text:
                      højesterets kendelse
                          afsagt tirsdag den 12. januar 2010
sag 110/2009
forenede danske motorejere som mandatar for a
(advokat lennart fogh)
mod
københavns kommune
(advokat lars carstens)
i tidligere instanser er afsagt kendelse af københavns byrets fogedret den 19. december 2007
og af østre landsrets 11. afdeling den 8. januar 2009.
i påkendelsen har deltaget tre dommere: torben melchior, thomas rørdam og vibeke
rønne.
sagen er behandlet sammen med sag 109/2009, forenede danske motorejere som mandatar
for b mod københavns kommune.
påstande
kærende, forenede danske motorejere som mandatar for a, har nedlagt påstand om, at
fogedrettens kendelse stadfæstes.
indkærede, københavns kommune, har nedlagt påstand om stadfæstelse af landsrettens ken-
delse, subsidiært at fogedrettens kendelse ophæves og sagen hjemvises til fortsat behandling
ved fogedretten, mere subsidiært at sagen hjemvises til pantefogden til fortsat behandling.
anbringender
forenede danske motorejere har navnlig gjort gældende, at parkeringsmyndigheden har be-
visbyrden for, at afgiften er pålagt med rette. især under henvisning til, at parkeringsvagterne
                                               - 2 -
er underlagt produktivitetskrav, kan parkeringsvagtens forklaring ikke tillægges større vægt
end borgerens/bilistens.
københavns kommune er enig i, at center for parkering har bevisbyrden for, at parkeringsaf-
gift er pålagt med rette. denne bevisbyrde kan løftes ved forklaring fra den eller de parke-
ringsvagter, der har konstateret den uretmæssige parkering, støttet af de notater, som parke-
ringsvagten har foretaget om detaljerne ved parkeringen og udførelsen af kontrolopgaven. de
kommunale parkeringsvagter har modtaget uddannelse i reglerne for parkering, og det må
kunne lægges til grund, at de udfører deres virksomhed i overensstemmelse hermed. deres
forklaring må derfor tillægges særlig vægt. parkeringsvagter ansat ved center for parkering er
ikke underlagt produktivitetskrav.
kommunen har endvidere henvist til, at a har erkendt, at parkeringsbilletten ikke lå i forruden
på hans bil ved kontrollen den 14. august 2006, og at det derfor kan lægges til grund, at han
har tilsidesat reglen i bekendtgørelsens § 7, stk. 2.
retsgrundlaget
i københavns kommunes bekendtgørelse af 27. maj 2005 om standsning og parkering i kø-
benhavn er § 7, stk. 2 og 3, sålydende:
       ”stk. 2. parkeringsbilletten skal anbringes synligt umiddelbart inden for forruden og
       skal tydeligt kunne læses udefra.
       stk. 3. en gyldig parkeringsbillet kan benyttes til flere parkeringer inden for samme
       takstområde eller i takstområder med lavere takst. en gyldig parkeringsbillet kan også
       overdrages til og benyttes af andre bilister.”
i vejledning i udfærdigelse af parkeringsafgifter udgivet af københavns politi i samarbejde
med københavns kommune i anledning af ændrede kompetenceregler pr. 1. september 2005
hedder det bl.a.:
        ”28a.            finder anvendelse, hvor et køretøj er parkeret med uaflæselig p-billet
        uaflæselig p-    i strid med p-bkg. § 7, stk. 2, hvoraf fremgår, at p-billetten tydeligt
        billet.          skal kunne læses udefra, når parkeringen sker i en særlig betalings-
                         zone, hvor der skal betales afgift (indløses p-billet).
                                                - 3 -
                          i forbindelse med parkeringskontrollen i betalingszonen bør de en-
                          kelte parkeringsvagter foretage en grundig besigtigelse af køretøjet
                          med henblik på at konstatere, om køretøjet er forsynet med en p-bil-
                          let. udover at besigtige køretøjets ruder bør parkeringsvagten også
                          kontrollere, om en eventuel billet skulle være faldet på gulvet, være
                          anbragt forkert eller lignende.
                          får parkeringsvagten øje på en sådan billet, og er den uaflæselig, kan
                          der pålægges en parkeringsafgift efter punkt 28 a.
                          der bør tages notat herom. er det muligt at notere billettens kontrol-
                          nummer, bør parkeringsvagten endvidere gøre dette.”
den europæiske menneskerettighedskommission antog ved sin afgørelse af 14. september
1998 (sag nr. 24989/94) sagen flemming petersen mod danmark til realitetsbehandling. i
afgørelsen, der vedrører en parkeringsafgift til det offentlige, hedder det bl.a.:
      ”the commission recalls that the notion of ”criminal charge” in article 6 para. i cannot
      be interpreted solely by reference to the domestic law of the respondent state. it is to be
      interpreted as having an autonomous meaning in the context of the convention (cf. eur.
      court hr, adolf v. austria judgment of 26 march 1982, series a no. 49, p. 15, para.
      30).
      in order to determine whether an offence qualifies as “criminal” for the purpose of the
      convention, it is first necessary to ascertain whether or not the provision defining the
      offence belongs, according to the legal system of the respondent state, to criminal law;
      next, the nature of the offence and degree of severity of the penalty risked must be ex-
      amined (see inter alia eur. court hr, palaoro v. austria judgment of 23 october 1995,
      series a no. 329-b, p. 38, para. 34).
      the commission recalls that the regulations concerning stopping and parking in the
      road traffic act and rules issued under it have been completely decriminalised in
      danish law. thus, it follows from the travaux préparatoires to the act no. 162 of 28
      april 1971 that the purpose of the amendment was to place these rules outside the ambit
      of criminal law. in addition, the sanctions for violation of the rules are referred to as
      charges, and not fines, and the ordinary law governing civil law procedure applies in
      full to proceedings involving parking charges.
      however, the second criterion stated above - the very nature of the offence, considered
      also in relation to the nature of the corresponding penalty - represents a factor of appre-
      ciation of greater weight (öztürk v. the federal republic of germany, op. cit., p. 19,
      para. 52). it is of great significance in this respect whether the purpose of the sanction is
      to be punitive and deterrent (cf., inter alia, öztürk v. the federal republic of germany,
      op. cit., p. 20, para. 53).
                                               - 4 -
      the commission notes in this respect that the regulation in question is based on a ra-
      tioning of the road area. according to the travaux préparatoires to the amendment im-
      plementing the present rules, parking charges are considered as charges for using the
      parking area in excess of the permitted use. thus, in the government’s opinion, the
      charges have no predominantly penal purpose.
      however, the commission is not convinced that the rules in question do not retain a pu-
      nitive character and do not have the effect essentially to deter. the wording of section
      121 subsection 1 (7) and (8) of the road traffic act and of section 1 of the parking or-
      dinance suggest that the charge is a sanction imposed for violation of a prohibited and
      unwanted behaviour. there is nothing in the wording of the provisions to indicate that
      the charge is intended to correspond to a service rendered or a parking place occupied.
      in addition, the provision is directed towards all citizens in their capacity as road users.
      thus, the commission is of the opinion that the general character of the rule and the
      purpose or the effect of the penalty, being both deterrent and punitive, suffice to show
      that the offence in question was, in terms of article 6 of the convention, criminal in
      nature (ibid). the commission considers that it is not decisive in this respect that the
      rules applied to parking offences lack certain hallmarks usually connected with criminal
      procedure.
      as the contravention committed by the applicant was criminal for the purposes of arti-
      cle 6 of the convention, there is no need to examine it also in the light of the final crite-
      rion stated above. the relative lack of seriousness of the penalty at stake cannot divest
      an offence of its inherently criminal character (öztürk v. the federal republic of ger-
      many, op. cit., p. 21, para. 54 and eur. court h.r. lutz v. the federal republic of ger-
      many judgment of 25 august 1987, series a no. 123-a, p. 23, para. 55).
      accordingly, the commission considers that the proceedings at issue involved a deter-
      mination of a “criminal charge” within the meaning of article 6 of the convention
      which is thus applicable in the present case.”
sagen blev overført til den europæiske menneskerettighedsdomstol og blev den 16. novem-
ber 2000 forligt ved den danske stats betaling af en godtgørelse.
supplerende sagsfremstilling
i as indsigelse over parkeringsafgiften, der er modtaget i parkering københavn den 16.
august 2006 hedder det bl.a.:
      ”gyldig parkeringshjemmel            ja    hvilken: grøn p-billet til kl. 14.53
      skilt defekt                         ja    bemærkninger:
      billetautomat itu                    ja    tilladelse til parkering          ja          nej
                                               - 5 -
     bil havareret                         ja    dokumentation vedl.                ja          nej
     bil stjålet                           ja    dokumentation vedl.                ja          nej
     af- eller pålæsning                   ja    dokumentation vedl.                ja          nej
     anden årsag: da jeg parkerede bilen lagde jeg billetten så den lå synligt ved førersiden.
     da gps holder er faldet ned, var billetten faldet ned med den. billetten lå på førersædet
     med bagsiden opad.
     vedlagt dok. fra vuc + grøn billet”
a har endvidere til parkering københavn indsendt en lang række parkeringsbilletter
vedrørende tidligere og senere parkeringer i helgolandsgade.
parkering københavn traf den 6. oktober 2006 afgørelse i sagen. det fremgår heraf bl.a.:
     ”begrundelsen for at fastholde afgiften:
     i områder afgrænset med p-zonetavler, der tilkendegiver betalingsparkering, skal der
     betales for parkering i overensstemmelse med, hvad der er gældende inden for det på-
     gældende område. parkeringsperioden kan forlænges, hvis der betales herfor, jf. § 7 stk.
     1 i bekendtgørelse om standsning og parkering i københavn af 27. maj 2005.
     parkering • københavn lægger til grund, at køretøjet var parkeret i strid med bestem-
     melsen, idet parkeringsvagten har noteret, at der ikke forelå en synlig parkeringsbillet i
     køretøjet.
     køretøjet var således parkeret i strid med reglerne. parkeringsafgiften er derfor lovligt
     pålagt, jf. færdselslovens § 121, stk. 1, nr. 9 (lovbekendtgørelse nr. 1079 af 14. novem-
     ber 2005).
     parkering • københavn har forstået deres indsigelser således, at der er enighed om de
     faktiske forhold, men at parkeringsafgiften efter deres opfattelse ikke burde være på-
     lagt, da de havde gyldig p-billet, men at denne var faldet ned på førersiden.
     parkering • københavn er som myndighed pålagt en opgave, der går ud på at kontrol-
     lere, om køretøjer er henstillet i overensstemmelse med de gældende regler.
     parkeringsvagten har observeret deres køretøj henstillet uden en synlig parkeringsbillet
     på kontroltidspunktet.
     inden køretøjet forlades har bilister ansvar for at sikre sig, at p-billetten tydeligt kan læ-
     ses udefra.
