text:
                                            dom
afsagt den 27. maj 2015 af vestre landsrets 8. afdeling (dommerne lis frost, thomas jønler
og eva skov (kst.)) i ankesag
v.l. b–0746–12
a
(advokat frederik m. s. barfod, københavn)
mod
b invest a/s
(advokat dennis birkeholm larsen, aarhus)
retten i aarhus har den 1. marts 2012 afsagt dom i 1. instans (rettens nr. bs 14-587/2011).
påstande
for landsretten har appellanten, a, gentaget sin påstand for byretten om frifindelse.
subsidiært har han påstået frifindelse mod betaling af et mindre beløb.
a har endvidere nedlagt en selvstændig påstand om, at indstævnte, b invest a/s, skal betale
ham 569.999,51 kr. med procesrente fra den 19. november 2014.
b invest a/s har påstået dommen stadfæstet. subsidiært har selskabet påstået a dømt til at
betale 932.978,62 kr., mere subsidiært et mindre beløb, begge beløb med procesrente fra den
2. marts 2011.
over for as selvstændige påstand har b invest a/s påstået afvisning, subsidiært frifindelse og
mere subsidiært frifindelse mod betaling af et mindre beløb.
supplerende sagsfremstilling
                                              - 2 -
y erhvervsinvest aps blev erklæret konkurs den 15. marts 2012. der har været fremlagt en
fuldstændig rapport fra erhvervsstyrelsen vedrørende selskabet og en fuldstændig
personrapport fra styrelsen vedrørende c.
for landsretten har der været gennemført syn og skøn, og direktør, cand. polit. jan lundorff-
rasmussen har været udmeldt som skønsmand. i skønserklæring af 15. januar 2014 er det
blandt andet anført:
               ”…
               faktorer der har været relevante for besvarelsen, generelt:
               ...
               ejendommens værdi:
               nybolig tager i bilag 8 udgangspunkt i den faktiske leje på
               vurderingstidspunktet d. 25-5 2010: kr. 3.750.000. danbolig tager i bilag a
               udgangspunkt i aktuelt lejeniveau, værdi kr. 3.010.000.
               ejendommen anses samlet set at have en værdi på 3,400 mio. kr. hvorfor
               pantebreve er placeret som følger i ejendommen i forbindelse med
               tvangsauktionen:
               pantebrev 1. placeret fra 00 – 39 % af 3.400 mio. kr. anses for sikkert.
                     -    2.    -         39 – 78        -             mindre sikkert og
                                                                       afhængig af debitor
                                                                       på pantebrevet.
                     -    3.    -         78 – over 100 % af 3.400 mio. kr.
                                                                       meget usikkert og
                                                                       meget afhængig af
                                                                       debitor på pantebr.
               regnskaber:
               regnskabet for y erhvervsinvest aps. 2009 viser underskud på 2,400 mio. kr.
               før skat og svag egenkapital på kr. 0,843 mio. kr. der er samtidig indgået en
               renteswap aftale pr. 30. september 2008, der løber til 30. september 2018.
               aftalen har på regnskabstidspunktet en negativ værdi, der ikke er anført eller
               indregnet, som nævnt under eventualposter sidst i regnskabet s. 14.
               regnskabet for 2010 viser underskud på 0,146 mio. kr. før skat og en
               egenkapital på 0,701 mio. kr.
               …
               spørgsmål 1:
                              - 3 -
ssm bedes vurdere handelsværdien – kursen på et pantebrev stort kr.
1.200.000,00 - udstedt d. 22.12.2006 af … til b invest a/s, jf. bilag 1 p. 44-55.
værdien bedes opgjort pr. 23. juni 2010, hvor der blev afholdt tvangsauktion
over den ejendom, som pantebrevet vedrører.
ssm bedes endvidere vurdere kursen på pantebrevet ud fra, at der sker
debitorskifte til y erhvervsinvest aps, hvis årsregnskab for det forud for
auktionen gående år 2009 er vedlagt som bilag b. selskabets årsregnskab for
2010 er fremlagt som bilag 7.
ssm bedes oplyse, hvilke faktorer, der har været relevante for besvarelsen,
samt hvilken usikkerhed, der er knyttet til besvarelsen.
svar:
  a. kursen ansættes til:                             kurs: 80
  b. kurs ved debitorskifte ansættes til:             kurs: 80
  c. faktorer der har været relevante for besvarelsen: se generelt.
      usikkerhed, der knyttet til besvarelsen: se generelt.
spørgsmål 2:
ssm bedes vurdere handelsværdien – kursen på et pantebrev stort kr.
1.200.000,00 – udstedt d. 22.12.2006 af … til b invest a/s, jf. bilag 1, p. 56-
67. værdien bedes opgjort pr. 23. juni 2010, hvor der blev afholdt
tvangsauktion over den ejendom, som pantebrevet vedrører.
ssm bedes endvidere vurdere kursen på pantebrevet ud fra, at der sker
debitorskifte til y erhvervsinvest aps, hvis årsregnskab for det forud for
auktionen gående år 2009 er vedlagt som bilag b. selskabets årsregnskab for
2010 er fremlagt som bilag 7.
ssm bedes oplyse, hvilke faktorer, der har været relevante for besvarelsen,
samt hvilken usikkerhed, der er knyttet til besvarelsen.
svar:
  d. kursen ansættes til:                             kurs: 70
  e. kurs ved debitorskifte ansættes til:             kurs: 75
  f. faktorer der har været relevante for besvarelsen: se generelt:
      usikkerhed, der knyttet til besvarelsen: se generelt.
                                               - 4 -
                spørgsmål 3:
                ssm bedes vurdere handelsværdien – kursen på et pantebrev stort kr.
                1.200.000,00 – udstedt d. 22.12.2006 af … til phønix invest a/s, jf. bilag 1, p.
                68-79. værdien bedes opgjort pr. 23. juni 2010, hvor der blev afholdt
                tvangsauktion over den ejendom, som pantebrevet vedrører.
                ssm bedes endvidere vurdere kursen på pantebrevet ud fra, at der sker
                debitorskifte til y erhvervsinvest aps, hvis årsregnskab for det forud for
                auktionen gående år 2009 er vedlagt som bilag b. selskabets årsregnskab for
                2010 er fremlagt som bilag 7.
                ssm bedes oplyse, hvilke faktorer, der har været relevante for besvarelsen,
                samt hvilken usikkerhed, der er knyttet til besvarelsen.
                svar:
                   g. kursen ansættes til:                             kurs: 40
                   h. kurs ved debitor skifte ansættes til:            kurs: 50
                   i. faktorer der har været relevante for besvarelsen: se generelt.
                       usikkerhed, der knyttet til besvarelsen: se generelt.
                spørgsmål 4:
                ssm bedes oplyse, hvorvidt det er sædvanligt, at aftaler vedrørende
                overtagelse af pantebreve af denne størrelsesorden med sikkerhed i
                erhvervsejendomme indgås mundtligt.
                svar:
                det er ikke sædvanligt, at denne type aftaler indgås mundtligt, men der
                eksisterer ikke nogen bestemt kutyme herfor. normalt vil der være tale om
                skriftlige aftaler.
                handelsmåden vil afhænge af de involverede parters forretningsmæssige
                relationer, her b invest a/s som kreditor og y erhvervsinvest aps som ny
                debitor.
                …”
skønsmanden har i en skønserklæring af 2. november 2014 besvaret yderligere spørgsmål om
kursen på pantebrevene.
alm. brand bank, der var depotbank for de pantehæftelser, der havde prioritet som nr. 1 og 2,
har i mail af 23. januar 2014 oplyst følgende på baggrund af en henvendelse fra b invest:
                                               - 5 -
                ”jeg kan ikke umiddelbart konstatere, hvad pantebrevene var bogført til den
                31.12.2009 mens pantebrevene var ejet af x-by b invest a/s. ligger i ikke
                selv inde med det historiske data/lister med de oplysninger?
                jeg kan dog se, at banken fastsatte ejendommens værdi til kr. 5,0 mio. i juni
                2010, hvor ejendommen var på tvangsauktion. der var tale om en intern
                vurdering med udgangspunkt i ejendommen aktuelle nettolejeindtægt til en
                afkast på 9,0 %. ejendommen var på daværende tidspunkt fuldt udlejet.
                med udgangspunkt i ovennævnte, vil jeg antage, at pantebrevene har haft en
                bogført værdi til kurs 100, med mindre at en eventuel længerevarende restance
                har medført en reduktion af pantebrevenes bogførte værdi. desværre er det
                gamle pantebrevssystem ikke så godt til at finde historiske data af den karakter
                i.
                …”
ringkjøbing landbobank a/s, som var depotbank for b invests pantehæftelse, der havde
prioritet som nr. 3, har i en mail af 19. januar 2014 oplyst følgende om pantebrevet på
baggrund af en henvendelse fra b invest:
                ”jeg kan bekræfte, at banken på tidspunktet for tvangsaktionen i juni 2010
                havde vurderet pantebrevet til kurs 100.”
as selvstændige påstand er opgjort således:
samlet kursværdi for hæftelse 1-3 på auktionstidspunktet
ifølge skønserklæring af 15. januar 2014:                                2.530.500,49 kr.
- budsum                               1.000.000,00 kr.
- overskud panthaverregnskab              343.114,05 kr.
- omkostninger uden for budsum            268.394,15 kr.                 1.611.508,20 kr.
tab i alt                                                                  918.992,29 kr.
- tidligere betalt erstatning                                            1.488.991,80 kr.
påstand                                                                    569.999,51 kr.
forklaringer
d og c har afgivet supplerende forklaring for landsretten. der er endvidere afgivet forklaring
af f.
                                               - 6 -
f har forklaret, at han siden 2004 har været direktør for b invest a/s, som han opstartede.
selskabet beskæftiger sig alene med handel af pantebreve, og han har selv 30 års erfaring i
branchen. selskabet har en god økonomi med en egenkapital på 51-52 mio. kr. og et overskud
på ca. 1 mio. kr. b invest er ikke med i en pantebrevsforening.
ejendommens 1. og 2. prioritet var ejet af selskabet, men blev administreret af alm. brand
bank. forud for tvangsauktionen bad han deres faste ejendomsmægler, nybolig, om at
vurdere ejendommen, for at selskabet kunne tage stilling til værdien af deres pant, som havde
3. prioritet. nybolig vurderede, at der var fuld dækning for pantet. nybolig sendte
vurderingen til ham i en mail, og det fandt sted inden auktionen, hvilket er fast praksis. de
lavede indstilling til depotbanken om et køb, der forudsatte bankens tilladelse. de anvender
ejendomsmæglerens vurdering som grundlag for at byde på en tvangsauktion, og de byder
ikke på ejendomme, medmindre der er dækning for pantet.
e, som b invest a/s tidligere havde benyttet flere gange i forbindelse med formidling af
ejendomme, oplyste før tvangsauktionen, at y erhvervsinvest aps ville købe ejendommen.
han blev af e orienteret om aftalen med y invest aps, og han godkendte aftalen. det fandt
sted inden tvangsauktionen, hvilket er sket flere gange før. han har tidligere handlet med e og
c i forbindelse med salg.
hvis aftalen med y erhvervsinvest aps ikke var kommet på plads inden auktionen, havde de
alligevel købt ejendommen, da ejendommen gav et godt afkast. det var de også forpligtet til
på grund af ejendommens værdi. de ville helst have ejendommen solgt med det samme, men
kunne sagtens ligge med den i en periode, hvis de var blevet højestbydende.
et b-baseret pantebrev skal konkurrere med et pantebrev fra en realkreditforening. der er ved
pantebrevet reelt ingen rente- eller kursrisiko. renten på disse pantebreve er den samme.
bankernes interesse for pantebrevene ændrer sig ikke, og dermed ændrer kursen sig heller
ikke. han er ikke enig i skønsmandens vurderinger, da der hverken er rente- eller kursrisiko
på b-baserede pantebreve, som derfor kan sælges til kurs 100. han er sikker på, at kursen på
pantebrevene ville have været vurderet til 100 på tidspunktet for tvangsauktionen.
e skulle have haft et honorar, hvis b invest var blevet køber på tvangsauktionen, og handlen
                                               - 7 -
dermed var blevet til noget. overskuddet på panthaverregnskabet er gået til selskabet.
