text:
v0008000 - jf
                                   udskrift
                                        af
                     sø- & handelsrettens dombog
                                  ____________
den 6. december 2002 blev der i sagen
v 8/01           furnipart a/s
                 (advokat anette kusk)
                 mod
                 häfele gmbh & co.
                 (advokat erling borcher ved advokat pia kirstine voldmester)
afsagt følgende
                                      dom:
sagens spørgsmål er om häfele gmbh & co. (häfele) ved at fremstille og sælge en
møbelknop der fremtræder som identisk med en af furnipart a/s markedsført mø-
belknop, har krænket furniparts eventuelle rettigheder i henhold til ophavsretsloven
eller markedsføringsloven.
                                            -2-
påstande:
furnipart har nedlagt følgende påstande:
1. häfele skal ophøre med at lade fremstille, importere, markedsføre og forhandle
    den i bilag j gengivne kombimøbelknop der har produktlighed med og er for-
    vekslelig med den for furnipart af ronald lund udviklede og af furnipart produ-
    cerede kombimøbelknop, champagne – fp. art. nr. 100.959.015.
2. häfele skal anerkende at have handlet i strid med god markedsføringsskik.
3. häfele skal til furnipart betale 550.000 kr., subsidiært et mindre beløb med
    procesrente af 100.000 kr. fra sagens anlæg den 1. juli 1999 til den 2. oktober
    2001, af 362.500 fra den 2. oktober 2001 til den 4. januar 2002 og af 550.000 fra
    den 4. januar 2002 til betaling sker.
häfele har over for påstand 1 og 2 påstået frifindelse. over for påstand 3 har häfele
påstået frifindelse, subsidiært betaling af et mindre beløb.
parterne er enige om at de møbelknopper som sagen drejer sig om, designmæssigt er
ens. de er også enige om at kombinationen af træ og metal i en møbelknop er almin-
delig brugt, og at forskellige producenter har markedsført en række knopper bestå-
ende af kegleudsnit og kugle m.v., som der er henvist til nedenfor, i tiden før 1995.
sagens omstændigheder
designeren ronald lund tegnede i 1994/1995 en møbelknop som han kaldte cham-
pagne. den består af en ret, cirkulær keglestub. der er boret hul gennem keglestub-
ben, således at den metalcylinder der sidder på møbelknoppens hoved kan skrues
sammen med en skrue der er fastgjort i en møbelplade. hullet i keglestubben er ud-
formet således at kugle og keglestub ved montering af grebet ikke berører hinanden.
                                         -3-
på ronald lunds tegning dateret 1. februar 1995 ser møbelgrebet således ud:
ronald lund indgik licensaftale med furnipart om dette selskabs produktion af mø-
belknoppen.
den af furnipart markedsførte knop kan se sådan ud:
til knoppens trækegle og metalkuglehoved kan anvendes forskellige træ-, respektive
metalsorter.
                                         -4-
knoppen blev i maj 1995 præsenteret på furniparts stand på interzoom-messen i
køln der er den største messe for møbelbeslag og møbeltilbehør.
der foreligger dokumentation for følgende salg af knoppen fra furnipart til scanbirk-
koncernen:
            bestillings-                                           stykpris pris incl.
køber                    fakturadato    vareart        mængde
            dato                                                   kr.       moms i kr.
                                        metaldel            548        2,61
systema       17-08-95     06-09-95                                                3.609,70
                                        trædel              548        2,61
                                        metaldel og
systema       07-11-95     27-11-95                      10.000        4,52      56.500,00
                                        trædel
                                        metaldel og
systema       22-11-95     05-01-96                      10.000        4,52      56.500,00
                                        trædel
                                        metaldel og
systema       15-04-96     16-04-96                       2.400        4,52      13.560,00
                                        trædel
                                        metaldel og
scanbirk      22-03-96     02-05-96                      13.621        4,44      75.596,55
                                        trædel
                                        metaldel og
scanbirk      17-06-96     05-08-96                      14.000        4,44      77.700,00
                                        trædel
                                        metaldel og
scanbirk      20-08-96     23-09-96                      11.162        4,44      61.949,10
                                        trædel
                                        metaldel og
scanbirk      20-08-96     23-10-96                       4.000        4,44      22.200,00
                                        trædel
                                        metaldel og
scanbirk      02-07-97     18-08-97                      10.000        4,44      55.500,00
                                        trædel
                                        metaldel og
scanbirk      11-11-97     27-11-97                      10.000        4,44      55.500,00
                                        trædel
i alt                                                    85.731                 478.615,35
furnipart har derudover ved faktura af 12. oktober 1999 solgt 54.018 stk. champag-
neknopper til häfele som häfele har videresolgt til scanbirk.
systemas fulde navn er systema reolen herning a/s. selskabet er fusioneret med
scanbirk møbelfabrik a/s og fremtræder på en koncernoversigt på hjemmesiden for
                                            -5-
the tvilum-scanbirk a/s group som en del af scanbirk møbelfabrik a/s der er en
del af the tvilum-scanbirk a/s group-koncernen.
furniparts samlede salg af møbelknoppen fra 1995 til 27. januar 2000 er af selska-
bets revisor, statsautoriseret revisor arne b. jepsen, ernst & young, opgjort til
358.224. stk. kostprisen er på baggrund af fakturaer fra underleverandører af samme
opgjort til
1997-1998                 2,16 kr.
1999                     1,54. kr.
med en salgspris på 4,44 kr. pr. stk. fremkommer herefter et dækningsbidrag på
1997-1998                2,28 kr.
1999                     2,90 kr.
af en prisliste fra furnipart dateret 01-01-99 fremgår følgende priser for champag-
neknoppen:
10.000 stk.            4,44 kr. pr. stk.
25.000 stk.            3,89 kr. pr. stk.
50.000 stk.            3,76 kr. pr. stk.
af en vare- og kundestatistik fra furnipart ses at selskabet i perioden fra 1. januar
1995 til 25. januar 2000 til inden- og udenlandske købere solgte varierende mængder
(fra 100 stk. til 16.279 stk.) af champagneknoppen til enhedspriser fra 5,60 kr. til
6,65 kr. det samlede salg var 57.400 stk., og gennemsnitsprisen var 6,24 kr.
häfele begyndte i 1996 at få møbelknopper svarende til champagne produceret hos
en italiensk producent af møbelbeslag. indkøbsfakturaerne er dateret fra den 11.
september 1996 til den 2. februar 1999.
statsautoriseret revisor niels trærup, pricewaterhousecoopers, har på grundlag af
fakturaer opgjort häfeles salg af en møbelknop der er forvekslelig med furniparts, til
274.930 stk. salgsprisen er oplyst til 3,50 kr. pr. stk. indkøbsprisen var 65o itl eller
gennemsnitlig 2,60 kr. pr. stk.
                                              -6-
det er oplyst at häfele kun har solgt møbelknoppen til scanbirk.
furnipart gjorde indsigelse mod häfeles produktion af den champagneproplignende
knop ved brev af 6. januar 1999.
under domsforhandlingen er blevet præsenteret en række møbelgreb, til dels i en
sammenlignende oversigt. efter det resultat retten er kommet til, og begrundelsen
herfor vil retten ikke foretage en beskrivelse af disse møbelgreb. fælles for sammen-
ligningsgrebene er at de for de flestes vedkommende er sammensat af to materialer,
har kugleformede eller ellipse-formede hoveder og kegle- eller keglelignende
kroppe.
parterne er enige om at de angivne tidspunkter for første produktion af sammenlig-
ningsgrebene, overvejende før 1994, er rigtige.
syn og skøn
syns- og skønsmanden, arkitekt jørgen frost larsen har afgivet en erklæring hvoraf
bl.a. fremgår at møbelknopperne som sagen vedrører, ”ikke ville have fået deres ud-
formning uden kendskab til hinandens produkter” (svar på spm. 1).
møbelknopperne er udført med en kombination af træ og metal. fastgørelsen er ud-
ført med maskinskrue. ”disse principper har ifølge oplysninger fra branchefolk og
ved gennemgang af ældre katalogmateriale vist sig at være kendt i en årrække, kon-
stateret tilbage til først i 80´erne.” (svar på spm. 2).
af besvarelsen af spørgsmål 3 fremgår:
          ”på trods af et meget stort udbud på markedet af forskellige møbelknopper
          og greb og på trods af at kombinationen af træ og metal har været kendt i en
          årrække, er de i sagen fremlagte møbelknopper så specielle, at det er usand-
          synligt at de er udviklet uafhængigt af hinanden. det er skønsmandens op-
          fattelse at man har haft kendskab til hinandens produkter for at opnå den
          slående lighed, der er konstateret i forbindelse med besvarelsen af syns- og
          skønstemaet.”
