text:
  - ana
                                    udskrift
                                        af
                     sbø- og handelsrettens dombog
                                       dom
                            afsagt den 13. august 2001
          som berigtiget den 1. oktober 2001
sag s 4/1997        leo rahm
            biintervenienter: annette elleby skov,
            ole leif larsen, michael jørgensen og
            povl nielsen.
            (advokat finn roger nielsen)
            mod
            finansstyrelsen
            (advokat morten kroon)
            biintervenient: danmarks skibskreditfond
            (advokat christian hennings)
under denne sag skal der tages stilling til, om sagsøgeren, leo rahm, kan frigøre sig
for sin hæftelse som meddebitor efter et skibspantebrev i forhold til sagsøgte,
finansstyrelsen, der ved indfrielse af en statsgaranti er indtrådt i panthaverens
retsstilling efter pantebrevet.
                                                - 2 -
glideskalaaftalen og det første udbud af projektet
ved skrivelse af 11. december 1979 til rederiet p/f (a/s) star shipping (i det følgende
star shipping), der var hjemhørende på færøerne, afgav det færøske skibsværft,
skala skipasmidja, tilbud på bygning af to fragtskibe til en pris af 35 mio. kr. pr. stk.
det ene skib, m/s star viking, der skulle sejle køle/ fryse- og tørlast mellem færøerne
og danmark, skulle have en længde på 68 m.
ejeren af m/s star viking skulle være et partrederi, senere stiftet som p/r star vii,
med star shipping som bestyrende reder v/jogvan rasmussen, niclas niclassen og páll
poulsen.
star shipping ansøgte ved skrivelse af 20. december 1979 danmarks skibskreditfond
(i det følgende: skibskreditfonden) om delvis finansiering af byggeprojektet ved et lån
på 80% af byggeprisen til en rente på 8% p.a. og med en løbetid på 14 år, hvoraf de
første fire år skulle være afdragsfrie. det fremgik endvidere af skrivelsen, at føroya
banki havde givet forhåndstilsagn om et lån på 10% af byggesummen, og at
egenkapitalen ville blive 10%.
ifølge skibskreditfondens lånevilkår kunne fonden i almindelighed yde syvårige lån
inden for 50% af skibets værdi, men efter en særlig hjemmemarkedsordning på
grundlag af en oecd-aftale om finansieringsstøtte til skibe kunne fonden med
industriministeriets godkendelse i det enkelte tilfælde yde lån på de vilkår, som
fremgik af star shippings låneansøgning.
industriministeriet godkendte de nævnte lånevilkår for byggeprojektet den 11. januar
1980, og skibskreditfonden indhentede derpå en vurdering af skibet hos skibsmægler
otto danielsen, der den 29. januar 1980 ansatte skibets værdi i handel og vandel på
dagens marked til 35 mio. kr.
på grundlag af en byggepris på 35 mio. kr. afgav skibskreditfonden den 17. marts
1980 til partrederiet under stiftelse v/star shipping et tilbud på et 14 årigt lån på 80%
af den af fonden endeligt godkendte byggepris med afdragsfrihed de første fire år.
lånet ville herefter være på 27,1 mio. kr. ud over første prioritets panteret i skibet
                                               - 3 -
skulle partrederiet etablere supplerende sikkerhed for den del af lånet, der skulle
erlægges senere end syv år fra skibets aflevering fra værftet. som et yderligere vilkår
for at yde lånet skulle samtlige partredere påtage sig personlig og solidarisk hæftelse.
efter anmodning fra star shipping afgav det danske værft ørskov christensens
staalskibsværft a/s den 31. juli 1980 et tilbud på bygning af et tilsvarende skib, dog
med en længde på 73,5 m, til en pris af 48-50 mio. kr. ekskl.
finansieringsomkostninger i byggeperioden.
den 28. august 1980 indgik p/r star vii under stiftelse v/star shipping aftale med
skala skipasmidja om bygning af et skib på nu 71 m for en pris af 33.875.000 kr. til
levering senest den 15. december 1982. prisen var fastsat efter et såkaldt
glideskalaprincip, hvorefter den endelige pris skulle reguleres for pris- og lønstigninger
med udgangspunkt i basispriser pr. 16. juli 1980. kontrakten blev umiddelbart herefter
sendt til skibskreditfonden sammen med specifikationerne for skibet.
til opfyldelse af kravet i skibskreditfondens lånetilbud af 17. marts 1980 om
supplerende sikkerhed stillede direktoratet for egnsudvikling den 22. oktober 1980
efter ansøgning fra star shipping en statsgaranti over for skibskreditfonden for de
sidst prioriterede 9.485.000 kr. af det samlede lån på 27,1 mio. kr. det var en be-
tingelse, at lånet blev placeret inden for 80% af byggeprisen. såfremt statsgarantien
blev effektiv, havde statskassen regres mod de enkelte partredere.
ved skrivelse af 15. december 1980 udbød star shipping projektet til interesserede
investorer. det fremgik bl.a. af materialet, at skibet skulle bygges til en pris af
33.875.000 kr. på glideskala, at byggeriet var finansieret med et 80% lån fra
skibskreditfonden, at der var opnået tilsagn om banklån på 10%, at færøernes
landsstyre havde stillet gratis garantier for en del af lånene, og at egenkapitalen ville
blive 15%, når alle rater fra partrederne var indbetalt.
det fremgik af byggeregnskabet pr. 31. december 1980 for p/r star vii, at annette
elleby skov havde tegnet sig som partreder for en anpart på 84.687,50 kr. svarende til
1/400 af de samlede anparter. star shipping tegnede sig samtidig for 333/400
anparter, og jogvan rasmussen, niclas niclassen og páll poulsen tegnede sig for hver
                                                - 4 -
12/400.
bygningen af skibet blev herefter påbegyndt.
fast pris-aftalen og det andet udbud af projektet
efter forhandlinger i foråret 1982 mellem star shipping og skala skipasmidja afgav
værftet den 30. april 1982 tilbud på en forlængelse af skibet med 6,6 m for 3.885.000
kr.
skibskreditfonden gav den 27. maj 1982 efter anmodning fra star shipping tilsagn om
at forhøje det bevilgede lån tilsvarende, idet de betingelser og vilkår, der var anført i
det tidligere lånetilbud, fortsat var gældende.
af referater udarbejdet af skibskreditfonden af møder på færøerne i juni 1982 mellem
fonden repræsenteret ved stig kaare lyngsie og per geisler hansen, føroya banki og
advokat jogvan lassen, der var medlem af bestyrelsen for skala skipasmidja, anførtes
det bl.a., at star shipping og skala skipasmidja forhandlede om en ændring af
kontrakten fra glideskala til fastpris-kontrakt til en pris af ca. 50 mio. kr. fonden
meddelte ved den lejlighed, at et sådan arrangement kunne forventes godkendt.
ved tillægskontrakt af 16. august 1982 mellem p/r star vii og skala skipasmidja blev
prisen for skibet ændret til en fast pris på 49,7 mio. kr. til levering senest den 1. april
1983. det fremgik af tillægget, at den manglende del af egenkapitalen på 1.582.500
skulle godtgøres værftet ved skibets aflevering.
tillægskontrakt og tillæg til skibsspecifikationerne blev sendt til skibskreditfonden den
20. august 1982 med anmodning om en forhøjelse af lånet baseret på en fast pris på
49,7 mio. kr.
dette gav skibskreditfonden tilsagn om ved skrivelse af 26. oktober 1982. lånet var
herefter på 39.760.000 kr. de tidligere anførte lånevilkår m.v. var fortsat gældende,
idet p/r star vii imidlertid skulle søge den supplerende sikkerhed forøget, således at
den dækkede de sidstprioriterede 27.860.000 kr. industriministeriet blev samtidig
orienteret herom.
                                                - 5 -
direktoratet for egnsudvikling meddelte ved skrivelse af 5. november 1982, at
direktoratet vedstod det tidligere afgivne garantitilsagn, uanset de skete ændringer i
projektet, men at garantien ikke kunne forhøjes. det er senere oplyst, at baggrunden
herfor var bevillingsmæssige årsager.
lånet ydet af skibskreditfonden var herefter sikret på følgende måde:
usikret del af lånet              11.900.000 kr.
garanti fra føryoa banki             11.915.000 kr.
garanti fra det færøske landsstyre        6.460.000 kr.
garanti fra direktoratet for egns-
udvikling                       9.485.000 kr.
i alt                         39.760.000 kr.
ved skrivelse af 8. november 1982 udbød star shipping på ny projektet til
interesserede investorer. det fremgik bl.a. af materialet, at skibet skulle bygges til en
fast pris på 49,7 mio. kr., at byggeriet var finansieret med 80% lån fra
skibskreditfonden, at der var opnået tilsagn om banklån på 10% af kontraktprisen, for
hvilket lån færøernes landsstyre havde stillet garanti, og at egenkapitalen var fastsat
til 20% af kontraktprisen, hvilket ville medføre en overfinansiering på 10%, når
samtlige anparter var solgt.
i danmark forestod ship-invest udbudet af projektet på star shippings vegne. det
anførtes bl.a. i materialet med overskriften "unik skibsinvestering" fra ship-invest:
"pris og finansiering
...
færøernes landsstyre har stillet garanti for en del af lånene.
