text:
-cri
                                         udskrift
                                             af
                           sø- & handelsrettens dombog
                                        ____________
                                            dom
afsagt den 22. marts 2013
v-43-11
                                    træ design a/s
                                    (advokat claus barrett christiansen)
                                    mod
                                    1) trævarefabrikkernes udsalg v/
                                    hans-christian christensen
                                    (advokat jens j. kold antonsen)
                                    2) hans-christian christensen
                                    (advokat jens j. kold antonsen)
indledning
sagens spørgsmål er, om trævarefabrikkernes udsalg v/hans-christian christensen (heref-
ter: hans-christian christensen) efter ophør af samarbejdet med træ design a/s har været
berettiget til at anvende betegnelserne trævarefabrikernes udsalg, trævarefa-
brikkernes udsalg og træfabrikkernes udsalg samt et logo svarende til træ
                                                -2-
design a/s’ figurmærke som forretningskendetegn og varemærke i forbindelse med mar-
kedsføring og salg af trævareprodukter i sine forretninger, eller om brugen krænker træ de-
sign a/s’ varemærker.
påstande
træ design a/s har nedlagt følgende påstande:
påstand 1
det af fogedretten horsens i fogedsag fs 250-8244/2010 nedlagte fogedforbud af 23. marts
2011 stadfæstes som lovligt.
påstand 2
det forbydes trævarefabrikkernes udsalg v/hans-christian christensen og hans-christian
christensen at anvende betegnelserne trævarefabrikernes udsalg, trævarefa-
brikkernes udsalg, træfabrikernes udsalg og dermed lignende betegnelser i
forbindelse med produktion, import, eksport, markedsføring og salg af møbler, træmøbler,
husholdnings- og køkkenredskaber, husholdnings- og køkkenredskaber lavet af træ, spil, le-
getøj, gymnastik- og sportsartikler og julepynt, subsidiært for en del af disse varer.
påstand 3
det forbydes trævarefabrikkernes udsalg v/hans-christian christensen og hans-christian
christensen at anvende de i bilag 5 og 6 viste figurmærker og dermed forvekslelige figur-
mærker i forbindelse med produktion, import, eksport, markedsføring og salg af møbler,
træmøbler, husholdnings- og køkkenredskaber, husholdnings- og køkkenredskaber lavet af
træ, spil, legetøj, gymnastik- og sportsartikler og julepynt, subsidiært for en del af disse va-
rer.
påstand 4
trævarefabrikkernes udsalg v/hans-christian christensen tilpligtes at slette sit virksom-
hedsnavn trævarefabrikkernes udsalg v/hans-christian christensen på nn markedsdatas
hjemmeside.
                                                  -3-
påstand 5
trævarefabrikkernes udsalg v/hans-christian christensen og hans-christian christensen
tilpligtes at betale 100.000 kr. til træ design a/s, subsidiært et af retten skønsmæssigt fastsat
mindre beløb, med tillæg af procesrente af 25.000 kr. fra justifikationssagens anlæg og af
75.000 kr. fra 21. marts 2012 til betaling sker.
påstand 6
trævarefabrikkernes udsalg v/hans-christian christensen og hans-christian christensen
tilpligtes at betale til træ design a/s sagens omkostninger, herunder sagsomkostninger for
forbudssagen og den efterfølgende håndhævelsessag.
påstand 7
den for fogedretten i horsens stillede sikkerhed på 500.000 kr. skal frigives.
påstand 8
trævarefabrikkernes udsalg v/hans-christian christensen og hans-christian christensen
straffes med bøde for overtrædelse af det nedlagte fogedforbud.
hans-christian christensen har nedlagt påstand om frifindelse og har nedlagt følgende selv-
stændige påstande:
påstand 1
det af fogedretten nedlagte forbud kendes ulovligt og ophæves, og hans-christian christen-
sen tilkendes en erstatning på 1.000.000 kr.
påstand 2
træ design a/s tilpligtes at anerkende, at træ design a/s’ registreringer i patent- og va-
remærkestyrelsen under vr 1998 00285 199880116 og vr 1999 00894 1999990330 ophæves.
træ design a/s har over for hans-christian christensens selvstændige påstande påstået fri-
findelse.
                                                -4-
oplysningerne i sagen
sagens parter
træ design a/s, tidligere h. lange trævarer a/s, blev grundlagt i 1933 af gustav lange
under navnet trævarefabrikernes udsalg. i 1933 blev ”fabrikker” stavet med et k,
og denne stavemåde har træ design a/s holdt fast i lige siden.
        gennem årerne er der åbnet en række butikker under navnet trævarefabriker-
nes udsalg. butikkerne drives enten af træ design a/s selv eller efter aftale med træ
design a/s. butikkerne sælger trævarer herunder blandt andet møbler til børn og voksne,
såsom senge og reolsystemer, samt legetøj og køkkenudstyr mv. træ design a/s producerer
selv nogle af produkterne, men der forhandles tillige varer fra andre producenter.
hans-christian christensens tidligere samlever, ulla andersen, købte i 1992 en forretning af
h. langes trævarer horsens aps. forretningen var beliggende vestergade 1 i horsens og
blev drevet under navnet ”trævarefabrikkernes udsalg”. samtidig indgik hun en samar-
bejdsaftale med h. lange trævarer a/s, og hans-christian christensen købte ejendommen
vestergade 1 af harald lange, søn af gustav lange. da samlivet mellem hans-christian
christensen og ulla andersen ophørte i 1994, overtog hans-christian christensen forretnin-
gen fra ulla andersen. senere åbnede han en forretning med samme navn i kolding.
træ design a/s’ ordmærke og figurmærke
træ design a/s indgav den 2. oktober 1997 ansøgning til patent- og varemærkestyrelsen
om registrering af ordmærket trævarefabrikernes udsalg. mærket blev registreret
på baggrund af indarbejdelse den 30. marts 1999 under registreringsnr. vr 1999 00894 for
møbler af træ, spejle, varer (ikke indeholdt i andre klasser) af træ i klasse 20, husholdnings-
og køkkenredskaber af træ i klasse 21 og legetøj af træ i klasse 28. registrering er fornyet til
den 30. marts 2019. som dokumentation for indarbejdelse fik patent- og varemærkestyrelsen
bl.a. tilsendt en erklæring fra foreningen dansk møbelindustri, hvoraf fremgik, at navnet
”trævarefabrikernes udsalg” havde været anvendt i en lang årrække som fællesbetegnelse
for en kæde af butikker, hvis sortiment bestod af ubehandlede trævarer, og at butikkerne
                                                -5-
blev markedsført i dagblade og ugeaviser, ligesom der en gang årligt blev udsendt et kata-
log.
       ligeledes den 2. oktober 1997 ansøgte træ design a/s om registrering af dette figur-
mærke (bilag 5):
figurmærket blev registreret den 16. januar 1998 under registreringsnr. vr 1998 00285 for
møbler, spejle, billedrammer, varer (ikke indeholdt i andre klasser) af træ, kork rør, spansk-
rør, kurvefletning, horn, ben, elfenben, fiskeben, skildpadde, rav, perlemor og merskum
samt af erstatningsstoffer for disse materialer eller af plastic i klassse 20, husholdnings- og
køkkenredskaber samt beholdere (dog ikke af ædle metaller eller overtrukket hermed),
kamme og svampe, børster, børstenbindermateriale, redskaber til rengøringsformål, ståluld,
glas i rå eller halvforarbejdet tilstand (med undtagelse af glas til bygningsbrug), glasvarer,
porcelæn og keramik (ikke indeholdt i andre klasser) i klasse 21 og spil og legetøj, gymna-
stik- og sportsartikler (ikke indeholdt i andre klasser) og julepynt i klasse 28. registreringen
er fornyet til den 16. januar 2018.
       træ design a/s har endelig den 29. april 2010 ansøgt om registrering af en opdateret
udgave af figurmærket, som ser således ud(bilag 6):
 ansøgningen er ikke færdigbehandlet i patent- og varemærkestyrelsen.
       advokat jens j. kold antonsen har på vegne af hans-christian christensen ved brev af
1. juni 2011 til patent- og varemærkestyrelsen fremsat indsigelser mod registrering af det
opdaterede figurmærke og de allerede registrerede figur- og ordmærker. patent- og vare-
mærkestyrelsen har efterfølgende afvist at behandle begæringerne vedrørende de registrere-
de mærker, idet der ikke blev indbetalt ophævelsesgebyr.
                                                     -6-
skødet, købekontrakten og samarbejdsaftalen
i forbindelse med overdragelsen af ejendommen og forretningen vestergade 1 i horsens i
1992 blev der udarbejdet et skøde, en købekontrakt og en samarbejdsaftale.
       det fremgår af det betingede skøde, at harald lange solgte ejendommen beliggende
vestergade 1, 8700 horsens til hans-christian christensen med overtagelse 1. august 1992.
endvidere fremgår blandt andet, at:
       ”…
                                                     1.
       …
       i forbindelse med nærværende handel overdrager h. langes trævarer horsens aps den
       i ejendommen værende forretning til køber eller ulla andersen i henhold til særskilt afta-
       le, ligesom der indgås samarbejdsaftale mellem h. lange trævarer a/s og køber/ulla
       andersen i henhold til særskilt aftale.
       …
                                                         10.
       ...
       det er endvidere en betingelse for handlen, at køberen eller dennes samlever ulla ander-
       sen kan indgå en samarbejdsaftale.
       …”
skødet blev endeligt den 5. august 1992.
       det fremgår af den i sagen fremlagte uunderskrevne købekontrakt mellem h. langes
trævarer horsens aps og ulla andersen, at den vedrørte forretningen beliggende vesterga-
de 1, 8700 horsens, og at overdragelsen skete på blandt andet følgende vilkår:
       ”…
                                                      1.
       forretningen, der hidtil har været drevet fra lejede lokaler, under navnet ”trævarefa-
       brikkernes udsalg”, overdrages til ua med den 1. august 1992 kl. 13.00 som overtagel-
       sesdag.
       ua er berettiget til at videreføre forretningen under navnet ”trævarefabrikkernes ud-
       salg”
                                                     2.
       købesummen for forretningen er aftalt til kr. 50.000, skriver kroner femtitusinde 00 øre,
       der specificeres således:
       1. det til forretningens drift hørende
           inventar, hvorover der udfærdiges
           specificeret opgørelse                     kr.     18.000,00
       2. den til forretningen hørende varevogn,
                                                    -7-
         der afleveres i nysynet stand og iøv-
         rigt ellers uden garanti af nogen art.      kr.     32.000,00
         køber sørger selv for og bekoster om-
         registrering.                               –––––––––––––––
         i alt                                        kr.    50.000,00
     derudover overtager køber det i forretningen værende varelager, som sælger forpligter
     sig til at reducere så meget, som det er forsvarligt. varelageret overdrages til køber for
     udsalgsprisen minus 40 %.
