimal otte timers transporttid som be-
tingelse for dispensation er heller ikke blevet håndhævet af de kompetente myndigheder på en
                                                - 3 -
måde, der indebar forskelsbehandling. for så vidt angår politiets håndhævelse af kravene til
indvendig etagehøjde og meddelte dispensationer anvendte politiet samme standarder over for
dansk og udenlandsk indregistrerede køretøjer. for så vidt angår fødevaremyndighedernes
håndhævelse indebar godkendelse af ruteplaner og udstedelse af sundhedscertifikater ikke
nogen kontrol af kravene til indvendig etagehøjde og betingelserne for dispensation. kravet
om indvendig etagehøjde blev alene kontrolleret stikprøvevis i forbindelse med fødevaremyn-
dighedernes kontrol på afgangssteder. fødevaredirektoratets (senere fødevarestyrelsens)
holdning, der løbende blev meddelt til fødevareregionerne, var, at der ikke skulle sondres
mellem transporter med dansk og udenlandsk indregistrerede køretøjer.
såfremt højesteret måtte finde, at udenlandsk indregistrerede køretøjer i praksis er blevet un-
dergivet lempeligere regler end dansk indregistrerede køretøjer, var en sådan eventuel for-
skelsbehandling i givet fald ikke uforenelig med eu-retten. ”omvendt nationalitetsdiskrimi-
nation” er ikke i sig selv omfattet af eu-rettens anvendelsesområde. det måtte i givet fald
snarere opfattes som en restriktion af de danske transportørers levering af grænseoverskri-
dende tjenesteydelser end som nationalitetsdiskrimination i strid med eu-retten. en sådan
eventuel restriktion ville være lovlig, fordi den var begrundet i saglige hensyn til dyrevelfærd,
og ville være proportional.
supplerende sagsfremstilling
der er for højesteret afspillet en dvd med tv2-indslag fra januar 2004.
i eu-kommissionens brev af 14. oktober 2002 til justitsministeriet hedder det bl.a.:
     ”med hensyn til transporttider er det et krav i artikel 3, stk. 1, litra aa, andet led, at
      medlemsstaterne sikrer, at de i bilaget fastsatte transporttider overholdes. der findes
      ingen bestemmelser, der tillader medlemsstaterne generelt at fastsætte en kortere
      maksimal transporttid. i henhold til bilaget, kapitel vii, punkt 9, har medlemsstaterne
      dog lov til at fastsætte en maksimal transporttid på 8 timer, der ikke kan forlænges, for
      transport af slagtedyr inden for medlemsstatens eget område.”
i brev af 27. april 2010 fra rigspolitiet til justitsministeriet hedder det bl.a.:
       ”vedr. højesteretssag nr. 33/2009 – n.v. randers a/s m.fl. mod justitsministeriet
                                               - 4 -
      justitsministeriet har ved e-mail af 12. april 2010 anmodet rigspolitiet om at fremsende
      en kontroloversigt for perioden 1994 til 2005 vedrørende dyretransporter til brug for en
      verserende højesteretssag. der anmodes om en oversigt svarende til den kontroloversigt
      for perioden fra 2007 til 2009, som er fremlagt i forbindelse med sagens behandling i
      retten (bilag n), herunder kontrolniveauet for udenlandske køretøjer i forhold til danske
      køretøjer.
      rigspolitiet kan hertil oplyse, at rigspolitiets indberetningsordning vedrørende dy-
      retransportkontroller blev indført i 1999, hvorfor det alene er muligt at fremsende kon-
      troloversigter for 1999 og fremefter.
      det kan i øvrigt oplyses, at registrering af kontrolniveauet for udenlandske i forhold til
      danske køretøjer blev iværksat i 2006 for transporter over 50 kilometer. efter indførel-
      sen af nye transportregler i 2007 og ændring af de hidtidige indberetningsordninger,
      kom registreringen til at omfatte samtlige kontrollerede transporter.
      rigspolitiet kan i den forbindelse oplyse, at politiets kontrol også i den relevante peri-
      ode (1994 til 2005) omfattede udenlandsk indregistrerede køretøjer. rigspolitiet kan vi-
      dere oplyse, at kontrollen af de udenlandske køretøjers overholdelse af de danske regler
      for dyretransport i den relevante periode er sket på samme vilkår som kontrol af dansk
      indregistrerede køretøjer. kontrollen er således foretaget overfor køretøjer uanset oprin-
      delsesland i det omfang, de er blevet truffet i forbindelse med politiets vejkontrol.”
der foreligger for højesteret oplysninger til belysning af myndighedernes håndhævelse af
110-cm-kravet og 8-timers-vilkåret, herunder e-mail af 5. december 2003 fra fødevaredirek-
toratet til veterinærafdelingerne, e-mail korrespondance mellem fødevarestyrelsen og føde-
vareregion ringsted, ruteplaner, registrerings- og godkendelsesbeviser, oversigt over omregi-
strerede køretøjer, kontroloversigt over danske og udenlandske køretøjer vedrørende dy-
retransporter, notat af 15. juni 2010 fra sammark, telefax af 7. juli 2010 fra den tyske dy-
retransportør temme struck og presseklip.
forklaringer
til brug for højesteret er der afgivet supplerende forklaring af jens kruse mikkelsen og for-
klaring af michael kofoed.
jens kruse mikkelsen har forklaret bl.a., at niels vinderslev, der i januar 2004 stod frem i en
artikel, havde haft en gammel dispensation fra 110-cm-kravet, så han måtte køre med en eta-
gehøjde på 1 meter. i 2002 var dispensationsreglerne blevet skærpet, så det nu også var et
vilkår, at man kun måtte køre transporter på 8 timer. problemet opstod, da en af vinderslevs
dispensationer udløb. på det tidspunkt var der fokus på godkendelsesordningen for de dansk
                                              - 5 -
indregistrerede køretøjer. kontrollen skete på to måder: der var dels kontrol af køretøjet i
forbindelse med selve godkendelsen, og herefter var der den almindelige landevejskontrol ved
politiets foranstaltning.
problemet var, at tysk indregistrerede køretøjer ikke skulle godkendes til dyretransport i dan-
mark, så spørgsmålet var, hvad begrundelsen havde været for at indføre 110-cm-reglen og
herefter dispensationsreglen vedrørende en etagehøjde på 1 meter. han fik som chef forelagt,
at dispensationsordningen skyldtes, at der, da eu-reglerne kom i 1993, lå en udtalelse fra
eu’s videnskabelige veterinærkomité, som anbefalede en etagehøjde på 1 meter. dette kom
ikke med i direktivet. de undersøgte sagen. der kom en ny udtalelse fra samme komité i
2002, som ændrede anbefalingen til en indvendig højde på 92 cm. bestemmelsen i 1993-be-
kendtgørelsens § 6 sagde blot, at der skulle være højde nok, så svinene kunne løfte hovedet,
og den bestemmelse udfyldte man fra dansk side med 1992-anbefalingen.
nu da sagen opstod, var spørgsmålet, hvad § 6 sagde i forhold den aktuelle videnskab. meget
talte for et krav på 92 cm, uanset om der var tale om danske eller udenlandske lastbiler. der
var stort politisk fokus på dyrevelfærd. det var ikke et velkomment budskab at overveje at
lempe reglerne, og det førte til en række møder med de politiske partier hen over foråret. han
husker ikke det nøjagtige antal møder, men det var måske 3-5 møder.
problemet var, at der i kraft af forhåndsgodkendelsesreglerne for danske køretøjer var en sær-
lig intensiv kontrol for disse køretøjer, men ikke en tilsvarende forhåndskontrol af udenlandsk
indregistrerede køretøjer. der var en pudsig kombination mellem 1993-bekendtgørelsens § 22
og 1964-bekendtgørelsens § 16, som kun gjaldt for dansk indregistrerede køretøjer.
når politiet foretog kontroller på landevejen, påså de overholdelsen af § 6 med den vage for-
mulering, bestemmelsen havde. han husker ikke, at den del af kontrollen var i fokus i januar
2004. han har senere hørt, at når man fortolkede bestemmelsen, tog politiet og fødevarekon-
trollen udgangspunkt i de samme regler. som han forstår det, tolkede man bestemmelsen i § 6
i lyset af de samme højdekrav. 8-timers-reglen fremgik ikke af bekendtgørelsen, men var et
vilkår for dispensation. det var det indvendige højdekrav, der var kerneproblemet på det tids-
punkt. man endte med i oktober 2004 at ændre praksis. det havde ikke været en farbar vej i
januar 2004, før de politiske drøftelser.
                                                - 6 -
da justitsministeriet tog bekræftende til genmæle under sagen i 2004, gik sagen på spørgs-
målet om den indvendige højde og transporttiden. efter artiklerne i aviserne og den videnska-
belige dokumentation, man havde undersøgt, var der ikke argumenter, der kunne bære de dan-
ske regler. man var i færd med at ændre dem, men man kunne ikke nå det politisk.
på tidspunktet for udarbejdelsen af justitsministeriets notits af 6. maj 2004 var politikerne
optaget af konsekvenserne af at ændre højdekravet til 92 cm. der var fra politisk side et ønske
om, at der ikke skulle være transporter i 3 etager. det er et teknisk notat, som har til formål at
beskrive konsekvenserne og beregne omkostningerne ved en ændring af reglerne. han var
som afdelingschef ikke inde i detaljer om konkret dispensationspraksis.
det var forhåndskontrollen, der var i fokus. han husker ikke, at der var fokus på landevejs-
kontrol og håndhævelsespraksis. fokus var på den forudgående bilinspektion, og fokus var
på, at der ikke var forhåndskontrol på udenlandske køretøjer. han har ikke konkret haft noget
med landevejskontrollerne at gøre. han var ministerens rådgiver i disse sager.
han har aldrig set e-mailen af 5. december 2003 fra louise fisker. justitsministeriet var den
regeludstedende myndighed, og fødevarestyrelsen og til dels politiet var den kontrollerende
myndighed. man kan i e-mailen kun udtrykkeligt læse kravene i forhold til de danske trans-
portører, og selv da er det lidt uklart. også i forhold til de danske transportører fremgår det
ikke, hvad der præcist ligger i ”vognkassens sider”. han kender ikke til, om denne mail var
det eneste grundlag for, hvordan man udøvede kontrol på landevejene. han husker heller ikke,
hvordan kontrollen nærmere foregik, dog var politiet med på landevejen. når politiet var ude,
var der normalt også dyrlæger med fra fødevaremyndighederne.
han har ikke viden om, hvorvidt eksempelvis tyske transportører havde mulighed for at gøre
sig bekendt med, at der i praksis gjaldt en slags indirekte højdekrav. han husker ikke, om det
var noget, de danske myndigheder talte med de tyske myndigheder om. han tør ikke udelukke
det. han ved ikke, hvor intensiv landevejskontrollen var. han kan ikke tidsfæste det, men på
et tidspunkt kom der fokus på øget kontrol.