...
indtjening
...
en konservativ kalkule forudser, at [skibet] allerede fra det første driftsår vil kunne
sejle til fuld dækning af drift, renter samt afdrag på lån til skibskreditfond og bank.
                                               - 6 -
...
investormæssige forhold
rederiet ønsker kun at optage ca. 30% fremmede investorer og beholder altså selv de
resterende 70% af skibet. dette forhold er en stor betryggelse for investorerne ..."
af driftskalkulen fremgik, at der for skibets 1. driftsår i rutesejlads forventedes et
driftsoverskud på 3.814.500 kr.
tegningsaftalerne, fuldmagterne og skibspantebrevet
den 29. december 1982 underskrev leo rahm tegningsaftale vedrørende køb af to
skibsanparter á 124.250 kr. følgende fremgik bl.a. af tegningsaftalen:
"hver enkelt partreder hæfter personligt og solidarisk for lånenes rigtige tilbagebeta-
ling, også over for garantistillere. hæftelseserklæringer bliver senere fremsendt til un-
derskrift".
samtidig hermed underskrev leo rahm vedtægter for p/r star vii med bl.a. følgende
indhold:
"⌡ 1
under firmanavnet [partrederiet] star vii, tórshavn, driver vi som ansvarlige
deltagere rederiforretning.
...
⌡2
skibet kontraheres for en fast pris af 49.700.000 kr.
...
byggeprisen finansieres således:
1. danmarks skibskreditfond: 80% af
   byggesummen
2. p/f føryoa banki: 10% af byggesummen
3. egenkapital: 20% af byggesummen
                                                - 7 -
i øvrigt hæfter samtlige parthavere solidarisk for lånenes rigtige tilbagebetaling, også
over for garantistillere.
..."
biintervenienterne ole leif larsen, michael jørgensen og povl nielsen underskrev
tilsvarende tegningsaftaler og vedtægter.
ved skrivelse af 4. marts 1983 meddelte star shipping annette elleby skov, at det
projekt, som hun oprindelig havde tiltrådt, var blevet ændret, idet skibet var blevet
forlænget med 7 m og nu blev bygget til en fast pris på 49,7 mio. kr. dette medførte
ændringer i prisen på anparten, men i øvrigt var betingelserne i tegningsaftalen og
partrederikontrakten fortsat gældende. star shipping anmodede om at høre fra
annette elleby skov, hvis hun ikke var indforstået med disse ændringer vedrørende
hendes anpart.
den 22. november 1983 underskrev leo rahm hæftelseserklæring til
skibskreditfonden. følgende fremgik af erklæringen:
"undertegnede leo rahm ... der er deltager i partrederiet star vii og som hæfter
personlig in solidum med de øvrige deltagere i partrederiet for det af danmarks
skibskreditfond ... ydede lån ... stort 39.760.000 kr. giver hermed uigenkaldelig
fuldmagt til hr. niclas p. niclassen, hr. páll v. poulsen og hr. jogvan l. rasmussen til i
forening på mine vegne at underskrive allonge til pantebrev til danmarks
skibskreditfond stort 39.760.000 ...
endvidere giver undertegnede herved uigenkaldelig fuldmagt til [de ovennævnte] til i
forening på mine vegne, at underskrive allonge til nævnte pantebrev, hvorefter lånet
forhøjes, idet det samlede lånebeløb dog ikke må overstige 43.700.000 kr. endvidere
er [de ovennævnte] befuldmægtiget til i forening på mine vegne at underskrive
påtegning på pantebrevet, hvorefter lånets afdragsbestemmelser ændres.
for denne gæld med påløbne renter ... hæfter jeg således ikke alene med det af mig i
partrederiet betalte indskud, men tillige med hele min øvrige formue.
..."
                                              - 8 -
samtlige biintervenienter underkskrev en tilsvarende hæftelseserklæring.
ved erklæring af 24. november 1983 blev skibet overtaget af p/r star vii, der
påbegyndte driften den 26. november 1983. skibet blev indført i det færøske
skibsregister den 28. november 1983.
skibet blev den 6. december 1983 vurderet til 54 mio. kr. af teknisk forvaltning under
det færøske landsstyre, der herefter afgav sin garantierklæring. garantierklæringen
og dokumentation for overtagelsen af skibet blev sendt til skibskreditfonden den 22.
december 1982.
den 2. december 1983 og den 28. december 1983 underskrev niclas niclassen, pàll
poulsen og jogvan rasmussen skibspantebrev på 39.760.000 kr. til skibskreditfonden
og allonge hertil på egne vegne, for de øvrige partredere som personlige meddebitorer
solidarisk med de øvrige partredere, herunder leo rahm, annette elleby skov, ole leif
larsen, michael jørgensen og povl nielsen, ifølge fuldmagt og for star shipping.
skibspantebrevet blev den 28. december 1983 registreret i det færøske register over
rettigheder i skibe.
partrederiets drift m.v.
ved skrivelse af 18. juli 1985 indkaldte p/r star vii til partredermøde i torshavn den
26. juli 1985. på mødet, hvori ingen af de danske partredere deltog, blev bl.a. fremlagt
regnskaber for byggeperioden til godkendelse.
i perioden fra maj 1985 til november 1990 anmodede den bestyrende reder star
shipping på vegne pr star vii løbende skibskreditfonden om henstand med betaling af
ren ter og senere også afdrag på pantebrevet, hvilket blev forelagt for og godkendt af
hypotekbanken (nu og i det følgende: finansstyrelsen), der administrerede den ga-
ranti, som direktoratet for egnsudvikling havde stillet.
fra 1983 til 1991 og navnlig i årene efter 1985 opbyggede p/r star vii et
tilgodehavende hos den bestyrende reder star shipping. beløbet blev konteret på en
mellemregningskonto. driftsregnskaber for perioden 26. november 1983 til og med
1991 viste således følgende:
                                                 - 9 -
       årets resultat  mellemregningskonto
1983        27.191               637.555
1984       770.318              1.875.662
1985       632.463              2.330.676
1986      4.782.003             9.016.301
1987      2.099.663            11.448.134
1988      2.665.519            11.409.437
1989      1.409.533            12.093.110
1990       775.690             17.224.332
1991    -10.440.853              13.247.986
som følge af konkurrenceforholdene på linjefarten til og fra færøerne var star
shipping i 1990 indgået i et pool- samarbejde med et andet færøsk rederi omkring
besejlingen af færøerne.
tvangsauktionen over skibet og partrederiets konkurs
da star shipping ikke var i stand til at betale mellemregningskontoen, og da p/r star
vii's indtjening ikke var tilstrækkelig til at opfylde de løbende forpligtelser, herunder
betaling af renter og afdrag på det optagne lån, indledte p/r star vii rekonstruk-
tionsforhandlinger med nogle af garantistillerne.
da disse rekonstruktionsforhandlinger ikke lykkedes, opsagde skibskreditfonden ultimo
1991 det ydede lån og begærede m/s star viking solgt på tvangsauktion.indkaldelse til
tvangsauktion blev sendt til partrederne den 10. december 1991.
m/s star viking blev herefter solgt på tvangsauktion på færøerne den 30. januar 1992
for et bud på 20.300.000 kr. forud for auktionen var skibet blevet vurderet af
skibsmægler otto danielsen til 23.000.000 kr. ved "willing seller/willing buyer" og til
18.500.000 kr. som "worst case".
ved dekret af 31. marts 1992 blev star shipping erklæret konkurs.
                                             - 10 -
i p/r star vii's årsregnskab for 1992 blev tilgodehavendet på mellemregningskontoen
med p/f star shipping afskrevet med -12.504.248 kr., idet beløbet var tabt som følge
af star shippings konkurs.
skibskreditfondens krav mod de enkelte parteredere
skibskreditfonden opgjorde den 6. februar 1992 sin restfordring til 18.064.882,64 kr.
og anmodede finansstyrelsen om at indbetale garantibeløbet på 9.485.000 kr. med
tillæg af renter m.v.
finansstyrelsen indfriede garantien den 10. marts 1992 med i alt 10.855.277,86 kr.
den 9. november 1993 anmodede finansstyrelsen under henvisning til, at han som
medpantsætter hæftede personligt og solidarisk efter skibspantebrevet, leo rahm om
at indbetale 10.855.277,86 kr.
ved skrivelse af 21. december 1993 gjorde advokat finn roger nielsen på vegne leo
rahm og på vegne annette elleby skov, ole leif larsen og michael jørgensen, der
havde modtaget tilsvarende krav, indsigelse herimod, idet man ikke kunne anerkende
at hæfte for beløbet.
i maj 1994 foretog gladsaxe kommune modregning i leo rahms overskydende skat
for indkomståret 1992 på 42.284 kr. til dækning af kravet fra finansstyrelsen. leo
rahm protesterede den 6. oktober 1994 herimod over for finansstyrelsen, der
fastholdt kravet.
det er oplyst, at leo rahm med forbehold for denne retssags udfald har indgået en
akkordordning med finansstyrelsen, således at han i alt skal betale 212.000 kr. bi
intervenienterne, bortset fra michael jørgensen, har også indgået akkordordninger
med finansstyrelsen.
