text:
- kj
                                     udskrift
                                         af
                      sø- & handelsrettens dombog
                                    ____________
den 20. november 2007 blev af retten i sagen
f‐34‐05
lars bo thielfoldt
(advokat anders etgen reitz)
mod
scanomat a/s
(advokat paul w. neale)
afsagt sålydende
                                       dom:
sagens spørgsmål udspringer af sagsøgte, scanomat a/s’ køb af en del af virksom‐
heden amokka a/s’ aktiviteter. sagsøgeren, lars bo thielfoldt (også omtalt som
lasse thielfoldt), som var medejer af amokka a/s, blev i forbindelse med scano‐
mats køb af aktiviteterne ansat i scanomat pr. 1. februar 2005. den 11. april 2005
blev ansættelsesforholdet ophævet. i dommen tages stilling til, om lars bo thiel‐
foldt har krav på erstatning hos scanomat, under anbringende af at ansættelsesfor‐
holdet er ophævet med urette.
                                           - 2 -
sagen er ved retten i hørsholms kendelse af 4. november 2005 i medfør af den da‐
gældende retsplejelovs § 226, stk. 3, jf. stk. 1, nr. 1 og nr. 3, henvist til sø‐ og han‐
delsretten.
lars bo thielfoldt har nedlagt påstand om, at scanomat skal betale 2.755.487,30 kr.
med tillæg af procesrente af 12.720,82 fra den 1. maj 2005 til den 9. juni 2006 samt af
26.324,23 kr. fra den 1. maj 2005 og af 2.703.362,30 fra den 26. maj 2005, begge til
betaling sker.
scanomat har nedlagt påstand om frifindelse, subsidiært frifindelse mod betaling af
et mindre beløb end det påstævnte.
lars bo thielfoldt, der, før ansættelsesforholdet blev ophævet, havde opsagt an‐
sættelsesforholdet til fratræden den 31. januar 2006, har opgjort sin erstatningspå‐
stand som krav på løn i perioden 11. april 2005 – 31. januar 2006, særlig konsulent‐
ydelse i henhold til ansættelseskontrakten for samme periode samt provision bereg‐
net af en forventet omsætning på det japanske marked i perioden 1. februar 2005 til
31. januar 2007.
efter hovedforhandlingen fremkom retten med en skriftlig tilkendegivelse med
hensyn til sagens retlige tvistepunkter. i tilkendegivelsen henledte retten samtidig
parternes opmærksom på, at der forelå uklarhed med hensyn til erstatningskravets
opgørelse. på rettens opfordring har parterne herefter meddelt retten, at de har op‐
nået enighed om de økonomiske konsekvenser af rettens tilkendegivelse. disse kon‐
sekvenser er meddelt retten og danner grundlag for rettens domskonklusion.
sagsfremstilling
den 26. og 28. januar 2004 indgik lars bo thielfoldt og anders bjørn thielfoldt, som
er brødre, ”på vegne samtlige aktionærer i amokka a/s” en ”hemmeligholdel‐
sesaftale” med scanomat holding aps (underskrevet af kim vibe–petersen).
                                          - 3 -
det fremgår af aftalens § 1, at aftalen blev indgået i anledning af, at lars bo og an‐
ders bjørn thielfoldt havde rettet henvendelse til scanomat holding om et eventuelt
salg af samtlige aktier i amokka a/s til scanomat for 25 mio. kr. scanomat hol‐
dings direktør, kim vibe‐petersen, fik ved aftalens indgåelse overdraget informati‐
onsmateriale om bl.a. amokka a/s’ økonomiske, organisatoriske og markeds‐
mæssige forhold. materialet skulle betragtes som hemmeligt og måtte alene videre‐
overdrages/gengives til en snæver personkreds, herunder økonomidirektør mogens
nyhegn.
af en e‐mail fra den 21. april 2004 fra anders bjørn thielfoldt til lars bo thielfoldt
og amokka a/s’ advokat fremgår, at kim vibe‐petersen telefonisk samme dag
havde oplyst, at han ville overtage ”handelsafdelingen (eksklusiv butikker), vare‐
mærket (med en aftale om at restauranten kan bruge det) samt 3‐4 nøglemedarbej‐
dere … varelager etc. der hører til handel. han vil betale en mio. for varemærket
samt naturligvis for lagre etc. derudover en ”god” kontrakt til lasse med en bonus
på 25 % af overskuddet.”
den 11. januar 2005 indgik amokka a/s og scanomat en købsaftale, hvoraf bl.a.
fremgår:
      ”1. amokka a/s
      pr 1. februar 2005 køber scanomat a/s af amokka a/s navnet
      ”amokka”, samtlige navne, varemærker, licenser, e mail, hjemmesider med
      indhold, forretningskendetegn og goodwill, der i dag ejes eller er registreret af
      amokka eller thielfoldt‐familien, direkte eller indirekte.
      vederlaget for navne, varemærker, indenlandske og udenlandske licenser,
      forretningskendetegn, goodwill, kundelister, m.a. er medregnet i den fastsatte
      købesum på [1 mio. kr.]
      ...
      det gamle firma … skal navneændres på overtagelsesdagen til et navn, hvori
      ”amokka” … ikke indgår. samtidigt registreres ”amokka” som binavn
      for scanomat a/s.
      2. medarbejdere
      scanomat a/s ansætter 3 medarbejdere pr. den 1. februar 2005, og der ud‐
      færdiges nye separate ansættelseskontrakter på disse.
                                          - 4 -
      kurt dalsgaard: kr. 300.000 årlig + bil + kr. 50.000 i specialaftale. kurt dals‐
      gaard vil i begrænset omfang (maksimum 7 arbejdsdage) assistere lasse thiel‐
      foldt med afvikling af amokka a/s.
      steen hangaard jensen: kr. 300.000 årligt + fri bil.
      lars hansen dam (frem til 1. april 2005): kr. 360.000 årligt.
      lasse thielfoldt: kr. 420.000 årligt + 150.000 i særlig konsulentydelse, der
      faktureres månedlig fra invest holding aps. aftalen er gældende i 1 år.
      lasse thielfoldt vil i februar 2005 delvist være beskæftiget med afvikling af
      amokka a/s og implementering af amokka i scanomat og vil 1. marts
      2005 indgå i arbejdet på eksportmarkedet med fokusering på det japanske
      marked efter nærmere angivne retningslinier og anvisninger fra kim vibe‐
      petersen.
      lasse thielfoldt oppebærer endvidere i ansættelsesperioden en provision på
      25 % af overskuddet på salg (solgt og betalt) af scanomats amokka bean‐to‐
      cup program (maskiner, kaffe & merchandise) på det japanske marked (jf.
      oplysninger fra scanomats bogholderi), gældende i 2 år, selvom ansættelses‐
      forholdet er ophørt.
      overskuddet defineres som ”dækningsbidrag 2”; dækningsbidrag med fra‐
      drag af direkte henførbare salgsomkostninger incl. løn, som defineret i bilag
      til ansættelsesaftale.
      en del af overtagelsessummen (pkt. 1) indgår som betaling for lasse thiel‐
      foldts konkurrenceklausul, således at han hverken direkte eller indirekte i en
      3‐årig periode efter ansættelsesophør fra scanomat a/s må være involve‐
      ret i konkurrerende virksomhed inden for kaffe og de øvrige produkter, der
      indgår i salget/overtagelsen.
      ...
      6. anvendelse af navnet amokka
      café amokka, dag hammerskjölds allé, kan anvende navnet amokka
      uændret mod fortsat at aftage eksklusivt fra scanomat a/s. …”
af lars bo thielfoldts ansættelsesaftale af 21. januar 2005 med scanomat fremgår, at
lars bo thielfoldt med virkning fra den 1. februar 2005 blev ansat som ”salgsdi‐
rektør nationalt og internationalt i vor amokka afdeling” med direkte reference til
direktør kim vibe‐petersen. ansættelsesforholdet kunne opsiges af lars bo thiel‐
foldt med en måneds varsel til ophør med udgangen af en kalendermåned, men var
fra scanomats side uopsigeligt det første år, ”således at opsigelse tidligst kan ske til
fratrædelse pr. 1. februar 2006. ansættelsesforholdet tages op til forhandling senest
                                          - 5 -
den 1. december 2005.” af § 3 ”arbejdsbeskrivelse” fremgår bl.a., at lars bo thiel‐
foldt i februar 2005 delvist vil være beskæftiget med afvikling af amokka a/s og
implementering af amokka i scanomat, og at han fra 1. marts 2005 vil ”indgå i
arbejdet på eksportmarkedet med fokusering på det japanske marked efter nærmere
angivne retningslinier og anvisninger fra kim vibe‐petersen.” det fremgår endvi‐
dere, at scanomat forbeholder sig ret til at ændre beskrivelsen af arbejdsområdet ”i
takt med udviklingen”. ferie var aftalt ”i overensstemmelse med ferieloven”. løn‐
nen var aftalt til 35.000 kr. om måneden som ”jobløn”, således at overarbejde og
eventuelle rejsedage ikke honoreres. derudover skulle ”årligt” udbetales 150.000 kr.
”i særlig konsulentydelse, der faktureres månedlig fra invest holding aps. aftalen
er gældende i 1 år.” lars bo thielfoldt skulle endvidere ”i ansættelsesperioden”
oppebære ”en provision på 25 % af overskuddet på salg (solgt og betalt) af scano‐
mats amokka bean‐to‐cup program (maskiner kaffe & merchandise) på det japan‐
ske marked … overskuddet defineres som ”dækningsbidrag 2”; dækningsbidrag
med fradrag af direkte henførbare salgsomkostninger incl. løn, som defineret i bilag
til denne ansættelsesaftale. derudover tages løn‐ og ansættelsesaftale normalt op en
gang årligt pr. 1. marts. første gang den 1. marts 2006.”
efter § 8 skulle ”udfærdiges rapportering efter aftale med kim vibe‐petersen.”
ifølge § 9 var ”fast arbejdssted vibe allé 3 og 5, 2980 kokkedal, og den daglige ar‐
bejdstid mandag – torsdag kl. 8.30‐16.30 og fredag 8.30‐16.00 … derudover må der
påregnes ca. 100‐200 rejsedage udenlands årligt efter aftale med kim vibe‐peter‐
sen.”
under § 11, der bl.a. indeholdt bestemmelser om lars bo thielsfoldts forpligtelser
med hensyn til at følge scanomats anvisninger under ansættelsen, fremgår, at fra‐
vær ved normal arbejdstids begyndelse skal anmeldes til afdelingsleder eller sca‐
nomats reception. ved fravær på grund af sygdom ud over 3 dage (weekend tælles
med i tilfælde af sygdom, der strækker sig over en sådan), var der pligt til at doku‐
mentere fraværets berettigelse ved lægeattest, således at attesten skulle være sca‐
nomat i hænde senest på 5. sygedag. af underpunkt 11.12 fremgår, at funktionærlo‐
ven i øvrigt dækker ansættelsesforholdet.
