text:
                      højesterets kendelse
                       afsagt onsdag den 14. december 2016
sag 194/2016
a
(advokat jytte smidstrup, beskikket)
mod
b
(advokat anne-mette larsen rahbek, beskikket)
i tidligere instanser er afsagt kendelse af retten i viborg den 2. februar 2016 og af vestre
landsrets 4. afdeling den 7. juni 2016.
i påkendelsen har deltaget fem dommere: lene pagter kristensen, jon stokholm, henrik
waaben, oliver talevski og jan schans christensen.
påstande
kærende, a, har nedlagt påstand om, at retten i viborgs kendelse af 2. februar 2016 stadfæ-
stes.
indkærede, b, har nedlagt påstand om, at vestre landsrets kendelse af 7. juni 2016 stadfæ-
stes.
supplerende sagsfremstilling
ved byretten i sofias kendelse af 19. maj 2011 blev parterne skilt på nærmere angivne vilkår.
i den oversatte kendelse hedder det bl.a.:
       ”ægteskabet opløses på grund af artikel 50 af familieloven, og overenskomsten om vil-
       kårene bekræftes som værende legitime og opfylder kravene i familielovens artikel 51,
       …
                                                - 2 -
       afgørelse
       ægteskabet … mellem b … og a … opløses grundet gensidig enighed.
       …
       forældremyndigheden over det mindreårige barn c … overgives til moderen a, …,
       hvorfor faderen b,… får ret til personlige kontakter med barnet c den første og tredje
       weekend af hver måned i tidsrummet klokken 10:00 lørdag til klokken 18:00 søndag in-
       klusive overnatning samt 20 dage i løbet af sommeren i et tidsrum som ikke falder
       sammen med moderens årlige ferie. når årstallet er lige kan faderen have børnene hos
       sig i julen, fem dage fra d. 24. december klokken 10:00 til den 28. december klokken
       18:00 og når årstallet er ulige tal kan faderen have børnene hos sig i fem dage over nytår
       fra d. 29. december klokken 10:00 til d. 2. januar klokken 18:00. faderen b kan hente
       børnene på deres fødselsdage i ulige år.
       forældremyndigheden over det mindreårige barn d, … skal overgives til moderen a,
       … hvorfor faderen b, … får ret til personlige kontakter med barnet d den første og
       tredje weekend af hver måned i tidsrummet klokken 10:00 lørdag til klokken 18:00 søn-
       dag inklusive overnatning samt 20 dage i løbet af sommeren i et tidsrum som ikke falder
       sammen med moderens årlige ferie. når årstallet er lige kan faderen have børnene hos
       sig i julen, fem dage fra d. 24. december klokken 10:00 til den 28. december klokken
       18:00 og når årstallet er ulige tal kan faderen have børnene hos sig i fem dage over nytår
       fra d. 29. december klokken 10:00 til d. 2. januar klokken 18:00. faderen b kan hente
       børnene på deres fødselsdage i ulige år.”
kredsretten i sofia traf den 16. november 2012 afgørelse om, at der kunne udstedes pas til
børnene alene med moderens samtykke, jf. § 127 a, stk. 2, i den bulgarske familielov, sam-
menholdt med § 76, pkt. 9, i lov om bulgarske personlige dokumenter. kredsretten bestemte
samtidig, at børnene kunne udrejse af bulgarien alene med samtykke fra moderen i et ube-
grænset antal rejser til eu-lande, serbien, montenegro, kroatien, makedonien, bosnien-her-
zegovina, tyrkiet, schweiz og usa ”i et tidsrum, hvor det ikke er fastlagt, at [faderen] afhol-
der det retsbestemte samvær med børnene, således at det undtagelsesvis sker ikke mere end en
weekend af den tid, som tilkommer ham.” byretten i sofia stadfæstede den 16. juni 2014
kredsrettens afgørelse.
det fremgår af sagen, at a med sin danske ægtefælle og begge børn i september 2015 forlod
bulgarien for at bosætte sig i danmark uden bs viden og samtykke.
i sin egenskab af centralmyndighed i henhold til haagerkonventionen af 25. oktober 1980 om
de civilretlige virkninger af internationale barnebortførelser sendte det bulgarske justitsmini-
                                              - 3 -
sterium ved brev af 5. november 2015 til social- og indenrigsministeriet i danmark en ansøg-
ning fra b om hjembringelse af børnene til bulgarien.
efter anmodning fra retten i viborg (fogedretten) afgav det bulgarske justitsministerium den
5. januar 2016 en erklæring, hvori det hedder bl.a.:
      ”i forbindelse med anmodningen fra den danske domstol – retten i viborg i medfør af
      artikel 15 i haagerkonventionen fra 1980 om de civilretlige virkninger af internationale
      barnebortførelser (haagerkonventionen) vedrørende ansøgning fra b…, far til c… og
      d…, om tilbagegivelse af børnene til den stat, hvor de har bopæl – republikken bulga-
      rien, anmoder vi dem om at tage hensyn til følgende:
      i overensstemmelse med artikel 6 i haagerkonventionen udøver det bulgarske justits-
      ministerium gennem direktoratet for ”international retsbeskyttelse af børn og internati-
      onale adoptioner” funktionen som den bulgarske centralmyndighed. i egenskab heraf
      udarbejder ministeriet udtalelser på anmodning af judicielle eller administrative myn-
      digheder i henhold til artikel 15 i haagerkonventionen. denne rettighed er blevet tildelt
      den bulgarske centralmyndighed med særlig bestemmelse af den bulgarske lov om be-
      skyttelse af børn, som fastlægger reglerne i den nationale lovgivning for behandlingen
      af ansøgninger indgivet i henhold til haagerkonventionen fra 1980. i medfør af artikel
      22e i den bulgarske lov om beskyttelse af børn, hvis en udenlandsk domstol anvender
      artikel 15 i haagerkonventionen, så er det bulgarske justitsministerium den kompetente
      myndighed, der skal fastslå retsstridigheden af barnets fjernelse eller tilbageholdelse i
      de tilfælde, hvor forældremyndigheden ikke er under retslig behandling på dette tids-
      punkt.
      den bulgarske centralmyndighed fastholder, at c og d tilbageholdes ulovligt i danmark
      ifølge lovgivningen i den bulgarske stat, hvor børnene havde bopæl umiddelbart før de-
      res ulovlige tilbageholdelse.
      der er følgende betragtninger hertil:
      som det fremgår af de faktiske omstændigheder i hr. bs ansøgning, indgik han ægte-
      skab med fr. a… d. … 2003 og de har fået to børn i ægteskabet: a, født d. … 2003 i
      sofia, bulgarien, og d, født d. … 2005 i sofia, bulgarien.
      forældrenes ægteskab bliver bragt til ophør ved skilsmisse efter fælles overenskomst i
      henhold til sofia distriktsdomstols retsafgørelse nr. iii-81-132/19.05.2011. med samme
      retsafgørelse godkender domstolen aftalen mellem forældrene – forældremyndigheden
      over de to mindreårige børn bliver tildelt moderen, og faderen får samværsret.
      efter skilsmissen indgår fr. a ægteskab med e, dansk statsborger, født d. … 1964. det
      fremgår af attesterne om fast bopæl og aktuel adresse, der er vedlagt ansøgningen i hen-
      hold til haagerkonventionen, at de to ægtefæller og børnene havde bopæl i sofia,
      bulgarien.
                                          - 4 -
da fr. a konsekvent har forhindret faderens samværsret, som det fremgår af dokumen-
terne vedlagt ansøgningen, var hr. b uenig i at børnene skulle forlade bulgarien. i med-
før af sofia distriktsdomstols afgørelse nr. iii-91-205 af d. 16.11.2012, bekræftet af so-
fia byrets afgørelse nr. 4373/16.06.2014, gav retten tilladelse til udstedelse af pas til
børnene samt til at de skulle kunne forlade republikken bulgarien kun med samtykke
fra deres mor for et ubegrænset antal af rejser til eu-landene, serbien, montenegro,
kroatien, makedonien, bosnien-hercegovina, tyrkiet, schweiz og usa i det tidsrum, i
hvilket der ikke var blevet fastslået, at faderen skulle udøve sin samværsret, som retten
havde tildelt ham – undtagelsesvis og kun for maks. en weekend fra den tid, der er ble-
vet fastslået til faderens samvær.
på trods af sofia byrets afgørelse nr. 4373/16.06.2014 har moderen fortsat forhindret
faderen i at se sine døtre. da hr. b besøger cs og ds skole for at lykønske dem med før-
ste skoledag d. … 2015, finder han ud af, at børnene ikke længere går på denne skole,
og at de skulle bo i udlandet. hr. b har en telefonsamtale med fr. a, og hun bekræfter,
at børnene befinder sig i danmark.
i betragtning af de faktiske omstændigheder i sagen, anmoder det bulgarske justitsmini-
sterium den danske domstol om at tage hensyn til følgende argumenter i overensstem-
melse med den gældende bularske lov i henhold til artikel 3 i haagerkonventionen:
1. hovedreglen i den bulgarske familielov vedrørende udøvelsen af forældremyndighed
(rettigheder og pligter) baserer på forældrenes fælles forældermyndigheds-indehaver-
skab:
forældrene udøver deres forældremyndighed (rettigheder og pligter) over deres børn
sammen ex lege: alene eller i fællesskab og efter fælles overenskomst i barnets interesse
(art. 123, stk. 1 og stk. 2 i den bulgarske familielov (fl)). loven tillader ændring af
denne udøvelse af fælles forældremyndighed ved forældrenes skilsmisse eller separa-
tion. i disse tilfælde er forældremyndigheden ikke længere fælles, men bliver til eneret
til forældremyndighed.
i den foreliggende sag om børnene c og d har sofia distriktsdomstol med skilsmisseaf-
gørelse nr. iii-81-132/19.05.2011 godkendt aftalen mellem forældrene vedrørende de
efter den bulgarske familielov obligatoriske spørgsmål, navnlig: børnenes bopæl, ud-
øvelsen af forældremyndighed (rettigheder og pligter), samværsforhold og forsørger-
pligt over for børnene, brug af familiens bopæl, underholdspligt mellem ægtefællerne,
brug af efternavnet (art. 51, stk. 1 i fl). forældrene aftaler, at moderen skal have eneret
til forældremyndighed, dvs. hun skal tage sig af den daglige pasning og pleje i forbin-
delse med børnenes person og opdragelse, og faderen skal have samværsret.
ifølge den bulgarske familielovgivning og den faste retspraksis, skal barnet have bopæl
hos den forælder, der får tildelt forældremyndighed efter skilsmissen/separationen. med
hensyn til den kendsgerning, at fr. a ifølge retsafgørelsen har fast bopæl i bulgarien,
sofia, har retten godkendt aftalen mellem forældrene – moderen skal have forældremyn-
dighed og cs og ds bopæl skal være hos hende på vores stats område. hr. bs samværs-
forhold, der er omfattende beskrevet i retsafgørelsen, er også afgjort under hensyntagen
til børnenes bopæl i bulgarien. i den af retten godkendte aftale er der ingen antydning
                                           - 5 -
af, at fr. a har til hensigt at bo i udlandet, og der er ingen samtykke fra hr. bs side, om
at børnenes bopæl skulle ændres.