                                                - 6 -
       en efterfølgende fremvisning af en gyldig parkeringsbillet er ikke i sig selv dokumenta-
       tion for, at reglerne for parkering har været fulgt af bilisten.
       det fremgår også af § 7, stk. 3 i bekendtgørelse om standsning og parkering i køben-
       havn af 27. maj 2005:
       ”en gyldig parkeringsbillet kan benyttes til flere parkeringer inden for samme takstom-
       råde eller i takstområder med lavere takst. en gyldig parkeringsbillet kan også overdra-
       ges til og benyttes af andre bilister.”
       en parkeringsbillet kan således overdrages, og derfor lægger parkering • københavn
       parkeringsvagtens iagttagelser på kontroltidspunktet til grund for afgørelsen.”
det fremgår af retsbogen af 6. december 2007 fra fogedretten, at a blev sandhedsformanet
forud for, at han afgav sin forklaring for fogedretten.
forklaringer
allan kristian munkholm har forklaret bl.a., at han har været ansat som p-vagt siden januar
2004. han har ikke kendskab til sagerne mod a og b.
p-vagterne skal ikke nå et bestemt antal afgiftspålæggelser pr. dag. løn og andre arbejdsvilkår
er ikke afhængige af antal pålagte afgifter, og p-vagterne får ikke bonus eller andre belønnin-
ger i forhold til pålagte afgifter. p-vagterne modtager løbende efteruddannelse. under videre-
uddannelsen gennemgås konkrete parkeringssituationer, f.eks. kontrol i forbindelse med
manglende billet, ikke synlige billetter og invalideskilte. proceduren for afgiftspålæggelse i
forbindelse med handicappladser gennemgås. center for parkering har skiftende indsatsområ-
der, f.eks. i forbindelse med indførelse af fotokontrol. der foretages for tiden dobbeltkontrol,
både med foto og almindelig registrering. han kontrollerer om billedet er taget korrekt i for-
hold til den manuelle registrering, og at den er i overensstemmelse med vejledningen.
han kender ikke københavns kommunes regnskab for 2006, hvoraf det fremgår, at det er et
resultatkrav "at p-vagterne i gennemsnit udsteder 7,5 p-afgifter dagligt i 363 dage". der er
ikke noget samlet produktionskrav for den enkelte p-vagt eller for center for parkering som
helhed. der er ikke nogen målsætning for produktivitet. han taler med p-vagterne om effekti-
vitet, og om at sikre kvalitet i afgiftspålæggelsen. han drøfter også brugerundersøgelser om
deres popularitet, og hvordan klageprocenterne kan nedbringes. han laver de statistikker, som
                                              - 7 -
områdechefen beder ham om. p-vagterne får statistiske oplysninger om, hvordan de ligger i
forhold til klageprocenter. det sker ca. 2 gange årligt.
anders møller har supplerende forklaret bl.a., at der er indført en forsøgsordning med fotodo-
kumentation. p-vagterne følger den vejledning i udfærdigelse af parkeringsafgifter, som er
udarbejdet af københavns politi. vejledningen er under revision som følge af indførelse af
fotodokumentation. revision er endnu ikke på plads, hvorfor der indtil videre foretages både
fotodokumentation og almindelig kontrol. center for parkerings driftsbudget er baseret på
erfaring fra tidligere års overtrædelser. center for parkering er uden for teknik- og miljøfor-
valtningens budgetramme, da der er stor usikkerhed om den del af budgetopfyldelsen, der er
afhængig af overtrædelser. der stilles ikke krav om, at den enkelte p-vagt skal pålægge et be-
stemt antal afgifter. p-vagterne tilskyndes ikke til at udstede mange afgifter. der er fokus på
kvalitet af p-vagternes arbejde. center for parkering har kontrol og betalingsparkering som
sine to hovedydelser. det er økonomiforvaltningen, der har opstillet den anvendte regn-
skabsmodel for københavns kommunes regnskab for 2006. modellen anvendes på forskel-
lige typer kommunale institutioner og virksomheder og afspejler antal af medarbejdere i for-
hold til ydelsen. budgetmålene er fastsat af økonomiforvaltningen. center for parkering har
store indtægter i forhold til andre kommunale institutioner og afregner provenuet af den sam-
lede drift til kommunekassen. dette sikrer, at center for parkering ikke kan bruges til at un-
derstøtte specifikke aktiviteter og indsatsområder for teknik- og miljøforvaltningen uden sær-
skilte bevillinger. siden regnskabet for 2006 er forvaltningens regnskabsmodel blevet forfinet.
der arbejdes nu med en abc model, "activity based cost". denne model er et pilotprojekt,
der skal synliggøre omkostningerne vedrørende de enkelte ydelser og leverancer på et mere
detaljeret niveau. der er ikke noget resultatkrav fra den enkelte p-vagt. tidligere beregning,
som er anført i regnskabet for 2006, er ikke retvisende, da den ikke tager udgifterne ved den
enkelte afgiftspålæggelse i betragtning. regnskabet for 2006 og senere medfører ikke et re-
sultatkrav til den enkelte p-vagt. øgning af center for parkerings effektivitet kan måles på
klageprocenter i forhold til parkeringsafgifter og sagsbehandlingstid.
højesterets begrundelse og resultat
den europæiske menneskerettighedskommission har ved afgørelse af 14. september 1998 i
sagen flemming petersen mod danmark udtalt, at en sag om parkeringsafgift til det offentlige
indebærer stillingtagen til en ”anklage for en forbrydelse” (”criminal charge”), således som
                                                 - 8 -
dette udtryk er anvendt i artikel 6 i den europæiske menneskerettighedskonvention. det føl-
ger heraf, at retten ved behandlingen af en sådan sag skal iagttage de retssikkerhedsgarantier,
der i medfør af artikel 6 gælder for tiltalte i straffesager. dette er ikke til hinder for, at en sag
om parkeringsafgift til det offentlige behandles i den civile retsplejes former, men indebærer
bl.a., at de beviskrav, der gælder i straffesager, jf. herved reglen om uskyldsformodning i ar-
tikel 6, stk. 2, finder anvendelse. det indebærer endvidere, at reglen i retsplejelovens § 863,
om at en tiltalt ikke har pligt til at afgive forklaring, også finder anvendelse.
efter det anførte burde a ikke have været sandhedsformanet forud for, at han afgav forklaring
for fogedretten. det er dog ikke en fejl, der kan føre til, at sagen hjemvises til fornyet be-
handling ved fogedretten, jf. herved retsplejelovens § 925.
det er ubestridt, at parkeringsbilletten ikke ved kontrollen lå synligt i forruden på as bil,
således som det er foreskrevet i § 7, stk. 2, i bekendtgørelse om standsning og parkering i
københavn.
a har forklaret, at dette skyldes, at hans gps-holder var faldet ned og havde taget
parkeringsbilletten med i faldet, hvorefter begge dele var endt på førersædet, hvor billetten lå
synligt. heroverfor har vidnet pernille christensen forklaret, at hun følger den procedure, der
er fastsat ved kontrol af biler, og herunder undersøger bilerne.
i et tilfælde som det foreliggende, hvor det som anført er ubestridt, at parkeringsbilletten ikke
var anbragt i overensstemmelse med reglen i bekendtgørelsen, må det påhvile a at bevise, at
den lå på en sådan måde, at parkeringsvagten alligevel kunne se den ved kontrol i
overensstemmelse med reglerne i vejledningen om udfærdigelse af parkeringsafgifter.
et sådant bevis foreligger ikke, og højesteret tiltræder derfor, at afgiften er pålagt med rette.
herefter stadfæster højesteret landsrettens kendelse. det bemærkes herved, at der efter bevis-
førelsen ikke er grundlag for at antage, at parkeringsvagternes arbejdsforhold er tilrettelagt
således, at de er tilskyndet til at udstede et vist større antal parkeringsafgifter.
                                          thi bestemmes:
                                            - 9 -
landsrettens kendelse stadfæstes.
i sagsomkostninger for højesteret skal forenede danske motorejere inden 14 dage betale
25.000 kr. til københavns kommune. sagsomkostningsbeløbet forrentes efter rentelovens § 8
a.


text:
                             højesterets dom
                          afsagt tirsdag den 13. januar 2015
sag 98/2013
(2. afdeling)
a
(advokat søren kjær jensen, beskikket)
mod
ankestyrelsen
(kammeradvokaten ved advokat henrik nedergaard thomsen)
i tidligere instans er afsagt dom af østre landsrets 18. afdeling den 15. marts 2013.
i pådømmelsen har deltaget fem dommere: jytte scharling, marianne højgaard pedersen,
poul dahl jensen, hanne schmidt og jan schans christensen.
påstande
parterne har gentaget deres påstande.
anbringender
a har supplerende anført bl.a., at det er godtgjort ved vurderingen fra retslægerådet, at der
foreligger den fornødne årsagssammenhæng mellem de belastninger, som han var udsat for i
forbindelse med anklagen, og hans psykiske gener i de første år (tilpasningsreaktion) og efter-
følgende (kronisk forstemningstilstand af depressiv type). der er hverken i lovens ordlyd eller
i forarbejderne opstillet særlige betingelser for begrebet ”arbejdets særlige art”. det er hver-
ken en betingelse for anerkendelse, at der er udvist uforsvarlig adfærd fra arbejdsgiverens
side, eller at belastningen er af ekstraordinær karakter. de belastninger, som han var udsat for,
må dog karakteriseres som værende af ekstraordinær karakter, og de iværksatte restriktioner
var mere vidtgående, end hvad omstændighederne tilsagde.
                                                - 2 -
ankestyrelsen har supplerende anført bl.a., at a ikke har påvist et sikkert grundlag for at få
tilsidesat ankestyrelsens afslag på anerkendelse, der er bestyrket af retslægerådets udtalelser,
erhvervssygdomsudvalgets indstillinger og lægekonsulenternes vurderinger. ankestyrelsen
har i overensstemmelse med retslægerådets og erhvervssygdomsudvalgets udtalelser aner-
kendt, at as psykiske symptomer var forårsaget af belastningerne i forbindelse med forældre-
anklagerne og ikke af arbejdsgiverens håndtering heraf. belastningerne opfylder ikke kravet
til ”arbejdets særlige art”, fordi arbejdsgiverens håndtering af anklagerne hverken frembød
uproportionale eller ekstraordinære restriktioner, men lå inden for den almindelige ledelsesret.
arbejdsskadesikringsordningen tager kun sigte på de skader, der kan henføres til den fare, der
udspringer af virksomhedens drift. hertil kommer, at as psykiske symptomer ikke havde
medført en sådan midlertidig eller varig svækkelse af hans helbredstilstand, at der var tale om
en sygdom i arbejdsskadesikringslovens forstand.
retsgrundlaget
forarbejderne til § 9 og § 10 i den dagældende arbejdsskadesikringslov (lovbekendtgørelse
nr. 943 af 16. oktober 2000) er gengivet i landsrettens dom.
ved den arbejdsskadereform, der blev gennemført ved lov nr. 422 af 10. juni 2003, som trådte
i kraft efter hændelsesforløbet i denne sag, blev bestemmelsen i § 10, stk. 1, nr. 2, 2. led, i
arbejdsskadesikringsloven videreført uændret i § 7, stk. 1, nr. 2, 2. led.
i lovforslagets bemærkninger til § 7 hedder det bl.a. (folketingstidende 2002-03, 1. samling,
tillæg a, l 216, side 6617):
       ”det er hensigten, at bestemmelsen om arbejdets særlige art fortsat skal være en op-
       samlingsbestemmelse for sygdomme, som man erfaringsmæssigt ikke generelt sætter i
       forbindelse med særlige udsættelser eller påvirkninger, men hvor forhold i den konkrete
       sag taler for, at der er en årsagssammenhæng mellem sygdommen og den konkrete på-
       virkning. konkrete sager kan anerkendes som erhvervssygdomme, hvis forholdene i den
       enkelte sag taler for, at der er en sådan årsagssammenhæng.
       der vil her være mulighed for at anerkende sygdomme, der ikke er optaget på fortegnel-
       sen, hvis der konkret er stor sandsynlighed for, at den anmeldte sygdom skyldes arbej-
       det.