                                            -7-
i svaret på spørgsmål 6 siger skønsmanden:
          ”svar 6
           de to produkter fremtræder som efterligninger af hinanden, og er klart
           forvekslelige med hensyn til udformning.
           med hensyn til emballering leveres furniparts produkt i plastposer
           indeholdende én metaldel og én trædel. häfeles produkt blev ifølge det
           oplyste leveret i kasser med 500 stk.
           de to møbelknopper forekommer således ikke forvekslelige med hensyn til
           emballering.
           med hensyn til markedsføring er furniparts produkt gengivet i brochure
           sammen med firmaets øvrige greb og knopper. brochuren er fotografisk,
           lay-outmæssig og trykteknisk af høj standard.
           da sagsøgtes produkt, ifølge det oplyste, ikke har været markedsført,
           foreligger der ikke brochure ell.lign. og en sammenligning kan derfor ikke
           foretages.”
          af en tillægserklæring fremgår:
          ”…
          spørgsmål 7.
           såfremt det lægges til grund, at den af ronald lund designede og af
           sagsøgeren producerede og markedsførte kombi-møbelknop champagne,
           jfr. art nr. 100.959.015 er udviklet, produceret og markedsført, før sagsøg-
           tes produkt blev udviklet produceret og markedsført, og derfor ikke har
           været påvirket af sagsøgtes produkt, ønskes det vurderet om den af ronald
           lund designede kombi-møbelknop champagne, jfr. art nr. 100.959.015
           fremstår som resultat af en selvstændigt skabende åndsindsats præget af
           ophavsmandens individualitet.
          svar 7
           kombi-møbelknop champagne, jfr. art nr. 100.959.015 er designet af
           navngiven designer medlem af idd (industrielle designere danmark) for
           en navngiven producent (furnipart).
                                   -8-
 produktet har et harmonisk forhold mellem keglestubbens form og vinkel
 med vandret plan og kuglens diameter, desuden udført med pæn finish.
 der er arbejdet med sammensætning af forskellige massive træsorter
 kombineret med metaldele med forskellig overflade. kombinationer giver
 ret forskelligt udtryk og gør produktet tilpasningsvenligt i flere sammen-
 hænge.
 ovennævnte konstateringer lader formode at der har været arbejdet
 professionelt med udviklingen af produktet, at dette ikke er opstået ved
 tilfældigheder og at der foreligger en selvstændig designindsats, der er
 præget af designerens individuelle holdninger til form, materialer og kom-
 binationsmuligheder.
spørgsmål a
 såfremt sagsøgers spørgsmål 7 besvares bekræftende, bedes besvarelsen
 nærmere begrundet, herunder særligt
 - hvorledes den beskrevne ”selvstændigt skabende åndsindsats” er kom-
     met til udtryk i formgivningen af sagsøgers møbelknop ”champagne”.
 - hvorledes formgivningen af sagsøgers møbelknop ”champagne” er
     præget af ”ophavsmandens individualitet”.
 - hvorledes besvarelsen skal forstås i forhold til besvarelsen af spørgs-
     mål 1.
svar a
 der er i svar 7 påvist en række designmæssige områder der sandsynliggør
 at der har foregået en skabende indsats fra designerens side. dette kom-
 mer til udtryk i holdninger til form, materialer og overflader og resulterer
 i et harmonisk formgivet produkt.
 f.eks. betragtes kombinationsmulighederne mellem forskellige træ- og me-
 taldele som et udtryk for individuel tankegang.”
…
spørgsmål b.
 hvori består den formgivning i ”champagne”-møbelknoppen, der i givet
 fald er ”resultat af en selvstændigt skabende åndsindsats præget af op-
                                 -9-
 havsmandens individualitet”, sammenholdt med de møbelknopper, der er
 afbildet i sagens bilag b,d,k og o (nr. 3,5,12,15 og 20)
svar b
 møbelknop nr. 3,5,12,15 og 20 er alle udført af metal i ”ludobrikform”.
 den æstetiske formgivning er varieret, mest harmonisk er nr. 3. formgiv-
 ningen af nr. 5 vurderes som uharmonisk.
 skønsmanden kan ikke vurdere tilblivelsesforløbet af de pågældende gen-
 stande, men større originalitet og produktudvikling synes der ikke at være
 tale om.
 ”champagne”-møbelknoppen indeholder designmæssige overvejelser, et
 harmonisk forhold mellem udformning af keglestub og kugle, der tyder på
 at der har fundet en kreativ designindsats sted.
spørgsmål c.
 skønsmanden bedes oplyse, om de møbelknopper, der er afbildet i sagens
 bilag b,d,k og o (nr. 3,5,12,15 og 20 har samme grundform som ”cham-
 pagne”-møbelknoppen.
 må ”champagne”-møbelknoppen anses som en variant af det konstruk-
 tions- og designtema, de møbelknopper, der er afbildet i bilag b,d,k og o
 (nr. 4,8,9,10,18), er opbygget over.
svar c
 møbelknop nr. 3,5,12,15 og 20 er alle udført af metal i ”ludobrikform” i
 princippet bestående af de geometriske former, en keglestub og en kugle,
 nr. 5 dog bestående af en keglestub en cylinder og en kugle.
”champagne”-møbelknoppen består af de geometriske former, en keglestub
 og en kugle og kan derfor siges at have samme grundform som nr. 3,12,15
 og 20. (møbelknop nr. 5 er udeladt i denne sammenligning, da den tillige
 indeholder en cylinder).
 møbelknopperne 4,8,9,10 og 18 består alle af en metalsokkel og en
 træknop, (”champagne”-møbelknoppen består af træsokkel og metal-
                                  - 10 -
 knop). metalsoklen på nr. 8,9 og 18 har form som en keglestub, på 4 og 10
 er formen en tilnærmet keglestub med buet overflade. trædelen er på nr.
 4,8, og 10 kugleformet, på 9 og 18 elipseformet
 forbindelse mellem træknop og metalsokkel er fast på nr. 4,8,9 og 18 ved
 nr. 10 skrues træknop sammen med metalsokkel. nr. 4,8,9,10 og 18 fast-
 monteres alle til låge, skuffe ell.lign. med maskinskruer.
 ingen af numrene 4,8,9,10 og 18 har kombinationsmuligheder mellem for-
 skellige metal- og trædele, måske med undtagelse af nr. 4 der muligvis kan
 påmonteres forskellige træknopper. konstruktionsmæssigt anses ”cham-
 pagne”-møbelknoppen ikke som en variant af nr. 4,8,9,10 og 18, idet ingen
 af numrene 4,8,9,10 og 18 har samme fastgørelses- og samlingsprincip
 som ”champagne”-møbelknoppen.
 designmæssigt anses ”champagne”-møbelknoppen ikke som en variant af
 nr. 4,8,9,10 og 18, dertil er forskellene for store idet numrene 4,8,9,10 og
 18 har træknopper der i alle tilfælde bl.a. er større end soklen. man kan
 konstatere et designmæssigt ”slægtskab” mellem numrene 4 og 10 og 8,9
 og 18, men ”champagne”-møbelknoppen anses for at være udenfor denne
 sammenhæng.
spørgsmål d.
 ville brugsegenskaberne i ”champagne”-møbelknoppen være anderledes,
 hvis keglen i stedet for afslutning med en kugle blot blev fastholdt med en
 flad skrue, der lagde an mod keglens øverste kant og havde en diameter,
 der var en anelse mindre end denne.
svar d
 brugsegenskaberne skønnes at være anderledes på følgende punkter:
      kuglen sikrer et bedre greb i møbelknoppen og dermed forbedrede be-
      tjeningsmuligheder.
      sammensætningen kugle/træ giver variationsmuligheder hvilket kan
      betragtes som brugsmæssige fordele.
