text:
                             højesterets dom
                            afsagt onsdag den 15. maj 2019
sag 15/2019
(1. afdeling)
anklagemyndigheden
mod
t
(advokat nils-erik kallmayer, beskikket)
i tidligere instanser er afsagt dom af retten i kolding den 15. februar 2018 og af vestre
landsrets 9. afdeling den 1. oktober 2018.
i pådømmelsen har deltaget fem dommere: marianne højgaard pedersen, poul dahl jensen,
jan schans christensen, lars apostoli og kristian korfits nielsen.
påstande
dommen er anket af t med påstand om formildelse, navnlig således at der fastsættes bøde-
straf, subsidiært at en eventuel frihedsstraf gøres betinget med vilkår om samfundstjeneste, og
således at der sker frifindelse for påstanden om udvisning, subsidiært at han alene udvises
betinget.
anklagemyndigheden har påstået stadfæstelse, subsidiært at landsrettens dom ophæves, og
sagen hjemvises.
anbringender
t har vedrørende strafudmålingen anført navnlig, at det ikke bestrides, at et forsætligt forsøg
på indsmugling af en kniv i en arrest udgør en skærpende omstændighed i knivlovens for-
stand. i denne sag kan det efter bevisresultatet imidlertid lægges til grund, at han ved over-
trædelsen af knivlovens § 2 alene har handlet uagtsomt, idet han ikke i tilstrækkelig grad un-
dersøgte lommerne i den rygsæk, som han afleverede i kolding arrest. at der alene er handlet
                                                 - 2 -
uagtsomt udelukker i sig selv, at der er tale om skærpende omstændigheder efter knivlovens §
7, stk. 1. selv hvis dette ikke er tilfældet, kan hans uagtsomme besiddelse af kniven efter en
konkret vurdering ikke anses for at have fundet sted under skærpende omstændigheder. der
kan herved peges på, at rygsækken ikke tilhørte ham, men derimod hans nevø, som var hans
bofælle, og som var indsat i arresten. han pakkede rygsækken efter henvendelse fra nevøens
advokat. han var ikke blevet instrueret i at pakke tøjet i den pågældende rygsæk. fængsels-
betjenten, der fandt kniven, har forklaret, at kniven lå i en smal lomme i rygsækken, hvilket
betød, at kniven ikke umiddelbart kunne ses, når man kiggede ned i lommen. da der således
ikke foreligger skærpende omstændigheder efter knivlovens § 7, stk. 1, skal der alene idøm-
mes bødestraf, og bøden bør fastsættes til 1.000 kr.
hvis højesteret måtte finde, at overtrædelsen af knivlovens § 2 er sket under skærpende om-
stændigheder, bør straffen fastsættes til 7 dages betinget fængsel med vilkår om samfunds-
tjeneste. det fremgår således af forarbejderne til knivloven, at selv om der foreligger skær-
pende omstændigheder, og udgangspunktet herefter er en ubetinget frihedsstraf på 7 dages
fængsel, kan straffen gøres betinget med vilkår om samfundstjeneste.
hvis der idømmes bøde, er der ikke hjemmel til udvisning. der kan således kun ske udvis-
ning, hvis der idømmes en betinget eller ubetinget frihedsstraf, jf. udlændingelovens § 24.
selv hvis der idømmes frihedsstraf, er der ikke grundlag for ubetinget udvisning, da dette med
sikkerhed vil være i strid med den europæiske menneskerettighedskonventions artikel 8. en
samlet vurdering af hans personlige forhold og tilknytning til danmark og af karakteren af
den begåede kriminalitet fører således til, at det vil være uproportionalt at udvise ham ubetin-
get, jf. herved også ufr 2018.2191 h. hvis der idømmes frihedsstraf, skal der derfor alene
ske betinget udvisning.
anklagemyndigheden har vedrørende strafudmålingen anført navnlig, at der ikke efter ord-
lyden af knivlovens § 7, stk. 1, eller forarbejderne hertil er grundlag for at betinge tilstede-
værelsen af skærpende omstændigheder af, at der er handlet forsætligt ved overtrædelse af
knivlovens § 2. uagtsomhed er således tilstrækkelig til, at der kan foreligge skærpende om-
stændigheder efter § 7, stk. 1. byretten og landsretten har derfor alene været nødt til at forhol-
de sig til – og har også kun forholdt sig til – om tiltalte havde den fornødne tilregnelse til
overtrædelsen af knivloven i form af uagtsomhed. formuleringen ”i hvert fald uagtsomt” må
                                                 - 3 -
naturligt forstås således, at der ikke er taget stilling til andet eller mere end det, der er påkræ-
vet efter loven. byrettens og landsrettens bevisresultat kan dermed ikke forstås sådan, at der
ikke er fundet bevis for forsæt. hvis højesteret måtte finde, at der alene ved forsætlig over-
trædelse kan foreligge skærpende omstændigheder efter knivlovens § 7, stk. 1, bør sagen der-
for hjemvises, således at der bevismæssigt kan tages stilling til, om t havde forsæt til over-
trædelse af knivlovens § 2.
hvis højesteret ikke finder grundlag for at hjemvise sagen, må det efter landsrettens bevis-
resultat lægges til grund, at t – med den efter knivloven fornødne tilregnelse – har besiddet
en ulovlig kniv i en arrest, hvor den var skjult i en rygsæk, som han forsøgte at få overdraget
til en indsat i arresten. besiddelse af en kniv i en arrest og forsøg på at sætte en indsat i en
arrest i besiddelse af en kniv indebærer helt utvivlsomt, at kniven kunne blive anvendt i et
miljø, hvor der er nærliggende risiko for, at der kunne opstå tilspidsede situationer af potentiel
voldelig karakter. at den rygsæk, som kniven var placeret i, ikke tilhørte t, at kniven ikke
umiddelbart kunne ses, når man kiggede ned i lommen, hvori den blev fundet, og at han ikke
var blevet instrueret i at pakke tøjet til den indsatte i den pågældende rygsæk, kan ikke føre
til, at forholdet ikke anses for begået under skærpende omstændigheder. det var t, der selv
valgte at pakke tøjet i den pågældende rygsæk uden at undersøge dens indhold grundigt, selv
om rygsækken, der som nævnt ikke var hans egen, skulle overdrages til en indsat i arresten.
endvidere må der lægges vægt på fængselsbetjentens forklaring om, at hun blev opmærksom
på kniven, fordi hun kunne mærke, at der var noget, der tyngede rygsækken ned i den ene
side, da den var tømt for tøj. t burde på samme måde have kunnet mærke, at rygsækken blev
tynget ned, og han havde også af denne grund særlig anledning til at undersøge den, inden den
blev afleveret i arresten. der foreligger således ikke forhold, der efter en samlet vurdering af
omstændighederne ved besiddelsen af kniven kan føre til, at overtrædelsen ikke anses for be-
gået under skærpende omstændigheder. stedet for og karakteren af besiddelsen samt knivens
størrelse medfører derimod, at besiddelsen må anses for sket under skærpende omstændig-
heder, jf. knivlovens § 7, stk. 1. t bør på denne baggrund idømmes 7 dages fængsel. der er
ikke grundlag for at gøre fængselsstraffen betinget med vilkår om samfundstjeneste. hvis
højesteret ikke finder, at forholdet er begået under skærpende omstændigheder, bør straffen,
således som tiltalen er rejst, fastsættes til en bøde på 1.000 kr. forholdet er alene henført un-
der knivlovens § 2, stk. 1, nr. 1, og der henvises om bødetaksterne i sådanne sager til pkt.
5.6.2. i rigsadvokatens meddelelse om sanktionspåstande i våbensager.
                                                 - 4 -
t skal udvises, hvis han idømmes ubetinget eller betinget fængsel, medmindre dette med sik-
kerhed vil være i strid med danmarks internationale forpligtelser, jf. udlændingelovens § 24,
nr. 2, jf. § 26, stk. 2. efter en samlet vurdering af hans personlige forhold og tilknytning til
danmark og syrien samt alvoren af den begående kriminalitet kan ubetinget udvisning af t
med indrejseforbud i 6 år ikke anses for med sikkerhed at være i strid med danmarks inter-
nationale forpligtelser.
retsgrundlag
lov nr. 376 af 27. april 2016 om knive og blankvåben m.v. (knivloven) indeholder i § 7, stk.
1, følgende bestemmelse:
       ”§ 7. med bøde, fængsel indtil 4 måneder eller under skærpende omstændigheder fæng-
       sel indtil 2 år straffes den, der overtræder §§ 1 eller 2.”
i lovforslagets specielle bemærkninger til bestemmelsen (folketingstidende 2015-16, tillæg
a, lovforslag nr. l 107, s. 18) er anført bl.a.:
       ”hvis der foreligger skærpende omstændigheder, forudsættes der – både for lovover-
       trædere over og under 18 år – idømt en ubetinget frihedsstraf på 7 dages fængsel for
       overtrædelse af lovforslagets § 1 i førstegangstilfælde.
       i almindelighed vil der kun foreligge skærpende omstændigheder, hvis en person bærer
       kniv på steder eller under omstændigheder, hvor der er nærliggende risiko for, at der
       kan opstå tilspidsede situationer af potentielt voldelig karakter, herunder tilfælde, hvor
       en person bærer kniv i aften- og nattetimerne i restaurationsmiljøet mv. eller ved visse
       fodboldkampe, byfester og koncerter. risikoen for tilspidsede situationer af potentielt
       voldelig karakter kan f.eks. også følge af uoverensstemmelser eller konflikt mellem
       bander, rockergrupper eller lignende, hvor to eller flere grupper af personer, der har en
       indbyrdes konflikt, mødes, f.eks. i forbindelse med retsmøde eller lignende.
       det ligger i det anførte – jf. udtrykket ”bærer” – at der ikke vil foreligge skærpende om-
       stændigheder, hvis overtrædelsen af knivforbuddet består i, at en person blot ”besidder”
       kniven, f.eks. fordi den pågældende kniv ligger i en bils bagagerum.