                                               - 7 -
8-timers-reglen er indført før hans tid. da han i 2004 blev opmærksom på højdekravet, blev
han oplyst om 8-timers-reglen, men han ved ikke, hvad man lagde vægt på, da man indførte
denne regel. der var vist en bemærkning i rapporten fra 2002 om langvarige transporter, men
han ved det ikke med sikkerhed. han ved heller ikke, om man overvejede de forretningsmæs-
sige konsekvenser af reglen.
formuleringen af direktivet gav rammer for de nationale myndigheder til at lave mere hånd-
terbare regler.
kommissionen fik ikke tilsendt 1964-bekendtgørelsen ved notifikationen af 1993-bekendtgø-
relsen og de senere bekendtgørelser. han ved ikke, om man på anden måde har gjort kom-
missionen bekendt med 110-cm-kravet. da man ville ændre bekendtgørelsen i 2004-2005,
havde han et møde med kommissionen. de drøftede ikke da de gamle regler, mødet var ude-
lukkende fremadrettet.
michael kofoed har forklaret bl.a., at han havde med den faktiske kontrol at gøre. en kontrol
foregik ved, at politiet standsede et køretøj med dyr og kontrollerede det. det foregik på
samme måde, uanset om kontrollen foregik ved slagterier eller var en landevejskontrol. de
kontrollerede primært danske køretøjer, når kontrollen skete ved slagterier. han kan ikke hu-
ske, om der også var udenlandske køretøjer blandt de kontrollerede. i starten var der ikke,
men han vil ikke lægge hovedet på blokken. langt de fleste var i hvert fald danske. når langt
de fleste kontroller foregik ved slagterier, var det, fordi man i første omgang brugte kontrol-
lerne til uddannelse. efter at man fik lavet flere kontroller og lært nye folk op, kom man ud at
stå ved motorvejen. man kontrollerede typisk i omkring 3-4 timer, når man stod ved et slag-
teri. bilerne kom hvert 5. minut. der var hele tiden flow. den enkelte kontrol tog tid, og der-
for kontrollerede man ikke hvert køretøj. til at starte med havde de sporadisk kontakt med
fødevarestyrelsen og det, der senere kom til at hedde fødevarestyrelsens rejsehold. senere
blev samarbejdet meget tættere. når man kontrollerede, var det primært transporter fra pro-
ducenter til slagterier, og det var ikke kun svinetransporter. inden de startede kontrollerne,
havde de kontakt med fødevarestyrelsen. en til to gange om året holdt de møder med føde-
varestyrelsen. en gang imellem kom fødevarestyrelsens dyrlæger og overværede briefinger-
ne. de kontroller, der ikke fandt sted uden for slagterierne, fandt sted ude i landet, hvor de nu
end mente, der kunne køre nogen, mest ved motorveje. det var ikke hans indtryk, at hver en-
                                               - 8 -
kelt transport blev kigget efter. ved lange transporter var der godkendelsespapirer og rute-
planer med. på den måde var de godkendt, inden de blev påbegyndt, men det var ikke hans
indtryk, at hver enkelt transport var set efter. han kan ikke svare på, hvem der i givet fald
skulle have kigget transporterne efter, men det kunne eventuelt være veterinærer.
den indvendige transporthøjde fremgik af ”blanket til kontrol af transportmidler og dyr under
vejtransport”.
under kontrollerne spurgte de til, om transporten var over eller under otte timer. de kunne
kun forholde sig til ruteplan og bestemmelsessted. han kan ikke huske, hvornår den dispen-
sationspraksis, der knytter sig til 110-cm-reglen, blev indført. hvis transportøren havde en
dispensation, hvor han måtte køre med en indvendig højde på 100 cm, var det ikke noget, man
kontrollerede. de var nødt til at forholde sig til, at dispensationen var givet. de kendte ikke
baggrunden for godkendelsen af køretøjet. hvis transportøren fremviste en dispensation fra
statens bilinspektion, måtte man gå ud fra, at forholdene var i orden.
det kunne godt lade sig gøre at køre i tre etager med 100 cm imellem etagerne på dele af en
sættevogn og på en anhænger. politiet påså under kontrollen, at reglerne blev overholdt. hvis
der kom en vogn, der ikke overholdt reglerne, ville man optage rapport. sådan som de tolkede
reglerne, var de danske køretøjer omfattet af en godkendelsesregel, hvorefter der skulle være
110 cm mellem etagerne eller med dispensation 100 cm. de udenlandske køretøjer var ikke
omfattet af godkendelsesreglen.
justitsministeriets cirkulæreskrivelse nr. 9244 af 4. maj 2005 om ændring af praksis i forbin-
delse med dispensation fra krav til indvendig højde og vindfang ved transport af slagtesvin i
flere etager er formentlig udarbejdet på baggrund af bekendtgørelse nr. 734 af 13. juli 2005
om ændring af bekendtgørelse om beskyttelse af dyr under transport. det var deres indtryk, at
lovgiver havde lavet 100-cm-reglen, for at dyrene skulle have tilstrækkelig plads til at stå op.
fordi det var deres opfattelse, at det var en regel, der var fastsat af hensyn til dyrene, kontrol-
lerede de overholdelsen heraf på både udenlandske og danske køretøjer. udenlandske køretø-
jer skulle ikke have dispensation til de 100 cm. det var sådan, de tolkede reglerne. når man
nu havde bestemt, at man kunne gå ned til 100 cm, var det lidt ligegyldigt, hvilken farve num-
                                                - 9 -
merpladen på det konkrete køretøj havde. de kontrollerede ens på danske og udenlandske
køretøjer. det var deres egen tolkning af reglerne.
de tjekkede papirer og kiggede ind i bilerne, når de skulle vurdere, hvor mange svin der måtte
være på en transport. nogle udenlandske køretøjer kører med plader eller mærker, hvoraf det
fremgår, hvor stort lastarealet er. hvis der ikke var sådanne oplysninger, måtte de måle op.
det skete ved en lasermåling eller målebånd. det var ikke noget, de gjorde på alle. de brugte
ikke tid på det, hvis det så fornuftigt ud. det fremgik ikke af disse mærker, hvem der havde
lavet dem. det kunne vognmanden for så vidt selv have gjort. som udgangspunkt stolede de
på sådanne mærker, men de kontrollerede også nogle gange. der stod ikke noget på mærkerne
om indvendig højde, kun om arealet. man får en vis erfaring i at kigge ind i sådan en bil. hvis
det så rigtigt ud, og der var den plads til grisene, som der skulle være, kontrollerede de ikke
videre. i kontrollen lå der også, at den skulle være så hurtig og skånsom som muligt. de
gjorde ingen forskel på danske og udenlandske transportører i den henseende. han kan ikke
mindes, men kan heller ikke afvise, at han har mødt udenlandske transportører af slagtesvin
med under 100 cm indvendig højde. hvis de mødte en dansk transportør, som ikke opfyldte
kravene, skrev man rapport. hvis de mødte en udenlandsk transportør, havde man to mulig-
heder. man kunne give en bøde på stedet, hvis chaufføren erkendte forholdet. hvis chaufføren
ikke kunne erkende forholdet, skulle chaufføren stille et depositum og begære retsmøde. der
var ingen forskel på danske og udenlandske køretøjer, hvad det angik. dog skulle udenland-
ske køretøjer ikke have dispensation til at køre med 100 cm indvendig højde. man måtte
kigge efter, om det så fornuftigt ud, og man kunne ikke køre med tre etager, hvis det ikke så
fornuftigt ud. hvis man kører i tre etager på en lastbil med slagtesvin, ser det ikke fornuftigt
ud. han kan ikke erindre et eksempel på en kombination med udenlandske transportører af
slagtesvin, hvor der har været slagtesvin i tre etager på en forvogn og en anhænger. han kan
godt huske at have set vogntog med tre etager, men det kan have været efter ændringsbe-
kendtgørelsen i 2005. han kan ikke huske eksempler på danske transportører med indvendig
højde på under 100 cm.
om en dom af 12. januar 2006 fra retten i randers har han forklaret, at det er korrekt, at sa-
gen heri viser en transport med under 100 cm i indvendig højde, men han kan ikke huske den
konkrete sag. han har været på mange kontroller, og det er en kontrol fra 2001. han udtalte
sig som vidne i den pågældende sag. hvis man skønnede, at der var den plads, som der skulle
                                               - 10 -
være, skulle bilen bare af sted. det var en subjektiv vurdering, hvornår man gik videre i en
undersøgelse af transporten. man kan ikke afvise, at der konkret er vurderet forskelligt på den
indvendige højde. skønnet på de 100 cm har ikke været anderledes end skønnet i andre for-
hold. hvis det så ud som om, at grisene ikke havde plads nok, målte man op. og omvendt
hvis det så ud som om, at grisene havde plads nok, målte man som udgangspunkt ikke op.
den enkelte politimand kunne jo vurdere lidt forskelligt. det var ikke sådan, at ganske få mil-
limeter skulle afgøre, om der skulle skrives rapport eller ej. danske og udenlandske transpor-
tører blev vurderet på de samme normer. ved udenlandske transportører med tre etager på
forvognen, ville man nok have optaget rapport, men det er et hypotetisk spørgsmål. han kan
ikke mindes at have været til stede ved en sådan lejlighed, men han kan heller ikke afvise, at
det er sket. det er heller ikke ham, der har skrevet alle rapporter, og han var jo heller ikke
med på alle kontroller.
om fødevaredirektoratets e-mail af 5. december 2003 til veterinærafdelingerne har han for-
klaret, at det var deres opfattelse, at lovgiver havde sagt, at man kunne gå ned på 100 cm.
dette måtte jo også gælde for udenlandske køretøjer. hvis man havde fastsat en anden højde i
dispensationsreglerne, ville det så have været den højde. det må have været det, man mente,
at dyrene skulle have. i danmark skulle man have dispensation, hvis man skulle gå ned på
100 cm indvendig højde. det skulle de udenlandske transportører ikke. i 1999 blev langt den
overvejende del af kontrollen foretaget ved slagterierne. derefter gik det lidt op og ned. i
2006 toppede det med 1026 kontroller. i 1999 var der næppe mange kontroller af eksportbiler.
i 2002 var der nok færre kontroller på grund af forberedelsen til eu-formandskabet. det er
sandsynligt, at de på daværende tidspunkt har mødt udenlandske transportører, men han erin-
drer det ikke. han ved ikke, om det er noget, som man kan se nogen steder. han tror ikke, at
man kan grave frem, hvor de har stået de pågældende år.
det var statens bilinspektion, der godkendte køretøjerne og deres indretning. det skete ved
syn og efter vejledning fra bilinspektionen. det gjaldt naturligvis kun for køretøjer, der skulle
have danske nummerplader. hvis en transport skulle ud af landet, skulle man også have sund-
hedsdokumenter. dem fik man hos fødevarestyrelsen, som også skulle godkende ruteplaner.
ude på landevejen kontrollerede politiet efter et skema. det var et skema, som de selv havde
lavet som hjælpemiddel og for, at kontrollerne kunne blive så ens som muligt. dyrlægerne
skulle se efter de dyrevelfærdsmæssige spørgsmål og tage sig af eventuelle veterinærfaglige
                                                 - 11 -
spørgsmål. politiet kontrollerede, om køretøjerne havde de fornødne godkendelser og doku-
menter, og målte op, hvis der var anledning til det. der var ikke egentlige regler om antallet af
etager. der kunne godt være transporter med smågrise med både fem og seks etager. efter
hans opfattelse var der ingen forskel på den måde, man kontrollerede danske og udenlandske
køretøjer, og man anvendte de samme normer. når højdekravet ikke var opfyldt, var det ty-
pisk, fordi der ikke var 100 cm indvendig højde, og § 6 i bekendtgørelsen ikke var opfyldt.
hvad der herefter skulle ske, beroede på en vurdering af, hvad der var bedst for dyrene.
han er bekendt med indholdet af en ruteplan, og hvordan den ser ud. det, man kan udlede af
ruteplanen, er, hvor mange dyr transporten omfatter. det er også andre oplysninger såsom
registreringsnummer og deslige, der fremgår af ruteplanen.