d har supplerende forklaret, at man inden en tvangsauktion typisk udarbejder en oversigt over
lejeindtægter og udgifter for at konstatere, om deres pant bliver dækket ind. endvidere får
man ved større ejendomme en ejendomsmægler til at vurdere, om der er dækning for pantet.
herefter indhenter man godkendelse fra depotbanken til budgivningen. i juni 2010 fik han før
tvangsauktionen en skriftlig vurdering fra nybolig, der oplyste, at den maksimale pris var 4
mio. kr., men at man på dette tidspunkt værdiansatte den til 3.750.000 kr. nybolig bekræftede
således, at pantet var sikkert. der skulle bydes til sidste krone, således at man lagde
panthaverregnskabet til og trak størstebeløbet fra. nyboligs vurdering blev sendt pr. mail.
begge depotbanker ønskede, at man forsvarede deres pant. det, der fremgår af nyboligs
vurderingserklæring af 25. maj 2012 under afsnittet ”henvisninger” på side 2, svarer til den
vurdering, som han modtog fra nybolig pr. mail. han havde ikke en dialog med y
erhvervsinvest aps om handlen, og han skulle heller ikke godkende den. det stod e for. det
lå fast, at b invest skulle byde på tvangsauktionen, og at ejendommen skulle sælges til c eller
hans selskab fuldt finansieret.
c har supplerende forklaret, at y invest a/s var et økonomisk sundt selskab i juni 2010, og
det kunne betale sine forpligtelser, efterhånden som de forfaldt. selskabet havde heller ikke
betalingsproblemer, da han afgav forklaring for byretten. selskabet fik kort efter byretssagen
uventet økonomiske problemer og gik konkurs på grund af et mislykket ejendomssalg.
selskabet solgte som led i en byttehandel et større grundstykke til en person, som senere løb
fra handelen. medkontrahenten havde fået sin købsmoms tilbage. da han som nævnt ikke
opfyldte sine forpligtelser i handelen, kunne den ikke gennemføres, og selskabet kom over for
skat til at hæfte for en momsforpligtelse på ca. 4 mio. kr., der ikke kunne betales. det
skyldtes således helt andre forhold end den ejendomshandel, som denne sag drejer sig om, at
selskabet gik konkurs. investeringsselskabet ... s.m.b.a., som i erhvervsstyrelsens
personrapport vedrørende ham er registreret som under tvangsopløsning den 9. december
2009, var et selskab, han havde med en anden person. der var ingen kreditorer, der led tab i
forbindelse med tvangsopløsningen. han stiftede selskabet ... byg & service aps, der ifølge
samme rapport blev erklæret konkurs den 24. oktober 2011. han havde ikke noget med
selskabet at gøre efter stiftelsen, og han solgte anparterne omkring en måned derefter.
                                                - 8 -
han mødte på tvangsauktionen den 23. juni 2010 og bemærkede, at advokaten ikke mødte.
han bød ikke på ejendommen, da der var en aftale med e om, at b invest skulle købe
ejendommen med henblik på videreoverdragelse til vidnets selskab. der havde tidligere været
et samarbejde med b invest om 2-3 ejendomme. det havde primært været på baggrund af
mundtlige aftaler, der blev efterfulgt af skriftlige aftaler i form af skøder. han har ikke
overvejet at kræve erstatning for, at handelen med ...vej 1 ikke kunne gennemføres. b invest
fik jo ikke ejendommen på tvangsauktionen, og det var ejendommen, han var interesseret i.
selskabet havde 10-12 ejendomme, og der blev solgt 6-7 af disse inden konkursen.
procedure
parterne har i det væsentlige gentaget deres anbringender for byretten og har procederet i
overensstemmelse hermed.
a har til støtte for den subsidiære påstand navnlig anført, at opgørelsen af b invests tab skal
tage udgangspunkt i pantebrevenes kurs på auktionstidspunktet, idet en køber kunne overtage
disse. efter skønsmandens besvarelse, der skal lægges til grund, er denne kurs med sikkerhed
under 100. skønsmanden har således vurderet, at værdien af pantet ved auktionen udgør
2.530.500,49 kr., ved et debitorskifte 2.730.362,37 kr. og ved den hypotetiske situation, hvor
b invest var blevet endelig køber, 3.263.243,74 kr. i overensstemmelse med skats praksis
skal der ske en kontant omregning af den påståede 100 % finansierede købesum. denne
kontantomregning medfører, at tabet er væsentligt mindre end det tab, som b invest har
opgjort. til støtte for den selvstændige påstand har a navnlig anført, at b invests tab efter
skønsmandens besvarelse højest kan opgøres til 918.992,29 kr., og han skal derfor have
tilbagebetalt differencen mellem dette beløb og det hidtil indbetalte erstatningsbeløb på
1.488.991,80 kr. både påstanden og anbringenderne til støtte for den selvstædige påstand kan
tages i betragtning under denne sag, allerede fordi b invest har haft mulighed for at varetage
sine interesser, jf. retsplejelovens § 383, stk. 2, 2. pkt. han er ikke afskåret fra at kunne kræve
det tidligere betalte erstatningsbeløb tilbagebetalt, og kravet er ikke forældet eller fortabt ved
retsfortabende passivitet.
b invest har yderligere navnlig anført, at as selvstændige påstand og anbringendet
vedrørende kursværdien på pantebrevene ikke kan tages i betragtning, da der ikke foreligger
                                               - 9 -
særlige forhold som anført i retsplejelovens § 383, stk. 2, der taler for, at de bør tillades under
ankesagen. tillades påstanden og anbringendet, bestrider b invest, at tabsopgørelsen skal tage
udgangspunkt i pantebrevenes markedskurs på auktionstidspunktet. denne sag drejer sig ikke
om stillingtagen til et salg af pantebreve, der ikke blev gennemført. selskabet skal ved
opgørelsen af tabet stilles, som om man var blevet højestbydende på auktionen, og handelen
med y erhvervsinvest aps var blevet gennemført. ved det aftalte bud var pantet blevet fuldt
indfriet. skønserklæringernes vurderinger er i øvrigt ikke retvisende for så vidt angår kursen.
disse vurderinger beror ikke på korrekte forudsætninger, og alle andre oplysninger i sager,
herunder de særlige renteforhold for b-baserede pantebreve, taler for, at kursen havde været
100. der er ikke grundlag for, at a på nuværende tidspunkt kan kræve en del af den tidligere
betalte erstatning tilbage. betalingen er sket uden forbehold om tilbagesøgning, og kravet om
tilbagebetaling er i øvrigt forældet eller bortfaldet ved retsfortabende passivitet.
landsrettens begrundelse og resultat
da b invest har haft tilstrækkelig mulighed for at varetage sine interesser, tillader landsretten
i medfør af retsplejelovens § 383, stk. 2, 2. pkt., a at nedlægge den selvstændige
betalingspåstand og at gøre anbringendet om kursværdien af pantebrevene gældende.
også efter bevisførelsen for landsretten er det godtgjort med samme begrundelse, som
byretten har anført, at der forud for tvangsauktionen blev indgået en aftale mellem b invest og
y erhvervsinvest om, at y erhvervsinvest skulle købe ejendommen, hvis b invest blev
højstbydende på tvangsauktionen, og at købesummen skulle svare til b invests prioritetsgæld
i ejendommen. landsretten har herved også lagt vægt på de samstemmende forklaringer, der
er afgivet af e og c, der repræsenterede henholdsvis sælger og køber i handelen.
forklaringerne støttes af ds og fs forklaringer og af oplysningerne i alm. brand banks mail
af 23. januar 2014 om bankens interne vurdering og erklæringen af 25. maj 2012 fra nybolig
erhverv aarhus om deres vurdering af ejendommen i juni 2010. det, der er oplyst om y
erhvervsinvest, herunder selskabets regnskabsoplysninger, giver ikke grundlag for at statuere,
at selskabet i juni 2010 ikke kunne eller ville vedstå aftalen.
ved opgørelsen af b invests tab skal selskabet herefter stilles som om, at aftalen med y
erhvervsinvest var blevet opfyldt, efter at b invest var blevet højestbydende på
                                              - 10 -
tvangsauktionen med et bud på knap 4 mio. kr. i dette tilfælde ville der have været fuld
dækning til hæftelserne nr. 1-3, også selvom y erhvervsinvest overtog den nævnte gæld.
oplysningerne i skønserklæringerne, der angår en vurdering af handelsværdien for
pantebrevene for hæftelserne nr. 1-3 ved et salg af pantebrevene, kan ikke føre til et andet
resultat.
herefter, og af de grunde, som byretten i øvrigt har anført, tiltræder landsretten, at b invests
tabsopgørelse skal lægges til grund, og at selskabets påstand om betaling af 1.158.603,02 kr.
er taget til følge med renter som anført i byrettens dom.
efter det anførte frifindes b invest for as selvstændige betalingspåstand.
landsretten stadfæster derfor byrettens dom.
efter sagens udfald sammenholdt med parternes påstande skal a betale sagsomkostninger for
landsretten til b invest med 100.000 kr. vedrørende selskabets udgifter til advokatbistand.
beløbet er inkl. moms, da b invest ikke er momsregistreret. landsretten har ved fastsættelsen
af beløbet lagt vægt på sagens økonomiske værdi og dens omfang, herunder at der har været
gennemført syn og skøn.
                                  t h i k e n d e s f o r r e t:
byrettens dom stadfæstes.
b invest a/s frifindes for as påstand om betaling af 569.999,51 kr. med nærmere angivne
renter.
a skal betale sagens omkostninger for landsretten til b invest a/s med 100.000 kr.
det idømte skal betales inden 14 dage.
sagsomkostningerne forrentes efter rentelovens § 8 a.


text:
                                            dom
afsagt den 22. marts 2013
v-43-11
                                    træ design a/s
                                    (advokat claus barrett christiansen)
                                    mod
                                    1) trævarefabrikkernes udsalg v/
                                    hans-christian christensen
                                    (advokat jens j. kold antonsen)
                                    2) hans-christian christensen
                                    (advokat jens j. kold antonsen)
indledning
sagens spørgsmål er, om trævarefabrikkernes udsalg v/hans-christian christensen
(herefter: hans-christian christensen) efter ophør af samarbejdet med træ design a/s har
været berettiget til at anvende betegnelserne trævarefabrikernes udsalg,
trævarefabrikkernes udsalg og træfabrikkernes udsalg samt et logo
svarende til træ design a/s’ figurmærke som forretningskendetegn og varemærke i
forbindelse med markedsføring og salg af trævareprodukter i sine forretninger, eller om
brugen krænker træ design a/s’ varemærker.
påstande
træ design a/s har nedlagt følgende påstande:
                                               - 2 -
påstand 1
det af fogedretten horsens i fogedsag fs 250-8244/2010 nedlagte fogedforbud af 23. marts
2011 stadfæstes som lovligt.
påstand 2
det forbydes trævarefabrikkernes udsalg v/hans-christian christensen og hans-christian
christensen at anvende betegnelserne trævarefabrikernes udsalg,
trævarefabrikkernes udsalg, træfabrikernes udsalg og dermed lignende
betegnelser i forbindelse med produktion, import, eksport, markedsføring og salg af møbler,
træmøbler, husholdnings- og køkkenredskaber, husholdnings- og køkkenredskaber lavet af
træ, spil, legetøj, gymnastik- og sportsartikler og julepynt, subsidiært for en del af disse
varer.
påstand 3
det forbydes trævarefabrikkernes udsalg v/hans-christian christensen og hans-christian
christensen at anvende de i bilag 5 og 6 viste figurmærker og dermed forvekslelige
figurmærker i forbindelse med produktion, import, eksport, markedsføring og salg af
møbler, træmøbler, husholdnings- og køkkenredskaber, husholdnings- og køkkenredskaber
lavet af træ, spil, legetøj, gymnastik- og sportsartikler og julepynt, subsidiært for en del af
disse varer.
påstand 4
trævarefabrikkernes udsalg v/hans-christian christensen tilpligtes at slette sit
virksomhedsnavn trævarefabrikkernes udsalg v/hans-christian christensen på nn
markedsdatas hjemmeside.
