text:
                  sø- og handelsretten
                                     dom
                          afsagt den 14. marts 2019
sag bs-14136/2018-shr
jd engineering aps
(advokat nikolaj wickenberg linneballe)
mod
henrik paasch
(advokat kenneth cramer)
denne afgørelse er truffet af vicepræsident lotte wetterling og de sagkyndige
medlemmer lars monrad-gylling og peter halkjær jensen.
sagens baggrund og parternes påstande
sagen angår, om henrik paasch har overtrådt markedsføringsloven i forbindel-
se med ophøret af samarbejdet med jd engineering aps.
sagen er anlagt den 24. april 2018.
jd engineering aps (herefter jd engineering) har endeligt nedlagt følgende på-
stande:
  i. sagsøgte, henrik paasch, tilpligtes til sagsøger, jd engineering aps, at be-
     tale kr. 500.000,00 med tillæg af procesrente fra sagens anlæg til betaling
     sker.
                                                    2
  ii. henrik paasch forbydes at anvende tegningsmateriale og andet materiale
       erhvervet fra jd engineering aps.
  iii. henrik paasch tilpligtes at udlevere materiale vedrørende jd engineering
       aps’ virksomhed til jd engineering aps.
  iv. henrik paasch idømmes en straf efter markedsføringslovens dagældende
       § 30, stk. 4 (nugældende § 37, stk. 5).
henrik paasch har påstået frifindelse over for påstand i og afvisning, subsidiært
frifindelse over for påstandene ii – iv.
oplysningerne i sagen
sagens parter
jd engineering er et selskab, der yder konsulentbistand inden for informations-
teknologi. det er oplyst, at selskabet er stiftet af jan dirchsen for ca. 25 år siden,
og at jan dirchsen er direktør i selskabet. det er videre oplyst, at selskabet på
nuværende tidspunkt har tre ansatte samt ca. 10 freelancekonsulenter tilknyttet.
henrik paasch er indehaver af enkeltmandsvirksomheden linear systems, der
ligeledes yder konsulentbistand inden for informationsteknologi. det er oplyst,
at virksomheden blev stiftet af henrik paasch i 2004, og at han er eneste ansatte
og siden 2005 primært har arbejdet for jd engineering.
parternes samarbejde
der er i sagen fremlagt en samarbejdsaftale mellem henrik paasch og jd engi-
neering dateret den 10. september 2005, som ikke er underskrevet af parterne.
henrik paasch bestrider at have modtaget og indgået denne samarbejdsaftale.
samarbejdsaftalen indeholder en beskrivelse af selve arbejdet, som omfatter in-
stallation af faciliteter for billede og lyd samt dokumentation og projektstyring.
derudover regulerer aftalen betaling, hvorefter montørtimer betales med 275
kr. pr. time og en teknikertimer med 385 kr. pr. time. betaling for leverede ydel-
ser til kunderne skal faktureres fra henrik paasch til jd engineering, der er ene-
berettiget til at fakturere over for kunden.
om arbejdets udførelse fremgår det endvidere:
       ”§ 3
       arbejdet udføres i henhold til de af jde udstukne retningslinier, og det er alene
       jde der er berettiget til at indgå aftaler med kunden, herunder ændringer i den op-
       rindelig indgåede aftale.
                                                 3
       henrik paasch erklærer, at denne i aftaleperioden, ikke er berettiget til at indgå
       selvstændige aftaler med kunden, herunder levering af udstyr, servicering, instal-
       lation eller rådgivningsopgaver, en overtrædelse heraf vil være at betragte som
       misligholdelse af nærværende aftale.
       efter aftaleperiodens udløb er henrik paasch alene berettiget til at rette henvendel-
       se til kunden efter forudgående aftale med jde.
       …”
aftalen indeholder også bestemmelser om tavshedspligt og ret til at ophæve af-
talen ved en parts væsentlige misligholdelse.
til illustration af samarbejdets forløb er der i sagen fremlagt fakturaer udstedt
af henrik paasch til jd engineering fra maj til oktober 2016, hvoraf kunder og
afregnede priser fremgår. det fremgår heraf, at henrik paasch i denne periode
udførte arbejde for jd engineering hos kunderne kringvarp, viasat og dr.
jd engineering har desuden fremlagt et såkaldt leverandørkontokort for linear
systems for perioden 1. januar 2010 til 31. december 2016 som dokumentation
for, at linear systems i denne periode primært har arbejdet for jd engineering.
det fremgår heraf, at linear systems kontinuerligt har udstedt fakturaer med
angivelse af fakturanumre, der består af årstal og i det væsentlige en fortløben-
de nummerering.
kabeltegninger
jd engineering har fremlagt to kabeltegninger. den ene med titlen ”9 pol sub
d han/hun loddesidde remote kabling sony standart” påsat
jd engineerings logo og datering den 21. januar 2010. den anden med titlen
”rs-422”, der fremstår som tilhørende linear systems og med datering den 8.
januar 2006. henrik paasch har i tilknytning hertil fremlagt print af generiske
kabeltegninger vedrørende rs-422, blandt andet hentet fra internettet.
ophør af samarbejdet
i december 2016 opstod der uenighed mellem parterne om samarbejdet, navnlig
om timepriser og fakturering, og de havde en korrespondance herom pr. e-mail.
de første e-mails var fra henrik paasch til jan dirchsen, direktør i jd enginee-
ring, den 22. december 2016 samt svar fra jan dirchsen samme dag:
                                        4
i forlængelse heraf meddelte henrik paasch i e-mail af 30. december 2016 til jan
dirchsen, at han fremadrettet ønskede en mere uafhængig profil i forhold til jd
engineering og til ændrede timesatser:
                                        5
jan dirchsen sendte den 2. januar 2017 en e-mail til henrik paasch, hvorved han
ophævede samarbejdet:
                                      6
henrik paasch besvarede denne e-mail samme dag:
                                          7
af parternes afsluttende korrespondance den 9. januar 2017 blev særligt udleve-
ring af materiale fra henrik paasch til jd engineering drøftet:
                                          8
der var efterfølgende en korrespondance også mellem parternes advokater,
hvorefter denne sag blev anlagt.
forklaringer
der er afgivet partsforklaring af jan dirchsen og henrik paasch og vidneforkla-
ring af michael bang nielsen.
jan dirchsen har forklaret blandt andet, at han er uddannet både som smed og
flymekaniker og desuden har 10 års erfaring fra forsvaret og dr. han stiftede
jd engineering for 25 år siden. selskabet laver udstyr til brug for radio- og tv-
huse i danmark, norge, grønland, island og på færøerne samt rådgiver om-
                                           9
kring bygninger og indretning af rum. på nuværende tidspunkt har selskabet
tre ansatte og ca. 10 freelancere tilknyttet på ad hoc aftaler.
han har kendt henrik paasch siden de begge arbejdede på tv2 øst. omkring
2005 hjalp henrik paasch jd engineering med flytning af en tv-station i norge,
og i denne forbindelse blev samarbejdsaftalen mellem dem udarbejdet. den
blev til gennem telefonsamtaler og personlige møder.
henrik paasch har været væk fra arbejdet i jd engineering i en periode, men
startede herefter igen. han stod primært for udarbejdelse af dokumentation og
tekniske tegninger samt kabelarbejde.
jd engineering anviste henrik paasch, hvilke kunder han skulle tage ud til.
henrik paasch havde primært følgende tre kunder igennem jd engineering:
kringvarp, viasat og dr. for kringvarp og viasat lavede han hovedsageligt in-
stallations- og supportarbejde og for dr udelukkende installationsarbejde.
der har hele tiden været faktureret fra henrik paasch til jd engineering via
henriks personligt ejede firma. teknikertimer koster mere end montørtimer.
den fremlagte kabeltegning med jd engineerings logo har han selv lavet for ca.
15 år siden. det er blot et af mange eksempler til brug for hans ansatte. på teg-
ningen ser man stik fra bagsiden. den er printet fra jd engineerings dropbox.
for ham handler det ikke om det tekniske, men om selve udførelsen af det for-
løb, som tegningen viser. han har derfor ingen indsigelser om rettighederne til
kabeltegningen, men problemet er, at han har brugt tid på at lave tegningen,
som han mener, at henrik paasch bare har kopieret og sat sit eget navn på.
kabeltegningen med linear systems navn angivet er en standardtegning af en
såkaldt rs-422, som er almindeligt kendt af alle i branchen. men det er en kopi
af hans kabeltegning. han kender ikke til yderligere kopier. han opdagede den
på en opslagstavle hos dr for noget tid siden, men han kan ikke huske hvornår.
det var dog efter 2006, som tegningen er dateret med, da dr-byen endnu ikke
var bygget på det tidspunkt. han har ikke spurgt dr, hvor de har den fra.
alle jd engineerings tegninger og dokumenter er placeret i dropbox, som er et
digitalt post- og arkivsystem, der kan benyttes via internettet, altså ’i skyen’.
her kan lagres og oprettes dokumenter og undermapper for de enkelte kunder.
man kan begrænse rettighederne dertil, men alle hos jd engineering har haft
fulde rettigheder, så alle har kunnet se, hvis han f.eks. oprettede en fil derinde.
i slutningen af november 2016 hørte han fra en medarbejder, at henrik paasch
var utilfreds med sin løn. han forsøgte at komme i dialog med henrik paasch
om dette, men det lykkedes ikke. senere holdte de et aftenmøde i firmaet, hvor
henrik paasch deltog, og der blev snakket i flere timer om løn og andre forhold.
han havde herefter en opfattelse af, at alle var okay med situationen og blev
                                          10
derfor chokeret over de e-mails han modtog fra henrik paasch i slutningen af
december 2016. han forstod henrik paasch’ tekst om at indgå bilaterale aftaler
sådan, at henrik paasch nu ville arbejde med jd engineerings kunder direkte.
han afbrød henrik paasch’ adgangsrettigheder til jd engineerings dropbox, da
de ophævede samarbejdet i januar 2017.
henrik paasch skrev til ham i e-mail af 2. januar 2017, at han (henrik paasch)
havde slettet alt i dropbox. han forstod det sådan, at dokumenterne var hos
kunderne. hvis en person sletter en fil i dropbox, vil filen være slettet for samt-
lige brugere. de er derfor ikke i besiddelse af det materiale, som de har betalt
henrik paasch for at lave, og samtidig havde han ikke længere dokumentation
for det arbejde, der var blevet udført af henrik paasch hos viasat og kringvarp
i løbet af de forudgående 4-5 år. det betyder, at han ikke vil kunne hjælpe disse
kunder, hvis de spørger ind til det udførte arbejde.
de har backup af deres dropbox, men kun inden for 30 dage. det var derfor ik-
ke muligt at genskabe de slettede filer.
de udarbejder ikke særskilt dokumentation for dr, da de udelukkende udfører
installationsarbejde for dr.
efter ophøret af samarbejdet med henrik paasch har de ikke haft arbejde for vi-
asat og kringvarp. de har stadig mange opgaver hos dr, men omsætningen er
mindre end tidligere. viasat havde været kunde i ca. 10-15 år.
efter afhøring af henrik paasch har jan dirchsen yderligere forklaret blandt an-
det, at han lukkede henrik paasch’ forbindelse til dropbox samtidig med den e-
mail han sendte til ham den 2. januar 2017. allerede på det tidspunkt var der ik-
ke noget materiale i dropbox, og derfor bad han henrik paasch om at få det ud-
leveret. det angik primært tegningsmateriale.
ud over de 30 dages backup på dropbox har de backupsystemet carbonite.