     …
                                                    5.
     sælger og h. lange trævarer a/s og harald lange personligt forpligter sig overfor
     køber til ikke hverken direkte eller indirekte at være økonomisk interesseret i at drive el-
     ler deltage i ledelsen af nogen med den herved overdragne virksomhed konkurrerende
     virksomhed i vejle amt.
                                                    6.
     i forbindelse med nærværende handel indgår køber samarbejdsaftale med h. lange
     trævarer a/s.
     …”
træ design a/s har bestridt, at den i sagen fremlagte købsaftale er identisk med den,
som blev indgået mellem parterne.
     det fremgår af den i sagen fremlagte samarbejdsaftale, der er indgået mellem h. lange
trævarer a/s og ulla andersen, at:
     ”…
                                                    1.
     ua (ulla andersen) har ret til hos h. lange trævarer a/s at indkøbe varekatalog til
     samme pris, som gælder for de øvrige forretninger benævnt ”trævarefabrikkernes ud-
     salg”. ua sørger selv for distribution af varekataloget.
                                                    2.
     ua har ret til foreløbig i en periode på 10 år fra den 1/8 1992 at indkøbe varer hos h.
     lange trævarer a/s fra varekataloget.
     …
     efter udløbet på perioden på 10 år, er h. lange trævarer a/s fritstillet med hensyn
     til aftalen.
     ua har på intet tidspunkt pligt til at købe varer hos h. lange trævarer a/s og ua
     er således berettiget til at købe varer hos andre leverandører.
     …
                                                    4.
     ua får i lighed med de øvrige forretninger benævnt ”trævarefabrikkernes udsalg” ad-
     gang til at gøre sig bekendt med h. lange trævarer a/s’ leverandørlister og med
     de vejledende indkøbs- og udsalgspriser.
                                                       -8-
                                                       5.
      hvis en af parterne misligholder kontrakten væsentligt, er den anden part berettiget til at
      ophæve kontrakten uden varsel.
      det anses som væsentlig misligholdelse fra uas side, såfremt hun ikke overholder beta-
      lingsbetingelserne over for h. lange trævarer a/s samt i øvrigt såfremt hun ikke
      overholder betalingsbetingelser overfor øvrige leverandører, der sender deres tilgodeha-
      vende til inkasso.
                                                       6.
      h. lange trævarer a/s og harald lange personligt er uberettiget til direkte eller
      indirekte at drive eller være interesseret i konkurrerende forretning i vejle amt, så længe
      ua driver forretning med trævarer i vejle amt eller er forpligtet af en konkurrenceklau-
      sul overfor 3. mand opstået i forbindelse med afhændelse af forretningen.
      ua er uberettiget til selv eller i selskabsform direkte eller indirekte af drive eller være in-
      teresseret i konkurrerende virksomhed i alle andre områder end vejle amt.
      ua er efter nærværende samarbejdsaftales ophør – uanset hvordan dette sker – uberetti-
      get til selv eller i selskabsform direkte eller indirekte at drive eller være interesseret i
      konkurrerende virksomhed i alle andre områder end vejle amt, hvilket tillige gælder ef-
      ter eventuel afståelse af forretningen i horsens.
      …
                                                       7.
      …
      ua er berettiget til at overdrage sine rettigheder og forpligtelser i henhold til nærværen-
      de aftale til en tredjemand, der måtte overtage forretningen i horsens, idet dog harald
      lange trævarer a/s og harald lange personligt forbeholder sig at ophæve nærværende
      samarbejdsaftale, såfremt der kan rettes berettigede indsigelser imod den pågældende
      tredjemands økonomiske forhold.
      …”
forinden aftalerne blev underskrevet, var der korrespondance mellem købernes og
sælgernes advokater, hvor købernes advokat, advokat peter langager, blandt andet
skrev, at han fra sin klient havde fået oplyst, at ejendommens salgspris var 100.000 kr.
større end ejendomsmæglerens oprindelige oplæg.
 tiden frem til samarbejdets ophævelse
da ulla andersen og hans-christian christensen nogle år senere flyttede fra hinanden,
overtog hans-christian christensen forretningen i horsens, og i 1998 åbnede han end-
nu en forretning i kolding under navnet trævarefabrikernes udsalg.
      i 1997-98 havde træ design a/s og hans-christian christensen nogle drøftelser
om afregningen for de varer, som hans-christian christensen købte hos træ design
                                                -9-
a/s, herunder om hans-christian christensen var forpligtet til at betale en merpris på
5 %. i et brev af 4. oktober 1997 meddelte hans-christian christensen træ design a/s,
at han ønskede at henholde sig til parternes samarbejdsaftale.
       efter flere drøftelser opfordrede træ design a/s i et brev af 7. april 1998 hans-
christian christensen til at overveje at indgå en franchiseaftale. træ design a/s gjorde
samtidig hans-christian christensen opmærksom på, at han efter samarbejdsaftalen
ikke havde formel ret til brug af det registrerede navn og logo, men at træ design a/s
accepterede brugen, så længe samarbejdsaftalen var i kraft. ved brev af 20. april 1998
skrev hans-christian christensen til træ design a/s og gjorde opmærksom på, at det
var hans opfattelse, at det var træ design a/s, der ikke overholdt aftalen, og han an-
modede om, at der blev samarbejdet som aftalt.
                i december 2004 blev der indgået en samhandelsaftale mellem træ de-
sign a/s og hans-christian christensen, som kun vedrørte faktureringen af indkøbte
varer.
samarbejdets ophævelse
i maj 2010 blev træ design a/s bekendt med, at hans-christian christensen pr. 1. maj 2010
havde overtaget virksomheden og butikken trævarer fabrikernes salgskontor i
store kongensgade 85 i københavn.
       dette betragtede træ design a/s som en væsentlig misligholdelse af samarbejdsafta-
len, idet det var træ design a/s’ opfattelse, at der var tale om uberettiget konkurrerende
virksomhed. træ design a/s ophævede på den baggrund ethvert samarbejde med hans-
christian christensen ved brev af 18. maj 2010. i ophævelsen blev det oplyst, at hans-
christian christensen ikke længere var berettiget til at gøre brug af træ design a/s’ immate-
rielle rettigheder, herunder varemærker og logoer. der blev endvidere taget forbehold for at
indgive begæring om nedlæggelse af fogedforbud, såfremt hans-christian christensen ikke
ophørte med at bruge træ design a/s’ immaterielle rettigheder inden 5 dage.
       den 2. september 2010 konstaterede træ design a/s, at hans-christian christensen
fortsat anvendte træ design a/s’ registrerede ordmærke og figurmærke på dankortkvitte-
                                                    - 10 -
ringer og fakturaer, og den 9. september 2010 fremgik disse ligeledes af hans-christian chri-
stensens hjemmeside www.træudsalg.dk i forbindelse med butikkerne i horsens og kolding.
      efter at der var holdt møde mellem parterne, meddelte advokat jens j. kold antonsen
den 27. oktober 2010 træ design a/s’ advokat, at hans-christian christensen afviste at ville
ophøre med at drive forretningen under navnet ”trævarefabrikkernes udsalg”
nedlæggelse af fogedforbud og den efterfølgende periode
træ design a/s indgav herefter begæring om nedlæggelse af fogedforbud til fogedretten i
horsens, der nedlagde fogedforbud den 23. marts 2011, som følger:
      ”det forbydes hans-christian christensen at anvende betegnelserne ”trævarefabriker-
      nes udsalg”, ”trævarefabrikkernes udsalg” og dermed forvekslelige betegnelser i for-
      bindelse med produktion, import, eksport, markedsføring og salg af møbler, træmøbler,
      husholdnings- og køkkenredskaber lavet af træ, spil og legetøj, gymnastik- og sportsar-
      tikler og julepynt.
      det forbydes hans-christian christensen at anvende rekvirentens registrerede figur-
      mærke og dermed forvekslelige varemærker i forbindelse med produktion, import, eks-
      port, markedsføring og salg af møbler, træmøbler, husholdnings- og køkkenredskaber
      lavet af træ, spil og legetøj, gymnastik- og sportsartikler og julepynt.
      det forbydes hans-christian christensen at anvende sit selskabsnavn trævarefabrikker-
      nes udsalg v/hans-christian christensen.
      …”
træ design a/s har under sagen fremlagt dokumentation for, at hans-christian chri-
stensen også, efter at forbuddet var blevet nedlagt, fortsatte med at bruge træ design
a/s’ varemærker på bl.a. facader, skilte, dankortkvitteringer og som virksomhedsnavn.
den fortsatte brug blev påtalt over for hans-christian christensen af træ design a/s’
advokat. da brugen fortsatte, indgav træ design a/s anmodning om håndhævelse af
fogedforbuddet til fogedretten i horsens, som den 13. september 2011 tog anmodnin-
gen til følge. det fremgår af retsbogen fra den efterfølgende udkørende fogedforret-
ning, at hans-christian christensen til fogedretten oplyste, at navnet på forretningerne
beliggende i horsens og kolding ville blive trævarefabrikernes butik, indtil sagen var
afgjort. på butiksfacaderne var navnet ændret til henholdsvis ”træfabrikernes” og
”trævarer fabrikernes butik”. fogedretten beslaglagde gamle fakturasedler, kataloger,
                                                - 11 -
brochurer, stempel og stempelpude og skiltet uden for butikken i horsens alle med
træ design a/s’ varemærker.
        hans-christian christensen har under fogedsagen og denne sag erkendt, at han efter
samarbejdets ophør, uberettiget har brugt betegnelsen kubik for nogle reoler, som ligner de
reoler, som træ design a/s sælger under dette navn, ligesom han uberettiget har brugt en
montagevejledning udarbejdet af træ design a/s.
forklaringer
henrik lange har forklaret, at han er direktør i træ design a/s. han har været ansat i virk-
somheden siden 1984, hvor han blev ansat i butikken i århus. hans farfar åbnede den første
butik i 1933. i midten af 1960’erne overtog hans far virksomheden, og der kom flere butikker
til, bl.a. butikken i horsens. i 1988 åbnede han butik i esbjerg og på østerbro. der er i dag 10
butikker med navnet ”trævarefabrikernes udsalg, som alle drives som franchise.
forretningerne i odense, horsens og kolding var ikke franchisebutikker. i stedet havde bu-
tiksindehaverne en samarbejdsaftale. forskellen på disse butikker og franchisebutikkerne
var, at træ design a/s ikke havde adgange til disse butikkers regnskaber, og butiksindeha-
verne skulle ikke betale royalty. for så vidt angår levering og rettigheder, var der ikke
umiddelbart nogen forskel.
