text:
                             højesterets dom
                       afsagt torsdag den 22. december 2011
sag 31/2009
(2. afdeling)
aggersborggaard a/s
(direktør regitse johnsen)
mod
ministeriet for fødevarer, landbrug og fiskeri
(kammeradvokaten ved advokat benedicte galbo)
i tidligere instans er af østre landsrets 6. afdeling afsagt kendelse den 21. november 2006 og
dom den 13. januar 2009.
kendelsen af 21. november 2006 er en delafgørelse, der angår spørgsmålet om forældelse og
passivitet. ved kendelsen blev det bestemt, at ministeriet for fødevarer, landbrug og fiskeris
anbringender om forældelse og passivitet ikke tages til følge.
i pådømmelsen har deltaget fem dommere: per walsøe, lene pagter kristensen, niels
grubbe, poul dahl jensen og henrik waaben.
påstande
appellanten, aggersborggaard a/s, har gentaget sin påstand.
indstævnte, ministeriet for fødevarer, landbrug og fiskeri, har påstået stadfæstelse.
anbringender
ministeriet for fødevarer, landbrug og fiskeri har umiddelbart før hovedforhandlingen i
højesteret frafaldet anbringenderne om forældelse og passivitet.
                                                - 2 -
supplerende sagsfremstilling
til brug for højesteret har det veterinære sundhedsråd ved brev af 2. september 2011 besva-
ret bl.a. følgende spørgsmål således:
       ”spørgsmål 1:
       er det korrekt, at der skal opstilles læskure med indlagt vand ude på alle marker med
       græssende får i vinterhalvåret, medmindre markerne er beliggende i enebærbevoksede
       slugter? og hvor tæt skal de stå? og hvor langt må fårene have lov at fjerne sig fra
       ejendommens bygninger i vinterhalvåret?
       svar ad 1:
       generelt kan følgende udtales vedrørende udegående dyr, jf. rådets og dyreværnsrå-
       dets udtalelse af 14. december 2001 om udendørs hold af dyr i vinterperioden og i peri-
       oder med vinterlignende vejr:
       dyrene skal være forberedt på at gå ude i vinterperioden og i perioder med vinterlig-
       nende vejr, hvilket betyder, at de skal have udviklet et kraftigt og tæt hårlag eller fjer-
       dragt, og de skal være ved godt huld. dyrene skal i vinterperioden og i perioder med
       vinterlignende vejr tilføres supplerende foder, så det gode huld opretholdes. der skal
       hele tiden være adgang til frisk drikkevand.
       de arealer, som udegående dyr opholder sig på i vinterperioden og i perioder med vin-
       terlignende vejr, skal i størrelsen være afpasset efter antallet af dyr samt være så store,
       at der altid er græsdækkede arealer, som dyrene ikke har trådt op. det bør sikres, at fo-
       derpladser og vandingssteder er placeret i en sådan afstand fra dyrenes hvileområde, at
       arealet mellem disse kan holdes græsdækket.
       udegående dyr skal i vinterperioden og i perioder med vinterlignende vejr have adgang
       til læskur eller bygning, hvor alle dyr samtidigt kan hvile på et tørt, strøet leje.
       kravet om læskur eller bygning kan fraviges under forudsætning af, at dyrene holdes på
       store arealer, hvorpå der er en beplantning, som yder en høj grad af både læ og beskyt-
       telse mod nedbør og har en særligt veldrænet bund (f.eks. et tykt lag grannåle). kravet
       om læskur eller bygning kan alene under disse forudsætninger fraviges for dyr af heste-
       racerne islandsheste og shetlandsponyer, kvægracerne skotsk højlandskvæg, angus,
       galloway og hereford samt alle fåreracer. for heste og kvæg skal der være tale om dyr
       af rene racer med stambog, eller dyr som dokumenterbart er mindst 7/8-rene racedyr.
       afslutningsvis skal det understreges, at udegående dyrs velfærdsmæssige forhold kan
       variere meget og må derfor i visse tilfælde underkastes en konkret sagkyndig undersø-
       gelse for at vurdere, om alle forudsætninger er tilgodeset.”
højesterets begrundelse og resultat
af de grunde, der er anført af landsretten, tiltræder højesteret, at der ikke er grundlag for at
tilsidesætte ministeriet for fødevarer, landbrug og fiskeris afgørelse om tilbagekaldelse af
                                               - 3 -
aggersborggaard a/s’ autorisation til økologisk jordbrugsproduktion. det bemærkes, at
plantedirektoratet under de foreliggende omstændigheder må anses for at have opfyldt kra-
vene til partshøring efter forvaltningslovens § 19, uanset om direktoratets høringsskrivelse af
3. marts 1999 alene blev fremsendt med anbefalet post og ikke tillige med almindelig post.
herefter, og da det, der er fremkommet for højesteret, ikke kan føre til et andet resultat, stad-
fæster højesteret dommen.
                                     thi kendes for ret:
landsrettens dom stadfæstes.
i sagsomkostninger for højesteret skal aggersborggaard a/s betale 50.000 kr. til ministeriet
for fødevarer, landbrug og fiskeri.
de idømte sagsomkostningsbeløb skal betales inden 14 dage efter denne højesteretsdoms af-
sigelse og forrentes efter rentelovens § 8 a.

source: retspraksis

LICENSE:
Creative Commons Legal Code

CC0 1.0 Universal

type: caselaw

jurisdiction: Denkmark


text:
                                              dom
afsagt den 1. juli 2016 af østre landsrets 20. afdeling
(landsdommerne tine vuust, lene jensen og anders martin jensen (kst.)).
20. afd. nr. b-196-16:
erstatningsnævnet
(kammeradvokaten v/advokat flemming orth
v/advokat kristin alstad-mathiasen)
mod
e
(advokat lars sandager, besk.)
dom afsagt den 30. december 2015 af retten i holbæk (bs 7-655/2015) er anket af erstat-
ningsnævnet med påstand om frifindelse.
indstævnte, e, har påstået stadfæstelse.
supplerende sagsfremstilling
”lægeerklæring i”, som es læge afgav til brug for arbejdsskadesikringssagen den 29. juli
2010 er anført blandt andet, at skaden den 25. maj 2010 forventedes at få varige følger (smer-
ter midt på ryggen og psykiske gener), og at e havde været sygemeldt fra den 26. maj 2010.
skaden er anerkendt som en arbejdsskade omfattet af arbejdsskadesikringsloven. e har siden
arbejdsskadestyrelsen første gang den 12. december 2011 traf en midlertidig afgørelse om
erhvervsevnetabserstatning modtaget månedlige erstatningsbeløb svarende til et varigt er-
hvervsevnetab på 15%
e har under hovedforhandlingen oplyst, at hun over for erstatningsnævnet vil rejse krav om
godtgørelse for svie og smerte med det højeste beløb, jf. erstatningsansvarslovens § 3, erstat-
ning for tabt arbejdsfortjeneste indtil den 12. december 2011 samt krav om differenceerstat-
ning efter erstatningsansvarsloven for varigt tab af erhvervsevne. hun har anslået kravet herpå
til 300.000-500.000 kr.
                                                 - 2 -
forklaringer
der er i landsretten afgivet supplerende forklaring af e.
e har forklaret blandt andet, at a hentede fire billeder, ikke tre. det var tydeligt, at a var fru-
streret, fordi hendes spejl var blevet taget fra hende tidligere om formiddagen. billederne
skulle få a til at tænke på noget andet og falde til ro. da hun selv kiggede ned på billederne,
faldt det første slag fra a pludseligt, fordi a fortsat var vred og ville have spejlet. slaget kan
ikke have været et uheld. efter slaget røg hun hen over bordet. da a slog anden gang, parere-
de hun med armen bagud, så hun ikke blev ramt i hovedet, men på armen. a gjorde i alt fire
udfald mod hende. de to sidste udfald skete, mens de stod op. a havde ikke tidligere slået
hende.
hun har søgt fuldtidsarbejde, været i arbejdsprøvning og i 2012 forsøgt at arbejde som vikar
godt 20 timer om ugen med håb om at kunne arbejde i hvert fald 30 timer om ugen, men det
viste sig at være for hårdt.
procedure
parterne har for landsretten gentaget deres anbringender for byretten og har i det væsentlige
procederet i overensstemmelse hermed.
e har for så vidt angår spørgsmålene om retsfortabende passivitet og forældelse yderligere
gjort gældende, at sagen drejer sig om prøvelse af erstatningsnævnets afgørelse, og at
spørgsmålene om retsfortabende passivitet og forældelse, som erstatningsnævnet ikke har
taget stilling til, derfor ikke er genstand for prøvelse. hendes krav er i øvrigt den 24. marts
2011 anmeldt rettidigt til erstatningsnævnet, jf. offererstatningslovens § 13, og herefter for-
fulgt med den efter omstændighederne nødvendige hurtighed.