vurderinger af skibet
vidnet jogvan rasmussen har i forbindelse med afhøringen under sagen fremlagt en
telex af af 14. oktober 1983, hvoraf det fremgår, at ole steen knudsen aps,
                                                - 11 -
rådgivende ingeniører, på dette tidspunkt vurderede skibet til 56 mio. kr., leveret fra
dansk værft i 4. kvartal 1983 til 1. kvartal 1984 og med en længde på 77,6 m.
endvidere har han fremlagt en telex af 8. maj 1984, hvoraf det fremgår, at
skibssalgsbureauet paul gregersen og co. på dette tidspunkt vurderede skibet til 55
mio. kr.
forklaringer
leo rahm har bl.a. forklaret, at han er efterlønsmodtager. da han gik ind i projektet,
var han selvstændig inden for vvs-branchen. han havde forinden drøftet muligheden
for at foretage investeringer med sin revisor, kallesøe, der foreslog ham projektet.
han husker ikke, om han fik materialet om projektet fra ship-invest eller fra star
shipping. han lagde ikke vægt på, hvordan projektet var finansieret. det var en lille
investering i forhold til et stort fradrag. han overlod det hele til revisoren, der sagde,
at projektet var godt og sundt.
han forstod tegningsaftalen således, at han hæftede for et beløb svarende til værdien
af hans anpart. han lagde ikke mærke til formuleringen af hæftelseserklæringen fra
skibskreditfonden, da han skrev under. han husker ikke, at han har set vedtægterne
for partrederiet.
han havde ikke nogen kontakt med de bestyrende redere. han modtog
årsregnskaberne, som han afleverede til revi soren, der syntes, at de så
tilfredsstillende ud. han har ikke fået mødeindkaldelse til eller referat fra mødet den
26. juli 1985, hvor byggeregnskaberne blev fremlagt, og han har heller ikke modtaget
det afsluttende byggeregnskab. han har ikke fået underretning om, at der var
problemer med at betale lånene, eller at der var givet henstand med betalingen, og
han har heller ikke hørt om pool-samarbejdet. han modtog derimod en indkaldelse til
tvangsauktionen. han rettede ikke henvendelse til de bestyrende redere for at få
yderligere oplysninger.
                                               - 12 -
han har foretaget afskrivninger på skibets byggesum, og skattevæsenet har ikke
protesteret herimod, heller ikke mod fradragsgrundlaget.
annette elleby skov har bl.a. forklaret, at hun i dag er under revalidering. hun
arbejdede som fysioterapeut i 1980, da hun gik ind i projektet. hun gik på skole med
jogvan rasmussens bror, edbjørn, og hørte om projektet gennem ham. det var
brødrenes idé, at hun skulle have en anpart.
hun har fået udbudsskrivelsen af 15. december 1980 fra star shipping. hun lagde
vægt på, at jogvan rasmussen deltog i projektet, og at hun kun havde én anpart. det
var vigtigt for hende, at der var offentlige penge i projektet. hun forstod
tegningsaftalen således, at hun kun hæftede med anpartens beløb.
hun blev betænkelig, da hun modtog hæftelseserklæringen fra skibskreditfonden, men
hvis hun ikke skrev under, ville hun stå med en skatteregning, og jogvan og edbjørn
forsikrede hende om, at der ikke var noget at være bange for. hun tænkte over det,
men edbjørn ringede til hende og sagde, at hun hellere måtte skrive under, for ellers
ville hele projektet strande.
regnskaberne så rimelige ud. det var aftalt, at edbjørn skulle advare hende, hvis
noget var galt, og de talte jævnligt sammen. indkaldelsen til tvangsauktionen kom
uden varsel. hun har ikke modtaget indkaldelse til mødet den 26. juli 1985 eller
referatet herfra og har heller ikke set det afsluttende byggeregnskab.
michael jørgensen har bl.a. forklaret, at han er speciallæge i kirurgi med egen praksis.
da han gik ind i projektet, var han hospitalslæge med deltidspraksis.
han blev opmærksom på projektet gennem sin revisor, kallesøe, som han havde
drøftet investeringer med. revisoren gav ham papirerne på projektet og sagde, at det
så rimeligt ud og anbefalede det.
han fik materialet fra star shipping. han husker ikke, at han fik noget fra ship-invest,
eller at han har set driftskalkulen. det var væsentligt for ham, at skibskreditfonden
stod bag.
                                               - 13 -
han forstod tegningsaftalen således, at det var en begrænset hæftelse med det
indbetalte beløb som i alle andre anpartsprojekter. først da han modtog papirerne fra
skibskreditfonden, blev han klar over, at det var noget mere alvorligt, men han følte,
at han var nødt til at skrive under.
han modtog de årlige regnskaber. han har ikke set indkaldelsen til mødet den 26.juli
1985 eller modtaget referat fra mødet. han var ikke bekendt med, at der var givet
henstand, eller at der var indgået et pool-samarbejde. han modtog indkaldelse til
tvangsauktionen.
han afdrager på gælden til finansstyrelsen med 2.000 kr. månedligt. han har ikke
indgået nogen akkordordning.
povl nielsen har bl.a. forklaret, at han er regnskabsassistent i banestyrelsen. da han
gik ind i projektet, var han fuldmægtig i en sparekasse.
han blev opmærksom på projektet gennem en avisannonce fra ship invest. han har
modtaget materialet fra star shipping og ship-invest og vedtægterne. driftskalkulen
kan godt have været med. han lagde vægt på, at projektet var garanteret af det
færøske landsstyre. han er sparekasseuddannet og vidste fra sit arbejde godt, hvad
det betyder at hæfte "personligt og solidarisk", men han regnede med, at det
maksimalt drejede sig om anpartens værdi på 124.000 kr.
han måtte rykke mange gange for at få regnskaberne, som han gennemgik og syntes
så gode ud. han husker ikke at have modtaget indkaldelse til mødet den 26. juli 1985
eller referat herfra. han var ikke bekendt med, at der var ydet henstand.
jogvan rasmussen har bl.a. forklaret, at han etablerede p/f star shipping i 1976
sammen med to andre. inden for kort tid havde de seks skibe, alle købt i danmark,
der sejlede i liniefart mellem færøerne og danmark. skibene var ikke egnede dertil, og
de kontaktede derfor skala skipasmidja for at få bygget to skibe, der kunne sejle køle-
/frysegods og tungt materiel. partrederierne skulle være ejer af skibene, mens p/f
star shipping skulle være administrationsselskab.
de fik et tilbud fra skala skipasmidja på 35 mio. kr, men fandt, at prisen var for høj,
                                                - 14 -
og at skibet var for kort. de overvejede derfor at få bygget skibet i danmark og
indhentede et tilbud fra ørskov christensens staalskibsværft, der kunne bygge et 5 m
længere skib. tilbudet herfra var på 50 mio. kr. ekskl. finansieringsomkostninger. de
besluttede derfor at fastholde skala skipasmidja, og efter forhandlinger med værftet
indgik de kontrakt om bygning af et skib på 71 m, idet værftet nu havde fået teknisk
mulighed for at bygge et skib i denne størrelse. prisen på skibet var sammenlignet
med det oprindelige tilbud og ørskovs tilbud efter deres opfattelse i orden. kontrakten
indeholdt nogle særlige vilkår om, at værftets transportopgaver skulle udføres af
rederiet. rederiet sendte fragtregninger på hver enkelt transport, og der var i den
forbindelse et løbende mellemværende med værftet. i stedet for at betale fragt-
regningerne blev rederiet godskrevet beløbet af værftet.
kontrakten blev ændret i 1982, fordi de var blevet uenige med værftet, der forsøgte at
presse en nybygning ind foran deres skib. efter lange forhandlinger aftalte man en fast
pris i stedet, idet glideskalaprisen var for vanskelig at administrere. de blev presset af
værftet, idet noget af skibet allerede var bygget, og de kunne derfor ikke træde ud af
kontrakten. skibet blev samtidig forlænget til den længde, de ønskede.
landsstyrets tekniske afdeling vurderede skibet efter krav fra landsstyret, da den
endelige garanti skulle afgives. han husker ikke, om der blev lavet andre vurderinger i
den forbindelse. vurderingerne i telexerne er formentlig indhentet til långiverne. prisen
på 49,7 mio. kr. er en reel pris. de fik ingen returkommission i denne sag.
ship-invest havde kontakten med partrederne i forbindelse med udbudsmaterialet og
indgåelsen af kontrakterne. det oprindelige projekt var på et lille skib, og nogle af
partrederne ønskede sig frigjort fra projektet, da skibet blev bygget større. alle fik
mulighed for at frigøre sig. annette elleby skov var en af de få danskere, som forblev i
projektet ved den lejlighed, og som også ønskede flere anparter, hvilket han skriftligt
frarådede hende.
regnskaberne blev sendt til alle partrederne, bortset fra det afsluttende
byggeregnskab. der blev indkaldt til et årsmøde den 18. juli 1985, hvor
byggeregnskabet blev fremlagt. der blev ikke holdt møder hvert år. de danske
partredere mødte aldrig op.