                                          - 11 -
          brugsegenskaberne skønnes således at være forskellige ved de 2 beskrevne
          produkter.”
syns- og skønsmanden har i retten bl.a. forklaret at han er bygningsarkitekt og har
været skønsmand i flere sager med produktefterligning inden for husbygning. han
har ikke erfaring med plagiater inden for møbelbeslagsbranchen. champagneknop-
pen udmærker sig ved de kombinationsmuligheder der er. det er et fleksibelt pro-
dukt. det fremtræder som gennemtænkt med fint afbalancerede proportioner, herun-
der forholdet mellem kugle og kegle. knoppen fungerer godt, og det praktiske hæn-
ger fint sammen med det æstetiske.
erstatningsopgørelse
furnipart har opgjort sit erstatningskrav således:
principal påstand:
salgspris, ekskl. moms                                      kr.                4,44
produktionsomkostninger pr. stk.
v/produktionsstørrelse på 50.000 stk. i 1999:               kr.                1,54
dækningsbidrag pr. stk., ekskl. moms                        kr.                2,90
erstatning – 274.930 stk. á kr. 2,90                        kr.         797.297,00
skønsmæssigt reduceret til                                  kr.         550.000,00
subsidiær påstand:
salgspris, ekskl. moms                                      kr.                4,44
produktionsomkostninger pr. stk.
v/produktionsstørrelse på 50.000 stk. i 1997-1998:          kr.                2,16
dækningsbidrag pr. stk., ekskl. moms                        kr.                2,28
erstatning – 274.930 stk. á kr. 2,28                        kr.         626.840,40
skønsmæssigt reduceret til                                  kr.         550.000,00
                                            - 12 -
mere subsidiær påstand:
salgspris, ekskl. moms                                        kr.                 3,50
produktionsomkostninger pr. stk.
v/produktionsstørrelse på 50.000 stk. i 1999:                 kr.                 1,54
dækningsbidrag pr. stk., ekskl. moms                          kr.                 1,96
erstatning – 274.930 stk. á kr. 1,96                          kr.         538.862,80
forklaringer
lars ole hansen har forklaret at han startede furnipart i 1970 og har ledet det si-
den. furnipart producerer beslag til møbler og sælger til møbelproducenter i dan-
mark og 30 andre lande. 90% af produkterne er designede til furnipart. man benytter
en række kendte danske designere. tidligere henvendte furnipart sig til designerne
med opgaver, nu er det almindeligt at designerne henvender sig til furnipart med et
forslag. furnipart står for design, markedsføring og salg. man fremstiller værktøjer
til produkterne som fremstilles af underleverandører. furnipart plejer ikke at give
licens til andre, så det er ikke sandsynligt at häfele kunne have opnået ret til at pro-
ducere champagne mod en royalty til furnipart.
champagne blev præsenteret på kølner-messen i maj 1995 der har alle mulige for-
mer for beslag, og er siden indgået i virksomhedens kataloger. den første ordre kom
den 17. august 1995, og den blev afgivet af villy nielsen, systema, som havde set
champagne på messen. det er helt forkert når det har været hævdet at champagne
skulle være resultatet af en drøftelse mellem villy nielsen og furnipart. champagne
var færdigudviklet inden messen i maj 1995, og den proces havde villy nielsen ikke
andel i. furnipart betaler en royalty på 5% til ronald lund.
kort efter de første leverancer til systema ønskede selskabet at få leveret gennem
jyda sekvensa. i 1996 begyndte jyda sekvensa selv at producere knoppen. det mod-
satte furnipart sig, og sagen endte med at jyda sekvensa afstod fra at producere
knoppen og betalte en erstatning på 100.000 kr. furnipart leverer fortsat champagne
til jyda sekvensa.
                                            - 13 -
da systema fusionerede med scanbirk, indgik furnipart aftale om levering af cham-
pagne til scanbirk. furnipart leverede knoppen direkte til scanbirk.
fra 1997 kom der ikke flere ordrer på leverancer til scanbirk. fra furniparts side
spurgte man flere gange scanbirk om de ikke skulle have flere champagneknopper.
vidnet fik i slutningen af 1998 gennem en kilde i branchen oplysning om at scanbirk
fik produceret knopper lignende champagne hos häfele.
furnipart sendte sin prisliste pr. 1. januar 1999 til scanbirk, men der kom ingen or-
drer.
furnipart havde ikke aftale med scanbirk om levering af bestemte minima.
kostpris og salgspris for champagne faldt som det bl.a. kan ses af revisors opgø-
relse. det er en sædvanlig udvikling at produktionen rationaliseres og billiggøres, og
ligeså sædvanligt at der kommer prisfald som følge heraf og med stigende kvantite-
ter. scanbirk har ikke søgt at få leveret til lavere priser. scanbirk og systema frem-
stiller især prisbillige knock-down-møbler.
leverancen til häfele i 1999 fandt sted efter samtale mellem vidnet og sten jørgen-
sen. häfele have en forpligtelse til at levere til scanbirk, men kunne ikke opfylde den
efter at furniparts advokat i begyndelsen af 1999 havde gjort indsigelse mod häfeles
produktion af champagneknoppen. vidnet accepterede derfor at levere til häfele.
furnipart sælger fortsat til scanbirk gennem jyda sekvensa.
sten jørgensen har forklaret at han har været ansat hos häfele i selskabets danske
salgskontor siden 1973. den 1. januar 1999 blev han direktør for selskabets nyopret-
tede danske datterselskab. häfele–koncernen havde i 2001 en omsætning på 1 mia.
dm. en væsentlig del af häfeles område er udvikling og produktion af møbelbeslag.
häfele har ca. 500 møbelbeslag i sit katalog. der kommer hvert år nye til, og der
udgår nogle, flest i de år hvor kataloget skifter, og det gør det hvert tredje år. beslag
veksler med moden. det er ganske almindeligt, at man kigger hinanden over skulde-
ren og følger tendensen, således som det også kan ses af de foreviste sammenlig-
ningseksemplarer. prisen for møbelgreb er en meget tungtvejende faktor for marke-
det.
                                           - 14 -
häfeles udgave af champagnegrebet skyldes at peter nørgård under et besøg hos
unik, et datterselskab af tvilum-scanbirk, fik en prøve af grebet der er med i scan-
birks kalender for 1997, med anmodning om at lave sådan et. han fik ikke oplysning
om hvem der havde produceret grebet, men fik at vide at jyda sekvensa var tidligere
leverandør af grebet. vidnet kendte ikke til furniparts samarbejde med jyda se-
kvensa. det forhold at grebet var afbildet på kalenderen, bestyrkede vidnet i den op-
fattelse at grebet var scanbirks eget. scanbirk udvikler selv produkter, herunder be-
slag, så grebet kunne udmærket være deres selvstændige produkt. häfele har ikke
haft noget samarbejde med jyda sekvensa. han fik det italienske selskab formec til
at fremstille grebet. de leverede meget hurtigt, det kunne tyde på at de havde del-
elementerne på lager. häfele har ikke solgt grebet til andre end scanbirk. salgsprisen
er som oplyst af revisoren, avancen var 20-25%. häfele havde ikke forpligtelse til at
opretholde et stødpudelager, men de lå med et lager på 50.000 stk. da han fik advo-
katens indsigelse af 6. januar 1999, sendte han brevet til moderselskabet, som sagen
måtte høre under, og afstod fra at få produceret flere champagne-lignende dørgreb.
han kan bekræfte at häfele var på kølner-messen i maj 1995. vidnet så ikke furni-
parts stand. han har ikke set furniparts katalog med afbildning af champagne.
ronald lund har forklaret at han er industriel designer med uddannelse bl.a. på
skolen for brugskunst. han har ikke tidligere designet møbelgreb. han har ikke været
på messer med møbelbeslag eller andet. messer inspirerer ikke, de skaber forvirring.
han fik inspirationen til grebet fra en champagneprop. han forfinede proppens pro-
portioner, så der kom et harmonisk forhold mellem keglestub og kugle. i sit design-
arbejde lader han sig ikke inspirere af produkter på det pågældende område, men af
produkter på helt andre områder, krydsinspiration. ”halsen” mellem kuglen og keg-
lestubben beror på at cylinderen som kuglen sidder på, ikke kan skrues helt i bund.
det er for at hindre at kuglen ved for kraftig påskruning direkte til keglestubbens
øverste flade fremkalder skævheder og slid på træet.
han betegner sit produkt som minimalistisk med anvendelse af rene geometriske
grundformer. det er desuden ergonomisk rigtigt: man skal ikke spænde ret meget i
armmusklerne for at åbne eller lukke døren eller skuffen når man holder i grebet.
