text:
                             højesterets dom
                           afsagt torsdag den 27. juni 2013
sag 180/2011
(1. afdeling)
a
(advokat tyge trier, beskikket)
mod
forsvarsministeriet
(kammeradvokaten ved advokat peter biering)
i tidligere instans er afsagt dom af østre landsrets 16. afdeling den 26. april 2011.
i pådømmelsen har deltaget syv dommere: børge dahl, lene pagter kristensen, poul
søgaard, marianne højgaard pedersen, henrik waaben, lars hjortnæs og jan schans
christensen.
påstande
appellanten, a, har nedlagt følgende påstande:
1) indstævnte, forsvarsministeriet, tilpligtes at anerkende at være ansvarlig for tilbageholdel-
    se og overlevering af a til amerikanske styrker i kandahar den 18. marts 2002.
2) forsvarsministeriet tilpligtes at anerkende, at behandlingen af a hos amerikanske styrker i
    kandahar i marts 2002 udgjorde en krænkelse af den europæiske menneskerettigheds-
    konventions artikel 3.
3) forsvarsministeriet tilpligtes at anerkende at være erstatningsansvarlig for krænkelse,
    skade og tab i anledning af behandlingen i kandahar i marts 2002.
4) forsvarsministeriet tilpligtes at betale 50.000 kr. med rente fra sagens anlæg.
over for a’s påstande har forsvarsministeriet nedlagt påstand om stadfæstelse af landsrettens
afvisning af påstand 1-3, subsidiært frifindelse for disse påstande, og stadfæstelse af frifindel-
sen for påstand 4.
                                              - 2 -
anbringender
det er for højesteret ubestridt, at a var blandt de 31 personer, som blev tilbageholdt af de
danske soldater og overgivet til de amerikanske styrker den 17.-18. marts 2002.
a har om påstand 2 supplerende anført, at han har en interesse i at få fastslået, at behandlin-
gen af ham hos de amerikanske styrker udgjorde en krænkelse af den europæiske menneske-
rettighedskonventions artikel 3 med henblik på eventuelt at fremsætte et krav over for de ame-
rikanske myndigheder.
han har i øvrigt supplerende anført, at sagen har været utilstrækkeligt og mangelfuldt under-
søgt og oplyst fra forsvarsministeriets side, og at en række bevismæssige forhold derfor ikke
er blevet klarlagt. han har ikke fået mulighed for at afhøre centrale personer fra forsvarsmini-
steriet og udenrigsministeriet, militær-psykologen samt relevante personer fra myndigheder,
der behandlede den militære tolks oplysninger. den samlede vurdering må derfor gennem-
føres med skyldig hensyntagen til grundprincippet om processuel skadevirkning for for-
svarsministeriet.
forsvarsministeriet har om a’s påstand 2 fastholdt, at han ikke har nogen retlig interesse i at
opnå forsvarsministeriets anerkendelse af, at de amerikanske styrkers behandling af ham in-
debar en krænkelse af hans rettigheder efter den europæiske menneskerettighedskonvention.
sagen er blevet grundigt behandlet og undersøgt af de relevante myndigheder.
sagens delvise behandling for lukkede døre
sagen har både for landsret og højesteret været delvis behandlet for lukkede døre. under be-
handlingen for lukkede døre er der fremkommet oplysninger, herunder afhøringsrapporter fra
forsvarets auditørkorps, og afgivet forklaringer.
landsrettens dom foreligger i en offentlig og en ikke-offentlig version. i den offentlige ver-
sion er udeladt navnlig oplysninger om tolken og dennes personlige forhold samt nogle per-
sonnavne og andre identifikationsoplysninger. sammenlignet med den ikke-offentlige version
af landsrettens dom på 126 sider er der samlet udeladt tekst svarende til 3-4 sider i den of-
fentlige version. der har ikke været anledning for højesteret til at supplere sagsfremstillingen
med fortrolige oplysninger, da de ikke har været af betydning for højesterets bedømmelse, og
højesterets dom foreligger derfor alene i en offentlig version.
                                                - 3 -
supplerende sagsfremstilling
forsvarskommandoens direktiv til chefen for task group ferret vedrørende magtanvendelse
under operation enduring freedom, som blev modtaget af oberstløjtnant frank lissner den 4.
februar 2002, er dateret den 24. januar 2002. i direktivets note 6, som knytter sig til direk-
tivets punkt 5 om tilbageholdelse, hedder det bl.a.:
       ”sådanne civile som nævnt … kan under fornøden beskyttelse og efter tilladelse fra ch
       tg ferret overlades til foresatte myndigheder med henblik på afhøring. dog kan så-
       danne civile ikke overlades, hvor der er konkret grund til at frygte, at der ikke vil finde
       en sådan human behandling sted.”
i et direktiv af 31. januar 2002 fra hærens operative kommando til chefen for task group
ferret vedrørende magtanvendelse under operation enduring freedom hedder det bl.a.:
       ”bilag 1 note 6 anfører, at personer som tg ferret måtte tilbageholde, under fornø-
       den beskyttelse og efter tilladelse fra ch tg ferret, kan overlades foresatte myndig-
       heder med henblik på afhøring. forud for overdragelse, skal tg ferret have sikret
       sig personens identitet. dette kan gøres via identitetspapirer, fotografering og/eller fin-
       geraftryk.”
der er for højesteret afspillet en dvd med en del af filmen ”den hemmelige krig”.
der foreligger endvidere for højesteret afhøringsrapporter mv. fra forsvarets auditørkorps
samt erklæringer fra ambassadør carsten damsgaard og fra forsvarets efterretningstjenestes
repræsentant, som i sagen er betegnet ”holger”.
forklaringer
til brug for højesteret er der afgivet forklaringer af oberst tommy mikael paulsen, general-
major jan brun andersen og ambassadør carsten damsgaard. endvidere har oberst frank
lissner afgivet supplerende forklaring.
ambassadør carsten damsgaard har forklaret bl.a., at han i perioden januar til marts 2002 var
chef for sikkerhedspolitisk kontor i udenrigsministeriet. i forhold til forsvarsministeriet var
rollefordelingen, at udenrigsministeriet var ansvarlig for fremsættelse af beslutningsforslag
vedrørende danmarks deltagelse i internationale operationer. sikkerhedspolitisk kontor var
således pennefører på beslutningsforslag vedrørende internationale operationer, men de mod-
                                              - 4 -
tog bidrag fra andre ministerier. når deltagelsen i en international operation var besluttet af
folketinget, var forsvarsministeriet ansvarlig for implementeringen.
han har ingen erindring om, at udenrigsministeriet overvejede spørgsmålet om tilbageholdte.
han går ud fra, at ingen opfattede dette som relevant. dette gælder også medlemmerne af
folketinget, hvilket fremgår af de spørgsmål, der blev stillet som spørgsmål nr. 13 og nr. 48
under folketingsbehandlingen af det pågældende beslutningsforslag.
i begyndelsen af 2002 var amerikanernes tilbageholdelse af fanger ikke et tema, som sikker-
hedspolitisk kontor beskæftigede sig med. de bemærkede, at der kom debat om dette emne i
den internationale presse. denne debat førte til, at udenrigsministeren blev forberedt på at
besvare spørgsmål om dette.
han blev bekendt med forsvarsminister rumsfelds memorandum af 19. januar 2002, udskrift
fra white house press briefing af 28. januar 2002 og memorandum fra præsident george w.
bush af 7. februar 2002 i det omfang, de blev indsendt af ambassaden i washington. efter
hans opfattelse indebærer disse dokumenter, at den amerikanske regering herved præciserer,
at amerikanerne vil behandle fanger humant og i overensstemmelse med principperne i gene-
ve-konventionerne. præciseringerne var således svar på udtalelser og spekulationer, der i da-
gene forinden var fremkommet i amerikansk presse. det var centralt i udenrigsministeriets
holdning, at indtil andet var bevist, havde man tillid til, at amerikanerne ville overholde deres
internationale forpligtelser, som angivet i udenrigsministerens besvarelse af spørgsmål i fol-
ketinget den 22. januar 2002, og dette bekræftede udtalelserne. der var ikke på dette tidspunkt
fokus på, at det kunne blive relevant, at den danske styrke overdrog fanger til de amerikanske
styrker. udenrigsministeriets fokus var på forholdene på guantanamo.
oberst frank lissner har supplerende forklaret bl.a., at han modtog forsvarskommandoens
magtanvendelsesdirektiv af 24. januar 2002. punkt 5 i direktivet var det punkt, han i sin situa-
tionsrapport af 4. februar 2002 betegnede som uklart. han var ikke klar over, hvordan ”dan-
mark” skulle forstås, herunder om det refererede til ham eller til folkene derhjemme, og han
ville være sikker på, at han ikke var ansvarlig, når fanger var leveret videre til f.eks. guan-
tanamo. det ansvar, han kunne tage for fanger i camp kandahar, ville være et tilsynsansvar.
han så sit ansvar for fanger, der var blevet overgivet, som beskrevet i situationsrapport af 4.
                                              - 5 -
februar 2002. han fandt ikke, at note 6 i magtanvendelsesdirektivet af 24. januar 2002 var
uklar.
han modtog hærens operative kommandos magtanvendelsesdirektiv af 31. januar 2002. han
husker ikke dokumentet i detaljer, men han var dengang bekendt med indholdet, herunder
bilag 4 vedrørende geneve-konventionen. vedrørende benyttelse af ordet ”afhøring” har han
ikke nærmere overvejet, om der kunne ske internering, men det ligger implicit, at fanger
kunne tilbageholdes i ”camp kandahar”.
det var hans opgave ved besøg i ”detention center” at sikre sig, at forholdene så ordentlige
ud. hvis han havde meldt tilbage, at der ikke burde overgives fanger på grund af forhold, han
havde set i ”detention center”, er det hans opfattelse, at der ville blive lyttet, og at det af
niels a. kjær olsen beskrevne ville gælde, således at overgivelse af fanger ville være ude-
lukket. det ville også have givet anledning til tiltag fra hans egen side baseret på de instruk-
ser, han havde modtaget. hvis han havde rapporteret hjem om problemer i ”detention cen-
ter”, kunne han have fået nye direktiver, men han ville også i så fald have kunnet trække ”det
røde kort” i forhold til fangeovergivelse og beholdt fangerne på det danske område.
højesterets begrundelse og resultat
sagens hovedspørgsmål
a var en del af en bevæbnet gruppe på 31 personer, som natten mellem den 17. og 18. marts
2002 blev tilbageholdt af danske styrker under en amerikansk ledet operation. efter den ame-
rikanske ledelses beslutning blev gruppen indbragt til det amerikanske ”detention center” i
”camp kandahar”, hvorfra a ligesom resten af gruppen blev frigivet senest 2-3 døgn efter
indbringelsen. sagens hovedspørgsmål er, om a har krav på erstatning eller godtgørelse for
den behandling, han hævder at have været udsat for under tilbageholdelsen (påstand 4).
retsgrundlag
om a har krav på erstatning eller godtgørelse af forsvarsministeriet, skal afgøres efter dansk
erstatningsrets regler om myndighedsansvar. spørgsmålet er derfor, om der er noget at be-
brejde myndighederne i forbindelse med tilbageholdelsen af a eller overgivelsen af ham til de
amerikanske styrker.