2. her opstår følgende spørgsmål – efter at forældrene fr. a og hr. b har indgået aftale,
om at moderen skal udøve forældremyndighed (rettigheder og pligter), har hun eneret til
at ændre børnenes bopæl til en anden stat, uden faderens samtykke.
som det fremgår af de ovennævnte bestemmelser i art. 51, stk. 1 i fl, behandles i den
bulgarske familielovgivning barnets bopæl særskilt, på lige fod med udøvelsen af for-
ældremyndighed og samværsretten. når forældrene bliver skilt / separeret, kræver loven
altid at bopælen skal behandles særskilt og på lige fod med udøvelsen af forældremyn-
dighed. dette betyder, at fastlæggelsen af barnets bopæl ikke er en del af de rettigheder,
som den forælder, der har eneret til forældremyndighed, får tildelt. ændring af barnets
bopæl kræver samtykke fra begge forældre, uanset om de bor sammen eller er skilt / se-
pareret. dette har til formål at beskytte den anden forælders interesser i forbindelse med
opretholdelsen af hans/hendes kontakt og forhold med barnet samt at garantere barnets
ret til at bevare personlig kontakt med begge sine forældre.
netop på grund af at spørgsmålet om barnets bopæl bestemmes af begge forældre, be-
stemmes også spørgsmålene om udstedelsen af pas til barnet (art. 45 i loven om bulgar-
ske personlige dokumenter) samt barnets rejser ud af landet (art. 76, p. 9 i loven om
bulgarske personlige dokumenter) efter fællesoverenskomst.
derfor må fr. a ifølge hypotesen om hendes eneret til forældremyndighed efter
skilsmissen fra hr. b ikke ændre børnenes bopæl alene, uden faderens samtykke. denne
konklusion følger også af den faste retspraksis i de bulgarske domstole vedrørende dette
spørgsmål.
hvis omstændighederne ændres med tiden, og der opstår behov for at ændre barnets bo-
pæl, fastsætter den bulgarske familielov, at dette kan afgøres inden for en ny retssag,
hvis forældrene ikke bliver enige om det. fr. a har set bort fra denne mulighed, og har
selv bestemt at ændre børnenes bopæl alene, hvilket er i strid med den bulgarske fami-
lielovgivning og krænker hr. bs rettigheder, om hvilke de har indgået en aftale, god-
kendt af den bulgarske domstol.
3. som nævnt i p.2. ovenfor bestemmes ifølge bulgarsk lovgivning alle spørgsmål i for-
bindelse med barnets rejser til udlandet samt udstedelsen af de hertil nødvendige per-
sonlige dokumenter efter fællesoverenskomst mellem forældrene. hvis forældrene ikke
kan opnå overenskomst om det, skal tvisten afgøres ved retten, idet retsafgørelsen er-
statter den ene forælders indsigelse. i denne forbindelse har d og c forladt bulgarien på
baggrund af sofia distriktsdomstols retsafgørelse nr. iii-91-205 af d. 16.11.2012, med
hvilken domstolen tillader fr. a at få udstedt pas til børnene og at rejse med dem i ud-
landet. man skal alligevel fremhæve, at retsafgørelsen handler om rejser til udlandet,
dvs. midlertidigt ophold i udlandet (ud- og tilbagerejse), og ikke om flytning i forbin-
delse med permanent ændring af bopæl i en anden stat.
i rettens begrundelse er der udtrykkeligt anført, at moderen og hendes nye ægtefælle e
er permanent bosat i bulgarien (s. 2 i sofia byrets afgørelse nr. 4373/16.06.2014). det
er også fremhævet, at børnenes rejser skal kun finde sted i det tidsrum, i hvilket det ikke
                                               - 6 -
     er beregnet, at ansøgeren skal udøve sin samværsret med børnene, hvilken forældrene
     har indgået en aftale om (s. 5 i samme retsafgørelse).
     i denne forstand skal ds og cs tilbageholdelse i danmark betragtes som ulovlig, da den
     er i strid med to retsafgørelser, truffet af bulgarske domstole – skilsmisseafgørelsen og
     afgørelsen om børnenes rejser til udlandet. tilbageholdelsen skal betragtes som ulovlig
     også i henhold til de grundlæggende principper i den bulgarske familielovgivning ved-
     rørende forholdet mellem forældre og børn.
     børnenes tilbageholdelse i danmark med den hensigt at ændre deres bopæl er i mod-
     strid med hr. bs udtrykte vilje, såvel hvad angår staten, i hvilken han ønsker, at hans
     børn skal bo, som udøvelsen af hans rettigheder inden for rammerne for det fastlagte
     samvær. ansøgerens ønske om at bevare kontakten med hans døtre og at være en del af
     deres liv bekræftes af hans konstante forsøg på at mødes med dem. da han finder ud af,
     at d og c har forladt landet, finder han sig ikke i det, efter hans anmeldelse bliver en
     national og international eftersøgning sat i gang, og han har besluttet sig for at træffe de
     nødvendige lovgivningsmæssige foranstaltninger i forbindelse med tilbagegivelsen af
     børnene til bulgarien.
     i betragtning af ovenstående anmodes den danske domstol om at godkende denne udta-
     lelse som erklæring i den forstand, hvori dette udtryk er anvendt i artikel 15 i haager-
     konventionen, som bekræftelse på at børnene ds og cs tilbageholdelse i danmark er
     ulovlig, med de deraf følgende retlige konsekvenser i forbindelse med deres tilbagegi-
     velse til den stat, hvor børnene har bopæl – republikken bulgarien.”
sagen blev foretaget i fogedretten den 25. januar 2016. af retsbogen fremgår bl.a.:
     ”det fremgår af sagen, at parterne blev skilt ved afgørelse af … 2011, hvor a fik foræl-
     dremyndigheden over parternes fælles børn, c på 10 år (født den … 2005) og d på 8 år
     (født … 2007), mens b fik samvær med pigerne. pigerne boede umiddelbart før flytnin-
     gen til danmark hos a i en lejlighed i sofia i bulgarien.
     b havde sidste samvær med pigerne 6. september 2015 og pigerne var ikke i skole, da b
     kom for at besøge dem den … 2015.
     b nedlagde herefter påstand om, at fogedsagen fremmes til udlevering af pigerne c og
     d i henhold til haagerkonventionen af 25. oktober 1980, og om fastsættelse af samvær.
     a nedlagde påstand om, at anmodningen om udleveringen af pigerne til bulgarien
     nægtes fremme, og at spørgsmålet om samvær ikke behandles under denne sag, da dette
     henhører under statsforvaltningen.
     det blev oplyst, at der verserer sag ved statsforvaltningen om samværsspørgsmålet.
     …
     b forklarede bl.a., at han er 44 år gammel. han har fire børn. c og d, der er 10 og 8 år
     gammel. derudover har han to børn med sin nye kone. de to andre børn er 3 år gammel
                                         - 7 -
og ½ år gammel. hans nye kone hedder f. når han havde samvær med c og d var f
også til stede. han havde samvær med c og d i weekenderne. c og d har også set hans
to børn på ½ og 3 år. de har det godt alle sammen, når de er sammen. c og d var ikke
kede af samværene. han syntes faktisk, at c og d til tider var anspændt, når de skulle
tilbage til deres mor.
a og ham har nok haft fire-fem sager kørende mod hinanden i bulgarien. den første sag
var fra 2011/2012. de andre har været i 2015 efter bortførelsen af c og d. der har også
været sager om manglende udlevering af c og d til samvær. lige nu er der en straffesag
kørende mod a. den første sag fra 2011/2012 angår as tilknytning til jehovas vidner.
sagen kører i en anden instans nu. sagen drejer sig om, at han er imod, at børn under 18
år bliver religiøst påvirket og religiøst opdraget. man kan godt føre en sådan sag i bul-
garien, selv om man ikke har forældremyndigheden over børnene.
forældrenes rettigheder er ens for begge forældre. bopælen er hos a, men hun har ikke
forældremyndigheden alene. forældremyndigheden er hos begge forældre. forældreret-
tighederne er også ens for begge forældre. afgørelsen om skilsmisse (sagens bilag 7)
angår udøvelse af forældreretten. forældreretten er bl.a. bopæl. selve forældremyndig-
heden har de begge. begge parter skal bl.a. underskrive/give samtykke til udstedelse af
pas til pigerne.
efter skilsmissen købte han en lejlighed til a, c og d, som de kunne bo i. de ejer lej-
ligheden med 1/3 hver. pigerne kan ikke skifte bopæl, medmindre forældrene er enige.