       det vil bero på domstolenes vurdering af de konkrete forhold i den enkelte sag, om der
       foreligger sådanne skærpende omstændigheder, at der skal udmåles en frihedsstraf i ste-
       det for en bøde.”
højesterets begrundelse og resultat
                                               - 5 -
for højesteret angår sagen strafudmålingen, herunder navnlig om ts besiddelse af en kniv i
kolding arrest fandt sted under skærpende omstændigheder, jf. knivlovens § 7, stk. 1, og om
der skal ske udvisning.
t er fundet skyldig i overtrædelse af knivlovens § 2, stk. 1, nr. 1, ved den 12. april 2017 i
kolding arrest under skærpende omstændigheder, uden politiets tilladelse og uden aner-
kendelsesværdigt formål at have besiddet en kniv, hvis klinge oversteg 12 cm, hvorefter han
forsøgte at indsmugle kniven i arresten til sin nevø.
det fremgår af byrettens skyldkendelse, som er tiltrådt af landsretten, at t ”i hvert fald uagt-
somt” har besiddet kniven, da han henvendte sig i arresten. det må således lægges til grund,
at han ikke har handlet forsætligt, men alene uagtsomt har besiddet kniven ved henvendelsen i
arresten. der er derfor ikke grundlag for at fastslå, at han har forsøgt at indsmugle kniven i
arresten, idet en forsøgshandling forudsætter forsæt, jf. herved straffelovens § 21, stk. 1.
da der ved landsrettens dom bevismæssigt er taget stilling til, med hvilken grad af tilregnelse
t har besiddet kniven, finder højesteret, at der ikke er grundlag for at ophæve dommen og
hjemvise sagen til fornyet behandling af dette spørgsmål.
efter det anførte lægger højesteret ved strafudmålingen til grund, at t har overtrådt kniv-
lovens § 2, stk. 1, nr. 1, ved uagtsomt at have besiddet kniven i arresten i forbindelse med, at
han afleverede den rygsæk, hvori kniven lå, med henblik på videreaflevering til hans vare-
tægtsfængslede nevø.
højesteret finder, at det ved den samlede bedømmelse af, om der foreligger skærpende om-
stændigheder efter knivlovens § 7, stk. 1, har væsentlig betydning, om gerningsmanden har
handlet forsætligt eller uagtsomt. der er ikke i forarbejderne til § 7, stk. 1, holdepunkter for,
at det ved uagtsom overtrædelse af knivloven er udelukket, at der kan foreligge skærpende
omstændigheder.
fire dommere – marianne højgaard pedersen, jan schans christensen, lars apostoli og kri-
stian korfits nielsen – udtaler herefter om den konkrete bedømmelse:
                                               - 6 -
t er som nævnt fundet skyldig i uagtsomt at have besiddet kniven i kolding arrest i forbin-
delse med, at han afleverede rygsækken, som skulle afleveres videre til hans varetægtsfæng-
slede nevø. det er i den forbindelse lagt til grund, at han ved at anvende rygsækken, uden
forinden at have undersøgt denne og alle dens lommer, påtog sig en risiko for, at der kunne
ligge noget i den, som ikke ville være lovligt at besidde. vi lægger efter bevisresultatet og
sagens oplysninger i øvrigt til grund, at t på intet tidspunkt havde viden om, at der lå en kniv
i rygsækken, at han pakkede den efter henvendelse fra nevøens advokat, at han ikke blev bedt
om at pakke tøjet i den pågældende rygsæk, at rygsækken ikke tilhørte ham, men hans nevø,
som var hans bofælle, at den blev brugt som skoletaske, og at han tog de skolebøger, der lå i
den ud, inden han lagde nevøens tøj ned i den, og at kniven lå i en smal lomme, så man ikke
umiddelbart kunne se den, når man kiggede ned i lommen. der er ikke oplysninger om om-
stændigheder, der kunne give t anledning til mistanke om, at der kunne ligge en kniv i ryg-
sækken.
vi finder på denne baggrund efter en samlet vurdering, at ts besiddelse af kniven i arresten
ikke kan anses for at have fundet sted under skærpende omstændigheder, jf. knivlovens § 7,
stk. 1.
vi stemmer herefter for, at t i overensstemmelse med knivlovens udgangspunkt skal idøm-
mes bødestraf for den skete overtrædelse af knivlovens § 2, stk. 1, nr. 1, og at bøden i over-
ensstemmelse med det oplyste om bødepraksis bør fastsættes til 1.000 kr.
dommer poul dahl jensen udtaler:
hovedspørgsmålet i sagen er, om den overtrædelse af knivlovens § 2, stk. 1, nr. 1, som t er
fundet skyldig i, er begået under ”skærpende omstændigheder”, jf. lovens § 7, stk. 1.
forholdet blev begået i forbindelse med, at han skulle aflevere noget tøj til sin nevø, der sad
fængslet i kolding arrest. han havde lagt tøjet ned i nevøens rygsæk uden forinden at under-
søge alle lommer i den. rygsækken og dens indhold blev afleveret i kolding arrest med hen-
blik på at blive afleveret videre til nevøen. da personalet i arresten undersøgte rygsækken,
fandt man i en af dens lommer en kniv på lidt over 20 cm, hvoraf klingen var 13 cm.
                                               - 7 -
byretten og landsretten har lagt til grund, at t ”i hvert fald uagtsomt” har besiddet kniven, da
han henvendte sig i kolding arrest. det kan således ikke lægges til grund, at han vidste eller
på anden måde havde forsæt til, at kniven befandt sig i rygsækken, da han afleverede den i
arresten.
som anført foran må det ved den samlede bedømmelse af, om der foreligger skærpende om-
stændigheder i knivlovens § 7’s forstand, tillægges væsentlig betydning, om gerningsmanden
har handlet forsætligt eller uagtsomt, men som det også fremgår, er det ikke en betingelse for
at statuere skærpende omstændigheder, at der er handlet forsætligt.
i arresthuse er der en nærliggende risiko for, at der kan opstå tilspidsede situationer af poten-
tiel voldelig karakter, enten mellem de indsatte indbyrdes eller i forhold til de ansatte i arre-
sten, f.eks. i forbindelse med flugtforsøg. det forøger farligheden af sådanne situationer og
konflikter, hvis de indsatte er i besiddelse af våben, herunder knive.
ved den ovenfor beskrevne handlemåde har t skabt en risiko for, at kniven kom ind i arrest-
huset til nevøen. som nævnt afleverede han rygsækken i arresten uden at have undersøgt alle
lommer i den og dermed uden at have sikret sig, at der ikke i rygsækken befandt sig ulovlige
effekter. en grundig undersøgelse var særlig nærliggende i betragtning af, at det ikke var hans
egen rygsæk, og at han derfor ikke vidste, hvad der befandt sig i den. den kniv, der befandt
sig i en af rygsækkens lommer, havde en betydelig størrelse, og efter min opfattelse kunne
den let være fundet, hvis t havde undersøgt rygsækken, inden han tog den med til arresten.
under disse omstændigheder finder jeg ligesom byretten og landsrettens flertal, at overtrædel-
sen af knivlovens § 2, stk. 1, nr. 1, er begået under skærpende omstændigheder, og at straffen
bør fastsættes til fængsel i 7 dage.
jeg stemmer herefter for at stadfæste landsrettens dom for så vidt angår straffastsættelsen.
der træffes afgørelse efter stemmeflertallet, således at straffen fastsættes til en bøde på 1.000
kr.
samtlige dommere udtaler herefter:
                                             - 8 -
da der ved idømmelse af bødestraf ikke er hjemmel til udvisning ved dom, jf. udlændinge-
lovens § 24, frifindes t for udvisningspåstanden.
                                    thi kendes for ret:
t straffes med en bøde på 1.000 kr.
forvandlingsstraffen er fængsel i 6 dage.
t frifindes for påstanden om udvisning.
statskassen skal betale sagens omkostninger for byret, landsret og højesteret.


text:
- peh
                                          udskrift
                                               af
                        sø- & handelsrettens dombog
                                         ____________
                                             dom
afsagt den 19. marts 2014
v-82-10
                                    fender musical instruments corporation
                                    (advokat nis marinus dommergaard)
                                    mod
                                    musik bixen finans aps
                                    (tidligere musik bixen aps)
indledning
sagens hovedspørgsmål er, om musik bixen finans aps (herefter musik bixen) har krænket
fender musical instruments corporations (herefter fender) rettigheder i forbindelse med
markedsføring og salg af el-guitarer. musik bixen er udeblevet under hovedforhandlingen,
der var berammet til den 3. – 6. februar 2014.
                                                 -2-
påstande
fender har nedlagt følgende påstande:
påstand 1:  det af fogedretten i kolding i fogedsag fs 7-8755/2010 nedlagte fogedforbud af
            18. august 2010 stadfæstes som lovlig gjort.
påstand 2:  musik bixen tilpligtes til fender at betale de udgifter, der er afholdt i forbindel-
            se med fogedsag fs 7-8755/2010 med tillæg af procesrente fra fogedsagens an-
            læg til betaling sker.
påstand 3:  det forbydes musik bixen at importere, eksportere, markedsføre, sælge eller på
            anden måde bringe i omsætning de i bilag 6 afbildede elguitarer og basguitarer
            under betegnelsen fender, stratocaster, tele, telecaster, jazz-
            master, strat og jazz bass eller dermed forvekslelige betegnelser.
påstand 4:  det forbydes musik bixen at importere, eksportere, markedsføre, sælge eller på
            anden måde bringe i omsætning de i bilag 6, 7 og 8 afbildede elguitarer og bas-
            guitarer, samt elguitarer og basguitarer, der er identiske eller forvekslelige
            hermed.
påstand 5:  musik bixen tilpligtes at anerkende, at musik bixens anvendelse af betegnelser-
            ne fender, stratocaster, tele, telecaster, jazzmaster, strat
            eller jazz bass eller dermed forvekslelige betegnelser i forbindelse med mar-
            kedsføring af de i bilag 6 afbildede elguitarer og basguitarer udgør en krænkel-
            se af fenders rettigheder.
påstand 6:  musik bixen tilpligtes at anerkende, at musik bixens anvendelse, markedsfø-
            ring og/eller salg af de i bilag 6, 7 og 8 afbildede elguitarer, basguitarer og gui-
            tarholdere udgør en krænkelse af fenders rettigheder.