        flemming didriksen havde passet forretningen i horsens i en del år, men i perioden
op til, at ulla andersen købte butikken, havde de haft en bestyrer til at passe den. driften var
gået rimeligt, men den gav ikke noget synderligt overskud, så man ville gerne afhænde den.
han ved ikke, hvordan kontakten til ulla andersen og hans-christian christensen blev
skabt. han var ikke involveret i selve handlen.
        på det tidspunkt var ”trævarefabrikernes udsalg” ikke så stort som i dag. de
forretningsdrivende hentede selv varer på lageret i århus, hvor ordrerne blev noteret og af-
regnet. det var forskelligt, hvem der kom fra forretningen i horsens og hentede varer, men
de kom fast ca. 1 gang om ugen hele vejen op gennem 1990’erne. der var en rigtig fornuftig
samhandel, for så vidt angår mængden af aftagne varer.
        da ulla andersen købte forretningen, købte hun retten til at være med i kæden, få vi-
den om træ design a/s’ leverandører, få leveret varer fra træ design a/s og bruge katalo-
                                               - 12 -
get. ulla andersen havde ikke pligt til at købe varer hos træ design a/s, og hun var ikke
tvunget til at købe til en bestemt pris, men der var rigtigt mange varer i kataloget, som træ
design a/s selv designede og producerede, og som derfor ikke kunne købes andre steder.
hensigten med samarbejdet var, at forretningerne skulle fører de varer, der var i kataloget,
ellers gav det ikke mening at være med i kæden.
       han ved ikke præcist, hvornår hans-christian christensen overtog forretningen i hor-
sens. træ design a/s blev ikke orienteret om overtagelsen af ulla andersen eller hans-
christian christensen, men de fandt ud af det hen ad vejen, da det kun var hans-christian
christensen, som hentede varer i århus. samarbejdet fortsatte dog uændret. hans-christian
christensen havde også været meget involveret tidligere, så i praksis gjorde det ikke den sto-
re forskel.
       samarbejdet med hans-christian christensen var mere problematisk end med andre
forretninger, men det har kørt rimeligt trods de uoverensstemmelser, der har været under-
vejs. blandt andet i 1997-98, hvor træ design a/s besluttede, at engrosdelen i træ design
a/s skulle trækkes ud af butikken i århus, fordi lokalerne var blevet for små, og i stedet dri-
ves fra nogle lokaler i tvingstrup, som hans far ejede. da der var nogle omkostninger ved
etablering af et lager i tvingstrup, indkaldte træ design a/s’ ledelse alle franchisetagere og
butiksindehavere til et møde, hvor man orienterede om, at man ønskede at indgå en aftale
om gennemfakturering til træ design a/s, så den kontantrabat, som man kunne opnå hos
leverandørerne, kom træ design a/s til gode. hvis en butik ville stå uden for aftalen, ville
der blive pålagt 5 % oveni prisen ved fakturering. han husker ikke, hvorfor der opstod en
diskussion omkring dette med hans-christian christensen og indehaveren af forretningen i
odense. men de havde følt sig presset, og de ville derfor gerne udtræde af aftalen om gen-
nemfakturering, som de havde underskrevet. han går ud fra, at den samarbejdsaftale, som
hans-christian christensen henviste til i sit brev af 4. oktober 1997, er den, som blev indgået
mellem h. lange trævarer a/s og ulla andersen. der er ham bekendt kun denne samar-
bejdsaftale mellem parterne.
       baggrunden for brevet af 7. april 1998 til hans-christian christensen var, at denne
over for flemming didriksen havde givet udtryk for, at han ejede navnet ”trævare-
fabrikernes udsalg”. hverken en samarbejdspartner eller en franchisetager har ret til
navnet, men de må anvende navnet så længe, der består et samarbejde med træ design a/s.
                                               - 13 -
træ design a/s har aldrig accepteret, at hans-christian christensen har nogen selvstændige
rettigheder til navnet.
       hans-christian christensen protesterede ikke mod registreringen af varemærket eller
figurmærket. hans-christian christensen blev ikke orienteret, da træ design a/s ansøgte
om registrering af varemærket og figurmærket. man orienterede ikke om registreringen, for-
di det var træ design a/s’ opfattelse, at man havde rettighederne til dem.
       samarbejdsaftalen fra december 2004 var et supplement til den eksisterende aftale og
vedrørte udelukkende fakturering og afgift. i øvrigt fortsatte samarbejdet på uændrede vil-
kår.
       baggrunden for, at de valgte at ophæve samarbejdet, var, at hans-christian christen-
sen pr. 1. maj 2010 overtog trævarer fabrikernes salgskontor i store kongensgade i køben-
havn. det var deres opfattelse, at der var tale om konkurrerende virksomhed i strid med
samarbejdsaftalen. træ design a/s har 3 forretninger i københavn, og man var rigtigt kede
af, at trævarer fabrikernes salgskontor blev overtaget af en person, som havde kendskab til
træ design a/s’ priser, varer og leverandører. træ design a/s opfattede det ikke som kon-
kurrerende virksomhed, da hans-christian christensen etablerede flexa-butikken på fiske-
torvet. det er ikke de samme varer, der sælges i flexa-butikken, som der sælges i træva-
refabrikernes udsalg. der er blandt andet en del tekstiler i flexa-butikkerne. det var
en konceptbutik, som udelukkende solgte flexas produkter. trævarefabrikernes ud-
salg forhandlede ikke flexa-produkter på det tidspunkt, hvor hans-christian christensen
åbnede flexa-butikken på fisketorvet.
       træ design a/s har ikke drevet konkurrerende virksomhed i forhold til hans-
christian christensen fra lokalerne i tvingstrup, idet man herfra udelukkende varetog en-
grosdelen og oplagrede varer. der var intet detailsalg i tvingstrup. salget foregik altid via
butikkerne. hvis en kunde for eksempel henvendte sig til hans-christian christensen angå-
ende en vare, som han ikke havde på lager, kunne kunden hente varen på lageret i tving-
strup, men den blev solgt gennem hans-christian christensens forretning. træ design a/s
har altid respekteret konkurrenceklausulen i samarbejdsaftalen. hans-christian christensen
har aldrig forud for fogedsagen gjort indsigelse mod virksomheden i tvingstrup.
       efter at der var nedlagt fogedforbud, kørte han forbi hans-christian christensens bu-
tikker og kunne konstatere, at hans-christian christensen ikke overholdt forbuddet. blandt
                                                - 14 -
andet fremgik det af butikkernes facader, at de fortsat hed trævarefabrikernes ud-
salg, hvilket også fremgik af diverse hjemmesider. det har givet anledning til problemer
for træ design a/s i form af, at der er kunder, der har henvendt sig til dem med en forvent-
ning om, at de kunne få dele til en vare eller bytte en vare, som de havde købt i hans-
christian christensens butikker i horsens eller kolding. kunderne blev utilfredse, når dette
ikke kunne lade sig gøre, fordi træ design a/s ikke forhandlede varen. butiksfacaderne i
horsens og kolding blev først ændret natten inden den udkørende fogedforretning. han
ved, at det ikke var sket dagen inden, fordi han kørte forbi på vej til odense.
hans-christian christensen har forklaret, at han købte ejendommen beliggende vestergade 1 i
horsens, fordi han var interesseret i forretningen. han var på det tidspunkt samlevende med
ulla andersen, som købte forretningen og indgik samarbejdsaftalen med h. lange trævarer
a/s.
       han betalte 670.000 kr. for ejendommen. i forbindelse med handlen blev der flyttet
100.000 kr. af prisen for forretningen over på ejendommen, da det var en skattemæssig fordel
for sælger. ejendommen havde oprindeligt været udbudt til salg for 570.000 kr. for ham var
det en samlet handel, de indgik om forretningen og ejendommen. det var hans opfattelse, at
de 100.000 kr. var betaling for goodwill.
       i forbindelse med købet af forretningen i 1992 var det ikke på tale, at ulla andersen i
stedet kunne leje forretningen eller blive franchisetager. det vigtigste i forbindelse med
handlen var, at hun også købte navnet på forretningen, da hun ellers kunne stå med en for-
retning, som ikke måtte kalde sig trævarefabrikkernes udsalg. det betød også meget, at man
var sikker på at kunne få de varer, som træ design a/s forhandlede, ligesom varekataloget
havde stor værdi. kataloget blev i nogle år distribueret sammen med jyllands posten. kata-
loget trak kunder til butikken
       han og ulla andersen flyttede fra hinanden i 1994. i forbindelse med samlivsophævel-
sen aftalte de, at han skulle købe forretningen af ulla andersen på de vilkår, der fremgik af
købekontrakten og samarbejdsaftalen. det var hans revisor, der ordnede salget. der blev ik-
ke lavet en skriftlig købsaftale mellem ham og ulla andersen. han overtog en kassekredit og
et lån i forretningen, og ulla andersen overtog en bil. de orienterede ikke harald lange eller
træ design a/s om, at han havde overtaget forretningen, men det fremgik af de offentlige
                                                - 15 -
registre, at han var ejer af forretningen. han er næsten helt sikker på, at han fortalte, at han
og ulla andersen var flyttet fra hinanden, i forbindelse med at han hentede varer i århus.
       efter hans opfattelse overtog han ikke ulla andersens forpligtigelser eller rettigheder i
henhold til samarbejdsaftalen. han overtog derfor heller ikke konkurrenceklausulen. men da
han købte forretningen af ulla andersen, var det afgørende for ham, at harald lange og træ
design a/s ikke måtte drive konkurrerende virksomhed i vejle amt.
       i 1998 åbnede han forretningen i kolding, som han også kaldte trævarefabrikkernes
udsalg. han spurgte ikke træ design a/s, om han måtte åbne forretningen. det var hans op-
fattelse, at han ejede navnet og dermed bare kunne åbne forretningen. træ design a/s fandt
ud af, at han ville åbne forretningen 14 dage inden selve åbningen.
       for så vidt angår aftalen om gennemfakturering, blev det forelagt for dem, som om
man samlet set kunne opnå større rabatter ved leverandørerne ved at afgive samlet bestil-
ling. der blev endvidere lagt op til, at der skulle være et tættere samarbejde mellem forret-
ningerne og træ design a/s, og at der skulle være mulighed for at komme med i træ design
a/s’ bestyrelse. der skulle være en større grad af medbestemmelse. han så umiddelbart en
fordel ved gennemfaktureringsaftalen, så han skrev under. efterfølgende blev han klar over,
at han var blevet pålagt 5 % overpris. når han i brev af 4. oktober 1997 har skrevet, at han
ville henholde sig til deres samarbejdsaftale, så mente han, at han ville henholde sig til, at
han kunne købe varerne til katalogprisen minus 35 %. de fortsatte herefter samarbejdet på
de oprindelige vilkår.