                                            - 6 -
i en ”intern meddelelse” omkring årsskiftet 2004/2005 orienterede direktør kim
vibe‐petersen scanomats medarbejdere og forhandlere om scanomats overtagelse af
amokka pr. den 1. februar 2005. amokka omtales som det ”mest eksklusive kaffe‐
brand i danmark”, som ”folkene bag amokka … på fantastisk vis” har opbygget på
”en meget kort årrække”. ”de har bl.a. skabt danmarks bedst kendte café, café
amokka på østerbro i københavn. de har skrevet anerkendte kaffebøger, optræder
jævnligt som kaffespecialister i tv, radio og aviser, afholder barista‐kurser, kaffe‐
skoler og har haft stor succes med salg af amokka‐kaffetilbehør med deres kendte
brand til livsstilsforretninger m.m.” af meddelelsen fremgår yderligere bl.a.:
       ”…
       samtlige medarbejdere fra amokka følger med – og skal arbejde som en selv‐
       stændig afdeling med bl.a. egen daglig ledelse og budget. …
       strategien er, at amokka fortsætter i nuværende form/koncept og udeluk‐
       kende beskæftiger sig med at profilere sig med ”bean 2 cup” og friskbryg.
       …
       restaurant/café amokka er ikke en del af denne aftale og vil blive drevet vi‐
       dere af tredjemand under samme koncept og brand indtil videre.
       …
       amokka teamet vil med deres kompetence og knowhow hjælpe os til succes‐
       fuld implementering af brandet og konceptet i sverige og norge, samt på ud‐
       valgte eksport markeder. …
       2005 bliver derfor på alle måder et spændende og skelsættende år for scano‐
       mat med nogle meget spændende introduktioner af nye maskiner, nye kon‐
       cepter og en helt ny markedstilpasset strategi.
       jeg håber, at alle – ligesom jeg – glæder sig til disse nye spændende tiltag, og
       at alle vil tage rigtigt godt imod vores nye kollegaer – og gøre deres allerbed‐
       ste til, at samarbejdet bliver en succes.
       …”
af en artikel i berlingske tidende den 19. januar 2005 fremgår under over over‐
skriften ” scanomat og amokka på global mission” og underoverskriften
”scanomat – en af verdens største producenter af kaffebryggere til virk‐
somheder – køber amokka for at få fat i privatkunderne. brandet skal
eksporteres til hele verden.”:
                                           - 7 -
      ”kaffe‐ og brugskunstvirksomheden amokka skifter ejer til den danske kaffe‐
      bryggervirksomhed scanomat, der årligt omsætter for godt én milliard kroner
      på 48 markeder. … om få måneder kommer scanomat derfor med en fuldau‐
      tomatisk kaffemaskine til private husholdninger. … scanomat regner med, at
      købet af amokka vil øge omsætningen med godt 20 procent allerede det første
      år. ”amokka er ikke så kendt i verden, men vi har midlerne og markederne”
      siger kim vibe‐petersen. … første indsatsland bliver japan, hvor amokka‐
      mærket er næsten lige så kendt som herhjemme. …”
af en artikel i børsen, ligeledes den 19. januar 205, fremgår under overskriften
”scanomat har købt amokka” bl.a.:
      ”…
      med opkøbet kommer scanomat direkte ud til forbrugere, og adm. direktør og
      ejer kim vibe‐petersen, scanomat, ser et meget stort vækstpotentiale i at til‐
      byde kunderne hele spektret fra højt profilerede amokka‐kaffebønner til rati‐
      onelle bryggemetoder. … på syv år er det lykkedes amokka at vokse sig til at
      blive et af de stærkeste varemærker inden for kaffe. omsætningen har rundet
      et tocifret millionbeløb, og amokka, der ud over kaffe står bag en række følge‐
      produkter, har et forhandlernet på over 150 forretninger. … ” med scanomat
      som ejer ved vi, at der ikke bliver gået på kompromis med kvaliteten. scano‐
      mat er ”second to none” på verdensplan, når det handler om at udvikle kaffe‐
      bryggere, så derfor er vi trygge ved at overdrage vores hjertebarn til den nye
      ejer,” siger stifter og medejer lasse thielfoldt, amokka a/s. han slår fast, at
      amokka med det nye ejerskab får optimale muligheder for at blive et interna‐
      tionalt brand.”
den 15. februar 2005 modtog lars bo thielfoldt en e‐mail fra seiichi yamanaka,
”commercial officer” på den japanske ambassade, med indledningen ”allow me to
write to you all of a sudden.” af e‐mailen fremgik yderligere bl.a.:
      ”…
      this is just a primitive idea, but i am dreaming the first ”amokka cafe shop”
      will be opened in tokyo in the near future.
      as a matter of fact, there are so many coffee shop chains in japan, such as
      “starbucks,tully, etc., etc.,”, so now we can think it is too much and we do not
      need more or there are many kinds, but no danish one, we can add one
      more!
      in order to make it real danish one, if amokka and a danish furniture/interior
      company can collaborate each other to establish their shop‐concept for japan, i
      think chances to find a partner who is interested in amokka coffee shop will
                                           - 8 -
      be increased. when i think of this, gubi café at new york moma museum
      come to my mind.
      i know you have a distributor here and gubi has a distributor here in japan,
      but amokka/gubi café in tokyo will be a flagship for expansion of both com‐
      panies’ presence and sales. it is not necessary be gubi, maybe fritz hansen,
      maybe carl hansen & sons, or maybe amokka itself is enough.
      i know … that you are interested in establishing a shop in japan. i know it is
      extremely difficult and it takes time, yet i can not guarantee anything, but if
      you are still interested in establishing your shop in japan, i would like to start
      dialogue with you. … if we can establish shop‐interior concept (like star‐
      bucks) with scandinavian style and taste, it will be attractive to japanese part‐
      ners.
      …”
samme dag sendte lars bo thielfoldt til kim vibe‐petersen en e‐mail, der fremtræ‐
der som en besvarelse af ovennævnte e‐mail fra seiichi yamanaka. e‐mailen er såly‐
dende:
      ”hej kim,
      når du er hjemme igen vil jeg gerne drøfte japan med dig.
      jeg vil gerne planlægge et besøg i tokyo sidst i marts og skal i gang med at ar‐
      rangere møder med ambassaden og deres kontakter, vores partner i tokyo
      m.v. målet er at vække appetit og lancere amokka‐maskinerne på markedet
      m.h.p. at etablere forhandler/forhandlere. det er et meget svært marked, men
      hvis vi kunne være så heldige at etablere en amokka‐café i tokyo, vil vi
      kunne åbne markedet på en helt unik måde, så det synes jeg også vi skal prio‐
      ritere, eller i hvert fald undersøge lidt nærmere. lad mig høre om du synes
      det er ok, at jeg går i gang:”
der er fremlagt en udskrift fra dansk design centers hjemmeside med en omtale fra
den 16. marts 2005 om det nyetablerede samarbejde mellem amokka og scanomat.
af omtalen fremgår det vedrørende amokka bl.a.: ”firmaet med den dansende kaf‐
fedame fik skabt forbindelser i japan og i begrænset omfang i norden, men har sav‐
net den ekstra ekspertise og økonomiske tyngde som så mange andre små og mel‐
lemstore virksomheder.”
i amokkas præsentationsbrochure fremgår det på midtersiderne under overskriften
”fra lokal til global virksomhed” bl.a.:
                                               - 9 -
           ”amokka har i dag eksport til skandinavien og en række europæiske lande.
           japan: amokka har etableret et tæt samarbejde med en partner i japan og
           har allerede modtaget de første ordrer. til lanceringen i japan mødte 80 jour‐
           nalister op, og der har været omtale i utallige magasiner og tidsskrifter. …”
     bortvisning
     den 4. april 2005 sendte anette sørensen, sekretær hos scanomat, en e‐mail med
     følgende indhold til lars bo thielfoldt:
           ”for at få styr på fravær m.m. i afdeling 35 (amokka) (ligesom der bliver rap‐
           porteret i alle andre afdelinger i scanomat) er det nødvendigt at der til mig,
           udover til kim, bliver rapporteret følgende:
           fravær ferie
           fravær anden frihed
           fravær ved dit tidsforbrug på ”egen virksomhed”
           fravær ved sygdom
           vil du venligst sende mig en mail om hvor meget der har været af ovenstå‐
           ende i tidsrummet fra den 1. februar til d.d. og så fremover rapportere lø‐
           bende.
           jeg har bedt kurt, lars og steen om ligeledes at rapportere til mig om deres
           frihed.
           …”
     lars bo thielfoldt reagerede på e‐mailen ved den 5. april 2005 at sende følgende e‐
     mail til kim vibe‐petersen:
           ”vil du orientere annette om vores aftale om at jeg selv tilrettelægger min ar‐
           bejdstid herunder arbejder fra hjemmet m.v.?
           til din orientering har jeg ikke afholdt ferie, jeg har været syg i 3 eller 4 dage
           og vel brugt 1‐2 dage netto på ”egen virksomhed”.
           …”
kim vibe‐petersen svarede samme dag i en e‐mail med følgende indhold:
                                            - 10 -
       ”der er ikke mig bekendt nogen aftale om hjemmearbejde, det foregår her
       som aftalt i ansættelsesaftalen, undtagelsesvist mod forudgående aftale kan
       det ske at du kan arbejde hjemme.
       jeg vil gerne ugentlig have en detaljeret rapport hvad du laver med timeopgø‐
       relse, så jeg på den måde kan følge med, da jeg ikke har nogen ide om hvad
       du bruger din tid på, og jeg får absolut ingen orientering, du har nu været her
       i 2 mdr, og det må vel være rimelig.
       …”
lars bo thielfoldt besvarede kim vibe‐petersens e‐mail i sålydende e‐mail den 7.
april 2007:
       ”jeg er noget forundret over din melding. at du løber fra en klar aftale er jeg
       forundret og skuffet over. det er jo altid nemt at henholde sig til, hvad der er
       nedfældet skriftligt, men at du i den grad fornægter, hvad der var ånden i
       vore aftaler undrer mig meget.
       hvis du fastholder, hvad du giver udtryk for i din mail af 5. april 2005, ser jeg
       mig nødsaget til at opsige vort samarbejde. det er en stor skuffelse for mig og
       absolut ikke hvad jeg havde forventet. imidlertid ser jeg ikke hverken at
       kunne, eller ville, leve op til at skulle arbejde under de forhold som du skitse‐
       rer. det er så langt fra vor oprindelige aftale, at der er tale om et eklatant afta‐
       lebrud.
       derfor opsiger jeg kontrakten til udløb pr. den aftalte dato 31. januar 2006.
       hvordan vi så finder en modus i den resterende periode må vi drøfte.
       …”
kim vibe‐petersen besvarede i en e‐mail, som angiveligt også blev sendt som al‐
mindelig post, den 8. april 2005 (fredag)lars bo thielfoldts e‐mail:
       ”der må være noget, du helt har misforstået, jeg er absolut ikke løbet fra no‐
       gen aftale …
       lasse, da det ikke ser ud til, at du hverken kan eller vil leve op til den skrift‐
       lige ansættelsesaftale med de anvisninger, den giver mulighed for, er det en
       misligholdelse af ansættelsesforholdet og en nægtelse af anvisningerne, og jeg
       advarer dig, og det betyder, at ansættelsesforholdet ophører uden yderligere
       varsel, hvis du ikke indretter dig efter anvisningerne.
       du bedes mandag redegøre for den forløbne ansættelsestid, hvor du blandt
       andet ikke har afleveret lægeattest for den 8‐11/3 incl. (4 dage), er udeblevet
                                           - 11 -
      den 21‐23/3 incl. (3 dage) og her i onsdags den 7/4 senest er udeblevet uden at
      lade os det vide, samt yderligere redegøre for de timer, du ikke har været her.
      lasse, du egner dig ikke til at være ansat med den indstilling, så lad os skilles
      om muligt som ”gode venner”. du kan sikkert finde på noget andet at lave, og
      jeg forventer at se dig på mandag.