                                               - 15 -
den dårlige drift skyldtes stor konkurrence med andre rederier i hele 1980'erne, og
dertil kom krisen i fiskeriet i 1989. på grund af den tilspidsede konkurrencesituation,
hvor flere rederier gik konkurs, indgik man et pool-samarbejde med et andet rederi,
hvor man fordelte fragtmængderne imellem sig. partrederne blev ikke orienteret
herom.
p/f star shipping var som administrationsselskab ansigtet udadtil i forhold til kunder
og leverandører, og debitormassen var i administrationsselsskabet. det hele blev
samlet på mellemregningskontoen. modellen blev la vet af deres revisor.
star shipping indbetalte sin del af egenkapitalen for det oprindelige projekt kontant.
den resterende del af egenkapitalen på 1.582.500 kr. blev overført fra den løbende
fragtkonto.
hans gæld til finansstyrelsen vedrørende de to skibe er på 25 mio. kr.
jogvan lassen har bl.a. forklaret, at var medlem af bestyrelsen for skala skipasmidja
fra 1980 til 1984. han deltog ikke i forbindelse med forhandlingen af den første
kontrakt på skibet og blev først involveret i byggeprojektet i slutningen af 1981, hvor
værftet måtte rykke rederiet for en ratebetaling på 5 mio. kr.
værftet havde løbende drøftelser med rederiet om den manglende betaling, og i marts
1982 truede værftet med at opsige kontrakten. efter hårde forhandlinger blev værftet
og rederiet enige om en fastpriskontrakt. der blev ikke lavet aftaler om
returkommission. prisen på skibet var ikke oppustet, og værftet tjente ikke penge på
skibet. fremgangsmåden ved beregningen af købesummen fulgte den standard, som
skala skipasmidja altid havde fulgt.
i 1990 blev han advokat for rederiet i forbindelse med en rekonstruktion heraf. han
var ikke med til at indgå pool-aftalen. man tænkte ikke på at underrette partrederne
herom.
stig kaare lyngsie har bl.a. forklaret, at han var ansat i skibskreditfonden fra 1968 til
2000. i 1980-83 var han ekspeditionssekretær.
                                              - 16 -
han indhentede industriministeriets godkendelse på låneansøgningen i januar 1980.
ministeriet skulle underrettes om alle 14-årige lån og godkende dem som en del af
kontrollen med støtteordningen.
skibskreditfonden fik ikke udbudsmaterialet fra star shipping i forbindelse med
låneansøgningen, hvilket heller ikke var noget krav. det var fonden uvedkommende,
hvordan rederiet skaffede egenkapitalen. han erindrer ikke, om det var oplyst, at
færøernes landsstyre havde stillet garanti. han husker ikke yderligere vedrørende
sagen.
per geisler hansen har bl.a. forklaret, at han var ansat som fuldmægtig i
skibskreditfonden fra 1980-85. han har sandsynligvis behandlet låneansøgningen. han
husker, at de var på færøerne vedrørende en anden sag. han husker ikke andet
herom, end hvad der står i referatet fra juni 1982.
peter nielsen har bl.a. forklaret, at han har været ansat i kreditafdelingen i
skibskreditfonden siden 1989. han har været sagsbehandler på sagen siden 1990.
han undersøgte sagen, efter at advokat finn roger nielsen havde gjort gældende, at
der sket overbelåning. der var efter hans opfattelse ikke noget uregelmæssigt i sagen,
idet der var fuldgod sikkerhed som krævet af finanstilsynet. i forbindelse med en
straffesag på færøerne vedrørende overbelåning af et skib bygget hos skala
skipasmidja havde man udvalgt nogle andre sager, men ikke denne sag, og denne sag
har man ikke fundet det nødvendigt at undergive politimæssig efterforskning.
syn og skøn
helge wind, fra ole steen knudsen aps, rådgivende ingeniører, har som syns- og
skønsmand vedstået erklæringerne, som han har afgivet den 28. oktober 1999, den
10. april 2001, henholdsvis den 7. juni 2001, og har supplerende forklaret, at han har
designet og konstrueret skibe siden 1974 og har kendskab til priser på bygning af
skibe. han har ikke selv bygget skibe på glideskalabasis.
han har foretaget en vurdering af basispriserne i det tilsendte materiale og
sammenholdt disse priser med sin erfaring fra andre skibe. for at kunne sammenligne
                                               - 17 -
pri serne mellem det oprindelige projekt og det endelige projekt har han omregnet
glideskalaprisen til en fast pris. den oprindelige glideskalapris på 33 mio. kr. ville i fast
pris på leveringstidspunktet udgøre 39 mio. kr. og var efter hans opfattelse 1,8 mio.
kr. for høj. det er hans opfattelse, at den endelige pris på 49,7 mio. kr. var 4,16 mio.
kr. for høj i forhold til, hvad man kunne forvente at få bygget et sådant skib til på et
færøsk værft på det pågældende tidspunkt.
ud fra en kommerciel betragtning kan værftet opnå den pris for skibet, som markedet
vil give. han kan ikke svare på, hvad skibet har tabt i værdi pr. år. der er tale om et
liebhaverskib.
han var ikke bekendt med vurderingerne i de to telexer, som vidnet jogvan
rasmussen har fremlagt under sagen, da han udarbejdede sine erklæringer. telexen af
14. oktober 1983 er fra hans eget ingeniørfirma. priserne heri er baseret på 4. kvartal i
1983 og skal for at kunne sammenlignes med skibets endelige pris omregnes til priser-
ne i 1. kvartal 1983, hvor skibet skulle være leveret. prisen ved bygning på et dansk
værft på 56 mio. kr. i 4. kvartal skal derfor reguleres for den skete inflation med
6,75% og ville derfor have været ca. 52 mio. kr. i 1. kvartal 1983. den således
regulerede vurderingspris i telexen af 14. oktober 1983 overstiger den faktiske byg-
gesum, der var på 49,7 mio. kr. kalkulationen, der ligger til grund herfor, er baseret
på en pris ved et værft, der ikke fik ordren. hvis det pågældende værft havde fået
ordren, ville prisen for det samme skib have været 56 mio. kr. og ikke den betalte
byggepris på 49,7 mio.kr.
påstande
leo rahm har nedlagt påstand om, at finansstyrelsen skal betale 42.284 kr. med
tillæg af procesrente fra sagens anlæg, til betaling sker. annette elleby skov, ole leif
larsen, michael jørgensen og povl nielsen har udtalt sig til støtte herfor.
finansstyrelsen har påstået frifindelse. skibskreditfonden har udtalt sig til støtte for
finansstyrelsens frifindelsespåstand.
finansstyrelsen og skibskreditfonden har endvidere nedlagt påstand om, at der skal
tilkendes finansstyrelsen og skibskreditfonden et særskilt omkostningsbeløb for
                                               - 18 -
gennemførelsen af syns- og skønsforretningen, og at det ud over leo rahm også
pålægges hans biintervenienter at betale omkostningerne ved syns- og
skønsforretningen og ved sagens førelse i øvrigt.
anbringender
leo rahms advokat har gjort gældende, at leo rahm kan gøre samtlige sine
indsigelser mod projektet gældende over for såvel finansstyrelsen som
skibskreditfonden. det udstedte skibspantebrev er et omsætningsgældsbrev, som
finansstyrelsen er indtrådt i. eksstinktion af indsigelser er udelukket ved subrogation,
jf. gældsbrevslovens ⌡ 15, stk. 1, modsætningsvis. som følge heraf er det uden
betydning, om finansstyrelsen eller skibskreditfonden på tegnings- eller
finansieringstidspunktet var i god tro om de forhold, der påberåbes i sagen.
finansstyrelsen og skibskreditfonden var bekendt med henstandsforløbet og havde i
hvert fald på det tidspunkt grund til mistanke om, at noget var unormalt. der fore-
ligger i den forbindelse ond tro, som forhindrer eksstinktion af leo rahms indsigelser,
jf. gældsbrevslovens ⌡ 15, stk. 2.
hvis retten er uenig i, at der er tale om et omsætningsgældsbrev, finder i stedet
gældsbrevslovens ⌡ 27 anvendelse, og enhver indsigelse, der rejses mod projektet,
kan derfor gøres gældende også over for finansstyrelsen.
det er dokumenteret ved syn og skøn, at der var en afvigelse i byggesummen i forhold
til, hvad man på det pågældende tidspunkt måtte forvente at skulle betale for et skib
af den pågældende type bygget på et færøsk værft. dette gælder både den oprindelige
pris og den forhøjede pris, der afveg med minimum 4,16 mio. kr. på den baggrund har
udbudsmaterialet hvilet på den urigtige forudsætning, at byggesummen og værdien af
skibet var korrekt opgjort, hvorved belåningen og finansieringen af skibet er sket på et
fejlagtigt grundlag med overfinansiering til følge. det udbudte projekt indebar derfor
en større økonomisk risiko for leo rahm end forudsat, idet den afgivne statsgaranti
blev placeret væsentligt mere yderligt som følge af overbelåningen med deraf følgende
større risiko for tab. grundlaget for den indgåede tegningsaftale var som følge heraf
urigtigt i en sådan grad, at leo rahm ikke er bundet af denne og derfor er berettiget til
at få tilbagebetalt den overskydende skat uden modregning.