påstand 5
trævarefabrikkernes udsalg v/hans-christian christensen og hans-christian christensen
tilpligtes at betale 100.000 kr. til træ design a/s, subsidiært et af retten skønsmæssigt fastsat
mindre beløb, med tillæg af procesrente af 25.000 kr. fra justifikationssagens anlæg og af
75.000 kr. fra 21. marts 2012 til betaling sker.
påstand 6
                                             - 3 -
trævarefabrikkernes udsalg v/hans-christian christensen og hans-christian christensen
tilpligtes at betale til træ design a/s sagens omkostninger, herunder sagsomkostninger for
forbudssagen og den efterfølgende håndhævelsessag.
påstand 7
den for fogedretten i horsens stillede sikkerhed på 500.000 kr. skal frigives.
påstand 8
trævarefabrikkernes udsalg v/hans-christian christensen og hans-christian christensen
straffes med bøde for overtrædelse af det nedlagte fogedforbud.
hans-christian christensen har nedlagt påstand om frifindelse og har nedlagt følgende
selvstændige påstande:
påstand 1
det af fogedretten nedlagte forbud kendes ulovligt og ophæves, og hans-christian
christensen tilkendes en erstatning på 1.000.000 kr.
påstand 2
træ design a/s tilpligtes at anerkende, at træ design a/s’ registreringer i patent- og
varemærkestyrelsen under vr 1998 00285 199880116 og vr 1999 00894 1999990330 ophæves.
træ design a/s har over for hans-christian christensens selvstændige påstande påstået
frifindelse.
oplysningerne i sagen
sagens parter
træ design a/s, tidligere h. lange trævarer a/s, blev grundlagt i 1933 af gustav lange
under navnet trævarefabrikernes udsalg. i 1933 blev ”fabrikker” stavet med et k,
og denne stavemåde har træ design a/s holdt fast i lige siden.
                                             - 4 -
gennem årerne er der åbnet en række butikker under navnet trævarefabrikernes
udsalg. butikkerne drives enten af træ design a/s selv eller efter aftale med træ design
a/s. butikkerne sælger trævarer herunder blandt andet møbler til børn og voksne, såsom
senge og reolsystemer, samt legetøj og køkkenudstyr mv. træ design a/s producerer selv
nogle af produkterne, men der forhandles tillige varer fra andre producenter.
hans-christian christensens tidligere samlever, ulla andersen, købte i 1992 en forretning af
h. langes trævarer horsens aps. forretningen var beliggende vestergade 1 i horsens og
blev drevet under navnet ”trævarefabrikkernes udsalg”. samtidig indgik hun en
samarbejdsaftale med h. lange trævarer a/s, og hans-christian christensen købte
ejendommen vestergade 1 af harald lange, søn af gustav lange. da samlivet mellem hans-
christian christensen og ulla andersen ophørte i 1994, overtog hans-christian christensen
forretningen fra ulla andersen. senere åbnede han en forretning med samme navn i
kolding.
træ design a/s’ ordmærke og figurmærke
træ design a/s indgav den 2. oktober 1997 ansøgning til patent- og varemærkestyrelsen
om registrering af ordmærket trævarefabrikernes udsalg. mærket blev registreret
på baggrund af indarbejdelse den 30. marts 1999 under registreringsnr. vr 1999 00894 for
møbler af træ, spejle, varer (ikke indeholdt i andre klasser) af træ i klasse 20, husholdnings-
og køkkenredskaber af træ i klasse 21 og legetøj af træ i klasse 28. registrering er fornyet til
den 30. marts 2019. som dokumentation for indarbejdelse fik patent- og varemærkestyrelsen
bl.a. tilsendt en erklæring fra foreningen dansk møbelindustri, hvoraf fremgik, at navnet
”trævarefabrikernes udsalg” havde været anvendt i en lang årrække som fællesbetegnelse
for en kæde af butikker, hvis sortiment bestod af ubehandlede trævarer, og at butikkerne
blev markedsført i dagblade og ugeaviser, ligesom der en gang årligt blev udsendt et
katalog.
        ligeledes den 2. oktober 1997 ansøgte træ design a/s om registrering af dette
figurmærke (bilag 5):
                                               - 5 -
figurmærket blev registreret den 16. januar 1998 under registreringsnr. vr 1998 00285 for
møbler, spejle, billedrammer, varer (ikke indeholdt i andre klasser) af træ, kork rør,
spanskrør, kurvefletning, horn, ben, elfenben, fiskeben, skildpadde, rav, perlemor og
merskum samt af erstatningsstoffer for disse materialer eller af plastic i klassse 20,
husholdnings- og køkkenredskaber samt beholdere (dog ikke af ædle metaller eller
overtrukket hermed), kamme og svampe, børster, børstenbindermateriale, redskaber til
rengøringsformål, ståluld, glas i rå eller halvforarbejdet tilstand (med undtagelse af glas til
bygningsbrug), glasvarer, porcelæn og keramik (ikke indeholdt i andre klasser) i klasse 21 og
spil og legetøj, gymnastik- og sportsartikler (ikke indeholdt i andre klasser) og julepynt i
klasse 28. registreringen er fornyet til den 16. januar 2018.
       træ design a/s har endelig den 29. april 2010 ansøgt om registrering af en opdateret
udgave af figurmærket, som ser således ud(bilag 6):
 ansøgningen er ikke færdigbehandlet i patent- og varemærkestyrelsen.
       advokat jens j. kold antonsen har på vegne af hans-christian christensen ved brev af
1. juni 2011 til patent- og varemærkestyrelsen fremsat indsigelser mod registrering af det
opdaterede figurmærke og de allerede registrerede figur- og ordmærker. patent- og
varemærkestyrelsen har efterfølgende afvist at behandle begæringerne vedrørende de
registrerede mærker, idet der ikke blev indbetalt ophævelsesgebyr.
skødet, købekontrakten og samarbejdsaftalen
i forbindelse med overdragelsen af ejendommen og forretningen vestergade 1 i horsens i
1992 blev der udarbejdet et skøde, en købekontrakt og en samarbejdsaftale.
                                                 - 6 -
     det fremgår af det betingede skøde, at harald lange solgte ejendommen beliggende
vestergade 1, 8700 horsens til hans-christian christensen med overtagelse 1. august 1992.
endvidere fremgår blandt andet, at:
     ”…
                                                   1.
     …
     i forbindelse med nærværende handel overdrager h. langes trævarer horsens aps den
     i ejendommen værende forretning til køber eller ulla andersen i henhold til særskilt
     aftale, ligesom der indgås samarbejdsaftale mellem h. lange trævarer a/s og køber/ulla
     andersen i henhold til særskilt aftale.
     …
                                                       10.
     ...
     det er endvidere en betingelse for handlen, at køberen eller dennes samlever ulla
     andersen kan indgå en samarbejdsaftale.
     …”
skødet blev endeligt den 5. august 1992.
     det fremgår af den i sagen fremlagte uunderskrevne købekontrakt mellem h. langes
trævarer horsens aps og ulla andersen, at den vedrørte forretningen beliggende
vestergade 1, 8700 horsens, og at overdragelsen skete på blandt andet følgende vilkår:
     ”…
                                                    1.
     forretningen, der hidtil har været drevet fra lejede lokaler, under navnet
     ”trævarefabrikkernes udsalg”, overdrages til ua med den 1. august 1992 kl. 13.00 som
     overtagelsesdag.
     ua er berettiget til at videreføre forretningen under navnet ”trævarefabrikkernes
     udsalg”
                                                   2.
     købesummen for forretningen er aftalt til kr. 50.000, skriver kroner femtitusinde 00 øre,
     der specificeres således:
     1. det til forretningens drift hørende
         inventar, hvorover der udfærdiges
         specificeret opgørelse                     kr.     18.000,00
     2. den til forretningen hørende varevogn,
         der afleveres i nysynet stand og iøv-
         rigt ellers uden garanti af nogen art.     kr.     32.000,00
         køber sørger selv for og bekoster om-
         registrering.                              –––––––––––––––
         i alt                                       kr.    50.000,00
                                                  - 7 -
     derudover overtager køber det i forretningen værende varelager, som sælger forpligter
     sig til at reducere så meget, som det er forsvarligt. varelageret overdrages til køber for
     udsalgsprisen minus 40 %.
     …
                                                    5.
     sælger og h. lange trævarer a/s og harald lange personligt forpligter sig overfor
     køber til ikke hverken direkte eller indirekte at være økonomisk interesseret i at drive
     eller deltage i ledelsen af nogen med den herved overdragne virksomhed konkurrerende
     virksomhed i vejle amt.
                                                    6.
     i forbindelse med nærværende handel indgår køber samarbejdsaftale med h. lange
     trævarer a/s.
     …”
træ design a/s har bestridt, at den i sagen fremlagte købsaftale er identisk med den,
som blev indgået mellem parterne.
     det fremgår af den i sagen fremlagte samarbejdsaftale, der er indgået mellem h. lange
trævarer a/s og ulla andersen, at:
     ”…
                                                    1.
     ua (ulla andersen) har ret til hos h. lange trævarer a/s at indkøbe varekatalog til
     samme pris, som gælder for de øvrige forretninger benævnt ”trævarefabrikkernes
     udsalg”. ua sørger selv for distribution af varekataloget.
                                                    2.
     ua har ret til foreløbig i en periode på 10 år fra den 1/8 1992 at indkøbe varer hos h.
     lange trævarer a/s fra varekataloget.
     …
     efter udløbet på perioden på 10 år, er h. lange trævarer a/s fritstillet med hensyn
     til aftalen.
     ua har på intet tidspunkt pligt til at købe varer hos h. lange trævarer a/s og ua
     er således berettiget til at købe varer hos andre leverandører.
     …
                                                    4.
     ua får i lighed med de øvrige forretninger benævnt ”trævarefabrikkernes udsalg”
     adgang til at gøre sig bekendt med h. lange trævarer a/s’ leverandørlister og med
     de vejledende indkøbs- og udsalgspriser.
                                                    5.
     hvis en af parterne misligholder kontrakten væsentligt, er den anden part berettiget til at
     ophæve kontrakten uden varsel.
     det anses som væsentlig misligholdelse fra uas side, såfremt hun ikke overholder
     betalingsbetingelserne over for h. lange trævarer a/s samt i øvrigt såfremt hun
                                                    - 8 -
       ikke overholder betalingsbetingelser overfor øvrige leverandører, der sender deres
       tilgodehavende til inkasso.
                                                       6.
       h. lange trævarer a/s og harald lange personligt er uberettiget til direkte eller
       indirekte at drive eller være interesseret i konkurrerende forretning i vejle amt, så længe
       ua driver forretning med trævarer i vejle amt eller er forpligtet af en
       konkurrenceklausul overfor 3. mand opstået i forbindelse med afhændelse af
       forretningen.
       ua er uberettiget til selv eller i selskabsform direkte eller indirekte af drive eller være
       interesseret i konkurrerende virksomhed i alle andre områder end vejle amt.
       ua er efter nærværende samarbejdsaftales ophør – uanset hvordan dette sker –
       uberettiget til selv eller i selskabsform direkte eller indirekte at drive eller være
       interesseret i konkurrerende virksomhed i alle andre områder end vejle amt, hvilket
       tillige gælder efter eventuel afståelse af forretningen i horsens.
       …
                                                       7.
       …
       ua er berettiget til at overdrage sine rettigheder og forpligtelser i henhold til
       nærværende aftale til en tredjemand, der måtte overtage forretningen i horsens, idet dog
       harald lange trævarer a/s og harald lange personligt forbeholder sig at ophæve
       nærværende samarbejdsaftale, såfremt der kan rettes berettigede indsigelser imod den
       pågældende tredjemands økonomiske forhold.