      …”
lars bo thielfoldt besvarede i en e‐mail mandag den 11. april 2005, kl. 6:36 e‐mailen
fra kim vibe‐petersen:
      ”jeg skal absolut bestride, at jeg ikke kan leve op til den ansættelsesaftale vi
      har indgået … som jeg har skrevet i min mail er det dig, der ikke lever op til
      vor aftale og det tager jeg så konsekvensen af.
      jeg har den 7. april 2005 meldt mig syg. jeg skal mandag den 11. april 2005
      fremsende en lægeerklæring.
      …”
ved e‐mail kl. 15:05 og anbefalet skrivelse af 11. april 2005, ophævede kim vibe‐
petersen lars bo thielfoldts ansættelsesforhold:
      ”jeg forstår på din mail af dags dato, at du fastholder indholdet af dine mails
      af 5. og 7. april, også efter at du har modtaget min præciserende mail af 5.
      april og advarslen i min mail af 8. april.
      jeg henholder mig fortsat til vor ansættelsesaftale, og jeg betragter det som en
      klar og væsentlig misligholdelse af aftalen, at du udebliver fra dit arbejde,
      undlader at følge vore anvisninger, undlader at redegøre for din tid og klart
      tilkendegiver at ville fortsætte hermed.
      derfor bringes ansættelsesforholdet herved til ophør dags dato, bl.a. med den
      konsekvens, at din ret til yderligere løn bortfalder og du omgående bedes af‐
      levere de effekter, der tilhører scanomat og som er i din varetægt.
      …”
øvrige omstændigheder
scanomats økonomichef, mogens nyhegn, har den 16. september 2005 afgivet en
erklæring, hvorefter scanomat i perioden 1. februar til 16. september 2005 har solgt
for eur 577,92 kaffeprodukter til det japanske marked. i en erklæring af 26. august
                                          - 12 -
2006 har scanomats revisor, statsaut. revisor flemming bernth, oplyst samme beløb
som scanomats salg til det japanske marked for perioden 1. januar 2002 til 23. fe‐
bruar 2006. der er fremlagt en faktura, hvorefter dette beløb den 1. august 2005 er
faktureret et japansk firma for solgte filtre.
lars bo thielfoldt har under sagen i et bilag oplyst amokka a/s’ omsætning til det
japanske marked til 247.751 kr. for regnskabsåret 2001/2002, 309.881 kr. for
2002/2003 og 69.212 kr. for 2003/2004. revisionsfirmaet deloitte, v/statsaut. revisor
ivan jasper, som i en erklæring af 22. juni 2006 har udtalt sig til støtte for tallenes
rigtighed, har vedr. de to førstnævnte perioder i erklæringen anført følgende:
      ”…
      de har oplyst over for os, at årsagen til at disse fakturaer … er stilet til et
      dansk firma, selvom de vedrører eksport til japan, er, at danish art & christ‐
      mas shop stod for viderefaktureringen og fortoldningen af varerne. vi har
      ikke kontrolleret rigtigheden af denne oplysning …”
lars bo thielfoldt har i et bilag til sagen under angivelse af amokka a/s’ omsæt‐
ningsudvikling i de fire første regnskabsår opgjort en ”prognostiseret udvikling” for
de første 4 år på det japanske marked efter salget af amokka‐aktiviteterne til sca‐
nomat. provisionen til lars bo thielfoldt var med udgangspunkt i omsætningstal
for de 4 år på henholdsvis ca. 429 mio. kr., 470 mio. kr., 499 mio. kr. og 602 mio. kr.,
”dækningsbidrag 2” på henholdsvis ca. 214 mio. kr., 235 mio. kr., 249 mio. kr. og 301
mio. kr. beregnet til henholdsvis ca. 53 mio. kr., 58 mio. kr., 62 mio. kr. og 75 mio. kr.
forklaringer
lars bo thielfoldt har forklaret, at han har beskæftiget sig med salg af kaffe i 15 år.
i 1998 etablerede han amokka sammen med sin kone og en partner. i løbet af 8 år
nåede amokka, der omfattede en restaurant og detail‐ og franchisebutikker, en om‐
sætning på 25 mio. kr. virksomheden eksporterede til blandt andet norge, tyskland
og japan. i 2004 var amokkas potentiale stort, men yderligere ekspansion krævede
en partner, der logistisk, finansielt osv. kunne løfte opgaven.
                                           - 13 -
de rettede henvendelse til to virksomheder, hvoraf scanomat var den ene. scanomat
blev kontaktet, kort tid før hemmeligholdelsesaftalen blev underskrevet. scanomat
ønskede ikke at købe amokkas restaurant, som blev solgt til anden side den 1. okto‐
ber 2004. efter salget af restauranten, som var en af amokkas hovedaktiviteter, be‐
stod amokka af en ren handelsafdeling med en gros salg til ca. 160 butikker samt 2
egne butikker.
under forhandlingerne fik scanomat adgang til alt relevant materiale vedrørende
amokka, herunder leje‐ og forhandlerkontrakter, organisationsdiagram og leasing‐
aftaler. på et møde med scanomats økonomidirektør mogens nyhegn og scanomats
regnskabschef blev materialet udleveret i kopi.
e‐mailen af 21. april 2004 fra anders thielfoldt indeholder en gengivelse af scano‐
mats første tilbud. i modsætning til amokkas bestyrelse syntes han selv, at tilbud‐
det var acceptabelt på grund af provisionsaftalen, som var attraktiv, idet japan var
det marked, hvor de var bedst etableret, og hvor det største potentiale lå. der lå en
så stor ordremængde, at de ikke, hverken logistisk eller finansielt, kunne håndtere
det.
han accepterede, at ansættelsesaftalen kun var uopsigelig i ét år, mens købsaftalen
var to‐årig, idet han efter ét år så sig selv som en så uundværlig person i scanomat,
at der kunne laves en ny aftale. han vurderede, at provisionsaftalen var meget
værd, og drømte om meget store beløb, da der kunne blive tale om store enkeltor‐
drer i japan, hvis man først fik hul på markedet. en rimelig salgspris for virksom‐
heden ville have været 10‐12 mio. kr., og han håbede, at provisionsaftalen ville ind‐
bringe ham et sådant beløb i løbet af 2‐3‐4 år.
ansættelsesaftalen blev drøftet i forbindelse med salget af amokka. han oriente‐
rede kim vibe‐petersen om sin måde at arbejde på gennem 15 år, og den måde øn‐
skede han at fortsætte med. han var vant til at arbejde meget og selv at kunne til‐
rettelægge sin arbejdstid. han fortalte endvidere kim vibe‐petersen, at han havde
børn, der skulle afleveres i skole. kim vibe‐petersen sagde, at ansættelsesaftalen var
                                         - 14 -
en standardkontrakt, men at det var clearet, hvordan han tilrettelagde sit arbejde.
han modtog først et udkast, som han skrev under, hvorefter han modtog et nyt med
mindre ændringer, som var indsat af kim vibe‐petersen. aftaleindgåelsen gik
stærkt, og han fik ikke aftalen om sin arbejdstid med i kontrakten. hver gang, han
forlod scanomat, gav han meddelelse om, at han skulle til møde, og hvornår han
kunne træffes igen.
han brugte vel 1‐2 dage på opgaver i forbindelse med afhændelsen af amokka. den
første måned, hvor han skulle have arbejdet med sin egen virksomhed, arbejdede
han med projekter i scanomat, hvoraf de fleste ikke havde relation til japan. han
var blandt andet på messe i bella centeret og varetog endvidere en henvendelse fra
en stor virksomhed, der driver cafeer i lufthavne, hvortil han udarbejdede et pro‐
jekt. det meste arbejde udførte han fra scanomats forretningssted, men han deltog
også i en del møder uden for virksomheden, blandt andet i lufthavnen. en del af
møderne lå endvidere om aftenen eller i weekender. han fik ingen anvisninger fra
kim vibe‐petersen om disse opgaver, som han tog sig af på eget initiativ eller efter
henvendelser til ham. det var generelt svært at få oplysninger om strategien; han
vidste ikke, hvad den øverste ledelse ønskede. han havde en del møder med kim
vibe‐petersen, men de omhandlede primært afviklingen og implementeringen af
amokka i scanomat.
der blev ikke fulgt op på e‐mailen fra den japanske ambassade. han oplevede tilba‐
geholdenhed og ligegyldighed fra ledelsen. han husker ikke, om han talte med kim
vibe‐petersen specifikt om denne e‐mail, men han mener, at han havde en generel
drøftelse med ham om japan. han er aldrig blevet bedt om at udarbejde et oplæg
vedrørende japan.
anette sørensens e‐mail af 4. april 2005 var første gang, han blev mødt med et krav
om rapportering af fravær m.v. han blev chokeret over kravet om en tidsopgørelse,
da han på det tidspunkt arbejdede rigtig meget. han havde ikke forinden fået nogen
kritik af sit arbejde eller sine mødetider. der var nogle klokker, der begyndte at
ringe på grund af de manglende initiativer vedrørende japan og scanomats mang‐
lende betaling for købet af nogle dyre kopimaskiner. i dag er der kun en enkelt tid‐
                                          - 15 -
ligere medarbejder fra amokka ansat i scanomat. han har ikke på nogen måde
nægtet at udføre sit arbejde, heller ikke i sine e‐mails til kim vibe‐petersen. han
opfyldte i det hele taget sine forpligtelser mere end 100 %.
efter bortvisningen forsøgte han at finde andet arbejde, men sagen påvirkede ham
mere end forventet. han gjorde, hvad han kunne, for at holde sig aktiv. han har
været sygemeldt en del af tiden. han har også været involveret i andre retssager,
som har været en stor belastning. hans konkurrenceklausul udløber om et år, og så
kan han beskæftige sig med noget, han ved noget om, og som interesserer ham.
med hensyn til det japanske marked havde de et rigtigt godt udgangspunkt for at
skaffe en indtjening. han havde en god kontakt i japan, hvor man driver forretning
på et følelsesmæssigt og venskabsmæssigt plan med vægt på dyder som ordhol‐
denhed. med bistand fra kontaktvirksomheden ”another one” var der udarbejdet
markedsføringsmateriale, og der var oversat produktspecifikationer til japansk. der
havde været en kæmpe omtale af amokka i japan i magasinet vogue og diverse
indretningsblade.
det bureau, der udarbejdede den pressemeddelelse, der ligger til grund for artik‐
lerne i berlingske tidende, børsen og på dansk design centers hjemmeside, var
engageret af scanomat, men var det samme, som amokka havde benyttet.
forbeholdet i revisorerklæringen vedrørende amokkas eksport til japan skyldes det
forhold, at kaffesalget blev faktureret til danish art & christmas shop, som sam‐
men med egne produkter eksporterede kaffen til japan. han ved ikke, om danish
art & christmas shop solgte for egen regning i japan.
kim vibe‐petersen har forklaret, at han er ejer af og direktør i scanomat, der er et
familieforetagende, der har eksisteret i 40 år. scanomat solgte maskiner til instant
kaffe, men var i gang med at udvikle kaffemaskiner til hele bønner, da de fik hen‐
vendelsen fra amokka. amokka solgte hele bønner og var et attraktivt varemærke.