       i 2004 spurgte flexa ham, om han ville være indehaver af en flexa-butik i shopping-
centret fisketorvet i københavn. flexa sælger børnesenge i træ og alt andet til børneværelser.
han vidste, at hvis han ikke åbnede forretningen, ville en anden gøre det, og da der var tale
om en meget fordelagtig aftale, accepterede han den. alle de trævarer, der blev solgt i flexa-
forretningen, blev ligeledes solgt i trævarefabrikernes udsalg, som førte flexas
produkter i 2004-2006. man kunne ikke købe varerne fra træ design a/s i flexa forretnin-
gen. anders lange besøgte ham den dag, hvor han åbnede forretningen. det var synligt for
enhver, hvad der blev handlet med. når han ser på det i dag, så er det hans opfattelse, at der
var tale om konkurrerende virksomhed, men sådan så han ikke på det dengang.
       da forretningen i odense blev udbudt til salg i 2008, overvejede han, om han skulle
købe den. han blev ringet op af henrik lange, som gjorde ham opmærksom på, at indehave-
                                                - 16 -
ren af forretningen i odense ikke havde ret til navnet trævarefabrikernes udsalg,
så hvis han købte forretningen, kunne han ikke kalde den det. henrik lange nævnte ikke, at
han ifølge samarbejdsaftalen havde en konkurrenceklausul, hvorefter han ikke måtte drive
konkurrerende virksomhed uden for vejle amt.
       det er først i forbindelse med nærværende sag, at træ design a/s har påberåbt sig en
konkurrenceklausul over for ham.
       da ulla andersen købte forretningen i horsens, var der ingen, der var franchisetagere,
og han har efterfølgende altid afvist at blive franchisetager. dette er nok hovedårsagen til det
dårlige samarbejde. det var også baggrunden for, at flemming didriksen skrev til ham i
april 1998. træ design a/s ville med dette brev tage navnet fra ham. han talte herefter med
flemming didriksen om, at de skulle tage højde for den købsaftale, som var indgået. han
fortalte flemming didriksen, at han havde købt navnet. sagen sluttede, efter at flemming
didriksen havde kigget på købsaftalen, som han havde fået af harald lange. han husker ik-
ke, om flemming didriksen udtrykkeligt sagde, at ulla andersen og nu han havde retten til
navnet.
       i forbindelse med indgåelsen af den nye samarbejdsaftale i 2004 drøftede de ikke for-
holdet omkring en konkurrenceklausul. han havde på dette tidspunkt åbnet flexa forretnin-
gen i københavn. den nye samarbejdsaftale vedrørte udelukkende priser. med samarbejds-
aftalen ville de prøve, om de ikke kunne få et ordentligt samarbejde. han har altid givet
overpris i forhold til franchisetagerne.
       han ved ikke, om der var andre interesserede købere til trævarer fabrikernes salgs-
kontor i store kongensgad. han blev kontaktet af indehaveren ole herlev jørgensen, som
fortalte ham, at harald lange havde kontaktet ham tidligere omkring et samarbejde med
træ design a/s, men der havde åbenbart gennem årerne været kontroverser. personligt
tænkte han, at det ville være en fordel for træ design a/s, hvis han overtog forretningen,
fordi den så ville blive en del af kæden. de produkter, der blev solgt og sælges i forretningen
i store kongensgade, var og er mange af de samme varer, som træ design a/s sælger. her-
udover sælger forretningen i store kongensgade lidt mere specielle møbler samt en del kur-
vevarer. ole herlev jørgensen købte mange produkter de samme steder som træ design
a/s.
                                                 - 17 -
       til forretningerne i horsens og kolding købte han mange produkter direkte hos leve-
randørerne, sådan som han havde lov til efter aftalen. de første to år fik han også leveran-
dørlisterne fra træ design a/s. fra 1997 og frem stoppede træ design a/s for muligheden
for at købe direkte hos leverandørerne, idet træ design a/s kontaktede leverandørerne og
pålagde dem, at de ikke måtte sælge til ham.
       han fjernede ikke skiltene fra forretningernes facader, da der var blevet nedlagt foged-
forbud ved retten i horsens. han prøvede at trække navneskiftet ud så længe som muligt.
navnet betød meget for ham, da han havde drevet forretning under dette navn i 19 år. i dag
er navnet ændret til trævarefabrikkernes butik.
       efter fogedforbuddet var der mange, der troede, at forretningerne i horsens og kol-
ding ikke længere eksisterede, fordi forretningerne var fjernet fra træ design a/s’ hjemme-
side, og hans forretninger var heller ikke længere med i kataloget. hans forretninger kan
fortsat findes via en googlesøgning, men kunderne søger på de sider, som de plejer at bruge.
dette har betydet meget i økonomisk henseende, idet det har medført en nedgang i omsæt-
ningen. det er svært at gøre op, hvor stort et tab han har lidt. det har vel kostet et par hund-
rede tusinde kroner at få lavet nye skilte, fakturaer og lignende. her ud over mener han, at
han har mistet i størrelsesorden omkring 400.000 kr. i avance i 2011. det var især slemt i det
første årstid, hvor der for eksempel var kunder, som kørte til forretningen i odense for at
handle i stedet for at køre til kolding, fordi de ikke troede, at forretningen eksisterede længe-
re. han har mistet en stor omsætning i forretningen i kolding. hvor de tidligere kørte ud
med varer en gang om ugen, er der nu langt imellem. han vil ikke oplyse, hvilken omsæt-
ning der var i forretningerne i horsens og kolding i 2009-2012.
       han blev ikke direkte underrettet, da træ design a/s fik registreret trævare-
fabrikernes udsalg som ord- og figurmærke. han fandt ud af det i 1998, da de ville
tage navnet fra ham. det var først i forbindelse med denne sag, at han indså, at det kunne få
en betydning.
       da træ design a/s åbnede sin afdeling i tvingstrup, påførte det ham konkurrence,
idet træ design a/s solgte til mange andre butikker.
       årsagen til, at han ikke betalte gebyret til patent- og varemærkestyrelsen i forbindelse
med, at han fremsatte indsigelse mod træ design a/s registrerede varemærker, var, at pa-
                                                 - 18 -
tent- og varemærkestyrelsen oplyste, at de ikke kunne behandle sagen, før nærværende sag
var sluttet.
harald lange har forklaret, at han har været indehaver af træ design a/s fra generationsskif-
tet i 1966 til 2006, hvor han solgte selskabet til sine sønner. forretningen i horsens åbnede i
midten af 1960’erne. den har været beliggende på forskellige lokaliteter. i 1992 blev den solgt
til ulla andersen. han husker ikke, hvordan salgsforhandlingerne forløb, eller om der var
tale om en samlet forhandling af alle tre aftaler eller om særskilte forhandlinger.
        i begyndelsen var det ulla andersen, som hentede varer i århus, men ind imellem
kunne det også være hans-christian christensen. samarbejdet med ulla andersen fungere-
de fint, men på et tidspunkt så de ikke mere til ulla andersen, og det var hans-christian
christensen, som hentede varer i stedet. han blev ikke orienteret om, at hans-christian
christensen havde overtaget forretningen. han fik kendskab til bruddet mellem ulla ander-
sen og hans-christian christensen ved, at hans-christian christensen sagde, at de var flyt-
tet fra hinanden. han udarbejdede ikke en ny samarbejdsaftale med hans-christian chri-
stensen. de havde jo et samarbejde, og hans-christian christensen førte en del varer fra ka-
taloget.
        samarbejdet med hans-christian christensen var nogle gange besværligt, men de for-
handlede sig på plads, når der var små tvister.
        han kan ikke huske, om der i forbindelse med salget af forretningen og ejendommen i
horsens blev lavet tre aftaler, men ud fra papirerne ser det sådan ud. han solgte ikke navnet
trævarefabrikkernes udsalg til ulla andersen, da hun overtog forretningen, men hun havde
ret til at bruge navnet, så længe de havde et samarbejde. det har aldrig været på tale at sælge
navnet i den tid, hvor han ejede træ design a/s. han kan ikke mindes, at han og flemming
didriksen har talt om, hvorvidt hans-christian christensen havde købt retten til navnet. det
var en klar opfattelse internt i træ design a/s, at hvis samarbejdet med hans-christian
christensen ophørte, kunne han ikke længere anvende navnet.
anders lange har forklaret, at han ejer 50 % af aktierne i træ design a/s, hvor han er direk-
tør sammen med sin bror. han er desuden direktør for forretningerne i lyngby, roskilde og
på østerbro.
                                                 - 19 -
      de anså det for problematisk, at hans-christian christensen overtog forretningen
trævarer fabrikernes salgskontor, fordi han kendte træ design a/s’ forretningsgange og
lignende og kunne udnytte denne viden til at skabe konkurrence i forhold til de forretninger,
som var med i træ design a/s’ kæde, og hvoraf tre ligger i københavn. butikkerne drives af
franchisetagere, som er berettigede til at bruge varemærket trævarefabrikernes ud-
salg, træ design a/s’ katalog m.v., men kun så længe der er et samarbejde.
      flexa-butikken førte kun flexa-produkter, ikke træ design a/s’ produkter. han anså
derfor ikke denne som en konkurrent.
      efter at forbuddet var nedlagt, konstaterede han, at hans-christian christensen fortsat
benyttede træ design a/s’ varemærker for sine butikker i horsens og kolding. på de gule
sider var også butikken i store kongensgade nævnt under navnet trævarefabrikernes ud-
salg.
flemming didriksen har forklaret, at han i dag har sin egen virksomhed, der sælger reoler.
hans-christian christensen er en af kunderne i hans virksomhed. hans-christian christen-
sen er en almindelig kunde, som køber varer i samme størrelsesorden som de resterende 100
kunder. han har nogle enkelte storkunder på færøerne. han var tidligere i 5-7 år direktør i
træ design a/s. han fratrådte for ca. 8 år siden efter at have været i virksomheden i 25 år.
      han ved ikke, hvornår hans-christian christensen overtog forretningen i horsens fra
ulla andersen, eller hvornår træ design a/s blev bekendt med overtagelsen. samarbejdet
fortsatte uændret med hans-christian christensen.
      mens han var direktør i træ design a/s, var der nogle småkonflikter med hans-
christian christensen, bl.a. i 1997/98. han husker ikke baggrunden for konflikterne, ligesom
han ikke specifikt kan erindre, hvad aftalen om gennemfakturering gik ud på. han vil tro, at
han har set brevet af 4. oktober 1997 fra hans-christian christensen. han mener, at samar-
bejdsaftalen, der henvises til, er den, som blev indgået mellem ulla andersen og h. lange
trævarer a/s. det var den eneste samarbejdsaftale mellem parterne på det tidspunkt.