       …”
forinden aftalerne blev underskrevet, var der korrespondance mellem købernes og
sælgernes advokater, hvor købernes advokat, advokat peter langager, blandt andet
skrev, at han fra sin klient havde fået oplyst, at ejendommens salgspris var 100.000 kr.
større end ejendomsmæglerens oprindelige oplæg.
 tiden frem til samarbejdets ophævelse
da ulla andersen og hans-christian christensen nogle år senere flyttede fra hinanden,
overtog hans-christian christensen forretningen i horsens, og i 1998 åbnede han
endnu en forretning i kolding under navnet trævarefabrikernes udsalg.
       i 1997-98 havde træ design a/s og hans-christian christensen nogle drøftelser
om afregningen for de varer, som hans-christian christensen købte hos træ design
a/s, herunder om hans-christian christensen var forpligtet til at betale en merpris på
5 %. i et brev af 4. oktober 1997 meddelte hans-christian christensen træ design a/s,
at han ønskede at henholde sig til parternes samarbejdsaftale.
                                              - 9 -
      efter flere drøftelser opfordrede træ design a/s i et brev af 7. april 1998 hans-
christian christensen til at overveje at indgå en franchiseaftale. træ design a/s gjorde
samtidig hans-christian christensen opmærksom på, at han efter samarbejdsaftalen
ikke havde formel ret til brug af det registrerede navn og logo, men at træ design a/s
accepterede brugen, så længe samarbejdsaftalen var i kraft. ved brev af 20. april 1998
skrev hans-christian christensen til træ design a/s og gjorde opmærksom på, at det
var hans opfattelse, at det var træ design a/s, der ikke overholdt aftalen, og han
anmodede om, at der blev samarbejdet som aftalt.
               i december 2004 blev der indgået en samhandelsaftale mellem træ
design a/s og hans-christian christensen, som kun vedrørte faktureringen af
indkøbte varer.
samarbejdets ophævelse
i maj 2010 blev træ design a/s bekendt med, at hans-christian christensen pr. 1. maj 2010
havde overtaget virksomheden og butikken trævarer fabrikernes salgskontor i
store kongensgade 85 i københavn.
               dette betragtede træ design a/s som en væsentlig misligholdelse af
samarbejdsaftalen, idet det var træ design a/s’ opfattelse, at der var tale om uberettiget
konkurrerende virksomhed. træ design a/s ophævede på den baggrund ethvert samarbejde
med hans-christian christensen ved brev af 18. maj 2010. i ophævelsen blev det oplyst, at
hans-christian christensen ikke længere var berettiget til at gøre brug af træ design a/s’
immaterielle rettigheder, herunder varemærker og logoer. der blev endvidere taget
forbehold for at indgive begæring om nedlæggelse af fogedforbud, såfremt hans-christian
christensen ikke ophørte med at bruge træ design a/s’ immaterielle rettigheder inden 5
dage.
               den 2. september 2010 konstaterede træ design a/s, at hans-christian
christensen fortsat anvendte træ design a/s’ registrerede ordmærke og figurmærke på
dankortkvitteringer og fakturaer, og den 9. september 2010 fremgik disse ligeledes af hans-
christian christensens hjemmeside www.træudsalg.dk i forbindelse med butikkerne i
                                                   - 10 -
horsens og kolding.             efter at der var holdt møde mellem parterne, meddelte advokat
jens j. kold antonsen den 27. oktober 2010 træ design a/s’ advokat, at hans-christian
christensen afviste at ville ophøre med at drive forretningen under navnet
”trævarefabrikkernes udsalg”
nedlæggelse af fogedforbud og den efterfølgende periode
træ design a/s indgav herefter begæring om nedlæggelse af fogedforbud til fogedretten i
horsens, der nedlagde fogedforbud den 23. marts 2011, som følger:
       ”det forbydes hans-christian christensen at anvende betegnelserne
       ”trævarefabrikernes udsalg”, ”trævarefabrikkernes udsalg” og dermed forvekslelige
       betegnelser i forbindelse med produktion, import, eksport, markedsføring og salg af
       møbler, træmøbler, husholdnings- og køkkenredskaber lavet af træ, spil og legetøj,
       gymnastik- og sportsartikler og julepynt.
       det forbydes hans-christian christensen at anvende rekvirentens registrerede
       figurmærke og dermed forvekslelige varemærker i forbindelse med produktion, import,
       eksport, markedsføring og salg af møbler, træmøbler, husholdnings- og køkkenredskaber
       lavet af træ, spil og legetøj, gymnastik- og sportsartikler og julepynt.
       det forbydes hans-christian christensen at anvende sit selskabsnavn
       trævarefabrikkernes udsalg v/hans-christian christensen.
       …”
træ design a/s har under sagen fremlagt dokumentation for, at hans-christian
christensen også, efter at forbuddet var blevet nedlagt, fortsatte med at bruge træ
design a/s’ varemærker på bl.a. facader, skilte, dankortkvitteringer og som
virksomhedsnavn. den fortsatte brug blev påtalt over for hans-christian christensen
af træ design a/s’ advokat. da brugen fortsatte, indgav træ design a/s anmodning
om håndhævelse af fogedforbuddet til fogedretten i horsens, som den 13. september
2011 tog anmodningen til følge. det fremgår af retsbogen fra den efterfølgende
udkørende fogedforretning, at hans-christian christensen til fogedretten oplyste, at
navnet på forretningerne beliggende i horsens og kolding ville blive
trævarefabrikernes butik, indtil sagen var afgjort. på butiksfacaderne var navnet
ændret til henholdsvis ”træfabrikernes” og ”trævarer fabrikernes butik”. fogedretten
                                              - 11 -
beslaglagde gamle fakturasedler, kataloger, brochurer, stempel og stempelpude og
skiltet uden for butikken i horsens alle med træ design a/s’ varemærker.
                hans-christian christensen har under fogedsagen og denne sag erkendt, at han
efter samarbejdets ophør, uberettiget har brugt betegnelsen kubik for nogle reoler, som
ligner de reoler, som træ design a/s sælger under dette navn, ligesom han uberettiget har
brugt en montagevejledning udarbejdet af træ design a/s.
forklaringer
henrik lange har forklaret, at han er direktør i træ design a/s. han har været ansat i
virksomheden siden 1984, hvor han blev ansat i butikken i århus. hans farfar åbnede den
første butik i 1933. i midten af 1960’erne overtog hans far virksomheden, og der kom flere
butikker til, bl.a. butikken i horsens. i 1988 åbnede han butik i esbjerg og på østerbro. der er
i dag 10 butikker med navnet ”trævarefabrikernes udsalg, som alle drives som
franchise. forretningerne i odense, horsens og kolding var ikke franchisebutikker. i stedet
havde butiksindehaverne en samarbejdsaftale. forskellen på disse butikker og
franchisebutikkerne var, at træ design a/s ikke havde adgange til disse butikkers
regnskaber, og butiksindehaverne skulle ikke betale royalty. for så vidt angår levering og
rettigheder, var der ikke umiddelbart nogen forskel.
       flemming didriksen havde passet forretningen i horsens i en del år, men i perioden
op til, at ulla andersen købte butikken, havde de haft en bestyrer til at passe den. driften var
gået rimeligt, men den gav ikke noget synderligt overskud, så man ville gerne afhænde den.
han ved ikke, hvordan kontakten til ulla andersen og hans-christian christensen blev
skabt. han var ikke involveret i selve handlen.
       på det tidspunkt var ”trævarefabrikernes udsalg” ikke så stort som i dag. de
forretningsdrivende hentede selv varer på lageret i århus, hvor ordrerne blev noteret og
afregnet. det var forskelligt, hvem der kom fra forretningen i horsens og hentede varer, men
de kom fast ca. 1 gang om ugen hele vejen op gennem 1990’erne. der var en rigtig fornuftig
samhandel, for så vidt angår mængden af aftagne varer.
       da ulla andersen købte forretningen, købte hun retten til at være med i kæden, få
viden om træ design a/s’ leverandører, få leveret varer fra træ design a/s og bruge
                                              - 12 -
kataloget. ulla andersen havde ikke pligt til at købe varer hos træ design a/s, og hun var
ikke tvunget til at købe til en bestemt pris, men der var rigtigt mange varer i kataloget, som
træ design a/s selv designede og producerede, og som derfor ikke kunne købes andre
steder. hensigten med samarbejdet var, at forretningerne skulle fører de varer, der var i
kataloget, ellers gav det ikke mening at være med i kæden.
       han ved ikke præcist, hvornår hans-christian christensen overtog forretningen i
horsens. træ design a/s blev ikke orienteret om overtagelsen af ulla andersen eller hans-
christian christensen, men de fandt ud af det hen ad vejen, da det kun var hans-christian
christensen, som hentede varer i århus. samarbejdet fortsatte dog uændret. hans-christian
christensen havde også været meget involveret tidligere, så i praksis gjorde det ikke den
store forskel.
       samarbejdet med hans-christian christensen var mere problematisk end med andre
forretninger, men det har kørt rimeligt trods de uoverensstemmelser, der har været
undervejs. blandt andet i 1997-98, hvor træ design a/s besluttede, at engrosdelen i træ
design a/s skulle trækkes ud af butikken i århus, fordi lokalerne var blevet for små, og i
stedet drives fra nogle lokaler i tvingstrup, som hans far ejede. da der var nogle
omkostninger ved etablering af et lager i tvingstrup, indkaldte træ design a/s’ ledelse alle
franchisetagere og butiksindehavere til et møde, hvor man orienterede om, at man ønskede
at indgå en aftale om gennemfakturering til træ design a/s, så den kontantrabat, som man
kunne opnå hos leverandørerne, kom træ design a/s til gode. hvis en butik ville stå uden
for aftalen, ville der blive pålagt 5 % oveni prisen ved fakturering. han husker ikke, hvorfor
der opstod en diskussion omkring dette med hans-christian christensen og indehaveren af
forretningen i odense. men de havde følt sig presset, og de ville derfor gerne udtræde af
aftalen om gennemfakturering, som de havde underskrevet. han går ud fra, at den
samarbejdsaftale, som hans-christian christensen henviste til i sit brev af 4. oktober 1997, er
den, som blev indgået mellem h. lange trævarer a/s og ulla andersen. der er ham bekendt
kun denne samarbejdsaftale mellem parterne.
       baggrunden for brevet af 7. april 1998 til hans-christian christensen var, at denne
over for flemming didriksen havde givet udtryk for, at han ejede navnet
”trævarefabrikernes udsalg”. hverken en samarbejdspartner eller en
franchisetager har ret til navnet, men de må anvende navnet så længe, der består et
                                            - 13 -
samarbejde med træ design a/s. træ design a/s har aldrig accepteret, at hans-christian
christensen har nogen selvstændige rettigheder til navnet.
      hans-christian christensen protesterede ikke mod registreringen af varemærket eller
figurmærket. hans-christian christensen blev ikke orienteret, da træ design a/s ansøgte
om registrering af varemærket og figurmærket. man orienterede ikke om registreringen,
fordi det var træ design a/s’ opfattelse, at man havde rettighederne til dem.
      samarbejdsaftalen fra december 2004 var et supplement til den eksisterende aftale og
vedrørte udelukkende fakturering og afgift. i øvrigt fortsatte samarbejdet på uændrede
vilkår.
      baggrunden for, at de valgte at ophæve samarbejdet, var, at hans-christian
christensen pr. 1. maj 2010 overtog trævarer fabrikernes salgskontor i store kongensgade i
københavn. det var deres opfattelse, at der var tale om konkurrerende virksomhed i strid
med samarbejdsaftalen. træ design a/s har 3 forretninger i københavn, og man var rigtigt
kede af, at trævarer fabrikernes salgskontor blev overtaget af en person, som havde
kendskab til træ design a/s’ priser, varer og leverandører. træ design a/s opfattede det
ikke som konkurrerende virksomhed, da hans-christian christensen etablerede flexa-
butikken på fisketorvet. det er ikke de samme varer, der sælges i flexa-butikken, som der
sælges i trævarefabrikernes udsalg. der er blandt andet en del tekstiler i flexa-
butikkerne. det var en konceptbutik, som udelukkende solgte flexas produkter.
trævarefabrikernes udsalg forhandlede ikke flexa-produkter på det tidspunkt,
hvor hans-christian christensen åbnede flexa-butikken på fisketorvet.
      træ design a/s har ikke drevet konkurrerende virksomhed i forhold til hans-
christian christensen fra lokalerne i tvingstrup, idet man herfra udelukkende varetog
engrosdelen og oplagrede varer. der var intet detailsalg i tvingstrup. salget foregik altid via
butikkerne. hvis en kunde for eksempel henvendte sig til hans-christian christensen
angående en vare, som han ikke havde på lager, kunne kunden hente varen på lageret i
tvingstrup, men den blev solgt gennem hans-christian christensens forretning. træ design
a/s har altid respekteret konkurrenceklausulen i samarbejdsaftalen. hans-christian
christensen har aldrig forud for fogedsagen gjort indsigelse mod virksomheden i
tvingstrup.