                                                 -3-
påstand 7:   musik bixen tilpligtes at anerkende at have overtrådt markedsføringslovens § 3,
             stk. 2 og § 5 i forbindelse med markedsføring af de i bilag 6 afbildede guitarer.
påstand 8:   musik bixen tilpligtes at anerkende, at de beslaglagte guitarer og guitarholdere,
             jf. bilag 8, udleveres til fender, subsidiært destrueres.
påstand 9:   musik bixen tilpligtes at betale 225.990 kr. til fender med tillæg af sædvanlig
             procesrente fra 1. september 2010 af 50.000 kr. og med tillæg af sædvanlig pro-
             cesrente fra 16. november 2010 af 175.990 kr.
påstand 10: musik bixen straffes med bøde.
påstand 11: musik bixen tilpligtes principalt at offentliggøre domskonklusionen på forsiden
             af deres hjemmeside www.musikbixen.dk i en periode på ikke under 30 dage
             samt ved indrykkelse af helsides annoncer i dagbladene jyske vestkysten, bør-
             sen og jyllands posten, subsidiært at musik bixen tilpligtes at offentliggøre
             domskonklusionen på forsiden af deres hjemmeside www.musikbixen.dk og
             www.musik-bixen.dk i en periode på ikke under 30 dage.
musik bixen har i sine processkrifter under sagens forberedelse og i påstandsdokument af
22. januar 2014 påstået frifindelse over for fenders påstande.
oplysninger i sagen
fender er en amerikansk virksomhed der siden 1940’erne har udviklet og produceret el-
guitarer og basguitarer samt andet musikudstyr. fender er indehaver af en række varemær-
keregistreringer, herunder følgende, der alle er registreret i klasse 15:
fender er registreret i usa med prioritet fra 1965, i danmark med prioritet fra 1966 og i
eu med prioritet fra 1996.
stratocaster er registreret i usa med prioritet fra 1967, i danmark med prioritet fra
1993 og i eu med prioritet fra 1996.
                                               -4-
strat er registreret i usa med prioritet fra 1976, i danmark med prioritet fra 1993 og i eu
med prioritet fra 1996.
telecaster er registreret i usa med prioritet fra 1968, i danmark med prioritet fra 1993
og i eu med prioritet fra 1996.
tele er registreret i usa med prioritet fra 1976, i danmark med prioritet fra 1995 og i eu
med prioritet fra 1996.
jazz bass er registreret i usa med prioritet fra 1968 og i eu med prioritet fra 1997.
jazzmaster er registreret i usa med prioritet fra 2000 og i eu med prioritet fra 2000.
herudover er fender indehaver af 3d eu- varemærker for guitarhoveder, der anvendes på
flere af fenders guitarer:
(ctm 003318441)
registreret i eu med prioritet fra 2003.
(ctm 003318474)
registreret i eu med prioritet fra 2003.
musik bixen driver virksomhed med salg af musikinstrumenter, herunder elguitarer og bas-
guitarer. virksomheden drives dels via en fysisk butik i kolding og dels via hjemmesiden
www.musikbixen.dk.
                                                -5-
af print fra musik bixens hjemmeside af 20. juli 2010 (sagens bilag 6) fremgår, at en række
guitarer er udbudt til salg. guitarerne er beskrevet ved brug af en række af fenders registre-
rede varemærker, fx ”cruiser fender stratocaster kopi”, ”fender stratocaster kopi el-guitar”,
”super fed ”strat” elguitar **solgt** huhaaaa…. en håndbygget ”strat” klon’ som
simpelthen spiller bukserne af næsten alt..!!!! kom endelig ind og prøv…” og ””fender” 60’r
telecaster i sonic blue...**solgt** en klon af en fender 60’er relic telecaster, som er samlet
af orig. fender dele… er en letvægter og justeret så den spiller rø… af de fleste teler. eneste
ene, så kom endelig ind og vurder’ selv – hvis du når det…:o))”.
en række guitarer, der i sagen er fremlagt som bilag 7, krænker ifølge fender 3d eu vare-
mærkerne. et eksempel herpå er denne ”cruiser el-guitar”:
efter begæring fra fender foretog fogedretten i kolding (sag fs7-8755/2010) den 18. august
2010 bevissikring i musik bixens forretningslokaler i kolding samt beslaglæggelse af guitarer
og guitarholdere som vist på fotos i sagens bilag 8. de beslaglagte produkter er forevist i for-
bindelse med hovedforhandlingen.
det fremgår af fogedrettens retsbog af 18. august 2010, at sagen blev gennemført uden for-
udgående underretning til musik bixen. michael jensen og karsten bech blev truffet på mu-
sik bixens adresse. det fremgår af retsbogen, at ”*d+e bekræftede, at de sælger guitarer og
basguitarer under betegnelser som fender-kopi, fender-klon mv. særligt vedrørende fen-
der-klon- betegnelsen bemærkede de, at der er tale om guitarer, der er samlet af originale
fender-dele, men muligvis fra forskellige fender-modeller.”
                                               -6-
fogedretten nedlagde sålydende forbud:
      ”
      det forbydes musik bixen aps at importere, eksportere, markedsføre eller på anden
      måde bringe i omsætning elguitarer og basguitarer, som ikke hidrører fra rekvirenten,
      under betegnelsen fender, stratocaster, tele, telecaster, jazzmaster,
      strat, jazz bass, p bass eller squire og dermed forvekslelige betegnelser.
      det forbydes musik bixen aps at importere, eksportere, markedsføre eller på anden
      måde bringe i omsætning elguitarer og basguitarer, som ikke hidrører fra rekvirenten,
      der er identiske eller forvekslelige med rekvirentens elguitarer og basguitarer afbildet i
      bilag 1.
      det forbydes musik bixen aps at importere, eksportere, markedsføre eller på anden
      måde bringe i omsætning elguitarer og basguitarer, som ikke hidrører fra rekvirenten,
      og hvis hoved er identisk eller forveksleligt med rekvirentens vareudstyrsmærker
      (ctm 003318441 og ctm 003318474), jf. bilag 8 og 9.”
det fremgår, at fogedretten vejledte michael jensen og karsten bech om, at en overtrædelse
af det nedlagte forbud kan medføre strafansvar efter retsplejelovens § 651, stk. 1.
nærværende sag er anlagt ved sø- og handelsretten den 1. september 2010 som justifikati-
onssag.
yderligere sagsoplysninger
af print af musik bixens hjemmeside den 8. november 2010, og ved brug af søgeordet ”klon”
fremgår to guitarer: ”fender jazzbas klon, sunburst aged… endnu en af de feeeede kloner”
og ”fender ”klon” jazzbas **solgt** vintage ”klon” af en fender jazzbas bas”.
der har under sagen været foretaget syn og skøn ved skønsmand dieter roesberg, der har
udarbejdet skønserklæring af 16. december 2013.
musik bixen har fremlagt en række kataloger fra perioden 1963 til 1974, der skal vise andre
producenters og forhandleres anvendelse af guitarhoveder og begreber, der kommer tæt på
fenders registrerede rettigheder. der er endvidere fremlagt udaterede print fra andre mu-
                                                  -7-
sikbutikkers hjemmesider, hvoraf det fremgår, at der markedsføres fx ”strat kopi”. af prisli-
ster fra samick fra 1. august 1998 og 1. juli 1999 fremgår markedsføring af eksemplarer af
”stratocaster kopi” og telecaster kopi”. af en prisliste fra november 1997 fra m.i. musik
fremgår ”tele type bas”, ”std. strat kopi” og ”jazzmaster type”. af en udateret artikel fra
the underground guitarist om strat electric guitar clones and copies review omtales
”strat clone”, ”strat type guitar” og ”stratocaster type guitar”.
musix bixen har yderligere fremlagt billeder fra guitar- og musikmesser, der ifølge musik
bixen viser, at en række producenter fremstiller kopier eller vellignende udgaver af fender-
guitarer.
fender har fremlagt licensaftaler, øvrige aftaler samt breve til illustration af fenders hånd-
hævelse af sine rettigheder. der er desuden fremlagt omfattende markedsføringsmateriale
fra fender for perioden 2004 til 2011, herunder kataloger, blade og annoncer, der blandt an-
det viser brugen af fenders varemærker.
fender har om opgørelse af sit vederlags-/erstatningskrav henvist til bilag 25 fra november
2010.
af en artikel i musikeren af november 2010 med overskriften ”fenders & fendere” fremgår
det, at medlemmer af orkesteret fenders har en samling på mere end 20 fender guitarer og
basser og at samlingen har en værdi på mere end en million, idet der er tale om vintage mo-
deller. i artiklen omtales risikoen for at blive snydt af fupmagere, der samler guitarer af for-
skellige dele og får dem til at se ældre og mere værdifulde ud. et af medlemmerne i orke-
stret, michael jensen, har været med siden 1998.
af katalog til udstillingen ”strøm til”, der omhandler elguitarer og elbasser, fremgår, at mi-
chael jensen, musik bixen i kolding, har udlånt 6 forskellige ældre udgaver af fender guita-
rer. de udlånte guitarer svarer til de modeller, som er omtalt i artiklen ”fenders & fendere”
                                                 -8-
i en artikel i jyske vestkysten, kolding af 27. januar 2011 interviewes michael jensen, musik
bixen i kolding, om nærværende retssag. det fremgår, at musik bixen er stævnet for 900.000
kr. og at fender i årevis har ladet andre kopiere guitarer uden at gøre noget ved det.