                                           - 15 -
grebet er hensigtsmæssigt fordi kuglen er forholdsvis lille, og det begrænser mulig-
heden for at tøjet hænger i. champagne er det eneste dørgreb han har lavet.
han viste sin tegning til grebet for lars ole hansen i november eller december 1994.
han får en provision på 5% af salget.
peter nørgård har forklaret at han er salgschef i häfele, danmark, indtil 1. januar
1999 i salgskontoret, efter 1. januar 1999 i det danske datterselskab. han har været
12 år hos häfele. tvilum-scanbirk-koncernen er deres største kunde. de er også le-
verandør til systema, både før og efter denne virksomhed blev købt af scanbirk og
senere blev en del af koncernen. i modsætning til scanbirk tegnede og udviklede
systema deres produkter. det forekom dog også at systema benyttede standardpro-
dukter. under et besøg på virksomheden unik fik han forevist en knop som han vid-
ste kom fra systema, dvs. han fik at vide at knoppen kom fra jyda sekvensa der
havde leveret den til systema. han spurgte ikke nærmere, men gik ud fra at det var
systemas greb. han blev bedt om at lave et tilsvarende. det var i 1996. det gik utro-
lig hurtigt med at få knoppen fra den italienske producent der fik ordren.
vidnet har ikke handlet med furnipart.
han var på kølner-messen i maj 1995. han så ikke furniparts stand. han erindrer
ikke at have set kataloget fra furnipart. han kan ikke afvise at have set det, han ser
så mange kataloger.
procedure
furnipart har gjort gældende at champagne er et stykke brugskunst der er omfattet
af ophavsretsloven. det er et selvstændigt værk præget af ophavsmandens skabende
individualitet. det fremgår af skønsmandens erklæring og af ronald lunds forkla-
ring om sit arbejde med frembringelsen. som det også kan iagttages, udmærker
knoppen sig ved den minimalistiske udformning, det velproportionerede forhold
mellem kugle og keglestub, halsen der skaber afstand mellem de to geometriske
grundfigurer, funktionaliteten og sammensætningsmulighederne. der er ikke hentet
inspiration fra andre møbelknopper; det kan ses af det forhold at de tilvejebragte
sammenligningsbeslag klart adskiller sig fra champagne, og det stemmer med
skønsmandens besvarelse af bl.a. spørgsmål b og c samt med ronald lunds forkla-
                                             - 16 -
ring om tilblivelsen af grebet. afbildningen af grebet på scanbirks kalender 1997
tyder jo også på at man dér har syntes at knoppen var noget særligt.
der er i den foreliggende sag ikke noget spørgsmål om beskyttelsesomfanget. gre-
bene er designmæssigt ens, det er der enighed om.
de grunde der fører til at antage at der foreligger et beskyttet åndsværk, må i det fo-
religgende tilfælde også føre til at grebet er beskyttet efter markedsføringsloven med
den virkning at nærgående efterligninger eller som i det foreliggende tilfælde slavi-
ske efterligninger kan forbydes. man kan ikke for alvor tvivle om at der foreligger en
efterligning med bevidsthed eller klar formodning om at man derved krænkede an-
dres rettigheder. fra häfeles side må man have været klar over, eller man kunne kun
ved (grov) uagtsomhed undgå at være klar over, at knoppen som man blev bedt om at
efterligne, havde en designmæssig beskyttelse. häfele var til stede på den messe hvor
grebet blev præsenteret første gang. det er ikke sandsynligt at man ikke ser hvad en
designmæssigt førende virksomhed kommer med. det er heller ikke sandsynligt at
fagfolk ikke gør sig bekendt med hvad nyt der er i kataloger fra en betydende kon-
kurrent.
häfele fik knoppen med anmodning om at lave en efterligning. for en fagmand in-
den for området møbelbeslag må det være ret klart at champagneknoppen, som det
er beskrevet ovenfor, adskilte sig fra andre på markedet forekommende knopper, og
at der var en høj grad af sandsynlighed for at ophavs- eller designrettigheder til den
tilkom en anden, nemlig den der havde produceret den foreviste knop eller den der
havde tilladt den pågældende at producere knoppen.
häfeles salg fortrængte i forholdet én til én, og häfele vidste eller burde vide at man
gjorde det. scanbirk havde behov for 274.930 knopper, og dem aftog man gerne fra
häfele til den aftalte pris på 3,50 kr. pr. stk. det er ikke videre sandsynligt at scan-
birk ville have valgt andre knopper end champagneknoppen hvis man ikke havde
kunnet få efterligningen fra häfele. med hensyn til udmålingen af erstatning henvi-
ses til erstatningsopgørelsen hvor der også er taget hensyn til det forhold at tabet
eventuelt kunne være mindre end det primært beregnede, 797.297 kr. på grund af
forskydninger i kostpriser og salgspriser. det bør i den forbindelse fremhæves at
scanbirk under parternes samhandel ikke bad furnipart om en nedsættelse af prisen.
                                             - 17 -
häfele bør ikke kunne drage fordel af spekulationer om hvorvidt prisen ville holde,
eller om der måske ville komme et prispres. endvidere bør nævnes at furnipart har
solgt partier af grebet til priser der var noget over 4,44 kr. pr. stk.
häfele har anført at sagsøgerens møbelknop hverken opfylder ophavsretslovens krav
om værkshøjde eller markedsføringslovens krav om særpræg. der er tale om anven-
delse af eksisterende formforråd, kugle og keglestub, evt. også cylinder hvis den lidet
synlige hals skal regnes med, og det skal den næppe; end ikke skønsmanden bemær-
kede den. halsen er der alene af materialemæssige, praktiske grunde som beskrevet
af ronald lund.
knoppen kan også kort beskrives som en ludobrik der er skåret over og sat sammen.
bedømt efter enkeltheder og som helhed er knoppen uden særpræg hvilket også kan
ses af de sammenligningsformer der er vist. af disse ses at anvendelse af kegle og
kugle eller ellipse er ganske almindelig i de senere år. sammensætning af træ og
metal er ligeledes en del af tidens fællesgods. ronald lund er på dette punkt hverken
den første eller den anden, men en sen efterkommer. alt dette er i klar modsætning
til tilfælde hvor den første udgave af et nyt, enkelt produkt er tillagt beskyttelse.
der er heller ikke nogen forfining i formen eller ornamentering der kan føre til at
knoppen tillægges særpræg og dermed beskyttelse.
som et særligt moment skal der tages hensyn til at grebet ikke forekommer alene.
det er altid på en møbelplade og vil derfor ikke fremtræde som sig selv, men som en
del af en større genstand.
hvis det antages at knoppen nyder beskyttelse, skal den erstatning der betales, være
minimal. der kunne jo ikke være en rimelig forventning hos furnipart om et langva-
rigt samarbejde. det fremgår også af at der gik lang tid inden man reagerede på at
scanbirk ikke aftog møbelgrebene. forestillingen om at der skete fortrængning én til
én, er ubegrundet. den samhandel der var mellem furnipart og scanbirk, var ganske
ringe og med store mellemrum. en erstatning i det krævede omfang står ikke i rime-
ligt forhold til den afsætning af møbelknoppen der forekom. hertil kommer at det er
urealistisk at regne med at prisen på 4,44 kr. kunne holde. der ville komme et pres på
                                          - 18 -
prisen i nedadgående retning, især hvis der blev tale om salg af blot nogenlunde store
partier.