landsrettens begrundelse og resultat
erstatningsnævnets afgørelse af 20. september 2011, der blev fastholdt ved afgørelserne af 3.
april 2012 og 21. maj 2014, blev truffet under henvisning til, at e ikke var kommet til skade
ved en forsætlig overtrædelse af straffeloven, jf. offererstatningslovens § 1. den anførte be-
grundelse afskærer ikke erstatningsnævnet fra under domstolsprøvelsen nu tillige at gøre
                                               - 3 -
gældende, at es eventuelle erstatningskrav er forældet. dette gælder uanset, at e ikke har ned-
lagt en erstatningspåstand, men en anerkendelsespåstand.
det fremgår af erstatningsansvarslovens § 16, stk. 3, at krav på godtgørelse og erstatning for-
ældes efter forældelsesloven, medmindre andet følger af særlige bestemmelser om forældelse
i anden lov. es erstatningskrav for personskade, jf. offererstatningslovens § 1, er herefter om-
fattet af den 3-årige forældelse i forældelseslovens § 3, stk. 1.)
e blev sygemeldt straks efter episoden den 25. maj 2010, og i ”lægeerklæring i” af 29. juli
2010 er anført blandt andet, at skaden den 25. maj 2010 forventedes at få varige følger i form
af rygsmerter og psykiske gener. den 3-årige forældelse løber herefter fra skadens indtræden
den 25. maj 2010 eller senest den 29. juli 2010, hvor det må have stået e klart, at skaden hav-
de fået eller måtte forventes at få varige følger. hendes eventuelle erstatningskrav var derfor
forældet, da hun anlagde sagen den 2. juli 2015, jf. forældelseslovens § 2, stk. 4, og § 3, stk.
1.
landsretten tager derfor erstatningsnævnets frifindelsespåstand til følge.
statskassen skal betale sagsomkostninger for begge retter med i alt 94.000 kr. til erstat-
ningsnævnet. beløbet omfatter 4.000 kr. til retsafgift og 90.000 kr. til dækning af udgifter til
advokatbistand inkl. moms. ved fastsættelsen af beløbet til advokatbistand er der ud over sa-
gens værdi taget hensyn til sagens omfang og den begrænsede varighed af hovedforhandlin-
gen i landsretten.
                                    t h i k e n d e s f o r r e t:
erstatningsnævnet frifindes.
i sagsomkostninger for begge retter skal statskassen inden 14 dage betale 94.000 kr. til erstat-
ningsnævnet.


text:
                             højesterets dom
                          afsagt onsdag den 6. februar 2019
sag 121/2018
(2. afdeling)
anklagemyndigheden
mod
t
(advokat michael juul eriksen, beskikket)
i tidligere instanser er afsagt dom af københavns byret den 7. september 2017 og af østre
landsrets 14. afdeling den 10. april 2018.
i pådømmelsen har deltaget fem dommere: lene pagter kristensen, jon stokholm, jens peter
christensen, michael rekling og lars apostoli.
påstande
anklagemyndigheden har nedlagt påstand om skærpelse og ubetinget udvisning.
t har nedlagt påstand om formildelse af den idømte straf, subsidiært stadfæstelse af landsret-
tens dom.
forurettede, f, har nedlagt påstand om, at t skal betale godtgørelse og erstatning med
97.108,53 kr. med tillæg af renter fra den 4. maj 2018. subsidiært har forurettede påstået stad-
fæstelse.
t har ikke haft bemærkninger til forurettedes påstand om godtgørelse efter erstatningsan-
svarslovens § 26, stk. 3. han har nedlagt påstand om, at forurettedes krav om erstatning for
tabt arbejdsfortjeneste henvises til civilt søgsmål, jf. retsplejelovens § 992, stk. 1.
                                              - 2 -
anbringender
anklagemyndigheden har til støtte for påstanden om skærpelse anført, at t siden 2009 flere
gange er dømt for personfarlig kriminalitet og narkotikakriminalitet, og han blev ved dom af
22. juni 2016 betinget udvist.
der var i forhold 1 tale om et målrettet, uprovokeret og groft overfald på en fængselsbetjent,
som var på vej hjem fra arbejde, og det skete i forening med ukendte gerningsmænd. overfal-
det er et angreb på retssystemet og grundlæggende samfundsinteresser.
vedrørende påstanden om ubetinget udvisning har anklagemyndigheden anført, at betingel-
serne for udvisning efter udlændingelovens § 22, nr. 1, 2, 3, 4 og 6, jf. § 26, stk. 2, er opfyldt.
det vil ikke være uforeneligt med danmarks internationale forpligtelser at udvise t. hans
nuværende og tidligere kriminalitet udgør en sådan trussel mod væsentlige samfundsinteres-
ser, at udvisning er nødvendig for at forebygge uro eller forbrydelse, jf. menneskerettigheds-
konventionens art. 8, stk. 2.
det skal tillægges betydning ved proportionalitetsafvejningen, at t er født og opvokset i
danmark, og at hans forældre og søskende befinder sig i danmark, samt at han kun har be-
grænset tilknytning til pakistan. disse forhold taler i retning af, at der ikke sker udvisning.
heroverfor står imidlertid, at t ikke er velintegreret i det danske samfund. han har ingen ud-
dannelse, og han har ikke formået at opnå fast arbejde. han er ugift, har ingen samlever og
ingen børn. han er en del af en bandegruppering.
det må lægges til grund, at t taler og forstår sproget i pakistan, og at han er vokset op med
pakistanske skikke og normer, samt at han på grund af sin fars familie i landet ikke vil stå
uden forudsætninger ved en udvisning til pakistan.
det er herefter ikke i strid med konventionens artikel 8 at udvise t med indrejseforbud for
bestandig.
t har til støtte for påstanden om formildelse anført, at straffen for de aktuelle forhold skal
nedsættes efter almindelige strafudmålingsprincipper.
                                                    - 3 -
udvisning vil være i strid med danmarks internationale forpligtelser, jf. udlændingelovens §
26, stk. 2, og den europæiske menneskerettighedskonventions artikel 8, fordi han er født og
opvokset i danmark, og hans forældre og søskende befinder sig i danmark. endvidere har
han kun en yderst begrænset tilknytning til pakistan.
han begik overfaldet på fængselsbetjenten, inden han ved dom af 22. juni 2016 blev betinget
udvist.
supplerende sagsfremstilling
udover det, som er anført i landsrettens dom, er t tidligere straffet
ved retten i svendborgs dom af 17. november 2017 med en bøde på 4.000 kr. for overtræ-
       delse af bekendtgørelsen om euforiserende stoffer § 27, stk. 1, jf. § 2, ved i fængslet at
       have været i besiddelse af 0,2 gram hashmix og 0,2 gram hash til eget brug.
ved retten i næstveds dom af 14. februar 2018 med en bøde på 12.000 kr. for overtrædelse
       af færdselslovens § 117, stk. 1, nr. 1, jf. § 54, stk. 1, nr. 2, jf. straffelovens § 89, ved i
       narkopåvirket tilstand at have ført en personbil og for overtrædelse af færdselslovens §
       117 d, stk. 2, jf. § 56, stk. 1, jf. straffelovens § 89, ved at have ført en personbil uden at
       have erhvervet kørekort.
ved retten i svendborgs dom af 27. marts 2018 med en bøde på 2.000 kr. for overtrædelse
       af bekendtgørelsen om euforiserende stoffer § 27, stk. 1, jf. § 2, ved i fængslet at have
       været i besiddelse af 5,28 gram hash til eget brug.
efter landsrettens dom i den foreliggende sag er t yderligere straffet ved retten i glostrups
dom af 4. juni 2018 uden fastsættelse af en tillægsstraf til landsrettens dom, jf. straffelovens §
89, for bl.a. overtrædelse af straffelovens § 119, stk. 1, ved til en polititjenestemand at have
udtalt: ”jeg synes, at du skulle have en kugle for panden” og for overtrædelse af knivlovens §
7, stk. 1, jf. § 1, ved at have været i besiddelse af en springkniv. forholdene er begået i 2015.
af rapport af 23. januar 2019 vedrørende afhøring af t fremgår bl.a. følgende:
                                          - 4 -
”t har ikke haft nogen fast bopæl siden den 010316. han boede kortvarigt hos sin mor
på adressen, […].
…
t blev gift med … for ca. 3 måneder siden. det er dog ikke registreret hos de danske
myndigheder, fordi de blev muslimsk gift. de er ikke samboende, da hun har to børn,
der kræver plads. t har ingen børn.
…
t gik i folkeskolen på …skolen i … indtil 8. klasse. han forlod skolen før tid uden af-
gangseksamen, fordi han lavede for meget ballade. efterfølgende gik han i 8. og 9. klas-
se på en privatskole. der stoppede han dog også uden at få en afgangseksamen.