forklaringer
tony axelsson har forklaret, at han blev ansat hos fender i 1999. han var med til at starte
fender skandinavien , der var ”i business” i 2000. branchen er lille – den kontrolleres af
nogle få store produktionsvirksomheder hele vejen fra produktion til retail. der er også en
række små forhandlere. disse drives ofte af entusiaster, fx tidligere musikere.
fender blev stiftet i 1940’erne af leo fender og var oprindelig et værkstedsfirma, der repare-
rede radioer og tv. i 1949 introduceredes den første el-guitar – den første prototype, som i
1950 blev døbt ”telecaster”. i 1954 blev ”stratocaster”-guitaren introduceret. den var revolu-
tionerende, futuristisk, og blev accepteret som det absolutte instrument. fender er en del af
rock and roll-historien, og fender-guitarerne havde stor betydning for musikkens udvikling.
mange kendte musikere, blandt andre jimi hendrix og eric clapton, spillede på fender-
guitarer, og de var aldrig blevet så store navne uden disse guitarer.
fender musical instruments corporation (fmic) er blandt top 3 i verden. fender har vundet
mange priser for sine guitarer, og hvert år vinder fender nye priser. fenders guitarer repræ-
senterer et tidløst design, der ikke er ændret i 60 år. det, som fender udvikler, er farver, ma-
terialer og komponenternes egenskaber og kvalitet.
omkring 80-90 % af guitarerne sælges i fysiske butikker. online-salget udgør 10-20 %. om-
kring 200 mennesker har været ind over hvert enkelt instrument. det kan give nogle små de-
tailforskelle, og musikerne skal da også, før de beslutter sig for at købe, have haft guitaren i
hånden og prøvet den.
                                                  -9-
”stratocaster”, ”telecaster” etc. kan kun være det, det er. forbrugerne ved godt, hvad en
”strat” og en ”tele” står for, og at de kommer fra fender. man kan måske sammenligne be-
tegnelserne med ”coke” for coca cola.
det er ikke normalt at omtale en guitar som ”kopi”. man ville nok sige en ”klassisk model”.
sådan vil personalet i butikkerne omtale guitarerne, og på den måde undervises forbruger-
ne.
det er rigtigt, at der i tradeshows bliver vist guitarer, der går lige til grænsen i forhold til
fenders’ design. når nogen kommer for tæt på, skrider fender ind. det er ikke nødvendigt
så tit. når fender reagerer, rettes der sædvanligvis ind. fender håndhæver sine rettigheder,
fordi brandet har en historisk værdi. opgaven er meget vigtig, og der bliver brugt mange
ressourcer herpå.
der er 3 firmaer, der har fået licens til at producere halse og kroppe. på disse licensproduce-
rede reservedele skal der stå ”licenced by fender”, og der skal også være et skilt, på hvilket
dette fremgår. disse dele må kun bruges som reservedele og ikke til at bygge en ny guitar.
han har aldrig oplevet en så grov krænkelse som den, musik bixen har stået for. det værste
er nok, at musik bixen har solgt såkaldte ”kloner”, hvorved forbrugerne er blevet snydt.
knud damgaard har forklaret, at han siden 2005 har været salgsansvarlig for fender i skan-
dinavien og de baltiske lande. han har været i musikbranchen siden 1982.
fenders guitarer er meget kendte i danmark, også blandt folk der ikke har forstand på guita-
rer. folk kender kunstnerne, der bruger eller brugte fender-guitarer, fx eric clapton og jimi
hendrix. han vil mene, at fenders markedsandel for el-guitarer er 40 %.
der er ingen grund til, at de guitarer, som er markedsført af musik bixen, skal ligne fender-
guitarer så meget, som det fremgår, når fenders originale guitarer, bilag 1, sammenlignes
med musik bixens, bilag 6 og 7. for at skabe adskillelse kunne man fx have valgt andre far-
                                                - 10 -
ver, en anden placering af kontakter og en anden udformning af krop, hals og hoved. hvis
man fx sammenligner den guitar, som musik bixen har solgt som tokai strat fra 1983, ligner
den den fender stratocaster , der i bilag 1 er markedsført som yngwie malmsteen strato-
caster, så meget, at det ikke er muligt for ham at se forskel.
fender udbyder et stort antal kombinationsmuligheder/variationer. i januar 2000 talte han
120 variationer. i dette tal indgik ikke farvekombinationer.
når fender henvender sig til en producent eller en butik om produkter, der går for tæt på
fenders, ophører markedsføringen normalt straks. denne sag har været særligt slem. han
har mødt kunder, der har følt sig snydt, og som er blevet meget vrede – også på fender.
musik bixens bilag vedrørende udbredelsen af ”klon” og ”kopi” som betegnelser er ikke re-
præsentative. det kan godt være, at der sporadisk er brugt sådanne betegnelser, men når
fender har påtalt det, er det altid stoppet.
eric clapton solgte for nogle år siden sin ikoniske sorte stratocaster for 997.000 usd. i det he-
le taget er markedet for vintage-guitarer stort. det er derfor et stort problem, at der er solgt
kloner, der giver sig ud for at være ægte fender-guitarer. guitarer som dem, musik bixen
solgte, ville være flere hundredetusinde kr. værd, hvis det var ægte vintage-guitarer.
de kloner, som musik bixen solgte, var lavet af billige kinesiske komponenter, der slet ikke
lever op til fender-kvalitet. han er ikke i tvivl om, at man vil kunne høre forskellen.
antallet af krænkelser af fenders rettigheder har de senere år være aftagende. fender gør
meget for at uddanne både butikspersonale og kunder i korrekt sprogbrug.
parternes synspunkter:
for fender er der i det væsentligste procederet i overensstemmelse med sammenfattende
processkrift af 20. januar 2014, hvoraf fremgår bl.a.:
                                               - 11 -
”…
3.1 brug af fenders varemærker i forbindelse med markedsføring og salg af guitarer, der ikke
hidrører fra fender
…
som det fremgår af sagens bilag 6 anvendte musik bixen de anførte varemærker i forbindelse
med markedsføring og salg af guitarer, der ikke hidrørte fra fender, men fra andre producen-
ter.
…
[der] foreligger … såvel mærkeidentitet som vareartslighed [og] derfor en krænkelse af fenders
rettigheder efter varemærkelovens § 4, stk. 1. det gøres …gældende, af fenders varemærker er
velkendte, hvorfor der tillige foreligger en krænkelse af fenders rettigheder efter varemærkelo-
vens § 4, stk. 2.
musik bixen har gjort gældende, at fenders varemærker med undtagelse af varemærket fen-
der dækker over typeprodukter i form af guitarer med bestemte spilleegenskaber.
dette bestrides af fender.
…
vurderingen af varemærkelovens § 28, stk. 2, nr. 2, er helt evident for afgørelsen af, hvorvidt
musik bixens anvendelse af fenders varemærker udgør en krænkelse af fenders rettigheder,
idet der ubestridt foreligger en varemærkekrænkelse, hvis ikke betingelserne for at erklære
fenders varemærker for degenererede er opfyldt…
betingelserne for at der foreligger degeneration kræver … opfyldelse af 2 kumulative betingel-
ser, der er henholdsvis objektiv og subjektiv. for det første skal varemærket være blevet en
”almindelig betegnelse indenfor branchen”. for det andet skal dette være forårsaget af vare-
mærkeindehaverens virksomhed eller undladelser.
det påhviler musik bixen at løfte bevisbyrden for, at såvel den objektive som den subjektive be-
tingelse er opfyldt for hvert enkelt af fenders varemærker. denne bevisbyrde hverken har eller
kan musik bixen løfte, hvorfor det kan konkluderes, at de pågældende af fenders varemærker
ikke er degenererede.
3.1.1 ”almindelig betegnelse inden for branchen”
indledningsvist skal det fastslås, hvorledes ”branchen” skal defineres. … det er fastslået af eu-
domstolen i sag c-371/02 (bostongurka), at det altid er opfattelsen hos forbrugerne, der er afgø-
rende, samt at opfattelsen ved de detailhandlende kan inddrages i vurderingen.
det gøres derfor gældende, at det er nødvendigt for overhovedet at kunne statuere, at fenders
varemærker er blevet almindelige betegnelser i branchen, at musik bixen løfter bevisbyrden for,
at forbrugere af musikinstrumenter opfatter fenders varemærker som almindelige betegnelser,
hvilket musik bixen ikke har gjort. det er desuden fenders opfattelse, at det kun er muligt at
løfte denne bevisbyrde ved gennemførelse af en markedsundersøgelse, hvilket musik bixen ik-
ke har ønsket.
som bilag c har musik bixen fremlagt udskrifter fra forskellige hjemmesider og som bilag p er
fremlagt fakturaer fra musik bixens leverandører.
i forhold til bilag c, består dette af udaterede udskrifter fra internettet, herunder særligt ud-
skrifter fra diverse uautoriserede forhandlere af guitarer og guitardele, der ikke lader sig fuld-
                                                - 12 -
stændigt identificere i forhold til deres eventuelle relationer til sagens parter, om de fortsat dri-
ver virksomhed, samt om de fortsat anvender indholdet på de pågældende hjemmesider. helt
generelt gøres det gældende, at musik bixens bilag på grund af deres manglende angivelser af
ophav, datering etc. skal tillægges ingen eller meget begrænset bevismæssig værdi.
som det fremgår af bilag 28-30, der består af udskrifter fra etablerede danske musikinstrument-
forretningers hjemmesider, hvor der er søgt på fenders varemærker, anvendes fenders vare-
mærker ikke i forbindelse med markedsføring og salg af guitarer, der ikke hidrører fra fender.
dette underbygger yderligere, at fenders varemærker ikke er blevet almindelige betegnelser
hos forbrugerne, idet disse oftest køber guitarer i fysiske butikker og ikke gennem diverse in-
ternetsider. tilsvarende underbygger det, at fenders varemærker heller ikke er blevet alminde-
lig betegnelser i branchen for så vidt angår opfattelsen og brugen hos de detailhandlende.