indtil pigerne bliver 14 år gammel, skal de være enige. han er ortodoks kristen. c og d
er ikke opdraget som jehovas vidner. de har holdt jul og fødselsdag m.v. da han blev
gift med a, viste han godt, at hun var jehovas vidne. det havde han ikke problemer
med. men han havde problemer med, at c og d skulle opdrages til at være jehovas
vidner. psykolograpporten i jehovas vidne sagen slår fast, at det er dybt skadeligt for
pigerne. pigerne har været ude at banke døre for at prædike jehovas vidne.
han er civilingeniør og ejer en privat virksomhed med 65 ansatte. han ejer fire restau-
ranter, hvoraf han driver de to og udlejer to. han ejer tre lejligheder og 11 butikker, som
han udlejer. han bor i et stort hus på 300 m2, hvor der er børneværelser til hvert barn. c
og d har tilknytning til deres familie i sofia. hans kone, de to andre børn og deres bed-
stemor, som de kender godt. han har endvidere en tvillingsøster, der har en søn, som c
og d legede med. når de var på samvær, var der også nogle gange andre familiemed-
lemmer til stede. c og d klarede sig rigtigt godt i skolen. de var først tilknyttet en pri-
vatskole, men a flyttede pigerne til en ny skole. skoleinspektøren på den nye skole rå-
dede ham til ikke at komme til forældremøder m.v. det var for ikke at skabe for meget
konflikt. men han havde egentlig ret til at komme til forældremøderne, hvis han ville.
han har altid lavet kompromiser for at udgå konflikter. dette har han gjort af hensyn til
c og d.
c og d er intelligente piger. han er ikke specielt kærlig overfor dem. han kyssede dem
altid, når de skulle i seng. og de kyssede altid ham, når de fik gaver. da de var mindre,
var de altid i hans arme. c og d er gode socialt. de har mange kammerater i skolen.
han har ikke talt med c og d i fem måneder nu. han ved ikke om de taler dansk. han er
overbevist om, at pigerne savner bulgarien. hvis de skal retur til bulgarien, så er der
mulighed for, at de kan blive boende ved deres mor, men med mulighed for, at han får
                                         - 8 -
samvær. han anmoder om, at pigerne bliver udleveret til bulgarien, men ikke nødven-
digvis til ham. a og ham har ikke et godt samarbejde. han har forsøgt, men a vil ikke
samarbejde.
hans nye kone, f, går hjemme med deres to børn. han sørger for det økonomiske. han
leger naturligvis også med børnene. han har ikke så godt et forhold til c og d nu. han
trak sig, for ikke at skabe for meget konflikt. c og d vil ikke tage skade af at komme
tilbage til bulgarien. de vil komme i samme skole og komme tilbage til de samme ven-
ner. han tror ikke på as oplysning om, at pigerne ikke vil se ham. a oplyste ham på
intet tidspunkt om, at hun ville tage børnene med til danmark. han ville heller ikke
have givet lov til det, hvis hun havde spurgt. a har heller ikke sørget for, at han kunne
holde kontakt med pigerne. han har forsøgt at ringe til dem, men cs telefon er altid
slukket. i fem år har han højst talt med telefon med pigerne fem gange. en af gangene
fortalte d ham, at hun lå under sengen, mens de talte samme i telefon. det var fordi d
var nødt til at gemme sig fra a. g på 3 år spørger ofte efter c og d. i den første uge ef-
ter de var taget af sted, stod g op om natten i håb om, at c og d var kommet tilbage.
han er meget bekymret for børnesamtalen i morgen med c og d, da a har manipuleret
med pigerne omkring pigernes holdning til ham.
udøvelse af forældrerettigheder i bulgarien sker med deltagelse af begge forældre –
også ved skilsmisse. det forhold, at der står forældremyndighed i skilsmissekendelsen
fra maj 2011 betyder ikke, at han ikke har del i forældremyndigheden. de blev skilt i
2011, men deres samliv ophørte allerede den 8. december 2009. samlivet ophørte der-
ved, at han kom hjem, hvor huset var tømt. det er ikke rigtigt, at der har været en volds-
episode. aften før den 8. december 2009 havde a kaldt ham for ”beskidte svin” og
”største svin af alle”. c var rystende bange og han bad a forlade huset. han gav i den
forbindelse a en lussing. det er første og eneste gang i 20 år, at han har slået a. det er
korrekt, at han har fået en bøde for episoden, men der har ikke kørt en egentlig volds-
sag. han mødte ikke op til sagen, og han appellerede heller ikke afgørelsen. bøden for
lussingen har absolut ingen indflydelse haft på sagen om forældremyndighed. c og d
har boet hos a siden december 2009. c og d blev bortført på samme måde i 2009, som
de nu er blevet det.
de har tidligere under samlivet inden de blev skilt i perioder haft ophævet samlivet. i
foråret 2006 var samlivet ophævet i ca. to måneder. men a har forladt ham flere gang
under deres ægteskab. måske seks gange. han tror, det formentlig hænger sammen med
forhold indenfor jehovas vidner. i 2008 forlod a ham i fire måneder. c og d blev pas-
set af en børnepasser. han har kørt pigerne i skole. han er ortodoks kristen. han har
også haft pigerne med i kirke to-tre gange, indtil pigerne ikke gad det mere. pigerne vil
på ingen måde tage skade af, at komme til bulgarien og ned til ham, da han er deres far.
a forklarede bl.a., at hun er 41 år. hun kom til danmark i efteråret 2015. hun arbejder i
sin nye mands, e, virksomhed. hun blev gift med b den … 2003. hun har været jeho-
vas vidne siden 1992. så b viste godt, at hun var jehovas vidne, da de mødte hinanden
og blev gift. b er kristen, og han viste, at religion var vigtig for hende. religion var ikke
vigtig for b. hun forventede derfor en tolerance fra bs side – også vedrørende børnene.
c og d var ønskebørn. det var udelukkende hende, der passede c og d. b hjalp ikke til,
og han deltog slet ikke personligt i pasningen af pigerne. b har heller ikke kørt c og d
                                        - 9 -
til skole eller til legeaftaler m.v., og han deltog ikke i praktiske gøremål. de havde
hjælp i huset i form af tjenestefolk. det var ikke et lykkeligt ægteskab. da de boede
sammen tilbragte b det meste af tiden alene. han havde sin egen afdeling i huset. i peri-
oder rejste hun fra hjemmet. i foråret 2006 rejste hun væk i to måneder. hun tog ophold
hos hendes forældre. det var på grund af skænderier med b, der kom fuld hjem fra ar-
bejde. i 2008 rejste hun væk i fire måneder på grund af voldsomme skænderier og vold
og trusler om vold. det var ikke forhold, som hun anmeldte til politiet.
i slutningen af 2009 forlod hun igen hjemmet. det var fordi, at der havde været en ny
voldsepisode den 7. december 2009 om aften. b var voldelig overfor hende. han slog
hende i ansigtet med knyttet næve, mens c og d så det. episoden blev anmeldt til poli-
tiet. politiet kom og optog rapport over det. der blev rejst en straffesag, som var igen-
nem to retsinstanser. hun flyttede herefter fra hjemmet. under deres ægteskab, drak b
systematisk spiritus. han var beruset hver dag efter kl. 14. c og d viste, at b drag. det
kunne de se på hans opførsel.
i perioden fra ophævelse af deres samliv og indtil skilsmissen i maj 2011 boede hun
alene i lejlighed sammen med c og d. i den periode havde b samvær efter eget ønske.
det var ikke særlig ofte, at b ønskede samvær med c og d. hun tror, at det var fordi, at
der ikke var fastsat et fast samvær af myndighederne. ved skilsmisseafgørelsen den 19.
maj 2011 blev der taget stilling til forældremyndighed og fast samvær. hun fik foræl-
dremyndigheden og b fik fast samvær. forældremyndigheden betyder, at hun har an-
svaret for c og d, og at pigerne skal bo hos hende. hvis man får forældremyndigheden i
bulgarien, så har man automatisk børnene boende ved sig. samværet i afgørelsen gav
ikke anledning til særlige problemer.
efter skilsmissen i maj 2011 flyttede hun i juli 2011 sammen med e. e flyttede til bul-
garien på grund af hende og c og d. e havde et rådgivende ingeniørfirma, som han drev
i bulgarien. hun kunne flytte rund i bulgarien sammen med c og d, som hun ville. b
skulle ikke give sit samtykke til flytningerne. inden hun flyttede til danmark flyttede
hun tre gange i bulgarien. hun søgte om pas til c og d, for at pigerne kunne rejse til
danmark og besøge e og es familie. bs samværsret blev bibeholdt. det er hendes
opfattelse, at hvis b vil have samvær med c og d, så må han ansøge myndighederne om
det. samværene fra maj 2011 og indtil de rejste til danmark forløb efter det skema for
samværene, som blev fastsat i skilsmisseafgørelsen. i fem år er der kun tre gange, hvor
c og d ikke har været på samvær i de weekender, hvor b skulle have pigerne.
inden de rejste til danmark undersøgte de forholdene, herunder om de juridisk måtte
det. de have udtalelser fra tre forskellige jurister i bulgarien. alle sagde, at hun godt
måtte flytte til danmark med c og d. de kom til danmark den 18. september 2015.
både hende og c og d blev uden problemer registreret i danmark. hun orienterede fo-
gedretten i bulgarien om, at hun tog til danmark med c og d. men hun orienterede
ikke b direkte. hun vil ikke forhindre b i samvær, men b har ikke henvendt sig til
hende. b har forsøgt at kontakte c og d over en app på mobiltelefonen. dette har han
gjort via profiler, som tilhører bs kone og søster. han har ikke forsøgt via facebook el-
ler e-mail. c og d bad hende slette app´en på telefonen.
c og d har det rigtigt godt i danmark. de er glade for at gå i en dansk skole. e og pi-
gernes forhold er godt. de kommer godt ud af det med es familie, og de har fået mange
                                       - 10 -
venner i skolen. c og d vil blive nedslået, hvis de skulle tilbage til b i bulgarien. pi-
gerne har taget afstand fra b, fordi de har oplevet, at han ikke er til at regne med. hun er
indstillet på samvær, hvis statsforvaltningen når frem til dette, og hvis det er c og ds
ønske.