      spørgsmålet om, hvem der havde retten til navnet trævarefabrikkernes udsalg, blev
drøftet flere gange internt, efter at det var blevet rejst af hans-christian christensen. kon-
klusionen på de interne drøftelser blev, at man nok havde solgt navnet. da der forelå en
samarbejdsaftale, gjorde man ikke mere ved det. han har set samarbejdsaftalen og et andet
                                                  - 20 -
forretningspapir, som kan have været købekontrakten. han mener, at han har set købekon-
trakten med ulla andersen hos træ design a/s.
       han talte ikke med hans-christian christensen om, hvad der skulle stå i brevet til fo-
gedretten. han har heller ikke talt med henrik lange om sagen.
peter langager har forklaret, at han var advokat for ulla andersen og hans-christian chri-
stensen, da de købte forretningen og ejendommen i horsens. de var i århus hos sælgers ad-
vokat for at skrive aftalerne under, herunder købsaftalen. de var kun i århus en gang, hvor
alle aftaler blev underskrevet. de 3 aftaler, som blev indgået mellem parterne, var efter hans
opfattelse en samlet pakke. det var ulla andersen, som skulle drive forretningen, men det
var hans-christian christensen, som var den udfarende kraft. det var hans klare opfattelse,
at det var noget, de to skulle drive sammen. han husker tydeligt ejendommen i vestergade,
som var beliggende i et lidt slidt kvarter med en smal trafikeret gade. ejendommen var ikke
en attraktiv ejendom. hans-christian christensen interesserede sig kun for ejendommen på
grund af forretningen, der var i ejendommen. der skete en form for regulering af prisen på
ejendommen, men han husker ikke baggrunden herfor. han kan godt huske, at der var noget
med 100.000 kr. efter den sammenhæng det fremstår i hans brev til sælgers advokat, må det
forstås sådan, at der var tale om en betaling for goodwill, som blev lagt over på ejendom-
men. ved købekontrakten overtog ulla andersen forretningen og kunne herefter gøre med
den, hvad hun ville. kontraktens pkt. 5, hvorefter harald lange og h. lange trævarer a/s
blev pålagt en konkurrenceklausul i kontrakten, var af afgørende betydning. uden denne
ville sælger, som var en stor spiller på markedet, efterfølgende kunne oprette en ny butik i
horsens, og så ville køber stå tilbage med en dårlig ejendom i horsens.
       indholdet i de kontrakter, der er fremlagt i sagen, herunder i købekontrakten, passer
meget godt med det, som han husker, der blev aftalt den gang. han husker ikke købekon-
trakten i detaljer, men efter hans bedste skøn var det den fremlagte købsaftale, der blev un-
derskrevet. han kan ikke se, hvilke væsentlige punkter der skulle mangle. han er sikker på,
at alle tre aftaler blev underskrevet i sin tid hos sælgers advokat, ellers ville han ikke som
købers advokat have afsluttet sagen.
                                                  - 21 -
parternes synspunkter
træ design a/s har gjort gældende, at hans christian christensens fortsatte brug af træ de-
sign a/s’ registrerede ordmærke og figurmærke i tiden efter, at samarbejdet mellem parterne
var ophørt, er uberettiget.
       træ design a/s har anvendt navnet trævarefabrikernes udsalg kontinuerligt siden
1933 som betegnelse for sine butikker, som sælger trævareartikler. der er således længe før
registreringen af varemærkerne sket indarbejdelse af trævarefabrikernes udsalg
som varemærke gennem brug.
       hans-christian christensen er ikke berettiget til at bruge varemærkerne, efter at sam-
arbejdet med træ design a/s er ophørt. varemærkerne blev ikke overdraget til ulla ander-
sen, da hun købte forretningen i horsens i 1992. den købekontrakt, der er fremlagt i sagen, er
ikke underskrevet. det kan derfor ikke med sikkerhed lægges til grund, at ordlyden af den
indgåede aftale er som den fremlagte. af den fremlagte købekontrakt fremgår i øvrigt kun, at
ulla andersen var berettiget til at videreføre forretningen under navnet trævarefabrikkernes
udsalg. det kan ikke heraf udledes, at hun har købt navnet. formuleringen skal ses i sam-
menhæng med, at det var en betingelse efter købekontrakten, at der samtidig blev indgået en
samarbejdsaftale. det var således en forudsætning for træ design a/s, at navnet udeluk-
kende kunne anvendes, så længe samarbejdet bestod, hvilket hans-christian christensen
også tidligere er blevet gjort opmærksom på. det støttes endvidere af harald langes forkla-
ring om, at han aldrig ville sælge navnet, men at navnet kun måtte bruges af butikkerne, så
længe der bestod et samarbejde med træ design a/s. dette er tillige forklaret af henrik
lange. flemming didriksens forklaring ændrer ikke herved.
       det bestrides, at der er betalt 100.000 kr. i goodwill, herunder for navnet trævarefa-
brikkernes udsalg. købesummen udgjorde ifølge købekontrakten 50.000 kr., og det fremgår
af kontraktens punkt 2, hvad den dækker.
       i tilfælde af, at retten måtte finde det bevist, at ulla andersen havde købt navnet træ-
varefabrikkernes udsalg, gøres det gældende, at hans-christian christensen ikke har do-
kumenteret sin adkomst til forretningen og navnet, idet der ikke foreligger dokumentation
for, at ulla andersen har overdraget forretningen til ham. hans-christian christensen har
også af den grund ingen ret til navnet.
                                               - 22 -
      figurmærket er ikke nævnt i købekontrakten, så under alle omstændigheder har hans-
christian christensen ingen ret til at bruge dette efter samarbejdets ophør.
      samlet har træ design a/s således gjort gældende, at hans-christian christensens
fortsatte brug af træ design a/s’ varemærker og det identiske trævarefabrikkernes udsalg
udgør en krænkelse af træ design a/s’ rettigheder efter varemærkelovens § 4, stk. 1, nr. 1,
og markedsføringslovens § 1. også brugen af ”træfabrikkernes udsalg” udgør en krænkelse
af træ design a/s’ rettigheder, jf. varemærkelovens § 4, stk. 1, nr. 2, idet der er en sådan vi-
suel og lydmæssig lighed med træ design a/s’ ordmærke, at der er risiko for forveksling.
      der er ikke udvist passivitet fra træ design a/s’ side. hans-christian christensen var
berettiget til at bruge varemærkerne, så længe samarbejdet bestod. der var derfor først an-
ledning til at påtale den uberettigede brug ved samarbejdets ophør. dette skete også.
      hans-christian christensen har under hele samarbejdet med træ design a/s ageret,
som om begge parter var bundet af den samarbejdsaftale, som i sin tid blev indgået med ulla
andersen, og har også selv påberåbt sig den i forhold til træ design a/s. han kan derfor ik-
ke nu mange år senere nægte at være bundet af aftalen herunder konkurrenceklausulen. han
har endvidere selv påberåbt sig aftalen under denne sag, idet han har anført, at træ design
a/s har handlet i strid med konkurrenceklausulen.
      træ design a/s har ikke drevet konkurrerende virksomhed med afdelingen i tving-
strup. der var tale om, at træ design a/s’ lager og engrossalg blev flyttet fra århus til
tvingstrup. der har ikke været detailsalg fra lokalerne i tvingstrup. hans-christian chri-
stensen kan ikke påberåbe sig rettighederne i samarbejdsaftalen uden samtidig at acceptere
de pligter, som han havde ifølge samarbejdsaftalen.
      det er ikke under sagen blevet bestridt af modparten, at ophævelsen af samarbejdet
var berettiget. under alle omstændigheder gør træ design a/s dog gældende, at ophævel-
sen var berettiget som følge af væsentlig misligholdelse af samarbejdsaftalen fra hans-
christian christensens side, idet denne i strid med konkurrenceklausulen havde påbegyndt
konkurrerende virksomhed ved at overtage forretningen ”trævarer fabrikernes
salgskontor” i store kongensgade i københavn. der var derimod ikke tale om konkur-
rerende virksomhed, da hans-christian christensen nogle år tidligere åbnede en flexa-butik
i københavn, idet denne butik forhandlede helt andre varer end trævarefabrikernes udsalg.
derfor reagerede træ design a/s ikke dengang med en ophævelse.
                                                 - 23 -
      træ design a/s har krav på vederlag for hans-christian christensens uberettigede
brug af træ design a/s’ varemærker og montagevejledning til reolen kubik. træ design
a/s har endvidere krav på erstatning for markedsforstyrrelse, idet den fortsatte brug af træ
design a/s’ varemærker har ført til misforståelser hos kunderne og negativ omtale.
      det er ubestridt, at hans-christian christensen ikke har overholdt det nedlagte foged-
forbud. overtrædelsen af fogedforbuddet skete med forsæt, og hans-christian christensen
skal derfor jf. retsplejelovens § 651, idømmes en bøde, som efter retspraksis fastsættes til
10.000 kr.
      hans-christian christensen har først nedlagt en konkret erstatningspåstand under
proceduren. retten skal allerede af den grund ikke forholde sig hertil. hans-christian chri-
stensen har endvidere ikke dokumenteret eller blot sandsynliggjort, at han har lidt et tab som
følge af det nedlagte forbud. hans egen forklaring om tabt avance er ikke tilstrækkelig do-
kumentation.
      betingelserne for at ophæve træ design a/s’ varemærker er ikke opfyldt, idet hans-
christian christensen ikke er indehaver af en rettighed, som kan danne grundlag for indsi-
gelse eller ophævelse. der foreligger sameksistens for så vidt angår forholdet til trævarer
fabrikernes salgskontor. trævarefabrikernes udsalg og trævarer fa-
brikernes salgskontor har sameksisteret gennem mange årtier, uden at der er frem-
sat indsigelser. hans-christian christensen har som erhverver ikke opnået bedre ret end
den, som overdrageren havde.
      ved fastsættelse af sagens omkostninger skal retten tage i betragtning, at der har været
anvendt 1 retsdag i forbindelse med forbudssagen, ½ dag på håndhævelsessagen og ca. 1
dag i forbindelse med den udkørende fogedforretning, hvor man var på tre adresser i hor-
sens, kolding og tørring. det bør endvidere tillægges betydning, at hans-christian chri-
stensen forsætligt overtrådte det nedlagte fogedforbud.
hans-christian christensen har gjort gældende, at træ design a/s under hele sagen har været
bekendt med erstatningspåstanden, uden at der er gjort indsigelser. årsagen til, at størrelsen
på erstatningen ikke er angivet i påstandsdokumentet, er, at denne først kunne opgøres efter
bevisførelsen for retten. på baggrund af bevisførelsen kan erstatningskravet nu opgøres til 1
mio. kr. det har kostet ca. 200.000 kr. at foretage de på baggrund af det nedlagte fogedforbud
                                                  - 24 -
påtvungne ændringer på forretningernes facader. det vil ligeledes koste 200.000 at tilbagefø-
re facaderne, så de får samme udseende, som de havde inden, der blev nedlagt fogedforbud.