han ved ikke, hvorfor denne backup ikke blev brugt den 2. eller 9. januar 2017.
materiale udleveres normalt til kunderne i fysisk form eller som pdf og kun
sjældent i redigerbar digital form.
henrik paasch har forklaret blandt andet, at han er uddannet tv-tekniker fra
dr, hvor han startede i 1992. han var derefter nogle år i it-branchen, men
vendte tilbage til broadcast i 2000. han etablerede sig som selvstændig i 2004,
hvor han stiftede sin enkeltmandsvirksomhed linear systems. han havde flere
kunder, deriblandt jd engineering, som han startede samarbejde med i 2005.
han havde nogle drøftelser med jan dirchsen, direktøren i jd engineering, om
hans tekniske konsulentbistand og forskellige samarbejdskonstellationer, men
deres samarbejde blev aldrig formaliseret. han har aldrig modtaget den aftale,
                                          11
som jd engineering har fremlagt, og har derfor heller ikke underskrevet den.
han så den for første gang, da jd engineerings tidligere advokat sendte den.
han var sygemeldt med stress i perioden 2007 til 2009, men har ellers arbejdet
for jd engineering og andre kunder. jd engineering var en stor kunde i hans
firma igennem mange år, og udgjorde ca. 60-70 % af hans omsætning.
opgaverne fra jd engineering kom meget ad hoc og fra dag til dag. det var pri-
mært hos kunderne kringvarp, viasat og dr. disse kunder kontaktede ham og-
så nogen gange direkte, hvis der opstod ekstra opgaver i et projekt, men han
fakturerede altid sit arbejde, også eventuelt ekstra arbejde, via jd engineering.
han arbejdede løbende med egne kunder herudover.
han havde igennem lang tid været utilfreds med afregningen af sit arbejde hos
jd engineering og havde forsøgt at få jan dirchsen i tale om dette. men der var
ingen lydhørhed eller vilje til forhandling, og jan dirchsen ville ikke acceptere,
at han hævede timeprisen.
der blev afholdt krisemøder, hvor han forsøgte at forklare jan dirchsen om sin
utilfredshed med forholdene. han fortalte også om en kritik, han havde fået fra
kunderne om, at jan dirchsen brugte mere tid på sin telefon end på kunderne,
når han var med ude hos dem, og at forskellige aftaler ikke blev overholdt.
hans utilfredshed var bygget op over flere år og kulminerede i december 2016.
hans omtale af nogle bilaterale aftaler i e-mailen til jan dirchsen vedrørte ikke
jd engineerings kunder, men nogle andre kunder, som han selv havde, f.eks.
jels vikingespil og dmc, som er et lydfirma, han har hjulpet med afvikling af
sportsbegivenheder. ingen af disse har været kunder hos jd engineering. han
havde desuden talt med venner og bekendte om at udføre opgaver for dem.
han ved ikke, hvad jan dirchsen refererede til i den e-mail, hvor han skrev, at
han (henrik paasch) havde faktureret en opgave fra jd engineering direkte til
kunden.
efter ophøret af samarbejdet med jd engineering blev han ringet op af både
kringvarp, viasat og tv3 sport, som omtalte et brev, de havde modtaget fra jd
engineering om ophævelsen af samarbejdet med ham. han havde svaret, at det
var en sag mellem ham og jd engineering, som han ikke ville involvere dem i.
han har aldrig selv kontaktet disse kunder eller forsøgt at overtale dem til at gi-
ve ham arbejde direkte.
derimod blev han i løbet af januar 2017 ringet op af michael bang nielsen og
dennes chef fra tv3 sport/viasat, der spurgte, om han ville arbejde direkte for
dem, eftersom han vidste mest om deres tekniske installationer mv. han husker
ikke præcist, hvem der ringede først, men det var nok michael bang nielsen.
han takkede ja til tilbuddet, men har altså kun arbejdet for dem, fordi de selv
                                          12
kontaktede ham. han husker ikke de præcise opgaver, men det angik nok nogle
ændringer i deres tekniske installationer. kunderne havde selv alt det relevante
tekniske materiale til brug for arbejdet og udleverede det til ham. han startede
arbejdet for viasat i februar eller marts 2017.
kringvarps tekniske chef kontaktede ham også om nogle nye arbejdsopgaver.
han startede her i sommeren 2017, men husker ikke de præcise opgaver.
han husker ikke, hvornår han udstedte de første fakturaer til disse kunder.
hans tidligere arbejdstelefon blev lukket af jd engineering, men han har hele
tiden haft sin egen hjemmeside og linkedin-profil. han vil tro, at kunderne har
fundet hans nye arbejdstelefonnummer her, men han ved det ikke præcis.
han anvendte dropbox i sit arbejde med jd engineerings kunder, inklusive
kringvarp, viasat og tv3. han udarbejdede materiale i form af tegnings- og ka-
beldokumentation samt kabellister. kunderne fik også selv dette materiale ud-
leveret. det er helt sædvanligt - ligesom en instruktionsbog til en bil. alt det
materiale han havde i dropbox er således udleveret til jd engineerings kunder
helt fra starten af samarbejdet. rent teknisk fungerer dropbox som en fælles fol-
der, hvor hver har en lokal kopi, der synkroniseres.
han har ikke slettet alt det materiale, han havde adgang til i dropbox, men har
blot afbrudt sin egen adgang til jd engineerings dropbox. den sletning af filer,
som jan dirchsen taler om, må være sket efter, at hans forbindelse blev afbrudt.
han husker ikke datoen for dette, men en dag oplyste systemet, at der ikke læn-
gere var forbindelse fra hans lokale kopi og til den centrale kopi, og først på
dette tidspunkt slettede han det materiale, han havde lokalt. han gjorde dette
for netop ikke at være i besiddelse af kopier af jd engineerings materialer. en
sådan sletning af lokale filer berører ikke andres adgang til den centrale kopi.
da jan dirchsen sendte e-mailen om ophævelse af deres samarbejde, havde han
altså ikke slettet det lokalt lagrede materiale endnu. det gjorde han først 7 timer
senere. han vidste, at jan dirchsen havde en kopi i dropbox, og han gik derfor
ud fra, at jan dirchsen i sin e-mail henviste til udlevering af materiale, der ikke
var i dropbox. han havde ikke haft andet materiale fra jd engineering end det,
der lå i dropbox og sendte derfor ikke noget materiale retur til jan dirchsen.
han har selv tegnet kabeltegningen fremlagt i ekstrakten side 29. det er korrekt,
at dr har haft den. det skyldes, at dr for 10-12 år siden spurgte ham, om han
havde en sådan tegning. tegningen lå på hans computer og var med hans logo.
kabeltegningen fremlagt i ekstrakten side 30 er også tegnet af ham, men denne
tegning satte han jd engineerings logo på, inden den blev lagt i jd enginee-
rings dropbox.
                                           13
han har ikke erhvervet noget tegningsmateriale fra jd engineering og kender
heller ikke til baggrunden for jd engineerings erstatningspåstand.
omfanget af arbejdsopgaver varierer meget, men han har pt. omkring 70 timer
pr. uge. han har haft nogle småjobs for det førnævnte firma dmc, men ikke
meget.
han har siden 2017 kunnet leve af sit arbejde for dr, viasat og kringvarp samt
sin nye store kunde sikringscenter syd.
michael bang nielsen var indkaldt som vidne af jd engineering og har først
adspurgt af jd engineerings advokat forklaret blandt andet, at han er teknisk
project manager hos mtg/tv3 sport. hans øverste chef er produktionschefen,
og derudover har han en chef, som er teamleder. han sidder derfor som tredje
led og rådfører sig med sine chefer om driftsudgifter, men han har ret til selv at
foretage indkøb og bestille arbejde udført af konsulenter mv. han har ikke ad-
gang til regnskaber og timeregistreringer og forhandler heller ikke budgetter.
det var ham selv og hans daværende chef, johnny sørensen, der havde den pri-
mære kontakt med jd engineering i sin tid. de havde samarbejdet med jd en-
gineering siden 2008 eller 2009 og havde ofte direkte kontakt med henrik
paasch, da han arbejdede for jd engineering.
efter endt arbejde har de fået dokumentationsmateriale sendt fra henrik paasch
pr. e-mail. de har altså købt retten til dette materiale i forbindelse med arbejdet.
der var tale om rå-datafiler, som de selv kunne arbejde videre med, og han har
gemt kopier heraf. de er senere begyndt at bruge dropbox til lagring af filer.
de var i tvivl om årsagen til ophøret af samarbejdet mellem jd engineering og
henrik paasch, hvis telefon pludselig var lukket. han husker ikke at have fået
et brev fra jd engineering om dette.
det var ham selv eller måske hans chef, der kontaktede henrik paasch efter op-
høret af samarbejdet med jd engineering. henrik paasch kontaktede ikke dem.
de aftalte, at han skulle udføre nogle arbejdsopgaver for dem, og han har været
hos dem 2-4 gange siden. det var samme type opgaver som tidligere.
han fandt henrik paasch’ telefonnummer på internettet. de kunne godt lide
henrik paasch’ professionalitet, og for dem var personen vigtigere end firmaet.
herefter adspurgt af henrik paasch’ advokat forklarede vidnet yderligere, at
henrik paasch både under og efter samarbejdet med jd engineering sendte rå-
data-filer vedrørende det udførte arbejde til dem pr. mail efter hver opgave. de
har derfor altid haft de senest opdaterede filer for det udførte arbejde.
henrik paasch fik også adgang til deres dropbox, da de overgik hertil, og han
uploadede herefter filerne her. henrik paasch kom ikke med egne datafiler.
                                                 14
parternes synspunkter
for jd engineering er der i det væsentlige procederet i overensstemmelse med
påstandsdokument af 17. december 2018, hvoraf fremgår bl.a.:
        ”…
        anbringender:
        det gøres under sagen indledningsvist gældende, at det må lægges til grund at der fo-
        religger en gyldig og bindende samarbejdsaftale mellem parterne og at henrik paasch
        ved dennes handlinger har forbrudt sig både mod denne som mod den dagældende
        markedsføringslov.
        det gøres gældende, at henrik paasch på denne baggrund skal dømmes i henhold til
        de nedlagte påstande.
        specielt vedr. påstand i
        for så vidt angår påstand i gøres det gældende, at henrik paasch ved;
              1) at henvende sig til de af jd engineering aps’ oparbejdede kunder, som hen-
              rik paasch blev sat i forbindelse med som led i sagsøgtes arbejde for jd enginee-
              ring aps og
              2) at anvende materiale udarbejdet for jd engineering aps i sagsøgtes eget arbej-
              de for jd engineering aps’ kunder
        har handlet i strid med markedsføringslovens § 23, stk. 2 (dagældende § 28, stk. 2) og
        markedsføringslovens § 3, stk. 1. (dagældende § 1, stk. 1).
        det gøres herunder gældende, at der er tale om erhvervshemmeligheder, som henrik
        paasch har opnået kendskab til i medfør af sagsøgtes arbejde for jd engineering aps
        og med jd engineering aps’ kunder.
        det gøres endvidere gældende, at den af sagsøgte anvendte kabeltegning i arbejdet
        hos dr, er en tegning, som jd engineering aps har udarbejdet specifikt til dr. der er
        således tale om specielt designet, ikke-generisk kabel design, som henrik paasch har
        kopieret slavisk.
        yderligere gøres det gældende, at henrik paasch har haft en væsentlig økonomisk for-
        del ved den uberettigede anvendelse disse erhvervshemmeligheder ligesom henrik
        paasch handlinger haft været stærkt markedsforstyrrende.
        endvidere gøres det gældende, at henrik paasch ved at slette installationstegninger,
        filer og kundeoplysninger fra dropbox udarbejdet under arbejdet for jd engineering
        aps, ubeføjet har skaffet sig rådighed over jd engineering aps’ forretningshemme-
        ligheder i strid med markedsføringslovens § 23, stk. 1 (dagældende § 28, stk. 1).
