text:
                                            dom
afsagt den 1. april 2016 af vestre landsrets 1. afdeling (dommerne eva staal, esben hvam og
peter juul agergaard (kst.)) i ankesag
v.l. b–0707–15
randers kommune
(advokat henrik qwist, københavn)
mod
randersegnens boligforening
under konkurs
(advokat rasmus munk nielsen, aarhus)
retten i randers har den 27. marts 2015 afsagt dom i 1. instans (rettens nr. bs 2-1454/2012).
påstande
for landsretten har appellanten, randers kommune, gentaget sin påstand om frifindelse.
indstævnte, randersegnens boligforening under konkurs, har påstået dommen stadfæstet.
supplerende sagsfremstilling
den 4. august 2011 blev der afholdt møde mellem randersegnens boligforening og randers
kommune. det var et punkt på dagsordenen, at kommunen havde fået kendskab til
boligforeningens køb af nøglefærdige byggerier uden støtte.
efter henvendelse fra formanden for randers bolig, jan guldmand, udarbejdede boligsel-
skabernes landsforening den 22. september 2011 et notat, hvoraf fremgik, at der ikke var
hjemmel til at opføre de ustøttede almene boliger, og at det vurderedes, at der havde været en
meget ufuldstændig sagsbehandling fra administrationens side.
                                               - 2 -
der blev efterfølgende den 6. oktober 2011 afholdt et møde mellem randers kommune og
randersegnens boligforening. det fremgik bl.a. af mødereferatet, at boligforeningen havde
10 ustøttede projekter i 3 kommuner for 100 mio. kr., der ikke var finansieret, og at kom-
munen tilkendegav, at kommunen gerne ville arbejde sammen med boligorganisationen om at
godkende en belåning, hvis ministeriet for by, bolig og landdistrikter ville give dispensation
hertil.
kommunen havde herefter den 26. oktober 2011 møde med ministeriet, hvor ministeriet
anbefalede kommunen at udpege en forretningsfører til midlertidigt at overtage boligorga-
nisationens administration i henhold til almenboliglovens § 165. ministeriet præciserede bl.a.,
at der ikke var lovhjemmel til at omdanne boligforeningens ustøttede afdelinger til afdelinger
som støttet byggeri med deraf følgende finansiering, og der ikke var lovhjemmel til, at
hverken randers kommune eller staten garanterede for låneoptagelse til finansiering af de
ustøttede boliger. landsbyggefonden havde herudover ikke mulighed for at yde støtte til
finansiering af køb af ustøttede boliger.
forvaltningen indstillede herefter til byrådet, at kommunen i medfør af almenboliglovens §
165, stk. 3, udpegede en forretningsfører, der midlertidigt skulle sikre en forsvarlig drift og
godkendte et kommissorium for den midlertidige forretningsfører. byrådet besluttede at følge
forvaltningens indstilling.
randers kommune udarbejdede et kommissorium, hvorefter randers kommune i henhold til
almenboliglovens § 165 meddelte randersegnens boligforening påbud og indsatte en
midlertidig forretningsfører for at sikre en forsvarlig drift.
der blev på foranledning af randers kommune udarbejdet en administrationsaftale mellem
arbejdernes andels boligforening (aab) som administrator og randersegnens boligforening
som administreret, der trådte i kraft den 1. november 2011. det var i aftalen bestemt, at
administrator som midlertidig forretningsfører fik tillagt alle kompetencer i relation til
beslutninger om boligorganisationen. den midlertidige forretningsfører skulle bl.a. undersøge
alle forhold vedrørende boligforeningens køb af ustøttede boliger, herunder undersøge
hvorvidt der forelå gyldige bindende aftaler.
                                                - 3 -
den midlertidige forretningsfører skulle ligeledes udrede alle økonomiske forhold med
henblik på at skabe overblik over, hvornår bl.a. aftalerne vedrørende køb af ejendommene var
blevet indgået. herudover skulle han bl.a. udarbejde budgetter for hvert enkelt projekt og
forslag til finansiering af købene inden for lovens rammer. det bedst mulige forhand-
lingsresultat skulle herefter forelægges for tilsynet. herudover skulle det undersøges, hvorvidt
randeregnens boligforening havde pådraget sig yderligere forpligtelser udover de nye
ustøttede boligprojekter. videre skulle de faktiske og økonomiske forhold i randersegnens
boligforening vurderes, herunder hvorvidt der var sket sammenlægning af støttede og
ustøttede boligprojekter. det skulle videre vurderes, om de enkelte ejendomme og afdelinger
isoleret set havde økonomiske problemer og i givet fald i hvilket omfang, idet revisor havde
påvist, at forretningsgangen ikke fungerede tilfredsstillende. administrator skulle i
samarbejde med randers bolig endvidere i samarbejde med randersegnens boligforening
fremkomme med konkrete forslag til at sikre, at den daglige drift af boligselskabet fungerede,
og at der blev etableret en plan for tilfredsstillende arbejdsgange og kontrolsystemer i
boligselskabet for at sikre et bedre samlet overblik over boligselskabets administration og
økonomiske forhold også i fremtiden.
det fremgik af aftalen, at administrator for randersegnens boligforenings regning skulle
antage sagkyndig ekstern juridisk og regnskabsmæssig bistand, og at randers kommune som
selvskyldnerkautionist indestod for betaling af honorarerne.
administrator skulle fremkomme med en foreløbig redegørelse inden udgangen af november
måned 2011. efterfølgende blev fristen forlænget til den 8. december 2011.
den 14. november 2011 godkendte økonomiudvalget i randers kommune administrati-
onsaftalen.
anders rønnebro orienterede den 17. november 2011 forvaltningen i randers kommune om
sit arbejde og oplyste bl.a., at han havde haft et møde med boligforeningens bankforbindelse
østjysk bank, som ikke havde været interesseret i at drøfte sagen overhovedet.
der blev udarbejdet en redegørelse den 22. november 2011 fra advokat henrik steen jensen
                                               - 4 -
og advokat henrik christian strand, holst, advokater om dispositioner foretaget i
randersegnens boligforening. advokaterne vurderede, at boligforeningen ikke var bundet af
aftalerne med grundsælgere og entreprenører vedrørende de ustøttede almene boligprojekter.
af referatet fra et møde den 25. november 2011 mellem bl.a. anders rønnebro og repræ-
sentanter fra randers kommune fremgik det bl.a., at anders rønnebro havde haft for-
handlinger med østjysk bank og entreprenører, og ingen af disse ville deltage i en løsning af
de økonomiske problemer i randersegnens boligforening. anders rønnebro anbefalede på
den baggrund, at randersegnens boligforening blev likvideret. han orienterede om, at han på
vegne af boligforeningen havde valgt at skifte bankforbindelse, således at østjysk bank ikke
kunne modregne i huslejerne, der skulle betales den 1. december 2011.
huslejeindbetalingerne indgik herefter på en modregningsfri konto i danske bank med ”ny-
randers b.f.” som kontohaver.
deloitte & touche konkluderede i et notat af 6. december 2011 på baggrund af en gen-
nemgang af de økonomiske forhold i boligforeningen, at såvel randers boligforening som de
enkelte afdelinger måtte anses for at være insolvente.
den 6. december blev der fra kontoen i danske bank betalt 212.500 kr. til deloitte & touche,
187.500 kr. til holst, advokater og 147.000 kr. til aab v/anders rønnebro.
den 7. december 2011 blev der fra samme konto betalt 201.375 kr. til aab, 512.500 kr. til
holst, advokater og 518.750 kr. til deloitte & touche.
det er disse samlede betalinger på i alt 1.779.625 kr., som randersegnens boligforening
under konkurs begærer omstødt.
i sin afsluttende redegørelse af 7. december 2011 fastslog anders rønnebro, at der ikke var
andre muligheder end at begære boligorganisationen konkurs.
der blev herefter indgivet konkursbegæring dog alene for så vidt angik randersegnens
boligforening, idet der i sidste øjeblik blev opnået en ordning for afdelingerne.
