text:
                             højesterets dom
                         afsagt torsdag den 30. august 2018
sag 253/2017
(2. afdeling)
tryg forsikring a/s
(advokat christina neugebauer)
mod
3f fagligt fælles forbund som mandatar for a
(advokat henrik juel halberg)
i tidligere instans er afsagt dom af vestre landsrets 11. afdeling den 11. december 2017.
i pådømmelsen har deltaget fem dommere: lene pagter kristensen, poul dahl jensen, henrik
waaben, kurt rasmussen og lars apostoli.
påstande
appellanten, tryg forsikring a/s, har påstået frifindelse.
indstævnte, 3f fagligt fælles forbund som mandatar for a, har påstået stadfæstelse.
højesterets begrundelse og resultat
sagen angår, hvordan differenceerstatning vedrørende erhvervsevnetab skal beregnes, når der
foreligger egen skyld. spørgsmålet er nærmere, om de ydelser for erhvervsevnetab, som ska-
delidte har fået efter arbejdsskadesikringsloven, skal fratrækkes i erhvervsevnetabserstatnin-
gen i henhold til erstatningsansvarsloven før eller efter nedsættelsen af erstatningen på grund
af egen skyld.
                                                 - 2 -
det er tryg forsikring a/s’ synspunkt, at nedsættelsen på grund af egen skyld skal foretages i
selve kravet i henhold til erstatningsansvarsloven, forinden der heri foretages fradrag for ydel-
ser i henhold til arbejdsskadesikringsloven, således at a samlet set ikke opnår en højere
erstatning end den, som han ville være berettiget til alene efter erstatningsansvarslovens
regler.
det er heroverfor 3f fagligt fælles forbunds synspunkt, at ydelserne efter arbejdsskadesik-
ringsloven skal fratrækkes, før der foretages nedsættelse af erstatningen som følge af egen
skyld.
efter arbejdsskadesikringslovens § 77, 1. pkt., kan ydelser i henhold til loven ikke danne
grundlag for regreskrav mod en skadevolder, der har pådraget sig erstatningspligt over for den
tilskadekomne. dette fremgår også af erstatningsansvarslovens § 17. efter arbejdsskadesik-
ringslovens § 77, 2. pkt., nedsættes den tilskadekomnes krav mod den erstatningsansvarlige, i
det omfang der er betalt eller er pligt til at betale ydelser til den pågældende efter arbejdsska-
desikringsloven.
bestemmelserne i arbejdsskadesikringslovens § 77, 1. og 2. pkt., (tidligere § 55) fik i det væ-
sentlige deres nuværende affattelse ved § 30 i lov nr. 228 af 23. maj 1984 om erstatningsan-
svar (erstatningsansvarsloven). ved § 30 ændredes § 55 i dagældende lov om arbejdsskade-
forsikring fra 1978. forud for lovændringen havde arbejdsskadeforsikringsselskabet haft en
begrænset adgang til regres over for skadevolder, og i de tilfælde, hvor forsikringsselskabet
var udelukket fra at gøre regres mod skadevolder, skulle skadelidtes krav mod skadevolder
nedsættes i det omfang, selskabet havde betalt eller skulle betale skadelidte erstatning efter
arbejdsskadeforsikringsloven, jf. dagældende § 55, stk. 2. ved lovændringen i 1984 blev ar-
bejdsskadeforsikringsselskabets adgang til at gøre regres mod skadevolder helt ophævet.
erstatningsansvarsloven bygger bl.a. på betænkning nr. 679/1973 om erstatning for tab ved
personskade og tab af forsørger afgivet af et udvalg nedsat af justitsministeriet. i betænknin-
gens udkast til lov om erstatning for tab ved personskade og tab af forsørger stillede udvalget
i § 3, stk. 3, forslag om, at udbetaling af sociale ydelser, såsom ydelser fra lovpligtig ulykkes-
forsikring, ikke kan danne grundlag for regreskrav mod den erstatningsansvarlige, jf. betænk-
ningen side 39.
                                                - 3 -
i betænkningen side 32-33 har udvalget behandlet beregningsmåden i de tilfælde, hvor erstat-
ningen både skal nedsættes som følge af egen skyld hos skadelidte og som følge af ydelser fra
tredjemand, f.eks. sociale ydelser. det fremgår heraf, at udvalget med henblik på tilfælde,
hvor den institution, der har udbetalt den sociale ydelse til skadelidte, ikke har regres mod
skadevolder, gik ind for, at nedsættelsen på grund af egen skyld kun får virkning for den del
af tabet, som ikke er dækket af den sociale ydelse (i betænkningen benævnt ”løsning 2”).
princippet er, at erstatningen først nedsættes under hensyn til ydelsen fra tredjemand. den
herved fremkomne ”resterstatning” nedsættes derefter som følge af egen skyld. udvalget an-
fører, at denne beregningsmåde medfører, at den sociale ydelse ved erstatningsberegningen så
at sige ”fordeles” mellem skadevolder og skadelidte, idet skadelidte som følge af den sociale
ydelse ganske vist får en større del af sit tab dækket, men dog ikke fuld dækning. det ville
efter udvalgets opfattelse være en naturlig følge af afskaffelse af regres for sociale ydelser, at
man går over til alene at følge ”løsning 2”.
den løsning, som udvalget gik ind for, svarede til den beregningsmåde, som højesteret an-
vendte i ufr 1973.550, hvor skadelidtes erstatningskrav mod skadevolder for tabt arbejdsfor-
tjeneste blev reduceret med udbetalte dagpenge, inden der skete nedsættelse på grund af egen
skyld.
udvalget afviste samtidig en løsning (”løsning 1”), hvorefter nedsættelsen som følge af egen
skyld foretages i det samlede erstatningsbeløb, forinden der sker fradrag for den sociale ydel-
se. afvisningen af denne løsning var begrundet med, at den sociale ydelse ved denne bereg-
ningsmåde alene kommer skadevolder til gode, og udvalget fandt, at det stiller skadelidte
urimeligt ringe. udvalget oplyste, at denne ordning praktiseres i tilfælde, hvor den, der udbe-
taler den sociale ydelse, har regres mod skadevolderen. som det vigtigste eksempel herpå
nævnte udvalget ydelser fra den lovpligtige ulykkesforsikring. ulykkesforsikringsloven blev i
1978 afløst af loven om arbejdsskadeforsikring.
da arbejdsskadeforsikringsselskabets adgang til regres mod skadevolder blev ophævet med
erstatningsansvarslovens vedtagelse i 1984, jf. lovens § 17 og § 30 med ændring af den da-
gældende § 55 i loven om arbejdsskadeforsikring, må det anses for forudsat, at det var den
beregningsmåde, som udvalget havde anbefalet, og som højesteret havde anvendt i ufr
                                               - 4 -
1973.550, der skulle anvendes. der kan herved henvises til bemærkningerne til § 30, jf. § 17, i
forslaget til lov om erstatningsansvar (folketingstidende 1983-84, 2. samling, tillæg a, lov-
forslag nr. l 7, sp. 126 og 103 f.), hvor der bl.a. er henvist til udvalgets betænkning fra 1973
side 28-32, side 39 (lovudkastets § 3, stk. 3) og side 43 (bemærkningerne til § 3, stk. 3), uden
at der er taget afstand fra den beregningsmåde, som udvalget var gået ind for, hvis udvalgets
forslag om afskaffelse af regres mod skadevolder for sociale ydelser blev gennemført, hvilket
som nævnt skete med erstatningsansvarslovens § 17 og ændringen af dagældende arbejdsska-
deforsikringslovs § 55.
der er ikke efter 1984 gennemført lovændringer, der kan føre til, at der skal anvendes en an-
den beregningsmåde i disse tilfælde, hvor der i skadelidtes erstatningskrav efter erstatningsan-
svarsloven mod skadevolder både skal foretages fradrag for ydelser efter arbejdsskadesik-
ringsloven og ske nedsættelse på grund af egen skyld. det bemærkes herved, at arbejdsskade-
sikringslovens § 29, stk. 2, der blev indsat i loven i 1992 (som § 40, stk. 2), ikke regulerer den
måde, som ansvarsforsikringsselskabets regreskrav mod arbejdsskadeforsikringsselskabet skal
opgøres på, og at opgørelsen som anført af landsretten må foretages på en sådan måde, at ska-
delidtes retsstilling er upåvirket af, om tabet først dækkes af ansvarsforsikringsselskabet eller
af arbejdsskadeforsikringsselskabet.
på den anførte baggrund tiltræder højesteret, at de ydelser på 58.208 kr., som a har modtaget
efter arbejdsskadesikringsloven, skal fratrækkes i det fulde erstatningskrav på 745.168 kr.
efter erstatningsansvarslovens § 5, inden der sker nedsættelse på grund af egen skyld. dette
svarer til 3f’s opgørelsesmåde.
denne opgørelsesmåde er som anført af landsretten i øvrigt også bedst stemmende med ar-
bejdsskadesikringslovens særlige ordning for egen skyld, hvorefter ydelser efter arbejdsska-
desikringsloven som hovedregel ikke nedsættes som følge af egen skyld, jf. lovens § 14.
højesteret stadfæster herefter dommen.
                                       thi kendes for ret:
landsrettens dom stadfæstes.
                                            - 5 -
i sagsomkostninger for højesteret skal tryg forsikring a/s betale 30.000 kr. til 3f faglig
fælles forbund som mandatar for a.
de idømte beløb skal betales inden 14 dage efter denne højesteretsdoms afsigelse. sagsom-
kostningsbeløbene forrentes efter rentelovens § 8 a.