                                         15
det gøres specifikt gældende, at disse installationstegninger danner hele arbejds-
grundlaget for jd engineering aps’ arbejde med de forskellige kunder og at henrik
paasch ved sletningen heraf har hindret jd engineering aps servicering af sine kun-
der i strid med markedsføringslovens § 3, stk. 1 (dagældende § 1, stk. 1).
det bemærkes endvidere, at henrik paasch tog kontakt til dr allerede inden samar-
bejdet bliv endeligt ophævet den 30. december 2016 samt at sletning af materialet fra
dropbox er sket væsentligt inden samarbejdet ophævedes, idet det hellers havde væ-
ret muligt at genskabe det slettede indhold indenfor 30 dage.
det gøres på denne baggrund gældende, at henrik paasch i længere tid inden samar-
bejdet ophørte, planlagde at overtage jd engineering aps’ kunder på baggrund af
den interne viden henrik paasch havde opnået gennem samarbejdet.
det gøres sluttelig gældende, at jd engineering aps har lidt et betydeligt tab, herun-
der tabt indtjening, der er direkte foranlediget af henrik paaschs ulovsmæssige ad-
færd i henhold til markedsføringslovens §§ 3 samt 23, stk. 1 og 2 og at henrik paasch
er erstatningsansvarlig for dette tab, jf. markedsføringslovens § 24, stk. 2 (dagældende
§ 20).
specielt vedr. påstand ii
for så vidt angår påstand ii gøres det gældende, at henrik paaschs anvendelse af ma-
teriale, herunder kundedata og tegninger er i strid med den indgåede samarbejdsafta-
le og markedsføringslovens § 23, stk. 2, idet materialet dels er udarbejdet af jd engi-
neering aps og dels er opnået ved samarbejdet med jd engineering aps.
det gøres endvidere gældende, at der er tale om materiale, der ikke er offentligt til-
gængeligt eller kendt samt at materialet er højt specialiserede løsninger, som det kræ-
ver tid at udvikle.
ligeledes gøres det gældend materialet satte og stadig sætter henrik paasch i stand til
at servicere jd engineering aps’ kunder på en utilbørlig vis, der ikke havde været
mulig, hvis henrik paasch ikke havde fungeret som underleverandør for jd enginee-
ring aps.
det gøres endeligt gældende, at henrik paasch handlinger som er i strid med mar-
kedsføringslovens § 23, stk. 2 kan forbydes ved dom jf. markedsføringslovens § 24,
stk. 1, 1. pkt. (dagældende § 20, stk. 1, 1. pkt.)
specielt vedr. påstand iii
for så vidt angår påstand iii gøres det gældende, at et påbud om tilbagelevering er
nødvendigt for at genoprette tilstanden inden sagsøgtes retsstridige handlinger, jf.
markedsføringslovens § 24, stk. 1, nr. 2 (dagældende § 20, stk. 1, nr. 2)
det gøres endvidere gældende, at henrik paasch må ligge inde med det slettede mate-
riale idet han anvender dette hos jd engineering aps tidligere kunder. det påpeges
                                                  16
       herunder, at henrik paasch har anvendt en kabeltegning hos dr, som er udarbejdet af
       jd engineering aps og som lå opbevaret i jd engineering aps’ dropbox.
       specielt vedr. påstand iv
       det gøres for så vidt angår påstand iv gældende, at henrik paaschs overtrædelser af
       markedsføringslovens § 23, skal straffes efter markedsføringslovens § 37, stk. 5 (da-
       gældende § 30, stk. 3).
       det gøres herunder gældende at sletningen at materialet tilhørende jd engineering
       aps skete forsætligt hvilket er bekræftet af henrik paasch ved dennes erkendelse i
       mail til jd engineering aps hvorunder det anførtes:
             ”dropbox: alt hvad der har noget som helst med jde at gøre, er slettet”
       det kan ved denne formulering lægges til grund under sagen, at henrik paasch har
       erkendt at have slettet filer fra dropbox systemet.
       det gøres endvidere gældende, at jd engineering aps i sine mails af 2. januar 2018 og
       9. januar 2018, gjorde henrik paasch opmærksom på at alle tegninger mv. udarbejdet
       for jd engineering aps var jd engineering apss ejendom og ikke måtte bruges af
       sagsøgte hverken internt eller hos kunder.
       det må således lægges til grund, at også overtrædelsen af markedsføringslovens § 23,
       stk. 2 skete forsætteligt.
       det skal supplerende gøres gældende, at henrik paasch nægtelse af fremlæggelse af
       dokumenter og støtte for sine i øvrigt udokumenterede påstande om sagens forløb løf-
       ter jd engineering apss bevisbyrde under sagen og at nægtelsen skal tillægges pro-
       cessuel skadevirkning.
       ydermere gøres det gældende, at der ikke foreligger retsfortabende passivet under sa-
       gen og at jd engineering aps ikke på noget tidspunkt hat givet henrik paasch anled-
       ning til at tro, at de rejste indsigelser var bortfaldet eller lignende.
       …”
for henrik paasch er der i det væsentlige procederet i overensstemmelse med
påstandsdokument af 19. december 2018, hvoraf fremgår bl.a.:
       ”…
       anbringender
       til støtte for den nedlagte påstand gøres det helt overordnet gældende, at sagsøgte ik-
       ke har udvist en adfærd, der kan karakteriseres som værende i strid med markedsfø-
                                         17
ringslovens regler eller på anden vis skulle have udført handlinger, der kan begrunde
et erstatningsansvar overfor sagsøger.
det gøres gældende, at den som bilag 3 fremlagte aftale aldrig er indgået af sagsøgte,
ligesom det i øvrigt bemærkes, at sagsøgte aldrig har set den pågældende aftale før
tvisten mellem partner opstod. det bemærkes da i øvrigt også, at sagsøger ikke henvi-
ser til eksistensen af en påstået samarbejdsaftale mellem parterne i den ganske omfat-
tende e-mail korrespondance mellem partnerne i december 2016 og januar 2017. før-
ste gang der henvises til eksistensen af en sådan aftale er således i forbindelse med
sagsøgers advokat’s skrivelse af 3. februar 2018 – altså mere end et år efter parternes
samarbejde blev afbrudt.
i fraværet af en sådan aftale mellem parterne, der regulerer kundekontakt m.v har
sagsøgte været fuldt ud berettiget til at udføre arbejdsopgaver for kunder efter sagsø-
ger utvetydigt tilkendegav, at sagsøger ikke fremadrettet ville bestille konsulentopga-
ver hos sagsøgte.
sagsøger har under nærværende sag fremsat en række opfordringer til sagsøgte ved-
rørende sagsøgtes kontakt med kunder. sagsøgte har ikke ønsket at efterkomme disse
opfordringer bl.a. henset til, at parterne er i direkte konkurrence med hinanden. det
bestride i den forbindelse, at sagsøgtes manglende besvarelse af disse opfordringer
kan tillægges processuel skadesvirkning således at sagsøgers bevisbyrde må anses for
løftet.
det er sagsøger, der har valgt at rejse et krav mod sagsøgte under anbringende af at
sagsøgte har krænket sagsøger rettigheder i medfør af markedsføringsloven. sagsøger
har ikke fremlagt noget dokumentbevis for denne påståede krænkelse eller på anden
vis sandsynliggjort denne ud over at henvise til at sagsøgte – efter samarbejdet med
sagsøger var ophørt – har udført arbejde for nogen kunder, som sagsøgte også betjen-
te under samarbejdets løbetid.
dette er ikke i strid med markedsføringslovens regler. der har således ikke været af-
talt nogen konkurrence- eller kundeklausul i forholdet mellem sagsøger og sagsøgte,
og sagsøgte har ikke på nogen måde udvist en adfærd, der kan karakteriseres som væ-
rende i strid med god markedsføringsskik eller i øvrigt optrådt illoyalt overfor sagsø-
ger.
det er fuldt ud sagsøger, der har bevisbyrden for den påståede krænkelse af sagsøgers
rettigheder i henhold til markedsføringsloven. denne bevisbyrde kan ikke løftes ved
at opfordre sagsøgte til at dokumentere, at sagsøgte ikke har overtrådt markedsfø-
ringsloven.
det bestrides endvidere, at sagsøgte på noget tidspunkt har været i besiddelse af end-
sige anvendt fortrolige oplysninger omfattet af markedsføringslovens regler herom.
de som bilag 17 og bilag 18 fremlagte tegninger kan ikke karakteriseres som fortrolige
oplysninger/erhvervshemmeligheder al den stund at der er tale om helt ordinære ka-
beltegninger, som genfindes på internettet i mange forskellige former. det bemærkes i
                                                   18
         øvrigt at tegninger som bilag 17 og bilag 18 er udleveret til kunderne, der således selv
         er i besiddelse af disse oplysninger.
         sagsøgers erstatningskrav bestrides under alle omstændigheder som fuldstændig
         udokumenteret. sagsøger har valgt at opgøre en påstand til 500.000 kr. uden på nogen
         som helst måde at angive, hvorledes dette beløb er udregnet. allerede af denne grund
         kan sagsøger ikke få medhold i den nedlagte påstand.
         endelig gøres det gældende, at sagsøgers eventuelle krav er bortfaldet ved retsforta-
         bende passivitet.
         til støtte for sagsøgtes påstand 2 gøres det principalt gældende, at sagsøgers påstand
         2, 3 og 4 skal afvises idet der er tale om så vage og udefinerede påstande, at de ikke
         kan danne grundlag for en dom. forbuds- og påbudspåstandende i påstand 2 og 3 in-
         deholder således ikke nogen afgrænsning eller definition af hvad det konkret er sagsø-
         ger ønsker forbudt/påbudt ligesom det i øvrigt heller ikke ved det af sagsøgeren frem-
         lagte materiale er godtgjort, at sagsøger i det hele taget har den ret, der påberåbes til
         støtte for de nedlagte påstande. det bemærkes i den forbindelse særskilt, at sagsøgte
         gentagne gange har tilkendegivet, at det materiale, som sagsøgte måtte være kommet
         i besiddelse af under samarbejdets løbetid er slettet.
         i forhold til sagsøgers påstand 4 er der ligeledes tale om en så vag og upræcis påstand,
         at den ikke er egnet til en dom.
         subsidiært gøres det gældende at sagsøgte skal frifindes for de nedlagte påstande,
         idet der i øvrigt henvises til de ovenfor anførte anbringender vedrørende sagsøgers er-
         statningspåstand.
         …”
rettens begrundelse og resultat
efter det foreliggende kan det lægges til grund, at parterne gennem en årrække
har haft et meget tæt samarbejde, men det findes ikke bevist, at de i forbindelse
hermed har indgået den skriftlige samarbejdsaftale, som jd engineering har
fremlagt under retssagen, men som ikke er underskrevet af henrik paasch.
parterne kan således alene anses at have haft aftale om timepris og fakturering.
om praksis i parternes samarbejde kan det lægges til grund, at henrik paasch
har udført arbejde for jd engineering efter direktør jan dirchsens anvisninger,
men sådan at henrik paasch via sit personligt ejede firma linear systems har
faktureret de udførte arbejdstimer til jd engineering, der herefter fakturerede
kunderne. henrik paasch har forklaret, at han også altid fulgte denne praksis
for fakturering, når nogle kunder af og til kontaktede ham direkte om at udføre
yderligere opgaver i forbindelse med arbejde for jd engineering.