frem til 2007 skulle udenlandske køretøjer ikke have et køretøjscertifikat. danske køretøjer
skulle. før køretøjscertifikaterne målte de antallet af m², hvis der var anledning til det. antal-
let af etager havde ingen betydning for måden, man beregnede antallet af m² på. et køretøj
kan i hvert fald ikke være mere end 2,5 m bredt. det er meget forskelligt, hvor langt ladet er,
men det kan ikke være længere end 18,75 m for et vogntog bestående af lastbil og påhængs-
vogn og 16,5 m for sættevogn. det er dimensionsreglerne, man er inde i. hvis de skulle for-
holde sig til arealet, var de nødt til at vide, hvad dyrene vejede. de kiggede på de vejesedler,
som eksportbilerne kunne have med. hvis der ikke var vejesedler, var det næsten umuligt at
finde ud af. det ville kræve en aflæsning, hvor man først vejede bilen fyldt og dernæst tom,
og på den baggrund beregnede gennemsnitsvægten af grisene i transporten. til danske slagte-
rier vejede grisene godt 100 kg, når der var tale om slagtesvin, og det var vel nogenlunde det
samme ved eksport til udlandet, men det er forskelligt. politiet var således umiddelbart i stand
til at beregne det areal, som dyrene havde til rådighed, hvis der var vejesedler med transpor-
ten.
med hensyn til to fremlagte ruteplaner har han forklaret, at der var tale om en transport på 200
svin til holland. ca. 200 svin på en sættevogn kan godt være slagtesvin. når man taler antal-
let af m², handler det om antallet af dyr. det kan godt stadig have været slagtesvin, når man
senere transporterede 229 svin. det afhænger af størrelsen af svinene. det er realistisk, at man
kan have 229 svin på en sættevogn. det afhænger af, hvor meget de vejer, og hvor mange m²
man har til rådighed. det er ikke realistisk, at der kun har været to etager med det antal af
                                               - 12 -
fuldt udvoksede slagtesvin. han kan ikke sige noget om det, når han ikke kender dyrenes
vægt og antallet af m². man kan ikke ud fra ruteplaner se noget realistisk om antallet af etager.
da han kom til tungvognssektionen i 2003, var de fem mand, der havde med tungvognskon-
trol at gøre, det vil sige med lastbiler, busser, traktorer osv. de blev efterfølgende opnormeret.
de var i starten to operative medarbejdere: han selv og en anden. til slut var de fire. han kan
ikke svare på, hvor mange de var før 2003. de hørte under rigspolitiets regionale afdeling. i
store træk var der én person i hver afdeling, og der var i alt 10-12 afdelinger. men hvor mange
fagpersoner, der konkret interesserede sig for området, er vanskeligt at svare på.
når de var ude at holde briefinger, fortalte de, hvordan reglerne blev tolket. de kontrollerede
efter bekendtgørelsen, ikke direktivet. ved briefingerne var der både folk fra den lokale poli-
tikreds og fra rigspolitiets regionale afdelinger til stede. detaljeringsgraden af briefingerne
var forskellig.
højesterets begrundelse og resultat
i forbindelse med dom afsagt af vestre landsret den 15. marts 2005 i sag b-0101-04 tog ju-
stitsministeriet bekræftende til genmæle over for, at et krav om indvendig etagehøjde på
mindst 110 cm ved transport af slagtesvin og vilkåret om en forsendelsestid på højst 8 timer
for at give dispensation til en etagehøjde på 100 cm var ulovligt, idet det stred mod direktiv
91/628/ef om beskyttelse af dyr under transport mv. som ændret ved direktiv 95/29/ef
(transportdirektivet).
denne sag drejer sig om, hvorvidt fødevareministeriet, som har overtaget ressortansvaret ef-
ter justitsministeriet, er erstatningsansvarlig som følge af de retsstridige krav og vilkår.
for at fødevareministeriet er erstatningsansvarlig efter fællesskabsretten, er det bl.a. et krav,
at den overtrædelse af fællesskabsretten, som der er tale om, er tilstrækkelig kvalificeret, jf.
herved højesterets dom af 26. september 2007 (ufr 2007, s. 3124). det er endvidere et
spørgsmål, om der foreligger erstatningsansvar efter dansk rets almindelige regler.
kravet om 110 cm indvendig etagehøjde var for dansk indregistrerede køretøjer baseret dels
på de ikke eu-harmoniserede regler om godkendelse af køretøjer i § 22 i bekendtgørelse nr.
                                                 - 13 -
201 af 16. april 1993, som henviste til § 15 og § 16 i bekendtgørelse nr. 208 af 17. juni 1964,
dels på de harmoniserede regler om transport i § 6 i 1993-bekendtgørelsen sammenholdt med
1964-bekendtgørelsens § 16. da kravet om godkendelse alene gjaldt for dansk indregistrerede
køretøjer, indebærer § 22 i 1993-bekendtgørelsen ikke i sig selv, at der også for udenlandsk
indregistrerede køretøjer gjaldt en 110-cm-regel. efter det, som er oplyst om myndighedernes
fortolkning af 1993-bekendtgørelsens § 6, der ikke var begrænset til dansk indregistrerede
køretøjer, lægger højesteret imidlertid til grund, at myndighederne fortolkede § 6 i lyset af
110-cm-kravet i 1964-bekendtgørelsen, som dermed også kom til at omfatte udenlandsk ind-
registrerede køretøjer. det må tilsvarende lægges til grund, at myndighederne senere fortol-
kede § 6 sådan, at udenlandsk indregistrerede køretøjer kunne køre med en etagehøjde på 100
cm, hvis forsendelsestiden ikke oversteg 8 timer.
transportdirektivet indeholder ikke specifikke krav til etagehøjden i køretøjer, jf. bilaget til
direktivet, kapitel 1, pkt. 2, litra a og b. myndighederne fandt det hensigtsmæssigt, at direkti-
vets regler suppleredes af mere præcise regler herom. eu-domstolen har i sin praksis aner-
kendt, at bestemmelser, som indeholder taloplysninger vedrørende rumhøjden, således at
transportvirksomheder kan henholde sig til normer, der er mere præcise end dem, der er anført
i transportdirektivet, i princippet falder inden for medlemsstaternes skøn. sådanne bestem-
melser er lovlige, forudsat at de er egnede til at gennemføre det formål, som er tilsigtet med
direktivet, og i øvrigt ikke går længere end nødvendigt for at opnå dette mål, jf. eu-domsto-
lens dom af 8. maj 2008 (sag c-491/06, danske svineproducenter i) og dom af 21. december
2011 (sag c-316/10, danske svineproducenter ii).
højesteret lægger til grund, at højdekravet på 110 cm efter transportdirektivets implemente-
ring var baseret på bl.a. anbefalinger fra eu’s videnskabelige veterinærkomité, jf. rapporten
af 18. maj 1992. efter politiske drøftelser i 2002 indførte justitsministeriet vilkåret om højst 8
timers forsendelsestid. baggrunden var et ønske om at forbedre dyrevelfærden i forbindelse
med transport af slagtedyr over lange afstande og i mange timer. der er ikke grundlag for at
antage, at justitsministeriet har forfulgt usaglige formål ved indførelsen af reglerne.
højesteret finder herefter, at ministeriets overtrædelse af fællesskabsretten ikke kan anses for
tilstrækkeligt kvalificeret til, at ministeriet ved indførelsen af reglerne har pådraget sig et er-
                                                  - 14 -
statningsansvar, hverken bedømt efter fællesskabsretten eller efter dansk rets almindelige er-
statningsregler.
det kan ikke føre til et andet resultat, at højesteret på baggrund af bl.a. den fremlagte e-mail-
korrespondance mellem fødevaremyndigheder, ruteplaner, oplysninger om kontroller og om
omregistrering af køretøjer og presseklip lægger til grund, at reglerne, herunder om godken-
delse af køretøjer, utilsigtet førte til, at svinetransporter i danmark i større eller mindre om-
fang blev udført med udenlandsk indregistrerede køretøjer, som ikke levede op til de danske
højdekrav.
højesteret tiltræder, at ministeriet heller ikke har pådraget sig erstatningsansvar som følge af
manglende notifikation i medfør af de fællesskabsretlige regler herom eller ved ikke at ændre
de her omhandlede regler tidligere, end det skete.
højesteret stadfæster herefter landsrettens dom.
                                        thi kendes for ret:
landsrettens dom stadfæstes.
i sagsomkostninger for højesteret skal n. v. randers a/s, ole dahl, jkm transport aps,
henrik westergaard/midtvest kreatur- og so eksport aps, morten pedersen og ulslev
vognmandsforretning v/leif hansen solidarisk betale 350.000 kr. til ministeriet for fødeva-
rer, landbrug og fiskeri.
de idømte sagsomkostningsbeløb skal betales inden 14 dage efter denne højesteretsdoms af-
sigelse og forrentes efter rentelovens § 8 a.

source: retspraksis

LICENSE:
Creative Commons Legal Code

CC0 1.0 Universal

type: caselaw

jurisdiction: Denkmark


text:
                                         udskrift
                                              af
                        sø- & handelsrettens retsbog
                                        ____________
den 19. oktober 2018 kl. 10:00 blev retten sat af    dommer .
der foretoges:
b-375-17
advokat henrik sjørslev som kurator i
 virksomhed aps 1 under konkurs
mod
  sagsøgte
ingen var mødt.
der afsagdes sålydende
                                                -2-
                                           kendelse:
indledning og parternes påstande
denne sag drejer sig om konkurskarantæne i tilknytning til behandling af konkursboet efter
 virksomhed aps 1
kurator, advokat henrik sjørslev, har nedlagt påstand om, at         sagsøgte    pålægges kon-
kurskarantæne i tre år.
advokat jørgen lange har som beskikket advokat for          sagsøgte   nedlagt påstand om fri-
findelse.
sagen har været mundtligt behandlet.
oplysninger i sagen
 virksomhed aps 1 er stiftet den 28. juni 2010 af           person 1          med en selskabs-
kapital på 80.000 kr.   sagsøgte     har siden den 14. januar 2014 og med virkning fra den 10.
januar 2014 og frem til den 14. januar 2017 været registreret som direktør i selskabet. selska-
bets formål var ”at udøve virksomhed med handel og service samt aktiviteter i tilknytning
hertil.” selskabet havde regnskabsår fra den 1. juli til den 30. juni og første periode løb fra
den 28. juni 2010 til den 30. juni 2011. der er den 14. januar 2016 indsendt årsrapporter til og
med 30. juni 2015 (5. regnskabsår).
erhvervsstyrelsen traf den 14. januar 2017 beslutning om tvangsopløsning af selskabet på
grund af manglende årsrapport, og den 27. marts 2017 tog skifteretten straks selskabet under
konkursbehandling og udpegede samtidig advokat henrik sjørslev som kurator i konkurs-
boet.
                                                    -3-
skifteretten har den 24. juli 2017 taget kurators indstilling om at indlede konkurskarantæne-
sag mod      sagsøgte     til følge.
kurator har herefter i et processkrift, der er modtaget den 1. august 2017, oplyst bl.a.:
      ”… indledning
      … det er for kurator oplyst, at det konkursramte selskab drev virksomhed med salg til
      private og erhvervsdrivende af genstande til brug for dyrkning af diverse planter.