inden de tog til danmark havde de boet i en lejlighed i sofia i 3 år. c og d havde det
godt i sofia. det gik dem godt i skolen. de havde også en stor omgangskreds. alligevel
mener hun, at det vil være et overgreb at sende pigerne tilbage til bulgarien, da de har
det bedst ved deres mor. hun har opdraget c og d til at elske b og pigerne frygter ham
ikke. det er ikke rigtig, at hun har været eftersøgt af interpol. hun blev kontaktet af det
danske politi, men det var på grund af denne sag om børnebortførelse. det er rigtigt, at
hun ikke fortalte b om flytningen. det havde hun ikke anledning til. på grund af de
mange sager, som b har ført mod hende, har hun mistet tilliden til ham. b må søge
samvær igennem de officielle kanaler nu. da pigerne var forsvundet, kontaktede b også
myndighederne, i stedet for at kontakte hende. det er alene tre samvær, som b ikke har
fået.
hun syntes b misbruger de lovmæssige muligheder for at kontrollere hendes liv. han
har nu anlagt denne sag, for at få hende og c og d tilbage til bulgarien. og han har an-
lagt sag om pigernes pas. hvis først c og d bliver sendt til bulgarien, kommer de først
fra bulgarien igen, når de bliver 18 år gamle. b fremlægger sagen efter sin egen for-
tolkning, og sådan som han ønsker det skal være, eksempelvis at forældremyndigheden
er hos begge. bs fremlæggelse er ikke i overensstemmelse med bulgarsk lovgivning. da
hun rejste ud af bulgarien med pigerne, spurgte hun tre jurister om det juridisk var i or-
den. hun var således ikke i tvivl om, at det måtte hun gerne gøre. afgørelsen om pas
var 3 år under vejs. den er alene formuleret på den måde, fordi anmodningen om pas i
sin tid var formuleret, så den ikke kom i konflikt med bs samvær. hun lavede ikke en
ny anmodning om pas, fordi det tog så lang tid sidst. hun bestemmer selv, som ene for-
ældremyndighedsindehaver, hvor hun og pigerne skal bo. hun har tre gange skiftet bo-
pæl, uden at b har haft indsigelser eller bemærkninger hertil. det bulgarske justitsmini-
sterium overskrider deres beføjelser i deres erklæring (bilag 22). de fortolker loven, og
de fortolker den forkert. b kan ikke bestemme, hvor hun og c og d skal bosætte sig.
sagen blev drøftet, hvorunder der blev drøftet forlig af sagen, herunder med en forligs-
mæssig mulighed for samvær.
det var ikke muligt, at indgå forlig om selve tilbageleveringen, men der blev indgået
forlig omkring samvær, således at b kan få samvær med c og d i morgen efter børne-
samtalerne kl. 12.30 på mcdonald's ved bilka i viborg. samværet er betinget af, at b
kommer alene og ikke kommer sammen med andre familiemedlemmer. samværet er
endvidere betinget af, at a og e kan holde på parkeringspladsen foran mcdonald's.
fogedretten tilkendegav, at c, der snart er 11 år, og d på 8 år, har den fornødne alder og
modenhed til, at de under en samtale skal have mulighed for at give udtryk for deres
egne synspunkter, jf. retsplejelovens § 537, stk. 2., jf. § 16 i børnebortførelsesloven.
parterne gav samtykke til børnesamtalen. fogedretten oplyste parterne om sagens videre
forløb, herunder at a skulle sørge for, at pigerne kom til fogedretten til samtalen, men at
hun ikke selv kunne overvære samtalen.
                                                  - 11 -
       …”
den 26. januar 2016 afholdt fogedretten en samtale med c og d under medvirken af børne-
sagkyndig psykolog niels gade. der medvirkede under samtalerne bulgarsk tolk. i retsbogen
er forløbet af samtalerne gengivet således:
       ”d blev orienteret om samtalens formål og forløb, herunder at forældrene ville blive
       gjort bekendt med hovedindholdet af samtalen, og at hun ikke behøver at svare på
       spørgsmålene.
       hovedindholdet af samtalen med d var, at hun bor i x-by og går på x-by skole. hun
       går i en klasse, hvor hun får hjælp til sproget. hun kan rigtigt godt lide at gå i skole.
       hun kan bedst lige frikvartererne. lærerne er også søde ved hende. hun bor ved mor og
       mors nye mand, e, sammen med c. det kan hun rigtig godt lide. i går syede de en kjole
       til dukken. nogle gange går de tur i skoven og leger og spiller spil. hun har det rigtig
       fint med e. e opfører sig bedre end far. han drikker ikke og ryger ikke ligesom far gør
       det.
       hjemme hos far lugter det ofte af røg. fars nye kone og fars søster har sagt, at hun er
       tyk. hun bliver ked af det, når de siger sådant til hende. hos far er fars mor der også
       nogle gange. de hedder alle sammen b. far lader som om, at han elsker sine børn så
       meget. fars søster lader kun som om, hun elsker far, men i virkeligheden hader hun far.
       far har en ny baby og et andet barn sammen med sin nye kone. hun ved ikke om de er
       søde. nogle gange skal hun og c være barnepiger for de to nye børn, fordi fars nye kone
       skal lave noget andet. far laver ikke noget derhjemme. han siger altid, at han skal ar-
       bejde, men han drikker bare.
       far giver dem ingen opmærksomhed, når de er på samvær. han sætter dem bare foran
       fjernsynet. far elsker dem ikke. far kalder sin nye kone fornærmende ting. hvis de
       kommer på samvær, vil far også kalde dem fornærmende ting. hun kan slet ikke fore-
       stille sig, at skulle tilbage til far og bo. nogle gange gør far ting for dem, for at lade som
       om, at han elsker dem. far betaler dommere i bulgarien for at træffe afgørelse om hvor
       de skal bo.
       hun vil ikke tilbage til sofia. hun føler ikke, at det er hendes hjem mere. hun vil ikke
       kunne lide skolen, og hun vil komme bagud igen i skolen. far hjælper hende ikke med
       lektier. mor og e hjælper hende med lektier. hvis hun kom tilbage til far, vil hun
       glemme alle de ting, som hun nu har lært. det var godt, at bo hos mor i sofia. hun tro-
       ede, at de kunne være i fred for far, når nu de var taget herop. nu forfølger far dem også
       her. hun syntes far opfører sig meget dårligt. far er meget rig og har et stort hus, hvor
       far har sit eget værelse og eget køkken. de må ikke gå ind til far, når de er på samvær.
       hun vil simpelthen ikke tilbage til sofia.
                                        - 12 -
c blev orienteret om samtalens formål og forløb, herunder at forældrene ville blive gjort
bekendt med hovedindholdet af samtalen, og at hun ikke behøver at svare på spørgs-
målene.
hovedindholdet af samtalen med c var, at hun bor i x-by og går på x-by skole i 5.
klasse. hun fylder 11 år i næste uge. hun går i en klasse, hvor hun får hjælp til dansk.
hun kan rigtig godt lide at gå i skole i danmark. de har ikke så mange lektier, som i
bulgarien. de har mere tid til at lege. hun har fået en masse venner i skolen.
når de var på samvær hos far i sofia var de altid alene. der var ikke nogen, der talte til
dem. far sagde ikke noget til dem. far lavede heller ikke lektier med dem. der var ikke
så god en stemning hos far. far har fået et nyt barn, som hedder g. g forstyrrede hende,
når hun forsøgte at lave lektier. g var også nogle gange sød. der var også en lillebror,
h, men han er ikke så gammel endnu. fars nye kone er meget træt af far. far hjælper
ikke sin nye kone. de taler heller ikke sammen. hun var ikke glad for at komme på
samvær hos far.
hos mor og e er det godt. de var på skøttebanen i går. egentlig var det bare en mark,
der var frosset til is. de gled hen over isen med deres sko. alle var med til at det. e har
også børn, men de er blevet voksne nu. den ene bor lige ved siden af dem, men hun er i
afrika nu. hun elsker mor og e. det er så rart at bo hos mor og e. der er ikke noget
dårligt, som hun kan komme i tanke om.
hun vil ikke tilbage til sofia. hun vil simpelthen ikke tilbage til bulgarien igen. hun
kan lide at være her. hun vil heller ikke besøge sin far i bulgarien. hun vil gerne se sin
far to gange om året, men det skal ikke være i bulgarien. hun ved, at far har rejst en sag
i bulgarien omkring deres pas. hvis hun bliver sendt tilbage til bulgarien, kommer hun
aldrig derfra igen. hun tror ikke, at far er glad for dem, selv om far er kørt så langt i
denne sag for at se dem. hun har ikke nogen venner eller familie, som hun vil savne i
bulgarien. hun vil ikke tilbage.
psykolog niels gade bemærkede vedrørende d, at d er en ivrig og meget kommunike-
rende pige. hun virker velbegavet og alderssvarende udviklet modenhedsmæssig. sam-
talen foregår primært på bulgarsk, men d kan tydeligvis allerede forstå en hel del dansk,
så hun ind i mellem svarer på dansk blandet med sit modersmål. det fremgår i samtalen,
at d er faldet meget fint til i sit nye miljø. hun er glad for sin skole og kammeraterne
der. hun synes, de voksne er søde og hjælpsomme. videre fortæller hun om gode akti-
viteter i fritiden. d er meget glad for og tryg ved sin mor og e. hun virker endvidere
nært knyttet til c. når samtalen drejer sig om far og hans familie i bulgarien ændres
hendes udtryk. hendes erindringer handler mest om nogle ydre forhold omkring fade-
ren, som f.eks. at han lugter meget af røg, og at han drikker meget. d har tilsyneladende
ingen positive erindringer om aktiviteter og fællesskab med faderen. adspurgt om,
hvordan det ville være at komme tilbage til faderen og bulgarien, bryder d sammen og
græder et stykke tid. hun siger her, at hun ikke vil tilbage til sofia med faderen. det er
indtrykket, at d udtrykker sin egen mening i samtalen. det er endvidere indtrykket, at
det vil være til skade for hendes psykiske sundhed, hvis en sådan udlevering gennem-
tvinges.