…
som 18-årig indgik han sammen med sin bror i et ejerforhold af et minimarked. t var
tilknyttet denne forretning fra han var 18 til 23 år. økonomien var dog dårlig, så det var
ikke noget han tjente godt på. ejerforholdet over forretningen sluttede, da t blev fængs-
let og ikke kunne passe den længere. han har endnu i dag gæld fra dette ejerforhold.
i de sidste 4 år har t siddet en del i fængsel og har derfor ikke gennemført længere ud-
dannelsesforløb. i 2018 gennemførte han dog folkeskolens afgangsprøver i dansk og
matematik. det er hans hensigt [at] uddanne sig til pædagog.
t har i slutningen af 2018 startet transportfirmaet, [firmanavn], som har adresse på […].
det er et iværksætterfirma. der er ingen ansatte i firmaet udover t, der driver firmaet
som et enkeltmandsfirma. opgaverne består i at levere pakker og paller. t blev spurgt,
hvordan han kunne drive dette firma, når han er frakendt kørekortet pga kørsel med
hash i blodet. han oplyste, at hans kammerat, b, kører for ham som chauffør. så er det
t, der går ind og ud med pakkerne. t blev anmodet om at oplyse den nærmere identitet
på b – så som pnr og adresse. det ville t sende på sms til undertegnede senere den
210119. (t har ikke fremsendt disse informationer efterfølgende).
…
angående sprogkundskaber oplyste t, at han taler og skriver dansk flydende. han taler
og forstår spansk, men kan ikke begå sig skriftligt på dette sprog. han taler pakistansk,
men har dog et sparsomt ordforråd. ved tidligere besøg hos sine bedsteforældre i
pakistan har han kunnet føre samtaler med dem. han behersker ikke pakistansk i skrift-
sprog.
…
t har besøgt pakistan to gange, mens hans bedsteforældre levede. som han husker det,
foregik sidste besøg i 2008. bedsteforældrene er nu døde. t har en faster i pakistan,
men forholdet til hende er ikke godt. hun har nogle mindre børn, som er ts fætre og ku-
siner. men han har ingen kontakt til dem.
…
tilknytningen til danmark er stor for t. han er særligt knyttet til sin far, som bor i …,
sin kone og de mange søskende. de er bosat rundt omkring i danmark – en del af dem i
                                               - 5 -
       hovedstadsområdet. hans mor bor på …, og de har også et godt forhold. derudover har
       t mange venner – deriblandt barndomsvenner fra hans skoletid.
       t blev spurgt, hvad han havde levet af de sidste fem år, hvor det af årsopgørelserne
       fremgik, at han havde haft en meget beskeden indtægt – og nogle af årene slet ingen.
       han oplyste at han havde boet gratis hos sin far en del af tiden. men[s] han havde for-
       retningen, havde han taget mad der og haft et meget lavt forbrug. en del af tiden havde
       han også siddet i fængsel, så han ikke havde haft nævneværdigt pengebehov. ”
højesterets begrundelse og resultat
sagens baggrund og temaer
t er fundet skyldig i overtrædelse af straffelovens § 119, stk. 1, og i vold af særlig rå, brutal
eller farlig karakter efter straffelovens § 245, stk. 1, ved sammen med ukendte medgernings-
mænd at have overfaldet en fængselsbetjent, der var på vej hjem fra arbejde, med knytnæve-
slag, spark i hovedet og på kroppen, slag i hovedet med en skiftenøgle og flere knivstik i bag-
låret og ballen. arbejdsmarkedets erhvervssikring har afgjort, at forurettede som følge af ska-
derne, han pådrog sig ved overfaldet, har lidt et tab af erhvervsevne på 20 %.
ved bevisbedømmelsen er det lagt til grund, at t og de ukendte medgerningsmænd målrettet
gik efter at overfalde en fængselsbetjent, der forlod vestre fængsel.
t er endvidere bl.a. fundet skyldig i forsøg på hæleri efter straffelovens § 290, stk. 1, jf. § 21,
med hensyn til et beløb svarende til ca. 225.000 kr., i overtrædelse af bl.a. straffelovens § 191,
stk. 1, 1. pkt., ved at have overdraget 60 gram kokain samt i overtrædelse af lovgivningen om
euforiserende stoffer ved at have været i besiddelse af 4,6 gram kokain med henblik på vide-
reoverdragelse.
ved landsrettens dom blev t for disse forhold samt for de øvrige forhold, han var fundet
skyldig i, idømt en straf på fængsel i 3 år, der var fastsat som en tillægsstraf til dommene af
24. maj og 22. juni 2016. landsretten stadfæstede endvidere byrettens afgørelse om alene at
udvise ham betinget af danmark.
for så vidt angår forurettede fs krav på godtgørelse og erstatning fandt landsretten, at t i
medfør af erstatningsansvarslovens § 26, stk. 3, skal betale en godtgørelse på 10.000 kr.
                                                - 6 -
landsretten henviste forurettedes krav på erstatning for tabt arbejdsfortjeneste til civilt søgs-
mål, jf. retsplejelovens § 992, stk. 1.
for højesteret angår sagen straffastsættelsen og spørgsmålet om udvisning samt forurettedes
krav på godtgørelse og erstatning.
straffastsættelsen
henset til det meget alvorlige overfald på en fængselsbetjent i dennes fritid, der efter forudgå-
ende planlægning blev udøvet af t sammen med flere medgerningsmænd, samt henset til at
han yderligere er fundet skyldig i alvorlig narkotikakriminalitet samt forsøg på hæleri med
hensyn til et stort pengebeløb, finder højesteret, at straffen bør fastsættes til fængsel i 3 år og
6 måneder. straffen er en tillægsstraf med hensyn til dommene af 24. maj 2016, 22. juni 2016,
17. november 2017, 14. februar 2018 og 27. marts 2018, jf. straffelovens § 89.
udvisning
t er pakistansk statsborger og idømmes i den foreliggende sag en tillægsstraf på fængsel i 3 år
og 6 måneder bl.a. for overtrædelse af straffelovens § 119, stk. 1, og for vold af særlig rå,
brutal eller farlig karakter efter straffelovens § 245.
han er bl.a. tidligere straffet ved dom af 22. juni 2016 med fængsel i 5 måneder for overtræ-
delse af straffelovens § 245, og han blev ved denne dom udvist betinget af danmark med en
prøvetid på 2 år. forholdene 3, 4, 5, 6a, 7 og 8 i den foreliggende sag er begået efter denne
doms afsigelse og inden prøvetidens udløb.
det følger af den dagældende udlændingelovs § 22, stk. 1, nr. 1, 2, 3, 4 og 6, jf. § 26, stk. 2,
og § 24 b, stk. 3, at t skal udvises, medmindre dette vil være i strid med danmarks interna-
tionale forpligtelser. spørgsmålet er, om en sådan udvisning vil være i strid med den europæ-
iske menneskerettighedskonventions artikel 8 om respekt for privatliv og familieliv.
t er 26 år og ugift. han har oplyst, at han for nylig er blevet muslimsk gift med en kvinde,
som han ikke lever sammen med, og han har ingen børn. han er født i danmark og har haft
lovligt ophold her i ca. 23 år. udvisning vil derfor indebære et indgreb i hans privatliv, jf.
konventionens artikel 8, stk. 1. et sådant indgreb er kun berettiget, hvis betingelserne i artikel
8, stk. 2, er opfyldt.