3.1.2 fenders subjektive forhold
som det følger af ordlyden af den subjektive betingelse for degeneration i varemærkelovens §
28, stk. 2, nr. 2, kan denne opfyldes enten ved varemærkeindehaverens virksomhed eller und-
ladelser. det betyder, at hvis retten mod forventning måtte finde, at musik bixen rent faktisk
har løftet bevisbyrden for, at ét, flere eller alle fenders varemærker er blevet ”almindelige be-
tegnelser indenfor branchen”, medfører dette kun degeneration, hvis det skyldes fenders virk-
somhed eller undladelser.
degeneration kan ikke opstå, hvis varemærkeindehaveren udfolder rimelige bestræbelser på at
imødegå dette gennem markedsføring af varemærket og håndhævelse af sine rettigheder til va-
remærket. det gøres gældende, at fender har udfoldet tilstrækkelige bestræbelser i forbindelse
med markedsføringen og håndhævelsen af sine varemærker, hvorfor den subjektive betingelse
for degeneration ikke er til stede. fender er desuden ikke i tilsvarende sager blevet mødt med
påstande om, at deres varemærker skulle være degenererede.
3.1.2.1 fenders markedsføring
fender bruger årligt i såvel danmark som skandinavien og resten verden et anseligt beløb på
markedsføring, ligesom de er repræsenteret på de største og vigtigste musikmesser.
som bilag 34 og 51-74 er fremlagt eksempler på fenders markedsføring af sine varemærker i
danmark og resten af skandinavien. som det fremgår af dette omfattende bilagsmateriale, ud-
folder fender store økonomiske og tidsmæssige bestræbelser på markedsføringen af sine guita-
rer og varemærker. herudover udgiver fender årligt et katalog under navnet frontline. uddrag
heraf er fremlagt som sagens bilag 80-90.
desuden sælger fender årligt et meget stort antal guitarer i danmark og skandinavien … fen-
der [har] i perioden 2005-2010 … solgt 122.000 guitarer i skandinavien, heraf over 22.000 guita-
rer i danmark. henset til størrelsen af det danske marked for guitarer, er der tale om et meget
højt antal solgte produkter, hvilket yderligere bestyrker, at fenders guitarer og varemærker er
velkendte på det danske marked. endvidere viser disse salgstal, at fenders kunder i høj grad ef-
terspørger fenders produkter, herunder at de efterspørger produkter under fenders varemær-
ker, der således netop ikke kan betegnes som generiske betegnelser, idet kunderne i så fald blot
ville vælge alternative produkter, som formentligt ville være billigere. fenders varemærker
kommunikerer således fortsat – meget stærkt og entydigt – oprindelsen på fenders produkter.
herudover deltager fender i relevante messer mv., herunder svendborg vintage guitar show
og namm messerne i los angeles og frankfurt, der hører til blandt verdens største messer for
musikinstrumenter.
                                              - 13 -
som bilag 66 er fremlagt udskrifter fra fenders skandinaviske hjemmeside under domænenav-
net fender.se, der viser markedsføringen af fenders guitarer og varemærker i skandinavien og
som bilag 67 er fremlagt udskrift fra online værktøjet google analytics, der viser besøgsfre-
kvensen på fenders internationale hjemmeside under domænenavnet fender.com fra danske
besøgende. som det fremgår, er der tale om 244.275 besøg i perioden 1. januar 2011 til 16. au-
gust 2011.
3.1.2.2 fenders håndhævelse af sine rettigheder
fenders beskyttelse af sine varemærker er mangestrenget og er såvel præventiv som offensiv.
som det fremgår af bilag 31 er fremlagt guidelines udarbejdet af fender til, hvorledes fenders
forhandlere skal anvende fenders varemærker korrekt. som bilag 35-37 er fremlagt kopier af li-
censaftaler med tredjemand, der er givet licens til at producere og sælge komponenter til fen-
ders guitarer. som det fremgår heraf er anvendelse af fenders varemærker også her nøje regu-
leret.
i relation til offensiv håndhævelse er fender særdeles aktiv i europa, herunder skandinavien og
danmark. håndhævelsen retter sig mod såvel krænkelser, der finder sted online som i fysiske
butikker, på messer og i butikker. som det fremgår af det omfattende bilagsmateriale … har
fender succesfuldt påtalt utallige krænkelser indenfor de seneste år.
det forhold, at det har været muligt for musik bixen at finde krænkende brug af fenders vare-
mærker på nettet, medfører ikke, at fenders virksomhed eller undladelser har medført, at fen-
ders varemærker er blevet almindelige betegnelser i branchen.
herudover har det også betydning, at vurderingen af eventuel degeneration skal vurderes på
tidspunktet for krænkelsen, hvilket vil sige år 2010. omfanget af krænkelser, sprogbrug etc. i
tidligere år er i den forbindelse af mindre betydning, da degenererede varemærker kan genvin-
de deres særpræg ved regeneration. det gøres gældende, at fenders varemærker aldrig har væ-
ret degenererede og selv hvis dette skulle være tilfældet, var de blevet regenererede inden 2010.
det gøres gældende, at fender hverken ved sin virksomhed eller ved undladelse gjort sine va-
remærker til almindelige betegnelser indenfor branchen.
herudover gøres det gældende, at fender ikke har udvist passivitet overfor for hverken musik
bixens krænkende brug af fenders varemærker eller andres brug heraf.
endvidere skal det særligt fremhæves, at der kun yderst sjældent – i såvel danmark som resten
af eu – statueres degeneration af varemærker. …
3.2 brug af fenders varemærker med tilføjelsen ”kopi” i forbindelse med markedsføring og salg
af guitarer, der ikke hidrører fra fender
der henvises til det under pkt. 3.1 anførte, idet det gøres gældende, at tilføjelsen af betegnelsen
”kopi” ikke medfører, at der ikke foreligger en krænkelse af fenders rettigheder, herunder af de
forskellige varemærker tilhørende fender med tilføjelsen af betegnelsen ”kopi” er blevet gene-
riske betegnelser i branchen som følge af fenders subjektive forhold.
musik bixens anvendelse af fenders varemærker med tilføjelse af betegnelsen ”kopi” i forbin-
delse med markedsføring og salg af guitarer, der ikke hidrører fra fender, fra andre producen-
ter fremgår af bilag 6.
…
                                                 - 14 -
musik bixen har fremlagt forskellige hjemmesideudskrifter for at vise brugen af betegnelsen
”kopi” i forbindelse med markedsføring og salg af guitarer. det bestrides, at dette udgør til-
strækkeligt dokumentation til at fastslå, at der foreligger en særlig adgang til at bruge fenders –
eller andre guitarproducenters – varemærker i forbindelse med markedsføring og salg af guita-
rer fra andre producenter.
såfremt retten måtte finde, at der særligt for musikinstrumentbranchen måtte være et helt sær-
ligt anerkendelsesværdigt behov for at kommunikere, at en given guitar havde særlige spille-
egenskaber eller andre egenskaber som en af fenders guitarer, gøres det gældende, at dette hel-
ler ikke medfører nogen ret til at anvende fenders varemærker med tilføjelsen af betegnelsen
”kopi”. et sådant hensyn kan maksimalt medføre en adgang til at anføre at den pågældende
guitarer er af samme type som, eller har samme opbygning som, en af fenders guitarer, idet det
i et sådant tilfælde må være en betingelse, at fenders varemærker udtrykkeligt fremstår som
værende varemærker, der tilhører fender.
det er et veletableret princip i såvel dansk som europæisk varemærkeret, at det ikke er tilladt at
anvende et varemærke for et konkurrerende produkt ved tilføjelsen af betegnelsen ”kopi” eller
lignende betegnelse, hvilket også ville medføre en helt uhørt adgang til renommésnyltning.
hertil kommer, at eftersom fenders varemærker er velkendte, vil brugen heraf med tilføjelse af
betegnelsen ”kopi” utvivlsomt medføre, at forbrugeren skaber en forbindelse til fenders vare-
mærker, samt at dette medfører utilbørlig udnyttelse af og/eller skade på varemærkernes re-
nommé og/eller særpræg.
hertil kommer, at brugen af betegnelsen ”kopi” i forbindelse med et varemærke ved markeds-
føring af et konkurrerende produkt er direkte omfattet af markedsføringslovens regler om
sammenlignende reklamer… i § 5, stk. 2, nr. 8…
det gøres på den baggrund gældende, at musik bixens brug af fenders varemærke med tilføjel-
sen af betegnelsen ”kopi” udgør en krænkelse af fenders rettigheder efter varemærkelovens §
4, stk. 1 og stk. 2 samt en overtrædelse af markedsføringslovens §§ 1 og 5.
…
3.3 musik bixens markedsføring og salg af ”kloner”
musik bixen har markedsført og solgt en række guitarer ved anvendelse af fenders varemærker
med tilføjelsen ”kloner”. …
af disse kloner blev 4 beslaglagt under fogedforbuds- og bevissikringsforretningen. de beslag-
lagte kloner er afbilledet i bilag 8.2, 8.3, 8.4 og 8.5. der er i sagen blevet foretaget syn og skøn af
disse 4 guitarer. skønsmandens konklusion er ganske klar. de pågældende guitarer består af
uoriginale dele, der ikke er produceret af fender, idet skønsmanden ikke kunne afvise, at enkel-
te mindre komponenter, kunne stamme fra fender.
dette har stor betydning, da musik bixen i såvel sin markedsføring af disse kloner, jf. bilag 6,
som i sine udtalelser under strafansvar til fogedbogen, har oplyst, at disse kloner var sammen-
sat af originale dele fra fender guitarer. dette er ubestrideligt ikke tilfældet.
det forhold, at det er muligt at købe originale eller licenserede dele til fender guitarer medfører
ikke, at brugen af fenders varemærker i forbindelse med markedsføring og salg af guitarer
samlet af privatpersoner eller erhvervsdrivende af sådanne guitardele må markedsføres og sæl-
ges ved brug af fenders varemærke med tilføjelse af betegnelsen ”klon”. endnu mere gælder
det, at et sådant salg af dele aldrig kan medføre en ret til at markedsføre og sælge guitarer, der
ikke – eller kun i særdeles begrænset omfang – består af originale dele fra fender guitarer, un-
                                               - 15 -
der fenders varemærker med tilføjelsen af ”klon”. det er desuden slet ikke muligt at købe alle
originale løsdele fra fender, som er nødvendige for at bygge en guitar.
i forhold til brugen af betegnelsen ”klon” gøres det gældende, at denne er omfattet af markeds-
føringslovens § 5, stk. 2, nr. 8, hvilket medfører, at betegnelsen ”klon” ikke må anvendes sam-
men med fenders varemærker. det gøres desuden gældende, at anvendelse også udgør en
krænkelse af fenders varemærker. dette i særdeleshed, da der er tale om guitarer, der ikke helt
eller i det væsentligste består af originale dele fra fender guitarer. det gøres gældende, at mu-
sik bixen er fuldt ud kyndige til at vurdere, om klonerne bestod af originale dele, ligesom det
gøres gældende, at musik bixen var eller burde have været vidende om, at klonerne ikke helt
eller primært bestod af originale dele.
musik bixens oplysning om, at klonerne bestod af originale dele fra fender guitarer er dermed
vildledende, utilbørlige og i strid med god markedsføringskik, jf. markedsføringslovens §§ 1 og
3.