      …
      ledelsesmæssig historik
      …
        sagsøgte     var registreret direktør …
      endvidere har             person 1           været registreret direktør og bestyrelsesmedlem
      i perioden 28. juni 2010 til 10. januar 2014.
      nærmere om        sagsøgte
      kurator har ved mødet i skifteretten den 27. marts 2017 og efterfølgende pr. telefon drøf-
      tet selskabets forhold med sagsøgte
      under mødet i skifteretten forklarede sagsøgte at han siden november 2015 har afso-
      net en fængselsstraf, hvilket har begrænset ham i hans muligheder for at varetage ledelsen
      af det nu konkursramte selskab. til trods for dette forblev sagsøgte registreret som di-
      rektør for selskabet, medens en bekendt efter det oplyste har hjulpet med at varetage drif-
      ten i selskabet.
      det konkursramte selskabs bankkonti i danske bank a/s
      det konkursramte selskab har haft to bankkonti i danske bank a/s, hvor alene den ene er
      benyttet i den primære drift i forbindelse med selskabets virksomhed, medens den anden
      efter det for kurator oplyste alene er benyttet til interne overførsler. …
      efter oplysning fra danske bank a/s havde           sagsøgte             person 1         samt
      det konkursramte selskabs bogholder,           person 2          fuldmagt til kontoen til brug
      for den primære drift. …
                                               -4-
bogholderimateriale
kurator har modtaget bogholderimateriale for selskabet i form af kontoplaner, resultatop-
gørelser, saldobalancer m.v. hertil kommer en række bilag fra henholdsvis online bogfø-
ringssystemet e-conomic, samt ved fremsendelse fra          sagsøgte      selskabets tidligere
bogholder samt en person, som har bistået med driften i selskabet i sagsøgtes fravær.
kurator har efter gennemgang af bogholderimaterialet konstateret, at dette ikke sætter ku-
rator i stand til at følge selskabets transaktioner (manglende transaktionsspor).
som eksempel herpå kan nævnes, at kurator har modtaget en række bilag for salg i hen-
holdsvis 2015 og 2016. bilagene består af en lang række salgsfakturaer, som dog på faktu-
raerne fremgår at være udstedt af et andet selskab end det konkursramte selskab, idet der
er angivet et andet cvr-nr. og kontonummer. det er overfor kurator blevet oplyst, at
dette beror på en teknisk fejl, og at fakturaerne faktisk vedrører det konkursramte selskab,
idet fakturaerne oprindeligt ved udstedelse indeholdt korrekte oplysninger, men at disse
efterfølgende er blevet ændret ved en fejl. dette har kurator dog ikke ud fra det modtagne
materiale mulighed for hverken at kunne be- eller afkræfte. de nævnte salgsfakturaer ses
imidlertid ikke tildelt et bilagsnummer i bogholderiet, og det er derfor ikke umiddelbart
muligt at følge de eventuelle underliggende transaktioner. som eksempel på en af de
nævnte salgsfakturaer fremlægges faktura 15306 …
ved gennemgang af kontokort i det konkursramte selskabs bogholderi for regnskabsåret
2016/2017 … har kurator konstateret, at der ikke er bogført noget salg i perioden, til trods
for, at faktura 15306 … eksempelvis er udstedt den 4. juli 2016.
ved gennemgang af kontokortene i det konkursramte selskabs bogholderi for regnskabs-
året 2015/2016 har kurator konstateret, at der ikke er bogført egentligt salg i selskabet,
men at der alene er bogført posteringer på bogholderikontoen for udgående moms ved va-
resalg. som eksempel herpå fremlægges side 36 af kontokort for regnskabsåret 2015/2016
… af kontoplanen fremgår, at en lang række posteringer vedrører et bogholderibilag
10233. det nævnte bogholderibilag har kurator ikke modtaget.
ydermere fremgår det af saldobalancen for regnskabsåret 2015/2016, at det konkursramte
selskab havde overtræk på en af sine konti i danske bank a/s på i alt kr.
1.001.111.015.523,08 pr. den 30.juni 2016, hvilket utvivlsomt er udtryk for en fejl i bog-
holderiet. …
af saldobalancen for regnskabsåret 2016/2017 … fremgår, at der ikke har været noget
salg i perioden, hvilket dog ikke stemmer overens med bevægelserne på selskabets bank-
                                                -5-
konto i danske bank … hvoraf fremgår, at der er indbetalt beløb der med største sandsyn-
lighed er udtryk for betalinger for varekøb.
der foreligger for kurator en række fakturaer udstedt til det konkursramte selskab for va-
rekøb, og som fremgår at være betalt fra det konkursramte selskabs bankkonto. betalin-
gerne ses imidlertid ikke bogført korrekt, idet alene momsen ses bogført som udgift. som
eksempel fremlægges … bogholderibilag 10191 i form af fakturanr. 14608, hvoraf frem-
går, at fakturaen lyder på betaling af i alt kr. 48.978,56, medens der ved sammenligning
med kontokortene … fremgår alene at være bogført en udgift på kr. 9.795,71 på kontoen
for indgående moms, svarende til momsen angivet på fakturaen. udgiften på selve vare-
købet er således ikke bogført, ligesom der ikke ses en konto for varekøb på den samlede kon-
toplan … der vedrører vareindkøb.
det er af kurator konstateret, at der ikke er sket løbende bogføring af vareindkøb eller er
sket statusoptælling af det konkursramte selskabs varelager, hvormed den seneste status
på varelagerets værdi således alene fremgår af årsrapporten for regnskabsåret 2014/2015
… af årsrapporten fremgår, at selskabet ved regnskabsårets afslutning havde varelager
for i alt kr. 775.846 og driftsinventar- og materiel for i alt kr. 104.255. ved afslutningen
af det forudgående regnskabsår have varelageret en værdi af kr. 575.709, og der er således
tilgået selskabet varelager for i alt kr. -200.137 i regnskabsåret 2014/2015.
af den interne saldobalance for regnskabsåret 2014/2015 … fremgår imidlertid af balan-
cen, at varelageret er bogført til en værdi af kr. 575.708,96, og at der ikke har været nogen
ændring i værdien af varelageret eller driftsinventaret i perioden, medens det dog af re-
sultatopgørelsen fremgår, at der har været salg af varer/ydelser for i alt kr. 2.548.513,62,
hvormed værdien af henholdsvis varelageret og driftsinventaret angivet i årsrapporten for
regnskabsåret 2014/2015 næppe kan lægges til grund som retvisende.
der fremgår intet beløb for værdien af varelager og driftsinventar i saldobalancen for
hverken regnskabsåret 2015/2016 eller 2016/2017 …
selskabets aktiver
kurator har konstateret, at der ikke bestod noget varelager eller driftsinventar af værdi i
behold hos det konkursramte selskab pr. dekretdagen.
af den konkursramte selskabs årsrapport for regnskabsåret 2014/2015 … fremgår imid-
lertid som anført, at selskabet havde varelager for i alt kr. 775.846 og driftsinventar- og
materiel for i alt kr. 104.255, hvilke beløb jf. ovenfor dog næppe kan lægges til grund som
retvisende.
                                                -6-
 på trods af undersøgelser er det ikke lykkes kurator at komme i besiddelse af konkrete op-
 lysninger om, hvor de manglende aktiver befinder sig.
 skats krav
  der er pr. den 26. juli 2017 anmeldt krav i konkursboet på i alt kr. 501.085,33. … de
 anmeldte krav er i al væsentlighed stiftet indenfor et år før fristdagen.
 skat har overfor kurator anmeldt krav stort kr. 344.314,24 som et simpelt krav i kon-
 kursboet, hvormed skats krav udgør langt størstedelen af de i konkursboet anmeldte
 krav på i alt kr. 501.085,33. …
 ved gennemgang af kontoudtog fra det konkursramte selskabets skattekonto … fremgår,
 at selskabet pr. den 30. juni 2017 havde en gæld til skat på i alt kr. 627.032,89.
 det af skat anmeldte krav består i al væsentlighed af ubetalt moms på i alt kr. 252.709
 for første halvår af 2016, tilskrevet skattekontoen den 1. september 2016. der er ikke tale
 om en af skat foreløbig fastsat moms, men et af selskabet indberettet beløb. der ses alene
 at være sket en enkelt indbetaling stor kr. 17.364,91 for den angivne moms. …
 herudover fremgår det af udskrift for detaljerne vedr. posteringen på skattekontoen den 1.
 marts 2016 for moms for sidste halvår af 2015 stor kr. 325.113, at der er sket løbende
 indbetalinger på i alt kr. 246.052,55, hvormed der således udestår kr. 31.995,45 i restbe-
 løb for denne postering. …
 herudover består gælden på skattekontoen af ubetalt a-skat, am-bidrag og aconto sel-
 skabsskat. yderligere fremgår halvårlig moms for sidste halvår af 2016 på kr. 288.000,
 hvilket dog fremgår at være en foreløbig fastsættelse foretaget af skat, og som dermed
 ikke er angivet af selskabet selv.
 meddelelse til politiet i henhold til konkurslovens § 110, stk. 4
 på baggrund af ovenstående om manglende bogføringsmateriale og manglende varelager
 samt driftsinventar har kurator udarbejdet og afsendt en meddelelse om forholdene til kø-
 benhavns politi i overensstemmelse med konkurslovens § 110, stk. 4.
 …
 … det [er] for kurator oplyst, at sagsøgte løbende har korresponderet via e-mail til en
 person, der varetog den praktiske drift i selskabet under sagsøgtes fravær, og at
sagsøgte i den forbindelse har varetaget den overordnede ledelse og haft en instruktionsbe-
 føjelse af selskabet på trods af sin frihedsberøvelse. …”
                                                     -7-
advokat jørgen lange har i et svarskrift oplyst bl.a.:
     ”… som det fremgår … har sagsøgte … bl.a. forklaret, at han har været varetægtsfængs-
     let som sigtet for overtrædelse af narkotikalovgivningen siden 24. november 2015. det
     kan supplerende oplyses, at sagsøgte ved glostrup rets dom af 13. september 2016 blev
     idømt fængsel i 3 år og 3 måneder i en tilståelsessag for overtrædelse af straffelovens §
     191, stk. 2 jf. stk. 1, 1. punktum, jf. lov om euforiserende stoffer, for gennem flere år, sy-
     stematisk og organiseret både gennem levering af vækstudstyr, frø og stiklinger samt
     rådgivning, at have medvirket til fremstilling af store mængder skunk. retten har taget
     hensyn til, at det ikke kan lægges til grund, at sagsøgte har haft andel i selve udbyttet af
     skunkdyrkningen udover det øgede salg, som han opnåede i sit firma.1
     under hele varetægtsfængslingen, som sagsøgte var undergivet frem til domsafsigelsen
     den 13. september 2016, har sagsøgte været varetægtsfængslet med besøgs- og brevkon-
     trol som objektivt set har gjort ham ude af stand til at kommunikere med omverdenen og i
     den forbindelse varetage sine interesser og pligter som direktør i det nu konkursramte sel-
     skab.
     sagsøgtes daværende samlever,                vidne 1            forestod i stedet for sagsøgte sel-
     skabets daglige drift. i forbindelse hermed har            vidne 1             efter sagsøgtes op-
     fattelse, begået dokumentfalsk og bortskaffet virksomhedens aktiver, uden at værdien heraf
     er tilflydt selskabets kreditorer og i øvrigt selskabets drift.
     det ligger endvidere fast, at politiet forbød sagsøgte at kommunikere med              vidne 1
                  om selskabets fortsatte drift, men sagsøgte havde på daværende tidspunkt tillid
     til, at          vidne 1          varetog selskabets anliggender på korrekt måde.
     sagsøgte har … efterfølgende indgivet politianmeldelse mod                    vidne 1           til
     glostrup politi primo 2017 …
     efter retten i glostrups dom af 13. september 2016 har der ikke været nævneværdig kon-
     takt mellem sagsøgte og              vidne 1             og det har ikke været muligt for sag-
     søgte at få adgang til selskabets aktiver og dokumenter, herunder bogføringsbilag m.v.