       …”
                                               - 3 -
højesterets begrundelse og resultat
tre dommere – marianne højgaard pedersen, poul dahl jensen og hanne schmidt – udtaler:
under as ansættelse som pædagog ved en skolefritidsordning i x kommune blev der fra
marts 2001 til august 2002 indgivet tre forældreklager over ham. klagerne vedrørte forskel-
lige former for fysisk adfærd i forhold til børnene, som forældrene opfattede som grænseover-
skridende, og han blev efter den første forældreklage pålagt restriktioner i forhold til sin fysi-
ske kontakt med børnene. han indgik i slutningen af august 2002 med bistand af sin faglige
organisation en fratrædelsesaftale begrundet i samarbejdsvanskeligheder. han fik nyt arbejde
som pædagog i y kommune i november 2002, men blev sygemeldt efter få dages arbejde, da
han også af denne kommune blev pålagt restriktioner i forhold til den fysiske kontakt med
børnene.
ankestyrelsen har på grundlag af retslægerådets og erhvervssygdomsudvalgets udtalelser
anerkendt, at a har pådraget sig psykiske symptomer i form af først en længerevarende de-
pressiv reaktion og derefter en kronisk forstemningstilstand af depressiv type, og at disse
symptomer er forårsaget af belastninger i forbindelse med forældreklagerne. ankestyrelsen
har imidlertid bestridt, at symptomerne har karakter af en erhvervssygdom, da de er af forbi-
gående karakter, ligesom ankestyrelsen har anført, at de særlige restriktioner, som ledelsen på
arbejdspladsen iværksatte som reaktion på klagerne, var udslag af en generel ledelsesret og
derfor ikke er en belastning, der skyldes arbejdets særlige art.
parterne er enige om, at forholdet ikke er omfattet af den dagældende arbejdsskadesikrings-
lovs § 10, stk. 1, nr. 1 (sygdomme på erhvervssygdomsfortegnelsen) eller § 10, stk. 1, nr. 2, 1.
led (sygdomme på vej til at blive optaget på erhvervssygdomsfortegnelsen). spørgsmålet i
sagen er herefter, om a har pådraget sig en lidelse, der kan anerkendes som en erhvervssyg-
dom uden for erhvervssygdomsfortegnelsen, jf. lovens § 10, stk. 1, nr. 2, 2. led. det er således
spørgsmålet, om hans psykiske symptomer er omfattet af denne bestemmelse, der omhandler
sygdomme, der må anses for udelukkende eller i overvejende grad at være forårsaget af arbej-
dets særlige art. en sådan anerkendelse kan kun ske efter forelæggelse for erhvervssygdoms-
udvalget, jf. lovens § 10, stk. 3.
                                               - 4 -
efter as redegørelse af 20. november 2002 til arbejdsskadestyrelsen og hans forklaring for
landsretten lægger vi til grund, at det ikke var forældreklagerne i sig selv, der belastede ham,
men de restriktioner, som arbejdsgiveren iværksatte i den anledning. vi lægger således til
grund, at hans psykiske symptomer var forårsaget af arbejdsgiverens reaktioner på klagerne.
vi lægger endvidere på baggrund af hans redegørelse til grund, at han var klar over, at re-
striktionerne blev fastsat med henblik på at undgå fremtidige situationer, der kunne give an-
ledning til klager, og ikke skyldtes, at der var grundlag for at antage, at han havde begået
overgreb mod børnene.
en arbejdsgiver har i kraft af ledelsesretten adgang til at iværksætte passende tiltag for at
undgå klager. den psykiske belastning, som sådanne ledelsesmæssige tiltag måtte påføre
medarbejderen, kan efter vores opfattelse i almindelighed ikke anses som et udslag af ”arbej-
dets særlige art”.
i denne sag blev der i både x og y kommune fastsat restriktioner over for a i forhold til hans
fysiske adfærd over for børnene. restriktionerne er af x kommune i redegørelsen af 3. juni
2004 til arbejdsskadestyrelsen beskrevet således, at indholdet af aftalerne i grove træk gik ud
på, at a skulle ”sætte de grænser for fysisk kontakt med børnene, som andre pædagoger også
gør”. vi finder som landsretten, at a ikke har godtgjort, at disse restriktioner var mere vidtgå-
ende, end hvad omstændighederne tilsagde, og at restriktionerne derfor må anses for omfattet
af arbejdsgiverens generelle ledelsesbeføjelser. vi tiltræder herefter, at det ikke er godtgjort,
at as psykiske symptomer udelukkende eller i overvejende grad er forårsaget af arbejdets
særlige art som pædagog, jf. arbejdsskadesikringslovens § 10, stk. 1, nr. 2, 2. led.
med bemærkning om, at vi herefter ikke har anledning til at tage stilling til, om as psykiske
symptomer har karakter af en sygdom i arbejdsskadesikringslovens forstand, stemmer vi for
at stadfæste dommen.
dommerne jytte scharling og jan schans christensen udtaler:
a indgav den 23. oktober 2002 anmeldelse om arbejdsbetinget lidelse, idet han anførte, at han
var blevet anklaget for overgreb mod børn. i marts 2001 havde en forælder til en pige klaget
over, at han ifølge pigen havde ”taget nogle piger i numsen”, og i marts 2002 klagede en for-
                                                - 5 -
ælder over, at hans datter havde fortalt, at hun følte det ubehageligt, når a trøstede hende,
bl.a. fordi hans skæg stak. i august 2002 henvendte en forælder sig og klagede over, at a
havde leget ”prutteleg” med hendes datter, og at han havde været alene med datteren på stuen
bag en lukket dør. efter det, a har oplyst, blev han i forbindelse med episoden i marts 2001
bl.a. begrænset i sin fysiske kontakt med børnene, ligesom kommunens krisegruppe blev ori-
enteret. episoden i marts 2002 førte efter det oplyste bl.a. til, at z-forvaltningen meddelte
ham, at man ikke ønskede, at han arbejdede med børn og unge mellem 0 og 18 år, at man ville
se på, om han kunne få andet arbejde i kommunen med pædagogisk relevans, og at han skulle
søge sig et andet arbejde, idet han ellers ville blive afskediget. i forbindelse med episoden i
august 2002 blev a hjemsendt og fratrådte efterfølgende sin stilling. a har i perioden modta-
get hjælp fra rigshospitalets krisepsykologiske afdeling og er blevet behandlet med cipramil.
retslægerådet har i sine svar på spørgsmål a, b og g udtalt, at rådet vurderer, at a sandsyn-
ligvis opfylder kriterierne for diagnosen ”længerevarende depressiv reaktion”, og at denne
diagnose bedst beskriver hans tilstand i perioden op til to år efter fremkomsten af sympto-
merne i 2001. for tiden herefter og frem til speciallægeerklæringen i maj 2006 har rådet fun-
det, at diagnosen ”kronisk forstemningstilstand af depressiv type” er mest dækkende. retslæ-
gerådet finder det overvejende sandsynligt, at der er en årsagsforbindelse mellem belastnin-
gerne i forbindelse med anklagen mod a og de beskrevne psykiske symptomer, jf. svaret på
spørgsmål c. det taler ifølge rådet for en årsagssammenhæng, at der er en tydelig tidsmæssig
sammenhæng mellem hans psykiske symptomer og belastningen i forbindelse med anklagen,
og der er ikke beskrevet forhold, som taler imod en sådan sammenhæng, jf. rådets svar på
spørgsmål 2. andre faktorer såsom f.eks. tidligere erfaringer, andre forhold i hans liv og syg-
domsanlæg kan ifølge rådet også have haft betydning for udvikling af psykiske symptomer i
forbindelse med belastning, men der er ikke i sagsakterne oplysninger, som tyder på, at a
skulle være i særlig høj risiko for at reagere på belastning, jf. svarene på spørgsmål c og d.
på den anførte baggrund finder vi, at de beskyldninger, der blev rettet mod a, og hans ar-
bejdsgivers reaktioner herpå, havde sammenhæng med hans arbejde og var af belastende ka-
rakter. vi lægger herved bl.a. vægt på, at overgreb mod børn opfattes som moralsk forkaste-
lige, og at det typisk er vanskeligt for den, som beskyldningen retter sig mod, at tilbagevise
beskyldningen om, at den pågældende har handlet uretmæssigt. vi bemærker herved, at vi på
baggrund af as redegørelse lægger til grund, at arbejdsgiveren over for ham tilkendegav, at
                                                - 6 -
han havde handlet forkert og grænseoverskridende, men at der i øvrigt ikke foreligger nær-
mere oplysninger herom.
i overensstemmelse med den diagnose, som retslægerådet har stillet, lægger vi til grund, at a
led af ”længerevarende depressiv reaktion” i perioden op til to år efter fremkomsten af symp-
tomerne i 2001 og herefter frem til maj 2006 led af ”kronisk forstemningstilstand af depressiv
type”, jf. rådets besvarelse af spørgsmål a, b og g.
ankestyrelsen har anerkendt, at as psykiske symptomer er forårsaget af belastningerne i for-
bindelse med forældreklagerne, mens a efter sin forklaring blev belastet af arbejdsgiverens
håndtering af klagerne. retslægerådet har i sit svar på spørgsmål 2, om as psykiske gener er
forårsaget af ”forløbet i form af anklage mod ham og ledelsens håndtering af hans arbejds-
mæssige situation”, svaret, at det taler for en årsagssammenhæng, at der ”er en tydelig tids-
mæssig forbindelse mellem [hans] psykiske symptomer og belastningen i forbindelse med
anklagen”. retslægerådets svar må efter vores opfattelse forstås således, at det er det samlede
forløb omkring forældrenes klager og arbejdsgiverens reaktion herpå, der har forårsaget as
psykiske symptomer. under hensyn til den nære tidsmæssige sammenhæng mellem, at a blev
gjort bekendt med forældrenes klager og arbejdsgiverens reaktion herpå, finder vi – i overens-
stemmelse med retslægerådets svar på spørgsmål 2 – at as psykiske symptomer er forårsaget
af det samlede forløb i forbindelse med klagerne og arbejdsgiverens reaktion.
vi finder herefter, at as lidelse må anses som en sygdom, der udelukkende eller i overvejende
grad er forårsaget af arbejdets særlige art, jf. den dagældende arbejdsskadesikringslovs § 9, jf.