text:
retten i esbjerg
dom
afsagt den 22. september 2015 i sag nr. bs 28-702/2014:
ny endrupholm a/s
hovedvej a1, 26, endrup
6740 bramming mod
banedanmark
amerika plads 15
2100 københavn ø
sagens baggrund og parternes påstande
sagen er anlagt den 21. juli 2014. den angår, om en afgørelse om ekspropriation af en del af
sagsøgeren, ny endrupholm a/s's, ejendom, beliggende estrupvej 8 i vejen, er lovlig.
ekspropriationen er foretaget efter anmodning af sagsøgte, banedanmark, som anlægsmyn-
dighed for elektrificering af jernbanestrækningen mellem esbjerg og lunderskov. elektrifi-
ceringen nødvendiggør blandt andet forhøjelse af en række broer. der er eksproprieret til
anlæg af en ny vej og en ny bro på ny endrupholms ejendom samt til nedlæggelse af en ek-
sisterende bro.
ny endrupholms påstand er, at banedanmark tilpligtes at anerkende, at den af ekspropriati-
onskommissionen den 14. maj 2014 trufne beslutning om ekspropriation vedrørende ny en-
drupholms ejendom matr. nr. 7 h, 10 ah, 4 d, 2 cg, 4 bg og 4 ag, askov by, malt, beliggende
estrupvej 8, 6600 vejen, er ugyldig.
banedanmarks påstand er frifindelse.
oplysningerne i sagen
sagen er behandlet under medvirken af 3 dommere.
denne dom indeholder en forkortet sagsfremstilling, jf. retsplejelovens § 218 a, stk. 3.
den 7. februar 2012 blev der indgået en politisk aftale om et elektrificeringsprogram for det
danske jernbanenet. strækningen mellem esbjerg og lunderskov, hvor arbejdet skal stå fær-
digt i 2015, er en af de første strækninger.
ved lov nr. 609 af 12. juni 2013 om elektrificering af jernbanen, elektrificeringsloven, blev
transportministeren bemyndiget til at undersøge, projektere og etablere de nødvendige anlæg
med henblik på elektrificeringen. banedanmark har på dette grundlag foretaget de nærmere
undersøgelser og projekteringsarbejder på strækningen.
                                                                            std061446-s01-st01-k194-t3-l01-m00-\d40
                                               - 2 -
der var først en idéfase, hvor der på grundlag af et debatoplæg om projektets overordnede
indhold blev holdt en offentlig høring for at indhente forslag om de forhold, der skulle tages
hensyn til i de videre undersøgelser. det fremgik af oplægget, at der skulle udskiftes en ræk-
ke broer på strækningen. der fremkom ikke høringssvar vedrørende detailløsningen af bro-
arbejdet gennem vejen kommune.
banedanmark havde en dialog med vejen kommune om, hvordan arbejdet gennem kommu-
nen kunne detailprojekteres mest hensigtsmæssigt og herunder, om kommunen havde ønsker
til vejarbejdet og alternative banekrydsninger.
med udgangspunkt i at en række broer i vejen kommune var berørte af projektet, og at der
var mulighed for, at eksisterende broer kunne lukkes eller flyttes, fik kommunen cowi til at
udarbejde en rapport med en vurdering af mulighederne for på en hensigtsmæssig måde at
omlægge vejnettet samt skønne konsekvenserne og udgifterne herved. på grundlag af co-
wi’s rapport af 16. oktober 2012 vedtog byrådet den 13. november 2012 at foreslå en løs-
ning, der er benævnt forslag 1 i rapporten. løsningen bestod i at lukke den eksisterende bro
på estrupvej, der er beliggende på ny endrupholms ejendom, samt at anlægge en ny vej over
ejendommen, således at estrupvej syd for banestrækningen blev forbundet med industrivej
vest nord for banestrækningen. der er i rapporten henvist til, at der er udlagt flere nye områ-
der til boliger, erhverv og andre formål, og at der blandt andet er udlagt et areal til erhverv
ved esbjergvej nordvest for vejen by. der er endvidere lavet beregninger af trafikbelastnin-
gen på vejene. det er anført, at trafikken vil ændre sig, hvis områder i den sydlige del af ve-
jen udbygges, men at det ikke vides i hvilket omfang, området vil blive udbygget i løbet af
de næste 20 år.
banedanmark udarbejdede herefter en mere detaljeret projektering, et fagnotat af 14. februar
2013, hvor der på side 6 står:
    ”...
    særligt i den strækningsopdelte gennemgang bliver det afspejlet, at der igennem projektet
    er blevet forhandlet med de respektive kommuner. under disse forhandlinger har kom-
    munerne udtrykt ønsker om at få belyst alternativer til de projekterede banekrydsninger.
    grundløsningerne tager udgangspunkt i den nuværende geometri for den aktuelle overfø-
    ring, hvor hældning i længderetningen, størrelsen på horisontale kurver og størrelsen på
    vertikale kurver samt tværsnit grundlæggende bevares. alternativerne er udvidede løsnin-
    ger med for eksempel bredere vejbane.
    ...
    dette fagnotat indgår sammen med en række andre fagnotater som baggrundsmateriale til
    en samlet vvm-redegørelse, som har til formål at skabe et overblik over projektets kon-
    sekvenser for miljøet
    ....”
i den del af fagnotatet, der specifikt vedrørte ”estrupvejkrydsningen”, er der beskrevet en
grundløsning samt 2 alternative løsninger, alternativ 1 med en kort linjeføring i åbent land og
alternativ 2 med lang linjeføring i åbent land. begge de alternative løsninger indebar anlæg
af en ny vej over ny endrupholms ejendom.
                                                - 3 -
efter en vvm-proces herunder en høringsperiode, hvor der blev holdt to borgermøder, blev
projektets udformning fastlagt i den endelige miljøredegørelse, der blev offentliggjort i juli
2013. den valgte løsning indebar lukning af den eksisterende jernbanebro ved banestræknin-
gens 14,9 km og etablering af en ny ved banestrækningens 14.0 km, der således skal udgøre
ny banekrydsning for estrupvej og industrivej vest. løsningen indebar også omlægning af
den eksisterende estrupvej, etablering af en ny vej mellem industrivej vest og estrupvej
samt nedlæggelse af en eksisterende markvejsbro. markvejsbroen er beliggende ved ca. 14,1
km på strækningen umiddelbart vest for den planlagte nye bro.
i miljøredegørelsen står:
   "...
   estrupvej
   estrupvej er en lokal kommunevej og primær forbindelse mellem askov og esbjergvej.
   forbindelsen er vigtig for vejstrukturen omkring askov/ vejen og prioriteres af vejen
   kommune i de fremtidige planer for området. vejen kommune har valgt, at man lukker
   broen på estrupvej og erstatter den af en bro ved industrivej vest samt et nyt vejforløb på
   ca. 1,4 km til estrupvej. hastigheden på denne vej vil blive hævet til 70 km /t. det etable-
   res faciliteter til bløde trafikanter på broen. denne løsning vil blive bygget med kommu-
   nal medfinansiering.
   ...
   fravalgte løsninger
   ...
   estrupvej
   grundløsning: vejen ville blive hævet. hastigheden på vejen ville være den samme som i
   dag (40 km/t). den nye vej ville være rykket vest for den eksisterende bro. i stedet er
   valgt en løsning, hvor broen lukkes og en ny bro med nyt vejforløb krydser banen ved in-
   dustrivej vest.
   alternativ 2: broen ved estrupvej ville blive lukket og blive erstattet af en bro ved indu-
   strivej vest samt et nyt vejforløb på 1,8 km til estrupvej.
   hastigheden på vejen ville blive hævet til 80 km/t. i stedet er alternativ 1 valgt hvor vej-
   forløbet fra den nye bro er ca. 1.3 km til estrupvej.
   ..."
banedanmark fremsendte et notat af 1. oktober 2013 til transportministeren sammen med en
anmodning om bemyndigelse til besigtigelse med henblik på senere ekspropriation. bemyn-
digelsen blev givet ved transportministeriets email til kommissarius ved statens ekspropria-
tioner i jylland af 4. oktober 2013.
                                                - 4 -
ved brev af 6. november 2013 anmodede banedanmark om transportministerens godkendel-
se af projektet elektrificering lunderskov-esbjerg i henhold til elektrificeringslovens § 4.
brevet var vedlagt den endelige miljøredegørelse.
den 3. og 4. december 2013 afholdt ekspropriationskommissionen besigtigelsesforretning
for delstrækningen 0-29.1 km, herunder for området omkring estrupvejkrydsningen. i afsnit-
tet om arealer og ekspropriationer fremgår det af protokollen, at ombygning af de eksisteren-
de broer og tilhørende vejanlæg medfører et større arealbehov, hvilket kræver permanent
arealerhvervelse ved ekspropriation. det oplyses, at arealbehovet for de permanente arealer-
hvervelser er anslået til ca. 9,7 ha for hele projektet.
om estrupvejkrydsningen står på side 20:
    ”...
    kommissionen besluttede endvidere at tiltræde det af banedanmark fremsatte forslag for
    nedlæggelse af jernbanebroen ved estrupvej og etablering af ny industrivej vest i den fo-
    relagte udformning. kommissionen har herved lagt vægt på, at ny industrivej vest er en
    hensigtsmæssig løsning for at sikre den fremtidige trafikafvikling på tværs af jernbanen,
    og at der er tale om en forbindelsesvej, hvorfra der er forberedt tilslutning til kommunens
    øvrige vejnet.