                                              - 5 -
den 8. december 2011 afsagde skifteretten i randers konkursdekret over randersegnens
boligforening.
procedure
parterne har i det væsentlige gentaget deres anbringender for byretten og har procederet i
overensstemmelse hermed.
landsrettens begrundelse og resultat
dommerne esben hvam og peter agergaard juul udtaler:
efter almenboliglovens § 16, stk. 1, 1. pkt., er en afdeling i en boligorganisation økonomisk
uafhængig af andre afdelinger og af boligorganisationen, og det er efter lovens § 16, stk. 1, 3.
pkt., den enkelte afdeling, der har skøde på ejendommen. dette betyder bl.a., som det fremgår
af u.2008.378 h, at ejendommen er opført som et aktiv i afdelingens regnskab, at
lejeindtægter fra ejendommen henføres til afdelingen, og at boligorganisationens kreditorer
ikke kan søge sig fyldestgjort i ejendommen.
det er ubestridt, at randersegnens boligforening ikke forud for administrationsaftalens
indgåelse havde separat forvaltning af afdelingsmidler, jf. bekendtgørelse nr. 1540 af 16.
december 2013 om drift af almene boliger mv. § 47, stk. 2. det kan endvidere efter de
samstemmende vidneforklaringer på dette punkt, herunder forklaringen afgivet af den
midlertidige forretningsfører anders rønnebro, lægges til grund, at oprettelsen af en
modregningsfri konto ”ny-randers-b.f” i danske bank skete for at undgå østjysk banks
modregning i randersegnens boligforenings indestående til dækning af boligforeningens
gæld til banken.
kontoen i danske bank var oprettet i randersegnens boligforenings navn, og der var ifølge
anders rønnebros forklaring ingen aftaler om begrænsning i boligforeningens råden over
kontoen, ligesom en sådan begrænsning heller ikke i øvrigt var søgt sikret. boligforeningen
afholdt da også de facto udgifter til egne rådgivere af kontoens midler. flere vidner, herunder
                                                 - 6 -
anders rønnebro og advokaterne henrik steen jensen og henrik strand, holst, advokater,
har forklaret, at der i den sidste periode op til konkursen var drøftelser om separering af
midlerne tilhørende afdelingerne, men at en sådan separering ikke blev gennemført. det er
således heller ikke muligt at udsondre indbetalingerne til den enkelte afdeling på kontoen.
den omstændighed, at midlerne på kontoen i danske bank hidrørte fra lejeindbetalinger fra
lejerne i de enkelte afdelinger under randersegnens boligforening, er herefter ikke i sig selv
udtryk for separat forvaltning for hver enkelt afdeling i henhold til § 47, stk. 2, i be-
kendtgørelse om drift af almene boliger mv., ligesom midlerne efter det anførte heller ikke i
øvrigt kan anses for at være individualiseret på en sådan måde, at afdelingerne har opnået
separatiststatus over midlerne. indeståendet på kontoen pr. konkursdekretet på godt 3,6 mio.
kr. er da således også indgået i konkursboet, og der er efter kurator, advokat poul resen
stenstrups, forklaring ikke anmeldt separatistkrav i boet vedrørende lejeindbetalingerne.
herefter og af de grunde, der er anført af byretten vedrørende betingelserne for omstødelse,
tiltræder vi, at de betalinger, som sagen angår, er omstødelige efter konkurslovens §§ 67 og
74.
det følger af det ovenfor anførte, at de omhandlede beløb ville være indgået i konkursmassen
for randersegnens boligforening, hvis betalingerne ikke var foretaget som sket. konkursboet
har herefter lidt et tab i kraft af betalingerne, og randers kommune har som selv-
skyldnerkautionist for betalingerne opnået en tilsvarende berigelse.
vi tiltræder derfor, at konkursboet i medfør af konkurslovens § 80, jf. § 75 og 76, kan rette et
krav som påstået mod randers kommune, der kendte eller burde kende de omstændigheder,
der begrunder omstødelseskravet.
vi finder ikke, at der under nærværende omstødelsessag og uden forudgående prøvelse i
henhold til reglerne i konkurslovens kapitel 16 er grundlag for at tage stilling til, om de
betalte krav fra aab v/anders rønnebro, holst, advokater og deloitte & touche ville være
foranstillede krav efter konkurslovens § 94, stk. 1, nr. 1. randers kommunes anbringende
om, at der under henvisning til kravenes status som krav efter konkurslovens § 94, stk. 1, nr.
1, ikke kan rettes et krav mod randers kommune som selvskyldnerkautionist, kan allerede af
                                                - 7 -
den grund ikke føre til, at der sker frifindelse af randers kommune i denne sag.
vi stemmer med denne begrundelse for at stadfæste byrettens dom.
dommer eva staal udtaler:
konkursboet har gjort gældende, at de omtvistede betalinger til den midlertidige forret-
ningsfører, advokaterne og revisor er omstødelige, og at kommunen derfor som selvskyld-
nerkautionist skal tilbagebetale honorarerne, mens kommunen i første række har gjort gæl-
dende, at betalingerne ikke er omfattet af konkurslovens regler henset til baggrunden for deres
opståen.
betalingerne fandt som anført i byrettens præmisser sted fra en konto, som den midlertidige
forretningsfører havde oprettet i danske bank til brug for lejeindbetalingerne fra de enkelte
afdelinger for december måned. randersegnens boligforening var en almen bolig-
organisation, der var organiseret med almene boligafdelinger. disse afdelinger kan ikke anses
som selvstændige juridiske enheder, jf. højesterets dom gengivet i u 2008.1983, og
afdelingerne kunne derfor ikke få et cvr-nummer og dermed oprette en konto i et penge-
institut.
randers kommune blev som tilsynsmyndighed på et sent tidspunkt bekendt med, at bolig-
organisationen havde erhvervet indtil flere ustøttede boliger, og at der var finansierings-
problemer vedrørende de ustøttede boliger. kommunen modtog i begyndelsen af oktober
måned 2011 et notat fra boligselskabernes landsforening, og boligorganisationens forret-
ningsfører gik af. kommunen deltog den 26. oktober 2011 i et møde med ministeriet for by,
bolig og landdistrikter, hvorefter forvaltningen indstillede til byrådet, at kommunen benyttede
sig af adgangen i almenboliglovens § 165 til at indsætte en midlertidig forretningsfører,
hvilket herefter blev besluttet.
der blev oprettet en administrationsaftale mellem arbejdernes andels boligforening (aab) i
aarhus og randersegnenens boligforening som administreret, hvori det blev aftalt, at aab
skulle være administrator og anders rønnebro skulle være midlertidig forretningsfører, og at
administrator skulle antage juridisk og regnskabsmæssig bistand. den midlertidige
                                              - 8 -
forretningsfører, advokaterne og revisor udfærdigede notater og redegørelser, hvoraf bl.a.
fremgik, at boligforeningen havde handlet i strid med lovgivningen ved erhvervelsen og
projekterne med de ustøttede boliger, ligesom det også fremgik, at boligorganisationen var
insolvent, og at der var omstødelige pantsætninger til banken.
anders rønnebro disponerede som midlertidig forretningsfører over kontoen oprettet i
danske bank, og umiddelbart før konkursen blev regningerne til den midlertidige forret-
ningsfører, advokaterne og revisor betalt. restindeståendet på kontoen blev efter konkurs-
dekretet overført til konkursboet.
det er ubestridt, at indeståendet på kontoen stammede fra lejeindbetalinger for december
måned og dermed kom fra afdelingernes lejere. kommunalbestyrelsen fører tilsyn med de
almene boligorganisationer, jf. almenboliglovens § 164, og kommunalbestyrelsen kan efter §
165, stk. 1, meddele de påbud, som skønnes nødvendige for at sikre forsvarlig drift af den
almene boligorganisation og i særlige tilfælde udpege en midlertidig forretningsfører, jf. stk.