                                                - 7 -
efter artikel 8, stk. 2, er det afgørende, om udvisning må anses for nødvendig i et demokratisk
samfund af hensyn til bl.a. den offentlige tryghed, for at forebygge uro eller forbrydelse eller
for at beskytte andres rettigheder og friheder. dette beror på en proportionalitetsvurdering, og
der foreligger en omfattende praksis fra den europæiske menneskerettighedsdomstol herom.
de kriterier, der indgår i vurderingen, fremgår bl.a. af domstolens dom af 23. juni 2008 i sag
1638/03 (maslov mod østrig), præmis 68. den vægt, der skal lægges på de enkelte kriterier,
afhænger af den konkrete sags omstændigheder, jf. præmis 70. der skal foreligge meget
tungtvejende grunde for at retfærdiggøre en udvisning, når der er tale om en fastboende ud-
lænding, der er født her i landet eller indrejst som barn, og som har tilbragt det meste af sin
barndom og ungdom her, jf. præmis 75.
i et tilfælde som det foreliggende, hvor udlændingen er en ung mand, der endnu ikke har etab-
leret sin egen familie, skal der lægges vægt på karakteren og alvoren af den begåede krimina-
litet, varigheden af udlændingens ophold i værtslandet, tiden efter den begåede kriminalitet og
udlændingens adfærd i denne periode samt fastheden af sociale, kulturelle og familiemæssige
bånd med værtslandet og med modtagerlandet, jf. præmis 71.
t er fundet skyldig i en meget grov overtrædelse af straffelovens § 119, stk. 1, om vold over
for nogen, hvem det påhviler at handle i medfør af offentlig tjeneste, ved at have udøvet grov
vold over for en fængselsbetjent i dennes fritid. volden er efter forudgående planlægning
udøvet af ham i forening med flere medgerningsmænd alene på grund af forurettedes funktion
som fængselsbetjent, og uden at det havde forbindelse med særlige uoverensstemmelser eller
lignende med forurettede. volden bestod bl.a. i flere knivstik og slag i hovedet med et tungt
værktøj. derudover er han bl.a. fundet skyldig i narkotikakriminalitet under særligt skærpende
omstændigheder og hæleri med hensyn til et betydeligt pengebeløb. han har begået denne
kriminalitet i en alder af 22-23 år, og straffen for disse forhold og andre mindre alvorlige for-
hold er en tillægsstraf på fængsel i 3 år og 6 måneder.
t er tidligere straffet en række gange i perioden 2009-2018 bl.a. for overtrædelse af straffelo-
vens § 119 ved trusler på livet, for mindre alvorlig narkotikakriminalitet, for overtrædelse af
våbenlovgivningen og for alvorlige overtrædelser af færdselsloven. ved en dom af 22. juni
2016 blev han straffet med fængsel i 5 måneder og udvist betinget af danmark for vold af
særlig rå, brutal eller farlig karakter udøvet sammen med en medgerningsmand over for et
                                                - 8 -
værgeløst offer. straffen i den foreliggende sag er udmålt som en tillægsstraf bl.a. til denne
straf på 5 måneders fængsel. det aktuelle voldsforhold er udøvet før dommen om betinget
udvisning. imidlertid har t ved sin hurtigt fortsatte narkotikakriminalitet af alvorlig karakter
samt sin øvrige fortsatte kriminalitet vist, at han ikke har respekt for den advarsel, han har
modtaget i kraft af dommen om betinget udvisning. han har siden maj 2015 været medlem af
bandegrupperingen ltf.
på den anførte baggrund finder højesteret, at der er en betydelig risiko for, at han også frem-
over vil begå samfundsskadelig kriminalitet i danmark, herunder personfarlig kriminalitet og
narkotikakriminalitet, hvis han ikke udvises.
t er som nævnt født og opvokset her i landet, og han har haft lovligt ophold her stort set hele
livet. han har gået i folkeskole i danmark og har ikke anden uddannelse. hans forældre og 8
søskende bor alle i danmark. han har kun haft sporadisk tilknytning til det danske arbejds-
marked. der er dog ikke tvivl om, at han har en sådan tilknytning til danmark, at udvisning
med indrejseforbud for bestandig vil indebære en væsentlig belastning for ham.
t har været i pakistan 2-3 gange, sidste gang i 2008 eller 2009. han har oplyst, at han ingen
venner har der. han har for byretten oplyst, at han har farbrødre, fætre og kusiner i pakistan.
han har oplyst, at han taler pakistansk og har under sine tidligere besøg hos sine nu afdøde
bedsteforældre i pakistan kunnet føre samtaler med dem.
højesteret lægger til grund, at ts personlige og kulturelle bånd til danmark er stærkere end
hans tilknytning til pakistan, men at han har forudsætninger for at etablere en tilværelse i dette
land, hvis han udvises.
efter arten og grovheden af såvel hans nuværende som hans tidligere kriminalitet finder høje-
steret efter en samlet vurdering, at de hensyn, der taler for udvisning af t, er så tungtvejende,
at de har større vægt end de hensyn, som taler imod udvisning på baggrund af hans stærkere
tilknytning til danmark og svagere tilknytning til pakistan. det bemærkes endvidere, at den
del af hans familie, der bor i danmark, vil have mulighed for at opretholde kontakten med
ham ved besøg i pakistan og ved at kommunikere med ham via telefon og internet.
                                               - 9 -
højesteret finder herefter og i øvrigt af de grunde, landsretten har anført, at ubetinget udvis-
ning ikke er et uproportionalt indgreb i strid med artikel 8 i den europæiske menneskerettig-
hedskonvention. højesteret finder endvidere, at det ikke er i strid med artikel 8, at udvisnin-
gen sker med indrejseforbud for bestandig. højesteret har herved særligt lagt vægt på den
langvarige fængselsstraf, som t idømmes for bl.a. det meget alvorlige angreb på en fængsels-
betjent, der må ses som et angreb på et led i en grundlæggende funktion i et demokratisk rets-
samfund.
herefter udvises t med indrejseforbud for bestandig, jf. den dagældende udlændingelovs §
32, stk. 2, nr. 5, jf. § 22, nr. 6.
godtgørelse og erstatning
af de grunde, landsretten har anført, tiltræder højesteret, at t skal betale en godtgørelse på
10.000 kr. til f i medfør af erstatningsansvarslovens § 26, stk. 3. t har bestridt kravet om er-
statning for tabt arbejdsfortjeneste. påstanden herom henvises til civilt søgsmål, jf. retspleje-
lovens § 992, stk. 1.
konklusion
landsrettens dom stadfæstes med den ændring, at t straffes med fængsel i 3 år og 6 måneder.
straffen er en tillægsstraf med hensyn til dommene af 24. maj 2016, 22. juni 2016, 17. no-
vember 2017, 14. februar 2018 og 27. marts 2018, jf. straffelovens § 89.
landsrettens dom ændres endvidere således, at t udvises med indrejseforbud for bestandig.
                                      thi kendes for ret:
landsrettens dom stadfæstes med de ændringer, at t straffes med fængsel i 3 år og 6 måne-
der, og at han udvises med indrejseforbud for bestandig.
t skal betale sagens omkostninger for højesteret.


text:
                             højesterets dom
                       afsagt torsdag den 12. november 2015
sag 1/2015
(2. afdeling)
hk/danmark som mandatar for a
(advokat jacob goldschmidt)
mod
experian a/s
(advokat jens lund mosbek)
biintervenient til støtte for experian a/s: beskæftigelsesministeriet
(kammeradvokaten ved advokat peter biering)
i tidligere instans er afsagt dom af vestre landsrets 5. afdeling den 22. december 2014.
i pådømmelsen har deltaget fem dommere: lene pagter kristensen, jytte scharling, jon
stokholm, lars hjortnæs og jens kruse mikkelsen.
påstande
appellanten, hk/danmark som mandatar for a, har gentaget sin påstand.
indstævnte, experian a/s, har påstået stadfæstelse.
supplerende sagsfremstilling
af den pensionsaftale, som experian den 8. oktober 2007 indgik med forsikringsselskabet
skandia om medarbejdernes pensionsordning, fremgår bl.a., at den obligatoriske dødsfalds-
dækning er solidarisk og udgør 0,21 % af den månedlige præmie, at den obligatoriske invali-
depension er solidarisk med en månedlig præmie på 0,80 %, og at den obligatoriske forsik-
                                               - 2 -
ringsordning for ”kritisk sygdom” har en solidarisk præmie på 43 kr. det fremgår endvidere,
at en række individuelle tilvalg har individuel præmieberegning.
anbringender
hk/danmark har supplerende anført bl.a., at højesteret ved proportionalitetsvurderingen også
kan inddrage en relativ vurdering af de hensyn, som eu-domstolen har angivet som legitime
i præmis 62, jf. præmis 58-59, i dommen af 26. oktober 2013 (sag c-476/11) i anledning af
den præjudicielle forelæggelse.
pensionsaftalen med skandia viser, at det ikke – sammenholdt med præmis 59 og 65 i eu-
domstolens dom – kan indgå med nogen vægt ved proportionalitetsvurderingen, at anvendel-
sen af en højere sats for arbejdsgiver- og medarbejderpensionsbidrag kan være egnet til at
sikre, at en større del af disse bidrag forbeholdes dækning af risiciene ved dødsfald, uarbejds-
dygtighed og alvorlig sygdom, hvis indtræden statistisk er mere sandsynlig for så vidt angår
ældre arbejdstagere. den pensionsordning, som højesteret skal tage stilling til, har således
ikke aldersgraduerede præmiebetalinger for de obligatoriske forsikringselementer.
experian har supplerende anført bl.a., at højesteret hverken direkte eller indirekte skal vur-
dere de tre formålskriterier, der er nævnt i præmis 58-59 i eu-domstolens dom. højesteret
skal alene foretage en prøvelse af, om konkrete foreslåede foranstaltninger kan opfylde de tre
formål på en mindre indgribende måde. der skal ikke foretages en ny direkte eller indirekte
prøvelse af de tre formål, som eu-domstolen udtrykkeligt har fastslået er legitime. de tre
formålskriterier er således alene relevante i forhold til saglighedsvurderingen, som eu-dom-
stolen har afgjort endeligt.