    ...”
ved transportministerens brev af 16. december 2013 til folketingets transportudvalg blev
banedanmarks anmodning med bilag sendt i høring hos udvalget. det fremgår af brevet, at
anmodningen havde været i høring hos naturstyrelsen, miljøstyrelsen og kulturstyrelsen, der
ikke havde haft bemærkninger.
ekspropriationskommissionen traf den 14. maj 2015 beslutning om delvis ekspropriation af
ny endrupholms ejendom, som angivet i en endelig arealfortegnelse udarbejdet af ba-
nedanmark.
det fremgår, at ejendommen er en landbrugsejendom i landzone på 190 ha, hvoraf 1,7 ha
udgør vejareal, og at ekspropriationen indebærer permanent afståelse af ca. 20.765 m2 til
anlæg af ny vej mellem industrivej vest og eksisterende estrupvej, afståelse af ca. 120 m2 til
udvidelse af jernbanearealet samt udlæg af 25 m2 til etablering af privat fællesvej og udlæg
af ca. 40 m2 til etablering af vendeplads. herudover pålægges ejendommen en række midler-
tidige og permanente rådighedsindskrænkninger for større dele af ejendommen. endelig ned-
lægges og slettes 2.240 m2 af den eksisterende estrupvej.
i ekspropriationskommissionen afgørelse står:
    "indledningsvis bemærkes, at kommissionen har noteret sig, at transportministeren ved
    brev af 24. januar 2014 uden bemærkninger har godkendt den endelige udformning af
    elektrificeringen af strækningen, herunder nye broer, arealerhvervelser, erstatningsnatur,
    servitutter m.m. efter høring af naturstyrelsen, miljøstyrelsen, kulturstyrelsen og folke-
    tingets transportudvalg, jf. § 4 i elektrificeringsloven, samt at der ved brev af 28. februar
    2014 fra transportministeriet til kommissarius er meddelt de fornødne bemyndigelser til
                                              - 5 -
    ekspropriation på baggrund af det ved besigtigelsesforretningen vedtagne. kommissionen
    oplyste herefter lodsejeren om muligheden for at indbringe sag om ekspropriationsaktens
    lovlighed for domstolene inden 6 måneder fra ekspropriationsdatoen, jf. § 26, stk. 1, 1.
    pkt. i lov om fremgangsmåden ved ekspropriation vedrørende fast ejendom.
    ...”
ekspropriationskommissionen afsagde endvidere samme dag kendelse om at tilkende ny
endrupholm erstatning for ekspropriationen med i alt 2.137.792 kr. samt godtgørelse på
100.000 kr. for brug af sagkyndig bistand under sagens behandling ved kommissionen.
kendelsen om erstatning er ikke påklaget.
ved projektets gennemførelse, skal den nye bro etableres, således at denne med tilhørende
vejanlæg kan åbne, før den eksisterende bro over estrupvej bliver revet ned. banedanmark
forventer, at arbejdet med etableringen af den nye bro og den nye vej samt nedlæggelsen af
den eksisterende markvejsbro er færdigt i september 2015. herefter forventes den eksiste-
rende bro at blive nedlagt i oktober 2015.
vejen kommune har i email af 20. august 2015 til ny endrupholms advokat oplyst, at områ-
det ved esbjergvej i den nordvestlige del af vejen er dækket af en kommunerammeplan og
en lokalplan, som udlægger området til erhvervsområde. der er ikke aktuelle planer om at
ændre på plangrundlaget. området er ikke udbudt til salg, og kommunen kan ikke sige noget
om hvornår, området udbydes. kommunen ønsker at et andet erhvervsområde udbygges
først.
forklaringer
martin lund madsen har forklaret blandt andet, at han er direktør og eneejer af ny endrup-
holm, der ejer den i sagen omhandlede ejendom. han er uddannet landmand og købte den
første ejendom i 1995. den var på 69 ha. han har siden opkøbt 6 yderligere ejendomme, så
han frem til ekspropriationen havde en samlet ejendom på 190 ha. det har været et bevidst
valg at få en samlet ejendom, så han kunne holde produktionen, herunder kørslerne, på inter-
ne veje.
i takt med at virksomheden er vokset, og det er blevet til en koncern, er der stiftet et holding-
selskab, mlm group a/s. holdingselskabet ejer 6-7 datterselskaber, herunder ny endrup-
holm. han er eneejer af det hele. virksomheden driver svineproduktion og landbrug. de er
nok den største svineproducent i danmark. de ved derfor om nogen, at det er vigtigt med en
infrastruktur, hvor man har samling på ejendommene. den nye vej, der er anlagt på tværs af
ejendommen, har fuldstændig skåret ejendommen igennem. ejendommen er desuden blevet
defigureret, og de kan ikke længere holde deres gyllekørsel på interne veje. det indebærer, at
omgivelserne bliver generet, når de skal køre gylle på de offentlige veje. det har desuden
givet store økonomiske gener.
grundløsningen, hvor broen skulle nedlægges, og der skulle etableres en højere bro, ville
have været acceptabel. det ville ikke have betydet så meget, at den løsning ville indebære, at
der skulle gives jord til en blødere kurve på vejen op til broen.
                                                - 6 -
problemet med den valgte løsning er et stort værditab på lang sigt for ejendommen. på kort
sigt har selskabet fået forøgede udgifter til såsæd og sprøjtemidler på grund af defigureringen
af markerne. foreholdt, at selskabet har fået erstatning for det økonomiske tab, har martin
lund madsen forklaret, at han på trods heraf ikke er tilfreds med løsningen. de har i årenes
løb gjort meget ud af at anlægge interne veje på ejendommen, så infrastrukturen var på plads.
de har blandt andet fået åbnet et dige i den forbindelse. den markbro, der er omtalt i sagen,
har ikke været brugt de sidste 15 år. den har således været afbrudt på den ene side af banen
og skulle på grund af alder og tilstand sandsynligvis under alle omstændigheder nedlægges.
før ekspropriationen var det den bedste ejendom af dem, han havde, men nu er det blevet
noget ”møg”. ejendommens infrastruktur er blevet ødelagt.
på lodsejermødet gjorde han opmærksom på problemet. han havde ikke gjort indsigelser før,
da han har kontor og bopæl ca. 30 km fra ejendommen i vejen. han havde ikke hørt om sa-
gen før og var på trods af anbefalingen i cowi´s rapport ikke blevet kontaktet af vejen
kommune.
der er nu lagt asfalt på den nye vej, og der er ved at blive lavet overkøringer.
henry nissen martensen har forklaret blandt andet, at han er uddannet ingeniør med en ma-
ster i projektledelse. han er ansat som projektleder ved banedanmark i en midlertidig orga-
nisation kaldet elektrificeringsprogrammet. elektrificeringsprogrammet skal sørge for elek-
trificeringen af de første 4 strækninger, der er vedtaget. det er strækningerne esbjerg-
lunderskov, køge nord-næstved, den nye ringstedbane og femernforbindelsen, og derud-
over de strækninger der er omfattet af togfond-aftalen. han er projektleder for de 2 først-
nævnte strækninger esbjerg-lunderskov og køge nord-næstved. hans ansvar omfatter de
forberedende arbejder, der blandt andet består af projektering og udførelse af veje og broer
og de i den forbindelse nødvendige ekspropriationer, både permanente og midlertidige.
mange af de eksisterende broer på banestrækningen esbjerg-lunderskov skulle hæves ca. 1
meter for at få plads til kørestrømsanlægget. det betyder, at alle tilstødende veje til broerne
skal ændres væsentligt, med længere ramper med videre. de lodsejere, der ejer jord op til
broerne, har afstået arealer i den forbindelse. det gælder stort set samtlige broer i esbjerg og
vejen kommuner. der ændres ikke på broerne i kolding kommune, der alle har den nød-
vendige højde. mange af de eksisterende broer er bygget i 1920´erne og 1930´erne. de er
konstrueret til hestekøretøjer og ikke til moderne biler. broerne har været en del af de kom-
munale vejanlæg.
de har været i dialog med kommunerne i forbindelse med projekteringen. for vejen kom-
mune havde det stor betydning, at man fik mulighed for at se på infrastrukturen i forbindelse
med, at broerne skulle ændres. det er banedanmarks udgangspunkt, at man beskriver, hvil-
ken grundløsning banedanmark har, for at projektet kan leve op til de krav, der er i dag. det
kalder man 1-1-løsningen i banedanmark. det er et skitseprojekt på et meget tidligt stadie af
processen. det indeholder kun nogle få streger og lidt økonomi. man kan ikke lave det mere
konkret end det, da man ikke på det stadie kender kommunens ønsker til veje, cykelstier,
fortove med videre. skitseprojektet eller 1-1-løsningen danner herefter grundlag for ba-
nedanmarks drøftelser med kommunen. en grundløsning eller en 1-1 løsning er tilstrækkelig
til at opfylde kravene til elektrificeringsprojektet og vil kunne bruges, hvis kommunen ikke
                                                - 7 -
har særlige ønsker til vejbredde eller lignende. alle kommuner har ønsker, men f.eks. har
køge kommune valgt at frafalde de løsninger, de havde arbejdet med, og de broer, der er
blevet lavet i køge kommune er derfor alle blevet udført som 1-1-løsninger.