                                               - 13 -
      psykolog niels gade bemærkede vedrørende c, at c virkede noget utryg ved samtalens
      start. hun tøede dog efterhånden op og ville gerne svare på de stillede spørgsmål. c er
      godt i gang med at lære dansk og kan tydeligvis allerede forstå meget og også sige en
      del på dansk. c fremstår i samtalen, som en intelligent og velfungerende pige. hun vir-
      ker moden og bevidst om sit liv. det er indtrykket, at c udtrykker sin egen mening i
      samtalen. det fremgår, at hun er meget glad for sin nuværende tilværelse. hun er glad
      for skolen og kammeraterne der. hun virker nært knyttet til moderen og e. det ser ud
      til, at de sammen laver gode aktiviteter og har et godt fællesskab. når c fortæller om
      samvær med far i sofia beskriver hun, en fraværende far, som ikke viste interesse for
      dem. endvidere fortæller hun om, at stemningen i hjemmet var dårlig. hun kunne ikke
      lide at være der. adspurgt om hvordan det ville være, hvis hun skulle tilbage til sofia,
      bryder hun sammen og græder. hun vil under ingen omstændigheder tilbage med fade-
      ren. hun vil godt se faderen et par gange om året, men ikke i bulgarien. det er indtryk-
      ket, at dette mest er for faderens skyld. det er endvidere indtrykket, at det vil til skade
      for hendes psykiske sundhed, hvis en sådan udlevering gennemtvinges.”
efter fogedrettens kendelse den 2. februar 2016 og landsrettens kendelse den 7. juni 2016 blev
sagen berammet i fogedretten den 30. juni 2016 med henblik på tvangsfuldbyrdelse af lands-
rettens kendelse. af fogedrettens retsbog fra den 30. juni 2016 fremgår bl.a.:
      ”den 30. juni 2016 kl. 11:00 blev fogedretten sat i retssal i af retsassessor nikolaj k.
      andersen.
      …
      rekvirenten, b, mødte sammen med den beskikkede advokat, advokat anne-mette lar-
      sen rahbek.
      a mødte sammen med den beskikkede advokat, advokat jytte smidstrup.
      til stede var endvidere:
      børnepsykolog connie fuglsang
      socialrådgiverne karina mikkelsen og anne marie lisbjerg fra viborg kommune.
      as ægtefælde e.
      som bulgarske tolke var mødt… og….
      …
      fogedretten bemærkede, at sagen har været kortvarigt udsat på børnesagkyndig rådgiv-
      ning af forældrene ved statsforvaltningen. børnepsykolog helle nielsen har telefonisk
      meldt tilbage til fogedretten, at det ikke var lykkes, at forlige parterne.
      b nedlagde påstand om, at landsrettens afgørelse af 7. juni 2016 tvangsfuldbyrdes ved
      en afhentning af pigerne c (11 år) og d (8 år) ved umiddelbar magtanvendelse.
      a nedlagde påstand om, at fogedsagen nægtes fremme, subsidiært på sagens udsættelse
      på procesbevillingsnævnets afgørelse, mere subsidiært en kort udsættelse i medfør af
                                        - 14 -
retsplejelovens § 537, stk. 1, 2. pkt. og mest subsidiært at tvangsfuldbyrdelse sker ved
tvangsbøder.
advokat jytte smidstrup fremlagde forslag til en forligsmæssig løsning, hvilket blev
drøftet, men kort efter forkastet af b.
a oplyste herefter bl.a., at hun ikke har tænkt sig at flytte til bulgarien med pigerne.
b anførte, at eventuelle aftaler om pigerne skal laves i bulgarien. pigerne er stadig for
små til at de selv kan træffe beslutninger om, hvor de vil bo. det sidste han ønsker er en
konfliktsituation med umiddelbar magtanvendelse. han vil bede til, at a selv tager til
bulgarien med pigerne, da det vil være det bedste for pigerne.
sagen blev drøftet for om muligt at finde et forlig. det blev herefter bl.a. foreslået om b
kan hæve sagerne i bulgarien bortset fra forældremyndighedssagen.
der var efterfølgende langvarige forligsdrøftelse, hvilket desværre ikke var muligt. fo-
gedretten tilkendegav herunder, at det var det klare udgangspunkt, at landsrettens afgø-
relse skulle tvangsfuldbyrdes.
socialrådgiverne karina mikkelsen og anne marie lisbjerg fra viborg kommune for-
lod retsmødet.
fogedretten hævet kl. 12.40.
kl. 13.00 blev fogedretten igen sat i retssal i.
fogedretten konstaterede efter en kort drøftelse på ny, at det ikke var muligt at forlige
sagen.
fogedretten besluttede herefter, at sagen skulle fortsætte som en udkørende fogedforret-
ning til as adresse med henblik på en udlevering af pigerne.
…
fogedretten blev kl. 14.40 igen sat på adressen… i x-by af retsassessor nikolaj k. an-
dersen.
til stede var:
b med advokat anne-mette larsen rahbek.
a med advokat jytte smidstrup.
børnepsykolog connie fuglsang
socialrådgiver karina mikkelsen fra viborg kommune
socialrådgiver anne marie lisbjerg fra viborg kommune
politibetjentene jon tirsted og jan andersen.
som bulgarske tolke var igen mødt… og….
antruffet blev as ægtefælde e, sammen med pigerne c på 11 år og d på 8 år.
c og d var meget oprevet.
                                               - 15 -
      …
      fogedretten havde herefter sammen med børnepsykolog connie fulgsang og socialråd-
      giverne karina mikkelsen og anne marie lisbjerg en samtale med c og d.
      c og d var meget oprevet og ville ikke tilbage til deres far i bulgarien. de ville på det
      bestemteste blive i danmark hos a og e. de lagde specielt vægt på deres skolegang og
      deres venner og kammerater her. de har aldrig boet sammen med b. de ville ikke med,
      og bønfaldt b om at lade dem blive i danmark.
      advokat jytte smidstrup ønskede en gengivelse af fogedrettens samtale med pigerne i
      medfør af retsplejelovens § 537, stk. 2, jf. § 450 c, stk. 3.
      fogedretten gengav kort samtalen med pigerne.
      sagen blev herefter på ny forligsdrøftet af flere omgange.
      kl. 15.30 besluttede fogedretten i samråd med parternes advokater, at fogedsagen nu –
      af hensyn til alle parter – måtte tage sin afslutning, og tog kontakt til de to politibetjente.
      fogedretten besluttede dog efter omstændighederne kortvarigt at udsætte fuldbyrdelsen
      på bs overvejelser om sin endelige påstand.
      efter drøftelse med sin advokat frafaldt b – udelukkende af hensyn til pigerne – sin på-
      stand om tvangsfuldbyrdelse ved umiddelbar magtanvendelse. b nedlagde herefter en-
      delig påstand om tvangsgennemførelse af landsrettens afgørelse ved anvendelse af
      tvangsbøder.
      a nedlagde påstand om, at fogedsagen nægtes fremme.”
ved kendelse af 1. juli 2016 bestemte fogedretten, at hvis a ikke tilbagegiver børnene til b i
bulgarien, eller selv rejser tilbage til bulgarien med børnene, ville hun fra den 8. juli 2016
blive pålagt en daglig tvangsbøde på 1.000 kr., der løber, indtil børnene tilbagegives, eller a
selv rejser tilbage til bulgarien med dem.
landsretten har som følge af kæremålet for højesteret tillagt sin kendelse af 7. juni 2016 og
fogedrettens kendelse af 1. juli 2016 opsættende virkning.
retsgrundlag
reglerne i kapitel 4 i lov om international fuldbyrdelse af forældremyndighedsafgørelser mv.
(børnebortførelsesloven), jf. lovbekendtgørelse nr. 375 af 6. april 2010, lyder således:
                                                - 16 -
       ”kapitel 4. tilbagegivelse efter haagerkonventionen
       § 10. børn, som ulovligt er ført her til landet eller ulovligt tilbageholdes her, skal efter
       anmodning tilbagegives til den, som barnet tilbageholdes fra, hvis barnet umiddelbart
       før bortførelsen eller tilbageholdelsen havde bopæl i en stat, som har tiltrådt haagerkon-
       ventionen.
       stk. 2. en bortførelse eller tilbageholdelse er ulovlig, hvis:
       1) handlingen strider mod forældremyndighedsindehaverens rettigheder, uanset om de
            tilkommer personer, en institution eller en anden myndighed i fællesskab eller alene
            ifølge loven i den stat, hvor barnet havde bopæl umiddelbart før bortførelsen eller
            tilbageholdelsen, og
       2) rettighederne udøvedes på det tidspunkt, hvor barnet blev bortført eller blev tilbage-
            holdt, eller de fortsat ville være udøvet, hvis den ulovlige handling ikke var foreta-
            get.