3. der gælder særlige regler for likvidation af almene boligorganisationer, jf. kapitel 20 i
bekendtgørelse om drift af almene boliger m.v., og konkurslovens regler om rekonstruktion
og tvangsakkord er efter min opfattelse ikke anvendelige for en nødlidende almen
boligorganisation.
det var velbegrundet, at kommunen anvendte almenboliglovens § 165, da den blev bekendt
med forholdene i randersegnens boligforening. den midlertidige forretningsfører fik kun få
uger til at udrede alle forholdene vedrørende boligforeningens ustøttede køb af 10
ejendomme, til at forsøge at finde en forhandlingsløsning med østjysk bank og til at komme
med konkrete forslag til at sikre en forsvarlig fremtidig drift af boligselskabet. det viste sig
hurtigt, at boligforeningen var insolvent, og at en økonomisk løsning ikke var mulig, og det
var derfor nødvendigt at indgive en konkursbegæring.
på denne baggrund finder jeg, at oprettelsen af den modregningsfri konto i danske bank
tilhørende ny-randers b.f i en situation som den foreliggende har været tilstrækkeligt til at
separere afdelingernes midler fra boligorganisationens, idet det på grund af tidspresset ikke
kan bebrejdes den midlertidige forretningsfører, at han ikke sørgede for yderligere separering
af de enkelte afdelingers midler, ligesom den midlertidige forretningsfører også var berettiget
                                              - 9 -
til at betale fakturaerne fra aab, advokatfirmaet og revisor, selv om han vidste, at konkurs
var umiddelbart forestående. jeg lægger herved også vægt på, at midlerne på kontoen ikke var
penge, som rettelig tilhørte boligorganisationen, og som derfor bør tilfalde
boligorganisationens kreditorer, herunder østjysk bank, ligesom jeg også lægger vægt på, at
det må antages, at det arbejde, der var udført af den midlertidige forretningsfører, advokaterne
og revisor i et vist omfang har kunnet anvendes af kurator.
jeg stemmer derfor for at tage kommunens påstand til følge.
efter stemmeflertallet stadfæstes byrettens dom herefter.
efter sagens udfald skal randers kommune betale sagsomkostninger for landsretten til
randersegnens boligforening under konkurs med 80.000 kr. beløbet er til dækning af ud-
gifter til advokatbistand.
beløbet til dækning af udgifter til advokatbistand er inkl. moms. landsretten har ved fast-
sættelsen af beløbet lagt vægt på sagens økonomiske værdi og dens omfang, samt at ho-
vedforhandlingen alene varede ½ dag.
                                  t h i k e n d e s f o r r e t:
byrettens dom stadfæstes.
randers kommune skal betale sagens omkostninger for landsretten til randersegnens bo-
ligforening under konkurs med 80.000 kr.
det idømte skal betales inden 14 dage.
sagsomkostningerne forrentes efter rentelovens § 8 a.


text:
- jen
                                         udskrift
                                             af
                         sø- & handelsrettens dombog
                                       ____________
                                           dom
afsagt den 2. oktober 2009 i sagerne
                       v‐76‐07, v‐84‐07, v‐92‐07 og v‐103‐07
                       crocs inc.
                       (advokat klaus ewald madsen)
                        mod
                       nial aps (i alle sager)
                       og
                       cap v sport and licenses v/casper vodsgaard (i sagen v 92‐07)
                        (advokat thomas bøgild‐jakobsen for begge)
indledning og påstande
                                                   ‐2‐
dommen vedrører fire sager der blev kumuleret den 20. december 2007. tre af sagerne (v‐
76‐07, v‐84‐07 og v‐103‐07) vedrører ca. 100.000 par clox sko der blev tilbageholdt af skat i
juni og juli måned 2007. den fjerde sag (v‐92‐07) vedrører salg af en plastictræsko med nav‐
net clox som sagsøger har fået nedlagt fogedforbud imod.
       sagerne (v‐76‐07, v‐84‐07 og v‐103‐07) er afsluttet ved rettens dom af 13. februar 2009
for så vidt angår crocs inc.s (crocs’) påstande mod den oprindelige sagsøgte cap v aps, nu
under konkurs. i sagerne resterer herefter crocs’ påstande mod cap v sport and licenses
v/casper vodsgaard og nial aps’ (nials) påstand mod crocs. denne påstand vedrører et er‐
statningskrav rejst af den tidligere sagsøgte som er blevet overført til nial aps.
crocs har nedlagt følgende påstande:
     1. cap v sport and licenses v/casper vodsgaard tilpligtes at anerkende at det af fo‐
         gedretten i århus den 14. maj 2007 i sag fs 20‐3640/2007, 3653/2007 samt 3942/2007
         nedlagte fogedforbud er lovligt gjort og forfulgt.
     2. cap v sport and licenses v/casper vodsgaard tilpligtes at betale 1.000.000 kr. til
         crocs med procesrente fra sagens anlæg den 8. juni 2007.
cap v sport and licenses v/casper vodsgaard har nedlagt påstand om frifindelse.
nial har nedlagt påstand om at crocs tilpligtes til nial at betale 61.156.000 kr. med proces‐
rente fra den 3. januar 2008.
over for nial aps’ påstand har crocs nedlagt påstand om frifindelse.
sagernes gang
i sagen v‐92‐07 indgav crocs den 10. april 2007 forbuds‐ og bevissikringsrekvisition til fo‐
gedretten i århus mod cap v holding aps, cap v aps og cap v sport and licenses, v/
casper vodsgaard. påstanden vedrørende nedlæggelse af forbud var som følger:
       ”… i henhold til retsplejelovens § 641 nedlægges fogedforbud, hvorved det forbydes cap
       v sport and licenses, ved casper vodsgaard, i strid med ophavsretslovens § 2 og/eller
       markedsføringslovens § 1 at foretage og/eller lade foretage ulovlig kopiering og/eller di‐
                                                    ‐3‐
       stribution og/eller markedsføring af ulovlige kopier af hele og/eller dele af det skodesign,
       som ligger til grund for crocs cayman sko, hvortil rekvirenten har rettighederne…”
den 14. maj 2007 afsagde fogedretten i århus kendelse med følgende indhold:
       ”… efter bevisførelsen lægges det til grund, at rekvirenten markedsførte de i sagen om‐
       handlede sko i danmark forud for rekvisitus. da rekvisiti sko efter deres design er for‐
       vekslelige med rekvirentens sko, findes det sandsynliggjort, at rekvisiti ved sin markeds‐
       føring af skoene i danmark har overtrådt markedsføringslovens § 1. som følge heraf, og
       da betingelserne for at nedlægge forbud i medfør af retsplejelovens § 642, nr. 1‐3, i øvrigt
       findes opfyldt, tages rekvirentens påstand til følge…”
crocs stillede den 16. maj 2007 1 million kr. i sikkerhed for nedlæggelse af fogedforbuddet.
cap v aps blev den 29. august 2008 taget under konkursbehandling. kurator jan heucken‐
dorff meddelte den 15. december 2008 at konkursboet ikke havde mulighed for at indtræde i
sagerne. nial overtog erstatningskravet som cap v aps havde rejst mod crocs.
       den 13. februar 2009 afsagde sø‐ & handelsretten udeblivelsesdom i v‐76‐07, v‐84‐07
og v‐103‐07. crocs fik medhold i at cap v aps, nu under konkurs, skulle anerkende at de
sko der var omfattet af i alt ni forskellige toldsager krænkede crocs’ rettigheder til de origi‐
nale crocs cayman‐sko.
i v‐92‐07 blev der den 13. februar 2009 afsagt sålydende udeblivelsesdom:
    1.   sagsøgte, cap v aps nu under konkurs, tilpligtes at anerkende, at det af fogedretten i århus
         den 14. maj 2007 i sag fs 20‐3640/2007, 3653/2007 samt 3942/2007 nedlagte fogedforbud er lov‐
         ligt gjort og forfulgt.