foreholdt kortet (ekstraktens side 410) har vidnet forklaret, at vejen ved horskærvejbroen
bliver bygget om, får en større bredde og større bæreevne. der bliver etableret en cykelsti og
en rabat på broen/vejen. jernbanemæssigt er broen taget i brug, og vejen er åbnet. vejen
kommune har medfinansieret forbindelsen. der var ikke cykelsti i grundløsningen, og vejen
var smallere i 1-1-løsningen. rodevej bliver nedlagt. det, banedanmark sparer ved, at broen
ikke skal genopføres, har man ladet indgå i den økonomiske forhandling, man har haft med
kommunen. et mindre areal på 165 m2 er blevet eksproprieret, fordi der skulle etableres ven-
depladser. stibroen i vejen er en genopførelse af en stibro, der ikke var høj nok. der er ble-
vet valgt en 1-1 løsning med nogle få ændringer i form af en lidt længere vejføring. der er
erhvervet 775 m2 areal, som er eksproprieret. broen ved korsagervej rives ned, så den bespa-
relse indgår i den totale kommunale løsning. 145 m2 er blevet eksproprieret til vej, for at få
det til at gå op. ved kærvej er der tale om en underføring. i forvejen var der en meget lille
underføring. den nye underføring er gjort meget bredere. det er en løsning, som vejen
kommune har fuldfinansieret. der er sket ekspropriation af 8.000 m2 til vej og 175 m2 til
banen og et afskåret areal på 50 m2. i esbjerg kommune er der 3 broer. storegadebroen er en
bro på hovedindfaldsvejen til esbjerg. der er sket en mindre ekspropriation i den forbindelse.
der er indgået en frivillig aftale med en børnehave, som har været flyttet midlertidigt og nu
er ved at blive flyttet tilbage igen. krogsgårdsvejbroen er en ny bred forlagt bro, som er med-
finansieret af esbjerg kommune. broen har en større bæreevne og kørespor til 2 biler, en
bred rabat og et autoværnstillæg, da broen bruges til transport af vindmøller. broen er ibrug-
taget. der er sket ekspropriation af 15.645 m2 til vej og 499 m2 til banen. broen ved bendik-
sensvej er genopført som en 1-1 løsning. de har alligevel måttet ekspropriere 8.150 m2 på
grund af omlægning af tilstødende veje.
strækningen køge nord-næstved berører køge, haslev og næstved kommuner. der skal
ske genopførelse af broer alle steder. i vid udstrækning er det i de kommuner endt med 1-1
løsninger. i haslev kommune er der dog en bro, hvor kommunen har ønsket en række æn-
dringer, der har ført til, at der er sket en kommunal medfinansiering. i køge kommune har
man først nu fået tid til at se på infrastrukturen.
forevist kortbilaget (bilag x) har vidnet forklaret, at den eksisterende jernbanebro ved
estrupvej skulle nedlægges. der er derfor blevet etableret vendepladser på hver side af den
gamle bro. en markvejsbro, der ligger tæt på den nye jernbanebro, vil blive fjernet. de for-
venter at være færdige med arbejderne på sagsøgerens ejendom den 26. september 2015.
vejen kommune har finansieret den del af projektet, der er gået ud over 1-1-løsningerne.
efter elektrificeringsloven kan kommunens forslag enten indgå som en del af projektet eller
også kan kommunen gennemføre eventuelle forslag ved siden af projektet. banedanmark har
valgt at lade kommunernes ønsker indgå som en del af elektrificeringsprojektet, da de mente,
at der var hjemmel til det i loven. fordelen ved det var, at banedanmark på den måde ville få
ansvaret for styringen. det var vigtigt, da projektet skal være færdigt ved udgangen af 2015.
denne tidsplan ville være sværere at styre, hvis kommunerne også skulle deltage. hvis
kommunerne selv skulle udføre deres projekter, ville det desuden være forbundet med store
                                                 - 8 -
sikkerhedsproblemer, da det er farligt og kræver erfaring og styring, når man udfører arbej-
der tæt på banestrækningen. der blev således lagt vægt på styring og sikkerhed, da man valg-
te at lade kommunernes forslag indgå som en del af projektet.
parternes synspunkter
ny endrupholm har i det væsentlige gjort de anbringender gældende, der står i påstandsdo-
kumentet:
"...
3.1 overordnede anbringende
denne sag drejer sig om, hvorvidt der er hjemmel i elektrificeringsloven til at ekspropriere
sagsøgers ejendom med henblik på at etablere en kommunevej fra estrupvej lige nord for
askov til et muligt fremtidigt erhvervsområde vest for boulevarden.
retten i esbjerg har afvist at tillægge søgsmålet opsættende virkning, hvorfor anlægsprojek-
tet ikke er stillet i bero. i den forbindelse har sagsøgtes advokat dog oplyst, at i det tilfælde,
at man i denne sag måtte nå til, at ekspropriationsbeslutningen er ugyldig fsva. vejanlæggel-
sen over sagsøgers ejendom, vil der ske fysisk lovliggørelse. der vil herudover skulle ske
forholdsmæssig tilbagebetaling af den udbetalte ekspropriationserstatning med fradrag af
erstatning i anledning af den skete vejanlæggelse.
til støtte for den nedlagte påstand om ugyldighed gøres det overordnet gældende, at ekspro-
priationsbeslutningen er behæftet med sådanne væsentlige retlige mangler, uden at der fore-
ligger særlige tertiære omstændigheder, at den af sagsøgte trufne ekspropriationsbeslutning
må tilsidesættes som ugyldig, i hvert fald for så vidt angår beslutningen om ekspropriationen
af den i sagen omstridte vejanlæggelse.
anbringenderne rubriceres i det følgende i tre dele, som hver for sig eller tilsammen fører til
ugyldighed.
3.2 specifikke anbringender
3.2.1 manglende hjemmel
det gøres gældende, at sagsøgte ikke med hjemmel i elektrificeringsloven kan ekspropriere
til etablering af en kommunevej som sket. sagsøgte kan kun lovligt varetage hensyn, der
tjener det statslige jernbanenet, jf., herved elektrificeringsloven, lov nr. 609 af 12. juni 2013,
og tilhørende bekendtgørelse, nr. 1222 af 21. november 2014, den gang nr. 280 af 25. marts
2014. anlægges det synspunkt, at sagsøgte har eksproprieret til anlæggelse af vejen for ve-
jen kommune (herefter "kommunen") er ekspropriationen i strid med det organisatoriske
specialitetsprincip. da kommunen eller vejen intet har med den statslige jernbaneinfrastruk-
tur at gøre, har sagsøgte ikke haft hjemmel til at ekspropriere til fordel for kommunen.
                                                - 9 -
anlægges det synspunkt, at sagsøgte ikke har eksproprieret til fordel for nogen, men derimod
på egen hånd har varetaget vejtrafikale- og /eller lokalplanlægningsmæssige hensyn, har sag-
søgte handlet i strid med det materielle specialitetsprincip.
i begge tilfælde er ekspropriationen ugyldig som følge af overtrædelse af de forvaltningsret-
lige specialitetsprincipper. den foretagne ekspropriation er i strid med hjemmelskravet i
grundlovens 73, og ekspropriationsbeslutningen er dermed ugyldig.
3.2.1.1 om manglende hjemmel til at sikre anlæggelse af almindelig landevej
det gøres gældende, at sagsøgtes ekspropriation af sagsøgers ejendom ikke skete for at mu-
liggøre elektrificering af jernbanestrækningen, men derimod for at tilgodese vejmæssige-
og/eller lokalplanlægningsmæssige hensyn til fordel for kommunen.
sagsøgte havde oprindelig valgt en grundløsning, som ikke indebar større ændringer af vej-
nettet. cowis rapport anbefalede imidlertid en anden løsning ud fra en planlægningsmæssig
vurdering, og kommunen gik i dialog med sagsøgte om denne ændring. ændringen ville
sikre forbindelse mellem den vestlige del af askov med erhvervsområde, mulighed for ud-
bygning til større vejnet og aflastning af veje i askov og vejen. sagsøgte foretog herefter
ekspropriationer i overensstemmelse med ændringen.
ændringen af elektrificeringsprojektet hvilede således på planlægningsmæssige overvejelser
fra cowi og kommunen. disse planlægningsmæssigt begrundede ændringer i elektrifice-
ringsprojektet er ikke '(..) nødvendige for at gennemføre elektrificering af jernbanestræknin-
ger (...)". som anført i elektrificeringslovens § 13, og er dermed ikke hensyn, der kan vareta-
ges ved brug af bestemmelsen. det gøres derfor gældende, at der ikke var hjemmel i elektri-
ficeringslovens § 13 til den valgte løsning.
baggrunden herfor er, elektrificeringsloven ikke indeholder nogen hjemmel til at varetage
hverken lokale planlægningsmæssige interesser eller vejtrafikale hensyn. elektrificeringslo-
vens § 4, stk. 3, der inddrager kommunerne i elektrificeringen indeholder ikke hjemmel til at
varetage vejmæssige- og/eller lokalplanlægningsmæssige hensyn. elektrificeringslovens ord-
lyd, forarbejder og formål hjemler kun ekspropriationer der foretages i snæver tilknytning til
elektrificering af jernbanenettet.
når der undtagelsesvist kan ske ekspropriation til veje efter elektrificeringsloven, kan det
således alene ske til veje, som er snævert forbundne med elektrificeringens gennemførelse.
den valgte løsning indebærer imidlertid en ny permanent vej, og denne nye vej er ikke nød-
vendig for elektrificeringen.
såfremt kommunen ønskede ekspropriation til en ny permanent vej, er det op til kommunen
selv at sikre, at det nødvendige grundlag for at etablere denne er til stede. en sådan koordine-
ring er i øvrigt forudsat i forarbejderne til elektrificeringsloven.
sagsøgte har anført, at sagsøgers fortolkning af ekspropriationshjemlen i elektrificeringslo-
vens § 13 er for snæver. hertil må det anføres, at der gælder et skærpet hjemmelskrav ved
ekspropriation. der må således ikke være tvivl om, at myndigheden har hjemmel i den lov,
                                               - 10 -
der eksproprieres på baggrund af, og myndigheden må kun varetage hensyn, som det til-
kommer myndigheden at varetage efter den relevante lov.