hvis erstatning efter ophavsretsloven eller markedsføringsloven eller godtgørelse
efter ophavsretslovens skal udmåles, er det på grund af disse usikkerheder mere nær-
liggende at tage udgangspunktet i det sædvanlige vederlag i tilfælde af produktion på
licens, dvs. 15%, eller det sædvanlige vederlag til designere 3-5%.
rettens begrundelse og resultat
til støtte for at møbelknoppen champagne er beskyttet efter ophavsretsloven, er især
peget på at knoppen er resultatet af en selvstændig designvirksomhed præget af de-
signerens individuelle holdning til form, materialer og kombinationsmuligheder, den
harmoniske udformning af kroppen, herunder det harmoniske forhold mellem kegle-
stubbens form og vinkel med vandret plan og kuglens diameter samt muligheden for
kombination af elementerne bestående af træ og metal.
møbelknoppen består af en kugle der er fastgjort på en keglestub på en sådan måde
at der fremkommer en hals mellem kuglen og keglestubbens mindste flade. halsen er
ikke af afgørende betydning for knoppens fremtræden. ved knoppens udformning er
som bemærket af skønsmanden valgt dimensioner af kugle og keglestub og en vinkel
mellem keglestubbens side og grundplanet der medfører at møbelgrebet fremtræder
som velproportioneret og harmonisk. herved adskiller den sig klart fra de fleste af de
knopper der er forevist til sammenligning, og den adskiller sig til sin fordel fra langt
de fleste af dem. proportioneringen af de velkendte geometriske grundformer fore-
kommer dog ikke at være udtryk for en selvstændig skabende indsats. endvidere er
møbelknoppen som flere andre knopper karakteriseret ved at kuglen og keglestub-
ben er i forskellige materialer der kan kombineres til et betydeligt antal muligheder,
men kombinationsmuligheder af tilsvarende karakter er blevet benyttet på markedet
for møbelbeslag i et vist omfang, også før 1994/95.
heller ikke efter en samlet bedømmelse af de enkelte elementer finder retten at mø-
belknoppen på en tilstrækkelig overbevisende måde kan anses for at være et selv-
stændigt åndsværk præget af frembringerens individualitet.
                                             - 19 -
det er derimod ikke betænkeligt at fastslå at grebet der klart adskiller sig fra andre
foreviste møbelknopper, i kraft af den harmoniske udformning og proportionering
har et særpræg der må berettige den til beskyttelse i henhold til markedsføringsloven
mod slaviske efterligninger. af de grunde der i denne henseende er anført af sagsø-
geren, må retten fastslå at häfele må have været klar over at man foretog efterligning
af et produkt der var særpræget og beskyttet som design. i hvert fald kunne selskabet
kun ved en betydelig uagtsomhed undgå at være klar over det. furnipart skal derfor
have medhold i påstand 1 og 2 og skal endvidere tillægges erstatning.
retten kan tiltræde at häfeles leverancer fortrængte furniparts i forholdet én til én.
den erstatning som häfele skal betale, skal derfor udmåles som furniparts tabte
dækningsbidrag ved mistet salg af ca. 275.000 stk. det må henstå som noget usikkert
i hvilket omfang furnipart ville have været i stand til at opretholde salgsprisen på
4,44 kr. pr. stk., men der er ikke grund til at antage at scanbirk ikke havde været vil-
lig til at aftage knoppen til en pris af 3,50 kr. pr. stk. det må endvidere være noget
usikkert i hvilket omfang eller i hvor lang tid furnipart kunne drage fordel af reduk-
tionen af kostprisen fra 2,16 til 1,54 kr. pr. stk. selv med den høje kostpris for hele
perioden må furniparts mistede dækningsbidrag imidlertid kunne opgøres til ca.
368.500 kr. da i hvert fald en del af reduktionen i kostpris må antages at ville være
kommet furnipart til gode, finder retten at der er sikkert grundlag for at fastsætte
erstatningen til 400.000 kr.
                                    thi kendes for ret:
1    häfele gmbh & co. skal ophøre med at lade fremstille, importere, markedsføre
     og forhandle den i bilag j gengivne kombimøbelknop der har produktlighed med
     og er forvekslelig med den for furnipart a/s af ronald lund udviklede og af
     furnipart a/s producerede kombimøbelknop, champagne – fp. art. nr.
     100.959.015.
2    häfele gmbh & co. skal anerkende at have handlet i strid med god markedsfø-
     ringsskik.
                                           - 20 -
3  häfele gmbh & co. skal til furnipart a/s inden 14 dage betale 400.000 kr. med
   procesrente af 100.000 kr. fra sagens anlæg den 1. juli 1999 til den 2. oktober
   2001, af 362.500 fra den 2. oktober 2001 til den 4. januar 2002 og af 400.000 fra
   den 4. januar 2002 til betaling sker.
4  häfele gmbh & co. skal inden samme frist til furnipart a/s betale 72.000 kr. i
   sagsomkostninger.
                                     jens feilberg
  ole faarup                                                           jette gemzøe
                                         (sign.)
                                     ___ ___ ___
                          udskriftens rigtighed bekræftes
                          p.j.v. sø- og handelsretten, den


text:
                             højesterets dom
                            afsagt fredag den 5. april 2013
sag 82/2011
(2. afdeling)
lcc holding a/s
(advokat michael christiani havemann)
mod
smythe shipping inc.
og
alga shipping co. ltd.
(advokat mathias steinø for begge)
i tidligere instans er afsagt dom af sø- og handelsretten den 11. marts 2011.
i pådømmelsen har deltaget fem dommere: per walsøe, jytte scharling, marianne højgaard
pedersen, henrik waaben og kurt rasmussen.
påstande
appellanten, lcc holding a/s, har gentaget sine påstande om frifindelse og om betaling af
1,5 mio. kr. med procesrente fra den 2. december 2008.
de indstævnte, smythe shipping inc. og alga shipping co. ltd., har påstået stadfæstelse med
den ændring, at der tilkendes procesrente fra den 14. oktober 2008.
anbringender
lcc holding har gjort gældende, at smythe shipping og alga shippings afbrydelse af sam-
arbejdet var uberettiget. der er ikke dokumenteret en aktuel eller anteciperet misligholdelse af
parternes samarbejde. bevisbyrden herfor påhviler rederierne, og de har ikke løftet den. pre-
ben hoielt havde tilstrækkelig forretningsmæssig erfaring, og kredsen af faste kunder ud-
gjorde alene 10-15 virksomheder. det er ikke dokumenteret, at tommy sund nielsen blev
                                                - 2 -
bortvist ved mødet den 16. januar 2008, jf. herved også det nu fremlagte brev af 17. januar
2008 fra lcc’s advokat til tommy sund nielsens advokat. en eventuel bortvisning har i øv-
rigt ikke betydning for lcc’s krav. det var først efter ophævelsen den 31. januar 2008, at
preben hoielt blev klar over, at begge nøglemedarbejdere ville forlade virksomheden. smythe
shipping og alga shipping har ved deres ophævelse og medvirken ved fratrædelsen af lcc’s
tidligere ansatte udvist grov illoyalitet og har handlet i strid med markedsføringslovens §§ 1
og 19. genrikh petrovskiy har således indgået en aftale direkte med lcc’s kerneansatte om at
ville overlade forretningerne til dem, og aftalen herom må være indgået inden den 31. januar
2008. smythe shipping og alga shipping har herved fjernet størstedelen af grundlaget for
lcc’s virksomhed. petrovskiy holdt erhvervsmæssig kontakt med tommy sund nielsen,
også efter at denne ifølge sin forklaring anså sig som bortvist. perioden fra 16. til 31. januar
2008 blev brugt til at etablere den nye konkurrerende virksomhed samt til at sikre, at det be-
tydelige udestående hos lcc blev overført til smythe shipping og alga shipping. aftalen
mellem tommy sund nielsen og rederierne har påført lcc betydelige tab, og rederierne har
udnyttet forretningshemmeligheder hos lcc i form af kundekontakter opnået i strid med
markedsføringslovens § 19.