       § 11. tilbagegivelse efter § 10, stk. 1, kan nægtes, hvis:
       1) der på tidspunktet for indgivelsen af tilbagegivelsesanmodningen til fogedretten er
            gået 1 år siden bortførelsen eller tilbageholdelsen, og barnet er faldet til i sine nye
            omgivelser,
       2) der er en alvorlig risiko for, at tilbagegivelsen vil være til skade for barnets sjæle-
            lige eller legemlige sundhed eller på anden måde sætte det i en situation, som det
            ikke bør tåle,
       3) barnet selv modsætter sig tilbagegivelsen, og barnet har nået en sådan alder og mo-
            denhed, at der bør tages hensyn til dets mening, eller
       4) tilbagegivelsen ikke vil være forenelig med grundlæggende principper her i landet
            til beskyttelse af menneskelige friheder og rettigheder.”
af haagerkonventionen af 1980 om de civilretlige virkninger af internationale barnebortfø-
relser fremgår bl.a.:
       ”… de stater, som har undertegnet denne konvention, og som
       er fast overbeviste om, at hensynet til, hvad der er bedst for barnet, er af største vigtig-
       hed ved spørgsmål om forældremyndighed,
       ønsker at beskytte børn på internationalt plan mod de skadelige virkninger af ulovlig
       bortførelse eller tilbageholdelse og at etablere fremgangsmåder for at sikre, at børnene
       umiddelbart tilbagegives til den stat, hvor de har bopæl, samt at sikre beskyttelse af
       samværsret,
                                               - 17 -
      har besluttet at indgå en konvention herom, og er blevet enige om følgende bestemmel-
      ser:
      …
      artikel 3
      bortførelse eller tilbageholdelse af et barn skal anses for ulovlig, hvis:
      a.   den strider mod de rettigheder, som tilkommer en person, en institution eller en an-
           den myndighed som forældremyndighedsindehaver, enten i fællesskab eller alene,
           ifølge loven i den stat, hvor barnet havde bopæl umiddelbart før bortførelsen eller
           tilbageholdelsen; og
      b.   disse rettigheder faktisk blev udøvet, enten i fællesskab eller alene, da bortførelsen
           eller tilbageholdelsen fandt sted, eller ville være blevet udøvet, hvis ikke bortførel-
           sen eller tilbageholdelsen var sket.
           forældremyndigheden som nævnt i denne artikels litra a kan i første række støttes
           på loven eller på en retlig eller administrativ afgørelse, men også på aftale, som har
           retlig gyldighed ifølge loven i den pågældende stat.
      …
      artikel 5
      i denne konvention skal:
      a.   ”forældremyndighed” omfatte retten til at drage omsorg for barnets person og sær-
           lig retten til at bestemme, hvor barnet skal bo;
       b. ”samværsret” omfatter retten til at bringe barnet til et andet sted end dets bopæl for
           et begrænset tidsrum.”
anbringender
a har vedrørende børnebortførelseslovens § 10 anført navnlig, at der ikke er tale om en ulov-
lig børnebortførelse i lovens forstand, idet hun ved parternes skilsmisseaftale, som er god-
kendt ved byretten i sofias kendelse af 19. maj 2011, har fået uindskrænket forældremyndig-
hed, herunder eneretten til at bestemme, hvor hun vil bo med pigerne, mens indkærede alene
er bevilget samværsret. det støttes af bl.a., at der ikke for tiden er en ordning med fælles for-
ældremyndighed i bulgarsk lovgivning. det forhold, at indkærede har en samværsaftale, som i
øvrigt er blevet overholdt gennem 5 ½ år bortset fra fire samvær, kan ikke begrunde, at der
rejses en sag om børnebortførelse og tilbagegivelse.
det fremgår af artikel 5 i haagerkonventionen om børnebortførelse, at udtrykket ”forældre-
myndighed” i konventionens forstand omfatter retten til at drage omsorg for barnets person og
                                                - 18 -
særligt retten til at bestemme, hvor barnet skal bo. når en sag verserer i medfør af haager-
konventionen og børnebortførelsesloven, skal ethvert forhold, som måtte være til genstand for
prøvelse i den konkrete sag, underlægges den fortolkning, som er indeholdt og defineret i
konventionen. der kan derfor ikke indfortolkes indskrænkninger i forhold til konventionens
forståelse af udtrykket ”forældremyndighed”. dette falder også i tråd med de rettigheder, en-
hver har i medfør af den europæiske menneskerettighedskonventions artikel 8.
b har efter skilsmissen ved flere sagsanlæg, som intet har med pigernes tarv at gøre, med alle
midler forsøgt at fastholde hende i bulgarien. de i bulgarien senest anlagte sager om ændrin-
ger i forældremyndigheden har ingen betydning for børnebortførelsessagen, men synes blot at
være udtryk for hans anerkendelse af, at hun har forældremyndigheden alene. hendes religi-
øse tilhørsforhold har ingen betydning for sagens afgørelse.
landsrettens præmisser om, at forældremyndighedsbegrebet i bulgarsk ret er underlagt ind-
skrænkninger, som ikke kendes i dansk ret, må tilsidesættes. der er sket en uheldig og forkert
sammenblanding af bulgarsk familieret fra den bulgarske centralmyndigheds side, og erklæ-
ringerne indeholder fejlcitater, som er anmeldt til de bulgarske antikorruptionsmyndigheder.
der kan derfor ikke kun lægges vægt på centralmyndighedens udtalelser, som under alle om-
stændigheder skal læses i konteksten af den af byretten i sofia godkendte skilsmisseaftale.
landsrettens fortolkning kan heller ikke udledes af den europæiske menneskerettighedsdom-
stols dom af 10. februar 2015 i sag 77818/12, penchevi mod bulgarien, som netop indeholder
en stærk kritik af hidtidig bulgarsk praksis vedrørende pasudstedelse i lyset af de internatio-
nale konventioner, som bulgarien har tiltrådt.
tilbagegivelse bør under alle omstændigheder nægtes i medfør af børnebortførelseslovens §
11, nr. 2 og 3, idet der efter de samtaler, børnepsykologen havde med børnene i fogedretten,
og børnepsykologens vurdering er en alvorlig risiko for, at tilbagegivelsen vil være til skade
for børnenes sjælelige eller legemlige sundhed eller på anden måde vil sætte dem i en situ-
ation, de ikke bør tåle, jf. lovens § 11, nr. 2. børnene er blevet yderligere integreret med fri-
tidsaktiviteter på sædvanlig dansk vis og endnu tættere tilknyttet skolen og deres kammerater.
begge har klart og direkte efter landsrettens kendelse tilkendegivet over for deres far, at de
ønsker at blive boende i danmark, men også at besøge ham i bulgarien. det forhold, at bør-
nene også trivedes i bulgarien, beror alene på, at de boede sammen med hende og ikke havde
                                              - 19 -
en dagligdag med faderen. børnene har endvidere boet i danmark siden september 2015
sammen med hende og stedfaderen, e, og en tilbagegivelse til bulgarien vil betyde opbrud af
en hel familie.
efter landsrettens kendelse forsøgte hun at indgå en aftale med b om børnenes bopæl og det
fremtidige samvær, herunder at hun ville tage til bulgarien med børnene og der indgå de en-
delige aftaler, når de havde fået mulighed for at afslutte skolen i danmark op til sommerfe-
rien. denne fremgangsmåde ville have været en behørig varetagelse af børnenes tarv. da b
ikke fulgte op over for statsforvaltningen, var hun frem til landsrettens kendelse af den opfat-
telse, at han ikke ønskede at drøfte samvær med hende. forligsforslaget blev afvist til trods
for hendes løfter til børnene om det modsatte, og sagen blev derfor foretaget i fogedretten på
baggrund af bs begæring om udlevering af børnene til samvær, i det omfang hun ikke selv
kørte til bulgarien med dem.
den udkørende fogedforretning den 30. juni 2016 på bopælen var særdeles langvarig, og bør-
nene var meget oprevne, idet de græd, råbte og til tider skreg, at de ville blive i danmark. det
må derfor lægges til grund, at de endog meget tydeligt modsætter sig en tilbagegivelse, og
børnene har en sådan alder og modenhed, at der bør tages hensyn hertil, jf. lovens § 11, nr. 3.
b har vedrørende børnebortførelseslovens § 10 anført navnlig, at det fremgår af haagerkon-
ventionen, at det er forholdene i det land, hvor barnet havde bopæl umiddelbart før bortførel-
sen, der skal afgøre, hvorledes forældremyndighedsbegrebet skal fortolkes. den europæiske
menneskerettighedskonventions artikel 8 gælder for børnenes ret til at have et familieliv med
deres far, ligesom den gælder hans ret til at have et familieliv med sine børn. denne ret er ble-
vet frataget dem. ”forældremyndighed” er hverken i konventionen eller i børnebortførelseslo-
ven defineret som værende identisk med dansk ret. det er bulgarsk ret, der er afgørende for,
hvordan forældremyndighed skal defineres. der er endvidere flere afgørelser, både ældre og
yngre, der opererer med et andet forældremyndighedsbegreb end det danske.
det fremgår af erklæringerne fra den bulgarske centralmyndighed, at uagtet at a har foræl-
dremyndigheden, har han fortsat rettigheder svarende til forældremyndighed, idet hun ikke
uden hans samtykke kan ændre bopæl, få udstedt pas eller bestemme, hvilken religiøs overbe-
visning pigerne skal have. dette skal der fortsat være enighed om. danske domstole og myn-
                                               - 20 -
digheder må henholde sig til, hvad den bulgarske centralmyndighed anfører om retsstillingen i
bulgarien. endvidere kan det også udledes af penchevi-dommen, at forældremyndighedsbe-
grebet i bulgarsk ret er underlagt indskrænkninger. det må derfor lægges til grund, at foræl-
dremyndighedsbegrebet i bulgarsk ret er indskrænket, så uagtet, at man har den fulde foræl-
dremyndighed, er man stadig underlagt begrænsninger, idet også den anden af forældrene har
forældremyndighedsrettigheder. der findes ikke et begreb i bulgarsk lov, der hedder fælles
forældremyndighed, og i forbindelse med en skilsmisse skal enten den ene eller den anden af
forældrene have forældremyndigheden alene, men ”ikke-forældremyndighedshaveren” bliver
samtidig udstyret med nogle rettigheder, der gør, at man i bulgarien har et andet forældre-
myndighedsbegreb end i danmark.
a har ikke uden hans samtykke kunnet få udstedt pas, og dette er kun sket med rettens tilla-
delse under nogle helt klare betingelser. hans bekymringer om, at der skulle udstedes pas til
børnene, gik i øvrigt netop på, at han frygtede, at hun ikke ville vende tilbage til bulgarien.