                                          - 16 -
maskiner med instantkaffe er langt enklere maskinmæssigt og kræver mindre ved‐
ligeholdelse og rengøring end maskiner med hele bønner. scanomats maskinpro‐
duktion går næsten udelukkende til eksport.
der var indledende forhandlinger med lars bo thielfoldt og hans bror. forhandlin‐
gerne gik imidlertid i stå, da der ikke kunne opnås enighed om en pris, men blev
genoptaget efter 8‐10 måneder. købet af amokka skete ikke med særlig tanke på det
japanske marked, men scanomat er principielt interesseret i alle markeder. nogle år
forinden havde de solgt instantmaskiner til japan, men siden midten af 1990´erne
havde de ikke haft nogen aktivitet på dette marked, bortset fra salg af reservedele.
de havde haft nestlé som forhandlere. det japanske marked er ikke nemt at komme
ind på, blandt andet på grund af toldbarrierer.
forhandlingerne omkring ansættelseskontraktens vilkår strakte sig over en uges tid.
de talte ikke i den forbindelse om, at lars bo thielfoldt kunne arbejde hjemmefra,
eller at han selv skulle tilrettelægge sit arbejde. der blev ikke indgået nogen mundt‐
lig aftale, der afveg fra kontraktens indhold, ej heller om arbejdstid og ‐sted. lars bo
thielfoldt kunne i den første måned afvikle de sidste aktiviteter i amokka. kon‐
traktens angivelse af rejsedage var møntet på eventuelle rejsedage i japan. lars bo
thielfoldt kom dog aldrig til japan, og vidnet ved ikke, hvor meget lars bo thiel‐
foldt arbejdede med dette marked. initiativet til arbejdet skulle komme fra lars bo
thielfoldt. de havde vist et eller flere møder i anledning af e‐mailen fra ambassa‐
den. det var ikke tanken, at der skulle etableres en række caféer i japan.
e‐mailen af 4. april 2005 fra anette sørensen kan være sendt efter aftale med vidnet,
men han kan ikke huske de nærmere omstændigheder. da købet af amokka og an‐
sættelsen af lars bo thielfoldt var så nyt, ville de gerne have styr på, hvad lars bo
thielfold lavede i virksomheden, og om han var til stede. han var overrasket over
lars bo thielfoldts mail af 5. april 2005, da de jo ikke havde en aftale om hjemmear‐
bejde m.v. han opfattede indholdet af lars bo thielfolds mail af 7. april 2005 såle‐
des, at lars bo thielfoldt ikke ville møde i overensstemmelse med kontraktens vil‐
kår. han ved ikke, hvad der menes med ”en modus i den resterende periode”, men
det må betyde en ny aftale. i mailen af 8. april 2005 gav han lars bo thielfoldt en
                                          - 17 -
advarsel, hvis denne ikke rettede sig efter anvisningerne. han opfattede lars bo
thielfoldts mail af 11. april 2005 således, at den aftale, der henvises til, er den
mundtlige aftale. i sin mail af 11. april 2005 bortviste han derfor lars bo thielfoldt,
fordi denne henholdt sig til den ikke‐eksisterende mundtlige aftale og ikke ville
rette sig efter den skriftlige.
fakturaen dateret 1. august 2005 viser scanomats totalomsætning på det japanske
marked siden midten af 1990´erne. scanomat overtog ikke i forbindelse med købet
amokkas bogholderi.
den forventede omsætningsfremgang, der fremgår af de fremlagte avisartikler, er
meget optimistisk. millionomsætningen er anslået på baggrund af scanomats kun‐
ders udsalgspriser og er ikke udtryk for forretningsmæssige udregninger. det var
lars bo thielfoldts tidligere pressebureau, der stod for pressemeddelelsen, men det
var scanomat, der betalte.
ved beregningen af ”dækningsbidrag 2” skal fratrækkes alle omkostninger i forbin‐
delse med markedsføring, løn, salg, og godkendelser fra offentlige myndigheder.
”dækningsbidrag 1” er bruttofortjenesten, der kan variere meget. deres bruttofor‐
tjeneste på salg af kaffe var omkring 30 % af udsalgsprisen. på salg af maskiner er
bruttofortjenesten ca. 40 % af udsalgsprisen. ved etablering på et nyt marked er
”dækningsbidrag 2” minimalt og kan være negativt de første par år. kaffe og acces‐
sories kunne sælges med det samme, hvilket ikke var tilfældet med maskinerne, der
stadig var under udvikling og skulle godkendes til det japanske marked.
oplysninger om scanomats 10 største samlede ordrer har ingen relevans for denne
sag, blandt andet fordi ingen af de største ordrer er gået til et land i nærheden af
japan. efter bortvisningen af lars bo thielfoldt blev der ikke iværksat særlige akti‐
viteter for at komme ind på det japanske marked.
anders bjørn thielfoldt har forklaret, at han var formand for amokkas bestyrelse
fra starten. udviklingen i amokka var eksplosiv i danmark, og der viste sig stor
interesse fra udlandet for at blive en del af konceptet. for at realisere potentialet gik
                                          - 18 -
amokka ind i salgsforhandlinger. der var længerevarende, indledende salgsfor‐
handlinger med kim vibe‐petersen, som vidnet deltog i. scanomat ville købe for 1
mio. kr. og indgå en 25 %’s provisionsaftale med lars bo thielfoldt, men vidnet
anbefalede et nej, idet han mente, at selskabet havde en betydeligt højere værdi.
amokka havde allerede en betydelig succes på det japanske marked og havde været
genstand for en gigantisk medieopmærksomhed. vidnet husker ikke, om fakturaen
den 20. november 2003 var den sidste vedrørende japan. man vurderede, at et køb
for scanomat ville indebære en accelleratoreffekt. potentialet var ifølge scanomat et
tocifret millionbeløb. amokka fik oplyst, at ”bean‐to‐cup”‐programmet var klar til
at blive markedsført, og at amokka ville passe ind i den strategi. det var en kom‐
plementærfilosofi.
det er vidnets erfaring, at det ofte går galt, når den tidligere virksomhedsleder går
med ved et salg af virksomheden. vidnet husker derfor klart, at lars bo thielfoldt
gav udtryk for, at der skulle være fleksibilitet i hans ansættelsesforhold, hvilket
dertil kun var naturligt med den stilling, han skulle bestride. vidnet deltog ikke i
forhandlingerne om lars bo thielfoldts ansættelsesaftale.
kurt dalsgaard har forklaret, at han var partner i amokka. han var beskæftiget
med det operationelle, indkøb og logistik, også i forbindelse med salget til scano‐
mat. han blev selv ansat i scanomat den 1. februar 2005 og blev der til den 1. juni
2005. han sagde selv op. han beskæftigede sig hos scanomat med at få implemente‐
ret amokka‐produkterne og etablerede risteriet, fik lageret til at fungere etc. som
det også var forventeligt, var arbejdet hektisk. opgaverne blev taget, som de kom –
uden større styring. man refererede til kim vibe‐petersen. amokka skulle være kaf‐
femærket i scanomats ”bean‐to‐cup”‐maskiner. den første maskine blev lige akku‐
rat klar til messen i bella center i februar 2005. den blev samlet natten før. efter
messen var der nogle problemer med maskinerne, men et par stykker blev sat op
hos bl.a. lalandia og scandlines. man betragtede allerede maskinen som produkti‐
onsklar på tidspunktet for messen, men i bagklogskabens lys burde man have anset
den for en prototype.
                                        - 19 -
vidnet mødte dagligt på arbejdspladsen – det passede til hans virke. han fik ingen
anvisninger om at rapportere fravær, udover at han skulle melde barns første syge‐
dag.
lars bo thielfoldt kom på kontoret, mødte om morgenen og gik hjem om aftenen.
vidnet og thielfoldt havde ikke fælles arbejdsopgaver, og vidnet har ikke check på,
hvilke opgaver thielfoldt havde, men de var mere udadvendte end vidnets.
carsten haagensen har forklaret, at han, der har en finansiel baggrund, sad i besty‐
relsen i de to amokka‐selskaber, amokka a/s og amokka restaurant a/s, da be‐
slutningen om salg blev truffet. salgsperioden tog med start i 2003 ca. 1½ år, og an‐
dre end scanomat var inde i billedet. grunden til, at man overvejede at sælge, var,
at man så store muligheder i brandet, hvis værdi blev anslået til 10‐12 mio. kr. man
skulle ved salget meget gerne nå op på dette beløb, inkl. provisionsaftalen, men
man var åbne med hensyn til, hvordan man nåede det. han husker ikke, hvad der
var fremme med hensyn til dækningsbidrag på maskinerne. dækningsbidrag 1 på
kaffe var 80 %. vidnet husker ikke dækningsbidrag 2, og han har ikke noget bud på,
hvad det ville udgøre på det japanske marked. vidnet var ikke med til at forhandle
købsaftalen, som ligesom lars bo thielfoldts ansættelseskontrakt blev drøftet. det
var vidnets holdning, at købspakken var for lille og også for usikker.
mogens nyhegn har forklaret, at han gennem 8 år har været koncernøkonomidi‐
rektør i scanomat‐koncernen. han var ikke involveret i købsforhandlingerne. sca‐
nomat‐koncernen har ikke haft aktiviteter i japan i den relevante periode, men har
haft et samlet salg på 577 euro. oplysningen er baseret på de statistikker, som kan
trækkes. statistikkerne bygger på den bogførte omsætning. amokka blev ikke købt
som spydspis for det japanske marked, men primært til det skandinaviske marked.
anette sørensen har forklaret, at hun, som har været ansat i scanomat siden 1. no‐
vember 1999, er personaleadministrator og som sådan har med ansættelser, lønfor‐
hold, ferie mv. at gøre. hun refererer til økonomidirektør mogens nyhegn. hun
deltog ikke i forhandlingerne om købet af amokka eller amokka‐personalets an‐
                                          - 20 -
sættelse i scanomat, men var med ved udarbejdelsen af ansættelseskontrakterne for
de fire tidligere amokka‐ansatte.
ved udarbejdelsen af den enkelte kontrakt tages udgangspunkt i en tidligere kon‐
trakt, som så tilrettes individuelt efter nærmere aftale. det er således et levn fra en
tidligere kontrakt, når der i lars bo thielfoldt kontrakt under pkt. 11.9 er anført en
medarbejder ”rs”.
vidnet udarbejdede et udkast til lars bo thielfoldts kontrakt og forelagde det for
kim vibe‐petersen, som thielfoldt skulle arbejde under. lars bo thielfoldt var her‐
efter til møde hos scanomat. vidnet deltog ikke i dette møde, hvor lars bo thiel‐
foldt ønskede nogle ændringer til kontrakten. efter fremsendelse af korrigerede
udkast underskrev lars bo thielfoldt. der ligger 4‐5 versioner af hans kontrakt, som
i det hele var lidt speciel. der skete undervejs bl.a. ændringer mht. provision, uopsi‐
gelighed, misligholdelse og lars bo thielfoldts titel. i de øvrige amokka‐folks kon‐
trakter var der kun småting, som skulle korrigeres eller tilføjes.
vidnet sendte e‐mailen til lars bo thielfoldt den 4. april 2005, fordi hun ikke havde
set ham en uges tid. han havde kontor i nærheden af vidnet. hun troede egentlig, at
han var ude at rejse, men fik at vide af kim vibe‐petersen, at dette ikke var tilfældet.
også de 3 andre amokka‐folk blev bedt om at rapportere. vidnet er i besiddelse af
deres svar. alle ansatte havde pligt til at rapportere. vidnet havde ikke hørt noget
om, at der forelå en aftale om, at lars bo thielfoldt kunne arbejde hjemmefra.
at det overskud, som var grundlaget for lars bo thielfoldts provision, var defineret
som ”dækningsbidrag 2”, var sædvanligt i scanomat for eksportsalgsmedarbej‐
derne. provisionsprocenten kunne variere.
jimmy lund har forklaret, at han har været ansat hos scanomat siden 1988, fra 1995
som eksportchef. scanomats eksport dækker ca. 40 lande, som der er daglig kontakt
med. opgaven består i at vedligeholde eksisterende forhandlere og opsøge nye. det
er navnlig maskiner, scanomat eksporterer.