3.4 krænkelse af fenders 3d varemærkeregistreringer af guitarhoveder
som anført under pkt. 0er fender indehaver af 3d varemærkeregistreringer af deres meget ka-
rakteristiske guitarhoveder. det gøres gældende, at også disse varemærker er velkendte, hvilket
ikke er bestridt af musik bixen.
dette medfører, at fender kan forbyde andre, herunder musik bixen, at markedsføre og sælge
guitarer, der har et hoved, hvis udformning er identisk eller forveksleligt med fenders 3d va-
remærker, jf. varemærkelovens § 4, stk. 1, samt hoveder, der blot giver køberen en association
eller forbindelse til fenders 3d varemærker, såfremt dette medfører en risiko for, at der kan ske
utilbørlig udnyttelse af eller ske skade på fenders 3d varemærkers særpræg og/eller renommé.
det gøres gældende, at betingelserne for at forbyde musik bixens markedsføring og salg af gui-
tarerne afbildet i bilag 6, 7 og 8 kan forbydes efter varemærkelovens § 4, stk. 1 og stk. 2.
det gøres desuden gældende, at 3d varemærkerne ikke er generiske, jf. den under pkt. 0 anførte
argumentation, samt at der ikke foreligger passivitet fra fenders side.
3.5 musik bixens anvendelse af guitarholdere påtrykt fender
under bevissikringsforretningen ved musik bixen blev der beslaglagt et antal guitarholdere i
pap, hvorpå der var påtrykt fender i en figurlig udformning, der er registreret som varemær-
ke af fender. musik bixen oplyste, at guitarholderne var købt i usa. det er uafklaret, om der er
tale om originale guitarholdere produceret af eller for fender. under alle omstændigheder er
det ubestridt, at de beslaglagte guitarholdere, der er købt i usa, ikke er bragt på markedet in-
denfor eøs området med fenders samtykke. konsumptionsprincippet i varemærkelovens § 6
gælder kun for varer, der er bragt i omsætning indenfor eøs området.
efter såvel det af fender konstaterede som det af musik bixen oplyste under bevissikringsfor-
retningen, jf. bilag 8, blev guitarholderne anvendt erhvervsmæssigt i forbindelse med markeds-
føring af både guitarer produceret af fender som guitarer produceret af andre producenter. det
gøres gældende, at guitarholderne er blevet brugt erhvervsmæssigt, hvilket udgør en krænkelse
af fenders rettigheder, da rettighederne til de beslaglagte guitarholdere ikke er konsumeret.
3.6 markedsføring og salg af ulovlige produktefterligninger af fenders guitarer
det gøres gældende, at fenders guitarer afbildet i bilag 1 nyder beskyttelse efter reglerne om
produktefterligninger i markedsføringslovens § 1, da de har tilstrækkeligt særpræg samt en
markedsposition. det gøres desuden gældende, at guitarerne afbilledet i bilag 6, 7 og 8 udgør
ulovlige produktefterligninger af forskellige af fenders guitarer, idet helhedsindtrykket har en
                                               - 16 -
så høj grad af lighed med fenders guitarer, at der er tale om slaviske kopier eller tilstræbt lig-
hed.
3.7 musik bixens anvendelse af utilbørlige udsagn
i forbindelse med sin markedsføring af guitarerne i bilag 6, har musik bixen anvendt følgende
udsagn:
… ”varenavn: super fed ”strat” elguitar… **solgt**
beskrivelse: huhaaa…en håndbygget ”strat” klon, som simpelthen spiller bukserne af næ-
sten alt…!!!! kom endelig ind og prøv…”
… ”varenavn: ”fender” 60’r telecaster i sonic blue.. **solgt**
beskrivelse: en klon af en fender 60’er relic’ telecaster, som er samlet af orig. fender dele… er
en letvægter og justeret så den spiller rø… af de fleste tele’er. eneste ene, og kom endelig ind
og vurder’ selv – hvis du når det… :o))”
disse udsagn bibringer, efter fenders opfattelse, forbrugeren det indtryk, at de nævnte ”kloner”
hidrører fra fender, men også, at de spiller bedre end både andre guitarer generelt og andre
guitarer fra fender, hvilket er en ren subjektiv vurdering.
disse udsagn er både udtryk for misrekommandering af fenders guitarer, og dermed af fender,
samt utilbørlig renommésnyltning. musik biksen har derfor ved anvendelse af disse udsagn
overtrådt markedsføringslovens § 3, stk. 2, ligesom udsagnene er i strid med reglerne om sam-
menlignende reklame i § 5, da der ikke er tale om egenskaber, der er objektive og sammenlig-
ningen desuden er nedsættende og vildledende.
3.8 udlevering/destruktion af de beslaglagte guitarer og guitarholdere
såfremt sø- og handelsretten finder, at musik bixens markedsføring og salg af de beslaglagte
guitarer samt erhvervsmæssig brug af de beslaglagte guitarholder, jf. bilag 8, udgør en kræn-
kelse af fenders rettigheder, gøres det gældende, at det af hensyn til at forebygge yderligere
krænkelser er nødvendigt at udlevere guitarerne og guitarholderne til fender, jf. varemærkelo-
vens § 44, stk. 1, nr. 4, subsidiært at destruere disse for musik bixens regning, jf. § 44, stk. 1, nr.
3, jf. stk. 3.
 3.9 bødestraf
i henhold til varemærkelovens § 42 og markedsføringslovens § 30, kan den krænker en andens
varemærkeret og/eller overtræder markedsføringslovens § 3 og/eller 5 idømmes bødestraf. det
er fenders opfattelse, at de skete krænkelser i medfør af deres antal, omfang og indhold, her-
under særligt det forhold, at musik bixen mod bedre vidende har markedsført de pågældende
kloner som bestående af originale dele fra guitarer fra fender, bør medføre idømmelse af bøde-
straf.
herudover er det ved fremlæggelse af bilag 27 dokumenteret, at musik bixen ikke overholdt
det nedlagte fogedforbud. manglende overholdelse af et nedlagt forbud skal straffes efter den
dagældende § 651 i retsplejeloven. bødestraf for manglende overholdelse af et nedlagt foged-
forbud er uafhængigt af udfaldet af den efterfølgende justifikationssag.
3.10 fenders krav på vederlag og/eller erstatning
fender har krav på vederlag og/eller erstatning i henhold til varemærkelovens § 43 og markeds-
føringslovens § 20 som følge af musik bixens krænkelse af fenders rettigheder. fenders krav er
principalt opgjort som et vederlags krav som specificeret i bilag 25. såfremt retten ikke finder
grundlag for et tilkende vederlag med et beløb på de påståede 225.990 kr., gøres det subsidiært
                                                 - 17 -
    gældende, at der er sket markedsforstyrrelse i en sådan grad, at fender skal tilkendes yderlige-
    re erstatning herfor.
    3.11 offentliggørelse af domskonklusionen
    som det fremgår af bilag 104, har musik bixen både været i kontakt med medierne og offentlig-
    gjort ensidig fortælling/redegørelse for sagen på deres hjemmeside. disse handlinger nødven-
    diggør offentliggørelse af domskonklusionen, jf. varemærkelovens § 44a. hertil kommer, at
    krænkelsernes grovhed, herunder særligt i relation til de pågældende kloner, må medføre, at of-
    fentliggørelse af domskonklusionen er nødvendig.
    3.12 betingelserne for nedlæggelse af fogedforbud
    …
    det gøres gældende, at betingelserne for nedlæggelse af fogedforbud som sket var opfyldt. i
    den forbindelse har det betydning, at der er tale om krænkelser af immaterielle rettigheder,
    hvor nedlæggelse af fogedforbud anses som et primært retsmiddel. endvidere gøres det gæl-
    dende, at den skete beslaglæggelse var nødvendig og proportional.