§ 10, stk. 1, nr. 2, 2. led, og stemmer derfor for at tage as påstand til følge.
afgørelsen træffes efter stemmeflertallet.
                                      thi kendes for ret:
landsrettens dom stadfæstes.
                                              - 7 -
i sagsomkostninger for højesteret skal statskassen inden 14 dage efter denne højesteretsdoms
afsigelse betale 50.000 kr. til ankestyrelsen. sagsomkostningsbeløbet forrentes efter rentelo-
vens § 8 a.

source: retspraksis

LICENSE:
Creative Commons Legal Code

CC0 1.0 Universal

type: caselaw

jurisdiction: Denkmark


text:
- cri
                                        udskrift
                                            af
                         sø- & handelsrettens dombog
                                       ____________
                                           dom
afsagt den 13. maj 2009
v‐125‐07
                                  udesen danmark
                                  v/niels udesen
                                  (advokat lars bundgaard)
                                  mod
                                  excellent wine danmark a/s
                                  excellent wine fyn, øst‐ & sydjylland a/s
                                  excellent wine midt‐, øst‐ & nordjylland a/s
                                  excellent wine sjælland a/s
                                  excellent wine københavn & nordsjælland
                                  (alle advokat michael clemmensen)
indledning
sagen drejer sig om, hvorvidt excellent wine danmark a/s og selskabets 4 lokalafdelinger (i
det følgende excellent wine) har krænket udesen danmark v/niels udesens (i det følgende
                                              - 2 -
udesen danmark) eventuelle rettigheder efter ophavsretsloven, varemærkeloven og
markedsføringsloven ved at have solgt vine med tinetiketter, der viser emnerne jagt, golf og
lykønskning.
påstande
udesen danmark har nedlagt påstand om
    1) fogedrettens kendelse af den 24. oktober 2007 med efterfølgende berigtigelse om
        forbud for excellent wine danmark a/s og de 4 lokalafdelinger excellent wine fyn,
        øst‐ & sydjylland a/s, excellent wine midt‐, øst‐ og nordjylland a/s, excellent
        wine sjælland a/s og excellent wine københavn & nordsjælland a/s mod import,
        salg og anden markedsføring af de af sagen omfattede tinetiketter, henholdsvis
        ”golfer’s reserve”, og/eller ”congratulation” og/eller ”hunter’s choice” gengivet i
        bilag 16 og bilag o kendes lovligt gjort og forfulgt.
    2) excellent wine danmark a/s og de 4 lokalafdelinger excellent wine fyn, øst‐ &
        sydjylland a/s, excellent wine midt‐, øst‐ og nordjylland a/s, excellent wine
        sjælland a/s og excellent wine københavn & nordsjælland a/s tilpligtes in solidum
        til udesen danmark v/niels udesen at betale 250.000 kr. med tillæg af procesrente fra
        6. november 2007 som erstatning for tab af omsætning, tab af goodwill, forstyrrelse af
        markedet, og vederlag efter varemærkelovens § 43. subsidiært et beløb mindre end
        250.000 kr. efter sø‐ og handelsrettens skøn.
    3) excellent wine danmark a/s og de 4 lokalafdelinger excellent wine fyn, øst‐ &
        sydjylland a/s, excellent wine midt‐, øst‐ og nordjylland a/s, excellent wine
        sjælland a/s og excellent wine københavn & nordsjælland a/s tilpligtes in solidum
        til udesen danmark v/niels udesen at betale fogedforbudssagens omkostninger,
        omkostningerne for kæresagen i østre landsret tillige med omkostningerne ved
        nærværende justifikationssag.
excellent wine har nedlagt påstand om frifindelse.
justifikationsstævning er indgivet den 6. november 2007 ved retten i odense. sagen er
henvist til sø‐ og handelsretten i medfør af retsplejelovens § 225, stk. 3, jf. stk. 2, nr. 3.
                                                 - 3 -
oplysningerne i sagen
udesen danmark er en af danmarks største grossistvirksomheder inden for brugskunst,
gaveartikler og firmagaver m.v. de primære kundesegmenter er blomsterforretninger,
brugskunstforretninger, planteskoler, møbelhuse, virksomheder m.v. udesen danmark har
haft vin i sit sortiment siden 1996.
       excellent wine er en af danmarks største virksomheder indenfor tapning og
distribution af vin og spiritus. selskabet sælger kun en gros, og det primære kundesegment
er vinhandlere, idet selskabet dog også leverer vin til interflora‐kæden.
       udesen danmark har siden 2001 fremstillet, markedsført og solgt vine med tinetiketter
beskrivende begivenheder, aktiviteter og/eller mærkedage (i det følgende benævnt event‐
tinetiketter). det er også muligt at få lavet vine med egen etiket. sortimentet er udvidet fra 4
vine til i 2007 60 vine. vinene produceres af cave cooperative, le côtes de fronton, frankrig
og sælges i 0,75 liter og 0,50 liters flasker. etiketterne produceres af etiq’etains, nontron,
frankrig, og er designet af udesen danmark i samarbejde med vinproducenten. alle
vinetiketter er påtrykt selskabets logo ”ud” indrammet af to stejlende heste.
bagsideetiketten er i sølv medsort skrift.
              denne sag omhandler de vine, som udesen danmark har solgt med etiketterne
”con‐gratulation”, ”hunter selection”, og ”golf selection”. udesen danmark har oplyst at
have en avance på 10,68 kr. pr. solgt 75 cl flaske. vinene er alene solgt i 0,75 cl. flasker og
vises nedenfor:
                                               - 4 -
etiketterne på 0,5 liters flasken har en buet kant foroven.
      i 2007 begyndte excellent wine at udbyde vinene ”hunter’s choice”, ”congratulation”
og “golfer’s reserve”. vinene var påsat tinetiket og blev solgt i 0,75 liter flasker.
bagsideetiketten er i sølv med sort skrift. vinene ses nedenfor:
                         sagens bilag 0 (de samme flasker er vist på sagens bilag 16)
vinene blev bl. a. solgt gennem interflora og kunne bestilles på interfloras intranet, hvor de
var benævnt golfer’s reserve – rødvin – fransk – metaletiket, congratulation – rødvin –
fransk ‐ metaletiket, hunter’s choice – rødvin – south africa – metaleetiket.
      udesen danmark blev bekendt med excellent wines salg af de nævnte vine i
september 2007 og indgav forbudsbegæring til fogedretten i odense. den 24. oktober 2007
afsagde fogedretten kendelse om, at excellent wine forbydes at importere, sælge eller på
anden måde markedsføre tinetiketterne ”golfer’s reserve”, ”congratulation” og ”hunters
choice”. østre landsret har ved kendelse af 30. april 2008 stadfæstet fogedrettens afgørelse.
      i sagen er fremlagt eksempler på salg af vin med tinetiketter og eventetiketter fra andre
grossister.
                                                   - 5 -
forklaringer
niels udesen har vedstået følgende forklaring som gengivet i fogedrettens kendelse:
      ”at udesen danmark blev etableret i 1996. firmaet er en af danmarks førende
      grossistvirksomheder inden for brugskunst, gaveartikler og firmagaver. virksomheden har til
      huse i vejle. der har været en stor vækst i firmaet siden opstarten i 1996. i virksomheden er der
      et udviklerteam, der sikrer, at der hele tiden udvikles nye produkter, som kan indgå i udesen
      danmarks kollektion. kollektionen udvides med omkring 1500 nye effekter hvert år. udesen
      danmark har handlet med vin siden 1996, og der har gennem hele perioden været et tæt
      samarbejde med vinleverandøren, fronton. ideen til tinetiketterne opstod, da man ønskede at
      skabe et produkt, der adskilte sig fra de øvrige produkter på vinmarkedet. tegninger og
      ideoplæg er udarbejdet af udesen danmark, men både fronton, og etiketteleverandøren,
      etiqʹetains har medvirket i udviklingsprocessen. ham bekendt var udesen danmark alene
      på markedet med produktet, da vinene blev lanceret i 2001. der blev i første omgang lanceret 4
      vine, men sortimentet er løbende blevet udvidet og består i dag af 60 vine. vinene blev lanceret
      ved åbent hus‐arrangementer, på messer, herunder formland messen, og via virksomhedens 3
      salgskonsulenter. der har været store udviklingsomkostninger forbundet med projektet. til
      hver ny vin i sortimentet laves en ny form, og samtlige forme er betalt af udesen danmark.
      siden lanceringen har udesen danmark opbygget en stor kundeportefølje, og der har været
      stigende omsætning på produktet fra år til år. man er gået fra en omsætning på 0 kr. i 2001 til en
      omsætning på 4‐5 mio. kr. i 2007 på det samlede sortiment. der er i dag 1500‐1800 aftagere af
      tinvinene, og der er kunder på venteliste. kundesegmentet er blomsterbutikker, herunder
      selvstændige interflora butikker, møbelforretninger og firmaer der bestiller vine som
      firmagaver. i september opdagede han, at excellent wine var begyndt at sælge vine med tin
      ʺevent‐etiketterʺ. han følte sig krænket over, at excellent wine lagde sig meget tæt op ad
      udesen danmarks design på etiketten. den koniske form og buen på excellent wines etikette er
      identisk med etiketten på udesen danmarks 50 cl. flasker. rammen på udesen danmarks
      etikette genfindes på excellent wines etikette. vinens betegnelse, henholdsvis ʺselectionʺ og
      ʺchoiceʺ må efter hans opfattelse tillægges den samme sproglige forståelse, idet begge udtryk
      indikerer, at vinen er jægerens valg. bagsideetiketterne er også stort set identiske. de er på
      begge producenters vine i sølvlook med sort tryk. der er en væsentlig risiko for, at produkterne
      bliver forvekslede. i butikkerne præsenteres vinene oftest i stående opstillinger, og fordi
      etiketterne er så ens, er der en væsentlig risiko for, at kunden bare vælger den vin, der står først
      for på hylden. man skal se på bagsideetiketten for at se hvilken producent vinen kommer fra.