                                            - 21 -
vidnet deltog i drøftelserne omkring købet af amokka. han rådgav kim vibe‐pe‐
tersen, men deltog ikke i forhandlingerne.
scanomat har ikke relationer til japanske marked. sidst dette var tilfældet var i 1996‐
97, hvor scanomat havde en kunde, nestlé, men da kontaktpersonen i japan stop‐
pede, ophørte også salget, som alene havde været kaffemaskiner.
det japanske marked er utroligt komplekst. hvis man skal opstarte aktivitet, er det
helt nødvendigt at have personlige relationer. derudover er der specielle godken‐
delseskrav til maskiner og fødevarer, som udgør en usynlig handelsbarriere.
vidnet fik aldrig nogen henvendelse fra lars bo thielfoldt om japan, og han
spurgte ikke til scanomats historik i japan, hvilket ellers kunne have været natur‐
ligt.
”dækningsbidrag 2” bruges i scanomat som norm for provisioner og svarer til for‐
tjenesten efter alle afholdte omkostninger i relation til at betjene kunden, f.eks. løn,
telefon, flybilletter, hotelomkostninger mv. ”dækningsbidrag 2” vil være lavere i
japan end f.eks. tyskland, da markedet er nyt, og transportomkostningerne betyde‐
ligt større. det ville tage 3‐4 år, før der ville være skabt et ”dækningsbidrag 2” i ja‐
pan. en lang indtjeningsperiode måtte påregnes.
”dækningsbidrag 1” er for kaffemaskiner typisk 35‐40 % og for kaffe måske 30 %.
på overtagelsestidspunktet den 1. februar 2005 forelå en fuld produktlinie på ”bean‐
to‐cup”‐programmet, der konstant er under udvikling. der forelå formentlig en en‐
kelt model, som kunne eksporteres, men godkendelserne til det japanske marked
ville første skulle indhentes, og det er en tidskrævende proces.
scanomat får jævnligt henvendelser som den, der er fremlagt fra den japanske am‐
bassade. vidnet har ikke oplevet at have gavn af sådanne kontakter. han fik i sidste
uge to tilsvarende henvendelser fra henholdsvis canada og argentina.
                                          - 22 -
procedure
lars bo thielfoldt har anført, at scanomat ikke har løftet sin bevisbyrde for, at det
var berettiget at ophæve ansættelsesforholdet. det må antages, at ophævelsen var
motiveret af et ønske om omkostningsreduktion. ophævelsen var ifølge ophævel‐
sesskrivelsen af 11. april 2005 båret af fire grunde. hvis blot en af disse ikke holder,
kan bortvisningen ikke anses for berettiget.
lars bo thielfoldt er ikke – som anført i skrivelsen – udeblevet fra sit arbejde. ude‐
blivelse skal ikke forstås som ikke at befinde sig på kontoret på arbejdspladsen, men
som ikke at udføre sit arbejde. lars bo thielfoldt har – uden undervejs at modtage
kritik – arbejdet hårdt såvel på kontoret som med eksterne opgaver samt fra hjem‐
met. han var ansat som salgsdirektør med et meget selvstændigt ansvarsområde.
lars bo thielfoldt udeblev ikke ‐ som anført i kim vibe‐petersens e‐mail af 8. april
2005 – den 7. april. han var sygemeldt, hvilket han havde underrettet arbejdsplad‐
sen om på korrekt måde til receptionen. advarslen i e‐mailen blev altså givet, men
lars bo thielfoldt var sygemeldt. ifølge ansættelseskontrakten skulle fravær anmel‐
des til afdelingslederen, som var lars bo thielfoldt selv, eller receptionen. de dage i
marts, som der henvises til i e‐mailen, arbejdede lars bo thielfoldt hjemmefra. det
var første gang, at disse dage blev taget op af kim vibe‐petersen.
i øvrigt skulle lars bo thielfoldt referere til kim vibe‐petersen og ikke anette sø‐
rensen, hvilket ville være udtryk for en degradering.
der forelå en mundtlig aftale med kim vibe‐petersen om, at lars bo thielfoldt selv
kunne tilrettelægge sit arbejde ude af huset og fra hjemmet. en sådan aftale bestri‐
des af kim vibe‐petersen, men eksistensen af en aftale har formodningen for sig.
lars bo thielfoldt var den tidligere ejer og stifter af amokka og ikke ansat som al‐
mindelig kontorassistent. han havde ubestridt en række afviklingsaktiviteter. at
der foreligger en aftale, er endvidere bestyrket ved ansættelseskontraktens § 9,
hvorefter lars bo thielfoldt kunne være i udlandet i op til 200 dage om året.
                                           - 23 -
lars bo thielfoldt har således heller ikke ‐ som anført i bortvisningsskrivelsen ‐
undladt at rapportere til kim vibe‐petersen. i øvrigt var lars bo thielfoldt den ene‐
ste, som dette krav blev stillet til, hvilket underbygger mistanken om, at bortvisnin‐
gen var båret af andre motiver.
lars bo thielfoldt har endelig ikke nægtet at følge kim vibe‐petersens anvisninger.
at han i sin mail af 7. april 2005 i forbindelse med opsigelsen af sit ansættelsesfor‐
hold anførte, at der måtte findes ”en modus for den resterende periode”, kan ikke
sidestilles med en nægtelse af at følge nogle anvisninger.
kim vibe‐petersens krav om, at lars bo thielfoldt mandag skulle redegøre for ”den
forløbne ansættelsestid”, altså ca. 2½ måneder, blev fremsat i en mail fredag den 8.
april. at en redegørelse ikke afgives mandag, er ikke bortvisningsgrundlag.
med hensyn til opgørelsen af lars bo thielfoldts krav bemærkes for så vidt angår
provisionsberegningen, at købsaftalens pkt. 2 ifølge sit eget indhold gælder i 2 år,
selvom ansættelsesforholdet skulle være ophørt. den uberettigede ophævelse af
lars bo thielfoldts ansættelsesforhold forhindrede ham i at optjene provision. i
overensstemmelse med funktionærlovens § 9, stk. 3, har han krav på et beløb sva‐
rende til den provision, som han antageligt ville have optjent, hvis han havde fået
lov at arbejde. oplysningerne i avisartikler og pressemeddelelser om forventet om‐
sætning hvilede på den helhed, der skabtes mellem amokkas kaffeprodukter og
stærke varemærke og scanomats maskiner. man skønnede en omsætning på adskil‐
lige millioner kroner. scanomat har anført, at ”bean‐to‐cup”‐programmet endnu
ikke var klar, men har, trods opfordret hertil under skriftvekslingen, afvist at frem‐
komme med oplysninger, som kunne bidrage til en provisionsberegning. vidnet
jimmy lund forklarede om dækningsbidrag, men det var ikke nemt at få en forstå‐
else af tallene, som jimmy lund gættede sig til. det havde været enkelt for scano‐
mat at fremlægge tal for dækningsbidraget. som forklaret af carsten haagensen var
dækningsbidrag i for kaffe på 80 %. det forekommer ikke umiddelbart forklarligt,
hvorfor dækningsbidraget skulle være så meget lavere hos scanomat, men der er i
lars bo thielfoldts opgørelse taget højde for et lavere dækningsbidrag. påstanden
                                         - 24 -
på 2 mio. kr. dækker en 2‐årig periode og er udtryk for et forsigtigt skøn, hvor der
er taget højde for udviklingsomkostninger til det japanske marked.
det fremgik af kurt dalsgaard og jimmy lunds forklaringer, at scanomat havde et
produkt klar. der havde været salg til flere virksomheder.
forklaringerne om problemerne mht. godkendelser på det japanske marked var
diffuse og umulige at forholde sig til. som også forklaret af jimmy lund, er de per‐
sonlige kontakter afgørende for salg i japan. hvis kontakterne er i orden, kan noget,
der måske ellers tager 2 år, nås på en dag.
provisionsaftalen angik ikke kun maskiner, men også kaffe og merchandise. der var
god grund til at forvente en vækst i japan som den, man kendte fra det danske mar‐
ked. det kan ikke kræves, at de tre produkter skulle sælges samtidig. amokkas tid‐
ligere omsætning til japan skete via dansk mellemhandler på grund af manglende
kapacitet, men det var amokka selv, som havde præsteret omsætningen og kon‐
takterne.
det gøres gældende, at en usikkerhed med hensyn til beregningen kan komme ar‐
bejdsgiveren til skade, hvis den ansatte er blevet bortvist med urette. i det forelig‐
gende tilfælde må vurderingen komme scanomat så meget desto mere til last, når
det tages i betragtning, at scanomat har undladt at efterkomme provokationer. sca‐
nomat kan ikke dække sig ind under, at oplysningerne er forretningshemmelighe‐
der, når der som i det foreliggende tilfælde ikke bestod et konkurrenceforhold. her‐
til kommer som anført, at scanomat undlod at gøre noget for udviklingen på det
japanske marked og dermed sikre lars bo thielfoldts provision. allerede derfor må
lars bo thielfoldts opgørelse lægges til grund.
ved vurderingen af spørgsmålet om, hvorvidt lars bo thielfoldt har opfyldt sin
tabsbegrænsningspligt, må det tages i betragtning, at han har været hårdt belastet af
sagen og har været sygemeldt i perioder. han har bestræbt sig på at få beskæfti‐
gelse, men har også været hæmmet af sin konkurrenceklausul. spørgsmålet om
tabsbegrænsningspligt er uden betydning for spørgsmålet om provision. tilsva‐
                                          - 25 -
rende har lars bo thielfoldt krav på konsulentydelsen for et år, hvis bortvisningen
af ham var uberettiget.
scanomat har anført, at lars bo thielfoldt blev ansat på kontraktvilkår, som må
anses for normale og sædvanlige for betroede medarbejdere, der arbejder med salg,
herunder vilkåret om provision. kontrakten indeholder elementer fra købsaftalen.
disse elementer gør ikke, at kontrakten adskiller sig væsentlig fra en normal ansæt‐
telseskontrakt. kontrakten, der havde været ”frem og tilbage” 4‐5 gange, må anses
for individuelt forhandlet, bl.a. med hensyn til stillingsbetegnelse, men også inde‐
holdende nogle standardiserede vilkår. kontrakten er således ”final document” og
udtryk for parternes enighed og fælles vilje. det må derfor også anses for aftalt, jf.
kontraktens § 9, at lars bo thielfoldts daglige arbejdstid var mandag‐torsdag kl.