    …”
af musik bixens påstandsdokument af 22. januar 2014 fremgår det bl.a.:
    ”…
     det gøres gældende, at sagsøgtes adfærd ikke er udtryk for krænkelse af nogen varemærkeret-
    tighed eller andre rettigheder.
    det gøres gældende, at det har været uberettiget, at sagsøgeren har fået varemærkeregistreret
    navnene stratocaster, tele, telecaster, jazzmaster, strat og jazz bass, idet
    disse navne på nuværende tidspunkt dækker over typeprodukter, nemlig musikinstrumenter
    med bestemte spilleegenskaber.
    det gøres gældende, at det har været uberettiget, at sagsøgeren har fået registreret hovedfor-
    men på en fender stratocaster, da dette produkt på nuværende tidspunkt er blevet et typepro-
    dukt, som ikke længere alene kendetegner sagsøgerens produkter, men er at opfatte som et
    ”almindeligt guitarhoved”.
    det gøres gældende, at der ikke foreligger en krænkelse af sagsøgerens rettigheder ved salg af
    guitarer under betegnelsen ”stratocaster kopi”, ”telecaster kopi” og så videre, idet kopibegre-
    bet i musikbranchen, både i danmark og i udlandet, på nuværende tidspunkt dækker over mu-
    sikinstrumenter med bestemte spilleegenskaber, som ikke er produceret af sagsøgeren, men
    som kan være produceret af utallige andre producenter.
    på samme måde gøres det gældende, at begrebet ”klon” er fast indarbejdet i musikbranchen
    som en guitar, sammenbygget af forskellige originale og uoriginale dele, men med samme spil-
    leegenskaber som for eksempel en fender stratocaster.
    det gøres gældende, at sagsøgeren har forsømt at registrere sine rettigheder på det tidspunkt,
    hvor sagsøgerens produkter endnu havde særlige kendetegn, og derfor ved passivitet har for-
    tabt eventuelle rettigheder.
    det gøres gældende, at sagsøgeren har accepteret en omfattende brug af betegnelserne strato-
    caster m.v., og har accepteret et omfattende salg af elguitarer under betegnelsen ”kopi” og
                                                     - 18 -
       ”klon”, og at sagsøgeren dermed selv har givet forbrugerne det indtryk, at anvendelse af dele af
       sagsøgerens produkter til indarbejdelse i andre guitarmærker var acceptabelt.
       det gøres som følge heraf gældende, at sagsøgerens beslaglæggelse af de i sagen omtalte guita-
       rer har været uberettiget, ligesom der ikke kan rejses noget krav overfor sagsøgte i anledning af
       dennes salg af de i bilag 6, 7 og 8 anførte musikinstrumenter.
       det bestrides som anført af sagsøgeren, at sagsøgeren ved enhver lejlighed skulle have påtalt
       krænkelser, idet det derimod gøres gældende, at sagsøgeren deltager aktivt på steder, hvor den
       markedsføring, sagsøgeren nu anfører som krænkende, finder sted.
       sagsøgeren har endog under nærværende sag deltaget i blandt andet fuzz guitar show, hvor
       selve varetegnet er en guitar, der er en identisk kopi af en fender telecaster, således at sagsøge-
       ren end ikke under sagen håndhæver sine eventuelle rettigheder.
       det gøres gældende, at sagsøgte ikke på noget tidspunkt har været foranlediget til at tro, at sag-
       søgtes fremgangsmåde igennem en meget lang årrække skulle være i strid med sagsøgerens ret-
       tigheder, eftersom sagsøgeren har accepteret sagsøgtes markedsføring igennem alle årene indtil
       nærværende sag.
       det gøres på baggrund af det ovenfor anførte gældende, at der ikke er grundlag for at forbyde
       sagsøgte at anvende de omhandlede betegnelser som sket i det fremlagte markedsføringsmate-
       riale, ligesom det bestrides, at der skulle være grundlag for at forbyde sagsøgte at omsætte de
       pågældende guitarer.
       det bestrides, at sagsøgte skulle have overtrådt nogen lovgivning, hvorfor der ikke er grundlag
       for at pålægge sagsøgte nogen betaling til sagsøgeren.
       sagsøgerens opgørelse bestrides desuden, ligesom det bestrides, at betingelserne for at nedlæg-
       ge fogedforbud var opfyldt.
       …”
sø- og handelsrettens afgørelse
musik bixens udeblivelse den 3. februar 2014 fra sagens hovedforhandling uden oplyst lov-
ligt forfald har samme retsvirkning som udeblivelse fra et retsmøde under sagens forbere-
delse, jf. retsplejelovens § 362, stk.1, 1. pkt., jf. § 360.
påstand 1, 3-8 og 11
fenders påstande 1, 3-8 og 11 findes begrundet i fenders sagsfremstilling, jf. de under sagens
forberedelse indgivne processkrifter, ”sammenfattende processkrift” af 20. januar 2014 samt
det under sagen i øvrigt fremkomne, herunder det foretagne syn og skøn, jf. skønserklæring
af 16. december 2013.
                                                     - 19 -
fenders påstande 1 og 3-7 samt påstand 8 for så vidt angår dennes principale del, jf. vare-
mærkelovens § 44, stk. 1, nr. 4, tages derfor til følge, jf. retsplejelovens § 362, stk.1, 1. pkt., jf. §
360, stk. 3, 1. pkt., mens påstand 11 tages til følge for så vidt angår påstandens subsidiære
led, jf. varemærkelovens § 44 a.
påstand 2
fenders påstand 2 var i stævningen forudsat ”korrigeret, når disse udgifter kan opgøres”.
påstanden er imidlertid ikke siden blevet korrigeret, men fender har i sin omkostningsopgø-
relse af 31. januar 2014 opgjort nogle udgifter vedrørende fogedsagen, hvorom henvises til
omkostningsafgørelsen nedenfor. påstand 2 afvises herefter, som den foreligger.
påstand 9 – vederlag/erstatning
musik bixen har ikke under sagens forberedelse eller i sit påstandsdokument på nogen kon-
kret måde bestridt fenders betalingspåstand. da påstanden, der for så vidt angår vederlag er
detaljeret opgjort i bilag 25 fra november 2010, og som også gøres gældende som erstatning
for markedsforstyrrelse, jf. markedsføringslovens § 20, findes begrundet i fenders sagsfrem-
stilling og det under sagen i øvrigt fremkomne, tages påstanden til følge.
påstand 10 – bøde
bødepåstanden findes for så vidt angår musik bixens overtrædelser af markedsføringsloven
og varemærkeloven begrundet i fenders sagsfremstilling og det under sagen i øvrigt frem-
komne, herunder det fremførte vedrørende overtrædelsernes grovhed. bødepåstanden tages
herefter til følge, jf. markedsføringslovens § 30, stk. 3, jf. § 3, stk. 2 og § 5, samt varemærkelo-
vens § 42, stk. 1. bøden, der tilfalder statskassen, fastsættes til 10.000 kr.
fender har i ”sammenfattende processkrift” af 20. januar 2014 under henvisning til, at musik
bixen har overtrådt det nedlagte fogedforbud, anført, at musik bixen også skal ifalde bøde-
straf i medfør af den dagældende bestemmelse i retsplejelovens § 651. dette anbringende
fremgår ikke af noget processkrift under sagens forberedelse og tages derfor ikke i betragt-
ning, jf. retsplejelovens § 362, stk. 1, 1. pkt., jf. § 360, stk. 3, 2. pkt.
                                               - 20 -
sagsomkostninger
under hensyn til sagens værdi, omfang og udfald, den forudgående fogedsag, det afholdte
syn og skøn, øvrige faktiske omkostninger i henhold til fenders opgørelse af 31. januar 2014
og efterfølgende fremsendt faktura, skal musik bixen betale sagsomkostninger til fender
med 265.000 kr. det tages i betragtning, at fender ikke fik medhold i sin påstand i den under
sagens forberedelse afholdte formalitetsprocedure, jf. rettens kendelse af 24. september 2013.
af beløbet udgør 17.537 kr. (omregnet 2.349,67 eur) omkostninger til syn og skøn, 4.780 kr.
fenders udgifter til retsafgift for sø- og handelsretten og 1.000 kr. retsafgift for fogedretten.
omkostningerne til syn og skøn afholdes herefter endeligt af fender.
                                       thi kendes for ret:
1. det af fogedretten i kolding i fogedsag fs 7-8755/2010 nedlagte fogedforbud af 18. august
2010 stadfæstes som lovlig gjort.
2. fender musical instruments corporations påstand 2 afvises.
3. det forbydes musik bixen finans aps at importere, eksportere, markedsføre, sælge eller
på anden måde bringe i omsætning de i bilag 6 afbildede elguitarer og basguitarer under be-
tegnelsen fender, stratocaster, tele, telecaster, jazzmaster, strat og
jazz bass eller dermed forvekslelige betegnelser.
4. det forbydes musik bixen finans aps at importere, eksportere, markedsføre, sælge eller
på anden måde bringe i omsætning de i bilag 6, 7 og 8 afbildede elguitarer og basguitarer,
samt elguitarer og basguitarer, der er identiske eller forvekslelige hermed.
5. musik bixen finans aps tilpligtes at anerkende, at musik bixen finans aps anvendelse af
betegnelserne fender, stratocaster, tele, telecaster, jazzmaster, strat el-
ler jazz bass eller dermed forvekslelige betegnelser i forbindelse med markedsføring af de
                                                 - 21 -
i bilag 6 afbildede elguitarer og basguitarer udgør en krænkelse af fender musical instru-
ments corporations rettigheder.
6. musik bixen finans aps tilpligtes at anerkende, at musik bixen finans aps’ anvendelse,
markedsføring og/eller salg af de i bilag 6, 7 og 8 afbildede elguitarer basguitarer og guitar-
holdere udgør en krænkelse af fender musical instruments corporations rettigheder.
7. musik bixen finans aps tilpligtes at anerkende at have overtrådt markedsføringslovens §
3, stk. 2 og § 5 i forbindelse med markedsføring af de i bilag 6 afbildede guitarer.
8. musik bixen finans aps tilpligtes at anerkende, at de beslaglagte guitarer og guitarholde-
re, jf. bilag 8, udleveres til fender musical instruments corporation.
9. musik bixen finans aps betaler inden 14 dage til fender musical instruments corporation
225.990 kr. med tillæg af procesrente fra 1. september 2010 af 50.000 kr. og fra 16. november
2010 af 175.990 kr.
10. musik bixen finans aps straffes med bøde på 10.000 kr.
11 musik bixen finans aps tilpligtes at offentliggøre domskonklusionen på forsiden af sin
hjemmeside www.musikbixen.dk og www.musik-bixen.dk i en periode på 30 dage.
i sagsomkostninger betaler musik bixen finans aps inden 14 dage 265.000 kr. til fender mu-
sical intruments corporation. sagsomkostningsbeløbet forrentes efter rentelovens § 8 a.
omkostningerne til syn og skøn afholdes endeligt af fender musical instruments corporati-
on.
              jens krog               claus forum petersen               per sjøqvist
               - 22 -
            (sign.)