    2.   sagsøgte, cap v aps nu under konkurs, tilpligtes at godtgøre de med forbuds‐ og bevissik‐
         ringsforretningens gennemførelse forbundne omkostninger, som foreløbigt kan opgøres til kr.
         76.000,00 med tillæg af sædvanlig procesrente at regne fra tidspunktet for nærværende rets‐
         sags anlæggelse.
    3.   sagsøgte, cap v aps nu under konkurs, tilpligtes at betale kr. 7.718.848,00 til sagsøger med
         tillæg af sædvanlig procesrente at regne fra tidspunktet for nærværende retssags anlæggelse.
    4.   sagsøgte, cap v aps nu under konkurs, tilpligtes at tilbagekalde alle solgte og distribuerede
         ulovlige kopier af sagsøgers originale crocs cayman sko.
    5.   sagsøgte tilpligtes under sagsøgers kontrol at tilintetgøre alle sagsøgtes ulovlige kopier af sag‐
         søgers originale crocs cayman sko, som sagsøgte har tilbagekaldt og/eller i sin besiddelse.
                                               ‐4‐
herefter resterede alene crocs’ påstande mod cap v sport and licenses v/casper vods‐
gaard og nial aps’ modkrav mod crocs.
sagsoplysninger i øvrigt
crocs er et amerikansk selskab stiftet i 2002 som designer og producerer en træsko/sandal i
et plasticmateriale under navnet crocs. crocs har oplyst at selskabet solgte skoen i danmark
fra 2004, men dette har været bestridt. crocs har fremlagt en kvittering fra december 2005 til
dokumentation for at skoen blev solgt på dette tidspunkt i danmark. dette bestrides også af
sagsøgte. crocs‐skoen sælges i danmark gennem en dansk distributør og 300 forhandlere.
crocs’ sko markedsføres under navnet ”crocs” sammen med et billede af en krokodille. sko‐
en findes i mange modeller og farver. den i forbudssagen anvendte model har navnet ”crocs
cayman”.
      casper vodsgaard bestrider at have drevet personlig virksomhed. casper vodsgaard
var direktør i cap v aps og gør gældende at skoene alene er handlet igennem dette selskab.
cap v holding aps er blevet tvangsopløst og udgået af sagen.
                                                ‐5‐
       på hjemmesiden www.xcapesport.com samt i et katalog på hjemmesiden vedrørende
skitøj, står cap v omtalt såvel i selskabsformen ”a/s” som ”cap v sport and licenses
v/casper vodgaard”, begge på adressen gunnar clausens vej i viby.
       cap v aps’ sko markedsføres under navnet ”xcape the clox”. skoen findes i flere
modeller, farver og prints. fogedforbuddet vedrører den ensfarvede ”model 1” i 13 forskelli‐
ge farver.
den omhandlede skotype blev første gang produceret af et canadisk firma i 2002. flere for‐
skellige firmaer købte disse sko blandt andet crocs og et selskab ved navn holey soles. ho‐
ley soles eksisterer fortsat og sælger en tilsvarende skotype, og der verserer flere sager mel‐
lem crocs og holey soles herom. crocs har oplyst at selskabet har købt det canadiske firma.
dette er ikke dokumenteret. der findes på nuværende tidspunkt mange andre, lignende sko
på det danske marked. parterne er uenige om hvilket mærke der var først på det danske
marked.
       casper vodsgaard stiftede efter fogedretssagen nye selskaber som fortsatte salget af
clox skoen i de øvrige modeller som efter casper vodsgaards opfattelse ikke var omfattet af
det nedlagte forbud. crocs har i foråret 2008 fået nedlagt forbud imod dette salg. justifikati‐
onssagerne i disse sager (v‐48‐08) afventer denne dom.
                                                  ‐6‐
       crocs er indehaver af en eu‐designregistrering indleveret i 2004 af en crocs‐sko i mo‐
dellen ”beach”. denne registrering er kendt ugyldig af ohim den 12. december 2007, men
afgørelsen er påanket, og sagen verserer fortsat.
forklaringer
casper vodsgaard har forklaret at han har arbejdet i sportsbranchen i mange år. han fik ide‐
en til at lave plastictræsko da han så en sko af mærket holey soles hos en bekendt. han og
hans designer gik i foråret 2006 i gang med at udvikle skoen. de ville lave en sko med god
pasform, luftig og god for knæene. da de havde en tegning klar, fik de en producent til at la‐
ve en støbeform. formen kostede 20.000 dollars og kunne bruges til at lave eksemplarer af én
model i én størrelse. han kendte ikke crocs‐skoen på dette tidspunkt.
       i juni og juli 2006 fik de deres første prøver hjem som de kunne fremvise til kunder, og
på denne baggrund modtog de bestillinger. i august og september 2006 begyndte de på ud‐
viklingen af nye modeller, da de tilpassede nye modeller til deres kunder; intersport, sporti‐
gan og coop. det var for at kunne sælge skoene til flere kunder i samme by. de fik alt pro‐
duceret i kina.
       i 2006 solgte de omkring 50.000 sko, og i 2007 indtil fogedsagen havde de solgt om‐
kring 350.000 sko.
       revisoren har udfærdiget erstatningsopgørelsen på grundlag af de tal og bilag som
casper vodsgaard har givet. cap v aps måtte annullere en ordre på 143.000 sko da crocs
sendte meddelelse til alle cap v aps’ kunder om at deres varer var blevet forbudt. en ordre
på 40.000 sko kunne ikke annulleres, men skoene blev solgt i sverige og tyskland. de havde
også en ordre på 100.000 af deres model 3 til coop som blev annulleret.
       salgsforventningerne for april måned var 200.000 og endnu flere i maj, antageligt om‐
kring 300.000 par sko. hans salgsforventninger var således det dobbelte af hvad revisoren
har taget med i opgørelsen. salget var endnu ikke kommet i gang i udlandet, men de havde
præsenteret skoene på en messe. i sverige havde de dog allerede solgt omkring 100.000. de
havde tre sælgere i sverige og en agent i tyskland hvor de også havde kontakt med nogle
sportsbutikker.