      det er efter hans opfattelse uden relevans, at tinetiketten på udesen danmarks 75 cl vin ikke har
      samme form som excellent wines etikette, da man efter hans opfattelse kigger mest på
      ʺeventenʺ. udesen danmarks logo, ʺudʺ indrammet af to stejlende heste, er en del af
      udsmykningen på etiketten. han er ikke enig i, at det er via logoet, at man er kendt på
      markedet. logoet er en del af designet og dermed etikettens udsmykning.vinene fra sortimentet
      har været på markedet på de tidspunkter, hvor de kan findes i kataloget. i perioder kan en vin
      være ude af kataloget, fordi man tester andre vine, men derfor er de alligevel på markedet. han
      mener, at der er en væsentlig risiko for, at excellent wine vil fortrænge udesen danmarks
      produkter fra markedet qua deres salgskanaler. udesen danmark har i flere år solgt deres vine
      til enkelte interflora butikker rundt omkring i landet. excellent wine sælger deres vine via
      interflorakædens intranet, mens udesen danmarks salg foregår via virksomhedens
      salgskonsulenter. man risikerer, at den enkelte butik, når tinvinene er udsolgt, tjekker
      intranettet og ser, at man herigennem kan bestille en ʺgolfvinʺ, en ʺtillykkevinʺ og en ʺjagtvinʺ.
      ved genbestilling kommer kunden til ubevidst at fravælge udesen danmarks produkt. han har
      endnu ikke oplevet, at udesen danmark er blevet fortrængt fra markedet. ʺevent‐vineneʺ er
      efter hans opfattelse indarbejdet på markedet via markedsføringsbestræbelser på fagmesser, via
      fremvisning fra showroom og via salgskonsulenternes arbejde. produkterne findes ikke i
                                                   - 6 -
      vinforretninger og i supermarkeder, men har siden 2001 været at finde i mange
      blomsterforretninger og møbelbutikker. han har ikke kendskab til hver enkelt kunde, da
      kundekontakten er udlagt til salgskonsulenterne, og da der er mange kunder. han kan derfor
      ikke på stående fod oplyse, hvem der forhandler vinene i odense.”
og følgende forklaringen som gengivet i østre landsrets kendelse:
      ” at udesen danmark ikke som excellent wine har eget tapperi, men får etiketterne sat på hos
      vinleverandøren. for at markedsføre vinene har udesen danmark haft vinene med på messer
      og i åbenthus arrangementer. vinene markedsføres desuden af virksomhedens sælgere via den
      daglige direkte kontakt med kunderne. der reklameres også i kataloger og annoncer. han vi
      anslå, at markedsføringsudgifterne alene i forbindelse med messer har andraget ca. 1 mio. kr. at
      udgive et nyt katalog koster ca. ¾ mio. kr. de interflorabutikker, som hans virksomhed har
      kontakt til, har katalogerne. udesen danmark har flere aftagere i odense. på vinsiden drejer det
      sig om 14‐15. han har fået opringninger fra sine sælgere, der har fortalt, at interflorabutikkerne
      ikke kan overskue, hvem der leverer event‐vinene. golf, hunter og congratulation vinene,
      ligger blandt ”top 5” af de vine, som hans virksomhed sælger. hans sjællandske sælger har i
      september sidste år haft et møde med en salgschef fra interflora på sjælland med henblik på at
      få etableret aftale om salg til interflorabutikker. det er ikke endnu mundet ud i en kædeaftale.
      udesen danmark handler fortsat direkte med de enkelte interflorabutikker. på intranettet, der
      er et lukket system for interflora, fremtræder excellent wine’s eventvine på samme måde som
      hans firmas. det som butiksmedarbejderne går ind for at finde på intranettet, er den konkrete
      event. hvis flaskerne står på en hylde, vil kunderne vælge eventen og ikke hæfte sig ved den
      enkelte etiket, da flaskerne fremtræder ens. ideen med at lave event‐etiketter har han fået fra og
      udarbejdet sammen med en vinproducent. han kan godt have set event‐etiketter tidligere, men
      han har ikke set dem af tin. hans virksomhed har ikke søgt varemærkeregistrering på nogen af
      etiketterne heller ikke for firmaets logo. han følger sig krænket over, at man bruger hans
      design, og at det er gjort på opfordring fra en kunde.”
og har supplerende forklaret, at fronton var et ukendt vindistrikt i danmark, da udesen
danmark begyndte at importere vine derfra. han fik idéen til tinetiketter med eventmotiver,
hvilket skulle gøre vinen mere spændende. idéen er, at vinene kan anvendes til barnedåb,
firmafester, byfester og andet. konceptet blev udviklet i samarbejde med vinproducenten, og
der blev brugt forholdsvis mange penge på det, da det var et ukendt område for begge
parter. udesen danmark har været med til at designe event‐tinetiketterne. man har udviklet
stanseformen, lavet tegningerne og gennemanalyseret tekstplaceringen.
      det er som udgangspunkt den samme vin, der er i flaskerne med event‐tinetiketter som
i andre af udesen danmark solgte flasker. det må antages, at kunden går efter flasken og
ikke interesserer sig for vinens nærmere art.
      udesen danmark har flere forskellige congratulations‐vine. der lanceres nye hvert år,
og der er også nogle i basissortimentet. firmaets logo med de to stejlende heste bliver
                                                     - 7 -
konsekvent brugt på vin, i kataloger og på salgssider. i forhold til jagtvinen er det jagten, der
er en event. udesen danmark sælger også en slotsvin uden tinetiket.
      på et tidspunkt blev firmaets sælgere bekendt med, at der var kommet forvekslelige
produkter på markedet. der blev markedsført en vin med golfetiket i tin. interflora‐forret‐
ningerne begyndte at forhandle den konkurrerende vin frem for vinen fra udesen danmark.
hvis en kunde gik ind på interfloras net for at genbestille vinen fra udesen danmark, fandt
vedkommende i stedet vinen fra excellent wine. firmaets sælgere kunne fortælle, at der
opstod forvirring på markedet, da excellent wine begyndte at sælge de forvekslelige vine.
      excellent wine har kopieret etiketten med den koniske form fra udesen wines 50 cl
flaske, hvor tinetiketten har en bue øverst, hvor den også er bredest. excellent wine har også
kopieret sølvetiketten med den sorte tekst fra flaskens bagside.
      udesen danmark har ca. 5.500 kunder fordelt på alle varegrupper. firmaet er
repræsenteret i 50‐60 % af landets interflora‐forretningerne. salgsprisen til butikkerne er
39,95 kr. ekskl. moms. butikkernes udsalgspris på 50 cl. flasken er typisk 79 ‐ 89 kr., mens
prisen for 75 cl. flasken er 89 ‐ 99 kr. han har aldrig hørt om utilfredse kunder. excellent
wine anvender franske landvine på samme prisniveau.
      udesen danmarks vine er stærkt indarbejdede på det danske marked, idet de både
sælges hos interflora‐forretningerne og i brugskunst‐ og møbelbutikker. i odense sælges
vinen i 3 ud af 8 interflora‐forretninger. i 2008 er der sket et fald i virksomhedens omsætning
med 15 ‐ 17 %, hvilket ikke betingelsesløst har noget at gøre med konkurrencen fra excellent
wine.
sass thrane har vedstået følgende forklaring som gengivet i fogedrettens kendelse
      ” at han hele sit voksenliv har været beskæftiget i vinbranchen, først som ansat og siden 1976
      som selvstændig via excellent wine a/s. selve udformningen af etiketten, d.v.s. form, størrelse
      o.s.v. er ikke unormal. den teknologiske udvikling har betydet, at det ikke længere er vanskeligt
      at lave etiketter, der er mere specielle. excellent wine har altid produceret specialvine på
      bestilling, fx. til jubilæer, firmagaver o.lign. de seneste 6‐7 år har virksomheden haft egne
      grafikere ansat, der alene beskæftiger sig med at designe specialetiketter. han mener ikke, at
      tinetiketter er noget nyt i markedet. han så første gang tinetiketter i år 2000 i sydafrika.
      produktionen af vine med tinetiketter er opstartet efter ønske fra en kunde, interflorakæden.
      excellent wine havde forud for henvendelsen solgt vine til interflorakæden i 5 år. kæden
      ønskede en vin med en metaletikette, som skulle sælges eksklusivt via kædens
      medlemsbutikker. det er butikkerne, der har valgt, at de ønskede en jagtvin, en golfvin og en
      mere neutral lykønskningsvin. man kunne ligeså godt have valgt at kaldene vinene noget
      dansk. det er grafikerne, der har valgt, at de skulle have engelske betegnelser. han kendte ikke
                                                    - 8 -
     udesen danmarks produkt, da han fik henvendelsen fra interflorakæden. produktet er ikke
     almindeligt kendt i vinbranchen. før produktionen blev igangsat, undersøgte han markedet og
     blev i den forbindelse bekendt med udesen danmarks produkt. han troede, at udesen
     danmark producerede tinetiketterne. i begyndelsen af 2006 kontaktede excellent wines
     grafikere udesen danmark og spurgte, om det var muligt at købe tinetiketter, men det fik de
     afslag på. han ved ikke, hvem hos udesen danmark grafikerne talte med. grafikerne fandt
     efterfølgende en fransk etiketproducent, der leverede de første etiketter for 3‐4 måneder siden.
     det er ikke den samme etiketproducent, som udesen danmark bruger. etiketterne sættes på
     flasker manuelt hos excellent wine her i danmark. det er ikke noget nyt, at etiketter påføres af
     andre end vinprocducenten. excellent wine har selv påklæbet etiketter de sidste 20 år. der er
     ham bekendt p.t. solgt 2000‐3000 flasker via interflorakædens intranet. han er ikke bekendt
     med, at der skulle være solgt til andre, fx. vinhandlere. det er ikke muligt at angive en estimeret
     omsætning på tinvinene, da produktet stadig er meget nyt i markedet. han ved ikke, om man er
     ved at fortrænge nogen fra markedet, men det har aldrig været intentionen. kunderne får altid
     markedsføringsmateriale med, hvis de ønsker det. det fremgår klart af materialet, at der er tale
     om produkter fra excellent wine. markedsføringsmaterialet har haft samme udseende lige så
     længe, der har været grafikere ansat.”
og har vedstået følgende forklaring gengivet i østre landsrets kendelse:
     ”at han, før han i 2000 så vinetiketter i sydafrika, har set sådanne etiketter på professionelle
     vinmesser. excellent wine sælger kun vin og spiritus ikke brugskunst. salget foregår kun en
     gros. tinetiketter er ca. 400 gange dyrere end almindelige papiretiketter, og de sælges derfor
     kun til anvendelse ved specielle lejligheder. vinflaskerne, som etiketterne er sat på, er
     standardflasker – fortrinsvis genbrugsbordeauxflasker med et indhold på 75 cl. excellent wine
     har, bortset fra en chilensk dessertvin, ikke vin på 50 cl. flasker, men 37,5 cl., 1½ liters og 3 liters
     flasker. excellent wine har valgt sort som baggrundsfarve på etiketten på bagsiden og på
     kapslen. når f.eks. danske bank eller en restauration køber et parti, påsættes de pågældendes
     egne etiketter. det er derfor af betydning, at excellent wine’s egne etiketter og kapsel er neutral.