                                                - 6 -
det må anses for en grundregel i dansk ret, at personer, som er i myndighedernes varetægt,
skal behandles humant og ikke udsættes for tortur, umenneskelig eller nedværdigende be-
handling. denne adfærdsnorm må i en sag som den foreliggende udfyldes med respekt af
danmarks internationale forpligtelser.
folketingets samtykke til dansk militær deltagelse i den internationale indsats mod terrornet-
værk i afghanistan blev da også givet under den klare forudsætning, at danmarks internatio-
nale forpligtelser skulle respekteres, bl.a. således at gældende regler for væbnede konflikter
blev overholdt, og at alle kombattanter var beskyttet af geneve-konventionerne. i overens-
stemmelse hermed fremgik det af forsvarskommandoens direktiv af 24. januar 2002 ved-
rørende magtanvendelse til chefen for den udsendte styrke (”task group ferret”), at de dan-
ske styrker skulle behandle alle tilbageholdte humant.
forsvarsministeriets og forsvarskommandoens instruks om overgivelse af tilbageholdte til de
amerikanske styrker var på tilsvarende måde baseret på den opfattelse, at de amerikanske
styrker ville behandle tilbageholdte humant i overensstemmelse med internationale konven-
tioner. befalingerne fra den amerikanske forsvarsminister og den amerikanske præsident fra
januar og februar 2002 bekræftede, at alle tilbageholdte skulle behandles humant.
erstatningsansvar for forsvarsministeriet forudsætter som nævnt, at der er noget at bebrejde
de danske myndigheder enten i forbindelse med tilbageholdelsen eller i forbindelse med over-
givelsen til de amerikanske styrker. ministeriet hæfter ikke på objektivt grundlag for de ame-
rikanske styrkers behandling af overgivne. ansvar for overgivelsen forudsætter, at danske
myndigheder vidste eller burde vide, at overgivelsen ville indebære en reel risiko for, at de
overgivne ville blive udsat for inhuman behandling.
den danske styrkes tilbageholdelse af a
det lægges efter bevisførelsen til grund, at a ikke var udsat for inhuman behandling, mens
han var i den danske styrkes varetægt.
overgivelsen af a til de amerikanske styrker
a har anført, at det – bl.a. i lyset af oplysningerne i medierne om amerikanernes behandling af
fanger på guantanamobasen på cuba og udtalelserne fra forsvarsminister donald rumsfeld
og præsident george w. bush i henholdsvis januar og februar 2002 om usa’s forståelse af
                                                - 7 -
krigsfangebegrebet og behandlingen af tilbageholdte – var en krænkelse af hans rettigheder
efter de internationale konventioner, at de danske soldater overgav ham til amerikanerne.
hertil bemærker højesteret, at de danske myndigheder efter forsvarsministerens og præsi-
dentens udtalelser i januar og februar 2002 undersøgte og overvejede, om der var anledning til
at ændre den tidligere trufne beslutning, hvorefter det var forsvarligt at overgive tilbageholdte
fanger til amerikanerne. myndighederne vurderede, at man, selv om usa ikke i lighed med
danmark havde tiltrådt tillægsprotokol i til geneve-konventionerne og ikke ville behandle
medlemmer af taliban som krigsfanger i overensstemmelse med formodningsreglen i tillægs-
protokollen, havde tillid til, at usa ville behandle tilbageholdte humant i overensstemmelse
med sine internationale forpligtelser. instruksen om overgivelse af fanger blev derfor fast-
holdt. højesteret finder ikke grundlag for at anfægte myndighedernes vurdering.
a har endvidere anført, at den danske tolk, som var udlånt til de amerikanske styrker, til au-
ditørrapporten, som i det væsentlige er gengivet i den offentliggjorte udgave af landsrettens
dom, har forklaret, at han havde set fanger blive udsat for vold og nedværdigende behandling
i den amerikanske fangelejr i februar 2002, og at han meddelte dette til sine chefer. for lands-
retten har tolken imidlertid i det væsentlige fragået sin forklaring til auditørrapporten, her-
under vedrørende påståede overgreb. hans forklaring for landsretten, som i det væsentlige er
gengivet i den offentliggjorte udgave af landsrettens dom, og hvorefter han ikke havde set
eller fortalt om, at fangerne i den amerikanske lejr blev udsat for inhuman behandling, blev
lagt til grund af landsretten, der fandt den detaljeret, sammenhængende og troværdig, og be-
visførelsen giver ikke højesteret grundlag for at foretage en anden bevisbedømmelse.
højesteret tiltræder landsrettens bevisbedømmelse, hvorefter hverken forsvarsministeriet el-
ler den danske styrke på tidspunktet for overgivelsen af a havde en sådan viden eller formod-
ning om inhuman behandling af fanger i fangelejren, at det var uforsvarligt og dermed an-
svarspådragende at overgive tilbageholdte personer til de amerikanske styrker. højesteret
lægger således til grund, at der ikke på overgivelsestidspunktet forelå oplysninger, som med-
førte, at forsvarsministeriet eller den danske styrke vidste eller burde vide, at overgivelse
ville indebære en reel risiko for, at a ville blive udsat for inhuman behandling.
registrering og tilsyn mv.
a blev ikke registreret af den danske styrke, men registrering skete efter overgivelsen til ame-
rikanerne. den danske styrkes manglende registrering kan ikke i sig selv begrunde krav om
                                               - 8 -
erstatning eller godtgørelse, og den manglende danske registrering havde ingen betydning for,
hvad der skete under den fortsatte tilbageholdelse.
under hensyn til den korte tid, a var tilbageholdt af de amerikanske styrker, har den danske
styrke ikke tilsidesat en tilsynspligt.
på det tidspunkt, da a blev overgivet til amerikanerne, forelå der en instruks om overgivelse
af fanger. det, som a har anført om utilstrækkelig planlægning og forberedelse af behandling
af fanger forud for udsendelsen af en dansk styrke til afghanistan, er herefter uden betydning
for ministeriets ansvar.
der er heller ikke i sagens oplysninger grundlag for at kritisere myndighedernes undersøgelse
af påståede overgreb på fanger.
stillingtagen til de nedlagte påstande
i a’s påstand 1, som svarer til hans påstande 1 og 2 for landsretten, har han påstået forsvars-
ministeriet tilpligtet at anerkende at være ”ansvarlig” for hans tilbageholdelse og overlevering
til amerikanske styrker i kandahar den 18. marts 2002.
i a’s påstand 3, som svarer til hans påstand 6 for landsretten, har han påstået forsvarsministe-
riet tilpligtet at anerkende at være erstatningsansvarlig for krænkelse, skade og tab i anledning
af behandlingen i kandahar i marts 2002.
påstand 1 og påstand 3 har ingen betydning for a’s retsstilling ud over at være anbringender
for hans erstatningspåstand (påstand 4). højesteret tiltræder derfor, at han ikke har nogen ret-
lig interesse i at få påkendt disse påstande særskilt, og at forsvarsministeriets afvisnings-
påstand er taget til følge.
i a’s påstand 2, som svarer til hans påstand 4 for landsretten, har han påstået forsvarsministe-
riet tilpligtet at anerkende, at behandlingen af ham hos amerikanske styrker i kandahar i
marts 2002 udgjorde en krænkelse af den europæiske menneskerettighedskonventions artikel
3. en påkendelse af denne påstand vil være uden betydning for retsstillingen mellem a og
forsvarsministeriet. højesteret tiltræder derfor, at a heller ikke har nogen retlig interesse i at
                                               - 9 -
få påkendt denne påstand, og at forsvarsministeriets påstand om afvisning også af denne på-
stand er taget til følge.
hvad angår påstand 4, som svarer til a’s påstand 7 for landsretten, skal forsvarsministeriet
efter det foran anførte frifindes.
højesteret stadfæster herefter dommen.
                                     thi kendes for ret:
landsrettens dom stadfæstes.
i sagsomkostninger for højesteret skal statskassen betale 750.000 kr. til forsvarsministeriet.
de idømte sagsomkostningsbeløb skal betales inden 14 dage efter denne højesteretsdoms af-
sigelse og forrentes efter rentelovens § 8 a.


text:
                                            dom
afsagt den 29. marts 2017 af vestre landsrets 10. afdeling (dommerne poul hansen, linda
hangaard og anders raagaard (kst.)) i ankesag
v.l. b–0099–16
nørhede-hjortmose vindudvikling aps
(advokat jens erik pedersen, ringkøbing)
mod
leif lyhne christensen
(advokat jes andersen, holstebro)
retten i herning har den 5. januar 2016 afsagt dom i 1. instans (rettens nr. bs 3-145/2014).
påstande
for landsretten har appellanten, nørhede-hjortmose vindudvikling aps, gentaget sin
principale påstand for byretten om frifindelse og har subsidiært nedlagt påstand om, at
byrettens dom ophæves, og at sagen hjemvises til taksationsmyndigheden til fornyet
behandling.
indstævnte, leif lyhne christensen, har gentaget sin påstand for byretten om betaling af
100.000 kr. med procesrente fra sagens anlæg.
leif lyhne christensen har overfor nørhede-hjortmose vindudvikling aps’ subsidiære
påstand gentaget sine påstande for byretten.
forklaringer
asger holm thomsen og leif lyhne christensen har afgivet supplerende forklaring for
landsretten.
                                               - 2 -
asger holm thomsen har supplerende forklaret, at hans ejendom er beliggende på novej 28
og er naboejendom nr. 34. støjen fra møllerne er på hans ejendom beregnet til 39,3 db ved 6
m/sek. og til 40,3 db ved 8 m/sek. mod tidligere 29,8 db og 31,3 db. de kan høre støjen, når
vindretningen er rigtig, men han oplever det ikke som generende. hans kyllingeproduktion er
heller ikke påvirket. han oplever, at støjen er tydeligst, når vinden står skråt mod møllerne.
han har aldrig oplevet gener fra lavfrekvent støj.
i forårs- og efterårsmånederne, hvor der er risiko for skygge, har han oplevet, at møllerne
lukker ned. han har dog en enkelt morgen oplevet, at der gik ca. 5 minutter, før møllen fik
lukket ned. han tror, at årsagen var, at der var delvist overskyet den pågældende dag.
ølstrup sogn har etableret en sø og fået lavet et multihus for nogle af midlerne fra møllerne. i
no har midlerne fra møllerne blandt andet gjort det muligt at etablere et sognehus, men der er
også givet penge til andre projekter i sognet, herunder til en hjertestarter.
de ville gerne have mølleprojektet behandlet af kommunen, hvilket formentlig var en af
årsagerne til, at de holdt møllernes højde under 150 meter.
leif lyhne christensen har supplerende forklaret, at de købte ejendommen for ca. 20 år siden,
fordi de gerne ville på landet. der var ingen planer om vindmøller i området på det tidspunkt.
ejendommen er hans hobby. han ville ikke købe ejendommen i dag. støjen fra møllerne er
langt det største problem. han mener, at det udgør 75 % af generne.
han mener ikke, at visualiseringsmaterialet er retvisende. han mener, at størrelserne på
møllerne er vist forkert, men han mener også, at de gamle møller skulle have været med, fordi
det ville have givet et meget bedre sammenligningsgrundlag. det første de ser, når de kører
ned ad grusvejen mod deres ejendom, er møllerne. de har fortsat ikke revet den bygning ned,
som er i dårlig stand. halvdelen af træerne på fotoet side 83 i ekstrakten står på naboens
grund.
procedure
parterne har i det væsentlige gentaget deres anbringender for byretten og har procederet i
                                                       - 3 -
overensstemmelse hermed.
retsgrundlag
af forarbejderne til lov om fremme af vedvarende energi (l 55 af 5. november 2008) fremgår
blandt andet følgende:
               ”…
               2.3.1. værditab på fast ejendom ved opstilling af vindmøller
                   formålet med forslaget er at sikre, at den, der opstiller vindmøller bliver forpligtet til at betale for
               det eventuelle værditab, der forårsages på ejendomme i området som følge af opstillingen.
               værditabet fastsættes efter de almindelige erstatningsretlige principper, herunder en konkret
               individuel vurdering af de enkelte ejendomme.