                                          19
det kan videre lægges til grund, at der i de senere år var uoverensstemmelser
mellem jan dirchsen og henrik paasch, der udviklede sig yderligere negativt i
løbet af 2016 og kulminerede i en e-mailkorrespondance mellem dem hen over
jul og nytår 2016/2017, hvorefter jd engineering ophævede samarbejdet.
henrik paasch har bekræftet, at han siden foråret 2017 blandt andet har haft op-
gaver for tre af jd engineerings største kunder, viasat (tv3 sport), dr og
kringvarp. han har forklaret herom, at det ikke var planlagt før ophævelsen af
samarbejdet, men opstod, fordi de nævnte kunder selv aktivt opsøgte ham.
retten finder ikke grundlag for at afvise henrik paasch forklaring om, at hans
primære ønske var at blive uafhængig af jd engineering, og at hans oprindelige
plan var at forsøge at skaffe egne nye kunder, og at han med ordene ’bilaterale
aftaler’ i e-mailen til jan dirchsen mente nogle mindre lokale virksomheder, der
ikke var kunder hos jd engineering, blandt andet jels vikingespil og dmc.
den eneste vidneforklaring i sagen understøtter dette. forklaringen er afgivet af
vidnet michael bang nielsen fra viasat, der var indkaldt af jd engineering.
vidnet forklarede således blandt andet, at han først var blevet opmærksom på,
at henrik paasch ikke længere arbejdede for jd engineering, da henrik paasch’
telefonnummer ikke virkede mere, og at han selv fandt henrik paasch’ nye tele-
fonnummer på internettet. han valgte at kontakte henrik paasch direkte om de
nye arbejdsopgaver, fordi de kendte ham godt og lagde vægt på, at opgaverne
blev udført af ham personligt.
der er heller ikke fremlagt skriftlige beviser for, at henrik paasch allerede inden
jd engineerings ophævelse af samarbejdet skulle have planlagt og forberedt at
overtage jd engineerings kunder eller rettet henvendelse til kunderne herom.
der er således ikke grundlag for at antage at henrik paasch har udvist en illoyal
adfærd i strid med markedsføringsloven over for jd engineerings kunder.
med hensyn til jd engineerings tegningsmateriale kan det indledningsvis læg-
ges til grund, at jd engineering ikke gør gældende at have ophavsret eller an-
den immateriel ret hertil. spørgsmålet er derfor alene, om henrik paasch har
overtrådt markedsføringsloven ved uberettiget at kopiere tegningsmateriale til-
hørende jd engineering.
efter de foreliggende oplysninger om praksis i jd engineering med hensyn til
udlevering af tegnings- og dokumentationsmateriale til kunderne og henrik
paasch’ forklaring om de fremlagte kabeltegninger samt om hans håndtering af
dokumenter mv. lagret i jd engineerings dropbox og sletning af adgang hertil,
er der ikke grundlag for at antage, at henrik paasch har undladt at returnere
tegningsmateriale og andre dokumenter mv. tilhørende jd engineering eller
uberettiget har kopieret sådanne dokumenter.
                                          20
det findes således ikke godtgjort, at henrik paasch er i besiddelse af tegnings-
materiale og andet materiale erhvervet fra jd engineering eller materiale om jd
engineerings virksomhed, som han kan forbydes at anvende eller påbydes at
udlevere til jd engineering.
der er følgelig ikke grundlag for at pålægge henrik paasch at betale et beløb i
erstatning efter markedsføringsloven § 24, stk. 2, (tidl. § 20) og heller ikke for at
idømme ham en straf efter markedsføringsloven § 37, stk. 5, (tidl. § 30, stk. 4).
henrik paasch frifindes derfor for alle de nedlagte påstande 1 - 4.
der er herefter ikke anledning til at tage stilling til, om påstand 2, 3 og 4 kunne
afvises som for uklart formulerede.
efter sagens resultat skal jd engineering betale sagsomkostninger til henrik
paasch. der er ikke oplyst om andre udgifter end til advokatbistand. beløbet til
dækning heraf fastsættes til 40.000 kr. (ekskl. moms). der er herved lagt vægt
på sagens værdi, omfang og forløb, herunder at jd engineering oprindeligt
havde varslet flere vidner, og at der var afsat 1½ dag til hovedforhandlingen.
                         thi kendes for ret:
henrik paasch frifindes for alle de nedlagte påstande 1 – 4.
jd engineering aps skal inden 14 dage betale 40.000 kr. i sagsomkostninger til
henrik paasch. beløbet forrentes efter rentelovens § 8 a.
lars monrad-gylling               lotte wetterling              peter halkjær jensen
 publiceret til portalen d. 15-03-2019 kl. 10:26
modtagere: advokat (h) nikolaj wickenberg linneballe, advokat (h)
kenneth cramer, sagsøgte henrik paasch, sagsøger jd engineering
aps


text:
 - ncb
                                      udskrift
                                            af
                       sø- og handelsrettens dombog
                                      ──────────
den 31. maj 2000 blev af retten i sagen
p-0023-97
t & p odorico af 1883 aps
(advokat arne linde olsen)
   mod
l. nygaard holding greve aps under konkurs
ved kurator, advokat ole erlich-eriksen
(advokat ulrik holsted-sandgreen)
afsagt sålydende
                                         d o m:
under denne sag har anmelderen, t & p odorico af 1883 aps, nedlagt endelig påstand om, at
boet, l. nygaard holding greve aps under konkurs, tilpligtes at anerkende, at anmelderen er
separatist i boet for kr. 193.585,35. anmelderen har endvidere nedlagt påstand
om, at boet tilpligtes at anerkende, at der ikke i relation til anmelderen er sket en fuldstændig
virksomhedsoverdragelse med virkning fra 1. april 1996.
boet har påstået frifindelse samt nedlagt påstand om selvstændig dom, hvorefter anmelderen
tilpligtes til boet at betale principalt kr. 108.125, subsidiært kr. 36.004,92 alt med tillæg af
                                               - 2 -
sædvanlig procesrente fra svarskriftets modtagelse til betaling sker.
anmelderen har over for boets påstand om selvstændig dom nedlagt påstand om frifindelse.
sagen angår spørgsmålet om, hvorvidt betalinger i henhold til 3 fordringer, der er transporteret
til anmelderen, skal tilfalde denne, eller om transporterne kan omstødes. beløbet i henhold til
én af fordringerne er betalt til anmelderen, hvorimod beløbene i henhold til de to andre
fordringer er betalt til boet. såfremt transporterne kan omstødes, er der rejst spørgsmål om,
hvorvidt anmelderen har krav mod boet, der kan bringes i modregning med det beløb, som er
betalt til anmelderen, og dermed er i dennes besiddelse. såfremt transporterne ikke kan
omstødes, er der rejst spørgsmål om, hvorvidt boet har krav mod anmelderen i henhold til
mellemregning.
parterne er enige om, at kravet vedrørende de beløb, der er betalt til boet, skal bedømmes
som et massekrav.
sagens nærmere omstændigheder er følgende:
det nu konkursramte selskab drev forud for konkursen under blandt andet navnet t & p
odorico entreprise aps (herefter kaldet entreprise) murermestervirksomhed fra lejede lokaler i
en ejendom beliggende jyllandsvej 22, frederiksberg. ejendommen var ejet af entreprises
direktør og eneanpartshaver, leif nygaard lauritsen.
den 2. januar 1996 blev anmelderen stiftet af niels nygaard lauritsen, der tillige er direktør og
eneanpartshaver i dette selskab. niels nygaard lauritsen er søn af leif nygaard lauritsen.
samtidig med stiftelsen af anmelderen købte dette selskab af entreprise for kr. 5.000,- retten
til at benytte navnet "t & p odorico", dog således at entreprise fortsat var berettiget til at
anvende navnet. anmelderen drev endvidere frem til efteråret 1996 virksomhed fra samme
adresse som entreprise. i perioden, hvor begge selskaber drev virksomhed fra adressen,
jyllandsvej 22, frederiksberg, anvendte anmelderen og entreprise brev- og fakturapapir med
stort set identisk udformning. der var således anført samme telefon- og faxnummer og i bun-
den af begge selskabers brev- og fakturapapir var trykt: "vægflisearbejde  gulvflisearbejde
marmorsplitgulve  marmorgulve  terrazzogulve  pudslagsgulve  renovering". senere
                                                - 3 -
ændrede anmelderen brev- og fakturapapiret blandt andet således, at den fortrykte bund var
sålydende: "afdelinger for: gulvflisearbejde  marmorsplitgulve  marmorgulve
terrazzogulve".
den 1. april 1996 oprettedes en lejeaftale, hvorefter anmelderen af entreprise lejede 5 biler, 1
container, 5 støvsugere, 1 stenskæremaskine, 1 starring blander, 1 lindetruck 20d og 1 tedak
p 55 til en samlet månedlig leje på kr. 9.625,13 eksklusive moms. det anførtes, at lejen
beregnedes som amortisering af værdien af de lejede genstande ved en skønnet restlevetid og
til en aftalt fast årlig rente på 10% p.a. der skulle ikke erlægges depositum, og lejen skulle
indtil videre afregnes over mellemregningskonto selskaberne imellem. yderligere aftaltes det
blandt andet, at anmelderen skulle betale ydelsen til "ford kredit" for en af bilerne. udlægget
for denne betaling skulle ligeledes udlignes over mellemregningskonto.
anmelderen ansatte endvidere et antal medarbejdere, der havde været ansat hos entreprise.
i foråret og sommeren 1996 forestod entreprise som hovedentreprenør udførsel af nogle
igangværende entrepriseaftaler. der blev herunder blandt andet udført arbejder for lejerbo,
husum vænge afdeling, kbi-entreprise a/s - tingbjerg vest og aldi, rebæk søpark. noget af
entreprises arbejde blev udført af anmelderen som underentreprenør. i samme periode
anvendte anmelderen entreprises leverandørkredit hos kalk & mørtelværkerne a/s.
der er under sagen fremlagt en del fakturaer og lønsed ler m.v. til dokumentation for
henholdsvis entreprises og anmelderens afholdelse af omkostninger vedrørende de nævnte
entrepriseaftaler. der er herunder fremlagt faktura dateret 30. september 1996 fra anmelderen
til entreprise på kr. 87.371,25 vedrørende terazzoarbejde og dybderensning, der angives
udført i perioden fra 1. til 8. oktober 1996 hos lejerbo, husum vænge afdeling. der er i
tilknytning hertil fremlagt arbejdssedler for den nævnte periode.
vedrørende arbejdet for kbi-entreprise a/s- tingbjerg vest blev der med datering den 26.
september 1996 udfaktureret kr. 112.500.
vedrørende arbejdet for lejerbo - husum vænge afdelingen blev der med datering den 30.
september 1996 og på anmelderens fakturapapir udfaktureret henholdsvis kr. 90.650 og kr.
9.410,34.