lcc har yderligere gjort gældende, at en opsigelse af samarbejdet alene kunne ske med rime-
ligt varsel på 12 måneder. det er uden betydning, at der ikke er indgået en skriftlig aftale, da
der var tale om et fast løbende samarbejde, hvor lcc havde indrettet sig på at formidle og
udføre fragtaftaler for smythe shipping og alga shipping. rederierne skal derfor betale er-
statning med et beløb, der svarer til indtjeningen i en periode på 12 måneder som følge af den
uberettigede ophævelse. hertil kommer, at der skal betales godtgørelse for goodwill i over-
ensstemmelse med almindelige obligationsretlige regler efter princippet i handelsagentlovens
§ 25. lcc har som befragter stedse været i et tæt samarbejde med smythe shipping og alga
shipping samt formidlet og udført fragtaftaler i mere end 10 år i eget navn mod løbende pro-
vision. hertil kommer, at lcc til tider fungerede som disponerende reder, og samarbejdet må
sidestilles med et agent- eller eneforhandlerforhold. det var endvidere lcc, der fra starten
finansierede og var afgørende for etableringen af rederierne. det er ikke afgørende, at den
daglige kontakt mellem parterne skete via tommy sund nielsen. det bestrides, at lcc alle-
rede har fået erstatning ved det forlig, der i august 2008 blev indgået med tommy sund niel-
sen.
                                               - 3 -
smythe shipping og alga shipping har gjort gældende, at der ikke foreligger et ansvars-
grundlag, idet rederierne var berettigede til at bringe samarbejdet til ophør som følge af aktuel
eller anteciperet misligholdelse. det var afgørende for rederierne, at de kunne fortsætte drif-
ten, og at tommy sund nielsen med sit særlige branchekendskab fortsat kunne stå for be-
fragtning mv. da tommy sund nielsen forlod lcc, og da dette selskab ikke gjorde forsøg på
at få ham tilbage eller at sætte en lige så kapabel mand i hans sted, var det berettiget at op-
hæve samarbejdet. hertil kommer, at rederierne som kunder havde fri adgang til at vælge,
hvor skibene skulle befragtes. rederierne var således ikke forpligtede til at lade skibene be-
fragte af lcc, og der var i øvrigt ikke en skriftlig aftale med eneret, opsigelsesvarsel mv. pe-
trovskiy har ikke været involveret i de interne stridigheder mellem lcc og de ansatte. der er
i august 2008 indgået et forlig mellem lcc og de tidligere ansatte, og lcc har herved fået
dækning for et muligt krav. hvis lcc får medhold i sin påstand i denne sag, vil der være tale
om dobbeltdækning.
smythe shipping og alga shipping har yderligere gjort gældende, at lcc ikke kan få godtgø-
relse for goodwill, da handelsagentloven ikke finder anvendelse, og da almindelige obliga-
tionsretlige grundsætninger ikke hjemler en sådan godtgørelse. det fremgår således af forar-
bejderne til handelsagentloven, at speditører og skibsmæglere ikke er omfattet af loven, og
særreglen i handelsagentloven om goodwill kan ikke anvendes analogt. hertil kommer, at
heller ikke markedsføringslovens §§ 1 og 19 er anvendelige i denne sag.
der kræves procesrente fra den 14. oktober 2008, hvor sagen blev anlagt ved retten på frede-
riksberg, jf. rentelovens § 3, stk. 4. den 28. april 2009 var datoen for henvisning til sø- og
handelsretten.
supplerende sagsfremstilling
efter mødet den 16. januar 2008 hos statsautoriseret revisor frans thomsen sendte advokat
michael christiani havemann på vegne af lcc et brev til tommy sund nielsens advokat,
advokat carsten eriksen. det hedder i brevet bl.a.:
       ”preben hoielt har rettet henvendelse til mig og bedt mig varetage selskabets interesser
       i anledning af de uoverensstemmelser med deres klient, tommy sund nielsen, som de
       og han gav udtryk for under og i forlængelse af mødet i går på statsautoriseret revisor
       frans thomsens kontor.
                                                - 4 -
      formålet med mødet, hvori de deltog for og med tommy sund nielsen, var at drøfte et
      generationsskifte af shippingaktiviteten med udgangspunkt i frans thomsens notat af
      14. januar 2008.
      jeg har forstået, at de efter frans thomsens gennemgang af oplægget på vegne af
      tommy sund nielsen tilkendegav, at frans thomsens oplæg var en mulighed, mens en
      anden mulighed var, at deres klient sammen med selskabets anden medarbejder, hans
      v. olsen, startede en ny virksomhed fra grunden med avedøre shipping a/s’ aktivite-
      ter og forretningsforbindelser. de angav, at denne model – i forhold til frans thomsens
      oplæg – for deres klient havde den fordel at være gratis.
      frans thomsen gav udtryk for, at det for ham lød som dårlig rådgivning at skabe ny
      virksomhed på en sådan måde. deres klient rejste sig derpå og forlod umiddelbart mø-
      det uden kommentarer efterfulgt at dem.
      herefter indfandt tommy sund nielsen sig i går eftermiddags på selskabets kontor,
      hvor han over for hans v. olsen oplyste, at han var blevet ”bortvist og fritstillet”.
      denne ”oplysning” har intet på sig, idet deres klient hverken er blevet opsagt eller bort-
      vist og derfor naturligvis ej heller fritstillet.
      med nærværende skal jeg således slå fast, at deres klients ansættelsesforhold består
      uændret. da deres klient øjensynligt er stærkt følelsesmæssigt påvirket, er preben
      hoielt indforstået med, at deres klient indtil videre – foreløbig til og med den 25. ds. –
      afholder ferie.
      i anledning af deres tilkendegivelser om etablering af konkurrerende virksomhed, hen-
      leder jeg opmærksomheden på markedsføringslovens §§ 1 og 19…”
af retsbogen for retten i lyngby for den 28. august 2008 fremgår, at der mellem bl.a.
tommy sund nielsen og lcc blev indgået forlig om, at tommy sund nielsens selskaber
skulle betale i alt 700.000 kr. til lcc, og at lcc som en del af forliget bl.a. skulle hæve for-
budssagerne mod de to tidligere ansatte og en erstatningssag mod tommy sund nielsen.
forklaringer
til brug for højesteret er der afgivet supplerende forklaring af preben hoielt og tommy sund
nielsen.
preben hoielt har forklaret bl.a., at når han i sø- og handelsretten forklarede, at han godt
kunne forstå, at rederierne helst ville fortsætte med at få sine skibe befragtet af tommy sund
nielsen, var det fordi, der var en tættere kontakt mellem tommy sund nielsen og rederierne
end mellem rederierne og ham. tommy sund nielsen var også mere kapabel til befragtning af
skibene, end han var. det ændrer dog ikke på, at rederierne uden grund og uden varsel op-
                                               - 5 -
sagde et 17-årigt tæt samarbejde. tommy sund nielsen blev ikke bortvist eller fyret på mødet
den 16. januar 2008, og det er korrekt gengivet, når der i hans forklaring står, at statsautorise-
ret revisor frans thomsen ikke kunne bortvise tommy sund nielsen, og at der ikke blev sagt
noget, der kunne forstås i den retning. advokat carsten eriksens forklaring om det passerede
på mødet den 16. januar 2008 er ikke korrekt. hans revisor blev vred, fordi han havde lavet et
stort arbejde med generationsskiftet, men det er ikke korrekt, at han sagde, at tommy sund
nielsen ikke skulle møde på arbejde næste morgen. han har heller ikke hørt, at tommy sund
nielsen blev bedt om at aflevere sine nøgler.