     det er normalt med sort kapsel på markedet, når man selv aftapper. excellent wine fik en
     henvendelse fra interflora, der som noget nyt ville sælge vin i blomsterbutikker. interflora
     består af selvstændige butikker, der for at måtte bruge interflora navnet skal opfylde bestemte
     kriterier, herunder et vist grundsortiment. den enkelte interflorabutik kan derudover handle
     med det, man vil. hans grafiker troede, at udesen producerede etiketterne og kontaktede derfor
     udesen for at købe etiketter. da de lavede deres egne etiketter, havde de ikke nogen af udesens
     flasker stående. de etiketter, man bruger, er excellent wine’s grafikers eget design. excellent
     wine har tidligere leveret jagtvine og vine til golfklubber, og i den forbindelse har grafikeren
     f.eks. lavet etiketter. således har han til jagtvinen eksempelvis brugt en kronhjort som motiv.
     dette motiv lå derfor lige for at bruge. det er ikke usædvanligt, at en jagtvin kaldes noget med
     hunter, det gør f.eks. taster wine også. i forbindelse med at excellent wine søgte efter en ny
     leverandør af chianti‐vine, fik man kontakt til et vinhus, der havde vine med tinetiketter. disse
     vine kunne han godt forestille sig solgt i en interflorabutik.”
og har supplerende forklaret, at han er direktør i excellent wine og ejer 25 % af selskabet.
der er tre andre grossister som ejere. efter forklaringerne i fogedretten og landsretten har
han talt med excellent wines grafiker, der har oplyst at have talt med det grafiske firma, de
                                               - 9 -
havde talt med, var udesen i vejle. grafikeren rettede henvendelse til firmaet med henblik
på at modtage rådgivning om udformningen af metaletiketter.
      interflora.dk ville som de første i verden tilbyde et produkt bestående af blomster og
vin. en medejer af excellent wine har en ægtefælle, der ejer en blomsterforretning i herning,
hvilket dannede baggrund for, at interflora henvendte sig til excellent wine med henblik på
levering af vin. interflora har et grundsortiment i vin, og excellent wine må kun sælge de i
sagen omhandlede vine til interflora. butikkerne bestiller vinen gennem excellent wines
hovedkontor. da interflora på et tidspunkt ville have en metaletiket på vinen, rettede
excellent wine henvendelse til grafikerfirmaet udesen, men de kunne ikke hjælpe. på nettet
fandt excellent wine en etiketproducent i frankrig. markedsføringsmaterialet, hvori vinene
omtales (sagens bilag o) er afleveret af sælgerne til de enkelte forretninger. excellent wine
har også haft vinene på deres hjemmeside, som kan besøges af private.
      excellent wine har ikke kopieret udesen danmarks etiketter. selskabet ville aldrig
foretage en sådan kopiering, da man ikke ønsker problemer med andre firmaer. man har
derimod hentet inspiration ude i verden. excellent wines etiketter er produceret i frankrig.
stregtegningerne til etiketterne er fuldstændigt forskellige fra de, der anvendes af udesen
danmark.
      excellent wine har solgt vinen med tinetiketter til mellem 100 og 260 interflora‐for‐
retninger. der er solgt 2.212 flasker med metaletiketter, inden der blev nedlagt forbud, og
der er ikke sket salg efterfølgende. der er leveret 3.241 flasker med metaletiketter til
excellent wine, og der er 1.029 flasker på lager. han har en skuffe fyldt med metaletiketter.
hver etiket har kostet 0,7 euro.
      da sagen begyndte i 2007, kendte han ikke udesen danmarks markedsposition.
excellent wine reagerede blot på interfloras henvendelse om, at man gerne vil have flasker
med event‐metaletiketter.
      excellent wine har på baggrund af denne sag besøgt 42 interflora‐forretninger, og man
fandt kun udesen danmarks produkter i 6 butikker.
parternes argumenter
udesen danmark har gjort gældende, at selskabet har lanceret event‐tinetiketterne og været
alene på markedet fra 2001 til september 2007. det er ikke dokumenteret, at der er
                                            - 10 -
markedsført tilsvarende produkter i perioden. selskabets ret er derfor beskyttet i medfør af
ophavsretslovens § 1, og der er ikke givet samtykke til, at excellent wine kan anvende
samme etiketter.
      udesen danmarks event‐tinetiketter har særpræg og er indarbejdet på det danske
marked som et varemærke, der adskiller virksomhedens produkter fra andre produkter.
selskabet har haft en omfattende markedsføring af event‐vinene over hele landet, og der er
brugt betydelige beløb på markedsføring ved konsulenter, kataloger og showrooms.
selskabet havde en betydelig kundekreds i 2007, hvor excellent wine begyndte at sælge
deres event‐vine. excellent wines event‐tinetiketter fremstår som efterligninger af udesen
danmarks eti‐ketter, idet man har valgt at anvende samme materiale og samme rustikke
grafik. etiketterne har også fremhævet kant. den buede kant foroven samt den koniske form
på excellent wines etiketter genfindes på udesen danmarks 0,5 liters flasker. den sproglige
forståelse må anses som den samme, idet eksempelvis ”choice” kan sidestilles med
”selection”. endeligt har man valgt samme aktiviteter/mærkedage, henholdsvis ”jagt”,
”tillykke” og ”golf”. produktet og kundegruppen er også de samme.
      når excellent wine har solgt vine med event‐tinetiketter som de foreliggende, hvor der
er en udpræget visuel lighed, indebærer det en væsentlig forvekslingsrisiko, og salget er i
strid med varemærkelovens § 4, jf. §§ 1 og 2.
      det må anses for usandsynligt, at excellent wine ikke var bekendt med udesen
danmarks event‐tinetiketter, da selskabet begyndte at sælge sine vine med tilsvarende
etiketter. excellent wines salg af nævnte vine må derfor også anses for en overtrædelse af
markedsføringslovens §§ 1 og 18. det skal i den forbindelse tillægges betydning, at excellent
wine har forsøgt at fortrænge udesen danmark fra markedet og har snyltet på firmaets
goodwill.
      excellent wine er gået målrettet efter udesen danmarks kunder og har solgt 2.212
flasker med event‐tinetiket inden fogedforbuddets nedlæggelse. der er derfor tale om så
grov en krænkelse af udesen danmarks ret, at påstanden om erstatning og godtgørelse bør
tages fuldt ud til følge.
      i sagsomkostninger bør der udmåles omkostninger, der svarer til de reelle
omkostninger, som udesen danmark har måttet bruge på sagen.
                                              - 11 -
excellent wine har gjort gældende, at udesen danmark ikke kan opnå eneret til at anvende
tinetiketter, der beskriver en begivenhed eller aktivitet. udesen danmark har ikke bevist, at
man var de første og eneste i danmark, der anvendte event‐tinetiketter. tinetiketter er blevet
anvendt længe, inden udesen danmark tog sådanne etiketter i brug, og det har altid
eksisteret eventvine.
       excellent wines vine med event‐tinetiketter kan alene sammenlignes med udesen
danmarks vine for så vidt angår den bagvedliggende idé. det er alene idéen om en jagtvin,
at vinen ”hunter’s choice” har til fælles med vinen ”hunter selection”. motiverne på
flaskerne er forskellige, idet motivet af en jæger, der skyder en and, ikke ligner motivet af en
kronhjort. noget tilsvarende gør sig gældende med de andre flasker, som sagen drejer sig
om.
       udesen danmark kan ikke opnå beskyttelse af en idé eller et koncept efter hverken
markedsføringsloven, varemærkeloven eller ophavsretsloven. det er i den forbindelse uden
betydning, hvad selskabets markedsposition har været, eller hvorledes man har udviklet
event‐tinetiketterne.
       udesen danmark har ikke påvist indarbejdelse af event‐tinetiketterne som kendetegn
for firmaets produkt. desuden kan udesen danmark ikke have 60 ‐ 65 vine i sine
varekataloger, som hver især udgør et varemærke for firmaet. udesen danmarks varemærke
er derimod bogstaverne ud med en stejlende hest på hver side.
       da værkshøjden på etiketterne må anses som meget begrænset, foreligger der heller
ikke en ophavsretlig beskyttelse udover eventuel beskyttelse af selve motivet på flaskerne.
       når det skal vurderes, om excellent wine har krænket udesen danmarks ret, må man
derfor sammenligne flaske til flaske, eksempelvis jagtvin over for jagtvin. vinflaskerne er
standardvinflasker. etiketternes størrelse og facon er funktionsbestemt og følger branchens
almindelige og sædvanlige lay‐out for vinetiketter. den sorte folie på flaskens hals er ikke
unik, ligesom det er almindeligt, at bagsideetiketten svarer til forsideetiketten. motiverne på
parternes vine er forskellige og i øvrigt velkendte. teksten er forskellig, for eksempel er
ordene ”hunter selection” og ”hunter’s choice” ikke synonyme og har i øvrigt en
begrebsmæssig forskellig betydning. at man har valgt engelske navne, er en almindelig
måde at hæve vinen fra det almindelige supermarkedsprodukt. der foreligger således ingen
utilbørlig handling fra excellent wines side.
                                             - 12 -
       excellent wine kendte hverken udesen danmarks produkter eller markedsposition, da
man påbegyndte salg af sine vine, og det er ikke godtgjort, at der forelå andet end almindelig
konkurrence, da excellent wine blev leverandør for interflora‐forretningerne.
       udesen danmark har ikke godtgjort at have lidt et tab, ligesom man heller ikke har
påvist, at der er sket markedsforstyrrelse. det må således også formodes, at tabet har været
begrænset, og at markedspositionen ikke er blevet forstyrret, da forbuddet over for excellent
wine blev nedlagt meget hurtigt, efter excellent wine kom på markedet.
sø‐ og handelsrettens afgørelse
udesen danmark udbyder vine med tinetiketter, der har titlerne ”golf selection”,
”congratulation” og ”golfer’s reserve”. etiketternes motiver fremstår som almindelige
tegninger i ubestemt stil. motiverne rummer alene en traditionel beskrivelse af emnerne.
udformningen af etiketterne har ikke værkshøjde og kan derfor ikke anses for at være et
værk, jf. ophavsretslovens § 1.
       anvendelse af tinetiketter er ikke særegent for udesen danmarks vine og bevirker ikke
i sig selv, at etiketterne har særpræg. den matchende bagsideetiket og den sorte indhylling
af flaskehalsen må anses som et almindeligt valg af udsmykning på baggrund af
forsideetikettens udseende. excellent wines vine med titlerne ” golfer’s reserve”,
”congratulations” og ”hunter’s choice” har tinetiketter, der beskriver de samme emner,
men motiverne adskiller sig væsentligt i stil og indhold. hverken flaskerne som helhed eller
etiketterne kan derfor anses for at have det særpræg, der er forudsætning for beskyttelse som
varemærke eller forretningskendetegn.
       excellent wines salg af de nævnte vine er derfor heller ikke i strid med
varemærkelovens § 4 og markedsføringslovens § 1. det er i den forbindelse uden betydning,
om excellent wine var bekendt med udesen danmarks vine, da man markedsførte sine
produkter overfor samme kundekreds.
       excellent wines frifindelsespåstand tages derfor til følge.
       udesen danmark skal betale excellent wine sagsomkostninger med 60.000 kr. til
dækning af advokatudgifter under fogedsagen og justifikationssagen. ved fastsættelsen af
sagsomkostningerne er der taget hensyn til sagens forløb, udfald og karakter.