                                              - 14 -
      efter at der var nedlagt fogedforbud, kørte han forbi hans-christian christensens
butikker og kunne konstatere, at hans-christian christensen ikke overholdt forbuddet.
blandt andet fremgik det af butikkernes facader, at de fortsat hed trævarefabrikernes
udsalg, hvilket også fremgik af diverse hjemmesider. det har givet anledning til
problemer for træ design a/s i form af, at der er kunder, der har henvendt sig til dem med
en forventning om, at de kunne få dele til en vare eller bytte en vare, som de havde købt i
hans-christian christensens butikker i horsens eller kolding. kunderne blev utilfredse, når
dette ikke kunne lade sig gøre, fordi træ design a/s ikke forhandlede varen.
butiksfacaderne i horsens og kolding blev først ændret natten inden den udkørende
fogedforretning. han ved, at det ikke var sket dagen inden, fordi han kørte forbi på vej til
odense.
hans-christian christensen har forklaret, at han købte ejendommen beliggende vestergade 1 i
horsens, fordi han var interesseret i forretningen. han var på det tidspunkt samlevende med
ulla andersen, som købte forretningen og indgik samarbejdsaftalen med h. lange trævarer
a/s.
      han betalte 670.000 kr. for ejendommen. i forbindelse med handlen blev der flyttet
100.000 kr. af prisen for forretningen over på ejendommen, da det var en skattemæssig fordel
for sælger. ejendommen havde oprindeligt været udbudt til salg for 570.000 kr. for ham var
det en samlet handel, de indgik om forretningen og ejendommen. det var hans opfattelse, at
de 100.000 kr. var betaling for goodwill.
      i forbindelse med købet af forretningen i 1992 var det ikke på tale, at ulla andersen i
stedet kunne leje forretningen eller blive franchisetager. det vigtigste i forbindelse med
handlen var, at hun også købte navnet på forretningen, da hun ellers kunne stå med en
forretning, som ikke måtte kalde sig trævarefabrikkernes udsalg. det betød også meget, at
man var sikker på at kunne få de varer, som træ design a/s forhandlede, ligesom
varekataloget havde stor værdi. kataloget blev i nogle år distribueret sammen med jyllands
posten. kataloget trak kunder til butikken
      han og ulla andersen flyttede fra hinanden i 1994. i forbindelse med
samlivsophævelsen aftalte de, at han skulle købe forretningen af ulla andersen på de vilkår,
der fremgik af købekontrakten og samarbejdsaftalen. det var hans revisor, der ordnede
                                              - 15 -
salget. der blev ikke lavet en skriftlig købsaftale mellem ham og ulla andersen. han overtog
en kassekredit og et lån i forretningen, og ulla andersen overtog en bil. de orienterede ikke
harald lange eller træ design a/s om, at han havde overtaget forretningen, men det
fremgik af de offentlige registre, at han var ejer af forretningen. han er næsten helt sikker på,
at han fortalte, at han og ulla andersen var flyttet fra hinanden, i forbindelse med at han
hentede varer i århus.
       efter hans opfattelse overtog han ikke ulla andersens forpligtigelser eller rettigheder i
henhold til samarbejdsaftalen. han overtog derfor heller ikke konkurrenceklausulen. men da
han købte forretningen af ulla andersen, var det afgørende for ham, at harald lange og træ
design a/s ikke måtte drive konkurrerende virksomhed i vejle amt.
       i 1998 åbnede han forretningen i kolding, som han også kaldte trævarefabrikkernes
udsalg. han spurgte ikke træ design a/s, om han måtte åbne forretningen. det var hans
opfattelse, at han ejede navnet og dermed bare kunne åbne forretningen. træ design a/s
fandt ud af, at han ville åbne forretningen 14 dage inden selve åbningen.
       for så vidt angår aftalen om gennemfakturering, blev det forelagt for dem, som om
man samlet set kunne opnå større rabatter ved leverandørerne ved at afgive samlet
bestilling. der blev endvidere lagt op til, at der skulle være et tættere samarbejde mellem
forretningerne og træ design a/s, og at der skulle være mulighed for at komme med i træ
design a/s’ bestyrelse. der skulle være en større grad af medbestemmelse. han så
umiddelbart en fordel ved gennemfaktureringsaftalen, så han skrev under. efterfølgende
blev han klar over, at han var blevet pålagt 5 % overpris. når han i brev af 4. oktober 1997
har skrevet, at han ville henholde sig til deres samarbejdsaftale, så mente han, at han ville
henholde sig til, at han kunne købe varerne til katalogprisen minus 35 %. de fortsatte
herefter samarbejdet på de oprindelige vilkår.
       i 2004 spurgte flexa ham, om han ville være indehaver af en flexa-butik i
shoppingcentret fisketorvet i københavn. flexa sælger børnesenge i træ og alt andet til
børneværelser. han vidste, at hvis han ikke åbnede forretningen, ville en anden gøre det, og
da der var tale om en meget fordelagtig aftale, accepterede han den. alle de trævarer, der
blev solgt i flexaforretningen, blev ligeledes solgt i trævarefabrikernes udsalg,
som førte flexas produkter i 2004-2006. man kunne ikke købe varerne fra træ design a/s i
flexa forretningen. anders lange besøgte ham den dag, hvor han åbnede forretningen. det
                                               - 16 -
var synligt for enhver, hvad der blev handlet med. når han ser på det i dag, så er det hans
opfattelse, at der var tale om konkurrerende virksomhed, men sådan så han ikke på det
dengang.
       da forretningen i odense blev udbudt til salg i 2008, overvejede han, om han skulle
købe den. han blev ringet op af henrik lange, som gjorde ham opmærksom på, at
indehaveren af forretningen i odense ikke havde ret til navnet trævarefabrikernes
udsalg, så hvis han købte forretningen, kunne han ikke kalde den det. henrik lange
nævnte ikke, at han ifølge samarbejdsaftalen havde en konkurrenceklausul, hvorefter han
ikke måtte drive konkurrerende virksomhed uden for vejle amt.
       det er først i forbindelse med nærværende sag, at træ design a/s har påberåbt sig en
konkurrenceklausul over for ham.
       da ulla andersen købte forretningen i horsens, var der ingen, der var franchisetagere,
og han har efterfølgende altid afvist at blive franchisetager. dette er nok hovedårsagen til det
dårlige samarbejde. det var også baggrunden for, at flemming didriksen skrev til ham i
april 1998. træ design a/s ville med dette brev tage navnet fra ham. han talte herefter med
flemming didriksen om, at de skulle tage højde for den købsaftale, som var indgået. han
fortalte flemming didriksen, at han havde købt navnet. sagen sluttede, efter at flemming
didriksen havde kigget på købsaftalen, som han havde fået af harald lange. han husker
ikke, om flemming didriksen udtrykkeligt sagde, at ulla andersen og nu han havde retten
til navnet.
       i forbindelse med indgåelsen af den nye samarbejdsaftale i 2004 drøftede de ikke
forholdet omkring en konkurrenceklausul. han havde på dette tidspunkt åbnet flexa
forretningen i københavn. den nye samarbejdsaftale vedrørte udelukkende priser. med
samarbejdsaftalen ville de prøve, om de ikke kunne få et ordentligt samarbejde. han har
altid givet overpris i forhold til franchisetagerne.
       han ved ikke, om der var andre interesserede købere til trævarer fabrikernes
salgskontor i store kongensgad. han blev kontaktet af indehaveren ole herlev jørgensen,
som fortalte ham, at harald lange havde kontaktet ham tidligere omkring et samarbejde
med træ design a/s, men der havde åbenbart gennem årerne været kontroverser. personligt
tænkte han, at det ville være en fordel for træ design a/s, hvis han overtog forretningen,
fordi den så ville blive en del af kæden. de produkter, der blev solgt og sælges i forretningen
                                              - 17 -
i store kongensgade, var og er mange af de samme varer, som træ design a/s sælger.
herudover sælger forretningen i store kongensgade lidt mere specielle møbler samt en del
kurvevarer. ole herlev jørgensen købte mange produkter de samme steder som træ design
a/s.
       til forretningerne i horsens og kolding købte han mange produkter direkte hos
leverandørerne, sådan som han havde lov til efter aftalen. de første to år fik han også
leverandørlisterne fra træ design a/s. fra 1997 og frem stoppede træ design a/s for
muligheden for at købe direkte hos leverandørerne, idet træ design a/s kontaktede
leverandørerne og pålagde dem, at de ikke måtte sælge til ham.
       han fjernede ikke skiltene fra forretningernes facader, da der var blevet nedlagt
fogedforbud ved retten i horsens. han prøvede at trække navneskiftet ud så længe som
muligt. navnet betød meget for ham, da han havde drevet forretning under dette navn i 19
år. i dag er navnet ændret til trævarefabrikkernes butik.
       efter fogedforbuddet var der mange, der troede, at forretningerne i horsens og
kolding ikke længere eksisterede, fordi forretningerne var fjernet fra træ design a/s’
hjemmeside, og hans forretninger var heller ikke længere med i kataloget. hans forretninger
kan fortsat findes via en googlesøgning, men kunderne søger på de sider, som de plejer at
bruge. dette har betydet meget i økonomisk henseende, idet det har medført en nedgang i
omsætningen. det er svært at gøre op, hvor stort et tab han har lidt. det har vel kostet et par
hundrede tusinde kroner at få lavet nye skilte, fakturaer og lignende. her ud over mener
han, at han har mistet i størrelsesorden omkring 400.000 kr. i avance i 2011. det var især
slemt i det første årstid, hvor der for eksempel var kunder, som kørte til forretningen i
odense for at handle i stedet for at køre til kolding, fordi de ikke troede, at forretningen
eksisterede længere. han har mistet en stor omsætning i forretningen i kolding. hvor de
tidligere kørte ud med varer en gang om ugen, er der nu langt imellem. han vil ikke oplyse,
hvilken omsætning der var i forretningerne i horsens og kolding i 2009-2012.
       han blev ikke direkte underrettet, da træ design a/s fik registreret
trævarefabrikernes udsalg som ord- og figurmærke. han fandt ud af det i 1998, da
de ville tage navnet fra ham. det var først i forbindelse med denne sag, at han indså, at det
kunne få en betydning.
                                               - 18 -
        da træ design a/s åbnede sin afdeling i tvingstrup, påførte det ham konkurrence,
idet træ design a/s solgte til mange andre butikker.