     …
     … sagsøger [har] henvist til, at sagsøgte løbende har korresponderet via e-mail med en
     person der varetog den praktiske drift i selskabet under hans fravær. dette bestrides, her-
     under bestrides som udokumenteret.
1 dommen er efter det oplyste ikke anket.
                                                   -8-
     sagsøger opfordres til at fremlægge den korrespondance, som sagsøger mener, er udveks-
     let. …”
kurator har i en replik oplyst bl.a.:
     ”… det oplyses i svarskriftet, at sagsøgte i perioden 24. november 2015 til domsafsi-
     gelsen den 13. september 2016 var underlagt besøgs- og brevkontrol. varetægtsfængslin-
     gen og besøgs- og brevkontrollen ses ikke nærmere dokumenteret, og sagsøgte             opfor-
     dres (1) til at dokumentere dette.
     det gøres i svarskriftet gældende, at sagsøgte som følge af varetægtsfængslingen (og
     besøgs- og brevkontrollen) ikke var i stand til at ”kommunikere med omverdenen” og
     herunder varetage sin pligter som direktør. dette er dog ikke dokumenteret nærmere, og
       sagsøgte      opfordres (2) til at dokumentere, at han var ude af stand til at varetage sine
     pligter som direktør.
     herudover opfordres (3) sagsøgte til at dokumentere, at han faktisk har forsøgt, men
     er blevet nægtet, at opfylde sine pligter som registreret direktør for det nu konkursramte
     selskab, eksempelvis ved at have forsøgt/anmodet om bistand til at udtræde og afregistrere
     som direktør, eventuelt anmodet en anden om at indtræde som direktør i hans fravær, ha-
     ve forsøgt at kontakte erhvervsstyrelsen, en advokat eller anden rådgiver, eller forsøgt at
     indgive en konkursbegæring på vegne af selskabet eller på anden lignende måde.
     såfremt ovennævnte ikke kan dokumenteres af sagsøgte gøres det gældende, at
   sagsøgte ikke har været og/eller ikke har forsøgt at varetage sin pligter som direktør, lade
     sig udtræde som direktør eller på anden måde sørge for en korrekt håndtering af det nu
     konkursramte selskabs virksomhed i hans fravær.
     …
     såfremt … anmeldelse til glostrup politi indgivet af        sagsøgte     mod       vidne 1
                 har betydning for nærværende svar, opfordres (4) sagsøgte til at dokumen-
     tere denne nærmere.
     ligeledes oplyses det i svarskriftet, at         vidne 1          forestod selskabets daglige
     drift, at politiet forbød sagsøgte at kommunikere med denne om selskabets drift, men
     at sagsøgte havde tillid til, at vedkommende varetog selskabets anliggende på korrekt
     måde. dette ses i det hele udokumenteret, og sagsøgte         opfordres (5) til at dokumente-
     re dette nærmere.
                                                      -9-
      sagsøgte       har efter det oplyste dermed været fuldt ud bekendt med, at selskabet har
    været i drift i sagsøgtes fravær, og at han i hele perioden har været registreret som
    eneste medlem af ledelsen i selskabet. ligeledes havde sagsøgte ifølge svarskriftet ”til-
    lid til”, at         vidne 1             varetog selskabets drift.
    …
    … [der] fremlægges … kopi af kvittering af den 6. oktober 2016 for aflevering af gen-
    stande fra en person ved navn          person 3      efter det oplyste på vegne af    vidne 1
                 til  sagsøgte      hvoraf fremgår, at der er afleveret et nemid-nøglekort.
            vidne 1           burde dermed uden besvær kunne afregistrere sagsøgte som di-
    rektør under dennes varetægtsfængsling, såfremt han havde anmodet herom, hvilket dog
    ikke ses at være sket.
    ….
    for så vidt angår det … anførte om en korrespondance mellem sagsøgte og en person,
    der varetog den praktiske drift under sagsøgtes fravær, kan oplyses, at denne person
    er        vidne 1        .
           vidne 1         har pr. telefon oplyst overfor kurator, at hun varetog driften på vegne
    af   sagsøgte       men at hun under hele perioden lå under sagsøgtes             instruksbeføjel-
    ser, indtil hun valgte at ophøre med at arbejde for selskabet.
    herudover har            vidne 1        oplyst over for kurator, at            person 4
    skulle have tilset, at driften varetoges efter sagsøgtes ønsker. dette fremgår af e-mail
    af den 22. juni 2017 fra            vidne 1         til kurator. ved denne e-mail blev samtidig
    fremsendt en tidligere e-mailkorrespondance mellem                 vidne 1       og sagsøgte
    samt             person 5            der efter det oplyste fungerede som bogholder. …”
advokat jørgen lange har i et duplik oplyst bl.a.:
    ”… sagsøger gør gældende, at sagsøgte har anvendt det konkursramte selskabs virksom-
    hed til systematisk og organiseret overtrædelse af straffeloven og lov om euforiserende
    stoffer. dette er der intet belæg for. sagsøgte er naturligvis forpligtet til at drive virksom-
    heden i henhold til gældende lovgivning for selskabsledelse, hvilket, sagsøgte fastholder,
    var tilfældet. sagsøgers advokat blander tingene sammen og mener tilsyneladende, at sel-
    skabet er drevet på ulovlig vis. dette bestrides.
    sagsøgers advokat er tilsyneladende ikke fortrolig med retsvirkning af retsplejelovens be-
    stemmelser om varetægtsfængsling og politi- og anklagemyndigheds gennemførelse af be-
    søgs- og brevkontrol. …
                                                   - 10 -
     sagsøgte vil under sagen som part bl.a. forklare, at han har været undergivet besøgs- og
     brevkontrol og forsøgt at varetage sine forpligtelser så godt som muligt i den givne situa-
     tion. det må herefter være op til rettens almindelige fri bevisbedømmelse at vurdere sag-
     søgtes oplysninger. at sagsøgte, som af sagsøgers advokat foreslået, skulle indgive kon-
     kursbegæring mod selskabet, giver ikke mening. når en person bliver varetægtsfængslet,
     ved personen i reglen ikke, i hvor lang tid en varetægtsfængsling vil vare, og det vil sjæl-
     dent være i kreditorernes interesse, at konkursbegæring indgives.
     …
     sagsøgte har taget til efterretning, at sagsøgers advokat tilsyneladende ikke mener, at en
     eventuel kriminel handling begået af                vidne 1            kan have betydning for
     nærværende sags afgørelse. under alle omstændigheder vil undertegnede søge at indhente
     glostrup politis bekræftelse på den indgivne anmeldelse. …”
kurator har i et yderligere processkrift oplyst bl.a.:
     ”… sagsøgte gør i duplikken gældende, at der intet belæg er for, at sagsøgte har
     anvendt det konkursramte selskabs virksomhed til systematisk og organiseret overtrædel-
     se af straffeloven og lov om euforiserende stoffer. kurators bemærkning og anbringende
     herom bygger dog på sagsøgtes egen formulering i svarskriftet. til dette henvises der
     til svarskriftets side 2, hvor følgende anføres af sagsøgte
              ”det kan supplerende oplyses, at sagsøgte ved glostrup rets dom af 13.
              september 2016 blev idømt fængsel i 3 år og 3 måneder i en tilståelsessag
              for overtrædelse af straffelovens § 191, stk. 2 jf. stk. 1, 1. punktum, jf. lov
              om euforiserende stoffer, for gennem flere år, systematisk og organiseret
              både gennem levering af vækstudstyr, frø og stiklinger samt rådgivning, at
              have medvirket til fremstilling af store mængder skunk. retten har taget
              hensyn til, at det ikke kan lægges til grund, at sagsøgte har haft andel i sel-
              ve udbyttet af skunkdyrkningen udover det øgede salg, som han opnåede i
              sit firma.” (min understregning)
     såfremt der er tale om et andet firma end det konkursramte selskab, opfordres (6)
   sagsøgte til at godtgøre dette.
       sagsøgtes      bemærkninger i duplikken om, hvorvidt kurator ”er fortrolig med retsvirk-
     ningen af retsplejelovens bestemmelser om varetægtsfængsling og politi- og anklagemyn-
     dighedens gennemførelse af besøgs- og brevkontrol”, ses ikke at være af relevans, idet det
     blot kan konstateres, at sagsøgte endnu ikke har dokumenteret, at den angivelige be-
     søgs- og brevkontrol faktisk har været etableret, ligesom sagsøgte ikke har dokumen-
     teret, at denne besøgs- og brevkontrol faktisk har medført, [at] sagsøgte har været ude
                                                    - 11 -
      af stand til at varetage sine pligter som direktør. sagsøgte       har således ikke efterkom-
      met kurators processuelle provokation nr. 1 og nr. 2.
      det bestrides, når sagsøgte anfører, at det ikke ville have givet mening for sagsøgte
           at have indgivet en konkursbegæring på vegne af selskabet.
      herudover gøres det gældende, at det netop ud fra de foreliggende oplysning utvivlsomt
      ville have været i kreditorernes interesse, at konkursbegæring blev indgivet ved sagsøgtes
            angivelige varetægtsfængsling, idet aktivmassen i konkursboet har været stærkt be-
      grænset, og baseret på sagsøgtes        egne oplysninger utvivlsomt ville have været større
      i november 2015.
      det gøres samtidig gældende, at retten, med henvisning sagsøgtes anbringende i du-
      plikken om, at en indgivelse af konkursbegæring på vegne af selskabet ikke ville give me-
      ning, må kunne lægge til grund som ubestridt, at sagsøgte ikke har forsøgt og/eller
      har anmodet om tilladelse under sin varetægtsfængsling til at indgive en konkursbegæ-
      ring på vegne af selskabet.
      …
      … det bemærkes … at sagsøgte på nuværende tidspunkt ikke har efterkommet en
      eneste af de af kurator fremsatte processuelle provokationer, hvorfor disse gentages …”
advokat jørgen lange har med henblik på opfyldelse af provokationer fremlagt en e-
mailkorrespondance mellem advokaten og politiassistent                   vidne 2       fra køben-
havns politi. det hedder i svaret fra politiassistenten bl.a.:
      ”…
      1. ja, det er korrekt at sagsøgte har siddet varetægtsfængslet i medfør af rpl. § 762,
          stk. 1, nr. 3 og havde i den forbindelse besøgs- og brevkontrol.
      2. det er korrekt, at der er indgivet anmeldelse på j.nr.2 …”
kurator har endvidere under sagens behandling i retten oplyst, at konkursboet er sluttet den
26. september 2017 i medfør af konkurslovens § 143.