da der ikke må være tvivl om lovhjemmel, kan en ekspropriationshjemmel ikke fortolkes
udvidende, men må derimod i tvivlstilfælde fortolkes indskrænkende.
det antages endda, at ekspropriation til gennemførelse af bestemte former for - eller helt spe-
cifikke - offentlige anlæg som der er tale om her, hører til den gruppe af ekspropriationer, der
fordrer den højeste grad af præcision ved angivelsen af det formål, som den hjemlede ek-
spropriation skal varetage til forskel fra brede planlægningsmæssige formål efter planloven.
samlet gøres det derfor gældende, at den gennemførte ekspropriation er i strid med hjem-
melskravet i grundlovens § 73.
det noteres, at det er forudsat i lovforslaget til elektrificeringsloven, at kun i det omfang det
ikke kan lade sig gøre at placere elektrificeringsinstallationerne inden for banens areal, vil
der blive behov for ekspropriation af arealer.
retten i esbjerg anførte i sin kendelse om opsættende virkning, jf. retsbogen af 24. november
2014, at det forhold, "at det i øvrigt ikke på forhånd kan afvises, at der er et rimeligt grundlag
for endrupholms påstand om manglende hjemmel til ekspropriationen i elektrificeringsloven,
kan under disse omstændigheder ikke føre til, at der tillægges søgsmålet opsættende virk-
ning."
under hensyntagen hertil og i lyset af ovenstående bør bevisbyrden i hvert fald under disse
omstændigheder vendes, således at sagsøgte skal godtgøre, at vejanlæggelsen er en nødven-
dig del af elektrificeringen, og at der har været den fornødne hjemmel til ekspropriationen.
en sådan bevisbyrde er ikke løftet af sagsøgte.
3.2.2 manglende proportionalitet
selvom man lagde til grund, at vejanlæggelsen har hjemmel i elektrificeringsloven er de al-
mindelige ekspropriationsretlige betingelser heller ikke i øvrigt opfyldt.
proportionalitetsprincippet er således overtrådt i relation til både forholdsmæssighed og nød-
vendighed.
sagsøgtes grundløsning blev efter drøftelse med kommunen udvidet, men uden at det var
nødvendigt for at gennemføre elektrificeringen. dette understreges af, at det var kommunen
og ikke sagsøgte, der vurderede at en ny bro med tilhørende vejanlæggelse var en god ide.
for at gennemføre elektrificeringen er det på ingen måde nødvendigt at forbinde den vestlige
del af askov med erhvervsområdet og "på længere sigt udbygge[...] til forslag 3, når nye
boligområder gør dette relevant" (bilag 4, sidste side).
                                               - 11 -
det må lægges til grund, at sagsøgtes oprindelig grundløsning indebar, hvad der akkurat var
nødvendigt for at elektrificere jernbanen. det gøres gældende, at enhver udvidelse af denne
grundløsning må betyde, at ekspropriationen ikke er proportional.
anlæggelsen af en almindelig vej til gennemskæring af sagsøgers ejendom er således ikke
nødvendig for elektrificeringsprojektet, hvorfor ekspropriationen ikke er proportional.
sagt på en anden måde: en løsning, hvorved broen ved estrupvej ikke blev nedlagt, men
udbygget/ændret til at kunne tilpasses elektrificeringskravene, ville have opfyldt formålene
med elektrificeringsloven på en for sagsøger langt mindre indgribende måde end sket, hvor-
for ekspropriationen ikke overholder proportionalitetsgrundsætningen
uanset retten måtte finde, at det er/var nødvendigt at etablere vejen for at gennemføre elek-
trificeringen, vil etableringen ikke stå i rimeligt forhold til den af sagsøger lidte skade.
indgrebet medfører, at der sker en gennemskæring af sagsøgers store regulære marker, og de
interne fordele med kørsel af landbrugskøretøjer forsvinder. herudover bliver sagsøgers
marker både mindre og deforme og dermed uhensigtsmæssige at drive med moderne maski-
ner. hertil kommer, at naturen - i form af fredede skove, diger samt dyreliv/jagten på sagsø-
gers ejendom vil blive berørt, og det vil ikke være muligt at sælge ejendommen som svine-
avisproduktion, men alene som planteavlsproduktion, jf. miljøtilladelsen for ejendommen
der stillet er arealkrav på 175 ha.
det gøres derfor gældende, at kravet om forholdsmæssighed ikke er iagttaget af sagsøgte.
der er skabt en formodning for, at ekspropriationsbeslutningen i relation til vejanlæggelsen
er uproportional henset til det oprindeligt foreslåede projekt, hvilket må betyde, at bevisbyr-
den vendes, således at sagsøgte skal godtgøre, at det vedtagne projekt er proportionalt.
en sådan bevisbyrde er ikke løftet.
3.2.3 manglende aktualitet
selvom det lægges til grund, at man med hjemmel i elektrificeringsloven kan varetage vide-
regående trafikale hensyn på en sådan måde, så man ligefrem kan anvende lejligheden til at
tilgodese lokalplanlægningsmæssige og/ eller lokaltrafikal interesse i kommunen i forbindel-
se med elektrificeringen, og således, at den valgte linjeføring anses for proportional, er det
ekspropriationsretlige aktualitetskrav ikke opfyldt.
udvidelse af ekspropriationens omfang skete for at tilgodese vejadgang til et fremtidigt er-
hvervsområde, som dog først vil blive realiseret om 20 år. projektet, der har motiveret den
valgte ekspropriationsbeslutning, savner derfor den fornødne aktualitet. dette underbygges
ligeledes af den meget ringe trafikale belastning af vejnettet i området. da aktualitetskravet
ikke er opfyldt, er ekspropriationsbeslutningen også af den grund ugyldig.
                                             - 12 -
henset til ovenstående er der skabt en formodning for, at ekspropriationsbeslutningen er sket
til fordel for en planlægning vedrørende en byudvikling, der ikke er aktuel, hvilket må bety-
de, at bevisbyrden vendes, således at sagsøgte skal godtgøre, at aktualitetskravet er opfyldt.
en sådan bevisbyrde er ikke løftet.
..."
ny endrupholm har under den mundtlige procedure yderligere gjort gældende, at § 30, stk. 2,
nr. 3, i jernbaneloven (lov nr. 686 af 27. maj 2015) og bemærkningerne i forarbejderne til
denne bestemmelse ikke kan ændre på vurderingen af ekspropriationens lovlighed. der er
således efter denne bestemmelse tale om nyanlæg, udvidelse eller ændring af veje i forbin-
delse med nyanlæg, udvidelse eller ændring af eksisterende jernbaneanlæg. der skal efter
bemærkningerne være tale om arbejder i nærliggende vejanlæg. i nærværende sag er der der-
imod tale om anlæg af en helt ny vejadgang.
banedanmark har i det væsentlige gjort de anbringender gældende, der står i påstandsdoku-
mentet:
"...
som anført, er ekspropriationen af sagsøgerens ejendom foretaget af ekspropriationskom-
missionen den 14. maj 2014 (bilag 6, side 6) i medfør af elektrificeringslovens § 13, stk. 1-3,
samt ekspropriationsproceslovens § 15.
elektrificeringsloven er en generel rammelov for projektering og anlæggelse af elektrifice-
ring på de danske statsbaner. loven udgør således retsgrundlaget for projektering og anlæg-
gelse af elektrificeringsarbejder på strækninger, der efterfølgende opnår politisk godkendelse
og bevillingsmæssige rammer. loven forudsætter dermed, at det ikke er nødvendigt at ved-
tage særskilt anlægslov for hver gang, der bliver indgået politisk aftale om at elektrificere
bestemte strækninger.
lovens § 1 har følgende ordlyd:
”§ 1. transportministeren bemyndiges til at undersøge, projektere og etablere de nødvendige
anlæg med henblik på hel eller delvis elektrificering af statslige jernbanestrækninger.”
af lovens § 3, stk. 1, fremgår følgende:
”§ 3. banedanmark forestår udarbejdelse af en eventuel vvm-redegørelse, herunder høring,
for de nødvendige anlæg med henblik på elektrificering af de konkrete jernbanestrækninger
og forelægger en detaljeret indstilling om godkendelse af anlægget vedrørende den eller de
enkelte jernbanestrækninger for transportministeren.”
af lovens § 4, stk. 1 og 3, fremgår følgende:
”§ 4. godkendelse af den endelige udformning af elektrificeringen for den pågældende
strækning, herunder nye broer, arealerhvervelser, erstatningsnatur, servitutter m.m., træffes
                                              - 13 -
af transportministeren efter høring af naturstyrelsen, miljøstyrelsen og kulturstyrelsen samt
et af folketinget nedsat udvalg.
stk. 2. transportministerens godkendelse efter stk. 1 træder i stedet for en vvm-tilladelse
efter § 11 g, stk. 4, i lov om planlægning.
stk. 3. involverede kommuner vedtager herefter kommuneplantillæg i overensstemmelse
med transportministerens godkendelse.”
lovens § 13, stk. 1 og 2, er sålydende:
”§ 13. transportministeren bemyndiges til ved ekspropriation at erhverve de arealer og ejen-
domme m.v., der er nødvendige for gennemførelsen af elektrificeringen af jernbanestræknin-
ger nævnt i § 1.
stk. 2. transportministeren bemyndiges til ved ekspropriation at pålægge ejendomme langs
jernbanestrækninger, jf. § 1, servitut om eldrift eller andre servitutter med deraf følgende
rådighedsindskrænkninger, der er nødvendige for elektrificeringen af anlæg nævnt i § 1.”
i de almindelige bemærkninger til lovforslaget bag elektrificeringsloven anføres bl.a. følgen-
de, jf. folketingstidende a, 2012-13, l 156, henholdsvis side 5, 6, 7 og 8:
”2.1. tidsplan vedr. elektrificering af jernbanestrækningen esbjerg-lunderskov
i 2013 forventes gennemført detailprojektering af nye broer, elektrisk beskyttelse af sikrings-
anlæg (immunisering), jording af diverse installationer samt bygherreledelse.
i 2014/2015 anlægges nye broer og tilstødende vejanlæg, elektrisk beskyttelse af sikringsan-
læg (immunisering), jording af diverse installationer, samt fundamenter til nye banetrans-
formere/fordelerstationer. desuden planlægges gennemført ekspropriationer og diverse for-
beredende arbejder. i 2015 planlægges endvidere opsætning og afprøvning af komplet køre-
strømsanlæg, installering og afprøvning af banetransformere/fordelerstationer og ibrugtag-
ningproces. hertil kommer den tid, der er forbundet med trafikstyrelsens myndighedsbe-
handling vedr. ibrugtagningstilladelsesproces.