vedrørende betydningen af den solidariske præmieberegningsmetode gøres det gældende, at
pensionsordningen skal vurderes i et historisk perspektiv og ikke alene på grundlag af, hvor-
dan øjebliksbilledet var, da a var ansat. da pensionsordningerne blev indført, var intet solida-
risk, og hverken basis- eller tilvalgsdækninger blev beregnet på et solidarisk grundlag. om-
kring år 2000 blev en del af prisfastsættelsen solidarisk.
supplerende om retsgrundlaget
artikel 6, stk. 2, i rådets direktiv 2000/78/ef af 27. november 2000 om generelle rammebe-
stemmelser om ligebehandling med hensyn til beskæftigelse og erhverv (beskæftigelsesdirek-
                                                - 3 -
tivet) – der er gengivet i landsrettens dom – er berigtiget i eu-tidende l 185/31 af 14. juli
2015 for at sikre overensstemmelse med de øvrige sprogversioner. bestemmelsens ordlyd er
efter berigtigelsen:
       ”2. uanset artikel 2, stk. 2, kan medlemsstaterne bestemme, at fastsættelse af
       aldersgrænser for adgang eller ret til pensions- eller invaliditetsydelser, der er omfattet
       af erhvervstilknyttede sociale sikringsordninger, herunder fastsættelse af forskellige al-
       dersgrænser for ansatte eller grupper eller kategorier af ansatte, og anvendelse af alders-
       kriteriet til aktuarberegninger inden for rammerne af disse ordninger ikke udgør for-
       skelsbehandling på grund af alder, for så vidt dette ikke medfører forskelsbehandling på
       grund af køn.”
forskelsbehandlingslovens § 6 a er konsekvensændret tilsvarende ved lov nr. 1489 af 23. de-
cember 2014.
højesterets begrundelse og resultat
sagen angår, om experians pensionsordning med aldersgraduerede pensionsindbetalinger er i
strid med forbuddet mod aldersdiskrimination i forskelsbehandlingsloven § 2, eller om den er
omfattet af undtagelsesbestemmelsen i lovens § 6 a, således som denne bestemmelse må for-
tolkes i lyset af eu-beskæftigelsesdirektivets artikel 6.
dansk lovgivning
da forbuddet mod aldersdiskrimination blev gennemført i dansk ret i 2004, forudsattes det, at
bl.a. arbejdsmarkedspensionsordninger i det hele kunne holdes uden for forskelsbehandlings-
lovens område i medfør af den valgfrie undtagelsesbestemmelse i beskæftigelsesdirektivets
artikel 6, stk. 2, jf. herved forskelsbehandlingslovens § 6 a og forarbejderne hertil. det var
hensigten med lovforslaget bl.a. at undtage arbejdsmarkedspensioner fra lovens anvendelses-
område, jf. pkt. 4.2. i de almindelige bemærkninger til lovforslaget.
efter eu-domstolens præjudicielle afgørelse af 26. september 2013 må det lægges til grund,
at aldersgraduering af pensionsbidrag ikke er omfattet af beskæftigelsesdirektivets artikel 6,
stk. 2, men kan være lovlig efter artikel 6, stk. 1, hvis betingelserne i denne bestemmelse er
opfyldt.
                                                - 4 -
da formålet med forskelsbehandlingslovens § 6 a var helt at undtage bl.a. arbejdsmarkeds-
pensioner fra lovens område, tiltræder højesteret, at lovbestemmelsen i lyset af eu-domsto-
lens dom må fortolkes således, at arbejdsmarkedspensioner undtages fra forbuddet mod for-
skelsbehandling på grund af alder, i det omfang dette er foreneligt med eu-retten, herunder
navnlig beskæftigelsesdirektivets artikel 6, stk. 1.
eu-retten
eu-domstolen har i sin besvarelse af de præjudicielle spørgsmål fastslået, at direktivets arti-
kel 2 og artikel 6, stk. 1, skal fortolkes således, at de ikke er til hinder for en erhvervstilknyttet
pensionsordning, hvorefter en arbejdsgiver som en del af lønnen kan betale aldersgraduerede
pensionsbidrag, forudsat at den heraf følgende ulige behandling på grund af alder er hen-
sigtsmæssig og nødvendig for at opfylde et legitimt formål, hvilket det tilkommer den natio-
nale ret at efterprøve.
eu-domstolen har i dommen fastslået, at de formål, der er påberåbt til støtte for experians
pensionsordning, kan anses som legitime formål (præmis 62), og at det ikke synes urimeligt at
anse aldersgradueringen af bidrag for at gøre det muligt at opfylde de nævnte formål (præmis
66). herefter fastslår domstolen i præmis 67 og 68, at det tilkommer den nationale ret at ef-
terprøve, om aldersgradueringen af bidragene opfylder kravet om, at foranstaltningen faktisk
forfølger de påberåbte formål på en konsekvent og systematisk måde, og at sikre sig, at den
ikke går videre end nødvendigt for at opfylde de forfulgte mål. i sidstnævnte henseende skal
den nationale ret bl.a. undersøge, om de krænkelser, der følger af den konstaterede ulige be-
handling, udlignes af de fordele, som er forbundet med experians pensionsordning. de dan-
ske domstole skal navnlig tage hensyn til, at a for det første har draget fordel af denne ord-
ning, for så vidt som hun har modtaget bidrag, der er udbetalt til hende af hendes arbejdsgi-
ver, og at det lavere arbejdsgiverbetalte bidrag for det andet svarer til de lavere medarbejder-
bidrag, således at den andel af grundlønnen, som a selv skulle betale på sin pensionsopspa-
ringskonto, var lavere end den andel, som en arbejdstager på 45 år betalte.
vurdering
eu-domstolen har som nævnt fastslået, at formålene bag experians pensionsordning med
aldersgraduerede pensionsbidrag kan anses som legitime formål, og at det ikke synes urime-
ligt at anse aldersgradueringen af bidrag for at gøre det muligt at opfylde de nævnte formål.
                                              - 5 -
højesteret lægger på den baggrund til grund, at pensionsordningen opfylder kravet om, at den
er egnet til at opfylde legitime formål. de nye oplysninger for højesteret om, at experians
pensionsordning ikke har aldersgraduerede præmiebetalinger for de obligatoriske forsikrings-
elementer, kan ikke føre til en anden vurdering.
højesteret tiltræder af de grunde, som landsretten har anført, at experians pensionsordning på
systematisk og konsekvent måde forfølger de anførte legitime formål.
spørgsmålet er herefter, om pensionsordningen med aldersgraduerede bidrag går videre end
nødvendigt for at opfylde de forfulgte mål.
som anført af eu-domstolen i præmis 68 i den præjudicielle afgørelse skal det afvejes, om de
krænkelser, der følger af forskelsbehandlingen, udlignes af de fordele for a, der følger af, at
hun var omfattet af experians pensionsordning med aldersgraduerede pensionsbidrag.
højesteret finder, at det i den forbindelse må indgå med betydelig vægt, at experian helt
kunne have afskåret yngre medarbejdere fra retten til en pensionsordning ved at fastsætte en
aldersgrænse for indtræden i ordningen (en karensperiode), jf. forskelsbehandlingslovens § 6
a sammenholdt med beskæftigelsesdirektivets artikel 6, stk. 2. experian har ved i stedet at
anvende en ordning med aldersgraduerede pensionsbidrag opnået at få flere medarbejdere
med i pensionsordningen tidligt i deres arbejdsliv frem for, at de skulle være udelukket indtil
en vis alder. højesteret finder det derudover ikke sandsynliggjort, at experian inden for en
uændret samlet lønsum for virksomhedens medarbejdere skulle kunne realisere alle de af eu-
domstolen anerkendte legitime formål på en mindre krænkende måde.
efter en samlet vurdering finder højesteret herefter, at experians pensionsordning med al-
dersgraduerede bidrag ikke går videre end nødvendigt for at realisere de forfulgte mål.
højesteret stadfæster herefter dommen.
ud over sagens værdi er der ved fastsættelse af sagsomkostninger taget hensyn til sagens ka-
rakter, herunder dens videregående betydning, og arbejdets omfang.
                                               - 6 -
                                     thi kendes for ret:
landsrettens dom stadfæstes.
i sagsomkostninger for højesteret skal hk/danmark som mandatar for a betale 100.000 kr.
til experian a/s.
de idømte sagsomkostningsbeløb skal betales inden 14 dage efter denne højesteretsdoms af-
sigelse og forrentes efter rentelovens § 8 a.