endvidere kan det lægges til grund, at der har været et avancetab på i alt 600.000 kr.
       ved fortolkning af de aftaler, der er indgået, følger det af koncipistreglen, at de uklar-
heder, der måtte være i købekontrakten og samarbejdsaftalen, skal fortolkes imod træ de-
sign a/s, da det var træ design a/s’ egen advokat, som udarbejdede aftalerne.
       det fremgår i øvrigt klart af købekontraktens punkt 1, at ulla andersen købte forret-
ningen med det tilhørende navn. dette støttes af advokat peter langagers og flemming did-
riksens forklaringer. at ulla andersen købte rettighederne til navnet understøttes endvidere
af, at der er betalt 100.000 kr. i goodwill gennem en forhøjelse af prisen for ejendommen. der
står intet om retten til navnet i samarbejdsaftalen. dette skyldes, at samarbejdsaftalen om-
handler priser, indkøb og aftalens løbetid. da ulla andersen overdrog forretningen til hans-
christian christensen, overdrog hun samtidig det tilhørende navn og lageret. hans-
christian christensen overtog ikke samtidig forpligtelserne i henhold til samarbejdsaftalen,
herunder ikke konkurrenceklausulen i punkt 6, og er derfor ikke bundet heraf.
       figurmærket er uløseligt forbundet med varemærket. det stod på facaden på forret-
ningen i horsens. det hørte til forretningen, hvorfor hans-christian christensen tillige købte
dette, da han købte forretningen. figurmærket har været anvendt af hans-christian chri-
stensen i mange år uden, at træ-design a/s gjorde noget ved det.
       det fremgår helt klart af punkt 2 i samarbejdsaftalen, at den havde en løbetid på 10 år.
efter 10 år var begge parter fritstillet. den, som ulla andersen måtte sælge forretningen til,
ville ikke få bedre ret. efter udløbet af den 10-årige periode var det frivilligt, om samhandlen
skulle fortsætte. man kunne handle, hvis man havde lyst. samhandlen fortsatte, efter at sam-
arbejdsaftalen var udløbet, fordi det var en gensidig fordel for begge parter, ikke fordi par-
terne var forpligtet i henhold til en aftale. dette er også baggrunden for, at der ikke er frem-
sat indsigelser imod ophævelsen af samarbejdsaftalen. der var intet at ophæve. der var tale
om et samarbejde af egen fri vilje, som hver part kunne bringe til ophør fra den ene dag til
den anden.
       hvis retten måtte komme frem til, at parterne forud for ophævelsen var forpligtet af
samarbejdsaftalen, gøres det gældende, at samarbejdsaftalen er ophævet med urette. der fo-
relå ikke en ny konkurrencemæssig situation ved hans-christian christensens overtagelse af
                                              - 25 -
forretningen i store kongensgade, som kunne begrunde en ophævelse. desuden reagerede
træ design a/s ikke, da hans-christian christensen åbnede flexa-forretningen, som hand-
lede med de samme varer som træ design a/s. træ design a/s har ved at undlade at reage-
re den gang fortabt muligheden for senere at påberåbe sig konkurrenceklausulen. ved at
drive forretning fra lokalerne i tvingstrup har træ design a/s endvidere selv overtrådt
konkurrenceklausulen.
       der er desuden i samarbejdsaftalens punkt 5 gjort endeligt op med, hvad der kan be-
tragtes som væsentlig misligholdelse, nemlig betalingsmisligholdelse.
       det kan ikke lægges til grund, at hans-christian christensen forsætligt undlod at ef-
terkomme det nedlagte fogedforbud. han forventede, at justifikationssagen ville blive be-
handlet meget hurtigt ved sø- og handelsretten, hvilket imidlertid ikke skete.
       det følger af varemærkelovens § 26, at en varemærkeregistrering kun gælder i 10 år.
træ design a/s’ varemærker, som blev registreret i henholdsvis 1998 og 1999, er derfor ud-
løbet.
       registreringerne skal desuden ophæves. træ design a/s’ registrering af ordmærket og
figurmærket var uberettiget, fordi ulla andersen allerede i 1992 købte ordmærket og figur-
mærket, og forretningen i horsens siden da blev drevet under dette navn og med figurmær-
ket på facaden. endvidere kolliderer varemærkerne med den ret, som forretningen i store
kongensgade har haft i over 100 år, og som hans-christian christensen nu har ret til. der er
tale om navne, som ligger meget tæt på hinanden, og som derfor er forvekslelige.
       for så vidt angår omkostningsspørgsmålet har hans-christian christensen anvendt
samme tid som træ design a/s på sagerne, der har verseret ved fogedretten i horsens.
sø- og handelsrettens afgørelse
på baggrund af de afgivne forklaringer lægger retten til grund, at ulla andersen købte for-
retningen af h. langes trævarer horsens aps på de vilkår, der fremgår af den fremlagte
købekontrakt.
       det fremgår af det betingede skøde punkt 10 og af købekontraktens punkt 6, at det var
en betingelse for handlen, at hans-christian christensen eller ulla andersen kunne indgå en
                                                 - 26 -
samarbejdsaftale med h. lange trævarer a/s. der var således tale om et samlet aftalekom-
pleks, hvorfor de tre aftaler skal forstås i sammenhæng.
       købekontrakten indeholdt i punkt 1 en bestemmelse om, at ulla andersen var beretti-
get til at videreføre forretningen under navnet ”trævarefabrikkernes udsalg”. bestemmelsen
skal ses i sammenhæng med, at der samtidig skulle indgås en samarbejdsaftale, ligesom det
skal tages i betragtning, at navnet ”trævarefabrikernes udsalg” i 1992 i en årrække var ble-
vet og fortsat blev anvendt for en kæde af butikker, som solgte ubehandlede trævarer. det er
på den baggrund rettens opfattelse, at bestemmelsen må forstås således, at ulla andersen
alene fik ret til at bruge navnet, så længe samarbejdet bestod, og hun var med i kæden af bu-
tikker med samme navn. det har ingen betydning for afgørelsen af spørgsmålet, om der i
forbindelse med de indgåede aftaler blev betalt for goodwill, idet retten til at bruge navnet
og være en del af den eksisterende butikskæde har værdi i sig selv.
       der er efter de indgåede aftaler og den øvrige bevisførelse endvidere ikke grundlag for
at fastslå, at ulla andersen er blevet indehaver af træ design a/s’ figurmærke, som hun så-
ledes i lighed med ordmærket alene var berettiget til at bruge, så længe samarbejdet med
træ design a/s bestod.
       hans-christian christensen har ikke ved overtagelsen af forretningen fra ulla ander-
sen opnået en bedre ret end denne og er derfor heller ikke blevet ejer af navnet ”trævarefa-
brikkernes udsalg” eller af figurmærket.
       der findes ikke grundlag for at ophæve de af træ design a/s registrerede varemærker,
idet disse ikke er i strid med andenmands bedre ret. i forholdet mellem trævarer fabriker-
nes salgskontor og træ design a/s’ registrerede varemærker er der lagt vægt på, at disse har
sameksisteret på det danske marked i mange år.
       hans-christian christensen har ikke bestridt, at træ design a/s var berettiget til at
bringe parternes samarbejde til ophør. hans-christian christensens fortsatte brug af træ de-
sign a/s’ varemærker og det med ordmærket identiske ”trævarefabrikkernes udsalg” for
sine trævareforretninger uden træ design a/s’ samtykke udgør således en krænkelse af træ
design a/s’ varemærker, jf. varemærkelovens § 4, stk. 1, nr. 1. det samme gælder brugen af
”træfabrikkernes udsalg”, som både visuelt og udtalemæssigt minder så meget om træ de-
sign a/s’ ordmærke, at der er risiko for forveksling, jf. varemærkelovens § 4, stk. 1, nr. 2. træ
                                                 - 27 -
design a/s’ påstande om forbud og om udslettelse af hans-christian christensens virksom-
hedsnavn tages derfor til følge.
       det af fogedretten i horsens i fogedsag fs 250-8244/2010 nedlagte fogedforbud af 23.
marts 2011 findes af samme grunde lovligt nedlagt, hvorfor den for fogedretten i horsens
stillede sikkerhed skal frigives til træ design a/s.
       det lægges efter henrik langes forklaring til grund, at hans-christian christensens
brug af træ design a/s’ varemærker efter samarbejdets ophør har medført misforståelser og
utilfredshed hos kunderne, når de ikke kunne få varer købt hos hans-christian christensen
byttet i en af kædens butikker. hans-christian christensen skal som følge af den uberettige-
de brug betale træ design a/s et vederlag samt erstatning for markedsforstyrrelse efter va-
remærkelovens § 43, hvilket skønsmæssigt fastsættes til et beløb på 30.000 kr.
       hans-christian christensen har erkendt, at han fortsatte med at bruge træ design a/s’
varemærker og dermed forvekslelige kendetegn, efter at der var blevet nedlagt fogedforbud,
fordi navnet betød meget for ham, og han ønskede at udsætte navneskiftet længst muligt. på
baggrund heraf og efter den øvrige bevisførelse finder retten det godtgjort, at hans-christian
christensen forsætligt har overtrådt fogedforbuddet. hans-christian christensen idømmes
derfor en bødet på 10.000 kr., jf. retsplejelovens § 651, stk. 1.
       efter udfaldet af sagen skal hans-christian christensen betale sagsomkostninger til
træ design a/s. efter sagens værdi og omfang, samt den forudgående fogedforbudssag og
sag om håndhævelse af forbuddet fastsættes sagsomkostningerne samlet til 80.000 kr. af be-
løbet dækker 2.620 kr. retsafgift i forbindelse med fogedsagerne og justifikationssagen, 2.205
kr. faktiske udgifter i forbindelse med fogedsagerne og resten udgiften til advokatbistand.
                                       thi kendes for ret:
det af fogedretten i horsens i fogedsag fs 250-8244/2010 nedlagte fogedforbud af 23. marts
2011 stadfæstes som lovlig gjort.
den for fogedretten i horsens i fogedsag fs 250-8244/2010 stillede sikkerhed på 500.000 kr.
skal frigives til træ design a/s.