                                                - 12 -
forklaringer
   sagsøgte    har forklaret bl.a., at han er udlært som kok, og at han ikke har færdiggjort en
uddannelse som tømrer. i 2009 stiftede han sammen med                 person 1          et inte-
ressentskab, som i 2010 blev omdannet til et anpartsselskab. i februar 2014 valgte de ”at gå
hver sin vej”, og han overtog herefter alle anparterne i selskabet og blev registreret som di-
rektør. der har i hans tid typisk været ansat 1-2 medarbejdere. han har således været bistået
af en kammerat, der har været ansat ”on and off”, ligesom hans tidligere kæreste
     vidne 1      også har været ansat i selskabet. selskabet har primært været beskæftiget
med salg af potter, jord og frø og har fungeret som en slags havecenter. han er idømt 3 år og
3 måneders fængsel for bl.a. fremstilling af skunk, men de fleste kunder henvendte sig ikke
med henblik på at købe varer hertil, og han spurgte dem ikke, om de skulle anvende disse
ulovligt.
han var klar over, at selskabet skulle overholde en lang række bogføringsmæssige regler, og
da han ikke havde en regnskabsmæssig uddannelse, ansatte han i 2014               vidne 3
som bogholder og revisor. hun udarbejdede bl.a. momsregnskaber, mens han foretog alle
indberetninger til det offentlige.
den 24. november 2015 blev han varetægtsfængslet og var undergivet besøgs- og brevkon-
trol. han har derimod ikke været undergivet isolation. samtidig beslaglagde politiet hans
bogføring og computer. i december/januar 2015/16 underskrev han årsrapporten for 2014/15.
han fik under varetægtsfængslingen besøg af                vidne 1          men han var af sin
daværende forsvarer instrueret om, at han ikke måtte drøfte selskabets forhold med kære-
sten. han drøftede derfor ikke selskabsmæssige forpligtelser med kæresten eller andre
spørgsmål, herunder i relation til skatte og momslovgivningen.              vidne 1          fo-
reslog på et tidspunkt, at hun blev indsat som direktør, ligesom hun via kontrollerede breve
meddelte, at hun havde det hårdt, men at han ikke skulle bekymre sig om selskabet. forsva-
reren advarede ham imod at indsætte kæresten i ledelsen. han overvejede derimod ikke,
2 mod        vidne 1
                                                - 13 -
hvordan han skulle opfylde sine ledelsesmæssige forpligtelser, herunder i relation til bogfø-
ring mv. han havde lært              vidne 1          at kende ca. 1 år før, at han blev varetægts-
fængslet, hvor hun var blevet tilknyttet selskabet. hun kom da i selskabet næsten dagligt og
varetog alle typer opgaver bl.a. i tilknytning til it. det var hans indtryk, at hun havde kend-
skab til selskabet ”på et vist plan”, og han havde tillid til hende. han var derfor ikke betæn-
kelig ved at overlade den daglige drift til hende, men dette skete på hendes initiativ, og uden
at han på nogen måde instruerede hende. hun nævnte også på et tidspunkt, at hun havde
fået bistand af en veninde ved navn:       person 3    , ligesom hun på et tidspunkt tilkendegav,
at hun ikke brød sig om         vidne 3
efter at han i forbindelse med en tilståelsessag modtog sin dom den 13. september 2016, gik
han direkte over til afsoning, hvilket skete i vestre fængsel, hvor han i realiteten fortsat var
undergivet besøgs- og brevkontrol. senere blev denne ophævet, og han fik herefter i begræn-
set omfang mulighed for at kommunikere med omverdenen. ca. en uge efter domsafsigelse
meddelte kæresten, at danske bank havde tilkendegivet, at de ville lukke selskabets konto
på grund af hvidvask. han bad derfor kæresten om at finde en anden bank. kæresten nævn-
te intet om, at der var problemer med omsætningen på daværende tidspunkt.
han havde herefter en mailkorrespondance med kæresten fra den 17. til 20. december 2016,
hvor han forsøgte at skaffe sig alle mulige oplysninger om selskabet med henblik på at udar-
bejde den næste årsrapport. forinden havde han under en udgang aflagt besøg i selskabet,
hvor han konstaterede, at der kun var ganske få varer tilbage, ligesom inventaret i vidt om-
fang var væk. der fandtes heller ikke nogen form for bogføring. det eneste han fandt var
nogle småting, som han senere har overgivet til kurator. han bad derfor kæresten om at sen-
de en lagerstatus. denne modtog han aldrig, men fik i stedet ”en bunke filer”. han rettede
også henvendelse til         vidne 3        der imidlertid oplyste, at hun var blev udskiftet som
bogholder nogle måneder efter, at han var blevet varetægtsfængslet. han har senere fået op-
lyst, at hun var erstattet af         person 2          og at dette skulle være sket på kærestens
foranledning. kæresten har endvidere under hans varetægtsfængsling oprettet et selskab
under navnet        virksomhed aps 2        der er registret på           adresse           i ring-
sted. dette nye selskab forhandler de samme varer, som han havde i sit selskab. på en række
                                                  - 14 -
 salgsfakturaer fra hans selskab, kan han se, at sælgeren er angivet som         virksomhed aps 1     ,
                                                                       anonym.
 hvilket svarer til navnet på hans selskab, der dog er forkortet til           disse salgsfaktura an-
 giver imidlertid adressen på kærestens nye selskab. han har også konstateret, at inventaret
 fra hans selskab er afbilledet på en hjemmeside for kærestens nye selskab i ringsted. han
 har på den baggrund indgivet en politianmeldelse mod                    vidne 1          politiet har
 i forrige uge oplyst, at der endnu ikke er sket noget i den sag.
 han blev prøveløsladt den 24. januar 2018, og han har ikke under hele forløbet overvejet at
 fratræde som direktør.
            vidne 1            har forklaret bl.a., at hun ikke kender til politianmeldelsen mod
 hende, og at hun ikke har modtaget en sigtelse fra politiet. hun har været kæreste med
sagsøgte i perioden fra 7-8 måneder før han blev varetægtsfængslet og frem til april 2016.
 under sin ansættelse i selskabet stod hun for køb og salg af varer.
 i forbindelse med et møde, hvor        sagsøgte     blev fremstillet i et grundlovsforhør, og hvor
 hun var til stede, fik hun lejlighed til at tale kortvarigt med ham. han bad hende om at fort-
 sætte driften i selskabet, ligesom hun fik udleveret nøgler og et id-kort. hun er derimod ikke
 blevet anmodet om at indtræde som direktør i selskabet, ligesom            sagsøgte    ikke har bedt
 om hendes hjælp til at blive afregistreret som direktør. efter at         sagsøgte     havde under-
 skrevet årsrapporten for 2014/15, gav han tilladelse til, at den hidtidige bogholder blev ud-
 skiftet med          person 2          i april 2016 medvirkede hun endvidere til, at den pågæl-
 dende fik fuldmagt til selskabets konto. hun aflagde besøg hos           sagsøgte    i fængslet ca. 1
 gang om ugen, men de havde forbud mod at tale om selskabets drift. hun fik alligevel lø-
 bende instruktioner fra      sagsøgte     via løsladte personer, der kontaktede hende telefonisk
 og instruerede hende om, hvad hun skulle gøre for ham. hun har løbende sagt til sagsøgte
      , at hun ikke ville have ansvaret for driften, da hun ikke længere kunne overskue situati-
 onen, bl.a. fordi hun havde en datter, der lå på hospitalet. den 20. september 2016 fratrådte
 hun i selskabet, og i oktober 2016 sørgede hun for – efter anmodning fra         sagsøgte     – at en
 veninde afleverede den tidligere modtagne nøgle og id-kortet til ham. da hun fratrådte i sel-
                                                  - 15 -
skabet, var varelageret ”ret stort”. i december 2016 havde hun en e-mailkorrespondance med
    sagsøgte    men hun har ingen nærmere erindring herom.
hun driver i dag sit eget selskab under navnet                 virksomhed aps 2         der sælger en-
grosvarer til bl.a. drivhuse. selskabet er oprettet i april 2016. selskabet har bl.a. solgt varer til
   sagsøgtes     selskab, hvor hun stod for både købet og salget. dette skete dog efter aftale
med     sagsøgte     det skyldes endvidere en teknisk it-fejl, at adressen på hendes selskab og-
så er blevet anført på salgsfaktura fra     sagsøgtes       selskab. dette er endvidere anført under
navnet     virksomhed aps 1    , der er identisk med anonym.
politiassistent       vidne 2     har forklaret bl.a., at han har medvirket i efterforskningen af
sagen mod       sagsøgte     denne har været undergivet besøgs- og brevkontrol i forbindelse
med varetægtsfængslingen, bl.a. fordi der var mistanke om medgerningsmænd. han kan ik-
ke huske, om han har talt med       sagsøgte      om, at denne ikke måtte tale om selskabet under
besøg. de forhold, som      sagsøgte     er straffet for, er sket i relation til selskabet.
       vidne 3         har forklaret bl.a., at hun er uddannet bogholder. hun blev ansat i for-
året 2014, hvor hun bl.a. fik udleveret selskabets seneste årsrapport. hendes arbejde bestod
hovedsageligt i bogføring, der fandt sted i e-conomics, hvori            sagsøgte     havde indscannet
alle bilag. hun afleverede herefter momsregnskaber til ham hvert kvartal. dette forsatte frem
til   sagsøgte     blev varetægtsfængslet. der var vist ikke andre ansatte i selskabet, og hun
har først talt med            vidne 1              efter at    sagsøgte     blev fængslet. det skete i
forbindelse med, at der skulle laves en årsafslutning, og hvor                  vidne 1         da gav
udtryk for, at hun havde vanskeligt ved at overskue situationen. hun har herefter udarbejdet
årsrapporten for 2014/15, som hun – efter at den var underskrevet af              sagsøgte —har sendt
til erhvervsstyrelsen. det var hendes indtryk, at rapporten var retvisende, og at selskabet da
var levedygtigt. hun har ikke afstemt varelageret, idet hun blot støttede sig på oplysninger
fra    sagsøgte     hun kunne dog ved selvsyn se, at der var et stort varelager. hun er ikke
blevet bedt om at lave regnskab for det følgende år, og hun har ikke været i selskabet, efter at
   sagsøgte    blev fængslet.
                                                    - 16 -
parternes synspunkter
parterne har i det væsentlige procederet i overensstemmelse med de fremlagte påstandsdo-
kumenter.
kurator har heri gjort gældende bl.a.:
  ”… indledningsvis
      til støtte for den nedlagt påstand gøres det overordnet gældende, at sagsøgte         har ud-
      ført groft uforsvarlig forretningsførelse.
      det gøres gældende, at sagsøgte på grund af den groft uforsvarlige forretningsførelse
      er uegnet til at deltage i ledelsen af en erhvervsvirksomhed, og at sagsøgte derfor skal på-
      lægges konkurskarantæne i henhold til konkurslovens § 157, stk. 1.
      det gøres supplerende gældende, at det under hensyn til sagsøgtes handlinger samt
      undladelser og grundet omstændighederne i øvrigt er rimeligt at pålægge sagsøgte
      konkurskarantæne, jf. konkurslovens § 157, stk. 2.
      det fremgår af forarbejderne til konkurslovens § 157, stk. 1, at den groft uforsvarlige ad-
      færd som udgangspunkt skal have fundet sted senere end et år før fristdagen, hvilket gø-
      res gældende at være tilfældet. der kan dog endvidere henses til handlinger/undladelser i
      perioden forud herfor jf. højesterets kendelse afsagt den 13. januar 2016 i sag 155/2015.
        sagsøgte     var registreret direktør i perioden 10. januar 2014 og frem til erhvervssty-
      relsens anmodning om tvangsopløsning den 14. januar 2017 (fristdagen) …. selskabet
      blev taget under konkursbehandling ved konkursdekret afsagt den 27. marts 2017 af sø-
      og handelsretten …
        sagsøgte      har dermed været registreret som ledelse i den relevante periode … og på
      denne baggrund er sagsøgte (som registreret direktør) omfattet af den persongruppe,
      der kan pålægges konkurskarantæne.