               …
                   ordningen supplerer de ulovbestemte naboretlige erstatningsregler, jf. nedenfor punkt 2.3.1.1. der
               er således tale om, at der præcist for opstilling af vindmøller indføres en ganske særlig ordning, hvor
               ejere af fast ejendom sikres betaling for værditab i et videre omfang end det, der i øvrigt ville være
               tilfældet, såfremt værditabet var blevet forårsaget af andre forhold, så som opførelse af
               virksomheder, der forurener med lugt, støj m.v. her er ejeren alene sikret erstatning, hvis dette
               følger af de gældende naboretlige regler eller af andre særlige fastsatte regler. det er således alene
               hensigten at udvide de naboretlige erstatningsregler f.s.v.a. værditab på fast ejendom forårsaget af
               opstilling af vindmøller.
               …
               2.3.1.2. lovforslagets værditabsordning
                   det er det fulde individuelle værditab, som skal betales, og der er således ikke – som i naboretten
               – nogen tålegrænse.
                   enhver, der lider et værditab som følge af vindmølleopstillingen, er efter forslaget berettiget til
               godtgørelse herfor uanset afstanden til vindmøllen.
               …
                   taksationsproceduren i lovforslaget er mere enkel end taksationsproceduren på vejområdet, dels
               fordi ekspropriation vurderes som et større indgreb over for borgeren end opsætning af en vindmølle,
               dels fordi der forventes flere sager end på vejområdet. derfor kan taksatationsmyndighedens
               afgørelse ikke ankes administrativt, som det er tilfældet på vejområdet, men indbringes for
               domstolene. hertil kommer, at lovens formål er opsætning af flere vindmøller, hvorfor det vurderes
               hensigtsmæssigt, at de ordninger, som pålægges vindmølleopstilleren, er så administrativt enkle som
               muligt.
               …
                                                                 til § 6
               …
                   det er det fulde værditab, der kan kræves betaling for. herved adskiller ordningen sig fra de
               gældende naboretlige regler, hvor der alene kan kræves erstatning for det tab, som vedrører de
               ulemper, der ligger ud over, hvad man som led i den almindelige samfundsudvikling må tåle.
                   lovforslaget fastlægger ikke kriterier for udmåling af værditabet, men det er forudsat, at
               taksationsmyndigheden ved sin vurdering af værditabet bl.a. skal tage hensyn til områdets karakter
               og områdets huspriser. det kan ligeledes have betydning, om der i forvejen er opstillet vindmøller i
               området, eller om der er andre tekniske anlæg i nærheden. i bedømmelsen vil det tillige være
               naturligt at tage hensyn til vindmøllens afstand fra bebyggelsen og til møllens højde og forventede
               genevirkninger. det er dog samtidigt i lovforslaget forudsat, at fastsættelsen af værditabet foretages
               på baggrund af et konkret, individuelt skøn baseret på de konkrete, lokale forhold.
                                                         - 4 -
                 …
                                                                  til § 7
                    efter bestemmelsen træffer taksationsmyndigheden afgørelse om værditabets størrelse på
                 baggrund af en individuel vurdering heraf.
                 …
                    taksationsmyndigheden består af 2 personer: en formand, der opfylder kravene til at kunne blive
                 udnævnt til dommer, og en sagkyndig i vurdering af værdien af fast ejendom, jf. forslag til stk. 2.
                 den sagkyndige forventes at være en ejendomsmægler.
                    udpegningen af formænd og sagkyndige foretages af ministeren. det er hensigten at udpege en
                 juridisk formand pr. region og flere ejendomsmæglere i de enkelte regioner. den juridiske formand vil
                 herefter i samarbejde med energinet.dk anmode en af de for regionen udpegede ejendomsmæglere
                 om at deltage i den konkrete taksation. ved udpegningen af den konkrete sagkyndige vil der blive
                 lagt vægt på, at den pågældende ikke driver virksomhed i det pågældende område, således at
                 eventuelle interessekonflikter undgås. det er samtidigt vigtigt at sikre, at den pågældende har
                 kendskab til priser og prisudvikling for ejendomme i området.
                    da taksationsmyndigheden er en del af den offentlige forvaltning, er den i sin virksomhed
                 underlagt offentlighedsloven, forvaltningsloven og lov om folketingets ombudsmand.
                 …
                                                                  til § 9
                 …
                    det er i dag med anvendelse af visualiseringer muligt at forudse påvirkninger fra vindmøller på
                 naboejendomme meget præcist. sådanne visualiseringer og synlighedsanalyser vil som hovedregel
                 blive udarbejdet i forbindelse med den kommunale planproces, herunder vvm-høringen. der vil
                 således inden opstilling af møllen blive produceret billedmateriale, som giver et meget præcist indtryk
                 af den senere opstilling, ligesom konsekvenserne af en eventuel flytning af møllen kan dokumenteres.
                 …”
landsrettens begrundelse og resultat
efter den dagældende formulering af lov om vedvarende energi § 6, stk. 1, skal den, der ved
opstilling af en eller flere vindmøller forårsager et værditab på en ejendom, betale herfor, og
det fremgår af forarbejderne til loven blandt andet, at det er det fulde individuelle værditab,
som skal betales.
der er ikke ved loven forudsat særlige begrænsninger i domstolsprøvelsen af
taksationsmyndighedens afgørelser om værditabet. leif lyhne christensen har imidlertid
bevisbyrden for, at der ikke ved taksationsmyndighedens afgørelse er tilkendt ham erstatning
for det fulde værditab.
da leif lyhne christensen alene har krævet erstatning for værditabet på sin ejendom, og da et
sådant tab som anført erstattes fuldt ud efter § 6, stk. 1, i lov om vedvarende energi, er der
ikke grundlag for at tage stilling til, hvorvidt han også efter naboretlige regler vil være
berettiget til erstatning herfor.
                                               - 5 -
det kan også efter bevisførelsen for landsretten lægges til grund, at såvel opstillingen som
driften af vindmølleparken er lovlig, herunder at beregninger og målinger af støjen er
foretaget i overensstemmelse med lovgivningens krav herom, og at støjgrænserne i
dagældende bekendtgørelse nr. 1284 af 15. december 2011 (nu bekendtgørelse nr. 1736 af 21.
december 2015) er overholdt.
taksationsmyndigheden har truffet sin afgørelse på grundlag af visualiseringsmaterialet,
beregninger af støj, skygge mv. og efter at have besigtiget ejendommen. i afgørelsen er
konkret og detaljeret redegjort for forholdene ved ejendommen, og afgørelsen er udførligt
begrundet. taksationsmyndigheden har således foretaget en konkret og individuel vurdering
af vindmøllernes påvirkning af ejendommen. der er ikke efter bevisførelsen for landsretten
belæg for at fastslå, at det grundlag, som taksationsmyndigheden har truffet sin afgørelse på,
ikke har været tilstrækkeligt retvisende eller i øvrigt har været mangelfuldt, ligesom der ikke
er belæg for at fastslå, at taksationsmyndigheden ikke har inddraget samtlige relevante
oplysninger ved afgørelsen.
på den anførte baggrund, og da skønsmandens værdiansættelser ikke er nærmere
underbygget, er der ikke herved tilstrækkeligt grundlag for at tilsidesætte
taksationsmyndighedens skøn over værditabet på ejendommen.
da leif lyhne christensen heller ikke ved bevisførelsen i øvrigt har løftet bevisbyrden for, at
han ikke har fået fuld kompensation for værditabet på ejendommen, tager landsretten
nørhede-hjortmose vindudvikling aps’ påstand om frifindelse til følge.
efter sagens udfald sammenholdt med parternes påstande skal leif lyhne christensen betale
sagsomkostninger for begge retter til nørhede-hjortmose vindudvikling aps med i alt
34.058 kr. beløbet omfatter 750 kr. til retsafgift, 30.000 kr. til udgifter til advokatbistand og
3.308 kr. til udgifter til supplerende skønserklæring og vidner.
beløbet til dækning af udgifter til advokatbistand samt til supplerende skønserklæring og
vidner er uden moms, da nørhede-hjortmose vindudvikling aps er momsregistreret.
landsretten har ved fastsættelsen af beløbet til advokatbistand lagt vægt på sagens
økonomiske værdi, omfang og varigheden af hovedforhandlingerne. landsretten har
                                             - 6 -
endvidere lagt vægt på, at sagen såvel i byretten som i landsretten har været behandlet
sammen med flere andre sager om værditabserstatning som følge af opstilling af de
omhandlede vindmøller.
                                 t h i k e n d e s f o r r e t:
nørhede-hjortmose vindudvikling aps frifindes.
leif lyhne christensen skal betale sagens omkostninger for begge retter til nørhede-
hjortmose vindudvikling aps med 34.058 kr.
de idømte sagsomkostninger skal betales inden 14 dage og forrentes efter rentelovens § 8 a.

source: retspraksis

LICENSE:
Creative Commons Legal Code

CC0 1.0 Universal

type: caselaw

jurisdiction: Denkmark


text:
                             højesterets dom
                       afsagt torsdag den 18. december 2014
sag 26/2013
(2. afdeling)
rambøll grønland a/s
(advokat claus berg)
mod
avannaa arkitekter og planlæggere aps under konkurs
(advokat niels hansen damm)
i tidligere instanser er afsagt dom af grønlands landsret den 26. maj 2010 og af østre lands-
rets 3. afdeling den 3. september 2012.
i pådømmelsen har deltaget fem dommere: lene pagter kristensen, thomas rørdam, poul
dahl jensen, hanne schmidt og jens kruse mikkelsen.
påstande
appellanten, rambøll grønland a/s, har nedlagt følgende påstande:
     1. frifindelse for så vidt angår det beløb, der er tilkendt indstævnte, avannaa arkitekter
         og planlæggere aps under konkurs, subsidiært frifindelse mod betaling af et mindre
         beløb.
     2. stadfæstelse for så vidt angår det beløb, der er tilkendt rambøll grønland, dog således
         at beløbet forrentes med en rente svarende til diskontoen med tillæg af 6 % p.a. af
         15.000 kr. fra den 30. marts 2010, af 10.000 kr. fra den 30. april 2010, af 10.000 kr.
         fra den 30. maj 2010, af 31.034,71 kr. fra den 30. juni 2010, af 15.000 kr. fra den 30.
         juli 2010 og af 17.500 kr. fra den 30. august 2010.