                                              - 28 -
det forbydes trævarefabrikkernes udsalg v/hans-christian christensen at anvende beteg-
nelserne trævarefabrikernes udsalg, trævarefabrikkernes udsalg,
træfabrikernes udsalg og dermed forvekslelige betegnelser i forbindelse med pro-
duktion, import, eksport, markedsføring og salg af møbler, træmøbler, husholdnings- og
køkkenredskaber, husholdnings- og køkkenredskaber lavet af træ, spil, legetøj, gymnastik-
og sportsartikler og julepynt.
det forbydes trævarefabrikkernes udsalg v/hans-christian christensen at anvende de i bi-
lag 5 og 6 viste figurmærker og dermed forvekslelige varemærker i forbindelse med produk-
tion, import, eksport, markedsføring og salg af møbler, træmøbler, husholdnings- og køk-
kenredskaber, husholdnings- og køkkenredskaber lavet af træ, spil, legetøj, gymnastik- og
sportsartikler og julepynt.
trævarefabrikkernes udsalg v/hans-christian christensen tilpligtes at slette sit virksom-
hedsnavn trævarefabrikkernes udsalg v/hans-christian christensen på nn markedsdatas
hjemmeside.
trævarefabrikkernes udsalg v/hans-christian christensen skal inden 14 dage betale træ
design a/s 30.000 kr. med procesrente af 25.000 kr. fra sagens anlæg og af 5.000 kr. fra den
21. marts 2012.
hans-christian christensen straffes med en bøde på 10.000 kr. forvandlingsstraffen er fæng-
sel i 10 dage. bøden tilfalder statskassen.
træ design a/s frifindes for de af trævarefabrikkernes udsalg v/hans-christian christen-
sen nedlagte påstande.
i sagsomkostninger skal trævarefabrikkernes udsalg v/hans-christian christensen inden 14
dage betale træ design a/s 80.000 kr. beløbet forrentes efter rentelovens § 8 a.
frits werner hansen                  mette skov larsen                 carsten vagn jacobsen
                   - 29 -
                 (sign.)
              ___ ___ ___
     udskriftens rigtighed bekræftes
sø- og handelsretten, den 22. marts 2013


text:
                             højesterets dom
                         afsagt mandag den 19. marts 2012
sag 338/2011
(2. afdeling)
rigsadvokaten
mod
t
(advokat arne paabøl andersen, beskikket)
i tidligere instanser er afsagt dom af retten i esbjerg den 20. december 2010 og af vestre
landsrets 10. afdeling den 30. juni 2011.
i pådømmelsen har deltaget fem dommere: peter blok, lene pagter kristensen, marianne
højgaard pedersen, michael rekling og kurt rasmussen.
påstande
dommen er anket af tiltalte, t, med påstand om frifindelse i forhold 1, subsidiært at forhold 1
henføres under våbenlovens § 10, stk. 1, og ikke under straffelovens § 192 a, samt i det hele
formildelse af den idømte straf.
anklagemyndigheden har påstået skærpelse.
anbringender
t har anført, at han havde jagttegn, og at han derfor efter våbenlovens § 2 a lovligt kunne be-
sidde, bære og anvende haglgeværet og patronerne hertil. hverken lovteksten eller forarbej-
derne giver grundlag for begrænsninger i den våbentilladelse, som han havde i kraft af sit
jagttegn. våbenlovens § 2, stk. 1, er derfor ikke overtrådt. han kan således ikke straffes efter
våbenlovgivningen og dermed heller ikke efter straffelovens § 192 a.
                                                - 2 -
hvis højesteret finder, at våbenloven er overtrådt, har t gjort gældende, at han ikke skal
straffes efter straffelovens § 192 a, da der ikke foreligger særligt skærpende omstændigheder.
det er således ikke enhver ulovlig besiddelse af skydevåben, der kan betegnes som særligt
skærpende, og der må påvises konkrete kvalificerende omstændigheder som f.eks., at våbnet
medtages ved et indbrud, at våbnet afskydes, at der foreligger organiseret kriminalitet, eller at
der er tale om gentagelse. intet af dette er tilfældet i denne sag. t er undervist og eksamineret
i brug af haglgevær, og ud fra en samlet vurdering har der som følge heraf ikke foreligget en
nærliggende risiko for, at våbnet ville blive brugt til fare for andre.
t har med hensyn til strafudmålingen gjort gældende, at der skal tages hensyn til hans alder,
at han blev provokeret af de andre, og at der også i øvrigt foreligger formildende omstændig-
heder.
anklagemyndigheden har anført, at det i første række skal afgøres, om våbenlovgivningen er
overtrådt. udgangspunktet efter våbenlovens § 2, stk. 1, er, at besiddelse og anvendelse m.v.
af skydevåben uden våbentilladelse er forbudt. den omstændighed, at t havde jagttegn, inde-
bærer ikke, at han efter våbenlovens § 2 a har en generel tilladelse til at besidde og anvende et
haglgevær, det vil sige også i tilfælde, hvor der ingen sammenhæng er med anvendelsen af
skydevåbnet til jagt. ts anvendelse af det skarpladte haglgevær til efter et skænderi i beruset
tilstand på offentligt tilgængeligt sted at true to personer ligger således klart uden for, hvad
der i medfør af våbenlovens § 2 a er undtaget fra det generelle forbud i våbenlovens § 2, stk.
1, jf. § 1, stk. 1.
hertil kommer, at ts besiddelse og anvendelse af haglgeværet under de angivne omstændig-
heder også er en overtrædelse af våbenbekendtgørelsens § 8, stk. 2, om transport m.v. af jagt-
våben. en overtrædelse af denne bestemmelse kan straffes efter våbenlovens § 10, stk. 3, jf.
våbenbekendtgørelsens § 44, stk. 1.
anklagemyndigheden har med hensyn til straffelovens § 192 a gjort gældende, at anvendelsen
af haglgeværet under de angivne omstændigheder er sket under særligt skærpende omstæn-
digheder. en ulovlig besiddelse af et sådant skydevåben med tilhørende ammunition på et
offentligt tilgængeligt sted er i sig selv som udgangspunkt en overtrædelse af den nævnte be-
                                                 - 3 -
stemmelse i straffeloven, jf. ufr 2010.2548 h, og i dette tilfælde er våbnet tilmed blevet an-
vendt til at true med. det forhold, at t havde jagttegn, kan ikke føre til en anden vurdering.
anklagemyndigheden har vedrørende strafudmålingen gjort gældende, at der bør ske en
skærpelse af straffen på fængsel i 1 år og 3 måneder, da der var tale om en situation, hvor der
var særlig fare for, at våbnet kunne være blevet affyret, ligesom anvendelse af skydevåben til
trusler er nævnt som en skærpende omstændighed i forarbejderne til straffelovens § 192 a, stk.
1. hertil kommer, at der også må tages hensyn til, at t tillige er dømt for overtrædelse af
straffelovens § 252, stk. 1, om forsætlig fareforvoldelse.
retsgrundlaget
af våbenlovens § 2, stk. 1, og § 2 a, stk. 1, fremgår følgende:
       ”§ 2. det er forbudt uden tilladelse fra justitsministeren eller den, ministeren bemyndi-
       ger dertil, ved overdragelse at erhverve genstande eller stoffer, der er omfattet af for-
       buddet i § 1, eller at besidde, bære eller anvende sådanne genstande eller stoffer…
       § 2 a. indehavere af jagttegn og medlemmer af skytteforeninger, der har en våbenpåteg-
       ning til glatløbede haglgeværer på medlemsbeviset, kan uanset forbuddet i § 2, stk. 1, til
       eget brug erhverve, besidde, bære og anvende følgende genstande:
       1) glatløbede haglgeværer med en pibelængde på mindst 55 cm, der højst er af kaliber
       12, og som ikke kan indeholde mere end 2 haglpatroner,
       2) piber, baskyler og aftagelige magasiner til de haglgeværer, der er nævnt i nr. 1,
       3) færdigladede haglpatroner til de haglgeværer, der er nævnt i nr. 1, såfremt haglene er
       løstliggende og har en diameter på højst 4 mm, samt omladehætter og halvladte eller
       tomme patronhylstre til de nævnte haglpatroner. blyhaglpatroner er ikke omfattet af be-
       stemmelsen.”
af bekendtgørelse nr. 997 af 19. oktober 2009 om våben og ammunition m.v. (våbenbekendt-
gørelsen) fremgår det af § 8, stk. 1 og 2, under afsnittet om transport:
       ”§ 8. våben og ammunition mv., der er nævnt i våbenlovens § 1, stk. 1 og stk. 2, litra a-
       d, og i denne bekendtgørelses § 15, skal transporteres forsvarligt, f.eks. under konstant
       tilsyn eller tildækket i aflåst transportmiddel eller på tilsvarende betryggende måde.
       stk. 2. skydevåben må kun i tilfælde af transport mellem opbevarings- og anvendelses-
       sted og transport i forbindelse med køb, salg, reparation og andre lignende anerkendel-
       sesværdige formål medbringes uden for det område, hvor de lovligt kan anvendes. når
       skydevåben medbringes uden for det område, hvor de lovligt kan anvendes, skal skyde-
       våbnene være indpakkede i lukket etui eller lignende. skydevåben må ikke indeholde
       ammunition uden for disse områder. skydevåben må ikke transporteres i side- eller
       skulderhylstre på kroppen.”
                                               - 4 -
højesterets begrundelse og resultat
efter våbenlovens § 2, stk. 1, er det uden tilladelse forbudt at erhverve, besidde, bære eller
anvende bl.a. skydevåben og ammunition hertil. efter våbenlovens § 2 a, stk. 1, kan bl.a. in-
dehavere af jagttegn uanset forbuddet i § 2, stk. 1, til eget brug erhverve, besidde, bære og
anvende visse typer af glatløbede haglgeværer og patroner hertil.
højesteret finder, at undtagelsesbestemmelsen i våbenlovens § 2 a må forstås på den måde, at
adgangen for en indehaver af et jagttegn til bl.a. at besidde og anvende sådanne haglgeværer
og patroner hertil, er begrænset til situationer, hvor dette sker i naturlig sammenhæng med
jagt eller et andet lignende anerkendelsesværdigt formål, jf. herved også § 8, stk. 2, 1. pkt., i
våbenbekendtgørelsen.
landsretten har som byretten bl.a. lagt til grund, at der kort før gerningstidspunktet – klokken
04.15 – på en restaurant havde været en uoverensstemmelse mellem t og to andre personer,
og at t i den forbindelse var blevet lagt ned og derefter var blevet bedt om at forlade stedet. t,
der var beruset, kom efter cirka 15 minutter tilbage til stedet kørende i bil, og i en afstand på
cirka 5 meter fra indgangspartiet til restauranten standsede han. mens motoren stadig var
tændt, stak han et ladt haglgevær ud gennem sideruden og pegede med dette i retning mod de
to personer, som han tidligere havde haft uoverensstemmelser med.
t havde jagttegn, og det benyttede haglgevær var omfattet af våbenlovens § 2 a. den be-
skrevne anvendelse af haglgeværet havde imidlertid ingen forbindelse med jagt eller et andet
anerkendelsesværdigt formål og var dermed ikke i medfør af våbenlovens § 2 a undtaget fra
forbuddet i våbenlovens § 2, stk. 1. højesteret tiltræder derfor, at t har overtrådt våbenlovens
§ 2, stk. 1, jf. § 1, stk. 1, nr. 1 og 3.
højesteret tiltræder endvidere, at der efter det foran anførte foreligger en overtrædelse af vå-
benlovgivningen under særligt skærpende omstændigheder, således at forholdet skal henføres
under straffelovens § 192 a, stk. 1, nr. 1.
ts påstand om hel eller delvis frifindelse i forhold 1 tages herefter ikke til følge.