                                               - 19 -
grundlaget for den indgåede tegningsaftale var endvidere ufyldestgørende og
vildledende for så vidt angår partredernes hæftelse, idet det ikke tilstrækkeligt klart
var præciseret, at deltagerne i projektet hæftede ubegrænset og ikke kun med
anparternes værdi. dette fremgik af hæftelseserklæringen fra skibskreditfonden, der
først fremkom langt senere, hvor deltagerne reelt ikke havde mulighed for at udtræde.
leo rahms forudsætninger for deltagelse i projektet er efterfølgende bristet.
mellemregningskontoen voksede vedvarende, således at størrelsen heraf efterhånden
stod i misforhold til partrederiets omsætning. leo rahm var ikke informeret om den
manglende likviditet i projektet, der førte til etableringen af pool-samarbejdet, ligesom
han heller ikke var bekendt med, at den bestyrende reder søgte om henstand hos
skibskreditfonden, der bevilgede henstand gang på gang, samtidig med at skibet faldt
i værdi, og sikkerheden derved blev formindsket.
den væsentlige henstand over en længere periode, som forøgede den økonomiske
forpligtelse ved projektet og som skete uden underretning af leo rahm, må ud fra
kautionslignende synspunkter medføre, at hans forpligtelse ikke blot nedsættes, men
bortfalder.
det gøres endvidere gældende, at der foreligger en væ sentlig hævebegrundende
misligholdelse, der medfører, at leo rahm kan frigøre sig fra tegningsaftalen.
skibskreditfonden førte ikke det fornødne tilsyn med skibets bygning og indhentede
ikke fornyet vurdering, da man ændrede det oprindelige projekt, men godkendte
derimod uden videre det forhøjede lån alene på grundlag af den forhøjede byggesum.
fonden kontrollerede heller ikke, om partrederiets egenkapital var indbetalt.
leo rahms forpligtelse i henhold til tegningsaftalen er ugyldig i medfør af aftalelovens
⌡ 36. bestemmelsen finder anvendelse, selv om der er tale om et erhvervsmæssigt
forhold, idet leo rahm ikke på nogen måde har haft mulighed for at påvirke indholdet
af projektet. der må herved lægges vægt på den store økonomiske byrde, som
projektet har medført for leo rahm, og på, at der i 1991 blev indført regler om
lønindeholdelse, som har medført risiko for løntræk for et uoverkommeligt krav.
det bestrides, at leo rahm har udvist passivitet. leo rahm fik først i forbindelse med
                                               - 20 -
tvangsauktionen kendskab til de omstændigheder, der kunne begrunde en indsigelse,
hvilket han herefter inden for rimelig tid fulgte op på.
ved fastsættelse af sagsomkostningerne må retten tage udgangspunkt i
påstandsbeløbet. omkostningerne til syns- og skønserklæringerne bør afholdes af
finansstyrelsen og skibskreditfonden, idet erklæringerne støtter leo rahms
anbringende om, at skibets værdi var for høj. tillægserklæringerne er indhentet på
finansstyrelsens og skibskreditfondens foranledning, og udgifterne hertil er leo rahm
uvedkommende. biintervenienterne, som støtter leo rahm, bør ikke pålægges
sagsomkostninger.
finansstyrelsens advokat har gjort gældende, at leo rahm ikke kan frigøre sig fra sine
forpligtelser over for finansstyrelsen og derfor ikke har krav på at få den over
skydende skat udbetalt uden modregning af gæld til finansstyrelsen.
leo rahms tiltrædelse af skibspantebrevet skete som partreder i henhold til et løfte
afgivet direkte over for skibskreditfonden af de bestyrende redere i henhold til den
fuldmagt, som leo rahm og de andre partredere udtrykkeligt havde givet dem dertil.
gældsforpligtelsen er således påtaget umiddelbart over for skibskreditfonden, og
finansstyrelsen er efterfølgende subrogeret i fondens krav. spørgsmålet om
eksstinktion af indsigelser efter gældsbrevsloven er irrelevant. forholdet skal
bedømmes efter aftalelovens almindelige ugyldighedsregler, hvorfor der kun kan gøres
indsigelser vedrørende den indgåede tegningsaftale eller andre forhold gældende over
for skibskreditfonden og finansstyrelsen, hvis fonden var i ond tro herom. det
bestrides i den forbindelse, at leo rahm har indsigelser imod projektet, som fi-
nansstyrelsen skal bære risikoen for, eller som styrelsen var eller burde være bekendt
med, navnlig fordi hverken skibskreditfonden eller styrelsen var udbydere af projektet
eller involveret i udarbejdelsen af udbudsmaterialet, end- sige bekendt hermed.
aftalen om bygning af skibet blev indgået mellem to selvstændige kontraherende
parter. det er udokumenteret, at den oprindelige og den forhøjede byggesum ikke var
udtryk for markedsprisen for bygning på et færøsk værft på det pågældende tidspunkt.
det var den pris, rederiet kommercielt måtte betale. dette understøttes også af for-
klaringerne fra jogvan rasmussen og jogvan lassen om, at prisen ikke var oppustet,
men var resultatet af en forhandling, og om, at der ikke blev ydet returkommission.
                                              - 21 -
skibskreditfonden havde ikke mulighed for eller anledning til at konstatere, at
byggesummen ikke skulle svare til markedsprisen. byggeprisen var ikke bestemmende
for leo rahms tiltrædelse af projektet, det afgørende for ham var udsigten til en
skattebesparelse. den reelle risiko ved projektet var ikke byggesummen, men derimod
driften af partrederiet, og denne risiko var alene partredernes.
leo rahm tiltrådte skibspantebrevet som personligt solidarisk hæftende meddebitor.
det fremgik således af teg ningsaftalen, at hæftelsen for lånenes tilbagebetaling var
"personlig og solidarisk", hvilket kun kan forstås som en ubegrænset personlig
hæftelse med hele formuen for disse lån. dette fremgik tillige af vedtægterne, hvor det
anførtes, at samtlige partredere hæftede "solidarisk", og i hæftelseserklæringen
anførtes det endda udtrykkeligt, at hæftelsen var "med hele den øvrige formue". der
er således intet, der støtter leo rahms anbringende om, at hæftelsen var begrænset
til værdien af anparten. leo rahm underskrev disse dokumenter uden forbehold, og
det er ikke skibskreditfondens eller finansstyrelsens risiko, at han ikke forstod
rækkevidden heraf.
forholdet omkring mellemregningskontoen, pool-samarbejdet og den ydede henstand
kan ikke karakteriseres som bristende forudsætninger, og under alle omstændigheder
må risikoen herfor lægges på partrederne. skibskreditfonden var ikke forpligtet til at
overvåge driften af partrederiet, idet denne alene var et anliggende mellem den
bestyrende reder og partrederne, som var de nærmeste til have indseende heri.
henstanden blev aftalt med den bestyrende reder, p/f star shipping, som leo rahm
havde givet uigenkaldelig fuldmagt til at ændre afdragsbestemmelserne i pantebrevet.
som det mindre i det mere kunne den bestyrende partreder derfor bede om henstand.
det er udokumenteret, at den ydede henstand har forøget leo rahms forpligtelse, der
derfor hverken skal nedsættes eller bortfalde.
det bestrides, at der foreligger en væsentlig hævebegrundende misligholdelse, som
kan gøres gældende over for skibskreditfonden eller finansstyrelsen. misligholdelse i
forholdet mellem den bestyrende reder og partrederne er fonden og styrelsen
uvedkommende. fonden var således ikke forpligtet til at kontrollere tilstedeværelsen af
partrederiets egenkapital.
                                                - 22 -
der er ikke grundlag for at anvende aftalelovens ⌡ 36. hæftelsesreglen i søloven,
hvorefter partredere hæfter i forhold til deres andel i skibet, er deklaratorisk, og en
fravigelse heraf er derfor hverken urimelig eller i strid med redelig handlemåde. leo
rahm er partreder og der er således tale om et erhvervsmæssigt forhold, hvorfor der
ikke er grundlag for at anvende aftalelovens ⌡ 36.
indførelsen af regler om lønindeholdelse er fuldstændigt irrelevant for spørgsmålet om
leo rahms hæftelse, idet han selvfølgelig skal betale sin gæld og ikke kan kræve sin
forpligtelse tilsidesat efter aftalelovens § 36 under henvisning til, at lovgiver har indført
lovregler om lønindeholdelse for gæld.
leo rahms eventuelle indsigelser er endvidere fortabt ved passivitet. løftet over for
skibskreditfonden blev afgivet den 28. december 1983, men først ved skrivelse af 21.
december 1993 gjorde leo rahm indsigelse.
det gøres gældende, at der skal tilkendes finansstyrelsen og skibskreditfonden et
særskilt omkostningsbeløb for gennemførelsen af syns- og skønsforretningen, og at
det ud over leo rahm skal pålægges hans biintervenienter at betale omkostningerne
ved syns- og skønsforretningen og sagens førelse.
sø- og handelsrettens afgørelse
ved at indfri statsgarantien af 22. oktober 1980 er finansstyrelsen for så vidt angår
indfrielsesbeløbet på 10.855.277,86 kr. indtrådt i skibskreditfondens rettigheder efter
skibspantebrevet, der er registreret den 28. december 1983.
dette pantebrev er udstedt til skibskreditfonden på leo rahms vegne i henhold til den
hæftelseserklæring af 28. november 1983, som leo rahm havde afgivet til skibskre-
ditfonden, og hvori leo rahm havde givet niclas p. niclassen, pàll v. poulsen og
jogvan l. rasmussen fuldmagt til at underskrive pantebrevet for sig.
det fremgår udtrykkeligt af hæftelseserklæringen af 22. november 1983, at leo rahm
påtog sig at hæfte for gælden efter dette pantebrev på 43,7 mio kr. med påløbne
renter ikke alene med sit indskud, men tillige med hele sin øvrige formue.