                                                - 4 -
de 3 fakturaer blev stemplet med transportpåtegning til anmelderen.
beløbet i henhold til fakturaen vedrørende kbi-entreprise a/s er med kr. 108.125 tilgået
anmelderen og udgør under denne sag boets principale modpåstand.
beløbene i henhold til fakturaerne vedrørende lejerbo, husum vænge afdelingen, er tilgået
boet.
den 11. oktober 1996 blev entreprise taget under konkurs efter begæring fra
kammeradvokaten på vegne skatteministeriet, told- & skattestyrelsen. anmelderen har heref-
ter foretaget anmeldelse i boet, der den 15. april 1997 afviste det anmeldte separatistkrav, og i
medfør af konkurslovens § 130, stk. 3, udsatte prøvelsen af simple krav indtil videre.
forklaringer:
niels nygaard lauritzen har blandt andet forklaret, at han, da han var blevet udlært murer,
blev ansat af sin far i entreprise. han stiftede anmelderen, fordi han ville være selvstændig, og
hensigten med dette nye selskab var at lave terrazzoarbejde samt andre småarbejder såsom
badeværelser. endvidere agtede han at foretage reparationsarbejder herunder større arbejder i
størrelsesordenen 250.000 til 350.000 kr. fra entreprise overtog han terrazzoarbejderne,
hvorimod entreprise fortsat forestod større gulventrepriser. de medarbejdere, han overtog fra
entreprise, var jan bruun, jan olsen, rené andersen, brian hesselhede samt jens. hans for-
klaring i skifteretten den 13. november 1996, hvorefter anmelderen fra entreprise overtog jens
poulsen, niels holger, kurt henriksen, arne og peter var ikke korrekt. han forklarede således
under skifteretsmødet, fordi der blev stillet ledende spørgsmål. de sidstnævnte personer har
alene været ansat i entreprise. de er iøvrigt flisemurere, og sådanne murere har anmelderen
ikke ansat.
anmelderens brev- og fakturapapiret blev udfærdiget under hensyn til, at anmelderen agtede
at etablere sig med samme arbejdsopgaver som entreprise blot i mindre målestok. derfor er
der identitet mellem anmelderens og entreprises brev- og fakturapapir.
det var hovedsagelig anmelderen, der lavede terrazzoarbejdet på husum vænge. dette ar-
                                              - 5 -
bejde blev påbegyndt af entreprise, men det var anmelderen, der efter 1. april 1996 udførte
arbejdet. anmelderen overtog tillige noget arbejde vedrørende kbi-entreprise a/s. dette var
mindre reparationsarbejde.
det var anmelderen, der lavede det arbejde på østre gasværks kælderetage, som var omfattet
af ordrebekræftelsen af 13. juni 1996. entreprise lavede tillige arbejde på østre gasværk, men
ikke i kælderetagen. fakturaen af 16. august 1996 vedrørende anmelderens arbejde på østre
gasværk er af bogholderen, lone, fejlagtigt udskrevet på entreprises fakturapapir. det var
iøvrigt den pågældende bogholder, der forestod det regnskabsmæssige hos anmelderen. hun
blev fyret, idet hun havde psykiske problemer. det er nu hans hustru, der udskriver fakturaer
for anmelderen.
det er ikke ham, der på checkkopien vedrørende betalingen af fakturaen for arbejdet på østre
gasværk har anført, at det er entreprises penge. det er endvidere forkert, at betalingen skulle
tilgå entreprise.
transporterne på fakturaerne til kbi-entreprise og lejerbo, husum vænge, blev etableret, idet
det ikke "kørte så godt" for entreprise.
hans forklaring i skifteretten den 13. november 1996, hvorefter der ikke var nogen aftale om
transport, da arbejdet blev udført af anmelderen, var forkert. baggrunden for, at han således
afgav en forkert forklaring i skifteretsmødet, var ligeledes i dette tilfælde, at der blev stillet
ledende spørgsmål.
det var ham, der forespurgte entreprises revisor, om der skulle etableres transport til
anmelderen. anmelderen anvendte samme revisor som entreprise.
transporterne blev givet som sikkerhed for fremtidige arbejder. han erindrer ikke, hvorledes
han fik bekræftet, at transporterne var påført de omhandlede fakturaer.
det beror på en fejl begået af bogholderen, lone, at den af anmelderen udstedte faktura
vedrørende husum vænge er dateret den 30. september 1996. det beror ligeledes på fejl, at
fakturaerne til lejerbo er udfærdiget på anmelderens fakturapapir. arbejdet for lejerbo,
husum vænge, lå hos entreprise indtil dette selskabs konkurs.
                                              - 6 -
beløbene i henhold til akkordopgørelsen af 27. september 1996 vedrørende tingbjerg vest er
betalt af anmelderen og indsat på multi-data løn.
de to medarbejdere - niels l. nielsen og per henriksen - med hensyn til hvem, der har været
tvist med murersvendenes fagforening, og til hvem anmelderen under protest har betalt de
krævede løntilgodehavender, har ikke været ansat af anmelderen. de pågældende har således
alene været ansat af og lavet arbejde for entreprise.
han var forud for konkursen bekendt med, at entreprise havde økonomiske problemer. han
erindrer ikke, hvornår han blev bekendt med disse problemer. imidlertid var han ikke bekendt
med økonomiske problemer hos entreprise, da han besluttede at etablere eget selskab. med
hensyn til købet af retten til at anvende navnet odorico erindrer han ikke, hvorledes aftalen
kom i stand. han ved heller ikke, hvorledes købsprisen blev fastsat. advokat arne linde olsen,
der udfærdigede købsaftalen, var advokat for begge selskaber.
efter stiftelsen af anmelderen, forestod denne også arbejde for entreprise. han erindrer ikke
præcist, hvilke opgaver det drejede sig om, men det var mindre opgaver. således lavede
anmelderen det afsluttende reparationsarbejde på tingbjerg vest.
i starten anvendte han i forbindelse med driften af anmelderen sin egen bil og sit eget værktøj.
hans far, leif nygaard lauritsen, hjalp til med kontorarbejdet herunder brevskrivning. det var
ham selv, der tog ud for at indhente tilbud. han kan ikke erindre, hvorledes den aftale, der er
omhandlet i ordrebekræftelsen af 24. maj 1996 vedrørende damhus torvegård, kom i stand.
initialerne ll, der i ordrebekræftelsen er anført ud for "ref:", er hans fars initialer.
han ikke kan huske, om han selv var med til at udfærdige ordrebekræftelsen af 13. juni 1996
vedrørende østre gasværk kælderetagen, hvilken ordrebekræftelse er underskrevet af leif
nygaard lauritsen.
det var på hans egen foranledning, at advokat arne linde olsen udfærdigede lejeaftalen af 1.
april 1996 omhandlende biler og materiel. baggrunden for indgåelsen af lejemålet var, at an-
melderen havde flere små terrazzoopgaver, hvor bilerne og materiellet skulle anvendes. an-
                                               - 7 -
melderen havde 3 mand ansat, der anvendte alle 5 biler. det var ham, der opbevarede
nøglerne. han bekræfter de tidligere under skifteretsmøde den 13. november 1996 af givne op-
lysninger om kontraktindgåelsen. dog erindrer han ikke, hvem der var til stede i forbindelse
med underskrivelsen af lejekontrakten.
han husker ikke indbetalingen til entreprise af 21. juni 1996 på kr. 25.599,94, hvor der på
indbetalingsbilaget er anført "overført fra 1883 til dækning af feriepenge". hverken
bogholderen, lone, eller hans far kunne overføre pengene uden at indhente hans tilladelse.
arbejdet for aldi var entreprises, og han ved ikke, hvorfor der i forbindelse med betalinger for
materiale på checkbilagene er anført "udlæg fra 1883", der i daglig tale er anmelderen.
han husker ikke, om det var anmelderen eller entreprisen, der havde arbejdet i herlev hørkær,
hvortil kalk- & mørtelværkerne ifølge bilag har leveret materiale. han har ingen erindring om
fakturaen udstedt den 12. august 1996 fra entreprise til anmelderen vedrørende diverse
varekøb.
det var anmelderen, der lavede alt arbejdet i østre gasværks kælderetage. entreprise havde
således ikke arbejde i kælderetagen.
det var anmelderen, der som underentreprenør lavede reparationsarbejde på byggeriet for
kbi-entreprise a/s, tingbjerg vest. han kan ikke huske om anmelderen den 26. september
1996 havde andre underentrepriser for entreprise.
han kan ikke huske, om anmelderens overtagelse af terrazzoentreprisen vedrørende husum
vænge blev aftalt med hans far. det var "nogen" på byggepladsen, der spurgte ham om,
hvorvidt anmelderen ville overtage det pågældende arbejde.
han går ud fra, at skrivelsen af 4. oktober 1996 til lejerbo om anmelderens overtagelse af
terrazzoentreprisen, husum vænge, er udfærdiget af hans far. fakturaen af 13. september
1996 fra anmelderen til entreprise er udskre vet af bogholderen, lone.
han kan ikke huske, hvornår det ekstraarbejde på tingbjerg vest, som fakturaen af 26.
september 1996 til kbi- entreprise a/s vedrører, blev udført. arbejdet blev imidlertid udført før
                                               - 8 -
fakturaens datering. han kan ikke huske, om anmelderen har fået udbetalt beløbet direkte fra
lejerbo.
han har intet kendskab til de 110.000 kr., der i entreprises regnskabsmateriale er anført som
en mellemregningspostering mærket: "mellemregning niels". imidlertid må "niels" være
identisk med ham.
han har intet kendskab til det ulovlige anpartshaverlån, der fremgår af revisionspåtegningen til
anmelderens regnskab for perioden 2. januar 1996 til 30. juni 1997. med hensyn til
revisionspåtegningen for anmelderens årsregnskab 1997/1998, hvor det er anført, at der er lån
til selskabets direktør og eneanpartshaver samt dennes forældre har han ligeledes intet
kendskab. han er således ikke bekendt med, at hans forældre har fået ydet et lån.
leif nygaard lauritsen har blandt andet forklaret, at han var direktør i entreprise. forud for
stiftelsen af dette selskab drev han tilsvarende virksomhed i t & p odorico a/s, der blev
erklæret konkurs formentlig i 1993. kurator i dette konkursbo gjorde ikke virksomhedsover-
dragelse gældende i forhold til de aktiviteter, som han videreførte i entreprise.
ultimo 1995 havde entreprise forhandlinger med told & skat, der havde foretaget udlæg. på
baggrund af budgetter udarbejdet af coopers & lybrand blev der indgået en afdragsordning.
entreprise beskæftigede sig med større opgaver såsom større gulve i butikscentre,
boligbyggerier m.v. entreprise forestod imidlertid også mindre opgaver, og han foreslog på et
tidspunkt sin søn, niels nygaard lauritsen, at starte virksomhed med mindre opgaver. dette
var baggrunden for stiftelsen af anmelderen.
entreprise ophørte med at lave terrazzoarbejde i foråret 1996, samtidig med at anmelderen
påbegyndte virksomhed med terrazzoarbejde. før 1996 havde entreprise egne flise- og
terrazzomedarbejdere ansat. terrazzomedarbejderne blev i 1996 fyret i entreprise og ansat
hos anmelderen.
i foråret 1996 havde entreprise i modsætning til anmelderen ikke længere brug for bilparken.
der blev herefter indgået lejekontrakt for 5 af entreprises biler samt noget materiel. der var
nogle af entreprises biler, som ikke var med i lejekontrakten. disse biler blev senere særskilt
                                                - 9 -
afhændet.