text:
                             højesterets dom
                       afsagt onsdag den 24. november 2010
sag 237/2008
(1. afdeling)
a og
malernes fagforening storkøbenhavn
(advokat peter breum)
mod
b
(advokat jan radil)
i tidligere instans er afsagt dom af sø- og handelsretten den 10. juni 2008.
i pådømmelsen har deltaget fem dommere: peter blok, poul dahl jensen, jens peter
christensen, henrik waaben og michael rekling.
påstande
appellanterne, a og malernes fagforening storkøbenhavn, har begge påstået frifindelse.
indstævnte, b, har påstået stadfæstelse.
a har for højesteret frafaldet påstanden om afvisning.
anbringender
b har i et processkrift af 27. oktober 2010 til højesteret anført bl.a.:
       ”endelig blev appellanterne frifundet for et krav om tabt arbejdsfortjeneste på kr.
       37.500.
       endelig er der kravet om tort, som nævnes udtrykkeligt i kl § 28, stk. 1. her var kravet
       på kr. 50.000, men sø- og handelsretten fandt kun a ansvarlig for kr. 10.000 på objek-
       tivt grundlag, medens malernes fagforening storkøbenhavn blev frifundet.
                                                - 2 -
       …
       med inderlig beklagelse tager appelindstævnte disse betragtninger til efterretning.”
i svarskrift af 4. juli 2008 for højesteret har b oplyst, at han er momsregistreret.
forklaringer
til brug for højesteret er der afgivet forklaring af robert liss, andrzej golebiewski og bog-
dan gogoc og supplerende forklaring af bo rosschou og b.
robert liss har forklaret, at han har arbejdet i danmark i perioden fra juni til oktober 2005.
han fandt ud af, at der var arbejde i danmark via en annonce i pressen. kontaktpersonen var
radoslaw kwiatkowski, der repræsenterede firmaet ods. han havde ikke hørt om dette firma
før, men aftalte telefonisk at mødes med direktøren. det blev med det samme sagt, at arbejdet
skulle finde sted i danmark. derudover fik han kun at vide, at han skulle arbejde for firmaet
ods, og det var først i danmark, de skulle tale nærmere herom.
han hørte navnet b første gang fra direktør radoslaw kwiatkowski, som ville have ham til at
tage til byen szczecin, hvor han skulle møde b. efter mødet i szczecin rejste han sammen
med b til danmark. b præsenterede sig ikke som direktør, men som chef. det er hans forstå-
else, at b var chef for hele firmaet, og under opholdet i danmark fik han den opfattelse, at
ods og trio huse hang sammen. måske ikke juridisk, men i hvert fald hang de sammen på
en måde. ansættelseskontrakten blev indgået i polen. han har ikke – heller ikke efterfølgende
i danmark – indgået en kontrakt med trio huse. han har arbejdet på forskellige byggepladser
i danmark. den første henvisning fik han fra b, som selv kørte ham ud til byggepladsen.
også senere fik han henvisningerne fra b, men tillige af sjakbajsen. b kom på byggepladsen
med få dages mellemrum. når b var på byggepladsen, gav han også anvisninger om arbejdets
udførelse.
han kan ikke huske den adresse, hvor han først boede i danmark, men det var et sted, han
havde fået henvist af b. han har flere gange fået kontanter udbetalt af b, idet han blev kontant
erlagt for det arbejde, han udførte i danmark. han fik 33 kr. i timen, men skulle egentlig have
haft mere. han skrev arbejdsplads og timer ned i en notesbog hver dag. han afleverede her-
efter timesedler til b. når han fik løn, skulle han kvittere herfor over for b. han fik ikke selv
                                                 - 3 -
en kopi af disse kvitteringer. han fik anvisninger af b om, hvordan han skulle forholde sig,
hvis han blev kontaktet af myndigheder, herunder fagforening, politi m.v. ved en sådan kon-
takt skulle de oplyse b’s telefonnummer. hvis man f.eks. skulle have nyt arbejdstøj, skulle de
kontakte sjakbajsen. hvis det var alvorligere ting, f.eks. politikontrol, fagforeningsbesøg eller
arbejdsulykker skulle de altid kontakte b.
selv har han efterfølgende anlagt retssag mod ods i polen. man kan sige, at sagen består af
tre punkter. punkt 1 angik erstatning for uberettiget afskedigelse, punkt 2 angik det, at man i
henhold til polsk ret har ret til tre måneders ”gyldent håndtryk”, og punkt 3 var et krav om
1.500 zloty, som de havde fået lovning på at få udbetalt, hvilket var noget, den arbejdsleder,
de havde på afskedigelsestidspunktet, skrev under på. om retssagens forløb har han forklaret,
at punkt 1 er blevet forkastet af retten, men han har fået medhold i punkt 2 og 3, dog med den
modifikation, at han for så vidt angår punkt 2 kun fik en måneds løn, idet man efter polsk ret
skulle have været ansat i seks måneder for at få tre måneders løn.
under arbejdet i danmark fra juni til oktober 2005 havde han to ugers ferie i polen. han var
derfor ikke uafbrudt i danmark. der foreligger et ansættelsesbevis med ods. i den angivne
periode findes der ikke andre ansættelsesbeviser. i ansættelseskontrakten er det angivet, at han
skulle have 1.050 zloty, og dette kan man sige udgjorde ansættelsesgrundlaget. det var såle-
des en grundløn, som skulle udbetales en gang månedligt. derudover skulle der gives en
timebetaling. den ekstra timebetaling fremgår ikke af kontrakten, men det var en mundtlig
aftale med direktør radoslaw kwiatkowski. han har aldrig fået udbetalinger fra ods, og med
undtagelse af den første betaling har han altid fået alle udbetalinger af b. den første betaling,
han fik, var lille, og han fik den kort tid efter, at han var ankommet. dette beløb fik han ud-
betalt af sjakbajsen i slutningen af juni måned 2005. kvitteringerne, han skrev under på ved
udbetalingerne, var på et almindeligt stykke papir uden firmalogo eller anden angivelse. på et
tidspunkt opstod der problemer med lønudbetalingen, og dengang skrev han under på tre sed-
ler på en gang. om problemerne med lønudbetaling har han forklaret, at han f.eks. på et tids-
punkt havde arbejdet en hel måned og først fik udbetalt lønnen måneden efter. også her var
det b, der udbetalte lønnen. lønudbetalingen foregik sådan, at når han var alene med b,
spurgte han selv hertil, og hvis b var i godt humør, fik han lønnen udbetalt. den sidste gang,
han fik udbetalt løn, var i forbindelse med opsigelsen. opsigelsen fandt sted den 7. eller 8.
oktober 2005, hvor de blev indkaldt til et af husene. her fik de at vide, at firmaet havde pro-
                                               - 4 -
blemer og skulle opløses, og at de ansatte skulle tilbage til polen. det, de fik tilbudt, var halv-
delen af den løn, de havde ret til, plus 500 kr. til dækning af returrejsen. det var arbejdslede-
ren, der kom med dette tilbud. der gik to dage med forhandlinger, og efterfølgende kom b
med pengene. det var firmaet ods, der havde problemer, men han har som nævnt også haft
kontakt med b i anledning af opsigelsen.
for så vidt angår hans løn i danmark har han ikke andet end et brev fra ods med en årsopgø-
relse, som sandsynligvis er en skatteopgørelse. under retssagen, som han har anlagt i polen,
krævede han 5.000 zloty om måneden, men det blev reduceret til det, der stod i kontrakten.
over for domstolen i polen rejste han sagen mod ods og ingen andre. han har sandsynligvis
nævnt b’s navn under den polske retssag. efter polsk ret har man ret til en erklæring fra et
firma, som man har været ansat i – en såkaldt arbejdsattest. den anvendes bl.a., når der skal
beregnes pension. han vil tro, at han højst sandsynligt har modtaget en sådan erklæring fra
ods. han prøvede at klage over denne erklæring til ods, men der var så at sige ikke adgang
til firmaet, og der var ingen, han kunne komme i kontakt med, idet man havde skiftet hjem-
mesiden ud. han kan ikke længere huske, hvad det var, han ville klage over.
andrzej golebiewski har forklaret, at han har arbejdet i danmark fra den 30. marts til den 9.