…
3. lovforslagets indhold
…lovforslaget er en kombineret projekterings- og anlægslov for elektrificering på jernbanen
og indeholder således bestemmelser, der tager sigte på projekterings- og anlægsfasen. lov-
forslaget giver hjemmel til, at transportministeren kan undersøge, projektere og etablere de
nødvendige anlæg med henblik på elektrificering af jernbanestrækninger.
…
lovforslaget giver desuden hjemmel til at foretage de fornødne ekspropriationer og desuden
foretage andre nødvendige retslige skridt til at sikre anlægget, herunder nedlægge byggelin-
jer og forbud samt servitutter om eldrift eller andre servitutter med rådighedsindskrænknin-
ger, der er nødvendige for elektrificeringen.
3.2 godkendelse og gennemførelse af elektrificering af jernbanestrækning lovforslaget in-
deholder forslag om, at et projekt om elektrificering, som banedanmark har forestået, fore-
lægges for transportministeren til godkendelse. af hensyn til den fornødne politiske og mil-
jømæssige koordination foreslås endvidere, at transportministeren forud for sin godkendelse
                                               - 14 -
skal foretage en egentlig høring af naturstyrelsen, miljøstyrelsen, kulturstyrelsen og et af
folketinget nedsat udvalg, typisk folketingets transportudvalg.
banedanmarks projekteringsarbejde vil således blive fulgt op af en godkendelse, der træffes
af transportministeren. projekteringsarbejdet vil derfor ikke – som det ellers har været tilfæl-
det med helt nye jernbanestrækninger – blive fulgt op af anlægslove for de konkrete jernba-
nestrækninger.
4. ekspropriation og forholdet til grundlovens § 73
…med de foreslåede bestemmelser skabes i overensstemmelse med grundlovens § 73 en
lovhjemmel til tvangsmæssigt at erhverve de fornødne arealer til brug for elektrificeringen af
jernbanestrækningen esbjerg-lunderskov og andre statslige jernbanestrækninger, når et pro-
jekt herom er godkendt af transportministeren og der foreligger den fornødne bevillingsmæs-
sige hjemmel.
ekspropriation kan kun ske, hvis det er nødvendigt at erhverve de pågældende arealer enten
midlertidigt eller permanent for at kunne gennemføre elektrificeringen.
…
størstedelen af arealbehovet tilgodeses ved, at elektrificeringsinstallationerne placeres inden
for banens areal. kun i det omfang at dette ikke kan lade sig gøre, vil der blive behov for
ekspropriation af arealer.
4.2. ekspropriation og servitutter
der er behov for inddragelse af arealer til opsætning af kørestrømsmaster med køretråd, og
opsætning af fordelerstationer. endvidere skal en række vejbærende broer erstattes af nye
broer, der bliver ca. 1 meter højere, og enkelte broer skal hæves. herudover er der behov for
regnvandsbassiner og omlægning af skærende veje.
5. økonomiske og administrative konsekvenser for det offentlige …hvis kommuner vælger
i tilknytning til elektrificeringen af en jernbanestrækning at foretage ændringer, der ikke er
indeholdt i et af transportministeren godkendt projekt, jf. lovforslagets § 4, afholder den
pågældende kommune selv hele udgiften hertil og sørger for det evt. fornødne plangrundlag.
hvis en kommune ønsker sådanne forslag gennemført i et koordineret proces med elektrifi-
ceringsprojektet, er det en forudsætning, at dette tidsmæssigt kan gennemføres, og ikke
medfører forsinkelse af statens projekt. banedanmark afgør, om det tidsmæssigt vil være
muligt at koordinere kommunens forslag med et elektrificeringsprojekt. hvis kommunens
forslag medfører øgede udgifter for statens projekt, er det desuden et krav, at kommunen
afholder udgiften hertil.”
i de specielle bemærkninger til lovforslagets § 4 (der blev vedtaget uden ændringer), anføres
bl.a. følgende, jf. folketingstidende a, 2012-13, l 156, side 11:
”det følger af stk. 1, at transportministeren skal godkende den endelige udformning af elek-
trificeringen for den pågældende strækning, herunder nye broer, arealafgivelser, erstatnings-
natur og servitutter m.m.
…
                                                - 15 -
i stk. 2 foreslås, at transportministerens godkendelse efter stk. 1 træder i stedet for en vvm-
tilladelse efter § 11 g, stk. 4, i lov om planlægning.
…
efter transportministerens godkendelse efter stk. 2, skal de kommuner, der måtte være invol-
veret i det pågældende projekt, efter bestemmelsen i stk. 3 vedtage de fornødne kommune-
plantillæg endeligt og med de eventuelle ændringer, der fremgår af godkendelsen.”
transportministeriet har delegeret beføjelser efter elektrificeringsloven til banedanmark, jf. §
12 i bekendtgørelse nr. 280 af 25. marts 2014.
anbringender
overordnet
til støtte for den nedlagte påstand om frifindelse gør banedanmark overordnet gældende, at
ekspropriationskommissionens afgørelse af 14. maj 2014 (bilag 6, side 6) om delekspropria-
tionen af sagsøgerens ejendom er lovlig og gyldig.
ekspropriationen er med rette foretaget i henhold til elektrificeringslovens § 13, stk. 1, og
efter den proces, der følger af ekspropriationsprocesloven, jf. herved elektrificeringslovens §
13, stk. 3.
overordnet bemærkes, at sagsøgerens hovedanbringender bygger på den misforståelse, at
banedanmark ”oprindeligt skulle have arbejdet med en snæver løsning, hvor broen ved
estrupvej” blev genopført ”nogenlunde samme sted” (jf. bl.a. stævningen, side 2, 2. sidste
afsnit).
elektrificeringen af den 114 km lange jernbanestrækning mellem esbjerg og lunderskov har
krævet nye broer flere steder langs hele strækningen, herunder ved estrupvej, og banedan-
mark har herefter som forudsat ved elektrificeringslovens § 1 udformet projektet på en måde,
der varetager de samfundsmæssige interesser omkring banekrydsningerne mest hensigts-
mæssigt.
banedanmark lagde sig ikke på forhånd fast på bestemte løsninger, men forsøgte derimod fra
starten at imødekomme kommunernes ønsker i forhold til midlertidig og fremtidig krydsende
trafikafvikling. disse ønsker blev imødekommet, i det omfang det kunne ske inden for pro-
jektets tekniske, økonomiske og miljømæssige rammer.
som led i vvm-processen har banedanmark redegjort for flere løsninger, der af hensyn til
en ensartet referenceramme blev benævnt grundløsninger og alternative løsninger, såfremt
det i øvrigt var relevant efter drøftelserne med kommunerne. det betyder ikke, at banedan-
mark fra starten har opereret med en grundløsning, hvis gennemførelse var planlagt og for-
udsat, hvis ikke valget faldt på én af de andre løsninger.
det er endvidere banedanmarks opfattelse, at sagsøgeren generelt bygger sin sag på en for-
kert og usaglig vinkling af sagens oplysninger, der går ud på, at banedanmark skulle have
                                               - 16 -
eksproprieret alene til fordel for en kommune eller for rent kommunale planlægningsmæssi-
ge hensyn med henblik på at anlægge en kommunal landevej.
banedanmark bestrider overordnet disse anbringender og bemærker, at elektrificeringspro-
jektet på strækningen mellem esbjerg og lunderskov, herunder i forhold til nye broer og
arealerhvervelser hviler på transportministerens godkendelse i overensstemmelse med elek-
trificeringslovens § 4, stk. 1. dette gælder således også i forhold til estrupvejkrydsningen
omfattende nedlæggelse af den eksisterede jernbanebro og etablering af en ny samt forlæg-
ning af den eksisterende estrupvej og etablering af en ny vej mellem denne og industrivej
vest, jf. i det hele forhandlingsprotokollen for ekspropriationskommissionens besigtigelses-
forretning (bilag j) og transportministerens godkendelse af 24. januar 2014 (bilag l).
i forhold til sagsøgerens anbringender bemærkes herudover følgende:
der er fornødent hjemmelsgrundlag til den foretagne ekspropriation elektrificeringslovens §
13, stk. 1 og 2, udgør fornødent hjemmelsgrundlag til den gennemførte ekspropriation.
banedanmark gør således gældende, at ordlyden af elektrificeringslovens § 13, stk. 1 og 2,
har et langt bredere anvendelsesområde end påstået af sagsøgeren, og sagsøgerens fortolk-
ning af loven kan derfor ikke tiltrædes.