                                                - 23 -
også af den forudgående tegningsaftale og af vedtægterne for partrederiet star vii,
som leo rahm havde underskrevet den 29. december 1982, fremgik det klart og tyde-
ligt, at hver enkelt partreder hæfter personligt og solidarisk for lånenes rigtige
tilbagebetaling, også over for garantistillere.
uanset hvilke forestillinger leo rahm måtte have gjort sig eller ikke gjort sig om sin
hæftelse, er der på baggrund af de klart udformede bestemmelser herom i teg-
ningsaftalen og vedtægterne af 29. december 1982, i hæftelseserklæringen, som leo
rahm underskrev den 22. november 1983, og i skibspantebrevet, som efter fuldmagt
fra leo rahm blev underskrevet på hans vegne den 2. og den 28. december 1983,
intet grundlag for at anlægge nogen anden forståelse, end at leo rahm som partreder
og meddebitor ifølge skibspantebrevet hæfter personligt og solidarisk for partrederiets
lån i skibskreditfonden.
skibspantebrevet blev registreret i det færøske register over rettigheder i skibe i
overensstemmelse med reglerne i afsnit i.b. (⌡⌡ 31 - 42) i lagtingslag af 5. marts
1970 om registrering af skibe m.v., som svarede til den dagældende danske lov nr. 93
af 29. marts 1957 om skibsregistrering med senere ændringer.
det følger herefter af bestemmelsen i ⌡ 41 i den nævnte lagtingslag, at ingen
indsigelser (bortset fra falsk, umyndighed og tvang, som ikke er relevante for den
foreliggende sag) kan fremsættes mod skibspantebrevets gyldighed over for
godtroende erhverver ifølge registreret aftale. forarbejderne til de nævnte regler om
registrering af rettigheder i skibe findes i betænkning nr. 134/1955 angående revision
af skibsregistreringsloven m.v. i bemærkningerne til ⌡ 41 (betænkningen, side 44)
anføres det, at bestemmelsen har til formål at forbedre den sikkerhed,
rettighedshaveren opnår gennem registre ringen, og at registreringen derfor skal have
samme gyldighedsvirkning, som den, der ved fast ejendom kommer godtroende
omsætningserhververe til gode. reglen skal beskytte realkreditten og svarer efter
forarbejderne ganske til tinglysningslovens ⌡ 27. en panthaver ifølge et registreret
skibspantebrev kan således (bortset fra falsk, umyndighed og tvang) ikke mødes med
nogen indsigelser fra pantsætter ifølge pantebrevet, hvis panthaveren på registrerings-
tidspunktet var i god tro om indsigelsen.
                                               - 24 -
efter syns- og skønsmandens erklæringer og forklaring i retten var såvel den
oprindelige som den endelige kontraheringspris i aftalen mellem partrederiet star vii
og skala skipasmidja for høje i den forstand, at skibet efter syns- og skønsmandens
opfattelse burde have kostet ca. 1,8 mio. kr., henholdsvis ca. 4,16 mio. kr. mindre end
den oprindeligt aftalte pris (omregnet til fast pris) på 39 mio. kr., henholdsvis den
endelige kontraheringspris på 49,7 mio kr.
uanset hvad skibet efter syns- og skønsmandens beregninger burde have kostet, må
der imidlertid ved vurderingen af kontraheringsprisen henses til, at m/s star viking var
et liebhaverskib, som var indrettet specielt til liniefart på færøerne, og at de endelige
prisforhandlinger fandt sted, efter at bygningen af skibet var påbegyndt. den aftalte
pris var resultat af en forhandling mellem partrederiet og værftet og må antages at
være den pris, som partrederiet og værftet kommercielt kunne opnå under disse
omstændigheder.
det var ikke skibskreditfondens eller direktoratet for egnsudviklings opgave at vurdere
skibe med henblik på at sikre partredere imod at foretage dårlige investeringer.
skibskreditfonden skulle som obligationsudstedende institut sikre sig, at fonden havde
pantesikkerhed i skibet inden for de fastsatte lånegrænser, som blev udvidet, når der
som her blev givet statsgaranti m.v. for den yderligst stående del af lånet. direktoratet
for egnsudvikling havde til opgave at yde statsgaranti i overensstemmelse med
oecd's og ef's statsstøtteregler med henblik på at give redere sådanne udvidede
lånemuligheder, at man herved fremmede byggeriet af nye skibe ved danske og
herunder færøske værfter. statsgarantien skulle med andre ord afdække den øgede
risiko for skibskreditfonden på den yderligst stående del af lånet, som ellers ikke
kunne være blevet belånt af fonden.
skibskreditfonden havde for at sikre sit eget tilgodehavende i forbindelse med det
oprindelige lånetilbud indhentet en vurdering af 29. januar 1980 hos skibsmægler otto
danielsen, som havde ansat skibets daværende handelsværdi til 35 mio. kr. det må
lægges til grund, at de senere ændringer af skibets specifikationer og af kontrakten til
en fast pris efter skibskreditfondens og direktoratet for egnsudviklings almindelige
erfaringer med priser på skibe ikke gav anledning til at betvivle rigtigheden af den
endelige kontraheringspris. der henvises også til den vurdering af 6. december 1983,
                                               - 25 -
som lå til grund for det færøske landstyres garantierklæring, sammenholdt med
tilbuddet af 31. juli 1980 fra ørskov christensens staalskibsværft og de af vidnet
jogvan rasmussen fremlagte erklæringer af 14. oktober 1983 fra ole steen knudsen
aps, rådgivende ingeniører, og af 8. maj 1984 fra skibssalgsbureauet paul gregersen
og co.
det må herefter lægges til grund, at prisen på 49,7 mio. kr. var den pris, som var
aftalt mellem partrederiet og værftet, at denne pris muligt var for høj forhold til, hvad
man ellers burde kunne have fået bygget skibet for ved et færøsk værft på det
pågældende tidspunkt, men at prisen var den pris, som værftet og partrederiet
kommercielt kunne opnå i markedet under de foreliggende omstændigheder, hvor
bygningen af skibet allerede var påbegyndt, og at skibskreditfonden og direktoratet
for egnsudvikling havde foretaget sædvanlige undersøgelser og var i god tro.
på det tidspunkt, hvor skibspantebrevet blev registreret, må skibskreditfonden og
direktoratet for egnsudvikling ligeledes anses for at have været i god tro om leo
rahms andre indsigelser fra det retsforhold, der gav anledning til pantebrevets
udstedelse, herunder leo rahms angivelige forudsætninger i forbindelse med hans
underskrift på tegningsaftalen.
der er heller intet grundlag for at tilsidesætte leo rahms forpligtelser efter
aftalelovens ⌡ 36. leo rahm var ved tegningsaftalen indgået på at drive rederivirk-
somhed og må være nærmest til at bære risikoen ved rederiets drift. leo rahm har
endvidere som partreder benyttet sig af de skattefradrag, som deltagelsen i part-
rederiet gav ham mulighed for, ligesom finansstyrelsen har givet ham en
akkordordning.
det er leo rahms egen fejl, at han ikke løbende har fulgt nøje med i, hvordan det gik
for den virksomhed, som han var partreder i. de løbende regnskaber angav mellem-
regningskontoen med den bestyrende reder og burde allerede i 1985-86 havde givet
leo rahm anledning til at foretage nærmere undersøgelser af forholdene. leo rahm
havde givet den bestyrende reder fuldmagt til at aftale ændringer i vilkårene for lånets
tilbagebetaling og burde have interesseret sig mere for, hvordan de fuldmagter, han
havde givet, blev udnyttet.
                                               - 26 -
skibskreditfonden og finansstyrelsen må ved behandlingen af partrederiets
begæringer om henstand antages alene at have taget hensyn til, på hvilken måde man
bedst fremmede partrederiets tilbagebetaling af lånet efter skibspantebrevet uden at
sætte forprioritetsstillingen for renter over styr. der er intet grundlag for at antage, at
gælden ville være blevet formindsket yderligere, såfremt henstand ikke var blevet
givet.
allerede af disse grunde, og uden at det er nødvendigt at behandle partredernes
passivitet gennem årene fra 1983 til 1993, frifindes finansstyrelsen for leo rahms
påstand.
leo rahms og biintervenienternes advokat har med henblik på at understøtte
anbringendet vedrørende byggeprisen for m/s star viking foranlediget et syn og skøn.
retten havde efter en omfattende formalitetsprocedure herom ikke grundlag for på
forhånd at fastslå, at det af denne advokat ønskede syn og skøn ville være således
uden betydning for sagen, at denne bevisførelse måtte afskæres som overflødig. den
første syns- og skønserklæring nødvendiggjorde, at finansstyrelsens og skibs-
kreditfondens advokater stillede syns- og skønsmanden supplerende spørgsmål, og
den ene af disse advokater har yderligere i anledning af sagen måttet rejse til
færøerne for at undersøge landfogedens og konkursboets papirer, således at disse
advokater kunne varetage finansstyrelsens og skibskreditfondens interesser.
domsforhandlingen har ligeledes været omfattende. selv om sagen formelt alene har
vedrørt leo rahms krav på betaling af 42.284 kr. i overskydende skat, har den i rea-
liteten angået et væsentligt højere beløb. sagen har været ført som en prøvesag også
for biintervenienterne på leo rahms side, og også deres forhold er løbende blevet
inddraget i sagen. for finansstyrelsen og skibskreditfonden har sagen endvidere haft
betydning for deres krav mod samtlige debitorer i henhold til skibspantebrevet i m/s
star viking. retten tager derfor finansstyrelsens og skibskreditfondens påstande om
sagsomkostninger til følge som nedenfor nærmere bestemt.