september 2005. i en avisannonce blev han opmærksom på, at der var arbejde at få i dan-
mark. det var firmaet ods, der søgte folk. han ringede herefter til direktør radoslaw kwiat-
kowski, der fortalte, at han og andre polakker skulle arbejde i danmark. i polen underskrev
han kontrakt med ods. han kan ikke huske, om selve ansættelseskontrakten angik arbejde i
danmark, men han husker, at det blev forklaret, at arbejdet skulle foregå i danmark. de fik at
vide, at chefen ville hente dem i karlskrona. det var b, som tog imod dem i karlskrona. b
anviste ham arbejde mange gange. allerede ved ankomsten, hvor han faktisk stadig ikke
havde klædt om, blev han f.eks. sat i gang med at pakke fliser ud. han har bl.a. arbejdet hos b
i haven på thomsens private bopæl, ligesom han har arbejdet flere andre steder. han har flere
gange fået udbetalt penge kontant af b. efter seks uger fik han f.eks. 500 zloty svarende til
900 danske kr., men han fik dem ikke i hånden, idet han selv ønskede at få dem sendt hjem til
sin kone pr. postanvisning. de næste udbetalinger blev afregnet efter timeopgørelse. disse
udbetalinger faldt ikke som månedslønninger, men i rater f.eks. 2-3 gange i løbet af en måned.
udbetalingerne skete altid med en lille forsinkelse. når han fik udbetalt kontanter, kvitterede
                                                - 5 -
han altid for modtagelsen, men han fik ikke selv kopi heraf. det skete ofte i bilen, hvorefter b
kom med pengene om aftenen. hans timeløn var på 33-34 danske kr. afhængig af kursen.
det var endvidere b og sjakbajsen, som anviste dem et sted at bo. b advarede generelt mod
kontakt med myndigheder, og b havde instrueret om, at hvis der var kontakt med myndig-
hedspersoner, herunder politi, fagforening osv. skulle han ringe til b’s private telefonnummer.
han anlagde en retssag i polen mod ods. retssagen havde baggrund i, at han var blevet af-
skediget og fik udleveret en temmelig ugunstig og dårlig arbejdsattest. arbejdsattesten fik han
udleveret af direktør radoslaw kwiatkowski, og den førte til, at han fik svært ved at finde
arbejde. arbejdsattesten har stor betydning for både udbetaling af arbejdsløshedsunderstøt-
telse og senere for pension. sagen er ikke afsluttet. han har selv sat den i bero, da han ikke
har tid til den nu på grund af sit arbejde. b tilbød ham på et tidspunkt at indgå forlig. her blev
han tilbudt 8.000 zloty, men så skulle han droppe alle krav i danmark og i gdynia. b for-
langte endvidere, at han skulle sige, at han alene havde været ansat hos ods. han tog ikke
imod dette forligstilbud. sagen, han anlagde i polen, var mod ods, men under sagen var der
således også kontakt til b, som bl.a. havde et vidne under sagen. direktør radoslaw kwiat-
kowski sagde i hvert fald, at vidnet kom fra b. under sagen var der endvidere telefonisk kon-
takt mellem direktør radoslaw kwiatkowski og b vedrørende forligstilbuddet. han hørte
imidlertid ikke selv disse samtaler. sagen blev stillet i bero efter hans eget ønske, fordi han
skulle rejse til norge for at søge arbejde. han bad derfor sin advokat om at stille sagen i bero.
om sine krav vedrørende danmark generelt har han også krav mod andre end ods. f.eks. har
han krav i anledning af et voldsforhold. der er ikke tale om krav, han har indgivet for retten,
men det er, hvad man kan kalde et moralsk ønske fra hans side. endvidere har han et økono-
misk mellemværende mod b vedrørende de penge, thomsen skylder. de fik nemlig løfte om
at få udbetalt 99,13 kr. i timen, sådan at der skulle ske en udligning af, hvad de havde fået
udbetalt (de 33-34 kr.) og op til de 99,13 kr. han har dog aldrig rejst en sag i anledning heraf,
idet han bl.a. rejste sagen om arbejdsattesten i polen. endvidere fik han at vide, at der var en
verserende sag i danmark, hvor fagforeningen var med, og de havde netop skrevet til fagfore-
ningen, at de ikke havde fået pengene fra b, som de skulle.
                                               - 6 -
bogdan gogoc har forklaret, at han har arbejdet i danmark i perioden fra juli til oktober 2005.
han så stillingsannoncen i avisen. der var en adresse i gdynia, man kunne rette henvendelse
til, og han talte med direktør radoslaw kwiatkowski. der var intet møde på dette tidspunkt,
men 14 dage senere blev han ringet op af radoslaw kwiatkowski, og de forberedte afrejsen.
allerede i stillingsannoncen var det angivet, at arbejdet var i danmark. han indgik en skriftlig
ansættelseskontrakt med ods. han ved ikke, om ods udførte arbejde i polen. han hørte om
b på dette første møde med radoslaw kwiatkowski, hvor kwiatkowski fortalte, at b var che-
fen.
han mødte b efter at have været i danmark i i hvert fald to nætter. b kom og hentede dem.
det var b, der anviste arbejdet og kom med instrukser. han kørte dem personligt ud til ar-
bejdsstedet. der blev aftalt en lønsats i polen, men i danmark blev det aftalt, at det skulle
være 99 kr. i timen. han har imidlertid ikke fået 99 kr., men 34 kr. i timen. han har fået pen-
gene for arbejdet af b kontant. det blev opgjort ved, at han nedskrev de timer, han havde ar-
bejdet. han kvitterede for at få pengene udbetalt. han fik dog ikke selv kopi af disse kvitte-
ringer. det var b, der anviste et sted, hvor han kunne bo. endvidere gav b ham en seddel med
navn og telefonnummer på sig selv, som han skulle bruge, hvis der opstod kontakt med myn-
digheder, herunder politi, fagforeninger osv.
han tror ikke, at han på noget tidspunkt har indgået en kontrakt med trio huse.
da han blev opsagt, fik han at vide, at det var af økonomiske grunde. det fremgik ikke i be-
gyndelsen, men det blev sagt ved de afsluttende samtaler. b sagde f.eks. også i køkkenet i
lejligheden, hvor de boede, at der ville blive fyringer. han forklarede i den forbindelse, at han
ikke havde penge til lønninger, og at han derfor måtte skære nogle stillinger væk.
i polen har han været indkaldt som vidne i robert liss’ sag. han har ikke selv anlagt en sag,
selv om han gerne ville. han bor nemlig et stykke fra gdynia og fik oplyst, at der, når der er
en verserende sag, er krav om, at de skal køre sammen. hvis han selv ville have anlagt en sag,
skulle den derfor køre sammen med liss’ sag.
bo rosschou har om samarbejdet med bl.a. politiet om at formalisere den såkaldte østaftale
supplerende forklaret, at det var et formaliseret samarbejde, hvor de drøftede det, at det var
                                                - 7 -
blevet muligt for østeuropæere at komme til danmark for at arbejde. der er to måder at an-
sætte østeuropæiske arbejdere på. den ene måde er, at man ansætter østeuropæisk arbejdskraft
i den danske virksomhed, hvor det så skal være til dansk løn. den anden mulighed er, at man
kan anvende udstationering. dette betyder, at arbejderen ansættes af en østeuropæisk – f.eks.
en polsk – virksomhed, hvorved der ikke skal betales dansk løn eller anvendes danske lønta-
riffer. det er åbenbart, at nogen fandt det smart at anvende metoden med udstationering, selv
om der klart var tale om, at der var en dansk arbejdsgiver, idet de ville undgå at betale dansk
løn. malernes fagforening storkøbenhavn tog i sådanne tilfælde fagretlige skridt med henblik
på bl.a. lønudbetaling. hvis der var tale om andre ting, tog de tillige kontakt til politi, skat
og eventuelt udlændingeservice.
første gang, han stødte på navnet b, var i st. kongensgade. det var i april 2005, hvor de pol-
ske arbejdere henviste til b, og hvor fagforeningen herefter tog kontakt til thomsen. ved ef-
terfølgende research fandt man ud af, at thomsen havde oprettet et selskab, ods, i polen med
henblik på at formidle kontakt til sit eget firma, trio huse, i danmark. der var således tale
om en fup-konstruktion med henblik på at omgå den danske udlændingelovgivning. for så
vidt angår mødet med de polske arbejdere i st. kongensgade, mener han, at det nok var en 6-7
mand, han mødte i april 2005 omkring en større herskabslejlighed. de oplyste, at thomsen
var deres chef. han ringede herefter straks til thomsen, som bekræftede, at polakkerne arbej-
dede for ham. fagforeningen sendte herefter en overenskomst til thomsen, som skulle sikre
arbejderne dansk løn, men thomsen ville ikke indgå en sådan overenskomst. thomsen sagde
i øvrigt til ham, at han skulle passe på, idet det ellers kunne gå ham, som det gik en anden
maler, der begik selvmord i 1945. han regner med, at han skulle tænke på hitler. i hvert fald
fik han ingen dialog med thomsen om, at arbejderne skulle sikres dansk løn.
efterfølgende løb han og kollegerne fra fagforeningen ind i mange østeuropæiske bygnings-
arbejdere, som sagde, at de arbejdede for b. han mener, der var tale om op til 15 byggeplad-
ser, hvor man nævnte b som chef. de henviste eller refererede til thomsen som ”boss”, lige-
som de anvendte ordet ”telefonnummer”. disse ord er netop internationale og forstås af alle.