western shippings direktør genrikh petrovskiy fik i 1995 mulighed for at købe nogle skibe
ud af rederiet. lcc servicerede på dette tidspunkt western shipping. lcc finansierede købet
af disse skibe med den fulde købesum og finansierede også den efterfølgende drift af skibene,
herunder betaling af værftsregninger. petrovskiy var opdragsgiver, men fakturaerne fra værf-
tet blev sendt til lcc. det var ganske usædvanligt, men de gjorde det for at holde petrovskiy
bundet til lcc, der finansierede med i alt 4-5 mio. kr. lcc var rederiernes forlængede arm.
det skal forstås på den måde, at det var lcc, som skaffede laster, betalte havnepenge, stillede
garantier, og stod for alt det økonomiske. lcc var i realiteten disponerende rederi, idet de
varetog alt, på nær teknisk management, som blev varetaget af petrovskiy. når lcc tog en
last ind, skulle det ikke først afklares med petrovskiy. lcc kunne også betegnes korresponde-
rende reder. de havde underagenter i de forskellige havne, som optrådte på vegne af lcc.
han tog personligt del i forhandlingerne med petrovskiy, herunder finansiering af skibene,
terms and conditions og havde kontakt til petrovskiy. han deltog i agenturet fra sidelinjen,
men han tog dog ikke del i den daglige drift, og var ikke involveret i befragtningen. han
havde kontakt til en kunde, veklokoks, som han kendte fra gammel tid. han deltog i et årligt
møde med denne kunde, men havde derudover ikke kontakt med kunderne. det var en helt
sædvanlig virksomhedskonstruktion.
han ved ikke, hvorfor tommy sund nielsen reagerede så kraftigt på oplægget og udeblev fra
arbejdet den følgende dag. advokat michael christiani havemann skrev et brev til tommy
sund nielsens advokat den 17. januar 2008, hvori det blev præciseret, at tommy sund niel-
sen ikke var fyret eller bortvist. han foreslog, at tommy sund nielsen holdt en uges ferie,
hvor han kunne komme ovenpå og slappe af, og at han derefter vendte tilbage på arbejdet den
                                                - 6 -
25. januar 2008. han havde ikke kontakt med tommy sund nielsen i dagene efter den 16.
januar 2008, da han ville give denne lidt fred og ro. han havde kontakt til petrovskiy, som var
bekendt med forløbet på mødet. petrovskiy håbede, at tommy sund nielsen ville vende til-
bage til lcc. hans olsen, som også havde kontakt med tommy sund nielsen, sagde, at han
gik ud fra, at denne ville vende tilbage til arbejdet. tommy sund nielsen havde jo også nøgler
til firmaet og kørte i en firmabil. den 17. januar 2008 meddelte petrovskiy ladningsejerne, at
alle betalinger fremover skulle ske til petrovskiy og ikke til lcc. petrovskiy underrettede
ikke ham herom, men fortalte det til hans olsen, som videregav beskeden til ham. han bad
herefter hans olsen om at overføre størstedelen af indeståendet på ca. 4-5 mio. kr. til pe-
trovskiy, da det var hans penge. den 25. januar 2008 var der en firmasammenkomst, hvor
hans olsen bekræftede, at tommy sund nielsen ville komme tilbage efter ferien.
han tog til spanien den 26. januar 2008 om morgenen, og det er således ikke korrekt, som det
er anført i sø- og handelsrettens præmisser, at han var spanien i dagene efter mødet den 16.
januar 2008. han var under sit ophold i spanien i daglig kontakt med hans olsen, og han var
også i kontakt med petrovskiy.
han skaffede ikke ny beskæftigelse til skibene efterfølgende, da det var meget uklart, om
tommy sund nielsen ville vende tilbage til sin stilling. han ville have gjort det, hvis tommy
sund nielsen havde meldt klart ud, at han ikke ville vende tilbage. såfremt tommy sund
nielsen havde meldt klart ud, ville lcc have været i stand til fortsat at kunne servicere
petrovskiys skibe. han tog dog kontakt til to selskaber for at forsøge at skaffe nye
medarbejdere, som kunne stå for det daglige arbejde. de to selskaber var motorships
agencies og shipping.dk i køge. han sidder i bestyrelsen i motorships agencies, som er et
linjeagentur. de fragter alle former for gods, men skibene er ikke bulk skibe designet til at
fragte 3.000 tons bulk gods. shipping.dk i køge kendte han fra tidligere, da de havde drøftet
at indgå i et kontorfællesskab. han talte med dem om muligheden for at skaffe medarbejdere
til at stå for den daglige drift eller muligheden for, at shipping.dk kunne stå for befragtningen.
på tidspunktet for petrovskiys opsigelse af samarbejdet den 31. januar 2008 havde petrovskiy
6 skibe, som alle var bulk skibe. skibene sejler ikke lange rejser, men sejler primært i øster-
søen med en varighed på 3-4 dage. skibene var disponeret inden for en 2-3 ugers periode.
petrovskiys skibe havde ca. 15-20 store faste kunder at sejle for. det var en kundeportefølje,
                                              - 7 -
som var blevet opbygget af lcc. petrovskiys skibe fragtede bl.a. jern, korn, kul mv., og der
var ikke tale om et specielt marked. der er mange, der beskæftiger sig med den slags trafik,
som blev udført af petrovskiys skibe. han kan nævne gotfred jensen i århus, baltic shipping
og shipping.dk i køge.
tommy sund nielsen har supplerende forklaret bl.a., at da han i 1991 blev ansat hos lcc,
tog han nogle af kunderne med sig over i lcc, herunder avedøre shipping, der blev en divi-
sion i lcc. i sin tid kaldte han selskabet for avedøre shipping med det formål at få avedøre-
værket som kunde. værket havde brug for skibe med kul, og de havde brug for agenter. det
var sådan shippingforretningen startede, og samarbejdet med avedøreværket varede i 4 år.
herefter var han nødt til at finde på noget andet. han fik kontakt til petrovskiy, og de indgik i
et samarbejde om befragtning af western shippings skibe. i 1998 købte petrovskiy sit første
skib ”anton” af western shipping. forud herfor var skibene alle ejet af western shipping.
preben hoielt kom først ind i billedet, da petrovskiy skulle låne penge til at finansiere købet
af skibene. preben hoielt deltog ikke i driften af avedøre shipping, og han deltog i det hele
taget ikke i shippingaktiviteter, ligesom han ikke deltog i befragtningen af petrovskiys skibe.
preben hoielt var beskæftiget med aktiviteter i sin kemikalievirksomhed. befragtningen af
petrovskiys skibe bestod bl.a. i at holde skibene beskæftigede. selve agenturdelen bestod i
betaling af havnepenge, bestilling af olie mv. lcc stod for alt på nær den tekniske manage-
ment og for besætningen.
når han skal skaffe last, sender han en liste ud til handelsfirmaer og mæglere. hvis han har et
ledigt skib, kan han typisk skrive ud til 120 forskellige firmaer. det er et netværk, som han
har opbygget, siden han startede i branchen for 48 år siden. hvis han har et ledigt skib i
grenå, så ved han, hvem han kan ringe til. det er baseret på personlige relationer, og det er de
færreste, som vil handle med folk, som de ikke kender. der er tale om udbud og efterspørgsel.
hvis der er for mange ledige skibe, er det rederne som ringer rundt til ladningsejere og mæg-
lere og omvendt, hvis der er for få skibe. preben hoielt ville ikke have været i stand til at be-
fragte petrovskiys skibe, da han ikke har kendskab til skibene, herunder hvad skibene kan
sejle med. preben hoielt kunne have spurgt gotfred jensen i århus, men han ville nok ikke
have assisteret, da vidnet også har samarbejdet med dem. det afgørende ville da også være,
hvem petrovskiy ville have som befragter.