                                                - 5 -
højesteret finder, at den udmålte straf af fængsel i 1 år og 3 måneder er passende bestemt.
af de grunde, der er anført af byretten, finder højesteret det ligesom byretten forsvarligt at
gøre en del af frihedsstraffen betinget. 9 måneder af straffen gøres herefter betinget på vilkår
som nedenfor bestemt.
som anført af byretten har t været frihedsberøvet i perioden fra den 21. august 2010 til den
20. december 2010. han har endvidere efter landsrettens dom afsonet en del af den idømte
straf i perioden fra den 17. oktober 2011 til den 25. november 2011.
                                      thi kendes for ret:
landsrettens dom stadfæstes med den ændring, at 9 måneder af fængselsstraffen gøres betin-
get på vilkår af, at t i en prøvetid på 1 år fra denne højesteretsdom ikke begår strafbart for-
hold.
statskassen skal betale sagens omkostninger for højesteret.

source: retspraksis

LICENSE:
Creative Commons Legal Code

CC0 1.0 Universal

type: caselaw

jurisdiction: Denkmark


text:
                             højesterets dom
                           afsagt onsdag den 29. maj 2013
sag 204/2012
(2. afdeling)
verdo produktion a/s
(advokat lotte eskesen)
mod
skatteministeriet
(kammeradvokaten ved advokat kim lundgaard hansen)
i tidligere instans er afsagt dom af vestre landsrets 2. afdeling den 18. juni 2012.
i pådømmelsen har deltaget fem dommere: jytte scharling, thomas rørdam, jon stokholm,
hanne schmidt og kurt rasmussen.
påstande
appellanten, verdo produktion a/s, har gentaget sine påstande.
indstævnte, skatteministeriet, har påstået stadfæstelse.
anbringender
verdo produktion a/s har for højesteret yderligere gjort gældende, at afgørelsen af 29. okto-
ber 2001 fra told- og skatteregion randers om efterbetaling af afgift hviler på et forkert
grundlag, da der er anvendt en elvirkningsgrad på 37,38 %, hvilket er urealistisk højt. dette er
bl.a. bekræftet ved det syn og skøn, der blev iværksat i forbindelse med en tidligere sag mel-
lem parterne, hvor vestre landsret afsagde dom den 22. september 2006 (skm 2006.735)
vedrørende beregning af afgift i perioden fra 1. september 1998 til 28. februar 1999. på bag-
grund af skønsrapporten i denne sag, var parterne enige om, at afgiftsberegningen skulle ske
på grundlag af et stipuleret referenceværk med en elvirkningsgrad på 31 % og en varmevirk-
ningsgrad på 236 % ved kombineret produktion. afgiftsforhøjelsen må som følge heraf under
alle omstændigheder anses for at være sket med urette.
                                               - 2 -
skatteministeriet har heroverfor anført, at der intet grundlag er for, at afgiften skal opgøres
som hævdet af verdo, hvorefter den såkaldte midtkraftmodel skal anvendes med en modifice-
ret elvirkningsgrad på 31 %. verdo ønsker herved at anvende den elvirkningsgrad, der blev
lagt til grund i landsretssagen fra 2006, men verdo ønsker ikke at anvende de øvrige elemen-
ter, der er indeholdt i dommen. den ”begunstigende lovudfyldende formålsfortolkning” af
bestemmelserne om afgiftsfritagelse, som myndighederne har accepteret, kan ikke udstrækkes
længere end tilladt. midtkraftmodellen er herved tilladt anvendt med de forudsætninger, der
var indlagt heri.
supplerende sagsfremstilling
i afgørelsen af 29. oktober 2001 fra told- og skatteregion randers hedder det i sagsfremstil-
lingen bl.a.:
       ”1.2.4 produktion og varmevirkningsgrader efter ”den anvendte fynsværksmetode”.
       på vedlagte bilag 2 har told- og skatteregion randers for perioden 1. januar 1996 – 31.
       december 1998 foretaget en beregning af såvel forholdet mellem den fysiske el- og
       varmeproduktion samt de el- og varmevirkningsgrader som fremkommer efter energi
       randers produktion a/s’ oprindelige afgiftsbetalinger.
       …
       udover de rent fysiske forhold imellem el- og varmeproduktion har told- og skattere-
       gion randers på bilag 2 beregnet de virkningsgrader for el- og varmeproduktion, som
       fremkommer ud fra det energiforbrug i kullene, der i henhold til afgiftsberegningen er
       henført til henholdsvis el- og varmeproduktion.
       resultatet heraf er, at der fremkommer endog meget store svingninger i de virknings-
       grader der konstateres hen over året, jf. nedenstående skema, der viser elvirkningsgra-
       den og varmevirkningsgraden for januar, juli og november for årene 1996, 1997 og
       1998:
                                           elvirkningsgrad              varmevirkningsgrad
       1996    januar                          28,28%                       1200,78%
               juli                            35,12%                         115,54%
               november                        31,41%                         121,69%
       1997    januar                          29,49%                         465,02%
               juli                            38,03%                          94,93%
               november                        31,84%                         195,27%
       1998    januar                          31,12%                         237,39%
               juli                            36,15%                         107,31%
               november                        32,40%                         182,95%
                                                - 3 -
      specielt er der i vintermånederne nogle urealistisk høje varmevirkningsgrader, mens der
      i sommerhalvåret er nogle meget lave varmevirkningsgrader.
      modsat forholder det sig med elvirkningsgraderne, hvor der i januar måned for de ud-
      valgte år er virkningsgrader mellem 28,28% og 31,12%, mens der for sommermåne-
      derne er virkningsgrader imellem 35,12% og 38,03%.
      herudover skal en del af forklaringen søges i, at den af værket anvendte ”fynsværks-
      metode” indebærer en slags ”multiplikatoreffekt”.
      i vintermånederne er elproduktion relativ høj i forhold til varmeproduktion. de
      brændsler, der henføres til elfremstilling, ganges med en faktor 2,3, og herefter henføres
      der yderligere brændsler til elfremstilling, beregnet som den virkningsgrad hvormed den
      kombinerede produktion overstiger 100% jf. tabellen i afsnit 2.2.3.
      når elproduktion er høj i forhold til varmeproduktionen vil der blive henført forholds-
      mæssigt mere brændsel til elproduktion. den anvendte metode forstærker denne effekt
      yderligere gennem de multiplikationer der finder sted i beregningerne.
      effekten er således jf. bilag 2, at der f.eks. i januar 1997 henføres 2.237 tons kul til
      varmesiden ud af i alt 18.481 tons indfyret kul, svarende til at 12,1% af kullene afgifts-
      berigtiges, selvom det fysiske output af energi fordeler sig med 68,33% til varmesiden
      og 31,67% til elsiden.
      for juni måned 1997 er der tilsvarende henført 1.808 tons kul til varmesiden ud af i alt
      3.853 tons indfyret kul, svarende til at 46,9% af kullene afgiftsberigtiges, og det fysiske
      output af energi fordeler sig med 77,49% til varmesiden og 22,51% til elsiden.
      samlet set finder told- og skatteregion randers, at den ”anvendte fynsværksmetode” i
      perioder resulterer i nogle helt urealistiske el- og varmevirkningsgrader. endvidere er
      forholdet imellem den fysiske produktion af el- og varme og den kulmængde, der be-
      regningsmæssigt henføres til henholdsvis el- og varmefremstilling, meget varierende og
      uden indre sammenhæng.
      1.2.5 den faktiske fynsværksmetode.
      …
      told- og skatteregion randers kan ikke se, at der er nogen sammenhæng mellem den
      opgørelsesmetode, som faktisk er anvendt af fynsværket på daværende tidspunkt, og
      den opgørelsesmetode, som randersværket faktisk har anvendt i perioden 1. januar
      1996 – 31. august 1998.”
for højesteret har verdo udarbejdet opgørelser over afgiftstilsvaret for perioden fra 1. okto-
ber 1996 til 31. august 1998 under anvendelse af den beregningsmodel, der var gældende
frem til 31. december 1995 (midtkraftmodellen), dog med en elvirkningsgrad på 31 % i stedet
for 37,38 %. opgjort på denne måde udgør de beregnede afgifter et beløb, der er ca. 2,6 mio.
                                               - 4 -
kr. mindre end de afgiftsbeløb, som verdo med sin beregningsmodel rent faktisk har betalt i
den nævnte periode.
højesterets begrundelse og resultat
højesteret tiltræder, at verdo produktion a/s ikke har godtgjort, at told- og skatteregion
randers under møder eller ved korrespondance mellem parterne i efteråret 1995 har givet
verdo tilladelse til at overgå fra midtkraftmodellen til den opgørelses- og afregningsmodel,
som verdo har anvendt ved afgiftsberegningen i perioden fra 1. januar 1996 til 31. august
1998. verdos henvendelse til elprisudvalget i december 1995 og januar 1996 og udvalgets
svar kan endvidere ikke anses som en godkendelse af en ny kalkulation af elprisen som nævnt
i told- og skatteregion randers’ brev af 6. december 1995.
skattemyndighederne har herefter været berettiget til at opkræve afgiftstilsvaret for perioden
fra 1. oktober 1996 til 31. august 1998 i overensstemmelse med den godkendte midtkraftmo-
del. der er således ikke grundlag for verdos anbringende om, at opgørelsen af afgiftstilsvaret
skal ske efter en modificeret midtkraftmodel, og højesteret tiltræder derfor, at efterbetalings-
kravet er fastsat til 34.191.154,12 kr.
af de grunde, der er anført af landsretten, tiltræder højesteret, at det ikke er godtgjort, at der
har været sådanne fejl forbundet med vejningen af kul, at der er grundlag for verdos tilbage-
betalingskrav.
højesteret stadfæster herefter dommen.
                                     thi kendes for ret:
landsrettens dom stadfæstes.
i sagsomkostninger for højesteret skal verdo produktion a/s betale 750.000 kr. til skattemi-
nisteriet.
de idømte sagsomkostningsbeløb skal betales inden 14 dage efter denne højesteretsdoms af-
sigelse og forrentes efter rentelovens § 8 a.