                                                 - 2 -
indstævnte, avannaa arkitekter og planlæggere aps under konkurs (avannaa arkitekter),
har påstået stadfæstelse for så vidt angår det beløb, der er tilkendt boet, og har taget bekræf-
tende til genmæle for så vidt angår rambøll grønlands selvstændige påstand.
retsgrundlag
af landstinglov nr. 3 af 6. april 1992 om licitation mv. fremgår bl.a.:
        ”§ 2. ved licitation forstås i denne landstingslov, at et arbejde eller en leverance udby-
        des, således at flere opfordres til inden samme bestemte tidspunkt og på samme ud-
        budsgrundlag at give skriftlige og bindende bud. ved opfordringen tilkendegives, at
        også andre er opfordret til at byde.
        …
        § 3. ved enhver licitation indgives buddene i en lukket kuvert, der åbnes på licitations-
        stedet på et forud fastsat tidspunkt. de bydende er berettiget til at være til stede ved åb-
        ningen af buddene og til at blive bekendt med budsummerne og eventuelle forbehold.
        …”
disse bestemmelser svarer til de tilsvarende bestemmelser i den tidligere danske licitations-
lov, jf. lov nr. 216 af 8. juni 1966 med de ændringer, der følger af lov nr. 818 af 19. december
1989, og til den (i danmark) nugældende tilbudslovs § 4, stk. 1, og § 7.
anbringender
rambøll grønland har navnlig anført, at selskabet ikke har handlet ansvarspådragende. det
var således ikke en ansvarspådragende fejl, at rambøll grønlands licitationsleder ikke åbnede
de tre glemte kuverter med tilbud ved licitationen. tværtimod ville licitationslederen have
handlet i strid med landstingsloven om licitation, således som denne lov fortolkes i branchen,
hvis han havde åbnet de tre glemte kuverter med tilbud, som ikke var til stede i licitationslo-
kalet ved licitationens begyndelse, jf. svarene på spørgsmål 1 og 1a fra rets- og responsum-
udvalget under foreningen af rådgivende ingeniører. licitationslederen handlede heller ikke
ansvarspådragende ved at tilbagelevere de tre glemte og uåbnede kuverter med tilbud, dels
fordi disse tilbud af de anførte grunde under ingen omstændigheder kunne tages i betragtning
under licitationen, dels fordi det efter bevisførelsen må lægges til grund, at de tre glemte til-
bud blev tilbagekaldt af de pågældende tilbudsgivere, inden indholdet af dem var kommet til
licitationslederens eller bygherrens kundskab, jf. aftalelovens § 7.
                                                - 3 -
rambøll grønland bestrider også, at de øvrige erstatningsbetingelser om årsagsforbindelse og
adækvans er opfyldt, ligesom selskabet gør gældende, at kravet skal bortfalde eller nedsættes
som følge af bygherrens egen skyld eller tilsidesættelse af dennes tabsbegrænsningspligt.
derimod bestrider rambøll grønland ikke længere, at bygherren er blevet påført et tab i for-
bindelse med de to licitationer svarende til avannaa arkitekters påstand.
avannaa arkitekter har navnlig anført, at der er enighed om, at de tre glemte kuverter var
indleveret i rette tid og på rette sted. det var derfor en ansvarspådragende fejl, at rambøll
grønlands licitationsleder ikke åbnede disse kuverter, efter at de var fremskaffet til licitati-
onslokalet, hvilket utvivlsomt ikke ville have medført, at licitationen var kendt ugyldig. det er
også en ansvarspådragende fejl, at licitationslederen tilbageleverede de tre uåbnede kuverter
med tilbud til de pågældende tilbudsgivere. det er ikke dokumenteret, at de pågældende til-
budsgivere krævede tilbuddene tilbageleveret, og dette burde under alle omstændigheder kun
være sket, hvis de dels udtrykkeligt tilbagekaldte tilbuddene og dels udtrykkeligt tilkendegav,
at de ikke længere anså sig som deltagere i licitationen (og dermed ikke klageberettiget). hvis
licitationslederen havde beholdt de tre uåbnede kuverter med tilbud, ville dette have mulig-
gjort en fornyet tilbudsgennemgang, således som det tidligere er sket ved adskillige licitatio-
ner. avannaa arkitekter har for højesteret frafaldet sit anbringende om, at det var en selv-
stændig ansvarspådragende fejl, at licitationslederen ikke sikrede sig, at alle bud var til stede i
licitationslokalet.
avannaa arkitekter har endvidere anført, at der er årsagssammenhæng og adækvans mellem
de begåede fejl og det lidte tab, og bestrider, at der foreligger egen skyld eller tilsidesættelse
af pligten til tabsbegrænsning.
udgifter
rambøll grønland har i forbindelse med sagen ud over udgifter til advokat og retsafgift haft
følgende andre udgifter:
omkostninger ved sagkyndig erklæring                                                    5.000,00 kr.
omkostninger ved vidneførsel                                                           13.776,70 kr.
i alt                                                                                18.776,70 kr.
                                                 - 4 -
højesterets begrundelse og resultat
sagens baggrund og hovedproblemstilling
den 18. juni 2008 blev der afholdt licitation angående opførelse af en ny tilbygning til bygge-
og anlægsskolen i sisimiut. rambøll grønland a/s forestod som underrådgiver licitationen
på vegne af avannaa arkitekter aps (nu avannaa arkitekter og planlæggere aps under
konkurs), som var totalrådgiver for bygherren, grønlands hjemmestyre (nu grønlands selv-
styre). tre kuverter med tilbud, som parterne er enige om var afleveret rettidigt på forstander-
kontoret på skolen, blev ved en fejltagelse ikke medbragt til åbningen og oplæsningen af til-
buddene, som blev gennemført i et klasselokale på skolen, men efterladt i forstanderens due-
slag uden for hans kontor. da de glemte kuverter var bragt ind i licitationslokalet efter oplæs-
ningen af de øvrige bud, blev de – efter beslutning af rambøll grønlands licitationsleder –
tilbagegivet til tilbudsgiverne uden at være åbnet. efterfølgende besluttede bygherren at an-
nullere licitationen, og en ny licitation blev afholdt den 25. juni 2008. den nye licitation re-
sulterede samlet set i højere tilbudspriser end den første licitation.
ved grønlands landsrets dom af 26. maj 2010 blev avannaa arkitekter pålagt erstatningsan-
svar over for bygherren for det lidte tab svarende til differencen mellem de opnåede tilbud
under første og anden licitation, og rambøll grønland blev dømt til at friholde avannaa ar-
kitekter for bygherrens erstatningskrav. avannaa arkitekter ankede ikke dommen i forhold til
bygherren, men rambøll grønland har anket dommen over for avannaa arkitekter. der er
enighed om, at avannaa arkitekter herefter må identificeres med bygherren i forhold til
rambøll grønland.
hovedspørgsmålet for højesteret er, om rambøll grønland har handlet ansvarspådragende
ved ikke at åbne de tre glemte kuverter med tilbud under licitationen, og om det var en an-
svarspådragende fejl, at licitationslederen udleverede disse tre kuverter uåbnet til tilbudsgi-
verne.
avannaa arkitekters erstatningskrav
efter § 2, stk. 1, og § 3, stk. 1, i landstingsloven om licitation mv. skal de bydende på en lici-
tation afgive deres bud i en lukket kuvert inden samme bestemte tidspunkt og på samme ud-
budsgrundlag, og tilbudsgiverne er berettiget til at overvære åbningen af buddene på et forud
fastsat tidspunkt. formålet med disse bestemmelser må antages at være at fremme konkurren-
                                                - 5 -
cen, at sikre en ligelig behandling af tilbudsgiverne, således at ingen tilbudsgiver har mulig-
hed for at indrette deres tilbudsgivning under hensyn til kendskab til de øvrige tilbudsgiveres
tilbud, og at sikre tilbudsgiverne en vis kontrol med, at reglerne overholdes.
fremgangsmåden ved åbning af tilbud må i lyset heraf tilrettelægges på en sådan måde, at
risikoen for misbrug og andre uregelmæssigheder imødegås bedst muligt. højesteret finder
derfor – og under hensyn til det oplyste om, hvad der er sædvane i branchen – at tilbud som
udgangspunkt ikke må tages i betragtning, hvis de ikke, inden åbningen af tilbud påbegyndes,
er til stede der, hvor åbningen og oplæsningen af tilbuddene finder sted. dette gælder, selv om
tilbudsgiver har sørget for at indlevere sit tilbud i rette tid og på rette sted.
ved licitationen den 18. juni 2008 på bygge- og anlægsskolen i sisimiut var tre kuverter med
tilbud ved en fejl ikke medbragt til det lokale, hvor tilbuddene blev åbnet, og de blev først
bragt til stede, efter at åbningen og oplæsningen af de øvrige tilbud var tilendebragt. de tre
glemte kuverter befandt sig indtil da på et sted, hvortil andre havde adgang. under disse om-
stændigheder er der ikke grundlag for at fravige det ovenfor anførte udgangspunkt.
det var derfor ikke en fejl, at rambøll grønlands licitationsleder afslog at åbne de tre glemte
kuverter. da tilbuddene som nævnt ikke kunne være taget i betragtning under licitationen, var
det heller ikke en ansvarspådragende fejl i forhold til det rejste krav, at licitationslederen til-
bageleverede de tre glemte kuverter til tilbudsgiverne uden at åbne dem.
højesteret tager herefter rambøll grønlands påstand om frifindelse for erstatningskravet fra
avannaa arkitekter til følge.
rambøll grønlands selvstændige påstand
da avannaa arkitekter har taget bekræftende til genmæle over for rambøll grønlands selv-
stændige påstand om betaling af selskabets resterende honorarkrav, tages også denne påstand
til følge.
sagsomkostninger
sagsomkostningerne for alle tre instanser er fastsat til dækning af advokatudgift med 200.000
kr., af retsafgift for højesteret med 1.500 kr. og af andre udgifter med 18.776,70 kr., i alt
220.276,70 kr.
                                             - 6 -
der er ikke grundlag for særskilt at godtgøre rambøll grønlands udgifter til deres advokats
rejse til nuuk i forbindelse med sagens behandling for grønlands landsret.
                                     thi kendes for ret:
rambøll grønland a/s frifindes.
avannaa arkitekter og planlæggere aps, nu under konkurs, skal til rambøll grønland a/s
betale 98.534,71 kr. med tillæg af rente svarende til diskontoen med tillæg af 6 % p.a. af
15.000 kr. fra den 30. marts 2010, af 10.000 kr. fra den 30. april 2010, af 10.000 kr. fra den
30. maj 2010, af 31.034,71 kr. fra den 30. juni 2010, af 15.000 kr. fra den 30. juli 2010 og af
17.500 kr. fra den 30. august 2010.
i sagsomkostninger for grønlands landsret, østre landsret og højesteret skal avannaa ar-
kitekter og planlæggere aps under konkurs betale 220.276,70 kr. til rambøll grønland a/s.
de idømte beløb skal betales inden 14 dage efter denne højesteretsdoms afsigelse.
sagsomkostningsbeløbet forrentes efter rentelovens § 8 a.