                                                - 8 -
lcc havde en kerne af faste kunder. der var tale om 10-15 kunder, og derudover havde de
enkeltstående kontrakter på spotmarkedet. de faste kunder er kommet til løbende. nogle af
kunderne havde været kunder også før 1991 og var blot fulgt med petrovskiys skibe over i
lcc. det var blandt andet gotfred jensen og copenhagen merchants. veklokoks var ikke en
stor kunde. i første kvartal 2012 har der været en rejse for veklokoks og 3-4 rejser sidste år.
det var tidligere en stor kunde, men ikke længere.
han følte efter bortvisningen et vist ansvar for petrovskiys skibe, hvorfor han var i løbende
kontakt med petrovskiy. i perioden fra 17. til 28. januar 2008 gjorde han petrovskiy opmærk-
som på, at han havde til hensigt at starte sit eget selskab. han ville give petrovskiy en mulig-
hed for at skifte befragter. petrovskiy ville tænke over det. han kan forestille sig, at pe-
trovskiy var bange for, at han ikke ville få sine penge ud af lcc, hvis han skiftede over til
alga chartering. petrovskiy ville prøve at få en klar udmelding fra preben hoielt om, hvor-
vidt lcc fortsat kunne beskæftige skibene. den 31. januar 2008 meddelte petrovskiy, at han
ville skifte over til alga chartering. de aftalte ikke terms and conditions, men fortsatte blot
på samme vilkår som tidligere. selskabet befragter petrovskiys tilbageværende skibe, og han
har genoptaget klarering af skibene. arbejdet svarer til det arbejde, som han udførte hos lcc.
han ved ikke, hvornår petrovskiy fik udbetalt den væsentligste del af sit indestående hos
lcc. han vidste, at petrovskiy havde penge til gode, men ikke hvor meget. han vidste hvilke
fragter, der var udført, og hvad der skulle indbetales. han havde kontakt med hans olsen i
perioden fra 17. til 31. januar 2008. hans olsen fortalte ham ikke, at der var overført penge til
petrovskiy, og de talte heller ikke om, at hans olsen skulle skifte over til ham. det talte de
først om den 31. januar 2008, hvor hans olsen havde sagt op.
han har betalt 700.000 kr. i erstatning som del af et forlig. det gjorde han alene, fordi han
gerne ville have sagen afsluttet, så han kunne komme videre.
højesterets begrundelse og resultat
lcc holding a/s’ befragtning af smythe shipping inc. og alga shipping co. ltd.’s skibe
blev primært varetaget af tommy sund nielsen, der havde været ansat i virksomheden siden
1991. rederierne, der blev etableret af genrikh petrovskiy i perioden 1997-2000 med finan-
siel bistand fra lcc, var lcc’s væsentligste kunder.
                                               - 9 -
i forbindelse med drøftelser i januar 2008 om tommy sund nielsens indtræden som medejer
af lcc opstod der uoverensstemmelser mellem tommy sund nielsen og preben hoielt, der
er eneejer af og direktør i lcc. disse uoverensstemmelser resulterede i, at tommy sund
nielsen ikke arbejdede i virksomheden efter den 16. januar 2008. tommy sund nielsen
etablerede i slutningen af januar 2008 to selskaber, som overtog smythe shipping og alga
shipping som kunder. fra den 1. marts 2008 blev også hans olsen, der indtil da havde været
ansat i lcc, ansat i tommy sund nielsens nye driftsselskab. lcc anlagde forbuds- og er-
statningssager mod tommy sund nielsen og hans olsen. disse sager blev forligt ved, at
tommy sund nielsens selskaber påtog sig at betale erstatning til lcc.
som følge af, at tommy sund nielsen ikke længere arbejdede i lcc, meddelte petrovskiy
ved brev af 31. januar 2008, at samarbejdet med lcc måtte ophøre, og at tommy sund niel-
sen fremover ville varetage befragtningen.
højesteret tiltræder, at det ikke er godtgjort, at smythe shipping og alga shipping har med-
virket til, at tommy sund nielsen etablerede konkurrerende virksomhed. rederierne har der-
for ikke i kraft heraf pådraget sig et ansvar over for lcc, herunder for tommy sund nielsens
eventuelle overtrædelse af markedsføringsloven.
der forelå ingen samarbejdsaftale mellem lcc og rederierne. der var således ikke aftalt no-
get opsigelsesvarsel eller indgået aftale om, at lcc havde eneret til at anvise fragt til rederi-
erne. højesteret finder, at smythe shipping og alga shipping var berettigede til som sket at
meddele lcc, at selskabet ikke fremover skulle stå for befragtning af rederiernes skibe.
højesteret tager herefter rederiernes påstand til følge.
                                      thi kendes for ret:
sø- og handelsrettens dom stadfæstes med den ændring, at beløbet forrentes fra den 14. okto-
ber 2008.
smythe shipping inc. og alga shipping co. ltd frifindes.
                                          - 10 -
i sagsomkostninger for højesteret skal lcc holding a/s betale i alt 100.000 kr. til smythe
shipping inc. og alga shipping co. ltd.
de idømte beløb skal betales inden 14 dage efter denne højesteretsdoms afsigelse.
sagsomkostningsbeløbene forrentes efter rentelovens § 8 a.

source: retspraksis

LICENSE:
Creative Commons Legal Code

CC0 1.0 Universal

type: caselaw

jurisdiction: Denkmark


text:
bestyrelsesansvar
dom afsagt den 4. februar 2011.
sag 74/2008
kim erleben,
nicko mammen og
tonny erleben
mod
brdr. erleben a/s under konkurs og
bgc holding 2007 (tidligere bgc revision) statsautoriseret revisionsaktieselskab
selskabs bestyrelse ansvarlig for tab, men bestyrelsens formand delvist friholdt af
selskabets revisor
brødrene, a og b, omdannede i februar 2000 deres personligt drevne virksomhed til et
aktieselskab. a og b deltog begge aktivt i den daglige drift og var medlemmer af bestyrelsen.
en tredje bror, c, var formand for bestyrelsen men deltog i øvrigt ikke i virksomheden.
revisor d, der var ansat i et statsautoriseret revisionsaktieselskab, r, rådgav brødrene i
forbindelse med omdannelsen. r var desuden generalforsamlingsvalgt revisor for selskabet og
havde påtaget sig bogføringen for både den personligt drevne virksomhed og selskabet.
selskabets drift blev indstillet i oktober kvartal 2000, og selskabet blev taget under
konkursbehandling i 2002. det viste sig, at aktiekapitalen aldrig havde været til stede i
selskabet, heller ikke på omdannelsestidspunktet. selskabets bogføring var ophørt efter kort
tid i 2000, selskabet havde ikke foretaget afregning for moms eller a-skat, og der var ikke
afholdt bestyrelsesmøder eller fulgt op på bogføring og budgetter.
højesteret fandt, at de tre brødre var solidarisk ansvarlige for det tab, som selskabets
kreditorer og dermed konkursboet havde lidt ved det manglende kapitalgrundlag og den
underskudsdrivende drift, og at der ikke var grundlag for lempelse af erstatningsansvaret.
højesteret udtalte, at r måtte kunne se, at selskabets kapitalgrundlag ikke svarede til det
registrerede, at der ikke blev anlagt særskilt bogføring for selskabet, og at der var lønudgifter
og momspligtig virksomhed, men ikke blev afregnet kildeskat og moms, ligesom r vidste, at
bogføringen ophørte på et tidspunkt i 2000, formentlig i andet kvartal.
højesteret frifandt r for a og b’s krav om friholdelse, idet højesteret lagde vægt på, at a og
b som ledere og daglige deltagere i virksomheden var bekendt med disse forhold.
derimod fastslog højesteret, at r skulle friholde c for halvdelen af det beløb, som han måtte
betale til konkursboet. højesteret udtalte, at r i forbindelse med omdannelsen skulle have
rådgivet bestyrelsen om problemerne med det manglende kapitalgrundlag, ligesom r havde
en forpligtelse til over for bestyrelsen at påtale de forhold, som r var blevet bekendt med i
forbindelse med bogføringen og som generalforsamlingsvalgt revisor. r havde tilsidesat disse
forpligtelser og havde dermed handlet ansvarspådragende over for c, der ikke deltog i den
daglige drift og ledelse af virksomheden, og som derfor ikke var bekendt med forholdene.
(dissens).
højesteret stadfæstede dermed landsrettens dom med den ændring, at r skulle friholde c for
halvdelen af den erstatning, som han måtte betale til konkursboet.