entreprise havde fortsat større arbejder i hørsholm midtpunkt, tjernings have, tingbjerg vest
samt husum vænge, ligesom entreprise havde aftale med aldi, rebæk søpark. entreprise
forestod således større arbejder indtil selskabets konkurs. arbejdet blev foretaget ved fremmed
arbejdskraft, der selv medbragte værktøj m.v. i forbindelse med arbejdet for aldi, rebæk
søpark, fremkom der fra bygherren en mangelsindsigelse af en sådan størrelsesorden, at
selskabets måtte indstille sine aktiviteter i september 1996.
ud over arbejdet på husum vænge blev ingen kontrakter overtaget af anmelderen. den
overtagelse af terrazzoarbejdet husum vænge, der fremgår af entreprises skrivelser af 3. og 4.
oktober 1996, blev ikke akcepteret af bygherren lejerbo. da arbejdet overgik til anmelderen,
havde entreprise lavet arbejde for 1.1 mill. kr. ud af den samlede entreprisesum på 1.4 mill.
kr.
det beror på en fejl begået af bogholderen, at fakturaen af 16. august 1996 for udført
flisearbejde på østre gasværk er udstedt på entreprises fakturapapir. det beror ligeledes på en
fejl, når det i forbindelse med betaling af fakturaen på checkkopien er anført, at det er entre-
prises penge. han har alene udfærdiget og underskrevet ordrebekræftelsen vedrørende ar-
bejdet i østre gasværk, kælderetagen. uanset det i ordrebekræftelsen er anført: "i fortsættelse
af vort møde", deltog han ikke i det nævnte møde. han har ligeledes alene udfærdiget ordre-
bekræftelsen vedrørende damhus torvegård, og uanset der henvises til "vort møde", har han
ikke deltaget i et sådant møde.
han kan ikke oplyse, hvorledes posteringen i entreprises regnskab, hvorefter der foreligger
"mellemregning niels" på kr. 110.000, fremkommer. der foreligger ham bekendt ikke et sådant
lån.
identiteten mellem entreprises og anmelderens brevpapir skyldes, at anmelderen udfører
samme type arbejde som entreprise blot i mindre målestok. således udfører anmelderen ikke
de større gulvarbejder for supermarkedskæder m.v.
transporterne på fakturaerne til lejerbo, husum vænge afdeling og kbi-entreprise a/s blev
etableret som følge af, at niels nygaard lauritsen forespurgte, hvorledes han kunne blive
                                               - 10 -
sikret. dette var foranlediget af revisor, og transportpåtegningerne blev udfærdiget på samme
måde, som nordan a/s udfærdiger tilsvarende påtegninger.
det beror på en fejl, at fakturaerne til lejerbo, husum vænge afdeling og kbi-entreprise a/s
blev udfærdiget på anmelderens fakturapapir. det beror ligeledes på en fejl, at anmelderens
fakturaer til entreprise for udført terrazzoarbejde m.v. på husum vænge er dateret 30. sep-
tember 1996.
med hensyn til den tvist, der har været mellem anmelderen og murersvendenes fagforening
vedrørende lønudbetaling for 2 medarbejdere, niels l. nielsen og per henriksen, i forbindelse
med byggeriet tingbjerg vest og østre gasværk kælderfløjen, er forholdet det, at entreprise
tillige havde arbejde på østre gasværks kælderfløj, og en del af dette arbejde blev forestået af
niels nygaard lauritsen.
kurator fik udleveret hele entreprises regnskabsmateria le. dog fandt han efterfølgende en
mappe med noget af entreprises regnskabsmateriale herunder nogle af de under denne sag af
anmelderen fremlagte fakturakopier m.v.
det var ham, der bad advokat arne linde olsen om at udfærdige en købekontrakt vedrørende
navnet "t & p odorico". baggrunden herfor var, at anmelderen hovedsagelig skulle lave
terrazzo, og at navnet odorico har sammenhæng med terrazzoarbejde.
aftalen om leje af biler, værktøj m.v. blev underskrevet på advokat arne linde olsens kontor.
han har ikke deltaget i driften af anmelderens virksomhed i 1996. han har alene hjulpet med
enkeltstående opgaver, og han har herunder udfærdiget skrivelser. han har således ikke
deltaget i forbindelse med indhentelse af tilbud og er først blevet ansat hos anmelderen pr. 1.
januar 1997.
det er ikke korrekt, at han, som forklaret af advokat arne linde olsen i skifteretten den 25.
november 1996, af niels nygaard lauritsen havde fået fuldmagt til at disponere i anmelderens
virksomhed.
arbejdet for lejerbo, husum vænge afdeling, blev overtaget af anmelderen i 1997 i henhold til
                                               - 11 -
aftale indgået med niels nygaard lauritsen. den overtagelse, der forinden blev forsøgt
gennemført, strandede på, at bygherren ikke ville tiltræde. siden foråret 1996 forestod an-
melderen imidlertid som underentreprenør terrazzoarbejdet. anmelderen har i den forbindelse
sendt regninger til entreprise, hvilke regninger er blevet betalt. han kan imidlertid ikke
redegøre for, hvorledes anmelderens arbejde er blevet betalt.
med hensyn til revisionspåtegningerne på anmelderens regnskab 1. og 2. regnskabsår
forklarede han, at han ikke har optaget lån hos anmelderen. med hensyn til revisi-
onspåtegningen på anmelderens regnskab for 2. regnskabsår er forholdet det, at revisor
fejlagtigt har opført hans køb af cigaretter og lignende for ca. 8.000 til 10.000 kr. på
tankstationer som privat lån optaget af ham.
revisor niels elkær jensen har under sagen vedstået sin redegørelse af 12. januar 1998 og
har yderligere blandt andet forklaret, at han den 2. april 1997 telefonisk forsøgte at rekvirere
regnskabsmateriale fra før 1. juli 1996. niels nygaard lauritsen oplyste herunder over for ham,
at der ikke var yderligere materiale. herefter havde han begrænsede muligheder for at lave
regnskabsmæssig gennemgang for tiden forud for den 1. juli 1996.
han rekvirerede yderligere materiale fra kalk & mørtelværkerne, hvoraf indbetalinger imidlertid
ikke fremgik. der er ikke i boets regnskabsmateriale fundet bogførte a conto betalinger
svarende til de beløb, der blev udfaktureret fra entreprise til anmelderen.
stort set samtlige entreprises medarbejdere blev først afmeldt i forbindelse med konkursen.
imidlertid blev medarbejderne per henriksen og niels lykke nielsen ifølge bilag fra data løn
først afmeldt den 22. oktober 1996.
der er ikke i boets materiale fundet fakturaer fra anmelderen dateret forud for den 30.
september 1996.
der er endvidere ikke forefundet en kreditnota svarende til fakturaen af 16. august 1996 fra
entreprise vedrørende østre gasværk. såfremt der er sket bogføring hos anmelderen for det
opgivne beløb, skulle kreditnota således være udfærdiget.
han har ikke været i stand til at kontrollere rigtigheden af hans beregning af omsætningen hos
                                                - 12 -
entreprise i perioden fra 1. juli 1996 og indtil dekretdato. opstillingen af mellemregningen
mellem boet og anmelderen er ligeledes opstillet efter det foreliggende bilagsmateriale.
procedure:
anmelderen har til støtte for sine påstande nærmere gjort gældende, at der er sket gyldig
transport af entreprises fordringer mod henholdsvis kb-entreprise a/s og lejerbo, husum
vænge afdeling. således er transportpåtegningerne oprettet på gyldig måde, idet man har
anvendt samme ordlyd, som anvendes af finansieringsselskabet nordan a/s, når dette selskab
får etableret transporter. det er yderligere under sagen ubestridt, at sikringsakten for den
enkelte transport er foretaget, idet der ved fremsendelse af fakturaerne er sket denunciation
over for debitorerne i henhold til fordringerne.
det gøres herunder gældende, at transporterne er givet til sikkerhed og ikke til eje. af den af
niels nygaard lauritsen afgivne forklaring, der må lægges til grund, fremgår det således, at
han efter råd fra revisor ønskede sikkerhed for fremtidige arbejder. der må tillige lægges vægt
på den af leif nygaard lauritsen afgivne forklaring, hvorefter transportpåtegningerne skulle
tjene til sikkerhed for niels nygaard lauritsens selskab.
det beror på en let erkendelig fejl, at de til anmelderen tiltransporterede fordringer mod
lejerbo, husum vænge afdeling, er udfærdiget på anmelderens fakturapapir.
de fremlagte skrivelser af 3. oktober 1996 og 4. oktober 1996 om overdragelse af
terrazzoarbejdet vedrørende lejerbo, husum vænge afdeling, skal ikke tillægges betydning,
idet overdragelsen af arbejdet, uanset formuleringen af skrivelserne, ikke var tilsigtet ved
udstedelse af fakturaerne for det pågældende arbejde.
det gøres gældende, at der intet belæg er for at antage, at der ved transporterne er foretaget
en gavedisposition, jf. herved konkurslovens § 64, stk. 1.
der kan heller ikke ske omstødelse i medfør af konkurslovens § 67, idet det under henvisning
til det allerede anførte gøres gældende, at der ikke er tale om betaling af gæld, men at
transporterne er givet til sikkerhed.
                                              - 13 -
det gøres endvidere gældende, at der ikke kan ske omstø delse efter konkurslovens § 70, idet
de sikkerheder, der blev etableret ved transporterne, var sikkerhed for fremtidig gæld. der kan
herunder ikke lægges afgørende vægt på dateringen af fakturaerne af 30. september 1996 fra
anmelderen til entreprise, idet det gennem de fremlagte arbejdssedler m.v. er godtgjort, at
arbejdet er udført efter transporternes udfærdigelse.
det gøres gældende, at de lønudbetalinger, der af anmelderen er foretaget vedrørende
tingbjerg vest og husum vænge, reelt har været lån til betaling af iøvrigt privilegerede
fordringer.
særligt vedrørende arbejdet på østre gasværk gøres det gældende, at det ikke er godtgjort, at
de to medarbejdere, med hensyn til hvem der har været tvist i forhold til murersvendenes
fagforening, har været overtaget af anmelderen. det gøres således gældende, at de af anmel-
deren for entreprise betalte lønudgifter i det hele kan bringes i modregning i forhold til boets
krav.
anmelderen har vedrørende forholdet mellem de to selskaber særskilt gjort gældende, at der
kun er sket delvis virksomhedsoverdragelse, og at entreprise fortsatte med at drive
virksomhed frem til konkursen. anmelderen gør herunder gældende, at det ved den af vidnet,
revisor niels elkær jensen, udarbejdede redegørelse, de fremlagte lønsedler samt den af leif
nygaard lauritsen afgivne forklaring må anses for godtgjort, at entreprise var i drift frem til
konkurstidspunktet.
endelig gøres det gældende, at såfremt boet får medhold i, at transporterne er omstødelige,
har anmelderen i henhold til mellemregning krav mod boet, der kan bringes til modregning.
boet har til støtte for sine påstande nærmere anført, at det må lægges til grund, at det ikke
var en mangelsinsigelse vedrørende et enkeltstående arbejde - aldi - der førte til entreprises
konkurs, men at det derimod var generelle økonomiske problemer i driften siden slutningen af
1995.
det gøres herunder gældende, at anmelderen blev stiftet og i hvert fald efter købet af
navneretten og dermed overtagelse af goodwill, havde til hensigt at drive entreprises
virksomhed videre.