8.30‐16.30 og fredag kl. 8.30‐16.00, og at det faste arbejdssted var hos scanomat i
kokkedal.
den 4. april 2005 sendte anette sørensen, der troede, at lars bo thielfoldt var ude
at rejse, en e‐mail til denne med anmodning om en redegørelse for fravær i perioden
1. februar til dato. denne anmodning må anses at være begrundet i ansættelseskon‐
traktens § 11, stk. 3, 8 og 12. lars bo thielfoldt reagerede ved at sende en mail til
kim vibe‐petersen og udtrykte på denne måde, at han ikke agtede at svare på, end‐
sige efterkomme, anette sørensens anmodning. kim vibe‐petersens reaktion kom
straks: der forelå ikke andre aftaler end ansættelsesaftalen. i sit svar til kim vibe‐
petersen den 7. april udtrykte lars bo thielfoldt en række ting; han fastholdt bl.a.,
at der forelå en anden aftale, at han hverken kunne eller ville leve op til vibe‐peter‐
sens holdninger om arbejdstid og ‐sted, at han i øvrigt opsagde ansættelsesforholdet
til den 31. januar 2006, og at der måtte findes en ”modus” for den resterende peri‐
ode. e‐mailen måtte forstås sådan, at lars bo thielfoldt krævede nye, anderledes
vilkår for ansættelsesforholdet, og sådan forstod kim vibe‐petersen det da også,
hvilket fremgår af dennes e‐mail af 8. april, hvori han fastholdt sine standpunkter,
meddelte lars bo thielfoldt en advarsel og anmodede denne om en redegørelse for
den forløbne ansættelsestid. lars bo thielfoldts svar var at fastholde sit standpunkt
om eksistensen af en anden aftale, og at det var kim vibe‐petersen, som ikke levede
op til indgåede aftaler. da lars bo thielfoldt altså fastholdt sin afvisning med hen‐
                                          - 26 -
syn til at rapportere og at ville følge aftalen med hensyn til arbejdstid og ‐sted –
også efter meddelt advarsel – havde kim vibe‐petersen ikke anden mulighed end at
ophæve ansættelsesforholdet, hvilket skete den 11. april 2005. på ophævelsestids‐
punktet lå det med andre ord klart, at lars bo thielfoldt ikke havde fulgt og ej hel‐
ler fremover agtede at følge kim vibe‐petersens anvisninger eller krav om rapporte‐
ringer. der forelå derfor en fuldt tilstrækkelig bortvisningsgrund.
ved bortvisningen ophørte ethvert krav på fremtidig løn. heller ikke lars bo thiel‐
foldts særlige konsulentydelse, som i udgangspunktet var 1‐årig, er beskyttet ved en
korrekt iværksat bortvisning. også retten til provision bortfaldt med bortvisningen.
denne skulle efter ansættelsesaftalens § 7 følge ansættelsesperioden og i øvrigt være
1‐årig. at den ifølge købsaftalen var 2‐årig, er uden betydning. ved den efterføl‐
gende indgåelse af ansættelsesaftalen blev tavlen visket ren.
hvis bortvisningen ikke var berettiget, har lars bo thielfoldt krav på en mini‐
mumserstatning på 3 måneders løn, jf. funktionærlovens § 3, stk. 2. tilkendelse af
yderligere erstatning kan ske, såfremt de almindelige erstatningsbetingelser er op‐
fyldt. da det imidlertid må anses for godtgjort, at lars bo thielfoldt ikke har stillet
sin arbejdskraft til rådighed, har han ikke opfyldt sin tabsbegrænsningspligt, og
ethvert krav på lønandele skal derfor reduceres til 3/10, således at lars bo thielfoldt
ikke kan rejse krav for de sidste 7 måneder. at han i perioden måske har haft det
dårligt, ændrer ikke herved.
med hensyn til provisionskravet bemærkes, at provisionen skulle beregnes af dæk‐
ningsbidrag 2, det vil sige efter fradrag af samtlige direkte henførbare omkostnin‐
ger, herunder rejse‐ og etableringsomkostninger. ikke mindst i starten, hvor et mar‐
ked skal opstartes, er omkostningerne meget store. der er meget lang vej fra en
bruttofortjeneste og til dækningsbidrag 2. der ville som minimum gå 3‐4 år, før et
dækningsbidrag 2 var etableret. det er ikke rigtigt, at scanomat ikke ønskede at
etablere sig på det japanske marked, som for scanomat er meget interessant.
lars bo thielfoldts provision skulle beregnes af det samlede salg inden for ”bean‐
to‐cup”‐programmet, som bestod af de 3 elementer: maskine, kaffe og mechandise.
                                         - 27 -
der skulle ikke sælges kaffe alene. og maskinen skulle først færdigudvikles. der
forelå en prototype, som akkurat blev færdig til messen, men det siger sig selv, at
man ikke bare kan sætte en prototype på verdensmarkedet. man skal have en pro‐
duktlinie, og der skal indhentes godkendelser i japan af den japanske pendant til
det danske demco. det japanske marked er meget vanskeligt at komme ind på.
lars bo thielfoldt vidste eller burde have vidst alt dette.
at amokka havde haft en god omsætning på det japanske marked, bestrides. den
danske køber, mellemhandler, købte i 2001‐2003 ‐ så vidt vides – for egen regning.
det samlede salg til japan var herefter ifølge lars bo thielfoldts revisors opgørelse
69.212 kr. , og den sidste faktura var fra 20. november 2003 – et år før ansættelses‐
kontrakten og scanomats køb af aktiver fra amokka.
det må på den anførte baggrund konkluderes, at provisionsaftalen ikke ville kunne
tænkes at have værdi for lars bo thielfoldt før efter 3‐4 års ansættelse. provisions‐
kravet er hentet fra postulaternes overdrev og må betegnes som utopisk.
med hensyn til lars bo thielfoldts provokationer bemærkes, at oplysninger om
scanomats 10 største ordrer inden for de sidste 5 år må anses for fuldstændig irrele‐
vant for sagen. i øvrigt er sådanne oplysninger erhvervshemmeligheder. man kan
ikke fremsætte provokationer i øst og opnå processuel skadevirkning i vest, og man
kan ikke bede sin modpart dokumentere sit eget tab. det kan lægges til grund, at
den faktiske omsætning til det japanske marked i den relevante periode var 573
euro, som dækker alt, som kan relateres til dette marked.
rettens bemærkninger
ophævelse
lars bo thielfoldt har ikke godtgjort, at der forelå en mundtlig aftale med kim
vibe‐petersen om arbejdstid og ‐sted, der afviger fra ansættelseskontraktens § 9,
herunder at det var aftalt, at han kunne udføre sit arbejde fra hjemmet, uanset at det
af § 9 fremgik, at ”fast arbejdssted” var vibe allé i kokkedal. den omstændighed, at
                                         - 28 -
lars bo thielfoldt havde og også overfor kim vibe‐petersen tilkendegav ‐ samt
fastholdt ‐ den opfattelse, at en sådan fra ansættelseskontrakten divergerende aftale
var indgået, hvilken omstændighed lå til grund for hans egen opsigelse af ansættel‐
sesforholdet, har imidlertid ikke i sig selv kunnet begrunde scanomats ophævelse af
lars bo thielfoldts ansættelsesforhold.
herefter og idet scanomat heller ikke med henvisning til de i e‐mailen/skrivelsen af
11. april 2005 anførte forhold eller på andet grundlag har godtgjort, at det på dette
tidspunkt var berettiget at ophæve lars bo thielfoldts ansættelsesforhold, findes
ophævelsen i det hele at være sket med urette.
løn
lars bo thielfoldt har herefter krav på erstatning for mistet løn. da der efter lars bo
thielfoldts egen forklaring ikke er grundlag for at antage, at han efter ophævelsen
af ansættelsesforholdet har taget sådanne initiativer til at skaffe sig lønnet beskæfti‐
gelse, at han har opfyldt sin tabsbegrænsningpligt, må kravet fastsættes som en mi‐
nimalerstatning, jf. funktionærlovens § 3, stk. 2. i overensstemmelse med parternes
enighed herom har lars bo thielfoldt herefter krav på en erstatning svarende til
den aftalte løn for perioden 11. april 2005 til 31. juli 2005, værdi af fri mobiltelefon
for samme periode samt feriepenge af summen af beløbene.
særlig konsulentydelse
efter ansættelseskontraktens § 7, 2. led, skulle udbetaling af 150.000 kr. som ”særlig
konsulentydelse” ske årligt, dog således at ydelsen skulle faktureres månedligt. det
var anført, at aftalen var gældende i 1 år. under disse omstændigheder og hvor sca‐
nomat ikke har fremført selvstændige indsigelser imod kravet, tages lars bo thiel‐
foldt påstand, der vedrører konsulentydelse med tillæg af moms frem til 1. februar
2006, til følge.
provision
0lars bo thielfoldts provision skulle ifølge ansættelseskontrakten beregnes som 25
% af ”dækningsbidrag 2”, baseret på salget til japan af scanomats ”bean‐to‐cup”‐
program. dette program var et helt nyt koncept i scanomat‐regi, og en til program‐
                                         - 29 -
met udviklet kaffebryggemaskine må på tidspunktet for lars bo thielfoldts ansæt‐
telse efter de foreliggende oplysninger antages at have været på prototype stadium
og endnu ikke helt klar til eksport.
scanomat havde senest haft kontakter på det japanske marked i 1996‐97, hvor ma‐
skineksporten til japan ophørte, samtidig med at scanomats kontaktperson stop‐
pede. herefter samt når det med hensyn til amokka a/s’ kontakt til det japanske
marked bemærkes, at de foreliggende oplysninger, herunder oplysningerne om eks‐
porten til japan, der må antages at være ophørt med det seneste, relativt beskedne
salg i 2003, ikke giver nogen indikation af, at denne kontakt ville indebære fordele
for ”bean‐to‐cup”‐programmets opstartsmuligheder, finder retten, at vilkårene for
scanomats introduktion af ”bean‐to‐cup”‐programmet i japan måtte antages
grundlæggende at have været de samme som for andre nytilkommende eksport‐
virksomheder.
det lægges efter bevisførelsen til grund, at japan kan være et særdeles vanskeligt
marked at få fodfæste på, hvor personlige kontakter har stor betydning for en etab‐
lering, der bl.a. på grund af godkendelsesprocedurer mv. kan være meget tidskræ‐
vende. dette fremgik bl.a. af kim vibe‐petersens og jimmy lunds forklaringer og
yderligere af lars bo thielfoldts e‐mail af 15. februar 2005 og e‐mail af samme dato
fra den japanske ambassade. som stemmende med rettens sagkyndige vurdering
lægges det endvidere til grund, at opstart af salg af ”bean‐to‐cup”‐programmet ville
udkræve betydelige etableringsomkostninger, og at det også efter en etableret om‐
sætning antageligt ville kræve nogen tid, før et provisionsgrundlag (”dækningsbi‐
drag 2”) var oparbejdet.
herefter samt idet retten bemærker, at der ikke foreligger oplysninger om, at der i
lars bo thielfoldts ansættelsesperiode var foretaget eller planlagt initiativer med
henblik på introduktion på det japanske marked, finder retten ikke, at lars bo thiel‐
foldt har grundlag for at gøre et krav på provision gældende, uanset om bereg‐
ningsperioden fastsættes til 1 eller 2 år.