        sagsøgte      har under sagen primært gjort gældende, at han har været afskåret fra at
      varetage sine pligter som ledelsesmedlem som følge af en varetægtsfængsling, hvorfor der
      ikke kan være tale om groft uforsvarlig forretningsførelse, hvilket bestrides af kurator.
      i de følgende afsnit behandles overordnet, at:
                                               - 17 -
•       sagsøgte     ikke har været - og ikke har dokumenteret at have været - afskåret fra at
      varetage sine pligter som direktør,
•       sagsøgte     ikke ved at overlade ledelsen af selskabet til en anden person kan frigø-
      res for sine pligter som direktør,
•     såfremt sagsøgte faktisk har været afskåret fra at varetage sine pligter, er dette
      en direkte følge af overtrædelse af straffeloven og lov om euforiserende stoffer, hvilket
      dermed ikke kan frigøre ham for hans pligter.
herefter behandles, at sagsøgte         har udvist groft uforsvarlig forretningsførelse derved,
at:
  •     sagsøgte     har benyttet det konkursramte selskab til udførelse af kriminelle aktivi-
      teter,
  • bogholderimaterialet i selskabet er mangelfulgt,
  •     sagsøgte     ikke har sikret selskabets aktiver behørigt, hvormed selskabets konkurs-
      bo var stort set uden aktiver, og
  • selskabets kreditorer har lidt betydelige tab som følge af konkursen, herunder skat
      som tvangskreditor.
bemærkninger vedr. sagsøgtes pligter som ledelsesmedlem
det er under sagen blevet oplyst, at sagsøgte blev varetægtsfængslet den 24. novem-
ber 2015, og at sagsøgte i en tilståelsessag den 13. september 2016 blev idømt fængsel
i tre år og tre måneder for overtrædelse af straffelovens § 191, stk. 2, jf. stk. 1, 1. pkt. jf.
lov om euforiserende stoffer.
det er under sagen yderligere blevet oplyst og dokumenteret, at sagsøgte har været
pålagt besøgs- og brevkontrol under sin varetægtsfængsling i perioden 24. november
2015 til 13. september 2016.
det bestrides, at sagsøgte som følge af varetægtsfængslingen (og besøgs- og brevkon-
trollen) ikke var i stand til at ”kommunikere med omverdenen” og herunder varetage sin
pligter som direktør.
                                                - 18 -
 det gøres gældende, at sagsøgte ikke har været afskåret fra og/eller ikke har forsøgt at
 varetage sin pligter som direktør, lade sig udtræde som direktør eller på anden måde sørge
 for en korrekt håndtering af det nu konkursramte selskabs virksomhed i hans fravær.
 det er af sagsøgte         under nærværende sag oplyst, at dennes tidligere kæreste
        vidne 1          forestod selskabets daglige drift i sagsøgtes fravær og at politiet
 forbød sagsøgte        at kommunikere med denne om selskabets drift, men at sagsøgte
 havde tillid til, at vedkommende varetog selskabets anliggender på korrekt måde.
   sagsøgte      har efter det oplyste dermed været fuldt ud bekendt med, at selskabet har
 været i drift i sagsøgtes fravær, og at han i hele perioden har været registreret som
 eneste medlem af ledelsen i selskabet. ligeledes havde sagsøgte ”tillid til”, at
      vidne 1       varetog selskabets drift.
 det gøres gældende, at        sagsøgte     som eneste registrerede ledelsesmedlem i det kon-
 kursramte selskab ikke fritages fra sine forpligtelser som ledelsesmedlem, blot fordi
sagsøgte angiveligt havde tillid til, at en anden person, der ikke var registreret ledelses-
 medlem for selskabet, varetog selskabets drift på ansvarlig måde, og der henvises til støtte
 herfor til sø- og handelsrettens kendelse af 4. april 2018 i sag b-189-17 (sh2018.b-189-
 17) samt sø- og handelsrettens kendelse af 5. juli 2018 i sag b-112-17 (sh2018.b-112-
 17). tværtimod taler det for pålæggelse af konkurskarantæne, at sagsøgte har været
 fuldt ud bekendt med og ikke har modsat sig, at selskabets drift fortsatte i hans fravær,
 mens han var registreret som direktør.
   sagsøgte      er under sagen opfordret til, men har ikke dokumenteret eller godtgjort at
 have været afskåret fra (eller at have forsøgt på) at varetage sine pligter som ledelsesmed-
 lem, lade sig udtræde af ledelsen, indgive konkursbegæring eller på anden måde varetage
 sine pligter som registreret ledelse for selskabet. den dokumenterede besøgs- og brevkon-
 trol ændrer ikke herpå.
 det bestrides, når sagsøgte anfører, at det ikke ville have givet mening for sagsøgte
      at indgive en konkursbegæring på vegne af selskabet.
 det gøres gældende, at det ud fra de foreliggende oplysninger i konkursboet utvivlsomt
 ville have været i kreditorernes interesse, at konkursbegæring blev indgivet ved sagsøgtes
       varetægtsfængsling, idet aktivmassen i konkursboet har været stærkt begrænset, og
 baseret på sagsøgtes         egne oplysninger utvivlsomt ville have været væsentligt større i
 november 2015.
                                                - 19 -
 det gøres samtidig gældende, at retten, med henvisning sagsøgtes anbringende om at
 en indgivelse af konkursbegæring på vegne af selskabet ikke ville give mening, må kunne
 lægge til grund som ubestridt, at sagsøgte ikke har forsøgt og/eller har anmodet om
 tilladelse under sin varetægtsfængsling til at indgive en konkursbegæring på vegne af sel-
 skabet.
 det gøres gældende, at såfremt sagsøgte faktisk og dokumenterbart har været afskåret
 fra på nogen måde at varetage sine pligter (hvilket bestrides), er dette en direkte følge af
   sagsøgtes      overtrædelse af straffelovens og lov om euforiserende stoffer (hvilket efter
 det af sagsøgte oplyste er sket i regi af det konkursramte selskab, jf. nærmere herom
 nedenfor), og det gøres gældende, at dette er udtryk for en groft uforsvarlig forretningsfø-
 relse. det kan således ikke diskulpere, at sagsøgte ved kriminelle handlinger i det nu
 konkursramte selskab har bragt sig selv i en situation, hvor han ikke kan varetage sine
 forpligtelser som ledelsesmedlem for selskabet pga. hans fængselsophold.
 det gøres i forlængelse heraf gældende, at det er uden betydning, såfremt sagsøgte
 faktisk var afskåret fra at overholde sine forpligtelser som direktør for det konkursramte
 selskab, herunder ved at sikre selskabets aktiver, sørge for retmæssig betaling af selskabets
 skattemæssige forpligtelser samt sikre selskabets overholdelse af bogføringsloven, idet
sagsøgtes pligter som registreret direktør ikke påvirkes af hans fængselsophold.
 til støtte herfor henvises der til østre landsrets afgørelse af den 30. november 2016 i sag
 b-1375-16 samt sh2018.b-189-17, der viser, at langtidssygdom, varetægtsfængsling og
 personlige forhold ikke medfører, at et ledelsesmedlem frigøres fra sine pligter.
 anvendelse af det konkursramte selskab til kriminelle aktiviteter
   sagsøgte      er efter det oplyste i en tilståelsessag den 13. september 2016 blevet idømt
 fængsel i tre år og tre måneder for overtrædelse af straffelovens § 191, stk. 2, jf. stk. 1, 1.
 pkt. jf. lov om euforiserende stoffer.
 overtrædelsen bestod efter det i svarskriftet oplyste i sagsøgtes medvirken ”til frem-
 stilling af store mængder skunk”, hvilket er sket ”systematisk og organiseret både gennem
 levering af vækstudstyr, frø og stiklinger samt rådgivning”, og, at ”retten har taget hen-
 syn til, at det ikke kan lægges til grund, at sagsøgte ( sagsøgte har haft andel i selve
 udbyttet af skunkdyrkningen udover det øgede salg, som han opnåede i sit firma” (min
 tilføjelse og understregning).
   sagsøgte      har i efterfølgende processkrifter bestridt, at det konkursramte selskab er
 blevet anvendt i ulovlige sammenhæng.
                                                 - 20 -
  sagsøgte       er blevet opfordret til at godtgøre (processuel provokation nr. 6), såfremt der
er tale om et andet firma, end det konkursramte selskab, hvilket           sagsøgte     ikke har
svaret på.
det gøres gældende, at anvendelsen af det konkursramte selskab virksomhed til systema-
tisk og organiseret overtrædelse af straffeloven og lov om euforiserende stoffer i sig selv
(eller i alle tilfælde i tillæg til det i øvrigt anførte om groft uforsvarlig forretningsførelse)
udgør en groft uforsvarlig forretningsførelse.
bogføring
eftersom selskabets bogholderimateriale er mangelfuldt, da kurator ikke har mulighed for
at følge selskabets transaktioner ved gennemgang af bogholderimaterialet, gøres det gæl-
dende, at der ikke i fornødent omfang er foretaget den påkrævede bogføring i henhold til
bogføringslovens § 1 og §§ 6-9, hvilket kan være strafbart i henhold til straffelovens §
302, stk. 1, nr. 1 og nr. 2.
dette understreges af, at der, trods betydelige aktivitet på selskabets driftskonto, ikke er
bogført salg i selskabet i anden halvdel af 2016, hvormed bogholderimaterialet utvivlsomt
er mangelfuldt.
idet selskabets salgsfakturaer/salgsbilag ikke findes i det af kurator modtagne materiale,
og idet de salgsbilag, der er modtaget, indeholder forkerte oplysninger gøres det gældende,
at sagsøgte har handlet i strid med bogføringslovens § 10, stk. 1, da det må lægges til
grund, at bogholderimaterialet ikke er blevet opbevaret forsvarligt.
det fremgår herom blandt andet i lovbemærkningerne til konkurslovens § 157, at
        ”det vil i den forbindelse tale for, at der foreligger groft uforsvarlig forret-
        ningsførelse, hvis virksomhedens bogføring eller bogføringsmateriale er bort-
        kommet og skyldneren ikke kan give en troværdig forklaring på, hvorfor
        virksomhedens regnskabsmateriale ikke umiddelbart er tilgængeligt for kura-
        tor.”
det gøres supplerende gældende, at sagsøgte har handlet i strid med selskabslovens § 118,
stk. 1, da det må lægges til grund, at det konkursramte selskabs bogføring ikke er sket un-
der iagttagelse af lovgivningens (bogføringslovens) regler herom.
det bemærkes, at det manglende bogføringsmateriale har umuliggjort dele af kurators
undersøgelse af selskabets økonomiske og driftsmæssige forhold.