text:
v002700k - kj
                                 udskrift
                                      af
                   sø- & handelsrettens dombog
                                ____________
den 9. marts 2004 blev af retten i sagen
v-27-02
bager- og konditormestre i danmark
(advokat johan løje)
  mod
de danske konditorer & bagere
(advokat kurt lunde)
afsagt sålydende
                                    d o m:
indledning og påstande
sagens spørgsmål er om sagsøgtes benyttelse af navnet de danske konditorer
& bagere er i strid med sagsøgers navn, bager- og konditormestre i danmark,
og om sagsøgte har overtrådt reglerne for sammenlignende reklame.
sagsøgeren har nedlagt følgende påstande:
                                      - 2 -
    1. sagsøgte tilpligtes at ophøre med at benytte navnet de danske
        konditorer & bagere.
    2. sagsøgte tilpligtes at anerkende at den i bilag 50 og 53 foretagne sam-
        menligning af sagsøgers og sagsøgtes virksomhed må anses for uberet-
        tiget og i strid med markedsføringslovens §§ 2 og 2a.
sagsøgte har nedlagt påstand om frifindelse.
sagens omstændigheder
sagens parter er begge arbejdsgiverorganisationer for selvstændige bagere og
konditorer og er de to eneste arbejdsgiverorganisationer på området i danmark.
der er ca. 900 organiserede bagere og konditorer i danmark, heraf ca. 840 hos
sagsøger og de resterende ca. 60 hos sagsøgte.
danmarks konditorforening og københavns konditorlaug stiftede i 1992 kon-
ditorernes arbejdsgiverforening som senere ændrede navn til de danske kon-
ditorer. på generalforsamlingen den 9. oktober 2001 ændredes navnet til de
danske konditorer & bagere.
sagsøgeren rettede ved skrivelse af 8. november 2001 henvendelse til sagsøgte
med krav om at sagsøgte ophørte med at bruge det nye navn.
i sagsøgtes vedtægter hedder det efter navneændringen i november 2001 bl.a.:
      ”§ 1.1. foreningens navn er de danske konditorer & bagere.
       …
       § 2.1. foreningens formål er at varetage den danske konditorstands
      og medlemskredsens interesser og herunder at arbejde for at skabe
      de bedste betingelser for udøvelse af konditorerhvervet. formålet
      søges fremmet gennem følgende bestræbelser:
      …”
i sagsøgerens vedtægter hedder det bl.a.:
                                      - 3 -
      ”bkds formål er at varetage den danske bager- og konditorstands
      interesser og herunder at arbejde for at skabe de bedst mulige be-
      tingelser for udøvelsen af bager- og konditorerhvervet.
      denne målsætning søger bkd fremmet bl.a. gennem følgende ar-
      bejdsprincipper:
      …”
sagsøgeren er moderselskab for de helejede datterselskaber bkd administra-
tion og finansselskab a/s og bkd-service a/s. sagsøgeren hed tidligere de
danske bageres fællesorganisation (ddbf).
i en skrivelse af 30. marts 1992 fra danmarks konditorforening til sagsøgeren
hedder det bl.a.:
      ”det er selvfølgelig med stor beklagelse, at vi må konstatere at
      ddbf´s hovedbestyrelse har afbrudt samarbejdet med de danske
      konditorer. at man ikke har kunnet se en fordel i en stærk og aktiv
      konditorstand.
      …
      uden et samarbejde med københavns konditorlaug og danmarks
      konditorforening kan vi ikke acceptere, at ddbf i et fremtidigt
      navn bruger ordet konditor. ej heller i teksten til vedtægterne.
      …”
i en skrivelse af 9. december 1992 fra advokat thorlacius til sagsøgeren hedder
det bl.a.:
      ”som advokat for københavns konditorlaug og danmarks konditorfor-
      ening skal jeg på mine klienters vegne beklage, at de ikke har reageret på
      skrivelse af 13/10 d.å. hvori de opfordres til at deltage i et møde vedrø-
      rende fagbladet.
      mine klienter må herefter tage til efterretning, at de ved skrivelse af 13/3
      og 14/10 d.å. har meddelt, at de ønsker samarbejdet om fagbladet ophørt.
                                        - 4 -
      med deres seneste skrivelse har de meddelt, at samarbejdet ophører med
      udgangen af 1992.
      …
      efter årsskiftet må det tidligere fagblad bager/konditor betragtes som
      ophørt, hvorfor det er væsentligt at understrege, at bagerstandens nye
      fagblad ikke, hverken ved navn eller indhold, må give udtryk for at om-
      fatte konditorer. i stedet vil konditorbranchen udgive sit eget fagblad og
      konditorbranchens interesser vil blive varetaget blandt andet gennem den
      nye arbejdsgiverforening i samarbejde med horefa.”
i en skrivelse af 28. januar 1993 fra sagsøgeren til advokat thorlacius hedder
det bl.a.:
      ”for så vidt angår deres bemærkninger vedrørende udtrykket
      ”konditor” og anvendelsen heraf i navnet på vort fagblad ”bager og
      konditor” skal vi bemærke, at vore organisationer altid har bestået
      af personer, der er bagere og konditorer. det fremgår også direkte
      af visse af vore organisationers navne, og disse organisationer un-
      der paraplyorganisationen den danske bagerstands fællesorgani-
      sation, nu [pr. 1. januar 1993] bager- og konditormestre i dan-
      mark, har da også udgivet et fagblad, der i sit navn indeholder såvel
      udtrykket ”bager” som udtrykket ”konditor”.
      således var navnet på vor organisations fagblad forud for det påbe-
      gyndte samarbejde med københavns konditorlaug og danmarks
      konditorforening ”dansk bager og konditortidende”.
      vi finder bl.a. på denne baggrund ikke den ringeste anledning til at
      ændre herpå, blot fordi en ganske begrænset gruppe – endog i et
      vist omfang bestående af personer, der end ikke har den faglige ud-
      dannelse som konditorer (!) – ønsker at stå uden for det store fæl-
      lesskab, der igennem årtier har været mellem bagere og konditorer
      og som gennem sine organisationer, herunder den snart 100 år
      gamle paraplyorganisation den danske bagerstands fællesorgani-
      sation/bager- og konditormestre i danmark har varetaget begge
                                         - 5 -
       fags interesser, i bl.a. brancherelaterede, arbejdsgiverforeningsre-
       laterede og uddannelsesmæssige spørgsmål.”
i en skrivelse af 5. maj 1993 fra advokat thorlacius til sagsøgeren hedder det
bl.a.:
       ”på vegne københavns konditorlaug skal jeg meddele dem, at
       lauget fortsat forbeholder sig sin stilling i relation til bager- og
       konditormestre i danmark, herunder benyttelse af ordet ”konditor”
       på fagbladet.”
                                          ***
i en skrivelse af 15. november 2001 fra sagsøgte til medlemmerne af konditor-
foreningerne hedder det bl.a. (bilag 50):
       ”…
       kære kollega
                      de danske konditorer skifter navn til
                      de danske konditorer & bagere
                                       (ddkb)
       i erkendelse af at medlemskredsens nuværende sammensætning har
       bevæget sig fra at være udprægede konditori virksomheder til i dag
       at udgøre et bredt udsnit af den samlede konditor-, bager- og cho-
       koladebranche, har organisationen på sine netop overståede gene-
       ralforsamlinger vedtaget at tilpasse sit navn til denne kendsgerning.
       råd og vejledning kan også købes for dyrt
       kontingentet er årligt 0,3% af udbetalt a-indkomst til virksomhe-
       dernes medarbejdere eller omkring 1/3 af tilsvarende hos bkd. vi
       servicerer medlemskredsen inden for de områder, der til enhver tid
       er behov for. organisationen er ikke stor og prangende, men opnår
                                         - 6 -
       trods alt resultater på 10. år. vi vil i den forbindelse gerne frabede
       os, at andre klarer tingene for ddkb. det har i to tilfælde medført,
       at lærlinge på 21-24 år igennem to år skulle have 92,00 kr. i timen
       samt at branchernes samlede omkostninger til bageripersonalet i
       2001 er steget med 8%.”
i en skrivelse af 7. oktober 2002 fra sagsøgte til kollegaerne hedder det bl.a.
(bilag 53):
       ”gode kollega!
       …
       ddkb har ingen unødige aktiviteter, men koncentrerer os om det
       væsentlige. derfor er kontingentet også ca. kun ½ af, hvad man
       skal betale som medlem af bkd-systemet, nemlig totalt 0,15% af
       udbetalt lønsum pr. halvår. ved en lønudgift på 1 mill. kr. er halv-
       årskontingentet 1.500 kr. (minimum 1.250 kr.). vor viden er faglig
       baseret.
       …”
forklaringer
carsten wickmann har forklaret at han er direktør hos sagsøgeren og i de to
datterselskaber. han har tidligere været i den danske bagerstands fællesråd i
mange år. på et tidspunkt fik den danske bagerstands fællesråd forhandlings-
retten fra de 4 regionale centralforeninger som fællesrådet var paraplyorgani-
sation for. senere overgik forhandlingsretten fra københavns konditorlaug
tillige til fællesrådet.
da han startede i branchen, havde sagsøgeren ca. 2.400 medlemmer. medlem-
merne er alle selvstændige erhvervsdrivende. der findes bagere og konditorer
der ikke er organiserede, men antallet er ikke stort.
sagsøgeren har i alt 11 ansatte. de arbejder alle i københavn. tidligere havde
man en filial i århus med 3 ansatte, men den er nu lukket.
                                       - 7 -
medlemskabet af sagsøgeren medfører bl.a. at man ved indkøb får visse rabat-
ter i forhold til listeprisen.
sagsøgeren markedsfører bagere og konditorer. tidligere har man igennem en
periode på 3 år brugt 3 mio. kr. årligt på kampagner.
det er et problem at der med de i sagen to involverede parter er to organisatio-
ner der forhandler med lønmodtagerorganisationerne. parternes overenskom-
ster er næsten ens. på et tidspunkt indgik sagsøgte en overenskomst med en
lønmodtagerorganisation, og den viste sig at blive meget dyr – også for sagsø-
geren.
da samarbejdet med sagsøgte blev opsagt, ville sagsøgeren ikke holde op med
fortsat at bruge navnet konditorer i sit navn, og efter brevet af 5. maj 1993 fra
advokat thorlacius skete der vist ikke mere. sagsøgeren har stadig ca. 200
konditorer som medlemmer, men der findes i dag meget få konditorer der kun
er konditorer, og meget få bagere der kun er bagere.
sagsøgeren er med i et fagligt fællesudvalg hvor man bestemmer hvorledes
uddannelserne skal tilrettelægges inden for disse fag. udvalget er sammensat af
50% fra arbejdstagersiden og 50% fra arbejdsgiversiden. sagsøgte er ikke med
i fællesudvalget.
efter sagsøgtes navneændring har der været forvekslinger, både fra mediernes
side og fra udenlandske organisationers side. der var ingen forvekslingspro-
blemer forinden navneændringen.
kontingentet til sagsøgeren består af et grundbeløb på 2.800 kr. samt et løn-
sumskontingent på 0,295%.
sagsøgeren er medlem af håndværksrådet, hvilket medlemskab koster 600.000
kr. om året.