når det i lovens § 13, stk. 1 anføres, at der kan foretages de ekspropriationer, ”der er nød-
vendige for gennemførelsen af elektrificeringen af jernbanestrækninger nævnt i § 1”, er dette
ikke knyttet snævert til en bestemt arbejdsopgave i et elektrificeringsprojekt. efter sagsøge-
rens alt for snævre fortolkning vil bestemmelsen nærmest kun være anvendelig med henblik
på etablering af kørestrøm (elektrificering). et elektrificeringsprojekt kan dog ikke gennem-
føres uden foretagelse af en lang række ekspropriationskrævende opgaver såvel før som efter
etableringen af selve kørestrømsanlægget, der isoleret set intet har med elarbejde at gøre.
etableringen af selve kørestrømsanlægget vil formentlig kunne ske næsten uden ekspropria-
tioner af private arealer langs strækningen. imidlertid ville samtlige offentlige, krydsende
veje blive permanent afbrudt, såfremt der ikke kunne eksproprieres for at fjerne og opføre
broer.
hertil kommer, at det ikke er teknisk muligt at gennemføre elektrificeringsstrækningen i
denne sag uden nedrivning og genopførelse af væsentligt højere jernbanebroer, idet de nye
broer skal være ca. en meter højere i forhold til de eksisterende broanlæg på grund af køre-
strømsanlægget. allerede dette forhold vil kræve store vejarbejder og ekspropriationer i den
forbindelse, blot for at få et eksisterende vejanlæg til at passe med en ny bro på samme pla-
cering som den fjernede bro.
derudover er der vejkrydsninger, hvor det samfundsøkonomisk er stærkt uhensigtsmæssigt
med en afbrydelse i flere måneder. disse steder vil det være mere hensigtsmæssigt at opføre
en ny bro et andet sted, således at krydsende trafik kan afvikles under hele forløbet. det kræ-
ver dog en omlægning af vejen, der krydser den nye bro, hvilket også indebærer anlæg af ny
vej.
                                              - 17 -
det er således ikke muligt at gennemføre elektrificeringsprojektet på strækningen uden gen-
nemførelse af store ændringer af de eksisterende, tilsluttende vejanlæg, hvilket bl.a. illustre-
res af det arbejde, der skal gennemføres i forhold til andre brosteder på strækningen:
   1) broen ved krogsgårdsvej skal forhøjes (se tegn.nr.
   tve_4_02_p_111_23637dp (bilag s)). projektet har krævet, at den nye bro forlægges,
   og den opføres således vest for den nuværende bro. dette indebærer en ændring af linjefø-
   ringen for krogsgårdsvej samtidig med, at vejens terrænhøjde ændres markant henimod
   broen i forhold til eksisterende højde. ændringerne har medført ganske væsentlige ek-
   spropriationer.
   2) broen ved kærvej er en sporbærende bro, der skal udskiftes (se tegn.nr.
       tve_4_01_p_111_23548dp (bilag t)). blandt andet for at forbedre oversigtforholde-
       ne skal linjeføringen af kærvej ændres. den ændrede linjeføring indebærer, at de til-
       sluttende adgangsveje henholdsvis til efterskolen vest for kærvej og minkfarmen øst
       for kærvej ændres væsentligt. ændringerne har medført ganske væsentlige ekspropria-
       tioner.
   3) broen ved horskærvej skal opføres samme sted som den eksisterende bro (se tegn.nr.
       tve_4_01_p_111_23512dp (bilag u)). den nye bro skal forhøjes ca. 1 meter for at
       give plads til elektrificeringsanlægget langs jernbanen. dette medfører væsentlige til-
       pasningsarbejder af den umiddelbare tilslutningsvej, der igen har affødt arbejder på se-
       kundære tilslutningsveje. blandt andet har det krævet ny linjeføring af rovedvej, hvor
       den tilsluttes horskærvej, ligesom tilslutningsvejene syd for jernbanen ændres væsent-
       ligt. ændringerne har medført ganske væsentlige ekspropriationer.
   4) broen ved bendiksensvej skal opføres det sted, hvor den tidligere bro har været place-
       ret (se tegn.nr. tve_4_01_p_111_23606dp (bilag v)). da broen skal forhøjes ca. 1
       meter, ændres de tilsluttende veje væsentligt. blandt andet må en del tilsluttende grus-
       veje omlægges til en hel ny linjeføring. ændringerne har medført ganske væsentlige
       ekspropriationer.
   ...
de beskrevne arbejder ved andre brosteder på strækningen viser klart, at elektrificeringspro-
jektet teknisk set ikke kan lade sig gøre uden gennemførelse af ekspropriationer, der angår
vejarbejder. efter sagsøgerens opfattelse skulle der dog ikke være hjemmel hertil.
sagsøgeren argumenterer i realiteten for, at elektrificeringslovens § 13 kun angår den tekni-
ske elektrificeringsopgave, hvorimod banedanmarks gør gældende, at bestemmelsen angår
gennemførelsen af elektrificeringsprojektet.
såfremt sagsøgeren får medhold i sit synspunkt, vil det rejse betydelig tvivl om lovligheden
af projektet ved de øvrige 4 ovennævnte brosteder. sagsøgerens fortolkning vil desuden
medføre så store begrænsninger på muligheden for at gennemføre fremtidige elektrifice-
ringsprojekter, at loven reelt vil være uanvendelig. allerede derfor bør rigtigheden af sagsø-
                                              - 18 -
gerens argumentation mødes med betydelig skepsis, da det har formodningen imod sig, at
lovgiver skulle have vedtaget en lov, der i praksis ikke er anvendelig.
ved en korrekt læsning af lovens § 13 vil man således kunne se, at ekspropriationshjemlen
ikke er knyttet snævert til en bestemt arbejdsopgave i et elektrificeringsprojekt (selve elektri-
ficeringen). tværtimod er hjemlen knyttet bredt til gennemførelsen af projektet, således som
det nu engang udformes og godkendes af transportministeren, jf. også bestemmelsens hen-
visning til § 1 samt i øvrigt lovens § 4.
denne fortolkning støttes tillige af citerede uddrag ovenfor fra pkt. 3.2 i lovforslagets almin-
delige bemærkninger bl.a. vedrørende det forhold, at loven er tiltænkt som en rammelov (og
ikke en konkret anlægslov) for en lang række fremtidige projekter, hvor detaljer om bane-
krydsninger umuligt kan være kendt på forhånd. dette er efter banedanmarks opfattelse også
årsagen til, at lovbemærkningerne indeholder passuser, der må betragtes som rent deskriptive
i forhold til det forventede arealbehov.
i pkt. 4.2 i lovbemærkningernes redegøres der endvidere også for de indholdsmæssige ar-
bejdsopgaver, som ekspropriationshjemlen skal anvendes til i form af bl.a. omlægning af
skærende veje.
transportministeren er ved udformningen af projektet ikke forpligtet til at genopføre broer
dér, hvor eksisterende broer var etableret. der fremgår således ikke af ordlyden af lovens § 1
eller tilhørende forarbejder, at anlægsmyndigheden er afskåret fra at udforme elektrifice-
ringsprojekter således, at nye jernbanebroer anlægges andre steder, end hvor den fjernede bro
var placeret. en sådan beslutning vil imidlertid kræve nye vejtilslutningsanlæg, og dvs. om-
lægning af de skærende veje.
der er endvidere ingen udtrykkelige bestemmelser eller forudsætninger i loven, der nærmere
normerer eller begrænser transportministerens udformning af de konkrete projekter, men det
er derimod i overensstemmelse med lovens forudsætninger, at udformningen af projektet
herved imødekommer de ønsker, som kommunerne langs strækningen måtte have til place-
ringen af nye krydsninger.
banedanmark, der har fået beføjelsen delegeret af ministeren, har således været berettiget til
at projektere estrupvejkrydsningen det nye sted i km 14,0 frem for ved km 14,9. banedan-
mark har vurderet, at der er større samfundsmæssig interesse forbundet med at anlægge den
nye bro ved km 14,0. estrupvej måtte herefter som en nødvendig følge også omlægges. den-
ne vurdering kunne lovligt foretages ved udformningen af projektet efter elektrificeringslo-
vens § 1.
sagsøgerens synspunkter om, at ekspropriationen er sket til fordel for vejen kommune eller
dennes planlægningsmæssige interesser, er derfor ikke relevante, idet loven ikke forbyder
sammenfald mellem de overordnede samfundsmæssige interesser i afviklingen af den kryd-
sende trafik på den ene side og kommunens byplanmæssige interesser på den anden side.
elektrificeringsloven indeholder tværtimod en udtrykkelig forudsætning om, at kommunalt
ønskede arbejder enten kan foretages uden for elektrificeringsprojektet eller som en del af det
                                             - 19 -
af transportministeren godkendte projekt, jf. herved lovens § 4, stk. 3, samt tilhørende be-
mærkninger i lovforslaget. det fremgår også af forarbejderne, at det er banedanmark, der
afgør, hvorvidt kommunalt ønskede arbejder skal gøres til en del af projektet.
estrupvejkrydsningen indgik som en del af det samlede elektrificeringsprojekt for stræknin-
gen esbjerg-lunderskov, og løsningen blev godkendt af transportministeren (bilag l).
sagsøgerens anbringender om, at det skulle være i strid med loven at anlægge en landevej,
har på den baggrund heller ikke relevans. det bemærkes herved, at anlægget formelt først
bliver til kommunevej, når det er overdraget til vejen kommune som vejmyndighed og af
vejmyndigheden er optaget på vejfortegnelsen samt udskilt af matriklen, jf. vejlovens særlige
regler herom.