         ___ ___ ___
udskriftens rigtighed bekræftes
  sø- og handelsretten, den

source: retspraksis

LICENSE:
Creative Commons Legal Code

CC0 1.0 Universal

type: caselaw

jurisdiction: Denkmark


text:
                        højesterets kendelse
                           afsagt onsdag den 20. april 2016
sag 260/2015
anklagemyndigheden
mod
t1
(advokat arvid andersen, beskikket)
t2
(advokat andro vrlic, beskikket)
t3
(advokat john korsø jensen, beskikket)
t4
(advokat anders németh, beskikket)
t5
(advokat jakob lund poulsen, beskikket)
t6
(advokat john korsø jensen, beskikket)
t7
(advokat peter gerken, beskikket)
i tidligere instans er afsagt kendelse af vestre landsrets 2. afdeling den 9. oktober 2015.
i påkendelsen har deltaget fem dommere: poul dahl jensen, vibeke rønne, jens peter
christensen, oliver talevski og kurt rasmussen.
påstande
anklagemyndigheden har gentaget sine påstande om, at anken er rettidig, subsidiært at anken
tillades, jf. retsplejelovens § 910, stk. 2.
                                              - 2 -
t1, t2, t3, t4, t5, t6 og t7 har påstået stadfæstelse.
supplerende sagsfremstilling
de afhøringsrapporter, der er gengivet i landsrettens kendelse, er udarbejdet samme dag, som
afhøringerne blev foretaget. afhøringerne af a og b blev foretaget den 16. juli 2015, og
afhøringen af c blev foretaget den 20. juli 2015.
efter landsretten har afsagt kendelse, er der den 13. november 2015 foretaget en supplerende
afhøring af a. afhøringen blev foretaget telefonisk, og det fremgår af politirapporten
udarbejdet samme dag, at hun har forklaret bl.a.:
      ”hun blev direkte adspurgt hvad hun gjorde med de breve hun havde modtaget fra b og
      først bragt til kopirummet og derefter til postrummet. hertil oplyste hun, at hun først
      lagde de rekommanderede breve på bordet ved siden af postbuddet til hans videre
      sagsbehandling. derefter fortsatte hun 2-3 skridt hen til bordet, hvor 3 gule postkasser
      med post logo stod med den dagligt udgående post. som tidligere nævnt var 2 af
      postkasserne tomme. den 3. var delvist fyldt op med breve.
      henne ved bordet flyttede hun først den orange b-brevsfrankeringsseddel fra postvæse-
      net, der var påstemplet med datoen 15. juli 2015 og som lå ovenpå de løst liggende b-
      breve, der allerede lå i kassen. hun lagde derefter de breve hun havde i sin hånd ned i
      kassen. disse breve var med 100 % sikkerhed de breve som b havde bedt hende om at
      sende som a-post samme dag. a-brevene var samlet sammen i en bunke med en blå a-
      brevsfrankeringsseddel fra postvæsenet dateret den 15. juli 2015 yderst og med en
      elastik omkring. som nævnt lagde hun denne bunke med a-breve i førnævnte kasse og
      placerede a-brevsbunken under de øvrige løse b-breve. hun lagde derefter igen den
      tidligere nævnte orange b-brevsfrankeringsseddel tilbage på sin gamle plads ovenpå
      brevene i kassen. hertil oplyste hun, at postvæsenet havde bedt om, at a-post fremstod
      og lå særskilt, når det kom frem til postterminalen til frankering, da taksten var
      anderledes for a-breve end den generelle takst som sak og søik betalte for, nemlig
      b-brevstakst.
      som tidligere nævnt sagde hun herefter til postbuddet, at han skulle huske den sidste
      kasse med udgående post. hun huskede klart, at mens hun sagde dette til postbuddet
      pegede hun hen mod kassen på bordet. det var hendes helt klare indtryk at postbuddet
      havde forstået hendes besked til ham også sammenholdt med, at det jo heller ikke kunne
      være særlig overraskende for postbuddet, da det var en del hans arbejde, som han havde
      lang erfaring i, at medbringe al sak og søik’s daglige udgående post til udsendelse.
      da hun havde givet postbuddet denne besked tog hun de kvitteringer for afsendelse af
      søik’s rekommanderede breve, som postbuddet netop var blevet færdig med at kvittere
      på. postbuddet manglede herefter ikke andet end at tage den sidste kasse på bordet og
                                                  - 3 -
        bringe denne til rullevognen ude på gangen. hun forlod derefter postrummet for at
        bringe disse kvitteringer for den rekommanderede post til b, da det var en hastesag.
        hun overlod herefter den videre sagsbehandling med sak og søik’s udgående post til
        postbuddet.”
højesterets begrundelse og resultat
efter retsplejelovens § 907, stk. 1, 1. pkt., skal en meddelelse om, at anklagemyndigheden vil
anke til skade for tiltalte, være landsretten i hænde inden udløbet af ankefristen. det er således
en betingelse for ankens rettidighed, at landsretten inden ankefristens udløb har modtaget an-
kemeddelelsen.
ankemeddelelsen i denne sag blev inden udløbet af ankefristen sendt til landsretten pr. mail.
af de grunde, som landsretten har anført, tiltræder højesteret, at ankemeddelelsen er indleve-
ret rettidigt til landsretten, jf. retsplejelovens § 907, stk. 1, 1. pkt., sammenholdt med § 148 b,
stk. 3 (tidligere § 148 b).
spørgsmålet er herefter, om der er yderligere betingelser for ankens rettidighed.
efter retsplejelovens § 907, stk. 1, 2. pkt., sendes genpart af ankemeddelelsen så vidt muligt
samtidig til tiltalte med almindeligt og anbefalet brev og med almindeligt brev til byretten og
tiltaltes forsvarer.
som anført af landsretten sigter ”så vidt muligt” efter forarbejderne til de problemer, der kan
knytte sig til, at tiltalte ikke har en folkeregisteradresse og ikke har oplyst en anden adresse.
der har i denne sag ikke været sådanne problemer.
det følger ikke udtrykkeligt af ordlyden af § 907, stk. 1, 2. pkt., om det er en betingelse for
ankens rettidighed, at genpart af ankemeddelelsen inden ankefristens udløb er sendt til tiltalte,
byretten og forsvareren på den måde, som er angivet i bestemmelsen. det fremgår imidlertid
af forarbejderne til bestemmelsen, at ”desuden skal genpart af ankemeddelelsen så vidt mu-
ligt samtidig, dog senest på ankefristens sidste dag, sendes til tiltalte ved almindeligt og an-
befalet brev og ved almindeligt brev til den pågældende byret og tiltaltes forsvarer… det er
en betingelse for ankens rettidighed, at disse breve så vidt muligt afsendes, men ikke, at til-
                                                  - 4 -
talte modtager meddelelsen, herunder eventuelt afhenter det anbefalede brev.” (folketings-
tidende 2007-08, tillæg a, l 78, s. 2958).
højesteret finder herefter, at det tillige er en betingelse for ankens rettidighed, at genpart af
ankemeddelelsen inden ankefristens udløb er sendt til tiltalte med såvel anbefalet som almin-
deligt brev, jf. herved forudsætningsvis også højesterets dom af 11. april 2013 (ufr
2013.2035). det er derimod ikke et krav, at ankemeddelelsen er kommet frem til tiltalte. som
forarbejderne er formuleret, gør det ikke anken rettidig, at anklagemyndigheden – efter anke-
fristens udløb – bringer ankemeddelelsen ud til tiltalte. dette gælder endda, selv om den på-
gældende derved modtager ankemeddelelsen før det tidspunkt, hvor meddelelsen ellers ville
være kommet frem, hvis den var blevet afsendt med almindeligt brev inden ankefristens ud-
løb.
det er efter forarbejderne ikke klart, om det er en betingelse for ankens rettidighed, at genpart
af ankemeddelelsen inden ankefristens udløb også er sendt til byretten og forsvareren. det er
efter den sammenhæng, som ordene ”disse breve” i de foran citerede forarbejder indgår i,
nærliggende at forstå ordene således, at de alene sigter til de breve (det anbefalede og det al-
mindelige), som skal sendes til tiltalte. for denne forståelse taler også, at formålet med den
nye ordning er at gøre det lettere for anklagemyndigheden at anke sagen, idet ankemeddelel-
sen ikke som efter den tidligere ordning skal forkyndes for tiltalte. det har derfor formodnin-
gen imod sig, at der ved den nugældende ordning skulle være indført nye krav om underret-
ning af byret og forsvarer som betingelse for ankens rettidighed. det fremgår da også af for-
arbejderne, at fremsendelse af genpart af ankemeddelelsen ved almindeligt brev til byretten og
tiltaltes forsvarer har til formål at sikre, at også byretten og forsvareren ved tiltaltes henven-
delse efter udløb af ankefristen kan oplyse, om anklagemyndigheden har anket til skade for
tiltalte.
højesteret finder herefter, at det ikke er en betingelse for ankens rettidighed, at genpart af an-
kemeddelelsen inden ankefristens udløb også er sendt til byretten og forsvareren.
med disse bemærkninger og i øvrigt af de grunde, som landsretten har anført, tiltræder høje-
steret, at ankefristen ikke er overholdt, idet ankemeddelelsen ikke blev sendt til de tiltalte med
almindeligt brev inden ankefristens udløb.
                                                 - 5 -
af de grunde, som landsretten har anført, tiltræder højesteret endvidere, at der ikke er grund-
lag for at tillade anken efter retsplejelovens § 910, stk. 2.
højesteret stadfæster herefter landsrettens kendelse, hvorefter anklagemyndighedens anke af
sagen til landsretten er afvist, jf. retsplejelovens § 910, stk. 1.
                                          thi bestemmes:
landsrettens kendelse stadfæstes.
statskassen skal betale sagens omkostninger for højesteret.