                                                ‐7‐
       den 14. maj 2007 kom fogeden til hans kontor. der blev afholdt et møde, og det blev
drøftet hvilke modeller der skulle være omfattet af et forbud. alle modeller blev fremvist på
kontoret. dommeren og sagsøgers advokat valgte at kun model 1 i ensfarvet skulle være om‐
fattet af forbuddet.
       efter fogedsagen oprettede casper vodgaard to nye selskaber hvorigennem han ville
sælge de andre modeller der ikke var omfattet af fogedsagen. efter fogedsagen har han ikke
solgt model 1. nogle ordrer blev ændret fra model 1 til en anden model.
       hans kunder var meget bange for at samarbejde med ham på grund af crocs’ opførsel,
og han mistede blandt andet samarbejdet med sportmaster. herudover havde han proble‐
mer med at få sko igennem tolden. alle hans modeller blev stoppet i tolden og undersøgt.
han anmodede crocs’ advokat om en liste over hvilke modeller de ikke ville stoppe via tol‐
den, men fik ikke svar. cap v aps havde også flere containere med sko stående forskellige
steder i udlandet som de ikke kunne få importeret til danmark. alt dette medførte et meget
dårligt forhold til hans leverandører og kunder.
       de havde en eneforhandleraftale i hele skandinavien af den canadiske sko doug’s,
men disse sko blev også stoppet i tolden hvilket har medført store problemer med samarbej‐
det med doug’s. fortjenesten på disse sko var mellem 40 og 50 kr. pr. par.
       uden forbuddet havde han haft store muligheder i 2008, da hverken crocs eller holey
soles kunne levere, men da de ikke kunne få oplyst hvilke modeller sagsøger ikke ville kræ‐
ve stoppet, turde de ikke bestille nogle af deres andre modeller. de ville både have kunnet
sælge i danmark og udlandet, da de havde orden i deres produktion og sælgernetværk.
       deres dækningsbidrag pr. sko var på 23,69 kr. på sigt ville de kunne sænke deres om‐
kostninger og dermed forhøje deres avance. de havde et godt brand i deres specielle ”x”.
       detailprisen på deres sko faldt, selv om de forsøgte at få kunderne til at sælge til den
højeste mulige pris. prisen faldt til 300 kr. for to par, men der er stadig steder, der sælger
skoen for 400 kr. parret. prisen på crocs‐skoen er også faldet.
        casper vodsgaard har aldrig været momsregistreret og har aldrig handlet som selv‐
stændig, hvilket ej heller blev drøftet på fogedretsmødet.
torben bendixen har forklaret at han var økonomichef i cap v aps fra maj 2007 til juli 2008.
han var til stede under fogedretsmødet den 14. maj 2007 og udleverede materiale til den af
                                                ‐8‐
fogedretten udmeldte revisor, svend jørgen svendsen. det var kun model 1 i ensfarvet der
blev inddraget af fogeden i forbuddet selv om alle modeller blev forevist. de 13 modeller der
fremgår af bevissikringssagen, er således ensfarvede model 1 i 13 forskellige farver. det er de
eksakte salgstal der blev oplyst til revisoren. de havde også solgt andre modeller på dette
tidspunkt, men disse blev ikke inddraget i fogedsagen. de havde sælgere ansat i sverige og
én i tyskland.
       casper vodsgaard har ikke drevet personlig virksomhed i den tid torben bendixen
var ansat i cap v aps. torben bendixen har givet revisoren tal til erstatningsopgørelsen,
men har ikke deltaget i udregningerne.
louise palmerston plaun har forklaret at hun i marts 2005 så holey soles‐skoen i eva‐mate‐
riale i canada, og i juni 2005 begyndte hun at sælge skoen til danske forretninger. forevist en
sko fra holey soles forklarede vidnet at man kan genkende dette mærke på at den er smalle‐
re end de øvrige mærker, og at der står holey soles på skoen. i august 2005 præsenterede
hun skoen på messen i bella centeret, og det var første gang denne type sko blev præsente‐
ret i danmark. hun sælger fortsat skoen i danmark. hun kendte ikke crocs‐skoen da hun
begyndte salget. hun hørte første gang om dette mærke da det canadiske selskab fortalte
herom, men crocs fandtes dengang ikke på det danske marked. da hun i begyndelsen frem‐
viste sine sko, var reaktionen altid at ingen før havde set en lignende sko. hun så første gang
crocs i en dansk avis i december 2005.
       martin heidemann som har firmaet marimarti, har købt holey soles‐sko af hende i
2006. han har ikke oplyst at han har solgt crocs‐sko. i 2007 begyndte han også at sælge en
lignende, italiensk sko af mærket voz hvorfor hun stoppede samarbejdet.
       salget af skoene eksploderede i 2006 og 2007. sidenhen er salget faldet, men der er sta‐
dig et marked for skoene. holey soles koster stadig 399 kr. til voksne og 299 kr. til børn, men
der er mange billige mærker på markedet, ligesom hun har set crocs‐sko til 50 kr. i kvickly.
mads holbæk har under anticiperet bevisførelse forklaret at han har været revisor for cap v
aps siden 2004. han har deltaget i det praktiske revisionsarbejde, mens statsautoriseret revi‐
sor villy b. fiedler var selskabets revisor. cap v handlede med ”plastictræsko” fra foråret
2007. vidnet havde løbende forbindelse med indehaveren af cap v, casper vodsgaard, og
                                                   ‐9‐
var bekendt med cap v’s forretning med plastictræsko. vidnet var således klar over at cap
v havde mange forskellige modeller, det så han bl.a. senest ved et besøg i maj 2007.
       vidnet har udfærdiget opstillingen af 14. august 2008 vedrørende cap vʹs tab af dæk‐
ningsbidrag som følge af fogedforbuddet (sagens bilag m). han fik opgaven af casper i an‐
ledning af forbuddet. opstillingen er et estimat over den påregnelige udvikling hvis forbud‐
det ikke var blevet nedlagt. opgørelsen bygger på ordrebeholdninger og forventninger. op‐
gørelsen er ikke en revisorerklæring.
       forespurgt om det realistiske i at holde dækningsbidraget svarede vidnet at han ikke
havde kendskab til fremtidige ændringer i salgspriser eller omkostninger.
       angivelsen af antallet 138.034 par sko som selskabets ordrebeholdning på tidspunktet
for fogedforbuddet den 14. maj 2007 beror på udskrift af selskabets bogholderi og er således
dokumenteret for ham.
       salget i april og en del af maj indtil forbuddet, 240.000 par, indeholder det samlede
salg; det tal der fremgår af bevissikringsrapporten vedrører kun én model. han mener ikke
han har læst fogedkendelsen som vedrører én model. casper bad ham om at lave en oversigt
der vedrørte samtlige modeller.
       angivelsen af de svømmende ordrer på 183.000 er virksomhedens eller caspers opgø‐
relse på grundlag af ordrer sendt til østen.
       de salgstal han har anført, er taget fra systemet; han har således fået forevist indkøbs‐
ordrer der viser indkøbspriser. han har ikke gennemgået bilag fra bogholderiet. han blev
bedt om at lave et estimat. vidnet har ikke haft noget at gøre med opgørelsen af den tabte
fortjeneste således som den er angivet i påstandsdokumentet.
       han kan ikke sige om tallet vedrørende mistet salg til coop (100.000 par) indgår to
gange i tabsopgørelsen.
       han har ikke deltaget i opgørelsen af tabet for 2008. han er enig i at det vil være reali‐
stisk at antage at salget ville være faldet pga. øget konkurrence mv.
       opgørelsen af tabet til 25 mio. kr. er realistisk. det burde kunne lade sig gøre. casper
havde en betydeligt kapacitet, og salget var inde i en vækstfase.
       salgstallene angiver forventet salg.
       vidnet har set ordrebekræftelse fra coop. coop afgav en meget stor ordre hvorfor
dækningsgraden blev lidt mindre end gennemsnitligt.