                                          - 30 -
kravet
parterne har beregnet konsekvenserne af det ovenfor anførte, som svarer til resul‐
taterne meddelt parterne ved rettens skriftlige tilkendegivelse, således at scanomat
til lars bo thielfoldt skal betale 297.362,94 kr. med renter som nedenfor anført.
retten lægger parternes beregning til grund.
med hensyn til sagens omkostninger har retten taget i betragtning, at lars bo thiel‐
foldt, hvis påstand ved rettens domsresultat reduceres med ca. 90 %, fik medhold i
et hovedanbringende om, at scanomats ophævelse af hans ansættelsesforhold
havde fundet sted med urette. scanomat findes herefter at skulle betale 42.380 kr.,
heraf 7.380 kr. til delvis dækning af lars bo thielfoldts udlæg til retsafgift.
                            t h i k e n d e s f o r r e t:
sagsøgte, scanomat a/s, betaler inden 14 dage til sagsøgeren, lars bo thielfoldt,
297.362,94 kr. med tillæg af procesrente af 17.512,06 kr. fra den 1. maj 2005 til den 9.
juni 2006, af 37.769,19 kr. fra den 1. maj 2005 og af 242.081,69 kr. fra den 26. maj
2005, begge til betaling sker.
                                  claus forum petersen
 kai wöldike bested                                                      lars kristiansen
                                          (sign.)
                                       ___ ___ ___
                            udskriftens rigtighed bekræftes
                            p.j.v. sø- og handelsretten, den


text:
                             højesterets dom
                       afsagt tirsdag den 27. november 2018
sag 50/2018
(2. afdeling)
a
(advokat marianne fruensgaard, beskikket)
mod
ankestyrelsen
(advokat inge houe)
i tidligere instanser er afsagt dom af retten i odense den 22. februar 2016 og af østre lands-
rets 21. afdeling den 15. september 2017.
i pådømmelsen har deltaget fem dommere: marianne højgaard pedersen, poul dahl jensen,
michael rekling, jens kruse mikkelsen og anne louise bormann.
påstande
parterne har gentaget deres påstande.
anbringender
a har supplerende anført navnlig, at ankestyrelsen i afgørelsen af 10. september 2015 har
foretaget en urimelig sammenligning af indtjening før og efter skaden, idet der er foretaget
sammenligning af aftalt opstartsløn i et ganske kort ansættelsesforhold uden hensyn til
overarbejde over for en udvalgt periode efter skaden, hvor han har haft mange
overarbejdstimer og ingen ferie, og hvor ankestyrelsen endvidere har tillagt en fiktiv pen-
sionsindbetaling.
hans årsløn før skaden bør fastsættes på en af følgende måder i prioriteret rækkefølge:
                                              - 2 -
   a) med en skønsmæssig vurdering af indtjeningsevnen på skadestidspunktet, herunder
       under hensyn til tidligere indtjening, som arbejdsskadestyrelsen har lagt til grund i sin
       afgørelse af 9. marts 2009. årsløn opreguleret til 2012-niveau: 419.000 kr.
   b) med udgangspunkt i den faktiske indtjening hos x a/s i en ordinær lønuge ud fra
       ankestyrelsens metode til beregning. beregningen inkluderer overarbejde i den
       pågældende periode. årsløn opreguleret til 2012-niveau: 418.272 kr.
   c) med udgangspunkt i aftalt lønstigning til 155 kr. i timen under hensyn til doku-
       menterede kvalifikationer som smed eller svejser. årsløn opreguleret til 2012-niveau:
       391.245 kr.
   d) med udgangspunkt i aftalt timeløn ved x, 145 kr., uden overarbejde, som
       ankestyrelsen har lagt til grund i sin afgørelse af 10. september 2015. årsløn opregu-
       leret til 2012-niveau: 366.168 kr.
hans årsløn efter skaden bør fastsættes på en af følgende måder i prioriteret rækkefølge:
   a) med udgangspunkt i hans arbejde som ufaglært vikar ved firmaet y. årsløn
       opreguleret til 2012-niveau: 274.820 kr.
   b) med udgangspunkt i aflønning som pædagogmedhjælper, opreguleret til fuld tid, 37
       timer ugentligt, med tillæg af 13 % i pension. årsløn opreguleret til 2012-niveau:
       289.123 kr.
   c) med udgangspunkt i perioden fra den 1. juli 2011 til den 30. juni 2012, dvs. i den pe-
       riode, som ankestyrelsen har lagt vægt på i afgørelsen af 10. september 2015, med til-
       læg af ferie og den faktiske indbetaling til pension, inklusive overarbejde. årsløn op-
       reguleret til 2012-niveau: 344.609 kr.
løntabet skal beregnes enten inklusive overarbejde både før og efter skaden eller eksklusive
overarbejde både før og efter skaden, idet en beregning baseret på indtjening uden overarbej-
                                              - 3 -
de før skaden og en indtjening med overarbejde efter skaden ikke giver et rimeligt billede af
hans indtjeningsevne og erhvervsevnetab i varigt perspektiv.
ankestyrelsen har supplerende anført navnlig, at a tiltrådte hos x den 7. januar 2008 og
pådrog sig eksem efter mindre end en måned. frem til sygemeldingen den 20. februar 2008
arbejdede han kun 175,68 timer. ankestyrelsen har derfor fastsat hans indtjening i
ansættelsesforholdet skønsmæssigt på baggrund af oplysningerne om ansættelsesforholdet i
ansættelsesaftalen og supplerende oplysninger fra arbejdsgiveren. indtjeningen er herefter
med rette fastsat til 323.680 kr. i 2008-niveau, svarende til 366.168 kr. i 2012-niveau. denne
indtjening giver et retvisende billede af hans indtjeningsevne før skaden.
for så vidt angår indtægten efter skaden bestrides det, at der er tale om en ”tilfældigt” udvalgt
periode. perioden dækker 12 måneder og er retvisende for indtjeningsevnen. i perioden ud-
gjorde lønnen 327.949 kr. og inklusive atp 329.029 kr.
der blev ikke indbetalt pension i hele perioden, men fra den 1. april 2012 blev a omfattet af
en pensionsordning, der berettigede til 13 % i pension. der skal beregnes pension af den fulde
indtjening, henset til at han havde opnået ret hertil, og 13 % af det fulde beløb vil dermed
udtrykke hans indtjeningsevne.
indtægterne i perioden viser på denne baggrund, at a med arbejdsskaden havde en
indtjeningsevne på 371.803 kr. i 2012. hertil skal lægges ferietillæg med 1,5 % af lønnen,
hvorved indtjeningen bliver 376.722 kr.
subsidiært må i hvert fald den faktisk oppebårne pension, 10.660 kr., tillægges. herved frem-
kommer en indtjeningsevne inklusive ferietillæg med 1,5 % på 344.609 kr.
ankestyrelsen har med rette også lagt vægt på indtjeningen oppebåret ved overarbejde. al
arbejdsindkomst, der oppebæres i den relevante periode, skal medregnes efter et totalind-
komstprincip.
                                                - 4 -
hvis højesteret finder, at a har dokumenteret at have lidt et erhvervsevnetab på mindst 15 %,
må sagen hjemvises med henblik på den nærmere udmåling af tabet og stillingtagen til, fra
hvilket tidspunkt der skal tilkendes erstatning.
højesterets begrundelse og resultat
a, der er født i 1976, pådrog sig i begyndelsen af 2008 en erhvervssygdom i form af toksisk
eksem, som medførte, at han måtte ophøre med sit daværende arbejde hos x a/s, hvor han
arbejdede som svejseoperatør. efter at have været sygemeldt i en periode var han arbejdsløs,
bortset fra to kortvarige ansættelser i vikarbureauer. i 2011 blev han ansat som
pædagogmedhjælper, og dette arbejde fortsatte han med, indtil han i august 2013 blev
sygemeldt på grund af en høreskade.
den 10. september 2015 traf ankestyrelsen afgørelse om, at a ikke har ret til erstatning for
erhvervsevnetab som følge af sin erhvervssygdom. ankestyrelsens begrundelse var, at
arbejdsskaden alene havde medført yderst begrænsede skånehensyn som følge af, at han ikke
kan arbejde med olie-, køle- og smøremidler, og at han ikke havde dokumenteret en
lønnedgang. ved vurderingen af, om skaden havde medført en lønnedgang, lagde
ankestyrelsen vægt på, at han i perioden fra den 1. juli 2011 til den 30. juni 2012, som
ankestyrelsen vurderede var repræsentativ for hans indtjeningsevne, tjente mere som pæda-
gogmedhjælper, end han ville have tjent i samme periode, hvis han havde fortsat sit arbejde
hos x.
denne sag angår, om der er grundlag for at tilsidesætte ankestyrelsens afgørelse. hoved-
spørgsmålet under sagen er i den forbindelse, om der ved vurderingen af, om skaden medførte
en indtægtsnedgang, skal ses bort fra det overarbejde, som a havde som pædagogmedhjælper
i perioden fra den 1. juli 2011 til den 30. juni 2012.
som det fremgår af højesterets dom af 18. november 2009 (ufr 2010.467), skal afgørelsen
om erhvervsevnetab træffes på grundlag af en prognose for, hvad skadelidte ville have tjent,
hvis skaden ikke var sket, sat i forhold til prognosen for, hvad skadelidte må antages at ville
kunne tjene med skaden.