                                      - 8 -
sagsøgeren har en forsikringsordning for sine medlemmer i form af en barsels-
fond der går ud på at man udbetaler forskellen mellem det det offentlige yder,
og det som medlemmet skal betale til en ansat der er på barselsorlov.
det rent organisatoriske foretages af sagsøgeren, men de øvrige aktiviteter,
bl.a. administration af feriepenge og rabatordningerne, ligger i datterselska-
berne.
nogle af de konditorer/bagere der er anført på sagsøgtes hjemmeside, er ikke
medlemmer af sagsøgte.
poul gunner sørensen har forklaret at han har været direktør hos sagsøgte si-
den 1997. forinden var han arbejdende formand hos sagsøgte. fra sidst i
1980´erne og frem til stiftelsen af konditorernes arbejdsgiverforening i 1992
var han formand for danmarks konditorforening.
der er forskel på de ydelser parterne i sagen yder til medlemmerne. sagsøgte
har ikke en barselsfond, og man har heller ikke indkøbsaftaler. man udøver
rådgivningsvirksomhed, og så kan man tilbyde medlemmerne en fordelagtig
forsikringsordning. endvidere har man en feriekortordning som sammen med
kontingentet er indtægtsgrundlaget. man laver forskellige aktiviteter og kon-
kurrencer for medlemmerne og prøver at inspirere disse til at blive bedre ba-
gere/konditorer.
der findes kun én konditorfagskole i danmark mens der findes flere bagerfag-
skoler. opsplitningen mellem sagsøgeren og sagsøgte opstod fordi sagsøgte var
imod en sammenlægning af bager- og konditoruddannelsen til én uddannelse.
sagsøgte ville bevare konditorfaget som et selvstændigt fag.
før navneændringen i 2001 var der bagere der forespurgte sagsøgte om de
kunne blive medlem når man ikke var konditor. han har efter navneændringen
ikke oplevet forvekslinger med sagsøgeren.
det samlede beløb et medlem betaler, opfatter medlemmet som kontingentet.
når der tages udgangspunkt heri, er sammenligningerne i bilag 50 og 53 rig-
                                         - 9 -
tige. sagsøgtes medlemmer ved godt at man ikke har en barselsfond, så det
behøver man ikke gøre opmærksom på.
man bruger stadig det gamle navn på hjemmesiden da man på grund af den
foreliggende sags opståen i første omgang valgte at spare omkostningerne til en
ændring af hjemmesiden. endvidere kan han ikke komme i kontakt med den
hostmaster, der står for hjemmesiden, og han kan ikke selv gå ind og rette i
den. han ved ikke hvorfor der også står konditorernes arbejdsgiverforening på
hjemmesiden. det er ikke noget han selv har skrevet. hjemmesiden bliver ikke
opdateret så tit hvilket er baggrunden for at der kan være anført virksomheder
som ikke er medlemmer længere.
formanden for sagsøgte er bager. der er også rene chokoladebutikker der er
medlemmer af sagsøgte.
grundsatsen i kontingentet er 1.250 kr. pr. halvår, såfremt man som medlem
har en lønsum på 833.000 kr. eller mindre om året. de medlemmer der har en
højere lønsum, hvilket 80% af medlemmerne har, betaler mere end de 1.250 kr.
halvårligt.
procedure
sagsøgeren har til støtte for sin påstand gjort gældende at sagen skal afgøres
efter markedsføringslovens §§ 1og 5 og varemærkelovens § 4 og ikke efter
foreningsnavneretten.
sagsøgeren må betragtes som en erhvervsdrivende virksomhed. sagsøgeren er
en arbejdsgiverorganisation, der repræsenterer erhvervsdrivende. man har 11
ansatte og udøver lobbyvirksomhed, sælger medlemsartikler, er medarrangør af
konkurrencer og studieture, udgiver et blad samt ejer to datterselskaber som
tillige driver forskellige aktiviteter. det er mange forskellige former for aktivi-
teter man står for, herunder områder der tjenes penge på. selv om man ikke har
et egentligt overskudssigte, er der tale om virksomhed af kommerciel karakter
som falder ind under markedsføringsloven og varemærkeloven. markedsfø-
ringsloven og varemærkeloven må derfor finde anvendelse.
                                      - 10 -
sagsøgerens navn har det fornødne særpræg til varemærkeretlig beskyttelse.
det er muligt at ordene hver for sig ikke har særpræg, men sammenstillingen af
ordene giver særpræg, og kravene til særpræg er små. navnet har været brugt
igennem 10 år, så der foreligger klart indarbejdelse.
spørgsmålet om forvekslelighed bygger på en helhedsbedømmelse. selv om de
enkelte ord i navnet kan være svage hver for sig, skal man se hele navnet i
sammenhæng. her er branchesammenfald hvilket allerede fremgår af parternes
vedtægter, og begge navne har samme betydning. i sagsøgerens navn indgår
ganske vist ordet mester, men det er ikke i sig selv adskillende, da mester bety-
der arbejdsgiver, hvilket netop er det, de to parter repræsenterer. princippet om
det udviskede erindringsbillede finder anvendelse da man ikke ser de to navne
samtidigt. navnene er stort set lige lange. vedtægterne er næsten ens, og sag-
søgte vil gerne være større og hverve medlemmer fra sagsøgeren. sagsøgte
”puster” sin hjemmeside op med navne på medlemmer som i virkeligheden er
medlemmer andetsteds. det er påfaldende at sagsøgte nu selv blander bagere
og konditorer når begrundelsen for i sin tid at træde ud var at adskille bagere
og konditorer. navnene er således forvekslelige, og det må lægges til grund at
sagsøgte har tilstræbt denne forvekslelighed.
det er påfaldende at sagsøgte ikke har ændret formålet i sine vedtægter til også
at omfatte bagerstandens interesser.
sagsøgeren er kendt i branchen, og jo mere kendt man er, desto bredere bliver
beskyttelsen.
sagsøgerens navn er aldrig blevet anfægtet af sagsøgte. det er alene navnet på
fagbladet sagsøgte i sin tid anfægtede.
for så vidt angår påstand 2 gøres det gældende, at sagsøgtes skrivelser (bilag
50 og 53) er markedsføring, der er sendt til sagsøgtes medlemmer og til andre
end sagsøgtes medlemmer. der er tale om sammenlignende reklame. sammen-
ligningen er vildledende for så vidt angår prisen på kontingentet, for den af-
hænger af lønsummen. hvis man medregner barselsfonden, tipper kontingent-
                                       - 11 -
prisen over ved ca. 800.000 kr. i lønsum, og da de fleste af sagsøgtes medlem-
mer har en højere lønsum, er markedsføringen vildledende. sagsøgte har ikke
kunnet forklare forskellen på hvorfor der står henholdsvis 1/2 og 1/3 i de to
bilag. reglerne i markedsføringslovens §§ 2 og 2a er således overtrådt.
sagsøgte har til støtte for sin påstand anført at de to organisationer har hvert sit
udgangspunkt, men har i løbet af 1990´erne hver især fået flere medlemmer af
begge slags. i 1992 indlemmede sagsøgeren ordet konditor i sit navn, og sag-
søgte protesterede alene mod brugen af navnet på medlemsbladet, men ikke
mod navnet i øvrigt.
sagen skal afgøres efter de foreningsretlige regler og ikke varemærkeloven og
markedsføringsloven. der skal være erhvervsmæssig aktivitet for at de to
sidstnævnte love finder anvendelse, og det er ikke tilfældet. de to organisatio-
ners formål er at varetage interesser for bager- og konditorstanden. der er ikke
påvist konkrete aktiviteter der medfører at man kommer ind under erhvervs-
mæssig virksomhed. hertil kommer at sagsøgeren har udskilt alt hvad der
måtte være af egentlige aktiviteter, til to datterselskaber. dette må få konse-
kvenser således at det må lægges til grund at der ikke er erhvervsmæssig akti-
vitet i sagsøgeren.
ordet bager er uden særpræg, og sagsøgte tog dette ord ind i sit navn for at
bringe sig i overensstemmelse med de faktiske forhold da der er mange bagere
som er medlemmer af sagsøgte. begge organisationers navne er rent beskri-
vende hvilket taler for et snævert beskyttelsesomfang. i modsat fald kan flere
foreninger med samme formål og inden for samme geografiske område have
svært ved at finde passende navne. det er i det foreliggende tilfælde svært at
komme uden om ordene bager, konditor og danmark/danske når man skal
finde på et navn. ingen kan opnå eneret til beskrivende ord som bager og kon-
ditor og til geografiske betegnelser. uanset hvad man lægger i ordet mester, har
ordet en adskillende effekt hvorfor der ikke foreligger den til forveksling for-
nødne lighed. ifølge foreningsretten skal der være nærliggende risiko for for-
veksling for at et navn kan antages at være forveksleligt med et andet, mens der
inden for det kommercielle område alene skal være risiko. der foreligger ikke
nærliggende risiko for forveksling mellem de to organisationer.
                                       - 12 -
der er heller ikke påvist konkrete eksempler på forveksling, og selv om det
måtte lægges til grund at der er forvekslingsrisiko, er denne risiko uden øko-
nomisk betydning.
sagsøgeren har bevisbyrden for at sagsøgte overtræder reglerne i markedsfø-
ringslovens §§2 og 2 a om sammenlignende reklame m.v., og denne bevisbyrde
er ikke løftet. der foreligger som anført ikke erhvervsmæssig aktivitet, og i
øvrigt er der tale om loyal og ikke vildledende reklame i bilag 50 og 53 hvorfor
bestemmelserne ikke er overtrådt.
rettens begrundelse og resultat
efter oplysningerne om parternes aktiviteter og ydelser finder retten at parter-
nes virksomheder delvist er kommercielt prægede. de driver således erhvervs-
mæssig virksomhed, jf. markedsføringslovens § 1. dette gælder også selv om
en del af aktiviteterne for sagsøgerens vedkommende er henlagt til to helejede
datterselskaber. sagen skal herefter ikke afgøres efter foreningsretten, men
efter varemærkeloven og markedsføringsloven.
det forhold at sagsøgeren i 1992 tog ordet konditor ind i sit navn er uden be-
tydning for den foreliggende sag.
de ord parternes navne består af, er rent deskriptive. heller ikke samlet har
sagsøgerens navn tilstrækkeligt særpræg, jf. varemærkelovens § 2, og der er
ikke grundlag for at fastslå at navnet har fået særpræg gennem indarbejdelse.
sagsøgeren er imidlertid efter markedsføringslovens § 5 beskyttet mod andres
brug af et identisk eller et næsten identisk navn. retten finder at der er en sådan
lighed mellem sagsøgerens og sagsøgtes navne at der er forvekslingsrisiko, og
at denne risiko kan få betydning i erhvervsmæssig henseende.
for så vidt angår den i bilag 50 og 53 foretagne sammenligning mellem sagsø-
geren og sagsøgte, finder retten at der er tale om mangelfuld og misvisende
sammenligning idet sagsøgte ikke tilstrækkelig klart angiver de forskelle, der
                                      - 13 -
er mellem parternes ydelser. bestemmelserne i markedsføringslovens §§ 2 og
2a er derfor overtrådt.
retten tager herefter sagsøgerens påstande til følge.
                               thi kendes for ret:
sagsøgte, de danske konditorer & bagere, tilpligtes at ophøre med at benytte
navnet de danske konditorer & bagere.
sagsøgte tilpligtes at anerkende at den i sagens bilag 50 og 53 foretagne sam-
menligning af sagsøgers, organisationen bager- og konditormestre i danmark,
og sagsøgtes virksomhed er uberettiget og i strid med markedsføringslovens §§
2 og 2a.
inden 14 dage efter denne doms afsigelse skal sagsøgte betale 20.000 kr. i
sagsomkostninger til sagsøgeren.