han havde således ikke noget imod, at børnene forlod bulgarien med hende. afgørelsen blev
derfor også, at hun kunne rejse ud af bulgarien med børnene, dog på nogle helt fastsatte be-
tingelser og under ingen omstændigheder på tidspunkter, hvor han havde samvær, bortset fra
en enkelt weekend. a erklærede i øvrigt under sagen i bulgarien, at hun varigt havde slået sig
ned i bulgarien, og at hun ikke ønskede at forlade bulgarien, men blot at rejse på udlandsrej-
ser af hensyn til, at børnene kunne stifte bekendtskab med andre lande og kulturer og berige
deres verdensanskuelse. han har herudover udøvet sin forældremyndighed dels ved at have
indflydelse på selve pasudstedelsen, dels ved at han har ført retssag og fører retssag vedrø-
rende hans ret til at protestere imod, at børnene påvirkes religiøst, inden de bliver 18 år. end-
videre anses samværet for at være en del af den ret, man har som forældre.
hele grundlaget for reglerne om børnebortførelser er en beskyttelse af børns rettigheder, og
det er helt grundlæggende, at en børnebortførelse er til skade for børn, som har ret til at have
kontakt med begge forældre. dette er blevet frataget børnene ved børnebortførelsen.
vedrørende børnebortførelseslovens § 11, nr. 2 og 3, har b anført navnlig, at børnene ikke vil
tage skade af at komme hjem til ham, som de tidligere har haft et godt og nært forhold til.
skadesbegrebet i haagerkonventionen og børnebortførelsesloven svarer ikke til det sædvan-
lige kriterium i retsplejeloven, idet der er en langt større tolerance og langt større krav til,
                                               - 21 -
hvornår man anser børnene for at blive udsat for skade på deres sjælelige og legemlige sund-
hed eller sættes i en situation, de ikke bør tåle, end det normalt er tilfældet i fogedsager, hvor
denne beslutning skal tages.
uagtet den børnesagkyndige har konkluderet, at børnene vil tage skade af at blive sendt hjem,
er det ikke den børnesagkyndiges vurdering, der er den relevante, idet den børnesagkyndige
har vurderet det ud fra dansk ret og ikke ud fra haagerkonventionen. selv om børnene under
udleveringsforretningen den 30. juni 2016 var meget oprørte over den ubehagelige oplevelse,
og selv om der også her var en børnesamtale, hvor de tydeligt tilkendegav, at de ikke ønskede
at komme hjem til bulgarien, fandt hverken kommunen, fogeden eller psykologen grundlag
for at antage, at børnene på nogen måde ville lide overlast, såfremt dette blev foretaget med
magt. børnene har under alle omstændigheder ikke den alder og modenhed, der skal til for at
kunne overskue konsekvenserne af deres holdninger, hvorfor der ikke skal tages hensyn til
deres udtalelser, jf. lovens § 11, nr. 3.
a har fortsat den mulighed, at hun kan rejse hjem med børnene til bulgarien, hvorved de på
ingen måde vil udsættes for nogen form for overlast.
i øvrigt kan a ikke påberåbe sig den tidsmæssige udstrækning af den ulovlige tilstand. både
fogedretten og landsretten har tilkendegivet, at der er tale om en ulovlig børnebortførelse, og
denne tilstand har været opretholdt af moderen i hele forløbet, hvor han ikke har haft mulig-
hed for at se børnene. den yderligere fremmedgørelse over for ham, der derfor finder sted,
skyldes as opretholdelse af denne tilstand. de forligsmæssige løsninger, som hun har fore-
slået, indebærer, at børnene ikke kommer tilbage til bulgarien, og han har derfor afvist dem.
han har ønsket, at de skulle komme tilbage til bulgarien, og hvis der så skulle indgås aftaler,
måtte dette ske i bulgarien. dette har moderen på intet tidspunkt ønsket. han har på intet
tidspunkt lovet børnene, at de kunne blive i danmark. betingelserne i børnebortførelseslovens
§ 11, nr. 2 og 3, er således ikke opfyldt.
højesterets begrundelse og resultat
sagens baggrund og problemstilling
                                              - 22 -
børnene c og d, der i dag er henholdsvis 11 år og 9 år, flyttede i september 2015 med deres
mor, a, til danmark fra bulgarien og har siden boet her i landet med deres mor og dennes nye
ægtefælle. sagen angår, om børnene efter reglerne i børnebortførelsesloven (lov om internati-
onal fuldbyrdelse af forældremyndighedsafgørelser mv.) skal tilbagegives til bulgarien, hvor
deres far, b, har bopæl.
under sagen er det et spørgsmål, om udrejsen til danmark i september 2015 og det fortsatte
ophold i danmark udgør en børnebortførelse, der er omfattet af § 10 i børnebortførelsesloven.
hvis dette er tilfældet, skal det afgøres, om tilbagegivelse af børnene kan nægtes i medfør af
børnebortførelseslovens § 11, nr. 2 og 3.
børnebortførelseslovens § 10
efter børnebortførelseslovens § 10, stk. 1, skal børn, som ulovligt er ført her til landet eller
ulovligt tilbageholdes her, efter anmodning tilbagegives til den, som barnet tilbageholdes fra,
hvis barnet umiddelbart før bortførelsen eller tilbageholdelsen havde bopæl i en stat, som har
tiltrådt haagerkonventionen om barnebortførelser (konvention af 25. oktober 1980 om de ci-
vilretlige virkninger af internationale barnebortførelser). efter stk. 2 er en bortførelse eller
tilbageholdelse ulovlig, hvis handlingen strider mod forældremyndighedsindehaverens rettig-
heder ifølge loven i den stat, hvor barnet havde bopæl umiddelbart før bortførelsen eller tilba-
geholdelsen, og rettighederne udøvedes på det tidspunkt, hvor barnet blev bortført eller tilba-
geholdt, eller de fortsat ville være udøvet, hvis den ulovlige handling ikke var foretaget. bør-
nebortførelseslovens § 10 gennemfører haagerkonventionens artikel 3, som beskytter bl.a.
rettigheder, der tilkommer en forældremyndighedsindehaver enten i fællesskab eller alene.
efter konventionens artikel 5, litra a, omfatter ”forældremyndighed” retten til at drage omsorg
for barnets person og særlig retten til at bestemme, hvor barnet skal bo.
c og d boede indtil september 2015 med deres mor i bulgarien. det er derfor forældrenes
rettigheder efter bulgarsk ret, der skal lægges til grund ved afgørelsen af, om der er tale om en
børnebortførelse omfattet af haagerkonventionen.
det må efter erklæringerne af 5. januar og 14. marts 2016, der er afgivet af det bulgarske ju-
stitsministerium som centralmyndighed efter haagerkonventionen, lægges til grund, at for-
ældremyndigheden over børnene ved skilsmissen i 2011 blev tildelt moderen, mens faderen
                                                 - 23 -
blev tillagt samværsret. det må dog efter erklæringerne endvidere lægges til grund, at mode-
rens rejse med børnene til udlandet krævede samtykke fra faderen, og at afgørelsen fra sofia
byret, som trådte i stedet for et samtykke fra faderen, alene gav hende ret til at rejse midlerti-
digt til udlandet med børnene, men ikke til at flytte deres bopæl til udlandet. det fremgår end-
videre udtrykkeligt af erklæringerne, at børnenes tilbageholdelse i danmark skal betragtes
som ulovlig, da den strider mod de bulgarske retsafgørelser vedrørende skilsmisse og om bør-
nenes rejser til udlandet.
højesteret finder, at b i kraft af sin ret til at modsætte sig, at børnene tager fast bopæl uden for
bulgarien, besidder rettigheder som indehaver af forældremyndighed i den forstand, hvori
dette begreb anvendes i haagerkonventionen. dette gælder, selv om han i øvrigt kun har sam-
værsret med børnene. højesteret har herved navnlig lagt vægt på, at forældremyndigheden
efter konventionens artikel 3 kan være delt, og at begrebet ”forældremyndighed” efter kon-
ventionens artikel 5, litra a, udover retten til at drage omsorg for barnets person særlig omfat-
ter retten til at bestemme, hvor barnet skal bo. en ret til at modsætte sig, at et barn flytter til et
andet land, må i den forbindelse anses for mindst lige så vigtig som retten til at beslutte, hvor
barnet skal bo inden for bopælslandet. endvidere har højesteret lagt vægt på haagerkonven-
tionens formål, som bl.a. er på internationalt plan at beskytte børn mod de skadelige virknin-
ger af ulovlig bortførelse eller tilbageholdelse. højesteret har også tillagt det betydning, at der
blandt de lande, der har tiltrådt haagerkonventionen, er sket en udvikling i retning af en bre-
dere forståelse af, hvad der menes med en ulovlig bortførelse eller tilbageholdelse af et barn. i
tråd hermed viser retsafgørelser fra mange af landene, at det anses for ulovlig bortførelse at
flytte et barn til udlandet, hvis flytningen kræver samtykke fra den af forældrene, som ikke i
øvrigt er tillagt forældremyndigheden, og flytningen er sket uden samtykke fra den pågæl-
dende. se herved f.eks. house of lords afgørelse af 16. november 2010 i sag [2006] ukhl
51 in re d (a child), dom af 17. maj 2010 fra us supreme court i sag abbott v. abbott (no.
08-645) og den europæiske menneskerettighedsdomstols afgørelse af 6. juli 2010 i sag
41615/07, neulinger og shuruk mod schweiz (storkammerafgørelse), præmis 69-74.
højesteret lægger efter oplysningerne i sagen til grund, at b på det tidspunkt, da børnene rej-
ste til danmark, udøvede og fortsat ville udøve sin ret til at modsætte sig, at de flyttede til
danmark.