                                             - 13 -
                                     thi kendes for ret:
excellent wine danmark a/s, excellent wine fyn, øst‐ & sydjylland a/s, excellent wine
midt‐, øst‐ og nordjylland a/s, excellent wine sjælland a/s og excellent wine københavn
& nordsjælland a/s frifindes.
odense fogedrets forbud af 24. oktober 2007, stadfæstet af østre landsret, ophæves.
udesen danmark a/s v/ niels udesen skal inden 14 dage betale 60.000 kr. i
sagsomkostninger til excellent wine danmark a/s, excellent wine fyn, øst‐ & sydjylland
a/s, excellent wine midt‐, øst‐ og nordjylland a/s, excellent wine sjælland a/s og
excellent wine københavn & nordsjælland a/s. sagsomkostningsbeløbet forrentes efter
rentelovens § 8 a.
aksel gybel                       mette christensen               bo jul linnemann
                                             (sign.)
                                          ___ ___ ___
                               udskriftens rigtighed bekræftes
                               p.j.v. sø- og handelsretten, den


text:
                             højesterets dom
                       afsagt mandag den 3. november 2014
sag 235/2013
(2. afdeling)
a, b, c, d, e, f, g og h
(advokat gert m. lund for alle)
mod
haderslev kommune
(advokat erik gram)
i tidligere instanser er afsagt dom af retten i sønderborg den 19. april 2012 og af vestre
landsrets 3. afdeling den 15. maj 2013.
i pådømmelsen har deltaget fem dommere: thomas rørdam, poul dahl jensen, hanne
schmidt, lars hjortnæs og jan schans christensen.
sagen er behandlet skriftligt, jf. retsplejelovens § 387.
påstande
appellanterne, a, b, c, d, e, f, g og h, har gentaget deres principale og mere subsidiære
påstande.
indstævnte, haderslev kommune, har gentaget sine påstande.
supplerende sagsfremstilling
i vejdirektoratets brev af 18. maj 2010 til landinspektør jens kristian petersen hedder det
bl.a.:
       ”hejsager strandsti
                                               - 2 -
       stien ligger på matr.nr. xxx hejsager, halk, som ifølge tingbogen ejes af halk sogne-
       råd, nu haderslev kommune. stien har været optaget på matrikelkortet siden 1875; og
       hele matriklens areal er registreret som vejareal.
       …
       stien har siden 1875 været optaget på matrikelkortet, og har efter det oplyste tidligere
       været brugt som eneste adgangsvej til ejendommene langs stranden.”
retsgrundlaget
i udstykningslovens § 31, stk. 4, hedder det:
       ”stk. 4. i sønderjylland kan matrikelmyndigheden rette matriklens oplysninger, hvis de
       matrikulære forhold er registreret efter regler, der var gældende ved den tyske matriku-
       lering og ikke svarer til de danske regler, og hvis rettelsen ikke medfører indgreb i be-
       stående rettigheder. matrikelmyndigheden skal give ejerne af de pågældende ejen-
       domme meddelelse om rettelsen.”
bestemmelsen blev indført med en ordlyd, der i det væsentlige var identisk med den nugæl-
dende ordlyd, ved lov nr. 137 af 7. marts 1990 om udstykning og anden registrering i matrik-
len. i lovforslagets bemærkninger til § 31, stk. 4, hedder det bl.a., jf. folketingstidende 1989-
90, tillæg a, spalte 408-410:
       ”ad stk. 4
       de foreslåede bestemmelser sigter på at tilvejebringe en større grad af retsenhed mellem
       sønderjylland og det øvrige land med hensyn til den ejendomsretlige registrering. ma-
       trikuleringen af de sønderjyske landsdele er foretaget efter 1864 på grundlag af tyske
       regler. de særlige matrikulære og korttekniske regler fra den tyske tid, især om registre-
       ringen af strandbredder samt diger og volde langs vejene, skaber betydelige problemer
       af såvel ejendomsretlig som administrativ og kortteknisk art. også registreringsformen
       for vandløb giver anledning til vanskeligheder.
       det indgår som et vigtigt led i kort- og matrikelstyrelsens moderniseringsplan at mo-
       dernisere og ændre det sønderjyske matrikelsystem for at samordne det med systemet i
       det øvrige land, og ændringer som foreslået i stk. 4 vil hensigtsmæssigt kunne ske i for-
       bindelse med fremstilling af nye matrikelkort som led i moderniseringsplanen.
       det har i århundreder været gældende ret i danmark, at strandbredder hører under kyst-
       ejendommene, og at tilvækstarealer fra havet hører til disse ejendomme. matrikelkor-
       tene og reglerne i den gældende udstykningsbekendtgørelse om berigtigelse af ejen-
       domsgrænser mod havet er udformet i overensstemmelse hermed. for sønderjyllands
       vedkommende har særlige forhold dog gjort sig gældende, idet en del af strandbred-
       derne ved den tyske matrikulering blev henført under samme matrikelnummer som de
       offentlige veje, vandløb samt andre offentlige og private arealer, som ikke skulle skyld-
                                                - 3 -
      sættes. disse strandbredder fremtræder derfor på matrikelkortene som strimler (med
      matrikelnummer) mellem kystejendommene og havet.
      kommunerne er i de fleste tilfælde blevet anført i tingbogen som ejere af de offentlige
      veje og dermed også af de øvrige arealer, som var henført under det pågældende matri-
      kelnummer. kommunerne har imidlertid ikke udøvet ejendomsret over strandene, og
      den tilfældige matrikulære registreringsform, der har ført til, at kommunerne er blevet
      anført som ejere af strandene, kan ikke tages som udtryk for en ejendomsret til disse.
      matrikulære berigtigelser som følge af tilvækst og fraskylning af arealer er på grund af
      den særlige bogføring af strandbredderne i sønderjylland sket på den måde, at det ma-
      trikulerede strandareal er flyttet udad, henholdsvis indad, hvorved de bagved liggende
      kystejendommes grænser er ændret tilsvarende.
      disse særlige registreringsmæssige forhold har skabt betydelig uklarhed med hensyn til
      retsforholdene omkring strandene i sønderjylland, og der synes ikke at være nogen sag-
      lig begrundelse for at opretholde en matrikulær og tingbogsmæssig registrering af stran-
      dene, der afviger fra forholdene i det øvrige land. det foreslås derfor, at matrikelmyn-
      digheden, når der ikke foreligger særligt grundlag for ejendomsret til strandbredden,
      skal kunne registrere denne under kystejendommene, så ejendomsgrænsen mod søterri-
      toriet er højeste daglige vandstandslinie, ligesom i den øvrige del af landet.
      hvis der foreligger et særligt grundlag for ejendomsret, f.eks. i forbindelse med opførte
      bygninger eller anlæg på strandbredden, må den matrikulære registrering foretages i
      overensstemmelse hermed. andre lovligt stiftede rettigheder må naturligvis bevare de-
      res gyldighed, og kystejendommenes ejere skal ikke som følge af den ændrede registre-
      ring kunne kræve betaling for sådanne rettigheder.”
§ 26 i bekendtgørelse nr. 1676 af 20. december 2013 om matrikulære arbejder, der er en vide-
reførelse af den samme bestemmelse i tidligere bekendtgørelser, herunder bekendtgørelse nr.
498 af 6. juni 2000, lyder således:
      ”når der ikke foreligger særligt grundlag for ejendomsret til en strandbred i sønderjyl-
      land, kan matrikelmyndigheden registrere strandbredden under kystejendommene i
      overensstemmelse med reglerne for det øvrige land.
      stk. 2. i sønderjylland kan matrikelmyndigheden rette registreringen af vandløb, private
      fællesveje og stier, der er registreret med matrikelnummer, og af hele og halve diger og
      volde langs veje og vandløb. rettelsen skal foretages i overensstemmelse med de fakti-
      ske ejendomsforhold efter de regler, der gælder for registreringen i den øvrige del af
      landet.
      stk. 3. stk. 1 og 2 gælder ikke, hvis rettelsen vil medføre indgreb i bestående rettighe-
      der.
      stk. 4. matrikelmyndigheden skal underrette ejerne af de berørte ejendomme om de fo-
      retagne rettelser.”
                                               - 4 -
højesterets begrundelse og resultat
af de grunde, som landsretten har anført, tiltræder højesteret, at haderslev kommunes afvis-
ningspåstand ikke er taget til følge.
ifølge tingbogen ejes matr.nr. xxx hejsager, halk, af haderslev kommune. sagens hoved-
spørgsmål er, om appellanterne har krav på at blive registreret som ejere af den del af matr.nr.
xxx, der ligger mellem deres respektive matrikler, enten på grundlag af § 31, stk. 4, i udstyk-
ningsloven og § 26, stk. 1, i bekendtgørelse om matrikulære arbejder eller efter reglerne om
ejendomshævd. hvis appellanterne ikke har krav på at blive registreret som ejere, er spørgs-
målet, om de efter reglerne om servituthævd har opnået en ret til at benytte de pågældende
dele af matr.nr. xxx.
spørgsmålet om ejendomsret og brugsret blev aktualiseret, da haderslev kommune i foråret
2009 besluttede at anlægge en offentlig sti på matr.nr. xxx.
det samlede areal, som denne sag angår, er ca. 4,5 meter bredt og ca. 325 meter langt. area-
let, der udgør den vestlige del af matr.nr. xxx, strækker sig langs vandet, men har matrikler på
hver side, dvs. både på landsiden og vandsiden, og grænser således ikke op til vandkanten.
mod øst fortsætter arealet over i en eksisterende sti, som ligeledes er en del af matr.nr. xxx.
det må efter oplysningerne i sagen lægges til grund, at der siden 1875 ifølge matrikelkortet
har været en sti på hele matr.nr. xxx, og at stien tidligere har været brugt som eneste adgangs-
vej til ejendommene langs stranden. det må endvidere lægges til grund, at stien på den vest-
lige del af matr.nr. xxx blev skyllet bort i begyndelsen af 1940’erne.
det fremgår af oversættelsen af grundbogsdokument fra hejsager grundbog bl.a., at der un-
der forhandlingerne i den kongelige amtsret den 13. februar 1893 blev fremlagt en ejendoms-
udskrift over de offentlige veje og vandløb, som tilhørte hejsager sogn, og at den daværende
sognerådsformand erklærede, at sognet havde ejendomsret over de omhandlede grundstykker,
hvilket efter erklæringen var attesteret i udskriften.
det er efter forarbejderne til udstykningslovens § 31, stk. 4, og efter § 26, stk. 1, i bekendtgø-
relse om matrikulære arbejder en forudsætning for at rette matriklens oplysninger, at der er
tale om en strandbred, og at kommunens ejendomsret ikke hviler på et særligt grundlag.