                                               - 5 -
af de grunde, som landsretten har anført, tiltræder højesteret, at der ikke er et sikkert grund-
lag for at tilsidesætte ankestyrelsens prognose for, hvad a ville have tjent, hvis skaden ikke
var sket. det kan således lægges til grund ved fastsættelse af erhvervsevnetab, at han i 2012
ville have haft en indtægt på ca. 366.000 kr., hvis skaden ikke var sket.
for så vidt angår prognosen for, hvad a må antages at ville kunne tjene med skaden, udtaler
tre dommere – marianne højgaard pedersen, poul dahl jensen og michael rekling –
følgende:
efter arbejdsskadesikringslovens § 17, stk. 2, skal der ved bedømmelsen af tabet af erhvervs-
evne tages hensyn til skadelidtes muligheder for at skaffe sig indtægt ved sådant arbejde, som
med rimelighed kan forlanges af den pågældende efter dennes evner, uddannelse, alder og
muligheder for erhvervsmæssig omskoling og optræning. i tilfælde, hvor den skadelidte har
udført arbejde efter arbejdsskaden, må indtjeningen ved dette arbejde som udgangspunkt an-
ses som udtryk for, hvad skadelidte (som minimum) har mulighed for at tjene med skaden.
der må således tages udgangspunkt i den faktiske indtjening, når skadelidtes indtjeningsevne
med skaden skal fastlægges. dette udgangspunkt må dog fraviges, hvis f.eks. funktionsned-
sættelsen og dens betydning for de mulige arbejdsfunktioner indebærer en særlig risiko for, at
skadens følger på sigt vil forringe skadelidtes indtjeningsmuligheder.
den funktionsnedsættelse, som arbejdsskaden i form af toksisk eksem har påført a, indebærer
alene, at han ikke kan tåle kontakt med køle- og smøremidler samt oliebaserede produkter.
den hindrer ham ikke i at udføre andet ufaglært arbejde, og den indebærer heller ikke en
særlig risiko for, at han ikke på sigt vil kunne opretholde indtjeningen ved arbejdet som
pædagogmedhjælper.
hvad særligt angår realiseret indtjening ved overarbejde finder vi, at sådan indtjening som
udgangspunkt også må indgå i prognosen for, hvad skadelidte vil kunne tjene med skaden.
på den baggrund finder vi ligesom landsretten, at der ikke er grundlag for at tilsidesætte, at
ankestyrelsen i sin prognose over as indtjeningsevne efter skaden har taget udgangspunkt i
oplysningerne om, hvor meget han i en periode på et år faktisk har været i stand til at arbejde
og tjene som pædagogmedhjælper, herunder ved overarbejde ud over fuld arbejdstid.
                                                - 6 -
overarbejdet er således efter vores opfattelse ikke af en sådan midlertidig eller ekstraordinær
karakter, at der er grundlag for at se bort fra denne del af hans indtjening, når hans
erhvervsevnetab som følge af skaden skal fastlægges.
a blev fra den 1. april 2012 omfattet af en pensionsordning, der berettigede til 13 % i
pensionsbidrag. som følge heraf skal der i prognosen over hans indtjeningsevne med skaden
medregnes pension af den fulde indtjening, idet den del af lønnen, der udgøres af
pensionsindbetalingen, også vil være udtryk for hans indtjeningsevne.
herefter tiltræder vi, at der ikke foreligger et fornødent sikkert grundlag for at tilsidesætte
ankestyrelsens skøn, hvorefter a ikke er påført et erhvervsevnetab på 15 % eller derover.
vi stemmer derfor for at stadfæste dommen.
dommerne jens kruse mikkelsen og anne louise bormann udtaler:
uanset at as erhvervssygdom kun medførte begrænsede skånehensyn, indebar sygdommen, at
han måtte ophøre med at arbejde med svejsning og smedearbejde, og at han derfor ikke
længere kunne udnytte de kompetencer, han havde udviklet inden for dette område, hvor han
havde arbejdet i en årrække og havde opnået en væsentligt højere timeløn, end han efter
skaden tjente ved ufaglært arbejde som henholdsvis vikar og pædagogmedhjælper.
i perioden fra den 1. juli 2011 til den 30. juni 2012, som ankestyrelsen har lagt vægt på ved
bedømmelsen af, hvad a kunne tjene med skaden, var han ansat med en ugentlig arbejdstid på
30 timer og havde derudover i alt 701 overarbejdstimer, og han holdt ikke ferie i denne
periode. han havde således en gennemsnitlig ugentlig arbejdstid i årets 52 uger på 43,5 timer.
hvis han skulle opnå den samme indtægt og afholde fem ugers ferie årligt, ville det indebære,
at han skulle arbejde i gennemsnit 48,2 timer om ugen i de resterende 47 uger. hans indtægt
inklusive dette betydelige overarbejde var på omtrent samme niveau (ca. 2,9 % højere), som
hans indtægt ville have været, hvis han fortsat havde arbejdet hos x, men uden overarbejde.
vi finder, at det betydelige overarbejde uden afholdelse af ferie, som a var i stand til at
udføre i den afgrænsede periode, som ankestyrelsen har lagt vægt på, ikke er udtryk for hans
                                              - 7 -
reelle, varige indtjeningsevne med den erhvervssygdom, han havde pådraget sig, og at han på
den anførte baggrund har løftet bevisbyrden for, at hans erhvervssygdom har medført et
erhvervsevnetab på mindst 15 %.
vi finder derfor, at ankestyrelsens afgørelse er truffet på et fejlagtigt grundlag, og ud fra de
alternative metoder til beregning af as indtægtstab, som er blevet forelagt højesteret, finder
vi, at afgørelsen om erhvervsevnetab i stedet må træffes på grundlag af, hvad a ville kunne
have tjent som pædagogmedhjælper med en 37-timers arbejdsuge. vi er enige med flertallet i,
at der ved beregningen skal medregnes 13 % i pensionsbidrag.
vi stemmer derfor for at tage påstanden om hjemvisning til fornyet behandling ved ankesty-
relsen til følge, således at ankestyrelsen på det anførte grundlag kan fastsætte as
erhvervsevnetabsprocent.
afgørelsen træffes efter stemmeflertallet.
højesteret stadfæster herefter landsrettens dom.
                                     thi kendes for ret:
landsrettens dom stadfæstes.
i sagsomkostninger for højesteret skal statskassen inden 14 dage fra denne højesteretsdoms
afsigelse betale 100.000 kr. til ankestyrelsen. beløbet forrentes efter rentelovens § 8 a.

source: retspraksis

LICENSE:
Creative Commons Legal Code

CC0 1.0 Universal

type: caselaw

jurisdiction: Denkmark


text:
                      højesterets kendelse
                            afsagt tirsdag den 17. juni 2014
sag 45/2014
anklagemyndigheden
mod
t
(advokat kim bagge, beskikket)
i tidligere instanser er afsagt dom af retten i svendborg den 3. maj 2012 og af østre lands-
rets 8. afdeling den 18. september 2013.
i påkendelsen har deltaget tre dommere: thomas rørdam, jens peter christensen og hanne
schmidt.
påstande
t har nedlagt påstand om, at statskassen skal afholde sagsomkostningerne for landsrettens
behandling af sagen.
anklagemyndigheden har påstået stadfæstelse.
sagsfremstilling
ved retten i svendborgs dom af 3. maj 2012 blev t straffet med fængsel i 2 år, heraf 6
måneder ubetinget, for overtrædelse af bl.a. straffelovens § 191. medtiltalte t2 blev straffet
med fængsel i 6 måneder betinget for overtrædelse af bl.a. straffelovens § 191. det blev ved
dommen bestemt, at der hos t skulle konfiskeres 65.000 kr., ligesom der hos t og t2 in
solidum skulle konfiskeres 14.900 kr. der var på grund af anklagemyndighedens forhold
forløbet 3 år fra anholdelsen til domfældelsen, og det blev derfor bestemt, at de domfældte
alene skulle betale delvise omkostninger.
                                              - 2 -
t2 ankede den 16. maj 2012 dommen med påstand om frifindelse i forhold 1 og 3, subsidiært
formildelse.
anklagemyndigheden ankede den 16. maj 2012 dommen i forhold til både t og t2 og påstod
domfældelse i videre omfang end byrettens bevisvurdering samt skærpelse.
t kontraankede den 28. maj 2012 med påstand om frifindelse i det ikke erkendte omfang,
subsidiært formildelse.
for så vidt angår t stadfæstede landsretten dommen i overensstemmelse med byrettens
bevisvurdering og uden ændring af den fastsatte straf.
for så vidt angik t2 fandt landsretten hende alene skyldig i overdragelse af en mindre
mængde hash.
på denne baggrund ændrede landsretten udbyttekonfiskationen således, at det beløb, der
skulle konfiskeres in solidum, blev nedsat fra 14.900 kr. til 2.400 kr., således, at t skulle
hæfte alene for 12.500 kr.
landsretten pålagde t at betale sagsomkostninger for landsretten, herunder salæret til den
beskikkede advokat.
anbringender
t har bl.a. gjort gældende, at statskassen efter retsplejelovens § 1008, stk. 3, skal afholde
sagens omkostninger for landsretten, og har henvist til højesterets kendelse af 22. november
2005, gengivet i u 2006.128 h. da det er anklagemyndigheden, som har iværksat anken mod
ham, skal statskassen afholde sagsomkostningerne, medmindre anken har medført et mere
ugunstigt resultat for ham end byrettens dom. vurderingen må bero på en samlet vurdering af
sagens omstændigheder.
anklagemyndigheden ankede med påstand om domfældelse i et betydeligt større omfang end
byrettens bevisresultat og med påstand om skærpelse af straffen. det er landsrettens bevisre-
                                                 - 3 -
sultat og fastsættelse af sanktion, som er det centrale for vurderingen af, om anken har fået et
mere ugunstigt resultat for den tiltalte. landsretten stadfæstede både byrettens bevisresultat
og strafudmåling, og anken har derfor ikke medført et mere ugunstigt resultat. det kan ikke
ændre herpå, at landsretten foretog en anden vurdering vedrørende konfiskation.
den ændrede konfiskation hos ham er ikke et udtryk for en ændret og skærpet bevisbedøm-
melse i forhold til ham, men alene en konsekvens af, at t2 i landsretten blev frifundet for en
større mængde hash. landsrettens konfiskation er ikke væsentligt mere bebyrdende end
byrettens. det er samme beløb og genstande, der bliver konfiskeret hos ham i både byret og
landsret. der er alene tale om, at han for så vidt angår 12.500 kr. nu hæfter alene for disse,
hvor han efter byrettens dom hæftede solidarisk med t2.
det er helt uproportionalt at lade en så marginal ændring medføre, at han skal afholde om-
kostninger på over 50.000 kr. inkl. moms, jf. herved også retsplejelovens § 1008, stk. 4.
anklagemyndigheden har bl.a. gjort gældende, at resultatet af højesterets kendelse gengivet i
u 2006.128 h ikke kan finde direkte anvendelse i den foreliggende sag, da der ikke er tale om
en fuldstændig stadfæstelse uden ændringer. landsrettens afgørelse har samlet set haft et
ugunstigere udfald for t, idet han er blevet pålagt at hæfte alene for et større beløb i
udbyttekonfiskation end i byrettens dom, en forhøjelse på 12.500 kr.
der ses ikke at være eksempler på, at sagsomkostningerne med henvisning til retsplejelovens
§ 1008, stk. 4, helt eller delvist er pålagt det offentlige, fordi skærpelsen af dommen har været
af mindre bagatelagtig karakter. der er ikke grundlag for at fravige udgangspunktet i retsple-
jelovens § 1008, stk. 3, hvorefter sagsomkostninger betales af tiltalte, heller ikke med henvis-
ning til retsplejelovens § 1008, stk. 4.
højesterets begrundelse og resultat
da anklagemyndighedens anke, der blev iværksat forud for og uafhængigt af ts anke, alene
har medført en meget beskeden ændring til ugunst for t, finder højesteret, at statskassen skal
betale de sagsomkostninger for landsretten, der vedrører t.
                                            - 4 -
                                    thi bestemmes:
landsrettens dom ændres, således at statskassen skal betale de sagsomkostninger for lands-
retten, der vedrører t.
omkostningerne ved kæremålet skal betales af statskassen.