                                               - 21 -
 selskabets aktiver
 idet sagsøgte ikke overfor kurator har kunnet redegøre for, hvor selskabets aktiver be-
 fandt sig pr. dekretdagen, gøres det gældende, at sagsøgte ikke har sikret selskabets
 aktiver behørigt og dermed ikke har varetaget selskabets interesser behørigt.
   sagsøgtes       manglende iagttagelse af de nødvendige foranstaltninger til sikring af, at
 selskabets aktiver ikke er forsvundet eller gået til grunde, medførte, at konkursboet stort
 [set] var uden aktiver, hvilket i sidste ende medfører et betydeligt tab for det konkursram-
 te selskabs kreditorer.
 det gøres dermed gældende, at det er udtryk for groft uforsvarlig forretningsførelse, at
   sagsøgte       ikke har sikret sig, at selskabets primære aktiver i form af varelager og
 driftsinventar er blevet opbevaret på behørig vis.
 fordringshavernes betydelige tab
 i vurderingen af, hvorvidt der skal pålægges konkurskarantæne, indgår, om konkursen
 har ført til betydelige tab for fordringshaverne, jf. lovbemærkningerne til konkurslovens §
 157.
 de samlede anmeldte krav i konkursboet udgør kr. 501.085,33, hvoraf gæld til skat ud-
 gør et anmeldt krav på kr. 344.314,24 bl.a. for manglende afregning af a-skat, am-
 bidrag og moms. herudover har skat i sin anmeldelse oplyst om ”fremtidige poster” på
 yderligere kr. 289.644,81. på dekretdagen var saldoen på selskabets skattekonto kr. -
 333.838,11, idet der ved en foreløbig fastsættelse den 25. april 2017 er bogført kr. -
 288.000 på skattekontoen af skat for moms af andet halvår af 2016.
 det gøres gældende, at dette betydelige krav til skat, der er opstået som følge af, at
 skat er gjort til tvangskreditor, bør tages i betragtning i vurderingen af, hvorvidt
sagsøgte skal pålægges konkurskarantæne.
 vedrørende den manglende afregning af moms, a-skat og am-bidrag gøres det gældende,
 at sagsøgte i strid med momsloven, kildeskatteloven og arbejdsmarkedsbidragslovens
 ikke har sikret en løbende afregning af moms, a-skat og am-bidrag på trods af, at selska-
 bet var i drift i perioden.
 på baggrund af ovenstående gøres det gældende, at det er kritisabelt, at konkursen har
 medført så betydeligt et tab for skat som fordringshaver, og det understreges, at dette
 ikke ændres af, at der (i størstedelen af tilfældene) måtte være sket korrekt angivelse af
                                              - 22 -
 moms, a-skat og am-bidrag i den periode, hvor der har været drift i selskabet, idet den
 manglende betaling af den betydelige gæld til skat i sig selv er udtryk for kritisabel for-
 retningsførelse.
 til støtte herfor henvises der til østre landsrets kendelse af 28. november 2016 i sag b-
 795-16, hvor landsretten pålagde ledelsesmedlemmerne i et selskab konkurskarantæne
 bl.a. på baggrund af manglende afregning af moms, a-skat og am-bidrag, til trods for at
 selskabet havde overholdt sine bogføringsmæssige forpligtelser og angivet korrekt moms,
 a-skat og am-bidrag.
 afsluttende bemærkninger
 det gøres afslutningsvist gældende, at ovennævnte forhold både hver for sig og sammen-
 lagt kan karakteriseres som værende groft uforsvarlig forretningsførelse, og at sagsøgte
       derfor skal pålægges konkurskarantæne.
 det gøres gældende, at karantæneperioden skal løbe i tre år, og at sagsbehandlingstiden
 ikke kan begrunde en kortere konkurskarantæneperiode.
 procesuelle opfordringer
 kurator har under sagen fremsat følgende processuelle provokationer:
 …
det gøres i svarskriftet gældende, at sagsøgte som følge af varetægtsfængslingen (og besøgs-
og brevkontrollen) ikke var i stand til at ”kommunikere med omverdenen” og herunder varetage
sin pligter som direktør. dette er dog ikke dokumenteret nærmere, og sagsøgte opfordres
(2) til at dokumentere, at han var ude af stand til at varetage sine pligter som direktør.
herudover opfordres (3) sagsøgte til at dokumentere, at han faktisk har forsøgt, men er
blevet nægtet, at opfylde sine pligter som registreret direktør for det nu konkursramte selskab,
eksempelvis ved at have forsøgt/anmodet om bistand til at udtræde og afregistrere som direktør,
eventuelt anmodet en anden om at indtræde som direktør i hans fravær, have forsøgt at kontakte
erhvervsstyrelsen, en advokat eller anden rådgiver, eller forsøgt at indgive en konkursbegæring
på vegne af selskabet eller på anden lignende måde.
…
ligeledes oplyses det i svarskriftet, at         vidne 1           forestod selskabets daglige drift,
at politiet forbød sagsøgte at kommunikere med denne om selskabets drift, men at            sagsøgte
                                                        - 23 -
        havde tillid til, at vedkommende varetog selskabets anliggende på korrekt måde. dette ses i
   det hele udokumenteret, og sagsøgte              opfordres (5) til at dokumentere dette nærmere.
   såfremt der er tale om et andet firma end det konkursramte selskab, opfordres (6) sagsøgte
   til at godtgøre dette. …”
advokat jørgen lange har heri gjort gældende bl.a.:
     ”…
      at det er ubestridt og ubestrideligt, at sagsøgte har været varetægtsfængslet siden 24.
           november 2015 og i den forbindelse været undergivet besøgs- og brevkontrol …
     at    sagsøgte har gjort, hvad der i den givne situation var muligt for at varetage selska-
           bets interesser
     at    det på grund af den anordnede besøgs- og brevkontrol objektivt set har været umu-
           ligt for sagsøgte at gøre mere, end han gjorde, herunder at udvirke, at der blev regi-
           streret en ny direktør og ansvarlig for selskabets fortsatte drift under sagsøgtes vare-
           tægtsfængsling
     at    det på grund af de faktuelle oplysninger objektivt set ikke har været muligt for sag-
           søgte at have optrådt groft uforsvarligt senere end et år før fristdagen, jf. konkurslo-
           vens § 157, stk. 1
     at    det bestrides som udokumenteret, at selskabets bogholderimateriale ikke er opbevaret
           på forsvarlig måde, og at sagsøgtes forklaring i den forbindelse er helt troværdig
     at    sagsøgte på grund af varetægtsfængslingen ikke har haft de fornødne muligheder for
           at varetage selskabets interesser, herunder at sikre selskabets aktiver
     at    sagsøgte via                  vidne 1               har ladet hende forestå selskabets dagli-
           ge ledelse i tillid til, at dette foregik forsvarligt
     at    der er indleveret årsrapport for regnskabsåret 2015 til erhvervsstyrelsen
     at                   vidne 1                 efter sagsøgtes opfattelse har begået dokumentfalsk
           og mandatsvig samt på ulovlig vis bortskaffet selskabets aktiver for hvilket, der er
           indgivet politianmeldelse …
                                                   - 24 -
       at  det således beror på tredjemands forhold, i det omfang selskabets aktiver måtte være
           forsvundet, hvilket f.eks. gælder selskabets varelager og driftsinventar samt driftsma-
           teriel
       at   det bestrides som ukorrekt, når sagsøger anfører, at sagsøgte reelt har været selska-
           bets daglige leder siden varetægtsfængslingen - herunder i det seneste år efter frist-
           dagen
       at  de af sagsøger påberåbte præjudikater ikke er relevante for sagens pådømmelse, idet
           retspraksis på området, hvor en sagsøgt har optrådt groft uforsvarligt, ikke gør sig
           gældende i forbindelse med nærværende sag
       at  det kan lægges til grund, at sagsøgte på intet tidligere tidspunkt har gjort sig skyldig
           i konkursrytteri eller optrådt groft uforsvarligt i forbindelse med et kapitalselskabs
           ledelse. …”
sø- og handelsrettens begrundelse og resultat:
 virksomhed aps 1 blev den 27. marts 2017 taget under konkursbehandling med fristdag den
14. januar 2017, og fristen i konkurslovens § 157, stk. 1, løber således fra den 14. januar 2016.
  sagsøgte     var fra den 14. januar 2014 og frem til den 14. januar 2017 registreret som sel-
skabets direktør. han har således været i ledelsen i den relevante periode.
retten lægger dernæst til grund, at        sagsøgte      har været varetægtsfængslet fra den 24. no-
vember 2015 og frem til domsafsigelsen den 13. september 2016, og at han har været under-
givet besøgs- og brevkontrol. efter domsafsigelsen overgik han straks til afsoning, og han er
herefter prøveløsladt den 24. januar 2018.
retten lægger endvidere til grund, at selskabet efter hans fængsling fortsatte driften, og at
han hverken fratrådte som direktør eller fik registreret en ny ledelse. det er derimod ube-
stridt, at  sagsøgte     overlod den daglige drift til               vidne 1           efter bevisførel-
sen lægger retten tillige til grund, at hun forsøgte at videreføre selskabet i det omfang, det
var hende muligt og i overensstemmelser med de instrukser, som hun modtog. den 20. sep-
                                               - 25 -
tember 2016 fratrådt            vidne 1          sin stilling i selskabet, uden at der ved den lej-
lighed blev udpeget en stedfortræder, og uagtet at       sagsøgte    fortsat var frihedsberøvet.
retten lægger endelig på baggrund af selskabets årsrapport for 2014/15 og den af
     vidne 3      afgivne forklaring til grund, at selskabet var solvent, forud for at varetægts-
fængslingen fandt sted. i perioden herefter og frem til afsigelsen af konkursdekretet er navn-
lig varelager og inventar forsvundet, uden at de nærmere omstændigheder herved er klar-
lagt. boet er efterfølgende sluttet uden dækning til kreditorerne, hvorved disse har lidt et ik-
ke ubetydeligt tab.
retten finder, at    sagsøgte    ved at fortsætte selskabets drift, efter at han blev frihedsberø-
vet den 24. november 2015, og fortsatte hermed frem til erhvervsstyrelsen den 14. januar
2017 traf beslutning om tvangsopløsning af selskabet i stedet for at bringe virksomheden til
ophør, alternativt havde sikret sig en ny ansvarlig ledelse, allerede som følge heraf har ud-
vist groft uforsvarlig forretningsførelse, hvorfor han fremover er uegnet til at deltage i ledel-
sen af en erhvervsvirksomhed.
den omstændighed, at den daglige drift i en periode har været overladt til en ansat, findes
ikke at kunne fritage en direktør for sine pligter i henhold til lovgivningen. dette gælder så
meget desto mere, efter at            vidne 1           den 20. september 2016 fratrådte sin stil-
ling i selskabet.
herefter, og under hensyn til den udviste handlemåde og omstændighederne i øvrigt, finder
retten, at det er rimeligt at pålægge    sagsøgte    konkurskarantæne, jf. konkurslovens § 157,
stk. 1 og 2.
når henses til forholdets grovhed og den omstændighed, at sagen har været mundtligt for-
handlet, fastsættes karantæneperioden til tre år, idet der ikke findes at være grundlag for at
fravige udgangspunktet herom, jf. konkurslovens § 158, stk. 1, 1. pkt.
                                                - 26 -
omkostningerne er fastsat under hensyn til sagens karakter og omfang og det hermed for-
bundne arbejde.
efter resultatet skal     sagsøgte    erstatte statskassens udgifter som nedenfor bestemt, jf.
konkurslovens § 165, stk. 1 og stk. 2.
                                       derfor bestemmes:
  sagsøgte     pålægges konkurskarantæne i tre år.
der tillægges kurator, advokat henrik sjørslev, et vederlag på 40.000 kr. med tillæg af moms
i alt 50.000 kr., og der tillægges  sagsøgtes     beskikkede advokat, advokat jørgen lange, et
salær på 40.000 kr. med tillæg af moms i alt 50.000 kr. samt refusion af vidnegodtgørelse
med 80 kr. og kørselsgodtgørelse med 128 kr.
   sagsøgte    skal inden 14 dage erstatte statskassens udgifter med sagens førelse med i alt
100.208 kr. inklusiv moms.
sagen sluttet.
retten hævet.
                                              dommer
                                              (sign.)
                                           ___ ___ ___
                                  udskriftens rigtighed bekræftes
                                    sø- og handelsretten, den