                                                 ‐ 10 ‐
       vidnet har ikke forholdt sig til at forbuddet ikke vedrørte salg i tyskland og sverige.
       cap v havde ikke haft indtjening af betydning inden forbuddet blev nedlagt. skoene
var klart den væsentlige omsætning for casper; tidligere havde han mest beskæftiget sig
med import og salg af forskellige former for sportstøj mv. forretningen med plastictræsko
var den første forretning som casper havde, der kunne give et væsentligt overskud.
       opgørelsen af forventet (estimeret) salg juni‐december 2007 på 430.000 par sko bygger
på caspers oplysninger om hvad han forventede i forbindelse med vidnets egen vurdering
af hvad der var sandsynligt under hensyn til bl.a. nyhedsværdi af produktet og dets sæson‐
følsomhed. vidnets vurdering af salget i juni‐december 2007 var at det ikke var realistisk at
regne med 200.000 par sko pr. måned resten af året, bl.a. fordi skoene er en sommervare.
       cap v havde ved starten af salget af plastictræsko sælgere i sverige, og der var startet
salg i tyskland af en ny sælger. opgørelsen bygger på selskabets oplysninger i forbindelse
med revisors vurdering af det sandsynlige forløb.
       vidnet har ikke set bevissikringsrapporten med angivelse af en omsætning på ca.
40.000 par sko om måneden og med en dækningsgrad beregnet til 62,5%. han har selv på
grundlag af fakturaer og bogføringsbalance beregnet dækningsgraden til 57,81%. han har
ved sine beregninger ikke taget stilling til om dækningsgraden kunne opretholdes. dæk‐
ningsbidraget fremkommer ved at salgsprisen fradrages indkøbsprisen og omkostninger så‐
som told og fragt der direkte vedrører den pågældende vare, men ikke salgsomkostninger el‐
ler generelle omkostninger.
       40.000 par plastictræsko blev standset hos toldvæsenet. antallet af annulleringer har
han fået oplyst af casper. det samme gælder oplysningen om det halve dækningsbidrag ved
salg af 40.000 par plastictræsko i sverige og tyskland. halveringen begrundedes med at man
ikke kunne opnå den fulde pris ved salg i sverige og tyskland hvortil kom at der var ekstra
omkostninger.
       aprilsalget på 200.000 par sko fik han oplyst af casper; endvidere havde han boghol‐
deribalancen. tallet er afrundet; det nøjagtige tal var ikke væsentligt da det drejede sig om
estimering.
       antallet 40.000 par var også afrundet.
       tallet 160.000 par sko er oplyst af casper.
                                                ‐ 11 ‐
       der var forventet salg på 200.000 par i maj 2007. der er som anført fradraget 40.000 par
som var det faktiske salg i maj 2007, således at den mindskede omsætning bliver 160.000 par
sko. af disse antages 60.000 par at være medtaget i opgørelsen under overskriften ordrebe‐
holdning på tidspunktet for fogedforbuddet, jf. redegørelsen. adspurgt om 80.000 par sko
(138.934 par minus 60.000 par = 78.934 par) af det mistede salg i maj ikke også skal modreg‐
nes i opgørelsen ud fra den antagelse at det pågældende antal allerede indgår i opgørelsen
under den nævnte overskrift, svarede vidnet at det kan han ikke redegøre for, eller også hu‐
sker han det blot ikke, men han er sikker på at der er et tabt salg i maj der ikke indgår i den
øvrige del af opgørelsen.
argumenter
crocs har gjort gældende at betingelserne for nedlæggelse af fogedforbuddet mod cap v
sport and licenses v/casper vodsgaard var opfyldt, og at crocs er berettiget til erstatning og
vederlag efter ophavsretsloven, designloven og markedsføringsloven.
       første betingelse for nedlæggelse af forbud er at sagsøgers ret krænkes. crocs‐skoen
kom på det danske marked i 2004 og i andre lande allerede i 2002. skoen havde et hidtil uset
design og materiale. skoen var den første af sin slags på markedet og opfylder betingelserne
til særpræg og nyder dermed beskyttelse efter såvel ophavsretsloven, designloven som mar‐
kedsføringsloven. sagsøgtes clox‐sko krænker sagsøgers rettigheder da clox‐skoen i alt væ‐
sentlighed er identisk med crocs‐skoen. clox‐skoen bærer præg af at man har lavet en sko
der så vidt muligt ligner den originale crocs‐sko. ligheden er tilstræbt og nærgående.
       anden betingelse for nedlæggelse af forbudt er at sagsøgte vil foretage de handlinger,
der søges forbudt. skoene blev solgt fra adressen gunnar clausens vej i viby j. sagsøgte op‐
lyser nu at det alene var cap v aps der solgte skoene, men på tidspunktet for indlevering af
rekvisitionen var det ikke muligt at se hvilken virksomhed der solgte skoene, idet der såvel i
en brochure som på en hjemmeside stod cap v sport and licenses v/casper vodsgaard
uden selskabsbetegnelse. da selskaberne blev drevet fra samme adresse, blev fogedrekvisiti‐
onen indgivet mod alle. cap v sport and licenses v/casper vodsgaard indeholder ikke en
selskabsbetegnelse, og sagsøger må derfor kunne gå ud fra at der er tale om en personligt
drevet virksomhed. efter fogedsagen stiftede casper vodsgaard tre nye selskaber og fortsat‐
te salget af skoene hvilket viser at det var nødvendigt at nedlægge forbuddet mod casper
                                               ‐ 12 ‐
vodsgaard personligt. sagsøger har ikke kunne bevise at casper vodsgaard personligt har
solgt skoene, men hvis denne del af forbuddet ikke var nedlagt, ville forbuddet være uden
virkning. der er ingen hensyn at tage til casper vodsgaard.
       den af sagsøger stillede sikkerhed skal frigives da forbuddene var lovlige.
       erstatningskravet er fastsat skønsmæssigt da sagsøger ikke kan bevise i hvilket omfang
casper vodgaard har solgt skoene.
       nials krav bygger på to synspunkter: at forbuddet ikke var lovligt nedlagt, og at sag‐
søgtes sko ikke lovligt blev tilbageholdt af skat. begge disse synspunkter er der taget stil‐
ling til ved dommene af 13. februar 2009, og retten kan ikke på ny prøve disse spørgsmål.
       en erhverver af en simpel fordring får ikke bedre ret end overdrageren, hvorfor det ik‐
ke ændrer sagen at nial fik overdraget fordringen fra kurator inden dommene blev afsagt.
       crocs bestrider nials tabsopgørelse som særdeles urealistisk.
       ved fastsættelse af sagsomkostningerne skal der tages hensyn til at crocs er stævnet
for 61 mio. kr.
casper vodsgaard og nial har vedrørende nials krav på erstatning gjort gældende at nial
indtrådte i kravet den 15. september 2008. først den 13. februar 2009 blev der afsagt udebli‐
velsesdomme i sagerne idet konkursboet ikke ønskede at indtræde. der ligger ikke en judici‐
el prøvelse til grund for dommene. det er endvidere blevet oplyst på et telefonisk retsmøde,
at konkursboets domme ingen forskel gjorde for nials ret til at få prøvet deres selvstændige
krav. nial er indtrådt i kravet inden dommene, og de er dermed ikke bindende for nial.