                                               - 5 -
som anført grænser den vestlige del af matr. nr. xxx, som denne sag angår, ikke op til vand-
kanten. registreringen i 1893 af hejsager sogn som ejer af matr.nr. xxx skete på grundlag af
en erklæring om, at sognet havde ejendomsret til arealet og efter, at der siden 1875 ifølge ma-
trikelkortet havde været en sti på arealet. efterfølgende blev stiarealet i en årrække anvendt
som eneste adgangsvej til ejendommene langs stranden, og i dag anvendes den østlige del af
arealet fortsat som sti.
på denne baggrund finder højesteret, at betingelserne for at registrere appellanterne som ejere
af de omstridte dele af matr.nr. xxx efter udstykningslovens § 31, stk. 4, og § 26, stk. 1, i be-
kendtgørelse om matrikulære arbejder ikke er opfyldt.
af de grunde, som landsretten har anført, tiltræder højesteret, at appellanterne ikke har vun-
det ejendomshævd eller servituthævd over arealerne.
højesteret stadfæster herefter landsrettens dom.
                                     thi kendes for ret:
landsrettens dom stadfæstes.
i sagsomkostninger for højesteret skal a, b, c, d, e, f, g og h solidarisk betale 50.000 kr. til
haderslev kommune.
de idømte sagsomkostningsbeløb skal betales inden 14 dage efter denne højesteretsdoms af-
sigelse og forrentes efter rentelovens § 8 a.


text:
- kj
                                     udskrift
                                         af
                      sø- & handelsrettens dombog
                                    ____________
den 7. november 2007 blev af skifteretten i sagen
p‐7‐07
fagforeningen danmark
det faglige hus
som mandatar for
j
(advokat britta thorsø nielsen)
mod
e under konkurs
(advokat henrik sjørslev)
afsagt sålydende
                                       d o m:
denne sag, som er anlagt den 22. februar 2007 ved retten på frederiksberg og den
15. marts 2007 henvist til behandling ved sø‐ og handelsretten som rette værneting i
medfør af konkurslovens § 133, angår spørgsmålet, om j har krav på løn for februar
2007 med deraf afledte krav på pension og feriepenge anmeldt i konkursboet som
privilegeret krav efter konkurslovens § 95.
                                         - 2 -
påstande:
sagsøger, fagforeningen danmark det faglige hus som mandatar for j, har nedlagt
påstand om, at sagsøgte, e under konkurs, tilpligtes at anerkende, at det af sagsøger
i konkursboet anmeldte krav stort 19.440 kr. skal godkendes med status i henhold til
konkurslovens § 95.
sagsøgte, e under konkurs, har påstået frifindelse.
sagsøgers påstand fremkommer således:
løn for februar 2007                                  16.000 kr.
feriepenge 12,5 % heraf                                 2.000 kr.
arbejdsgivers pensionsbidrag 9 % af lønnen              1.440 kr.
 i alt                                                 19.440 kr.
der er under sagen ikke uenighed om den størrelsesmæssige opgørelse af sagsøgers
krav.
sagsfremstilling:
den 20. november 1995 blev j, herefter kaldet j, ansat på funktionærvilkår hos e.
den 31. juli 2006 blev selskabet erklæret konkurs, og advokat henrik sjørslev blev
udpeget som kurator. samme dag udfærdigede kurator skriftlige opsigelser til
samtlige ansatte. j holdt ferie den 31. juli 2006, hvorfor kurator besluttede, at opsi‐
gelse til j skulle meddeles denne på bopælen via budtjenesten box de grønne bude.
j boede på tidspunktet for konkursdekretets afsigelse på adressen hermodsgade 3,
1., 2200 københavn n, som er et lejemål i en fleretages udlejningsejendom, hvortil
der er adgang gennem en fælles hoveddør. i hoveddøren er placeret en sædvanlig
brevsprække, og i nærheden af denne er påført navnet ”b. olsen”, men ikke andre
navne. indgangen er endvidere forsynet med et dørtelefonanlæg, der betjenes med
et trykknapsystem med en knap separat for hver lejlighed. navnet ”jan” er anført i
forbindelse med den lejlighed, som beboes af j. der er under hovedforhandlingen
                                         - 3 -
forevist fotos af indgangsdøren samt dørtelefonanlægget. der er under hovedfor‐
handlingen endvidere dokumenteret afleveringskvittering, udfyldt af det bud hos
box de grønne bude, der angiveligt skulle have afleveret opsigelsen til j. det frem‐
går heraf, at aflevering har fundet sted, men ingen var truffet hjemme.
parterne er under sagen herefter uenige om opsigelsen til j er kommet frem til j på
konkursdagen den 31. juli 2006 eller først på et senere tidspunkt i august 2006.
kurator, advokat henrik sjørslev, har under hovedforhandlingen oplyst, at der vil
blive udloddet 100 % i dividende til privilegeret fordringer efter konkurslovens § 95.
forklaringer:
j har forklaret blandt andet, at han var i sommerhus fra den 23. juli 2006 til den 4.
august 2006. han havde sin mobiltelefon med. det nu konkursramte selskab betalte
hans telefonregninger. selskabet har tidligere kontaktet ham på denne telefon døg‐
net rundt, men ingen ringede til ham, mens han var i sommerhus. da han kom
hjem, tømte han postkassen bag brevsprækken i hoveddøren til ejendommen her‐
modsgade 3. der var kun 2 reklamer i postkassen. hoveddøren er altid låst. han er
den eneste, der bor i ejendommen, som skal rives ned, men 15 ‐ 20 personer, herun‐
der viceværten, har nøgle til hoveddøren. han var den eneste, som fik post på
adressen pr. 31. juli 2006. en kollega kontaktede ham, efter at han var kommet hjem
fra sommerhuset, og fortalte om konkursen, og at der skulle være et møde hos sag‐
søgte den 7. august 2006. under mødet, hvor han fik en kopi af opsigelsen, gjorde
han opmærksom på, at han ikke havde modtaget opsigelsen tidligere.
anders skaaning matthiesen har forklaret blandt andet, at han er ansat advokat
hos kurator. det var vidnets opgave at sørge for, at opsigelser blev sendt eller afle‐
veret til hver enkelt medarbejder på konkursdagen. det blev besluttet, at opsigelsen
til j skulle afleveres på hans bopæl, og at modtagelsen heraf skulle dokumenteres
med en afleveringskvittering.
                                         - 4 -
andreas hald, administrationschef hos box de grønne bude, har forklaret blandt
andet om de generelle retningslinjer for budenes aflevering af post. de generelle
retningslinjer kan afviges konkret ved individuelle aftaler mellem budet og afsende‐
ren, men vidnet har ikke konkret viden om den forsendelse, der skulle afleveres til j.
box de grønne bude ekspederer årligt et meget stort antal forsendelser, og der er
alene få reklamationer over manglende aflevering.
anne‐mette krüger hansen har forklaret blandt andet, at hun var regnskabsassi‐
stent i det nu konkursramte selskab. de medarbejdere, som var på arbejde på kon‐
kursdagen, fik overbragt opsigelsen på arbejdspladsen. hun udarbejdede listen over
de 4 medarbejdere, der skulle have overbragt opsigelsen med budtjenesten box de
grønne bude. hun instruerede alene budet om, at denne skulle ringe på døren hos
modtageren. hvis der ikke var nogen hjemme, skulle budet aflevere opsigelsen i
postkassen eller gennem brevsprækken. hun fik ikke nogen tilbagemelding fra bu‐
det.
parternes synspunkter:
sagsøger har navnlig gjort gældende, at opsigelsen ikke er kommet frem til j den 31.
juli 2006. bevisbyrden herfor påhviler sagsøgte, og denne bevisbyrde er ikke løftet.
de faktiske forhold vedrørende js lejemål er endvidere således, at der ikke er til‐
knyttet nogen postkasse til lejemålet. også af denne grund har aflevering ikke kun‐
net finde sted. brevsprækken i hoveddøren til ejendommen hermodsgade 3 ændrer
ikke på dette forhold, navnlig når henses til, at js navn ikke er påført hoveddøren,
hvor tværtimod et andet navn fremgår. uanset at det lægges til grund, at opsigelsen
er afleveret på js bopæl den 31. juli 2006, er der ikke sket gyldig opsigelse, idet sag‐
søgte var bekendt med, at j afviklede ferie, og således faktisk ikke ville blive gjort
bekendt med opsigelsen den 31. juli 2006, men først på et senere tidspunkt. sagsøgte
har heller ikke på anden vis, for eksempel telefonisk, den 31. juli 2006 foretaget be‐
stræbelser på at gøre j bekendt med opsigelsen.
sagsøgte har navnlig anført, at det ved afleveringskvitteringen kan lægges til
grund, at opsigelsen er afleveret på js bopæl den 31. juli 2006. der er intet i sagen,
                                         - 5 -
der taler for det modsatte resultat, og sagsøger har på ingen måde godtgjort, at det
forholder sig anderledes, end hvad fremgår af afleveringskvitteringen. heller ikke
det oplyste om forholdene for modtagelse af post på js adresse kan føre til noget
andet resultat. j er således den eneste, som har adgang til post, der afleveres gen‐
nem dørsprækken i hoveddøren til js lejemål, og js navn fremgår da også i forbin‐
delse med ejendommens dørtelefonanlæg.
skifterettens afgørelse:
det lægges til grund, at sagsøgte den 31. juli 2006 udfærdigede en opsigelse til j, og
at opsigelsen samme dag skulle bringes til js bopæl via budtjenesten box de grønne
bude. sagsøger har bestridt, at opsigelsen er modtaget på denne adresse. det er sag‐
søgtes bevisbyrde at godtgøre, at opsigelsen er afleveret på den pågældende adres‐
se. efter bevisførelsen findes det overvejende betænkeligt at fastslå, at sagsøgte har
løftet sin bevisbyrde. sagsøgers påstand, som størrelsesmæsssigt ikke er bestridt,
tages derfor til følge.
henset til sagens udfald betaler sagsøgte 8.500 kr. i sagsomkostninger til sagsøger,
hvoraf 500 kr. udgør sagsøgers udgift til afholdt retsafgift og 8.000 kr. vedrører sag‐
søgers udgift til advokatbistand.
                           t h i k e n d e s f o r r e t:
fagforeningen danmark det faglige hus som mandatar for js krav anerkendes af e
under konkurs med 19.440 kr. i henhold til konkurslovens § 95.
i sagsomkostninger betaler e under konkurs 8.500 kr. til fagforeningen danmark
det faglige hus som mandatar for j.
                                     dorrit lilholt
              - 6 -
              (sign.)
           ___ ___ ___
udskriftens rigtighed bekræftes
p.j.v. sø- og handelsretten, den