                                              - 14 -
ved sagens afgørelse skal der lægges vægt på, at der har foreligget modstridende forklaringer
vedrørende de to selskabers forhold. særlig de forklaringer, der er afgivet af niels nygaard
lauritsen er bemærkelsesværdige ved, at han ikke kan svare på fundamentale spørgsmål
vedrørende anmelderens virksomhed, og ved at han ændrede forklaring i forhold til den
tidligere i skifteretten afgivne forklaring.
det fremstår som usandsynligt, at entreprises ansatte anvendte eget værktøj, når henses til
det under forklaringerne fremkomne, hvorefter entreprise alene skulle forestå større arbejder.
yderligere er der ikke sammenhæng mellem omfanget af det lejede - herunder antallet af biler
- og det fremkomne om antallet af ansatte hos anmelderen.
anmelderen og entreprise blev drevet som én virksomhed. det bemærkes herved, at
anmelderen ikke havde selvstændig leverandørkredit, men anvendte entreprises, og at
virksomhederne gennem en lang periode drev virksomhed fra samme adresse og med samme
administration, alt sammen med flere forvekslingsfejl til følge.
det må ved sagens afgørelse lægges til grund, at leif nygaard lauritsen havde den reelle
ledelse af anmelderen. således fremgår det af de fremlagte ordrebekræftelser, der blev
udfærdiget efter 1. april 1996, at de enten er underskrevet af leif nygaard lauritsen, eller at
de er påført hans initialer.
under hensyn til den foreliggende sammenblanding mellem de to virksomheder gøres det
gældende, at det er anmelderen, der har bevisbyrden for, at der ikke er sket fuldstændig
virksomhedsoverdragelse.
når henses til sammenblandingen mellem virksomhederne samt det forhold, at leif nygaard
lauritsen havde den reelle ledelse i begge virksomheder, gøres det endvidere gældende, at
anmelderen også har den fulde bevisbyrde for, at de omhandlede transporter ikke er meddelt
til sikkerhed for tidligere stiftet gæld.
den af niels nygaard lauritsen afgivne forklaring om, at han tog initiativ til etableringen af
transporterne, strider mod hans forklaring iøvrigt om det omfang, hvormed han deltog i
ledelsen hos anmelderen.
                                               - 15 -
yderligere skal det tages i betragtning, at transporterne blev meddelt på et tidspunkt, hvor det
må have stået selskaberne ved disses ledelse klart, at entreprises konkurs var nært
forestående. det er da også på det tidspunkt, hvor entreprise begynder at anvende brevpapir
med navnet n. nygaard holding greve aps.
det må efter bevisførelsen herunder de afgivne forklaringer lægges til grund, at anmelderen,
inden de omhandlede transporter blev etableret, har udført arbejde for entreprise. betaling for
disse arbejder er ikke dokumenteret, idet særlig bemærkes, at revisor niels elkær jensen ikke
har fundet afregninger vedrørende sådanne arbejder.
det gøres herefter sammenfattende gældende, at transporterne er meddelt til sikkerhed for
forud stiftet gæld, hvilket også er i overensstemmelse med det af niels nygaard lauritsen i
skiftesamlingen den 13. november 1996 forklarede.
med hensyn til de af anmelderen rejste krav vedrørende udgifter afholdt for entreprise gøres
det gældende, at boet har krav på effektiv betaling for så vidt angår omstødelseskravene.
såfremt boet ikke får medhold i omstødelseskravet, bestrides de af anmelderen rejste delkrav.
for så vidt angår de af anmelderen betalte lønmodtager krav bestrides det, at disse kan fordres
dækket af boet, idet entreprises virksomhed må anses for at være overdraget til anmelderen,
der dermed har overtaget lønmodtagerforpligtelserne.
med hensyn til de øvrige af anmelderen fremsatte krav gøres det gældende, at disse er
udokumenterede. særligt for så vidt angår muligt udført arbejde for lejerbo, husum vænge
afdeling, er dette udført uden aftale med boet.
rettens afgørelse:
det lægges til grund, at anmelderen blev stiftet med henblik på at drive virksomhed svarende
til den virksomhed, der blev drevet af entreprise, omend i mindre omfang og med
hovedvægten lagt på terrazzo-arbejder.
                                                - 16 -
anmelderen fremstod udadtil i vidt omfang som identisk med entreprise, og indadtil havde
anmelderen heller ikke en klar adskillelse fra entreprise. de 2 selskabers virksomhed blev
således drevet sideløbende på en sådan måde, at det kunne bero på tilfældigheder, i hvilket
navn skrivelser og fakturaer blev udskrevet. uanset den noget uklare adskillelse af selskaberne
må det på baggrund af de afgivne forklaringer imidlertid lægges til grund, at anmelderen forud
for etableringen af de omhandlede transporter udførte arbejder for entreprise, for hvilke der
skulle ske honorering.
retten lægger endvidere til grund, at leif nygaard lauritsen havde den reelle ledelse i begge
selskaber. dette fremgår tildels af de fremlagte skrivelser fra anmelderen og understøttes af de
under sagen afgivne vidneforklaringer. af forklaringerne fremgik således, at niels nygaard
lauritsen modsat leif nygaard lauritsen ikke havde nævneværdigt kendskab til de
administrative forhold hos anmelderen. retten lægger tillige vægt på, at niels nygaard
lauritsens forklaring under domsforhandlingen uden plausibel grund var ændret i forhold til
den tidligere i skifteretten afgivne forklaring, ligesom hans forklaring under domsforhandlingen
bar præg af be mærkelsesværdig usikkerhed og manglende erindring med hensyn til ikke
uvæsentlige forhold.
det lægges endelig til grund som ubestridt, at der hos anmelderen på tidspunkterne for
transporternes etablering var viden om entreprises insolvens. herefter, og når henses til det
tidligere af told/skat foretagne udlæg samt den indgåede afdragsordning med samme, måtte
anmelderen anse entreprises forestående konkurs som en nærliggende mulighed.
under de således foreliggende omstændigheder samt under hensyn til, at boet ifølge sagens
natur alene har haft mulighed for at støtte sig til den bogføring, det er kommet i besiddelse af,
findes det at påhvile anmelderen at godtgøre, hvilke krav transporterne tjente til sikkerhed for.
det kan herunder ikke kræves af boet, at det ved hjælp af det foreliggende bilagsmateriale
genetablerer bogføringen.
når yderligere henses til anmelderens kendskab til entreprises økonomiske problemer, var der
en særlig foranledning til i forbindelse med transporternes etablering at sikre sig bevis for,
hvilke krav de skulle tjene til sikkerhed for.
anmelderen er ikke under sagen fremkommet med et sådant bevis, ligesom anmelderen ikke
                                               - 17 -
på anden måde under sagen har godtgjort, at transporterne skulle tjene til sikkerhed for
fremtidig gæld, idet der efter en samlet vurdering ikke kan lægges afgørende vægt på de af
niels nygaard lauritsen og leif nygaard lauritsen afgivne forklaringer herom.
retten må derfor lægge til grund, at de omhandlede transporter er meddelt som sikkerhed for
forud stiftet gæld, og de er herefter omstødelige i medfør af konkurslovens § 70. for så vidt
angår den del af det omstødelige beløb, der er tilgået anmelderen, har boet krav på effektiv
betaling, og anmelderen kan dermed ikke bringe krav til modregning. der er herefter ikke un-
der denne sag anledning til at tage stilling til de krav, an melderen i øvrigt måtte have mod
boet, idet en sådan stillingtagen skal ske under særskilt fordringsprøvelse.
som følge af det anførte frifindes boet for anmelderens påstand om anerkendelse af
separatiststilling, ligesom der gives boet medhold i den principale påstand om selvstændig
dom.
under hensyn til det fremkomne om anmelderens overtagelse af navn, driftsmateriel og
medarbejdere fra entreprise, den sideløbende drift samt forsøget på at overtage
entreprisekontrakter, findes der ikke grundlag for at statuere, at der ikke er sket fuldstændig
virksomhedsoverdragelse.
som følge heraf frifindes boet tillige for anmelderens påstand om, at boet skal anerkende, at
der ikke i relation til anmelderen er sket en fuldstændig virksomhedsoverdragelse.
            thi kendes for ret:
l. nygaard holding greve aps under konkurs ved kurator, advokat ole erlich-eriksen, frifindes.
inden 14 dage fra afsigelsen af denne dom skal t & p odorico af 1883 aps til l. nygaard
holding greve aps under konkurs ved kurator, advokat ole erlich-eriksen, betale kr.
108.125,00 med tillæg af sædvanlig procesrente fra den 12. september 1997 samt sagens
omkostninger med kr. 25.000,00.
                                   - 18 -
niels christian baark
                           (sign.)
              udskriftens rigtighed bekræftes
             p. j. v. sø- og handelsretten, den

source: retspraksis

LICENSE:
Creative Commons Legal Code

CC0 1.0 Universal

type: caselaw

jurisdiction: Denkmark


text:
                             højesterets dom
                       afsagt onsdag den 5. september 2012
sag 73/2011
(1. afdeling)
rodmund nielsen
(advokat bjørn á heygum)
mod
taks
(advokat ingi højgaard)
og
p/f wenzel
(advokat christian andreasen)
og
sag 74/2011
bjørn á heygum
(selv)
mod
taks
(advokat ingi højgaard)
i tidligere instanser er afsagt domme af retten på færøerne den 22. december 2009 og dom af
østre landsrets 5. afdeling den 19. januar 2011.
i pådømmelsen har deltaget syv dommere: børge dahl, poul søgaard, niels grubbe, thomas
rørdam, jon stokholm, michael rekling og jan schans christensen.
                                                - 2 -
påstande
i sag 73/2011 har appellanten, rodmund nielsen, over for indstævnte taks gentaget sine
påstande for landsretten om, at taks skal betale 43.080,55 kr., subsidiært 15.334 kr.
såfremt taks måtte blive frifundet, har rodmund nielsen over for indstævnte p/f wenzel
gentaget sine påstande for landsretten om, at p/f wenzel skal betale 43.080,55 kr., subsidiært
15.334 kr.
taks og p/f wenzel har påstået stadfæstelse.
p/f wenzel har endvidere nedlagt påstand om, at taks skal friholde p/f wenzel for ethvert
beløb inklusiv renter og omkostninger, som p/f wenzel måtte blive dømt til at betale til
rodmund nielsen.
taks har over for friholdelsespåstanden påstået frifindelse.
i sag 74/2011 har appellanten, bjørn á heygum, nedlagt påstand om, at indstævnte, taks,
skal betale 42.400 kr. med procesrente fra sagens anlæg.
taks har påstået stadfæstelse.
højesterets begrundelse og resultat
sagen angår betaling på færøerne af meromsætningsafgift (også kaldet merværdiafgift –
mvg) af registreringsafgift på biler i perioden fra den 1. maj 1999 til den 28. april 2005.
hjemmel
det er i § 1, stk. 2, i den færøske lagtingslov om registreringsafgift af motorkøretøjer mv. fo-
reskrevet, at registreringsafgift af biler skal betales ”samtidig med at køretøjet indregistreres”,
og det er i § 11, stk. 1, i den færøske færdselslov bestemt, at registrering skal ske, før bilen
tages i brug. den, der på færøerne til egen brug køber en ikke-registreret bil hos en bilfor-
handler, skal således registreres som ejer inden ibrugtagning, og der skal ved denne registre-
ring betales registreringsafgift.