kravet om nødvendighed, herunder proportionalitet er opfyldt
banedanmark gør gældende, at den foretagne ekspropriation opfylder kravet om nødvendig-
hed i grundlovens § 73, og det heri indeholdte forvaltningsretlige proportionalitetsprincips
krav om forholdsmæssighed.
sagsøgerens behandling af dette spørgsmål giver anledning til at påpege, at det først må af-
gøres, om ekspropriationens formål lovligt kan varetages med ekspropriationshjemlen.
når det konstateres, at formålet har hjemmel, jf. ovenfor – altså at der med hjemmel i elektri-
ficeringslovens § 13 kan eksproprieres private arealer med henblik på etablering af et nyt
vejanlæg, der skal tilslutte en ny jernbanebro til det eksisterende vejsystem – kan det derefter
vurderes, om den aktuelle ekspropriation overholder grundlovens krav om nødvendighed og
det forvaltningsretlige krav om forholdsmæssighed.
betimeligheden, rimeligheden eller hensigtsmæssigheden af, at banedanmark har besluttet at
anlægge den nye jernbro i km 14,0 og ikke i km 14,9, og derved nødvendiggøre anlægget af
den ny tilslutningsvej, frem for at udføre ”grundløsningen”, er et andet spørgsmål. det be-
mærkes herved, at domstolene også ved ekspropriationsbeslutninger efter praksis udviser
tilbageholdenhed ved prøvelse af hensigtsmæssighedsspørgsmål. det bestrides, at der i denne
sag er grundlag for at tilsidesætte banedanmarks vurdering heraf.
grundlovens krav om nødvendighed og herunder det forvaltningsretlige krav om forholds-
mæssighed angår derimod den faktiske måde, hvorefter et lovligt ekspropriationsformål gen-
nemføres.
sagsøgerens synspunkter om nødvendighed og forholdsmæssighed beror imidlertid enten på
gentagelser af synspunkterne om det ulovlige ekspropriationsformål og på anfægtelser af
projektets hensigtsmæssighed. for det første bestrides disse betragtninger, og for det andet
påviser de ikke, at nødvendigheds- og forholdsmæssighedskravet er tilsidesat.
banedanmark gør derfor gældende, at sagsøgeren ikke har godtgjort, at ekspropriationen er
foretaget i strid med grundlovens krav om nødvendighed og det forvaltningsretlige krav om
forholdsmæssighed.
                                               - 20 -
sagsøgeren har ikke påvist, at anlægget kunne være tilvejebragt uden ekspropriation. sagsø-
geren har desuden ikke påvist, at der er afstået et større areal, end det lovlige ekspropriations-
formål tilsiger.
endeligt har sagsøgeren ikke påvist, hvordan det afståede areal skulle skabe gener for sagsø-
geren, der står i et sådant misforhold til de samfundsmæssige interesser, der i øvrigt lovligt
varetages med ekspropriationen, at ekspropriationen skulle være i strid med det forvaltnings-
retlige forholdsmæssighedskrav. det skal i den forbindelse bemærkes, at der er udmålt er-
statning for indgrebet, som sagsøgeren ikke anfægter, såfremt ekspropriationen opretholdes
af domstolene som lovlig.
..."
banedanmark har under den mundtlige procedure yderligere gjort gældende, at jernbanelo-
vens § 30, stk. 2, nr. 3, og bemærkningerne i forarbejderne til denne bestemmelse klart viser,
at der er hjemmel til ekspropriationen. der kan efter denne bestemmelse ske ekspropriation
til nyanlæg, udvidelse eller ændring af veje i forbindelse med nyanlæg, udvidelse eller æn-
dring af eksisterende jernbaneanlæg. det er i bemærkningerne udtrykkeligt anført, at der ikke
er tale om ændring af praksis, men alene en præcisering af forholdet.
banedanmark har under den mundtlige procedure endvidere oplyst, at banedanmark ikke vil
foretage en fysisk lovliggørelse, hvis ekspropriationen måtte blive kendt ugyldig. der vil
blive søgt en retlig lovliggørelse.
rettens begrundelse og resultat
ekspropriationen af ny endrupholms ejendom er sket i medfør af § 13, stk. 1, i elektrifice-
ringsloven. transportministeren er efter bestemmelsen bemyndiget til ved ekspropriation at
erhverve de arealer, der er nødvendige for at gennemføre elektrificeringen af jernbanestræk-
ninger. det er ubestridt, at elektrificeringen af den del af jernbanestrækningen, som går over
ejendommen, kræver, at broerne på denne nedlægges eller udskiftes.
det fremgår af forarbejderne til loven, at ekspropriation kun kan ske, hvis det er nødvendigt
at erhverve de pågældende arealer enten midlertidigt eller permanent for at kunne gennemfø-
re elektrificeringen, og at der kun kan ske ekspropriation i det omfang, det ikke kan lade sig
gøre at placere elektrificeringsinstallationerne inden for banens areal. det er samtidig forud-
sat, at de berørte kommuner bliver involveret i projektet. kommunerne er efter § 4, stk. 3,
forpligtet til at vedtage kommuneplantillæg i overensstemmelse med transportministerens
godkendelse af udformningen af elektrificeringen på grundlag af en indstilling fra banedan-
mark.
ved fortolkning af ekspropriationshjemlen i elektrificeringsloven, må det indgå, at der efter
den nu vedtagne jernbanelov § 30, stk. 2, nr. 3, også kan foretages ekspropriation til nyan-
læg, udvidelse eller ændring af veje i forbindelse med nyanlæg og udvidelse eller ændring af
jernbaner. det fremgår således af forarbejderne til jernbaneloven, at denne bestemmelse er
en præcisering og ikke en ændring, samt at den sigter til den situation, at en kommune i for-
bindelse med et anlægsarbejde til et jernbaneanlæg ønsker, at der ligeledes foretages arbejder
i nærliggende vejanlæg.
                                               - 21 -
retten finder på denne baggrund, at elektrificeringsloven på den ene side er en bred ramme-
lov, der generelt giver grundlag for at foretage ekspropriation, så jernbanestrækninger kan
elektrificeres og herunder til, at der kan etableres løsninger, der også er færdselsmæssigt hen-
sigtsmæssige, men at den på den anden side kun hjemler ekspropriation af arealer, som der er
behov for til anlægsarbejder, der har en direkte og naturlig tilknytning til elektrificeringen.
der kan derfor ske ekspropriation til udvidelse af broer, lukning af broer og ændringer af
broers placering samt ændring af vejføringen til broer, når dette efter de konkrete forhold på
stedet i forbindelse med elektrificeringen er hensigtsmæssigt med henblik på at bringe broer
og vejoplæg op til nutidig standard. men loven hjemler ikke en ubegrænset adgang til at ek-
spropriere med henblik på f.eks. omlægning af vejnettet til brug for fremtidig byudvikling.
retten lægger efter miljøredegørelsen af juli 2013 og henry nissen martensens forklaring til
grund, at grundløsningen i miljøredegørelsen opfyldte de nødvendige krav til ændring af
broen af hensyn til elektrificeringen. det forhold, at der i overensstemmelse med vejen
kommunes overordnede planmæssige ønsker og med kommunal medfinansiering blev valgt
en alternativ løsning, bevirker, efter det anførte, ikke i sig selv, at ekspropriation til at gen-
nemføre denne ikke kunne ske i medfør af elektrificeringsloven. det bemærkes herved, at
grundløsningen også indebar, at broen skulle rykkes, og at der skulle ske ekspropriation. ret-
ten finder imidlertid, at den konkret valgte løsning, der indebærer, at broen flyttes ca. 900 m,
og at der anlægges et nyt vejforløb på ca. 1,4 km med en helt ny vejføring som gennemskæ-
rer ny endrupholms ejendom, ikke har en naturlig forbindelse med elektrificeringen. vejen
forbinder således den vestlige del af askov med et erhvervsområde, der ikke aktuelt er ud-
bygget. den er endvidere forberedt til senere at blive forbundet med andre veje, hvis nye
boligområder på sigt gør dette relevant. retten finder derfor efter en samlet vurdering, at der
ikke har været hjemmel til at foretage ekspropriation hertil i elektrificeringslovens § 13. som
påstandene er nedlagt, tager retten herefter ny endrupholms påstand til følge.
sagsomkostninger
banedanmark skal i sagsomkostninger til ny endrupholm betale i alt 140.093,76 kr., heraf
4.000 kr. til dækning af retsafgift, 16.093,76 kr. til dækning af udgift til trykning af kortbilag
og 120.000 kr. til dækning af udgift til advokatbistand. beløbet til dækning af advokatbistand
er fastsat under hensyn til sagens omfang, værdi og principielle karakter. beløbet er eksklu-
siv moms, da ny endrupholm er momsregistreret.
thi kendes for ret:
sagsøgte, banedanmark, tilpligtes at anerkende, at den af ekspropriationskommissionen den
14. maj 2014 trufne beslutning om ekspropriation vedrørende sagsøgeren, ny endrupholm
a/s's, ejendom matr.nr. 7 h, 10 ah, 4 d, 2 cg, 4 bg og 4 ag, askov by, malt, beliggende
estrupvej 8, 6600 vejen, er ugyldig.
banedanmark skal i sagsomkostninger til ny endrupholm a/s betale 140.093,76 kr.
omkostningsbeløbet forrentes efter rentelovens 8 a og skal betales inden 14 dage efter, at
dommen er afsagt.

source: retspraksis

LICENSE:
Creative Commons Legal Code

CC0 1.0 Universal

type: caselaw

jurisdiction: Denkmark