       crocs‐skoen nyder ikke ophavsretlig beskyttelse. tøj og sko kan kun få ophavsretlig
beskyttelse i ganske særlige tilfælde. crocs‐skoen var end ikke den første af denne type sko
på markedet. eva er et helt almindeligt materiale, og en sandal er en helt almindelig sko. da
crocs skoen ikke er særlig original, skal clox‐skoen være nærmest identisk med crocs‐skoen
før den krænker crocs. der er 11 tydelige forskelle på de to sko. clox‐skoen ligner nærmere
holey soles‐skoen. lighedsvurderingen skal alene foretages for de dele som nyder ophavs‐
retlig beskyttelse. crocs kan ikke gøre gældende at selskabet har ophavsretten til hverken
materialet til skoen eller til udformningen som sandal og træsko. markedsføringsloven er ik‐
ke krænket, for der findes utallige sko på markedet som ligner de foreliggende sko. crocs’
                                               ‐ 13 ‐
model beach nyder designbeskyttelse, men det var alene crocs‐skoen i model clayman der
var inddraget i forbudssagen. crocs kan ikke udvide sit anbringende til en helt anden sko.
       casper vodsgaard har personligt ikke handlet med clox‐sko eller med nogen som
helst anden sko. under fogedretssagen blev parterne enige om at sagen alene angik cap v
aps. dette fremgår klart af bevissikringssagen. casper vodsgaard har konsekvent igennem
hele sagsforløbet oplyst at han aldrig har handlet i personligt regi.
       erstatningspåstanden på 61 mio. kr. er et realistisk udtryk for sagsøgtes tab. fortjene‐
sten pr. sko var på 23,69 kr. alene de allerede eksisterende ordrer vil føre til en erstatning på
5,5 mio. kr. hertil kommer suppleringssalg til disse ordrer. erstatningen for det øvrige for‐
ventede salg er ganske beskedent, og forventningerne inklusive salg i udlandet var rettelig
langt højere.
sø‐ og handelsrettens afgørelse
crocs’ påstande er rettet mod cap v sport and licenses v/casper vodsgaard der har be‐
stridt at have drevet selvstændig virksomhed med handel af nogen art. oplysningerne i fo‐
gedsagen og oplysningerne om præsentationen af cap v sport and licenses på hjemmesi‐
den www.xcapesport.dk kan ikke føre til at det statueres at casper vodsgaard har drevet
personlig virksomhed under firmaet cap v sport and licenses. casper vodsgaard skal der‐
for frifindes.
       crocs skal betale 75.000 kr. inkl. moms til dækning af rimelige advokatudgifter til cas‐
per vodsgaard. der er ved afgørelsen lagt vægt på størrelsen af det krav der er rejst mod
casper vodsgaard, men også på at denne del af sagen udgør en beskeden del af sagskom‐
plekset.
den 13. februar 2009 blev der afsagt domme i sagerne mod cap v aps, nu under konkurs.
det blev ved dommene fastslået at de sko der var stoppet af skat, krænkede crocs’ rettig‐
heder, og at fogedforbuddet af 14. maj 2007 var lovligt gjort og forfulgt.
       nial påstår under denne sag at crocs skal betale erstatning, fordi betingelserne for ned‐
læggelse af fogedforbuddet ikke var opfyldt.
       de afsagte domme har retskraft, og de spørgsmål som dommene har afgjort, kan ikke
prøves på ny, heller ikke i den form at retten anmodes om at tage stilling til et krav om er‐
                                                 ‐ 14 ‐
statning for forbuddene. det er i denne forbindelse uden betydning om nial har fået over‐
draget kravet fra nial aps’ konkursbo inden afsigelse af dommene eller senere. dommenes
retskraft ændres ej heller af at de afsagte domme er udeblivelsesdomme. nials påstand skal
derfor afvises.
       nial skal under hensyn til størrelsen af selskabets krav betale 500.000 kr. ekskl. moms
til crocs til dækning af sagsomkostninger, herunder rimelige advokatomkostninger
                                        thi kendes for ret:
casper vodsgaard frifindes.
crocs inc. skal betale 75.000 kr. i sagsomkostninger til casper vodsgaard. sagsomkostnin‐
gerne forrentes efter rentelovens § 8a.
sagerne v‐76‐07, v‐84‐07, v‐92‐07 og v‐103‐07 afvises for så vidt angår nial aps’ påstande.
nial aps skal betale 500.000 kr. i sagsomkostninger til crocs inc. sagsomkostningerne for‐
rentes efter rentelovens § 8a.
              jette gemzøe                   jens feilberg               lisbet friis
                                               (sign.)
                                udskriftens rigtighed bekræftes
                                 p.j.v. sø- og handelsretten, den

source: retspraksis

LICENSE:
Creative Commons Legal Code

CC0 1.0 Universal

type: caselaw

jurisdiction: Denkmark


text:
                       højesterets kendelse
                          afsagt fredag den 7. oktober 2016
sag 152/2016
anklagemyndigheden
mod
t
(advokat michael juul eriksen)
i tidligere instans er afsagt kendelse af østre landsrets 23. afdeling den 14. april 2016.
i påkendelsen har deltaget tre dommere: thomas rørdam, hanne schmidt og oliver talevski.
påstande
t har nedlagt påstand om ophævelse af landsrettens kendelse af 14. april 2016, således at han
løslades.
anklagemyndigheden har nedlagt påstand om stadfæstelse af landsrettens kendelse af 14.
april 2016.
sagsfremstilling
ved københavns byrets dom af 26. januar 2016 blev t idømt 6 års fængsel og indtil videre
frakendt retten til at drive erhvervsmæssig virksomhed med valutaveksling. han blev fundet
skyldig i bl.a. overtrædelse af straffelovens § 290, stk. 2, jf. stk. 1, jf. til dels § 21 (hæleri og
forsøg på hæleri af særligt grov beskaffenhed). den samlede værdi af disse forhold udgjorde
ca. 184 mio. kr.
de nævnte forhold af hæleri og forsøg herpå angik vekslinger i et vekselbureau, x aps, som
t var ejer af og direktør i. byretten fandt det bevist, at forholdene blev begået sammen med
                                                - 2 -
t2, der havde en overordnet stilling i selskabet. t2 er ts far, og han blev også straffet med
fængsel i 6 år.
byrettens flertal lagde ved straffastsættelsen vedrørende t vægt på, at de strafbare forhold var
begået over næsten tre år (op til anholdelsen den 17. november 2014) og til værdien af hæleri-
forholdene. mindretallet stemte for at fastsætte straffen til 5 års fængsel under hensyn til, at t
i en ung alder blev involveret i en virksomhed, hvor hans far havde ansættelse, og at han var
blevet frakendt retten til at drive virksomhed med valutaveksling.
byretten traf efter domsafsigelsen i henhold til retsplejelovens § 769, stk. 1, jf. § 762, stk. 2,
nr. 1, afgørelse om, at t og t2 skulle forblive varetægtsfængslet under en eventuel appel, eller
indtil fuldbyrdelse kunne iværksættes.
t og t2 ankede dommen til landsretten. landsretten traf ved kendelse af 18. februar 2016
afgørelse om, at de begge skulle være varetægtsfængslet under anken med frist til den 17.
marts 2016, idet betingelserne for fortsat varetægtsfængsling efter retsplejelovens § 762, stk.