                                   jens feilberg
uffe thustrup                                             niels hofman laursen
                                      (sign.)
                                   ___ ___ ___
                        udskriftens rigtighed bekræftes
                        p.j.v. sø- og handelsretten, den


text:
- evh
                                         udskrift
                                              af
                         sø- & handelsrettens dombog
                                        ____________
                                          dom
afsagt den 30. november 2010 af sø- og handelsretten sammensat af vicepræsident michael b. elmer
(retsformand), vognmand kaj flemming nielsen og adm. direktør henrik dam.
h-28-09
                                    codan forsikring a/s
                                    (advokat jakob rosing ved adv.fm. hans flemming jensen)
                                    mod
                                    dachser danmark a/s
                                    (advokat david rubin)
indledning og påstande
sagen angår spørgsmålet om, hvorvidt dachser danmark a/s (i det følgende: dachser) i for-
hold til ordregiveren trykluft centret import aps (i det følgende benævnes dette selskab og
det hermed koncernforbundne selskab tcå trykluft centret a/s under ét: trykluft centret)
                                                   -2-
som kontraherende fragtfører er ansvarlig for beskadigelse af en kompressor i forbindelse
med international landevejstransport af denne fra tjekkiet til danmark.
      codan forsikring a/s (i det følgende: codan), der ved at udbetale erstatning med
155.542,31 dkk er indtrådt i trykluft centrets krav mod dachser, har nedlagt påstand om, at
dachser skal betale modværdien på domstidspunktet af 11.870,25 sdr og 3.496,35 dkk, alt
med 5 % rente fra den 23. juli 2008. det angivne beløb i sdr svarer til ansvarsbegrænsningen
i cmr-lovens § 31, stk. 2, jf. § 29, stk. 2 (8,33 sdr pr. kilo bruttovægt af godset).
      dachser har påstået frifindelse.
oplysningerne i sagen
trykluft centret købte ved faktura af 30. april 2008 en kompressor af ingersoll-rand interna-
tional ltd. for 21.395,50 eur.
      dachser påtog sig transporten fra ingersoll-rand international ltd.s lager i unicov,
tjekkiet, til novo nordisk a/s i hjørring (i det følgende: novo), hvortil trykluft centret
havde videresolgt kompressoren. det fremgår af det fragtbrev, som dachser udfærdigede
den 7. maj 2008, at kompressoren vejede 1.425 kg, og at fragten udgjorde 3.496,35 dkk.
      dachser antog forskellige undertransportører til at bistå sig med at udføre dele af
transporten, og godset blev flere gange omladet undervejs. vognmand tomas maachacek fik
den 2. maj 2008 uden forbehold godset overgivet fra lageret i unicov, tjekkiet, og kørte det
til modrice, tjekkiet, hvor det blev afleveret til dachser. den 2. maj 2008 overgav dachser
godset til roline international forwarders, der bragte det dachser hof, tyskland, hvortil det
ankom den 5. maj 2008. her blev godset overtaget af pr transport gmbh, der transportere-
de det til dachser bad salzuflen, tyskland, hvortil det ankom den 6. maj 2008, og hvorfra
ludwig jürgen gmbh transporterede det til dachser kolding med ankomst den 7. maj 2008.
den 8. maj afleverede dachser godset hos novo.
      ved modtagelsen af godset blev der ikke foretaget fælles inspektion af dette, og mod-
tageren, novo, hverken kvitterede for modtagelsen af godset eller tog forbehold for skaden
på fragtbrevet.
      efter udpakningen af godset konstaterede novo, at kompressoren var beskadiget, og
reklamerede herover til trykluft centret, der ved telefax af 9. maj 2005 reklamerede over for
                                                       -3-
dachser under angivelse af, at kompressoren var totalskadet, og at trykluft centret holdt
dachser ansvarlig herfor.
      dachser transporterede efterfølgende den 15. maj 2008 efter aftale med trykluft
centret kompressoren fra hjørring til trykluft centrets adresse i stilling ved skanderborg,
hvor havariagent peter kjemtrup besigtigede den. dachser var ikke indkaldt til besigtigelsen.
af besigtigelsesrapporten fremgår blandt andet følgende:
      “… the compressor … was obvious damaged.
      seen from the end, the metal wainscot was not rectangular but slightly rhomb formed in
      shape. the wainscot was, particular on the front, scratched and dented.
      two of the four french screws fastening the wood fundament to the unit were half ripped
      out
      inside the wainscot, the screw-compressor and the electric 75 kw motor, bolted together
      as one unit, was mounted on a strong metal-frame.
      this unit, compressor/motor, was not lined up any more, and it was furthermore
      knocked awry.
      behind the grill, seen on the reports front page, was the air intake. that system was
      twisted.
      mounted over the compressor was the waste heat recovery system. that system was
      made of aluminum, was twisted and not to repair.
      mounted on top of the compressor/motor part were different valves and steering sys-
      tems, some of them were lose, screws were broken and hoses were twisted.
      on the pictures it is difficult to see the damages on the support items to the compressor,
      and it is impossible to see anything wrong on the compressor/motor part itself.
      according to the receiver, the compressor was completely ruined and worthless, mainly
      because of the not lined up and knocked awry motor/compressor part.
      sale.
      i tried to sell the compressor unit to a fish farm, where they use a lot of compressed air. ...
      the result of their check was disappointing; there were nothing they could use because of
      the total ruined compressor/motor part.
      afterwards the trade company sumborg offered a price of dkk 4000 for the compressor
      unit.
      the accident.
      it was obvious, that the compressor unit had been handled roughly.
      it may have been overturned completely or just half and then been stopped by something
      solid. it is also possible, that it was not secured and had been sliding during transport.
      because of the two loose french screws in one side, it is also possible, that a lifting on/off
      process went wrong.
      with the available information it is not to say how the accident took place.”
trykluft centret meddelte ved e-mail af 16. maj 2008 kl. 10:48 dachser, at kompressoren var
blevet besigtiget, og på forespørgsel senere kl. 11:46 samme dag, at dachsers havarikommis-
                                               -4-
sær samme dag eller i løbet af den følgende uge kunne besigtige kompressoren på selskabets
adresse i stilling ved skanderborg. der kom ikke nogen fra dachser.
forklaringer
kenneth brogaard har blandt andet forklaret, at han er teamleder hos novo. ved aflæsningen
af kompressoren den 8. maj 2008 i hjørring blev den modtaget af lagerpersonalet, og lager-
medarbejder per nielsen ringede til ham og oplyste, at kompressoren nu var ankommet.
han stod ved kompressoren inden 30 minutter efter aflæsningen. den stod på lageret ind-
pakket i pap, og han pakkede den ud sammen med per nielsen. da de begyndte, havde de
ingen mistanke om, at kompressoren var beskadiget, og han blev rystet, da kompressoren
var pakket ud, idet der var tydelige skader på dens chassis. han ringede straks til peter
madsen fra trykluft centret a/s og fortalte, at ”den var helt gal”, og at kompressoren og
motoren var blevet trykket. han bad samtidig peter madsen skaffe en ny kompressor, idet
der i forvejen var tale om en hasteleverance. han fik endvidere en kollega til at tage nogle
billeder til peter madsen, så denne kunne se, hvad der var sket.
per nielsen har blandt andet forklaret, at han er lagermedarbejder hos novo, og at han mod-
tog kompressoren den 8. maj 2008. han løftede med en gaffeltruck kompressoren ud fra si-
den på lastbilen og satte den på vareforsendelseslageret. kompressoren stod på en palle. der
var ingen synlige skader på kompressoren.
      han kørte ca. 20 m med kompressoren på gaffeltrucken. kompressoren blev ikke tabt
under hans kørsel hermed. lastbilchaufføren lukkede imens siden på lastbilen og kørte
umiddelbart derefter.
      han ringede herefter til kenneth brogaard og fortalte, at kompressoren var ankommet,
og at den skulle væk fra aflastningsstedet. kenneth brogaard kom til stede, hvorefter de i
fællesskab pakkede kompressoren ud. ved udpakningen konstaterede de, at kompressoren
var beskadiget. kenneth brogaard ringede herefter til en vidnet ukendt person. der kom hen
over middag en person – formentlig fra leverandøren - og kiggede på kompressoren, der si-
den blev siden sat ud på fjernlageret, der ligger ca. 400 m fra aflastningsstedet, hvorfra den
siden blev afhentet.
                                                -5-
peter madsen har blandt andet forklaret, at han, der er direktør i trykluft centret, den 8. maj
2008 blev ringet op fra novo om, at kompressoren var ankommet i beskadiget stand. han
sendte samme dag en montør, der ligeledes konstaterede, at kompressoren var beskadiget.
montøren tog nogle billeder af kompressoren med sin mobiltelefon, men disse billeder eksi-
sterer ikke længere.
      trykluft centret har tidligere modtaget tilsvarende kompressorer uden problemer. der
er ingen specielle instruktioner omkring håndteringen af kompressoren, der står på en speci-
albygget palle med kant og hjørnebeskyttelse og er emballeret med bobleplast og krympe-
plast, der ved opvarmning trækker sig tæt rundt om kompressoren. pallen kan kun tages
med gaffeltruck fra den ene side.
      han så kompressoren, da den var bragt til stilling. dens chassis var trukket helt skævt.
kompressoren var skruet fast på pallen, og skruerne var vredet rundt. emballagen var lagt
tilbage på kompressoren, idet plastfolien alene var skåret op i den ene side.
      billederne i survey rapporten er primært taget i stilling, men der er også billeder fra
novos lager. det kan på billederne ses, at kompressoren var boltet ned i pallen, og at enkelte
bolte var vredet af.
      vedrørende selve transportforløbet foregår det således, at han får besked, når maski-
nen er færdig på fabrikken. han giver dernæst besked til dachser, der enten henter den di-
rekte i tjekkiet eller via forskellige omladninger. dachser har en afdeling i tjekkiet.
peter kjemtrup har blandt andet forklaret, at han er havariagent, og at han blev antaget af
codan til at forestå besigtigelsen af en kompressor, der var beskadiget under transport.
      han blev ikke instrueret om at indkalde transportøren til besigtigelsen. det var ikke
nødvendigt, at denne var til stede, medmindre eksempelvis chaufføren kunne komme med
eventuelle oplysninger om transporten.
      kompressor stod udpakket på betongulvet, da han besigtigede den hos trykluft
centret i stilling. den så noget ramponeret og bulet ud, og nogle af panelerne var taget af.
kompressoren var formentlig beregnet til uafbrudt at producere luft og varme som led i en
produktion. halvdelen af kompressorens betydning var således dens varmefunktion. kom-
pressoren var totalskadet.