        årsagen til, at han ikke betalte gebyret til patent- og varemærkestyrelsen i forbindelse
med, at han fremsatte indsigelse mod træ design a/s registrerede varemærker, var, at
patent- og varemærkestyrelsen oplyste, at de ikke kunne behandle sagen, før nærværende
sag var sluttet.
harald lange har forklaret, at han har været indehaver af træ design a/s fra
generationsskiftet i 1966 til 2006, hvor han solgte selskabet til sine sønner. forretningen i
horsens åbnede i midten af 1960’erne. den har været beliggende på forskellige lokaliteter. i
1992 blev den solgt til ulla andersen. han husker ikke, hvordan salgsforhandlingerne
forløb, eller om der var tale om en samlet forhandling af alle tre aftaler eller om særskilte
forhandlinger.
        i begyndelsen var det ulla andersen, som hentede varer i århus, men ind imellem
kunne det også være hans-christian christensen. samarbejdet med ulla andersen
fungerede fint, men på et tidspunkt så de ikke mere til ulla andersen, og det var hans-
christian christensen, som hentede varer i stedet. han blev ikke orienteret om, at hans-
christian christensen havde overtaget forretningen. han fik kendskab til bruddet mellem
ulla andersen og hans-christian christensen ved, at hans-christian christensen sagde, at
de var flyttet fra hinanden. han udarbejdede ikke en ny samarbejdsaftale med hans-
christian christensen. de havde jo et samarbejde, og hans-christian christensen førte en del
varer fra kataloget.
        samarbejdet med hans-christian christensen var nogle gange besværligt, men de
forhandlede sig på plads, når der var små tvister.
        han kan ikke huske, om der i forbindelse med salget af forretningen og ejendommen i
horsens blev lavet tre aftaler, men ud fra papirerne ser det sådan ud. han solgte ikke navnet
trævarefabrikkernes udsalg til ulla andersen, da hun overtog forretningen, men hun havde
ret til at bruge navnet, så længe de havde et samarbejde. det har aldrig været på tale at sælge
navnet i den tid, hvor han ejede træ design a/s. han kan ikke mindes, at han og flemming
didriksen har talt om, hvorvidt hans-christian christensen havde købt retten til navnet. det
                                             - 19 -
var en klar opfattelse internt i træ design a/s, at hvis samarbejdet med hans-christian
christensen ophørte, kunne han ikke længere anvende navnet.
anders lange har forklaret, at han ejer 50 % af aktierne i træ design a/s, hvor han er
direktør sammen med sin bror. han er desuden direktør for forretningerne i lyngby,
roskilde og på østerbro.
      de anså det for problematisk, at hans-christian christensen overtog forretningen
trævarer fabrikernes salgskontor, fordi han kendte træ design a/s’ forretningsgange og
lignende og kunne udnytte denne viden til at skabe konkurrence i forhold til de forretninger,
som var med i træ design a/s’ kæde, og hvoraf tre ligger i københavn. butikkerne drives af
franchisetagere, som er berettigede til at bruge varemærket trævarefabrikernes
udsalg, træ design a/s’ katalog m.v., men kun så længe der er et samarbejde.
      flexa-butikken førte kun flexa-produkter, ikke træ design a/s’ produkter. han anså
derfor ikke denne som en konkurrent.
               efter at forbuddet var nedlagt, konstaterede han, at hans-christian christensen
fortsat benyttede træ design a/s’ varemærker for sine butikker i horsens og kolding. på de
gule sider var også butikken i store kongensgade nævnt under navnet trævarefabrikernes
udsalg.
flemming didriksen har forklaret, at han i dag har sin egen virksomhed, der sælger reoler.
hans-christian christensen er en af kunderne i hans virksomhed. hans-christian
christensen er en almindelig kunde, som køber varer i samme størrelsesorden som de
resterende 100 kunder. han har nogle enkelte storkunder på færøerne. han var tidligere i 5-
7 år direktør i træ design a/s. han fratrådte for ca. 8 år siden efter at have været i
virksomheden i 25 år.
      han ved ikke, hvornår hans-christian christensen overtog forretningen i horsens fra
ulla andersen, eller hvornår træ design a/s blev bekendt med overtagelsen. samarbejdet
fortsatte uændret med hans-christian christensen.
      mens han var direktør i træ design a/s, var der nogle småkonflikter med hans-
christian christensen, bl.a. i 1997/98. han husker ikke baggrunden for konflikterne, ligesom
han ikke specifikt kan erindre, hvad aftalen om gennemfakturering gik ud på. han vil tro, at
                                               - 20 -
han har set brevet af 4. oktober 1997 fra hans-christian christensen. han mener, at
samarbejdsaftalen, der henvises til, er den, som blev indgået mellem ulla andersen og h.
lange trævarer a/s. det var den eneste samarbejdsaftale mellem parterne på det tidspunkt.
      spørgsmålet om, hvem der havde retten til navnet trævarefabrikkernes udsalg, blev
drøftet flere gange internt, efter at det var blevet rejst af hans-christian christensen.
konklusionen på de interne drøftelser blev, at man nok havde solgt navnet. da der forelå en
samarbejdsaftale, gjorde man ikke mere ved det. han har set samarbejdsaftalen og et andet
forretningspapir, som kan have været købekontrakten. han mener, at han har set
købekontrakten med ulla andersen hos træ design a/s.
      han talte ikke med hans-christian christensen om, hvad der skulle stå i brevet til
fogedretten. han har heller ikke talt med henrik lange om sagen.
peter langager har forklaret, at han var advokat for ulla andersen og hans-christian
christensen, da de købte forretningen og ejendommen i horsens. de var i århus hos sælgers
advokat for at skrive aftalerne under, herunder købsaftalen. de var kun i århus en gang,
hvor alle aftaler blev underskrevet. de 3 aftaler, som blev indgået mellem parterne, var efter
hans opfattelse en samlet pakke. det var ulla andersen, som skulle drive forretningen, men
det var hans-christian christensen, som var den udfarende kraft. det var hans klare
opfattelse, at det var noget, de to skulle drive sammen. han husker tydeligt ejendommen i
vestergade, som var beliggende i et lidt slidt kvarter med en smal trafikeret gade.
ejendommen var ikke en attraktiv ejendom. hans-christian christensen interesserede sig
kun for ejendommen på grund af forretningen, der var i ejendommen. der skete en form for
regulering af prisen på ejendommen, men han husker ikke baggrunden herfor. han kan godt
huske, at der var noget med 100.000 kr. efter den sammenhæng det fremstår i hans brev til
sælgers advokat, må det forstås sådan, at der var tale om en betaling for goodwill, som blev
lagt over på ejendommen. ved købekontrakten overtog ulla andersen forretningen og
kunne herefter gøre med den, hvad hun ville. kontraktens pkt. 5, hvorefter harald lange og
h. lange trævarer a/s blev pålagt en konkurrenceklausul i kontrakten, var af afgørende
betydning. uden denne ville sælger, som var en stor spiller på markedet, efterfølgende
kunne oprette en ny butik i horsens, og så ville køber stå tilbage med en dårlig ejendom i
horsens.
                                              - 21 -
      indholdet i de kontrakter, der er fremlagt i sagen, herunder i købekontrakten, passer
meget godt med det, som han husker, der blev aftalt den gang. han husker ikke
købekontrakten i detaljer, men efter hans bedste skøn var det den fremlagte købsaftale, der
blev underskrevet. han kan ikke se, hvilke væsentlige punkter der skulle mangle. han er
sikker på, at alle tre aftaler blev underskrevet i sin tid hos sælgers advokat, ellers ville han
ikke som købers advokat have afsluttet sagen.
parternes synspunkter
træ design a/s har gjort gældende, at hans christian christensens fortsatte brug af træ
design a/s’ registrerede ordmærke og figurmærke i tiden efter, at samarbejdet mellem
parterne var ophørt, er uberettiget.
               træ design a/s har anvendt navnet trævarefabrikernes udsalg kontinuerligt
siden 1933 som betegnelse for sine butikker, som sælger trævareartikler. der er således
længe før registreringen af varemærkerne sket indarbejdelse af trævarefabrikernes
udsalg som varemærke gennem brug.
               hans-christian christensen er ikke berettiget til at bruge varemærkerne, efter
at samarbejdet med træ design a/s er ophørt. varemærkerne blev ikke overdraget til ulla
andersen, da hun købte forretningen i horsens i 1992. den købekontrakt, der er fremlagt i
sagen, er ikke underskrevet. det kan derfor ikke med sikkerhed lægges til grund, at
ordlyden af den indgåede aftale er som den fremlagte. af den fremlagte købekontrakt
fremgår i øvrigt kun, at ulla andersen var berettiget til at videreføre forretningen under
navnet trævarefabrikkernes udsalg. det kan ikke heraf udledes, at hun har købt navnet.
formuleringen skal ses i sammenhæng med, at det var en betingelse efter købekontrakten, at
der samtidig blev indgået en samarbejdsaftale. det var således en forudsætning for træ
design a/s, at navnet udelukkende kunne anvendes, så længe samarbejdet bestod, hvilket
hans-christian christensen også tidligere er blevet gjort opmærksom på. det støttes
endvidere af harald langes forklaring om, at han aldrig ville sælge navnet, men at navnet
kun måtte bruges af butikkerne, så længe der bestod et samarbejde med træ design a/s.
                                                - 22 -
dette er tillige forklaret af henrik lange. flemming didriksens forklaring ændrer ikke
herved.
       det bestrides, at der er betalt 100.000 kr. i goodwill, herunder for navnet
trævarefabrikkernes udsalg. købesummen udgjorde ifølge købekontrakten 50.000 kr., og
det fremgår af kontraktens punkt 2, hvad den dækker.
       i tilfælde af, at retten måtte finde det bevist, at ulla andersen havde købt navnet
trævarefabrikkernes udsalg, gøres det gældende, at hans-christian christensen ikke har
dokumenteret sin adkomst til forretningen og navnet, idet der ikke foreligger dokumentation
for, at ulla andersen har overdraget forretningen til ham. hans-christian christensen har
også af den grund ingen ret til navnet.
       figurmærket er ikke nævnt i købekontrakten, så under alle omstændigheder har hans-
christian christensen ingen ret til at bruge dette efter samarbejdets ophør.
       samlet har træ design a/s således gjort gældende, at hans-christian christensens
fortsatte brug af træ design a/s’ varemærker og det identiske trævarefabrikkernes udsalg
udgør en krænkelse af træ design a/s’ rettigheder efter varemærkelovens § 4, stk. 1, nr. 1,
og markedsføringslovens § 1. også brugen af ”træfabrikkernes udsalg” udgør en krænkelse
af træ design a/s’ rettigheder, jf. varemærkelovens § 4, stk. 1, nr. 2, idet der er en sådan
visuel og lydmæssig lighed med træ design a/s’ ordmærke, at der er risiko for forveksling.
       der er ikke udvist passivitet fra træ design a/s’ side. hans-christian christensen var
berettiget til at bruge varemærkerne, så længe samarbejdet bestod. der var derfor først
anledning til at påtale den uberettigede brug ved samarbejdets ophør. dette skete også.
                hans-christian christensen har under hele samarbejdet med træ design a/s
ageret, som om begge parter var bundet af den samarbejdsaftale, som i sin tid blev indgået
med ulla andersen, og har også selv påberåbt sig den i forhold til træ design a/s. han kan
derfor ikke nu mange år senere nægte at være bundet af aftalen herunder
konkurrenceklausulen. han har endvidere selv påberåbt sig aftalen under denne sag, idet
han har anført, at træ design a/s har handlet i strid med konkurrenceklausulen.
       træ design a/s har ikke drevet konkurrerende virksomhed med afdelingen i
tvingstrup. der var tale om, at træ design a/s’ lager og engrossalg blev flyttet fra århus til
tvingstrup. der har ikke været detailsalg fra lokalerne i tvingstrup. hans-christian
                                             - 23 -
christensen kan ikke påberåbe sig rettighederne i samarbejdsaftalen uden samtidig at
acceptere de pligter, som han havde ifølge samarbejdsaftalen.
               det er ikke under sagen blevet bestridt af modparten, at ophævelsen af
samarbejdet var berettiget. under alle omstændigheder gør træ design a/s dog gældende,
at ophævelsen var berettiget som følge af væsentlig misligholdelse af samarbejdsaftalen fra
hans-christian christensens side, idet denne i strid med konkurrenceklausulen havde
påbegyndt konkurrerende virksomhed ved at overtage forretningen ”trævarer
fabrikernes salgskontor” i store kongensgade i københavn. der var derimod ikke
tale om konkurrerende virksomhed, da hans-christian christensen nogle år tidligere åbnede
en flexa-butik i københavn, idet denne butik forhandlede helt andre varer end
trævarefabrikernes udsalg. derfor reagerede træ design a/s ikke dengang med en
ophævelse.
      træ design a/s har krav på vederlag for hans-christian christensens uberettigede
brug af træ design a/s’ varemærker og montagevejledning til reolen kubik. træ design
a/s har endvidere krav på erstatning for markedsforstyrrelse, idet den fortsatte brug af træ
design a/s’ varemærker har ført til misforståelser hos kunderne og negativ omtale.
      det er ubestridt, at hans-christian christensen ikke har overholdt det nedlagte
fogedforbud. overtrædelsen af fogedforbuddet skete med forsæt, og hans-christian
christensen skal derfor jf. retsplejelovens § 651, idømmes en bøde, som efter retspraksis
fastsættes til 10.000 kr.