                        thi    kendes         for     ret:
finansstyrelsen frifindes.
                                             - 27 -
leo rahm, annette elleby skov, ole leif larsen, michael jørgensen og povl nielsen
skal inden 14 dage fra denne doms afsigelse én for alle og alle for én betale 100.000
kr. i sagsomkostninger til finansstyrelsen, 100.000 kr. i sagsomkostninger til
danmarks skibskreditfond og endeligt afholde udgifterne til syns- og
skønserklæringerne med 193.659,38 kr.
jørn hansen          elmer.          bent rasmussen
                                     (sign.)
                        udskriftens rigtighed bekræftes
                       p. j. v. sø- og handelsretten, den


text:
 - mcj
                                      udskrift
                                           af
                         sø- og handelsrettens dombog
                                      ──────────
den 12. juli 2001 blev af retten i sagen
v-0081-00
société des produits nestlé s.a.
(advokat christian levin nielsen)
   mod
patentankenævnet
(kammeradvokaten v. advokat stig grønbæk jensen)
afsagt sålydende
                                         d o m:
sagen vedrører spørgsmålet om, hvorvidt der foreligger varesammenfald eller varelighed i vareklasse 31
begrænset til henholdsvis kattemad og ikke-medicinsk kosttilskud til dyr, samt om to figurmærker
registreret i ovennævnte vareklasser er forvekslelige.
påstande:
sagsøgeren, société de produits nestlé s.a. (herefter nestlé), har påstået
principalt: foreløbig varemærkeregistrering vr 01 871
                                                    - 2 -
          1997 afslås fra endelig varemærkeregistre          ring
subsidiært: foreløbig varemærkeregistrering vr 01 871
1997 registreres med begrænset varefortegnelse til klasse 33: ikke-medicinsk kosttilskud til dyr, nemlig
hvidløg i pastaform.
sagsøgte, patentankenævnet, har påstået frifindelse.
sagsfremstilling:
nestlé har den 20. november 1992 fået registreret to figurmærker under vr 10 590 1992 og vr 10 591
1992 i klasse 31: kattemad. begge figurmærker indeholder billedet af et kattehoved samt ordet
gourmet. ovenover ordet er tre stjerner, og ordet samt stjernerne er indsat i en boks, hvis kanter
består af en tyk streg samt en indvendig tyndere streg. forskellen på de to figurmærker er kattehovedets
placering i forhold til ordet.
i forbindelse med nestlés ansøgning om ovennævnte regi- streringer fremsendte patentdirektoratet den
18. juni 1990 en skrivelse, hvoraf fremgår bl.a.:
"...
...at ordet "gourmet" er uegnet til registrering for flere varer i klasserne 29, 30 og 31, idet mærket kan
angive, at der er tale om varer af en særlig høj kvalitet, der henvender sig til kræsne madkendere. det er
dog direktoratets opfattelse, at dette ikke gælder varearten "dyrefoder", hvor mærket har det til regi-
strering fornødne særpræg".
den 24. oktober 1996 ansøgte jan lund jensen (herefter ansøger) om registrering af et figurmærke med
et stiliseret hvidløg øverst, her under teksten pet-gourmet samt teksten bedre helse for dyr
nederst. mærket er udført med baggrundsfarven grøn samt med sort tekst.
under den indledende behandling af ansøgningen fremsendte patentdirektoratet den 31. januar 1997 en
skrivelse til ansøgeren, hvoraf fremgår, at registrering ikke umiddelbart kan foretages, idet figurmærket
kan forvek sles med varemærkerne vr 10.590 1992 og vr 10.591 1992 begge tilhørende nestlé.
yderligere fremgår af skrivelsen bl.a.:
"...
vi har ved vurderingen af forveksleligheden navnlig lagt vægt på, at varemærkerne synsmæssigt og
lydligt ligner hinanden, samt at de ønsker varemærket regi- streret for de samme varer eller
tjenesteydelser som de registrerede varemærker.
                                                      - 3 -
...
vi kan kun registrere deres varemærke, hvis de begrænser ansøgningen, eller indsender samtykke fra in-
dehaverne af de nævnte varemærker..."
figurmærket blev offentliggjort i varemærketidende den 21. maj 1997, og det fremgår heraf, at
figurmærket er registreret i klasse 31: ikke-medicinsk kosttilskud til dyr.
den 15. juli 1997 fremsendte nestlés varemærkefuldmægtig indsigelse mod en endelig registrering af
ansøgers varemærke, idet nestlé var af den opfattelse, at der forelå varelighed mellem kattemad og ikke-
medicinsk kosttilskud til dyr, samt at der tillige forelå mærkelighed, idet ordet gourmet har det til regist-
rering fornødne særpræg, hvorfor nestlés eneret krænkes.
den 8. september 1997 fremsendte ansøger skrivelse til patentdirektoratet, hvoraf fremgår bl.a.:
"...
vedr. indsigelse pet-gourmet bedre helse for dyr
vi har i brev af 21/3-97 begrænset vores kosttilskudsprodukt til udelukkende hvidløg som varemærke-
ansøgning. produktet kan ikke bruges som dyrefoder og derfor ikke i konflikt med indsigers produkt.
med hensyn til selve varemærket er der for det første ingen lighed med et billede af et hvidløg og en kat,
ligesom pet-gourmet bedre helse for dyr heller ikke er sammenlignligt med tre stjerner og gourmet."
patentdirektoratet fremsendte kopi af skrivelsen til nestlés varemærkefuldmægtig med bemærkning om,
at forberedelsen var afsluttet, og at sagen blev taget op til afgørelse.
i skrivelse af 30. september 1997 bad nestlés varemærke fuldmægtig patendirektoratet, inden der blev
truffet afgørelse, om at fremsende dokumentation for, at varefortegnelsen for ansøgers varemærke var
begrænset til "hvidløg". patentdirektoratet besvarede skrivelsen, men traf den 6. november 1997
afgørelse i sagen, hvorefter nestlés indsigelse ikke blev taget til følge.
af begrundelsen for afgørelsen fremgår bl.a.:
"...
for så vidt angår spørgsmålet om vareartskollision er det direktoratets opfattelse, at der ikke er tale om
direkte sammenfald mellem kattemad og ikke-medicinsk kosttilskud til dyr, men alene om ligeartede
varer.
det angrebne mærke er et figurmærke, hvor ordet gourmet indgår i sætningen "pet-gour
                                                    - 4 -
met bedre helse for dyr", der er placeret under afbildningen af et stort hvidløg. mærket er registreret
i farver.
indsigers mærker er også figurmærker. mærkerne består dels af det for dyrefoder særprægede ord
gourmet, dels af flere figurlige elementer, nemlig en dobbelt optrukket ramme rundt om 3 femtakkede
stjerner og om ordet gourmet, og af en kat placeret hhv til venstre for og under rammen.
det forhold, at begge figurmærker indeholder ordet gourmet, er ikke i sig selv tilstrækkeligt til at be-
virke, at der foreligger mærkelighed. det afgørende er, om mærkerne i deres helhed ligner hinanden.
det er direktoratets opfattelse, at der synsmæssigt er så stor forskel i helheden af mærkerne, både med
hensyn til de sproglige og figurlige elementer, at der, når mærkerne betragtes i deres helhed, ikke er
mærkelighed. dette sammenholdt med, at registreringerne alene vedrører ligeartede varer medfører, at
mærkerne ikke kan anses for forvekslelige, og indsigelsen tages derfor ikke til følge."
da nestlés varemærkefuldmægtig fortsat efter ovennævnte afgørelse var i tvivl om, hvorvidt der var
foretaget en begrænsning af varefortegnelsen i ansøgers varemærkeregistrering, fremsendtes henholdsvis
den 18. november 1997 og den 4. december 1997 skrivelse herom til patentdirektoratet, som ved
skrivelse af 11. december 1997 oplyste, at det efter telefonisk aftale mellem sagsbehandleren og ansøger
var aftalt, at varefortegnelsen er "klasse 31: ikke-medicinsk kosttilskud til dyr".
den 5. januar 1998 indbragte nestlés varemærkefuldmægtig sagen for patentankenævnet. foruden en
principial påstand om, at ansøgers varemærkeregistrering afslås, nedlagdes en subsidiær påstand om, at
varefortegnelsen begrænses til "klasse 31: ikke-medicinsk kosttilskud til dyr, nemlig hvidløg i pastaform."
i patentankenævnets afgørelsesmateriale er foruden det under patentdirektoratets sagsbehandling
fremlagte materiale tillige en skrivelse fra patentdirektoratet af 2. marts 1999, hvoraf fremgår bl.a.:
"...
direktoratet er fortsat af den opfattelse, at de omhandlede mærker ikke er forvekslelige, selv med det
påklagede mærkes eksisterende varefortegnelse. det følger heraf, at såfremt varefortegnelsen begrænses
yderligere, som anført i klageskrivelsens subsidiære påstand, vil forvekslingsrisikoen være så meget desto
mindre.
vi skal på den baggrund henstille, at den trufne afgørelse stadfæstes."
den 15. marts 2000 nedlagde ansøger en subsidiær påstand, hvorefter varefortegnelsen begrænses til
"ikke- medicinsk kosttilskud til dyr i form af pasta/flydende form".