                                                  -6-
        han vurderede, at skaden var opstået ved, at kompressoren var væltet, skredet eller
skubbet ind i noget, og at det havde været rimeligt voldsomt. den var derimod ikke blevet
tabt. kompressoren og elmotoren, der er boltet sammen, var lidt ude af ”oplining”, og bolte-
ne var skredet en lille smule. malingen var også krakeleret. dele af kompressoren var enten
revet løs, bøjet eller ”tvistet”, og det hele var blevet lidt skævt inde i kabinettet. det var me-
get svært at tage billeder af. skaderne kan i givet fald kun repareres på fabrikken.
        kompressoren var efter det oplyste blevet håndteret flere gange og omladet 4 gange på
diverse transportcentre. et slidmærke kan nok ses på emballagen, men det behøver ikke at
betyde, at der er en skade. der var et trykmærke og sort slidmærke, hvor malingen var revet
af. kompressoren var boltet fast til pallen med to bolte (franske skruer) i hver side. på kom-
pressorens frontside var boltene revet løs og trukket lidt op. boltene var stadig på plads, og
han skruede dem ikke ud.
         kompressorens kabinet var trykket ind i kompressorens motor, hvorimod boltningen
mellem kompressor og motor var upåvirket. den tunge del af kompressoren ligger i funda-
mentet, svarende til ca. 75 % af den samlede vægt. emballagen med bobleplast og plastfolie
er beregnet til at beskytte kompressorens paneler mod at blive ridset, hvorimod en trykbe-
lastning går igennem emballagen uden efterfølgende nævneværdige synbare mærker. em-
ballagen kan derfor godt se ordentlig ud, selvom kompressoren har været væltet.
        skaden kan være sket når som helst under håndteringen.
        det kan naturligvis ikke udelukkes, at kompressoren er væltet før emballeringen, men
det anser han for helt hypotetisk.
parternes synspunkter
codans advokat har gjort gældende, at skaden på kompressoren er sket under transport, at
emballeringen ikke var mangelfuld, og at der er sket rettidig reklamation.
        godset er beskadiget i tiden mellem dachsers overtagelse heraf i unicov, tjekkiet, og
godsets aflevering i hjørring, og dachser bærer som kontraherende fragtfører ansvaret her-
for, jf. cmr-lovens § 24.
        der er intet grundlag for at antage, at kompressoren allerede skulle have været beska-
diget på tidspunktet for overtagelsen af godset på fabrikken i unicov, tjekkiet. den vogn-
                                                  -7-
mand, som dachser havde antaget til at afhente godset på fabrikken i unicov, har da heller
ikke taget noget forbehold herom. det må have formodningen mod sig, at producenten af
kompressoren skulle sende beskadiget gods til sine kunder. producenten ved om nogen,
hvordan hans gods skal håndteres, og har faste rutiner herfor.
        efter kenneth brogaards og per nielsens forklaringer var kompressoren endvidere be-
skadiget ved ankomsten til novo. per nielsen løftede kompressoren fra lastbilen med gaffel-
truck og kørte 20 m med den, og chaufføren havde travlt med at få lukket siden på lastbilen
og komme videre. kenneth brogaard var til stede på aflæsningsstedet inden for 30 minutter
efter aflæsningen, hvorefter brogaard og nielsen i fællesskab pakkede kompressoren ud.
ved udpakningen konstaterede de, at kompressoren var beskadiget, og kenneth brogaard
kontaktede straks peter madsen hos trykluft centret. der er intet grundlag for at antage, at
kompressoren skulle være blevet beskadiget efter modtagelsen. godset var ved ankomsten
til stilling fortsat indpakket i den oprindelige emballage. billedmaterialet i sagen dokumen-
terer, at godset havde samme skader ved modtagelsen som ved den senere besigtigelse.
        efter havariagent peter kjemtrups forklaring er beskadigelsen sket ved, at kompresso-
ren er væltet eller påført et voldsomt tryk under transporten eller i forbindelse med en af de
omlastninger, som blev foretaget 4-5 gange undervejs med tilhørende håndtering af godset
på transitlagre.
        dachser har ikke godtgjort, at der var mangler ved emballeringen, og betingelserne i
cmr-lovens § 25, stk. 1, nr. 2, for, at fragtføreren kan blive fri for ansvar på grund af mangel-
fuld emballering er ikke opfyldt.
        det er i transportsager ganske sædvanligt at benytte havariagenter for hurtigt at få
fastslået skader på godset, finde årsagerne hertil og herefter begrænse et eventuelt tab. dach-
ser blev vel ikke indkaldt til besigtigelsen, men fik meddelelse om, at der var udarbejdet en
besigtigelsesrapport, og undlod desuagtet at få udarbejdet sin egen rapport, selv om dette
havde været muligt inden for den periode på 7 dage, hvor kompressoren blev stående hos
trykluft centret i stilling.
        trykluft centret reklamerede over for dachser dagen efter afleveringen, hvilket er ret-
tidigt efter cmr-lovens § 38, stk. 1, 2. pkt., hvorefter reklamation ved beskadigelser, der ikke
er synlige, skal ske inden 7 dage efter afleveringen. et lille slidmærke på emballagen gør ef-
                                                -8-
ter havariagent peter kjemtrups forklaring ikke en skade som den foreliggende synlig på
emballagen, idet den først kan opdages ved undersøgelse af kompressoren efter udpakning.
       parterne er enige om opgørelsen af kravet, og codans omkostningerne til haveriagen-
ten, 7.096 kr., skal efter praksis dækkes som en del af sagens omkostninger.
dachsers advokat har under henvisning til, at modtageren, novo, ikke tog forbehold ved god-
sets modtagelse, og at emballagen så ubeskadiget ud, gjort gældende, at det må have for-
modningen imod sig, at kompressoren blev beskadiget under transporten, og at codan der-
for ikke har godtgjort, at beskadigelsen er sket under transporten. det er således ikke bevist,
at dachser ikke har afleveret godset i samme stand, som dachser modtog det fra producen-
ten, hvor skaden lige så vel kan være sket.
       det var novo selv, der foretog aflæsningen, og kompressoren blev håndteret af flere
forskellige parter fra afleveringen den 8. maj 2008 og indtil besigtigelsen den 15. maj 2008.
det er også af den grund uvist, hvornår skaderne i givet fald er sket
       der skal endelig på grund af skadernes karakter ske frifindelse som følge af mangel-
fuld emballering og godsets beskaffenhed.
       der er ikke sket rettidig reklamation efter cmr-lovens § 38, hvor der ved synlige ska-
der skal reklameres straks og ellers inden 7 dage. godset blev den 8. maj 2008 modtaget hos
novo, men reklamation skete først den 9. maj 2008. lægges det til grund, at skaden er opstå-
et under transporten, må påvirkningen på kompressorens kabinet, hvor malingen var skra-
bet af, anses for en synlig skade, der således krævede reklamation straks.
       dachser var ikke indkaldt til besigtigelsen, så det er ikke rimeligt, at dachser skal er-
statte udgiften hertil, der end ikke blev dækket ved salget af kompressoren.
sø- og handelsrettens afgørelse
dachser har ikke sandsynliggjort sit anbringende om, at skaden var indtrådt allerede ved
overtagelsen til befordring af godset, som dachser selv ved sin underfragtfører, vognmand
tomas maachacek, modtog fra producenten, ingersoll rand international ltd., i unicov,
tjekkiet, uden i det fragtbrev, som dachser udstedte den 7. maj 2008, at tage forbehold for
godsets stand. herefter, og idet retten må anse det for ganske usandsynligt, at producenten,
                                               -9-
som er vant til at håndtere sine egne produkter og véd, hvordan de skal håndteres, skulle
have leveret godset med de omhandlede skader, lægges det til grund, at kompressoren var
ubeskadiget, da dachser som kontraherende fragtfører overtog godset.
       retten har under hovedforhandlingen fået forevist og gennemgået de billeder, som
blev optaget af kompressoren i forbindelse såvel med udpakningen hos novo i hjørring den
8. maj 2008 som ved havariagent peter kjemtrups besigtigelse den 16. maj 2008 i stilling. ret-
ten finder på grundlag heraf, at kompressoren havde samme skader ved udpakningen som
dem, der blev konstateret og beskrevet af peter kjemtrup i forbindelse med besigtigelsen.
       det er på grundlag af de billeder, som havariagent peter kjemtrup har optaget, rettens
sagkyndige dommeres vurdering, at kompressoren er blevet beskadiget ved at være blevet
presset op mod andet gods eller eventuelt ved at være væltet, og rettens sagkyndige med-
lemmer finder det sandsynligt, at beskadigelsen er sket i forbindelse med håndtering af god-
set i forbindelse med omlastning, hvor godset er blevet skubbet med gaflen fra en gaffel-
truck. den juridiske dommer er enig i disse sagkyndige vurderinger.
       det findes således bevist, at kompressoren er blevet beskadiget i tiden fra dachsers
overtagelse af godset ved underfragtføreren, vognmand tomas maachacek, den 2. maj 2008
fra producenten, ingersoll rand international ltd., i unicov, tjekkiet, og indtil dachsers
egen aflevering heraf hos novo i hjørring den 8. maj 2008. dachser er derfor ansvarlig for
beskadigelsen, jf. cmr-lovens § 24, stk. 1.
       godset var emballeret på en måde, der efter de sagkyndige dommeres vurdering, som
den juridiske dommer tiltræder, er hensigtsmæssig og sædvanlig for denne type af gods, og
dachser har ikke godtgjort, at beskadigelsen skyldes eller kan skyldes mangelfuld indpak-
ning af gods, som efter sin beskaffenhed er udsat for beskadigelse, når godset er mangelfuldt
indpakket, jf. cmr-lovens § 25, stk. 1-2.
       ved novos modtagelse af kompressoren den 8. maj 2008 fremtrådte emballagen ube-
skadiget, hvilket efter det oplyste også er baggrunden for, at der ikke foreligger fotos af em-
ballagen, således som den så ud inden udpakningen. rettens sagkyndige dommere, hvis
vurdering den juridiske dommer tiltræder, finder ikke grundlag for at antage, at skaden har
været synlig, idet emballagen har fremtrådt som ubeskadiget, og idet højst enkelte små hul-
ler heri ville kunne opdages ved nærmere inspektion. novo havde således ikke anledning til
at tage forbehold om godsets synlige tilstand i fragtbrevet, så meget mere som novo ikke
                                                 - 10 -
kvitterede for godsets modtagelse på fragtbrevet. trykluft centrets reklamation over for
dachser ved telefax af 9. maj 2008 er således rettidig, jf. cmr-lovens § 38, stk. 1, 2. pkt.
      herefter, og idet kravets størrelse er ubestridt, tages codans påstand til følge.
      efter sagens resultat skal dachser betale 30.000 kr. i sagsomkostninger til codan, her-
under 4.160 kr. i retsafgift og resten til dækning af besigtigelsesrapport og advokatbistand.
det bemærkes herved, at det havde været ønskeligt, at codan havde sørget for, at dachser
blev indkaldt til besigtigelsen, men at dachsers manglende tilstedeværelse ved denne ikke
kan antages at have haft konkret betydning for kompressorens stand og de optagne billeder.
                             thi kendes for ret
dachser danmark a/s skal inden 14 dage til codan forsikring a/s betale modværdien af
11.870,25 sdr og 3.496,35 dkk, alt med 5 % rente fra den 23. juli 2008 og 30.000 kr. i sags-
omkostninger.
      sagsomkostningsbeløbet forrentes efter rentelovens § 8 a.
      kaj flemming nielsen                  michael b. elmer              henrik dam
                                             (retsformand)
                                                   (sign.)
                                               ___ ___ ___
                                      udskriftens rigtighed bekræftes
                           p.j.v. sø- og handelsretten, den 30. november 2010