      hans-christian christensen har først nedlagt en konkret erstatningspåstand under
proceduren. retten skal allerede af den grund ikke forholde sig hertil. hans-christian
christensen har endvidere ikke dokumenteret eller blot sandsynliggjort, at han har lidt et tab
som følge af det nedlagte forbud. hans egen forklaring om tabt avance er ikke tilstrækkelig
dokumentation.
      betingelserne for at ophæve træ design a/s’ varemærker er ikke opfyldt, idet hans-
christian christensen ikke er indehaver af en rettighed, som kan danne grundlag for
indsigelse eller ophævelse. der foreligger sameksistens for så vidt angår forholdet til
trævarer fabrikernes salgskontor. trævarefabrikernes udsalg og
trævarer fabrikernes salgskontor har sameksisteret gennem mange årtier, uden
                                               - 24 -
at der er fremsat indsigelser. hans-christian christensen har som erhverver ikke opnået
bedre ret end den, som overdrageren havde.
       ved fastsættelse af sagens omkostninger skal retten tage i betragtning, at der har været
anvendt 1 retsdag i forbindelse med forbudssagen, ½ dag på håndhævelsessagen og ca. 1
dag i forbindelse med den udkørende fogedforretning, hvor man var på tre adresser i
horsens, kolding og tørring. det bør endvidere tillægges betydning, at hans-christian
christensen forsætligt overtrådte det nedlagte fogedforbud.
hans-christian christensen har gjort gældende, at træ design a/s under hele sagen har været
bekendt med erstatningspåstanden, uden at der er gjort indsigelser. årsagen til, at størrelsen
på erstatningen ikke er angivet i påstandsdokumentet, er, at denne først kunne opgøres efter
bevisførelsen for retten. på baggrund af bevisførelsen kan erstatningskravet nu opgøres til 1
mio. kr. det har kostet ca. 200.000 kr. at foretage de på baggrund af det nedlagte fogedforbud
påtvungne ændringer på forretningernes facader. det vil ligeledes koste 200.000 at
tilbageføre facaderne, så de får samme udseende, som de havde inden, der blev nedlagt
fogedforbud. endvidere kan det lægges til grund, at der har været et avancetab på i alt
600.000 kr.
       ved fortolkning af de aftaler, der er indgået, følger det af koncipistreglen, at de
uklarheder, der måtte være i købekontrakten og samarbejdsaftalen, skal fortolkes imod træ
design a/s, da det var træ design a/s’ egen advokat, som udarbejdede aftalerne.
              det fremgår i øvrigt klart af købekontraktens punkt 1, at ulla andersen købte
forretningen med det tilhørende navn. dette støttes af advokat peter langagers og flemming
didriksens forklaringer. at ulla andersen købte rettighederne til navnet understøttes
endvidere af, at der er betalt 100.000 kr. i goodwill gennem en forhøjelse af prisen for
ejendommen. der står intet om retten til navnet i samarbejdsaftalen. dette skyldes, at
samarbejdsaftalen omhandler priser, indkøb og aftalens løbetid. da ulla andersen overdrog
forretningen til hans-christian christensen, overdrog hun samtidig det tilhørende navn og
lageret. hans-christian christensen overtog ikke samtidig forpligtelserne i henhold til
samarbejdsaftalen, herunder ikke konkurrenceklausulen i punkt 6, og er derfor ikke bundet
heraf.
                                                - 25 -
               figurmærket er uløseligt forbundet med varemærket. det stod på facaden på
forretningen i horsens. det hørte til forretningen, hvorfor hans-christian christensen tillige
købte dette, da han købte forretningen. figurmærket har været anvendt af hans-christian
christensen i mange år uden, at træ-design a/s gjorde noget ved det.
               det fremgår helt klart af punkt 2 i samarbejdsaftalen, at den havde en løbetid
på 10 år. efter 10 år var begge parter fritstillet. den, som ulla andersen måtte sælge
forretningen til, ville ikke få bedre ret. efter udløbet af den 10-årige periode var det frivilligt,
om samhandlen skulle fortsætte. man kunne handle, hvis man havde lyst. samhandlen
fortsatte, efter at samarbejdsaftalen var udløbet, fordi det var en gensidig fordel for begge
parter, ikke fordi parterne var forpligtet i henhold til en aftale. dette er også baggrunden for,
at der ikke er fremsat indsigelser imod ophævelsen af samarbejdsaftalen. der var intet at
ophæve. der var tale om et samarbejde af egen fri vilje, som hver part kunne bringe til ophør
fra den ene dag til den anden.
       hvis retten måtte komme frem til, at parterne forud for ophævelsen var forpligtet af
samarbejdsaftalen, gøres det gældende, at samarbejdsaftalen er ophævet med urette. der
forelå ikke en ny konkurrencemæssig situation ved hans-christian christensens overtagelse
af forretningen i store kongensgade, som kunne begrunde en ophævelse. desuden
reagerede træ design a/s ikke, da hans-christian christensen åbnede flexa-forretningen,
som handlede med de samme varer som træ design a/s. træ design a/s har ved at
undlade at reagere den gang fortabt muligheden for senere at påberåbe sig
konkurrenceklausulen. ved at drive forretning fra lokalerne i tvingstrup har træ design a/s
endvidere selv overtrådt konkurrenceklausulen.
       der er desuden i samarbejdsaftalens punkt 5 gjort endeligt op med, hvad der kan
betragtes som væsentlig misligholdelse, nemlig betalingsmisligholdelse.
       det kan ikke lægges til grund, at hans-christian christensen forsætligt undlod at
efterkomme det nedlagte fogedforbud. han forventede, at justifikationssagen ville blive
behandlet meget hurtigt ved sø- og handelsretten, hvilket imidlertid ikke skete.
               det følger af varemærkelovens § 26, at en varemærkeregistrering kun gælder i
10 år. træ design a/s’ varemærker, som blev registreret i henholdsvis 1998 og 1999, er
derfor udløbet.
                                             - 26 -
                registreringerne skal desuden ophæves. træ design a/s’ registrering af
ordmærket og figurmærket var uberettiget, fordi ulla andersen allerede i 1992 købte
ordmærket og figurmærket, og forretningen i horsens siden da blev drevet under dette navn
og med figurmærket på facaden. endvidere kolliderer varemærkerne med den ret, som
forretningen i store kongensgade har haft i over 100 år, og som hans-christian christensen
nu har ret til. der er tale om navne, som ligger meget tæt på hinanden, og som derfor er
forvekslelige.
      for så vidt angår omkostningsspørgsmålet har hans-christian christensen anvendt
samme tid som træ design a/s på sagerne, der har verseret ved fogedretten i horsens.
sø- og handelsrettens afgørelse
på baggrund af de afgivne forklaringer lægger retten til grund, at ulla andersen købte
forretningen af h. langes trævarer horsens aps på de vilkår, der fremgår af den fremlagte
købekontrakt.
      det fremgår af det betingede skøde punkt 10 og af købekontraktens punkt 6, at det var
en betingelse for handlen, at hans-christian christensen eller ulla andersen kunne indgå en
samarbejdsaftale med h. lange trævarer a/s. der var således tale om et samlet
aftalekompleks, hvorfor de tre aftaler skal forstås i sammenhæng.
      købekontrakten indeholdt i punkt 1 en bestemmelse om, at ulla andersen var
berettiget til at videreføre forretningen under navnet ”trævarefabrikkernes udsalg”.
bestemmelsen skal ses i sammenhæng med, at der samtidig skulle indgås en
samarbejdsaftale, ligesom det skal tages i betragtning, at navnet ”trævarefabrikernes
udsalg” i 1992 i en årrække var blevet og fortsat blev anvendt for en kæde af butikker, som
solgte ubehandlede trævarer. det er på den baggrund rettens opfattelse, at bestemmelsen må
forstås således, at ulla andersen alene fik ret til at bruge navnet, så længe samarbejdet
bestod, og hun var med i kæden af butikker med samme navn. det har ingen betydning for
afgørelsen af spørgsmålet, om der i forbindelse med de indgåede aftaler blev betalt for
goodwill, idet retten til at bruge navnet og være en del af den eksisterende butikskæde har
værdi i sig selv.
                                             - 27 -
       der er efter de indgåede aftaler og den øvrige bevisførelse endvidere ikke grundlag for
at fastslå, at ulla andersen er blevet indehaver af træ design a/s’ figurmærke, som hun
således i lighed med ordmærket alene var berettiget til at bruge, så længe samarbejdet med
træ design a/s bestod.
       hans-christian christensen har ikke ved overtagelsen af forretningen fra ulla
andersen opnået en bedre ret end denne og er derfor heller ikke blevet ejer af navnet
”trævarefabrikkernes udsalg” eller af figurmærket.
       der findes ikke grundlag for at ophæve de af træ design a/s registrerede varemærker,
idet disse ikke er i strid med andenmands bedre ret. i forholdet mellem trævarer
fabrikernes salgskontor og træ design a/s’ registrerede varemærker er der lagt vægt på, at
disse har sameksisteret på det danske marked i mange år.
       hans-christian christensen har ikke bestridt, at træ design a/s var berettiget til at
bringe parternes samarbejde til ophør. hans-christian christensens fortsatte brug af træ
design a/s’ varemærker og det med ordmærket identiske ”trævarefabrikkernes udsalg” for
sine trævareforretninger uden træ design a/s’ samtykke udgør således en krænkelse af træ
design a/s’ varemærker, jf. varemærkelovens § 4, stk. 1, nr. 1. det samme gælder brugen af
”træfabrikkernes udsalg”, som både visuelt og udtalemæssigt minder så meget om træ
design a/s’ ordmærke, at der er risiko for forveksling, jf. varemærkelovens § 4, stk. 1, nr. 2.
træ design a/s’ påstande om forbud og om udslettelse af hans-christian christensens
virksomhedsnavn tages derfor til følge.
       det af fogedretten i horsens i fogedsag fs 250-8244/2010 nedlagte fogedforbud af 23.
marts 2011 findes af samme grunde lovligt nedlagt, hvorfor den for fogedretten i horsens
stillede sikkerhed skal frigives til træ design a/s.
                det lægges efter henrik langes forklaring til grund, at hans-christian
christensens brug af træ design a/s’ varemærker efter samarbejdets ophør har medført
misforståelser og utilfredshed hos kunderne, når de ikke kunne få varer købt hos hans-
christian christensen byttet i en af kædens butikker. hans-christian christensen skal som
følge af den uberettigede brug betale træ design a/s et vederlag samt erstatning for
markedsforstyrrelse efter varemærkelovens § 43, hvilket skønsmæssigt fastsættes til et beløb
på 30.000 kr.
                                               - 28 -
       hans-christian christensen har erkendt, at han fortsatte med at bruge træ design a/s’
varemærker og dermed forvekslelige kendetegn, efter at der var blevet nedlagt fogedforbud,
fordi navnet betød meget for ham, og han ønskede at udsætte navneskiftet længst muligt. på
baggrund heraf og efter den øvrige bevisførelse finder retten det godtgjort, at hans-christian
christensen forsætligt har overtrådt fogedforbuddet. hans-christian christensen idømmes
derfor en bødet på 10.000 kr., jf. retsplejelovens § 651, stk. 1.
       efter udfaldet af sagen skal hans-christian christensen betale sagsomkostninger til
træ design a/s. efter sagens værdi og omfang, samt den forudgående fogedforbudssag og
sag om håndhævelse af forbuddet fastsættes sagsomkostningerne samlet til 80.000 kr. af
beløbet dækker 2.620 kr. retsafgift i forbindelse med fogedsagerne og justifikationssagen,
2.205 kr. faktiske udgifter i forbindelse med fogedsagerne og resten udgiften til
advokatbistand.