2, nr. 1, var opfyldt. ved kendelse af 17. marts 2016 forlængede landsretten varetægtsfængs-
lingen for begges vedkommende med frist til den 14. april 2016 i medfør af retsplejelovens §
762, stk. 2, nr. 1.
ved kendelse af 14. april 2016 traf landsretten afgørelse om, at t og t2 skal være fortsat va-
retægtsfængslet under anken, indtil der er afsagt dom i sagen. landsrettens begrundelse lyder
således:
       ”under hensyn til, at t2 og t ved byretsdommen er idømt fængsel i 6 år for overtræ-
       delse af de angivne bestemmelser, findes betingelserne for varetægtsfængsling efter
       retsplejeloven 762, stk. 2, nr. 1, at være opfyldt.
       da tidspunktet for hovedforhandlingen er fastsat, og da frihedsberøvelsen ikke findes at
       være i strid med de proportionalitetshensyn, der er nævnt i retsplejeloven § 762, stk. 3,
       skal varetægtsfængslingen af t2 og t fortsætte, indtil der er afsagt dom i sagen, jf. rets-
       plejeloven § 767, stk. 2.”
t har været frihedsberøvet siden den 17. november 2014. hovedforhandlingen i landsretten,
der er berammet til 8 dage, begynder den 10. januar 2017.
                                                - 3 -
anbringender
t har navnlig anført, at bestemmelsen i retsplejelovens § 762, stk. 2, nr. 1, om retshåndhævel-
sesarrest som altovervejende udgangspunkt ikke kan finde anvendelse i sager om berigelses-
kriminalitet. varetægtsfængsling efter denne bestemmelse forudsætter ikke alene, at der vil
blive idømt en meget streng straf, men også at anklagemyndigheden kan påvise helt speci-
fikke momenter, der taler for, at anvendelse af retshåndhævelsesarrest i den konkrete sag er et
nødvendigt indgreb. en generel eller abstrakt henvisning til omfanget af straffen er ikke til-
strækkelig, jf. herved også artikel 5 i den europæiske menneskerettighedskonvention.
anklagemyndigheden har ikke fremlagt dokumentation for, at der faktisk vil ske en forstyr-
relse af den offentlige orden, hvis t løslades. der er i sagen ingen forurettede, og der er ingen
fare for personer.
det forhold, at det kræver særlig autorisation at udøve vekselvirksomhed i danmark, er ikke i
sig selv udtryk for nogen konkret begrundet skadevirkning, hvis t løslades. det kan alene
anses som en abstrakt begrundet frygt.
ved proportionalitetsvurderingen efter retsplejelovens § 762, stk. 3, skal der tages helt sæd-
vanlige hensyn til muligheden for prøveløsladelse, hvorfor en fortsat varetægtsfængsling vil
være i strid med § 762, stk. 3.
anklagemyndigheden har navnlig anført, at t i byretten blev fundet (delvis) skyldig i den
rejste tiltale for overtrædelse af straffelovens § 290, stk. 2, jf. til dels § 21. kravet i retspleje-
lovens § 762, stk. 2, nr. 1, om, at der skal foreligge en særlig bestyrket mistanke, må derfor
anses for opfyldt. strafferammen for overtrædelse af straffelovens § 290, stk. 2, er fængsel i 6
år, hvorfor strafferammekravet i § 762, stk. 2, nr. 1, også er opfyldt.
byretten har fastsat straffen til den højest mulige sanktion inden for strafferammen. forhol-
dets grovhed er derfor af en så konkret karakter, at det er påkrævet, at t ikke er på fri fod. det
er en skærpende omstændighed, at forholdene er begået af flere i forening, systematisk over
flere år og for et ganske betydeligt beløb, ligesom forholdene er begået i forbindelse med ud-
øvelsen af professionel vekselvirksomhed, hvortil der kræves tilladelse i danmark. det har
                                                   - 4 -
ikke betydning, at der ikke er nogen forurettet i sagen. artikel 5 i den europæiske menneske-
rettighedskonvention kan ikke føre til en anden vurdering af, om der skal ske fortsat vare-
tægtsfængsling af hensyn til retshåndhævelsen.
da t har været frihedsberøvet siden den 17. november 2014, og da hovedforhandlingen i
landsretten er berammet til januar 2017, vil t have været frihedsberøvet i godt to år, når
landsrettens dom afsiges. henset til, at straffen i byretten blev udmålt til fængsel i 6 år, er
fortsat varetægtsfængsling indtil dom ikke i strid med proportionalitetshensyn, jf. retsplejelo-
ven § 762, stk. 3.
højesterets begrundelse og resultat
efter retsplejelovens § 762, stk. 2, nr. 1, kan en sigtet varetægtsfængsles, når der foreligger
særlig bestyrket mistanke om, at han begået en lovovertrædelse, som efter loven kan medføre
fængsel i 6 år eller derover, og hensynet til retshåndhævelsen efter oplysningerne om forhol-
dets grovhed skønnes at kræve, at sigtede ikke er på fri fod.
varetægtsfængsling efter bestemmelsen er ikke begrænset til bestemte kriminalitetsformer,
men forudsætter efter praksis, at der foreligger forhold, som ved endelig dom må forventes at
udløse en straf på mindst 1 års ubetinget fængsel eller anden strafferetlig foranstaltning af
tilsvarende indgribende betydning, jf. bl.a. højesterets kendelse i ufr 2014 s. 1815.
det er ikke tilstrækkeligt til at varetægtsfængsle efter bestemmelsen, at det nævnte mindste-
krav for den forventede straf er opfyldt, idet der må foretages en konkret vurdering af, om
hensynet til retshåndhævelsen efter oplysningerne om forholdets grovhed skønnes at kræve, at
sigtede ikke er på fri fod. ved denne konkrete vurdering kan kriminalitetens art spille en rolle.
f.eks. må der i almindelighed kræves mere til at begrunde fængsling i sager om økonomisk
kriminalitet end i sager om personfarlig kriminalitet.
t blev ved københavns byrets dom af 26. januar 2016 fundet skyldig i bl.a. overtrædelse af
straffelovens § 290, stk. 2, jf. stk. 1, jf. til dels § 21 (hæleri af særligt grov beskaffenhed og
forsøg herpå). efter disse bestemmelser kan der straffes med fængsel indtil 6 år, og straffe-
rammekravet i retsplejelovens § 762, stk. 2, nr. 1, er derfor opfyldt. kravet om, at der skal
                                                - 5 -
foreligge særlig bestyrket mistanke om, at t er skyldig, er også opfyldt, idet han som nævnt er
fundet skyldig ved byrettens dom.
byretten har idømt t fængsel i 6 år, hvilket svarer til den højest mulige sanktion inden for
strafferammen. de nævnte hæleriforhold og forsøg herpå blev begået af flere i forening og
over flere år indtil anholdelsen den 17. november 2014. forholdene omfatter et samlet beløb
på ca. 184 mio. kr. og er begået i forbindelse med ts udøvelse af erhvervsmæssig virksom-
hed. t blev i byretten frakendt retten til at drive virksomhed med valutaveksling indtil videre.
selv om t har været frihedsberøvet siden den 17. november 2014, finder højesteret herefter,
at hensynet til retshåndhævelsen efter grovheden af forholdene kræver, at t forbliver vare-
tægtsfængslet, indtil landsretten har afsagt dom i sagen. artikel 5 i den europæiske menne-
skerettighedskonvention kan ikke føre til en anden vurdering.
t har været frihedsberøvet siden den 17. november 2014. hovedforhandlingen i landsretten,
der er berammet til 8 dage, begynder den 10. januar 2017. henset hertil og til den straf, som t
må forventes idømt, hvis han findes skyldig, vil fortsat varetægtsfængsling, indtil landsretten
har afsagt dom i sagen, efter højesterets opfattelse ikke være i strid med de proportionalitets-
hensyn, der er nævnt i retsplejelovens § 762, stk. 3.
højesteret stadfæster herefter landsrettens kendelse om fortsat varetægtsfængsling.
                                       thi bestemmes:
landsrettens kendelse af 14. april 2016 stadfæstes.