                                               - 24 -
på den anførte baggrund tiltræder højesteret, at der er tale om en ulovlig børnebortførelse, og
at tilbageholdelsen af c og d i danmark er i strid med børnebortførelseslovens § 10, stk. 1.
børnebortførelseslovens § 11
efter § 11, nr. 2, kan tilbagegivelse af børnene til bulgarien efter § 10, stk. 1, nægtes, hvis der
er en alvorlig risiko for, at tilbagegivelsen vil være til skade for børnenes sjælelige eller le-
gemlige sundhed eller på anden måde sætte dem i en situation, som de ikke bør tåle. efter §
11, nr. 3, kan tilbagegivelse nægtes, hvis børnene modsætter sig tilbagegivelsen, og børnene
har nået en sådan alder og modenhed, at der bør tages hensyn til deres mening.
efter oplysningerne om forløbet af fogedforretningen den 30. juni 2016, hvor landsrettens
afgørelse af 7. juni 2016 blev forsøgt tvangsfuldbyrdet, og af de grunde, som er anført i fo-
gedrettens kendelse af 2. februar 2016, tiltræder højesteret fogedrettens afgørelse, hvorefter
tilbagegivelse af c kan nægtes i medfør af børnebortførelseslovens § 11, nr. 2 og 3, og at
tilbagegivelse af d kan nægtes i medfør af lovens § 11, nr. 2.
højesteret tager herefter as påstand til følge.
                                       thi bestemmes:
retten i viborgs kendelse af 2. februar 2016 stadfæstes.
ingen af parterne skal betale sagsomkostninger for nogen af retterne til den anden part eller til
statskassen.


text:
                      højesterets kendelse
                        afsagt torsdag den 14. februar 2019
sag 177/2018
advokat henrik palmkvist kærer østre landsrets salærfastsættelse i sagen:
linnea thomasia lykkeby ølund
(advokat henrik palmkvist)
mod
pbh nr. 22.071 aps
(advokat mads roikjer)
i tidligere instanser er truffet beslutning af boligretten på frederiksberg den 2. oktober 2017
og afsagt kendelse af østre landsrets 2. afdeling den 7. maj 2018.
i påkendelsen har deltaget tre dommere: vibeke rønne, lars hjortnæs og kurt rasmussen.
påstande
advokat henrik palmkvist har nedlagt påstand om, at det salær på 15.000 kr. + moms, som er
tilkendt ham for boligretten på frederiksberg som beskikket advokat for linnea thomasia
lykkeby ølund, forhøjes med 12.562,50 kr. + moms til 27.562,50 kr. + moms.
landsretten har henholdt sig til sin kendelse af 7. maj 2018.
sagsfremstilling
linnea thomasia lykkeby ølund anlagde sag mod pbh nr. 22.071 aps med påstand om, at
sagsøgte skulle anerkende, at parternes lejeaftale ikke var tidsbegrænset, samt at den var uop-
sagt.
                                                - 2 -
ved afgørelse af 22. februar 2017 besluttede retten på frederiksberg, at sagen ikke skulle
behandles efter reglerne om småsagsprocessen, jf. retsplejelovens § 402, stk. 1, nr. 1.
sagsøgeren blev ved civilstyrelsens skrivelse af 21. juli 2017 meddelt fri proces, og advokat
henrik palmkvist blev beskikket som advokat for sagsøgeren ved retsbog af 19. september
2017.
rets- og berammelsesafgift var af boligretten beregnet til i alt 3.820 kr., der som følge af den
fri proces blev tilbagebetalt til sagsøgeren.
ved dom af 2. oktober 2017 gav boligretten på frederiksberg sagsøgeren medhold i, at sag-
søgte skulle anerkende, at det mellem parterne værende lejeforhold ikke var tidsbegrænset,
samt at det var uopsagt.
for så vidt angår sagens omkostninger anførte boligretten følgende:
       ”… sagen er omfattet af retsafgiftslovens § 3, stk. 3, sidste punktum, hvorefter sagens
       værdi for sager om opsigelse eller ophævelse af lejemål fastsættes til 1 års leje, svarende
       til 29.250 kr. retsafgiften af dette beløb udgør i alt 500 kr.
       efter sagens udfald skal sagsøgte betale sagsomkostninger til statskassen med 19.000
       kr., hvoraf 500 kr. udgøres af retsafgiften, og det resterende beløb udgør et passende be-
       løb til dækning af advokatudgifterne.”
salæret er fastsat i retsbog af 2. oktober 2017 hvoraf fremgår følgende:
       ”der tillagdes den for sagsøgeren beskikkede advokat, advokat henrik palmkvist, et sa-
       lær på 15.000 kr. med tillæg af moms. salæret betales endeligt af statskassen, idet sag-
       søgeren har oplyst ikke at have en retshjælpsforsikring.”
ved kæreskrift af 28. december 2017 kærede advokat henrik palmkvist beslutningen til østre
landsret. ved kendelse af 7. maj 2018 stadfæstede østre landsret boligrettens salærafgørelse.
i kendelsen hedder det bl.a.:
       ”det følger af retsplejelovens § 334, stk. 2, at der tilkommer den beskikkede advokat et
       passende salær samt godtgørelse for udlæg, herunder rejseudgifter, som advokaten med
                                                 - 3 -
      føje har haft i forbindelse med hvervet. efter praksis fastsættes salæret med udgangs-
      punkt i de vejledende satser for fastsættelse af et passende beløb til dækning af udgifter
      til advokatbistand i proceduresager, og således at der tillige tages hensyn til det opnåede
      resultat, sagens beskaffenhed og arbejdets omfang.
      ved fastsættelse af salær til advokat henrik palmkvist skal der således tages udgangs-
      punkt i de vejledende satser for sagsomkostninger og dermed i sagens værdi. spørgsmå-
      let er herefter, hvilken værdi sagen har.
      for sager omfattet af lejelovgivningen må det efter ordlyden af bestemmelsen i retsaf-
      giftslovens § 3, stk. 3, antages, at udgangspunktet er, at værdien fastsættes efter § 3, stk.
      3, 1. og 2. pkt., til den årlige ydelse ganget med 5. bestemmelsens 3. pkt. om opsigelse
      og ophævelse fremstår efter ordlyden som en undtagelse til dette udgangspunkt.
      efter indholdet af den i boligretten nedlagte påstand angår sagen, hvorvidt linnea
      thomasia lykkeby ølunds lejekontrakt er ophørt ved hendes opsigelse eller som følge
      af en tidsbegrænsning af lejekontrakten. landsretten finder efter ordlyden af retsafgifts-
      lovens § 3, stk. 3, og denne bestemmelses forarbejder – jf. herved afgørelsen gengivet i
      fm 2017.225 – at sagen i sin helhed skal sidestilles med en sag om opsigelse efter leje-
      lovgivningen. der er herved tillige lagt vægt på, at lejelovens bestemmelser om tidsbe-
      stemte lejemål fremgår af lovens kapitel xiii, der har overskriften ”opsigelse”.
      landsretten tiltræder derfor som anført i boligrettens dom, at sagens værdi i medfør af
      retsafgiftslovens § 3, stk. 3, 3. pkt., er fastsat til et års leje, der ifølge sagens oplysninger
      udgør 29.250 kr., og at sagsomkostninger som følge heraf er fastsat med udgangspunkt i
      intervallet 0 – 50.000 kr., jf. herved de vejledende satser for fastsættelse af et passende
      beløb til dækning af udgifter til advokatbistand i proceduresager i præsidenterne for
      vestre og østre landsrets notat af 17. december 2008.
      herefter, og da landsretten efter en samlet vurdering af sagens karakter og omfang ikke
      finder grundlag for at tilsidesætte det af boligretten udøvede skøn, stadfæster landsretten
      boligrettens fastsættelse af salæret til advokat palmkvist.”
ved kæreskrift af 19. september 2018 kærede advokat henrik palmkvist landsrettens kendelse
til højesteret.
anbringender
advokat henrik palmkvist har anført navnlig, at det udmålte salær er fastsat på baggrund af
en ukorrekt sagsværdi. sagens værdi er fastsat til 29.250 kr. efter retsafgiftslovens § 3, stk. 3,
sidste punktum, hvorefter sagens værdi udgør et beløb svarende til ét års leje, når sagen ved-
rører opsigelse og ophævelse af lejeforhold. sagen vedrørte imidlertid også – og i al væsent-
lighed – spørgsmålet om lejeforholdets tidsbegrænsning efter lejelovens § 80, stk. 3, hvorefter
boligretten kan tilsidesætte tidsbegrænsningen, hvis denne ikke er tilstrækkeligt begrundet i
                                                - 4 -
udlejers forhold. sagens værdi skal herefter opgøres efter hovedreglen i retsafgiftslovens § 3,
stk. 3, 1. pkt., hvorefter værdien af sager efter lejelovgivningen fastsættes som den årlige
ydelse ganget med 5, hvorfor sagens værdi som minimum udgør 146.250 kr.
undtagelsesreglen i retsafgiftslovens § 3, stk. 3, 1. pkt. finder ikke anvendelse, uanset at sa-
gen også angår opsigelse. forarbejderne til loven taler heller ikke for, at sagens værdi i retssa-
ger om tidsbegrænsede boliglejemål skal fastsættes efter undtagelsesbestemmelsen i retsaf-
giftslovens § 3, stk. 3, in fine. tilsidesættelse af en tidsbegrænsning vedrører netop spørgsmå-
let om, hvorvidt lejeforholdet skal fortsætte på ubestemt tid eller ej. der er ikke grundlag for
at anlægge en vidtgående og udvidende fortolkning af den meget klare og præcise lovbe-
stemmelse, der alene vedrører opsigelse og ophævelse.
salæret skal herefter i overensstemmelse med de vejledende takster udmåles i intervallet
50.001-200.000 og forholdsmæssigt beregnet derfor udmåles til 27.562,50 kr.
højesterets begrundelse og resultat
af de grunde, der er anført af landsretten, stadfæster højesteret landsrettens kendelse.
                                         thi bestemmes:
landsrettens kendelse stadfæstes.

source: retspraksis

LICENSE:
Creative Commons Legal Code

CC0 1.0 Universal

type: caselaw

jurisdiction: Denkmark