                                                - 3 -
med hensyn til meromsætningsafgift er det i § 1 i den færøske lov herom (lagtingslov nr. 136
af 8. september 1992) angivet, at der efter lovens bestemmelser skal svares afgift til landskas-
sen i alle led af den erhvervsmæssige omsætning af varer og ydelser samt ved indførsel fra
udlandet.
om beregningen af mvg gælder ifølge mvg-lovens § 7, stk. 1, at ved afsætning af varer og
afgiftspligtige ydelser er den afgiftspligtige værdi ”vederlaget, heri ikke medregnet afgiften
efter denne lov”.
efter § 7, stk. 2, litra a, medregnes i den afgiftspligtige værdi afgifter i henhold til andre af-
giftslove, der er opkrævet af tidligere omsætningsled, eller som svares i forbindelse med ind-
førsel fra udlandet, eller som det påhviler virksomheden at betale i forbindelse med den på-
gældende omsætning. højesteret tiltræder, at registreringsafgiften ikke efter denne bestem-
melse skal medregnes i mvg-grundlaget. registreringsafgiften er nemlig ikke opkrævet af
tidligere omsætningsled, den svares ikke i forbindelse med indførsel fra udlandet, og der på-
hviler ikke en bilforhandler en pligt til at betale registreringsafgift ved salg af en bil. registre-
ringsafgiften kan endvidere ikke anses for en del af vederlaget efter § 7, stk. 1.
det er da også udtrykkeligt anført i forarbejderne til mvg-loven fra 1992, at registreringsafgift
i forbindelse med salg af biler ikke skal medregnes i den meromsætningsafgiftspligtige værdi.
som begrundelse herfor er det anført, at registreringsafgiften principielt skal betales af den, i
hvis navn motorkøretøjet bliver registreret (køber).
efter registreringsafgiftsloven fra 1992 var grundlaget for beregning af registreringsafgiften
for motorkøretøjer salgsprisen fra sælger på færøerne, jf. lovens § 2. det blev ved en lovæn-
dring i 1995 præciseret, at registreringsafgiften skulle beregnes af salgsprisen inklusive mer-
omsætningsafgift.
i 1999 blev § 2 i registreringsafgiftsloven ændret således, at grundlaget for beregningen blev
indsnævret til den toldpligtige værdi ved indførsel til landet (cif værdien færøsk havn), jf.
lov nr. 31 af 23. april 1999. det er i forarbejderne anført som begrundelse, at der havde været
administrative problemer forbundet med at kontrollere afgiftsberegningen, fordi registrerings-
afgiften ikke indgik i grundlaget for beregning af mvg. lovgiver ønskede derfor at ændre
                                                  - 4 -
reglerne således, at der fremover skulle beregnes mvg af registreringsafgiften, hvilket ifølge
forarbejderne ville betyde, at mvg-reglerne vedrørende motorkøretøjer kom til at svare til de
regler, der var gældende for alle andre importerede varer.
meningen med ændringen af registreringsafgiftsloven var ifølge forarbejderne at foretage en
afgiftsomlægning ved at forøge mvg-beregningsgrundlaget, idet der fremover skulle betales
mvg af registreringsafgiften, samtidig med at beregningsgrundlaget for registreringsafgiften
skulle indsnævres, idet der ikke længere skulle betales registreringsafgift af mvg. efter forar-
bejderne ville konsekvensen af omlægningen være, at mvg og registreringsafgift tilsammen
ville udgøre samme beløb som tidligere. dette forhold er bl.a. illustreret ved de beregnings-
eksempler, der fremgår af det bilag, som udgjorde en del af lovforslaget, og hvoraf en del er
gengivet i landsrettens dom.
i overensstemmelse med formålet med omlægningen af afgifterne blev § 2 i registreringsaf-
giftsloven som nævnt ændret således, at beregningsgrundlaget for registreringsafgiften blev
indsnævret. derimod blev der ikke samtidig gennemført en ændring af mvg-lovens § 7, som
neutraliserede virkningen af den nævnte indsnævring gennem en udvidelse af beregnings-
grundlaget for mvg’en. dette blev i forarbejderne til den lov, der ændrede registreringsaf-
giftsloven, begrundet med, at det ikke var nødvendigt at foretage ændringer i mvg-loven,
”fordi der skal beregnes mvg af registreringsafgift ved registrering, hvis reglerne i loven om
registreringsafgiften på motorkøretøjer mv. bliver ændret, således som det er foreslået i dette
forslag.” højesteret finder, at dette ræsonnement beror på en misforståelse. i og med at mvg-
lovens § 7, stk. 2, litra a, stod uforandret siden 1992, var der ikke i denne lov hjemmel til at
opkræve mvg af registreringsafgift.
herefter, og idet det, der er anført om retssædvane og kutyme samt om udlæg for bilkøberen,
ikke kan føre til et andet resultat, finder højesteret, at der ikke har været hjemmel for taks
til at opkræve mvg af registreringsafgift i perioden fra den 1. maj 1999 til den 28. april 2005.
det bemærkes, at loven om registreringsafgift blev ændret ved lov nr. 41 af 27. april 2005, så
der som tillæg til registreringsafgiften skal betales en ekstraafgift på 25 % af registreringsaf-
giften, jf. § 1, stk. 2, i loven. i forarbejderne til denne lovændring er det anført, at der ikke
                                               - 5 -
skal beregnes mvg af registreringsafgiften og ekstraafgiften. det fremgår endvidere, at mvg
og registreringsafgift tilsammen vil udgøre samme beløb som hidtil.
tilbagebetaling
spørgsmålet er herefter, om bilkøberne kan kræve at få tilbagebetalt de beløb, som de ved køb
af biler i perioden 1999-2005 uden fornøden lovhjemmel har betalt i mvg af registreringsaf-
giften.
i tilfælde, hvor det offentlige har opkrævet afgifter uden hjemmel, er det klare udgangspunkt,
at afgifterne kan kræves tilbagebetalt.
ved lovændringerne i 1999 og 2005 var det hensigten, at det samlede beløb, som en køber
efter lovændringerne skulle betale i mvg, registreringsafgift og – efter 2005 – ekstraafgift,
skulle være uændret. disse hensigter har lovgiver klart givet udtryk for i forarbejderne til
lovændringerne både i 1999 og i 2005, og det skyldes således alene en misforståelse ved ud-
formningen af lovgivningen, at der ikke blev skabt den fornødne hjemmel i mvg-loven. det
må lægges til grund, at der i perioden 1999-2005 er sket opkrævning af afgifter i overens-
stemmelse med disse hensigter med lovgivningen, uden at der er gjort indsigelse mod op-
krævningen af den omhandlede mvg, idet alle involverede parter, både afgiftsmyndighederne,
bilforhandlerne og køberne, i denne periode har været af den opfattelse, at opkrævningen
skete med fornøden lovhjemmel. en imødekommelse af krav om tilbagebetaling som følge af,
at en misforståelse har medført, at der opstår en fejl i samspillet mellem mvg-loven og regi-
streringsafgiftsloven, vil give en vilkårlig kreds af bilkøbere en ubegrundet og uventet ge-
vinst. under disse ganske særlige omstændigheder finder højesteret, at udgangspunktet om
tilbagebetaling må fraviges.
herefter og da det, som appellanterne i øvrigt har anført, ikke kan føre til andet resultat, tager
højesteret ikke påstandene om tilbagebetaling til følge og stadfæster landsrettens dom.
sagsomkostninger
efter sagens karakter og grundlag skal ingen af parterne betale sagsomkostninger for nogen
instans til nogen anden part.
                                            - 6 -
                                    thi kendes for ret:
landsrettens dom stadfæstes.
ingen af parterne skal betale sagsomkostninger for nogen instans til nogen anden part.


text:
                             højesterets dom
                           afsagt torsdag den 14. juni 2018
sag 53/2018
(1. afdeling)
anklagemyndigheden
mod
t
(advokat henrik stagetorn, beskikket)
i tidligere instanser er afsagt dom af retten i sønderborg den 18. maj 2017 og af vestre
landsrets 4. afdeling den 31. oktober 2017.
i pådømmelsen har deltaget fem dommere: thomas rørdam, marianne højgaard pedersen,
poul dahl jensen, kurt rasmussen og jens kruse mikkelsen.
påstande
dommen er anket af t med påstand om formildelse.
anklagemyndigheden har påstået skærpelse.
anbringender
t har anført navnlig, at straffen på fængsel i 12 år bør nedsættes, da den ikke er i overens-
stemmelse med retspraksis.
der lægges generelt ved strafudmålingen i narkotikasager betydelig vægt på forholdets grov-
hed, der navnlig defineres ud fra stoffets farlighed og mængde, men også handlingens karak-
ter. ved den konkrete bedømmelse i denne sag er det amfetaminen, der i strafmæssig hen-
seende er det afgørende. hertil kommer, at det af den retskemiske erklæring fremgår, at der er
tale om amfetamin af ringe styrke. det må endvidere tillægges betydning, at han har indtaget
                                                 - 2 -
en underordnet rolle som kurer, og at indførslen af amfetamin og skunk er sket ad én omgang.
endelig må der lægges vægt på, at han vedrørende amfetaminen alene er dømt efter den lave-
ste forsætsgrad, dolus eventualis.
anklagemyndigheden har anført navnlig, at der ved fastsættelse af straffen må tages hensyn
til, at t er dømt for at have deltaget i indsmugling af ca. 33,2 kg amfetamin og ca. 25,5 kg
skunk fra tyskland til danmark. endvidere er indførslen sket som led i international, organi-
seret narkotikakriminalitet, uden at hans rolle dog nærmere kan anses for klarlagt.
det skal efter retspraksis ikke tillægges betydning i formildende retning, at koncentrationen af
amfetaminen er mindre end den gennemsnitlige koncentration på gadeplan. der foreligger
heller ikke i øvrigt formildende omstændigheder i sagen. den omstændighed, at t vedrørende
indførslen af amfetamin er dømt efter forsætsgraden dolus eventualis, kan ikke føre til en
anden og mildere vurdering ved strafudmålingen. i øvrigt havde t direkte forsæt til at indføre
skunken.
højesterets begrundelse og resultat
for højesteret angår sagen strafudmålingen.
t er fundet skyldig i overtrædelse af straffelovens § 191, stk. 2, jf. stk. 1, 1. og 2. pkt., ved at
have indført ca. 33,2 kg amfetamin og ca. 25,5 kg skunk i en lastbil fra tyskland til danmark.
stofferne var skjult i en særlig indrettet brændstoftank og i forskellige hulrum i lastbilen.
lastbilen var på vej til norge, og i kabinen blev der bl.a. fundet notater med tal og koder
skrevet af t. det er efter bevisførelsen lagt til grund, at disse angiver kilopriser i norske kro-
ner for flere typer euforiserende stoffer. byretten havde om ts rolle anført, at han var kurer,
mens landsretten har anført, at hans rolle ikke nærmere kan anses for klarlagt.
under hensyn til mængderne af amfetamin og skunk, til at indsmuglingen må anses for at
være sket som led i international, organiseret narkotikakriminalitet, og til det anførte om ts
rolle tiltræder højesteret, at straffen er fastsat til fængsel i 12 år. det tiltrædes i den forbindel-
se, at det ikke er tillagt betydning, at koncentrationen af amfetaminen var mindre end den
gennemsnitlige koncentration af amfetamin på gadeplan. det forhold, at t for så vidt angår
                                           - 3 -
amfetaminen er dømt efter forsætsformen dolus eventualis, kan heller ikke føre til, at straffen
nedsættes.
højesteret stadfæster derfor dommen.
t har fortsat været fængslet under anken.
                                    thi kendes for ret:
landsrettens dom stadfæstes.
t skal betale sagens omkostninger for højesteret.