                                                     - 5 -
den 17. maj 2000 stadfæstede patentankenævnet patentdirektoratets afgørelse med følgende
begrundelse:
"...
ankenævnet bemærker indledningsvist, at indklagede ikke deltog i den mundtlige forhandling for
ankenævnet. nævnet har efter den mundtlige forhandling forelagt klagers subsidiære påstand om en
begrænsning af det ansøgte mærke til "ikke-medicinsk kosttilskud til dyr, i form af pasta i hvidløgsform"
for indklagede, idet indklagede ifølge sagens akter tidligere skulle have erklæret sig indforstået med en
sådan begrænsning af det ansøgte varemærke. der har imidlertid ikke kunnet opnås enighed mellem
parterne om den foreslåede begrænsning. af de af patentdirektoratet anførte grunde tiltræder
ankenævnet i øvrigt, at der ikke er mærkelighed mellem de 2 varemærker."
herefter anlagde nestlé den 13. juli 2000 sag ved sø- og handelsretten.
procedure:
nestlé har anført, at ordet gourmet har varemærkeretligt særpræg for vareklassen "dyrefoder", hvilket
støttes af patentdirektoratet i skrivelse af 18. juni 1990.
ved ansøgers indgivelse af ansøgning om varemærkeregi- strering behandledes ansøgningen også korrekt
af patentdirektoratet, idet myndigheden i skrivelse af 31. januar 1997 påpeger, at der er
prioritetsrettigheder, som ansøger skal tage højde for, idet det ansøgte figurmærke både synsmæssigt og
lydmæssigt er forveksleligt med néstles registrerede figurmærker, samt idet figurmærket søges re-
gistreret indenfor samme varegruppe.
det er ordet gourmet, der er mærkedominanten i både nestlés og ansøgers figurmærker, og da
gourmet indgår i nestlés figurmærker, har sagsøger eneret hertil i medfør af prioritetsreglen for
vareklassen "dyrefoder". det medfører ingen ændring heri, at ansøgers figurmærke tillige indeholder
ordet pet, idet dette blot understøtter, at der er tale om vareartslighed.
patentdirektoratet rådede herefter telefonisk ansøger til at ændre varebetegnelsen til "ikke-medicinsk
kosttilskud til dyr". men der er fortsat vareartslighed mellem denne betegnelse og kattemad, idet begge
dele falder ind under overbegrebet i vareangivelsen: "næringsmidler til dyr, respektivt dyrefoder", idet
kosttilskud til dyr er en del af vareangivelsen dyrefoder, hvilket følger af nice-arrangementet.
samtidig er registrering af ansøgers figurmærke indeholdende det stiliserede hvidløg i strid med
                                                    - 6 -
varemærkelovens ⌡ 14, stk. 1, nr. 2, idet varebetegnelsen i registreringen rækker ud over varens art,
hvorfor det må præciseres, at varen består af eller indeholder hvidløg, idet mærket ellers er egnet til at
vildlede med hensyn til det, der indeholdes i varen.
patentdirektoratet har ikke behandlet ansøgningen korrekt, idet ansøger selv i brev af 8. september 1997
op lyste, at ansøgningen var begrænset udelukkende til hvidløg. alligevel traf patentdirektoratet afgørelse
uden at tage hensyn til denne begrænsning.
patentankenævnet har ved afgørelsen været opmærksom på forholdet og har derfor også telefonisk
kontaktet ansøger. men på baggrund af den - fejlagtige - vejledning der allerede var givet af
patentdirektoratet om varebetegnelsen "ikke-medicinsk kosttilskud til dyr", fastholdt ansøger nu sin
oprindelige påstand. såfremt den subsidiære påstand, nedlagt af ansøger den 15. marts 2000, var
imødekommet, ville nestlé have accepteret denne.
patentankenævnet har om den absolutte registreringshindring i varemærkelovens ⌡ 14, stk. 2, nr. 1,
anført, at det følger af lovmotiverne, at det skal være utvivlsomt, at mærket vil vildlede forbrugeren, før
det vil være omfattet af ⌡ 14, stk. 2, nr. 1. netop fordi ansøger har begrænset angivelsen til ikke-
medicinsk kosttilskud til dyr uden angivelse af form og indhold af dette kosttilskud, er mærket ikke
stridende mod ⌡ 14, stk. 2, nr. 1.
om den relative registreringshindring i form af forvekslelighed har patentankenævnet anført, at der skal
anlægges en helhedsbedømmelse af varemærkerne. der foreligger ikke varesammenfald, idet der alene
er tale om ligeartede varer uden nogen form for kollision.
det er alene et indicium for lighed, at begge produkter rummes i samme vareklasse efter nice-
arrangementet af 15. juni 1957, idet dette kun er vejledende.
det centrale er, i hvilken udstrækning produkterne er gensidigt substituerbare i konkurrencemæssig
henseende. produkterne kan supplere hinanden, men de kan ikke erstatte hinanden, idet kosttilskud ikke
kan erstatte kattemad.
om mærkelighed anføres, at der ved helhedsvurderingen skal lægges vægt på den synsmæssige,
lydmæssige og begrebsmæssige lighed, herunder på de elementer, der har dominans og særpræg i
mærkerne.
patentankenævnet er enig i, at gourmet har særpræg indenfor vareklassen: dyrefoder. der er derimod
ikke enighed om, at ordet er mærkedominant i det ansøgte figurmærke. såfremt der kun er tale om et
ordelement - her gourmet - der indgår i begge mærker, mens der i øvrigt er tilstrækkelig synsmæssig
                                                     - 7 -
forskel mellem mærkerne, foreligger der ikke forvekslelighed, når man er udenfor varekollisionsområdet.
gourmet har ikke dominans i ansøgers figurmærke, da der her er tale om en ordkonstallation "pet-
gourmet". bindestregen bevirker, at ordet fremstår som ét. der er således tale om et to-stavelsesord
overfor et tre-stavelsesord, og såfremt praksis fra rene ordmærker anvendes, vil der ikke være tale om
en forvekslingsrisiko.
ansøgers mærke indeholder foruden ordet "pet-gourmet" tillige sloganet "bedre helse for dyr" samt det
stiliserede hvidløg, hvilket bevirker, at der ikke er risiko for forveksling i forhold til den figurlige
udformning, idet nestlés kattehoved og kasse optrukket med streger samt de tre stjerner klart adskiller
sig fra ansøgers figurmærke.
om patentdirektoratets og patentankenævnets behandling af sagen anføres, at patentdirektoratet på
lovlig vis har vejledt ansøgeren, og at patentdirektoratets brev af 31. januar 1997 er en foreløbig
vurdering af sagen, der ikke præjudicerer den videre sagsbehandling, herunder at det er
patentankenævnets afgørelse og ikke den underordnede myndigheds afgørelse, der kan indbringes til prø-
velse ved domstolene.
rettens begrundelse og resultat:
der foreligger ikke varesammenfald mellem vareklasse 31: kattemad og vareklasse 31: ikke-medicinsk
kosttilskud til dyr. derimod foreligger der vareartslighed, også selv om produkterne ikke umiddelbart kan
substituere hinanden, idet ansøgers produkt også anvendes til katte.
umiddelbart er de to figurmærker ikke visuelt forvekslelige i forhold til det stiliserede hvidløg og katteho-
vedet, men idet ordet "gourmet" har særpræg indenfor vareklassen og tillige må betegnes som værende
særdeles dominerende både i nestlés figurmærke og i ansøgers figurmærke, findes der at opstå en risiko
for forveksling. de øvrige elementer i begge figurmærker, således både hvidløget, kattehovedet, samt
sloganet "bedre helse for dyr" må anses for svage i helhedsindtrykket.
at ansøgers figurmærke består af ordet "pet-gourmet" medfører ikke større adskillelsesevne, idet ordet
"pet" tværtimod må anses for værende en særdeles kendt betegnelse for kæledyr, hvorunder katte
henhører, og dermed snarere bekræfter en sammenhæng til sagsøgers vare.
da der således er risiko for forveksling mellem figurmærkerne, og idet varerne er af lignende art, tages
nestlés principale påstand til følge, jf. varemærkelovens ⌡ 15, stk. 1, nr. 2.
                                                 - 8 -
                          t h i k e n d e s f o r r e t:
foreløbig varemærkeregistrering vr 01 871 1997 afslås fra endelig registrering.
sagsøgte, patentankenævnet, betaler inden 14 dage kr. 30.000 i sagsomkostninger til sagsøger, société
des produits nestlé s.a.
                                   mette christensen
niels hofman laursen                jørgen sieverts
                                        (sign.)
                           udskriftens rigtighed bekræftes
                          p. j. v. sø- og handelsretten, den

source: retspraksis

LICENSE:
Creative Commons Legal Code

CC0 1.0 Universal

type: caselaw

jurisdiction: Denkmark