                                       thi kendes for ret:
det af fogedretten i horsens i fogedsag fs 250-8244/2010 nedlagte fogedforbud af 23. marts
2011 stadfæstes som lovlig gjort.
den for fogedretten i horsens i fogedsag fs 250-8244/2010 stillede sikkerhed på 500.000 kr.
skal frigives til træ design a/s.
det forbydes trævarefabrikkernes udsalg v/hans-christian christensen at anvende
betegnelserne trævarefabrikernes udsalg, trævarefabrikkernes udsalg,
træfabrikernes udsalg og dermed forvekslelige betegnelser i forbindelse med
produktion, import, eksport, markedsføring og salg af møbler, træmøbler, husholdnings- og
køkkenredskaber, husholdnings- og køkkenredskaber lavet af træ, spil, legetøj, gymnastik-
og sportsartikler og julepynt.
det forbydes trævarefabrikkernes udsalg v/hans-christian christensen at anvende de i
bilag 5 og 6 viste figurmærker og dermed forvekslelige varemærker i forbindelse med
produktion, import, eksport, markedsføring og salg af møbler, træmøbler, husholdnings- og
                                            - 29 -
køkkenredskaber, husholdnings- og køkkenredskaber lavet af træ, spil, legetøj, gymnastik-
og sportsartikler og julepynt.
trævarefabrikkernes udsalg v/hans-christian christensen tilpligtes at slette sit
virksomhedsnavn trævarefabrikkernes udsalg v/hans-christian christensen på nn
markedsdatas hjemmeside.
trævarefabrikkernes udsalg v/hans-christian christensen skal inden 14 dage betale træ
design a/s 30.000 kr. med procesrente af 25.000 kr. fra sagens anlæg og af 5.000 kr. fra den
21. marts 2012.
hans-christian christensen straffes med en bøde på 10.000 kr. forvandlingsstraffen er
fængsel i 10 dage. bøden tilfalder statskassen.
træ design a/s frifindes for de af trævarefabrikkernes udsalg v/hans-christian
christensen nedlagte påstande.
i sagsomkostninger skal trævarefabrikkernes udsalg v/hans-christian christensen inden 14
dage betale træ design a/s 80.000 kr. beløbet forrentes efter rentelovens § 8 a.

source: retspraksis

LICENSE:
Creative Commons Legal Code

CC0 1.0 Universal

type: caselaw

jurisdiction: Denkmark


text:
                              højesterets dom
                      afsagt mandag den 15. november 2010
sag 227/2010
(2. afdeling)
rigsadvokaten
mod
t
(advokat knud meden, beskikket)
i tidligere instanser er afsagt dom af københavns byret den 20. januar 2010 og af østre
landsrets 14. afdeling den 5. maj 2010.
i pådømmelsen har deltaget syv dommere: per sørensen, per walsøe, asbjørn jensen, poul
søgaard, vibeke rønne, jens peter christensen og lars hjortnæs.
påstande
dommen er anket af tiltalte, t, der har påstået formildelse og herunder har påstået sagens for-
hold 3 henført under våbenlovens § 10, stk. 1, og ikke under straffelovens § 192 a, stk. 1, nr.
1.
anklagemyndigheden har påstået stadfæstelse.
anbringender
t har gjort gældende, at sagens forhold 3 ikke skal henføres under straffelovens § 192 a, stk.
1, nr. 1, idet der ikke foreligger særlig skærpende omstændigheder. han opbevarede ikke
våbnet hos sig selv, men lod det blive på sit gamle værelse hos sine forældre, da han flyttede
hjemmefra. han har ikke haft patroner til våbnet, og våbnet har aldrig været anvendt eller væ-
ret klar til brug. våbnet er ikke anskaffet i en banderelateret sammenhæng, og det er ikke er-
                                                - 2 -
hvervet på en strafbar måde. hans tidligere domme og lejlighedsvise brug af ulovlige eufori-
serende stoffer indebar ikke, at der var særlig risiko for, at våbnet ville blive brugt.
subsidiært har han gjort gældende, at straffen for besiddelse af skydevåben på ikke offentligt
tilgængeligt sted uden tilhørende ammunition uanset lovændringen i 2009 ud fra en generel
farlighedsvurdering fortsat bør være lavere end straffen for at besidde skydevåben med tilhø-
rende ammunition på offentligt tilgængeligt sted.
reststraffen bør ikke udløses, idet der ikke er tale om ny ligeartet kriminalitet, og idet han
havde våbnet før afsigelsen af den dom, som reststraffen vedrører.
rigsadvokaten har gjort gældende, at der i sagens forhold 3 foreligger særlig skærpende om-
stændigheder. pencilpistolen ligner ikke et våben og kan holdes skjult for andre, og den er
livsfarlig på i hvert fald op til 50 meters afstand. et sådant våben tjener intet lovligt formål.
våbnet blev opbevaret uforsvarligt og sammen med narkotika og en radioscanner.
ved strafudmålingen bør der lægges vægt på, at t tidligere er straffet flere gange, og at sagen
ud over forhold 3 omfatter overtrædelser af færdselsloven og lovgivningen om euforiserende
stoffer samt anden overtrædelse af våbenlovgivningen.
reststraffen bør udløses under hensyn til, at den vedrører en tidligere dom for voldskrimina-
litet begået under anvendelse af en kniv.
supplerende sagsfremstilling
der er indhentet erklæringer af 7. og 30. september 2010 fra rigspolitiet om undersøgelse af
pencilpistolen.
i erklæringen af 7. september 2010 hedder det bl.a.:
       ”5. hvordan vurderes pencilpistolens generelle farlighed i forhold til en ”almindelig”
       pistol?
       projektilhastighed:
       som ovenfor beskrevet er våbnet potentielt livsfarligt.
       det aktuelle våben er dog glatløbet, hvilket har indvirkning på projektilernes hastighed.
                                                - 3 -
       fabrikanten af ammunitionen, der blev brugt til ovenstående forsøg, angiver en mun-
       dingshastighed på 255 m/sek., og en hastighed ved 50 m på 235 m/sek.
       disse højere hastigheder er for ”almindelige” våben med riflet løb.
       det må således konkluderes, at et ”almindeligt” våben er potentielt livsfarligt på større
       afstande.
       sigtemidler/træfsikkerhed:
       det aktuelle våben har i modsætning til ”almindelige” våben ingen sigtemidler, og er
       således sværere at ”sigte” med.
       endvidere er våbnet glatløbet, hvilket vil få projektilet til at ”kolbøttere”, dette kan li-
       geledes have indvirkning på træfsikkerheden.
       projektiler fra et ”almindeligt” våben med riflet løb vil have en mere stabil skudbane.
       opladning og affyring:
       det aktuelle våben skal oplades og genlades manuelt for hvert skud.
       en selvladepistol i denne kaliber har et magasin med flere patroner, og genlader halv-
       automatisk efter affyring indtil magasinet er skudt tomt.
       hastigheden hvormed skuddene kan affyres med en selvladepistol, afgøres af, hvor hur-
       tigt skytten kan trykke på aftrækkeren.”
i erklæringen af 30. september 2010 hedder det bl.a.:
       ”på baggrund af ovenstående målinger må det konkluderes, at det aktuelle våben er po-
       tentielt livsfarligt på mindst 50 meter.”
højesterets begrundelse og resultat
vedrørende straffelovens § 192 a, stk. 1, nr. 1
ved højesterets dom af 25. juni 2010 (u 2010.2552 h) er det fastslået, at det må bero på en
samlet vurdering af de foreliggende omstændigheder, om besiddelse af skydevåben på ikke
offentligt tilgængeligt sted må anses for begået under særlig skærpende omstændigheder i
straffelovens § 192 a, stk. 1's, forstand. der kan herved lægges vægt på de momenter, der er
nævnt i forarbejderne til lov nr. 411 af 10. juni 1997 (den tidligere bestemmelse i våbenlovens
§ 10, stk. 2) og til lov nr. 501 af 12. juni 2009 (straffelovens § 192 a).
t er fundet skyldig i at have besiddet en pencilpistol. den lå i hans taske, der stod i et værelse
i hans forældres lejlighed, hvor han overnattede, da ransagningen fandt sted. i tasken lå også
kokain og en radioscanner, og desuden blev der fundet heroin og hash i værelset. han var ikke
i besiddelse af ammunition til våbnet.
                                                 - 4 -
t er tidligere straffet flere gange, bl.a. for vold af særlig farlig karakter ved brug af en folde-
kniv i forbindelse med røveri og for overtrædelse af våbenlovgivningen.
under de anførte omstændigheder finder højesteret, at der ikke foreligger særlig skærpende
omstændigheder. højesteret har herved lagt vægt på, at ts besiddelse af våbnet efter en sam-
let vurdering ikke kan anses at have indebåret en nærliggende risiko for, at det ville blive
brugt til fare for andre. forholdet kan derfor ikke henføres under straffelovens § 192 a, stk. 1,
nr. 1.
højesteret finder, at t har overtrådt våbenloven under skærpende omstændigheder, idet våb-
net blev opbevaret uforsvarligt. forholdet skal derfor henføres under våbenlovens § 10, stk.1,
jf. § 2, stk. 1, jf. § 1, stk. 1, nr. 1.
vedrørende straffastsættelsen
ved lov nr. 411 af 10. juni 1997 om ændring af bl.a. straffeloven og våbenloven skete der ved
indsættelsen af en ny bestemmelse i våbenlovens § 10, stk. 2, med en strafferamme på fæng-
sel indtil 2 år en skærpelse af straffen for besiddelse af skydevåben under særlig skærpende
omstændigheder. i bemærkningerne til lovforslaget (lovforslag nr. l 98, folketingstidende
1996/97, tillæg a, side 2510) hedder det bl.a.:
       ”det forudsættes, at straffen for besiddelse af skydevåben på ikke offentligt tilgænge-
       lige steder under skærpende omstændigheder vil være fra 60 dages til 4 måneders fæng-
       sel afhængig af, om en eller flere skærpende omstændigheder er til stede samtidig.”
ved lov nr. 501 af 12. juni 2009 fik våbenlovens § 10 sin nugældende affattelse. i bemærk-
ningerne til lovforslaget (folketingstidende 2008/09, tillæg a, side 8070-71) hedder det bl.a.:
       ”straffen for overtrædelser af våbenlovgivningen under særlig skærpende omstændig-
       heder omfattet af den foreslåede bestemmelse i § 192 a, stk. 2 [nugældende stk. 1, nr. 1,
       for så vidt angår besiddelse af skydevåben], herunder våbenlovsovertrædelser, der angår
       skydevåben, forudsættes skærpet betydeligt. straffen for overtrædelser af våbenlovgiv-
       ningen, der angår skydevåben, forudsættes i den forbindelse fordoblet i forhold til i dag.
       det gælder både for besiddelse af skydevåben på offentligt tilgængelige steder og på
       bopælen og andre ikke offentligt tilgængelige steder.
       …
       straffen for overtrædelser af våbenlovgivningen, hvor besiddelse mv. af skydevåben
       ikke sker under særlig skærpende omstændigheder og dermed skal pådømmes efter vå-
                                                - 5 -
       benlovens § 10, stk. 1, forudsættes ikke ændret ved den foreslåede ændring af straffelo-
       vens § 192 a. i sådanne tilfælde er udgangspunktet således fortsat bødestraf.”
under folketingets behandling af lovforslaget blev der vedtaget et ændringsforslag, hvorefter
straffen for besiddelse af skydevåben på bopælen under særlig skærpende omstændigheder
blev undergivet en minimumsstraf på 1 års fængsel. strafniveauet blev dermed væsentligt
forhøjet i forhold til det oprindeligt forudsatte niveau. der fremkom ikke tilkendegivelser
vedrørende strafniveauet i tilfælde, hvor der alene foreligger skærpende omstændigheder.
under hensyn til den betydelige skærpelse af straffen for ulovlig besiddelse af skydevåben på
bopælen m.v. under særlig skærpende omstændigheder finder højesteret, at straffen for be-
siddelse af skydevåben i et tilfælde som det foreliggende, hvor der foreligger skærpende om-
stændigheder, som udgangspunkt bør fastsættes til fængsel i 4-6 måneder.
højesteret tiltræder, at straffen bør fastsættes som en fællesstraf, der også omfatter reststraffen
på 124 dage. efter en samlet vurdering af forholdets karakter fastsætter højesteret herefter
straffen efter de af byretten anførte bestemmelser til fængsel i 10 måneder.
højesteret finder ikke grundlag for at gøre straffen betinget.
                                       thi kendes for ret:
t straffes med en fællesstraf af fængsel i 10 måneder.
t skal betale sagens omkostninger for byretten, mens statskassen skal betale sagens omkost-
ninger for landsret og højesteret.