fagforeningen har en formodning om, at det samlede antal bygningsarbejdere, der arbejdede
for thomsen i perioden, var på 70-80. det reelle indhold i thomsens konstruktion var altid
det samme. thomsen var arbejdsgiver, stod for udbetaling af løn, indkvartering osv. formelt
var arbejderne ansat i ods, men arbejdede for trio. i forløbet konstaterede de dog forskellige
                                                - 8 -
typer af konstruktioner. de polske bygningsarbejdere forklarede over for fagforeningen, at de
typisk fik betaling af thomsen personligt, men at det også kunne være sjakbajsen, som fore-
stod den konkrete udbetaling. pengene kom altid fra thomsen.
man kan sige, at den kontakt, de havde med medarbejderne, var ”illegal”, idet arbejderne
havde fået at vide, at de ikke måtte have kontakt med fagforening osv. medarbejderne var
tillige blevet truet, og bl.a. derfor kunne fagforeningen ikke anlægge en sag, idet ingen ville
stå frem som vidne. da thomsen imidlertid i oktober 2005 stoppede med at udbetale løn,
hvilket førte til, at arbejderne nu henvendte sig til fagforeningen, kunne de begynde at regne
det samlede løntilgodehavende ud. dette førte herefter til konkursbegæringen, som blev ind-
givet til sø- og handelsrettens skifteafdeling.
erklæringen fra udlændingestyrelsen havde bl.a. sin baggrund i, at der verserede en sag ved
politiet, idet thomsen angiveligt havde tæsket en af sine medarbejdere. det førte til, at politiet
anmodede udlændingestyrelsen om at undersøge konstruktionen, og styrelsen fandt, at der
var tale om en konstruktion som beskrevet i erklæringen.
hver gang en repræsentant for fagforeningen mødte arbejdstagere ansat hos b, anmeldte de
det til politiet, eventuelt også til skat og i et enkelt tilfælde til arbejdstilsynet. p.t. verserer
der – ifølge de oplysninger han har fra politiet – en straffesag mod b, hvor thomsen ifølge
politiets oplysninger er blevet afhørt. han har endvidere fået oplyst, at anklagemyndigheden i
juli måned 2009 tager stilling til en eventuel tiltale.
via den danske ambassade i warszawa ved han, at b oprettede selskabet ods i polen. det er
gennem ambassaden, han har fået udskriften fra det polske selskabsregister, hvoraf det frem-
går, at b er en af tre stiftere og ejere af ods. det er endvidere et moment, at b udbetalte løn-
nen på en for disse konstruktioner meget anvendt måde, det vil sige med kontanter og uden
papirer. det, fagforeningen har lagt til grund, er arbejdernes forklaringer over for fagforenin-
gen, idet der ikke fandtes nogen lønsedler. de tidligere ansattes forklaring om, at de var ansat
af ods, overrasker ham ikke. det var netop, hvad hele konstruktionen gik ud på, altså at det
skulle se ud som om, at de var ansat af et polsk firma. heller ikke ud fra papirerne mener han,
at konstruktionen fører til, at der var tale om en reel og legal udstationering, som betyder, at
der alene skulle betales polsk løn. som også udlændingemyndighederne nåede frem til, er der
                                               - 9 -
tale om en konstruktion, som han vil betegne som fup. man har i lovgivningen opstillet en
række betingelser for, at et udstationeringsforhold kan betegnes som reelt. bl.a. skal der være
reel aktivitet i hjemlandet, og desuden skal arbejderne reelt være ansat i f.eks. det polske
firma og så efterfølgende udstationeres. det har været klart, at de personer, som b ansatte,
blev ansat med henblik på at arbejde i danmark. at man ikke må arbejde i en dansk virksom-
hed uden at få dansk løn, er noget lovgiver har bestemt.
b har supplerende forklaret, at han taler og forstår polsk, idet hans mor er polak, men han har
boet i danmark, siden han var 7-8 år gammel.
erhvervsmæssigt har han lavet lidt af hvert, men har nok mest beskæftiget sig med taxi- og
vognmandsvirksomhed. selskabet ods er købt ”going” i 2003. firmaet blev udelukkende
købt på baggrund af, at han er sleeping partner i trio huse, og de der fandt ud af, at de ikke
kunne få den ret, de mente sig berettiget til i polen. trio huse laver bl.a. færdige træhuse og
havde over for polske leverandører problemer med at gennemføre f.eks. reklamationer. idéen
med ods var således, at al kontakt med andre polske selskaber og leverandører kunne gå
gennem ods. omsætningen i trio huse var på flere mio. kr., hvorfor også ods havde me-
gen aktivitet.
i begyndelsen var han selv ansvarshavende direktør i ods, men gav prokura til direktør ra-
doslaw kwiatkowski, hvorefter han ikke selv rigtigt havde noget at sige i selskabet mere. han
har heller aldrig ejet mere end 25 % af ods. det er af de øvrige vidner i sagen forklaret, at
han kørte rundt med de ansatte. det gjorde han ikke, og han har i øvrigt heller ikke noget kø-
rekort på grund af en alvorlig blodprop. det er morten nielsen, der er direktør i trio huse, og
steen jensen der er det i ods. selv er han så at sige på sidelinjen. ods er i øvrigt ikke stiftet
af ham. efter at østaftalen var blevet til, gik de til en advokat, som udarbejdede en hvidbog
om, hvilke muligheder trio huse havde for så vidt angår udstationering m.v. det er ikke no-
gen fidus. der var ikke tale om dårlige lønninger. de 34 kr. var efter skat, og som arbejdsgi-
ver betalte ods 5.000 kr. om måneden i forsikringer i polen pr. ansat. de havde behov for
arbejdskraft i trio huse, men det tog lang tid at få en arbejdstilladelse igennem – ca. seks
måneder – og derfor måtte arbejderne komme hertil ad udstationeringsvejen. endvidere kunne
de ikke få en overenskomst igennem, idet de blev mødt med krav om 170 kr. i timen, hvilket
er urimeligt. medarbejderne boede godt i huse lejet af ods, der var ansat en kok, og alle fik
                                               - 10 -
lommepenge. lommepengene var på 45 kr. om dagen. brutto koster det derfor nok 150 kr. at
have en sådan medarbejder om dagen, diæter, betalt hjemrejse mm. taget i betragtning. det
var morten nielsen og radoslaw kwiatkowski, som indgik aftalerne med medarbejderne.
han blev på et tidspunkt ringet op af en stakåndet herre, bo rosschou, som stod i st. kon-
gensgade. efter flere telefonsamtaler med bo rosschou er det korrekt, at han brugte det ord-
valg, som bo rosschou er citeret for. han beklager ordvalget, men han blev irriteret over op-
ringningerne.
han har generelt rigeligt at se til, også ud over trio arrangementet, idet hans kone har en stor
vognmandsforretning, dengang 23 lastbiler, og selv har han to taxaer. han deltog dog i besty-
relsesmøder i trio hver tirsdag. han deltog ikke i noget med ansættelser, men han ved, at man
ikke må udbetale penge til polske arbejdere. opbygningen i ods var sådan, at der var en di-
rektør, en ingeniør, en såkaldt super-sjakbajs, fire almindelige sjakbajser og derunder de al-
mindelige arbejdere. da trio manglede at få udført en række opgaver, spurgte de ods, om
ods ville tage sig af disse opgaver. der var også andre polske firmaer end ods, som arbej-
dede for trio huse. opstarten med trio huse gik meget hurtigt, og efterfølgende kan man
nok se, at det gik for hurtigt.
der var fagforeninger og fagforeningsfolk, herunder bo rosschou, som pr. definition an-
meldte alt. man kan sige, at politiet først for nylig har lyttet efter, og for et par måneder siden
er der rejst sigtelse. de tidligere vidners beskrivelse af, at han nærmest hentede arbejderne
ved færgen og udbetalte dem penge, er helt forkert. det var steen jensen, der var deres chef.
penge fik de dog ikke af steen jensen, men af radoslaw kwiatkowski. de fik også lønsedler,
hvilket er vigtigt af hensyn til de arbejdsattester, som er så vigtige for de polske arbejdere.
nok fordi han selv er stor og kører rundt i en stor amerikanerbil, fik han betegnelsen som
”den store sherif”.
når han har været på byggepladser, har det altid været for at deltage i byggemøder, herunder
med deltagelse af ingeniører m.fl. derudover har han nok af og til købt kolde drikke til arbej-
derne i varmt vejr. han gætter på, at hele sagen nok er startet, fordi han ikke ville give bo-
guslaw walendzic penge. historien bag dette er, at boguslaw walendzic havde lånt penge ud
til sjakbajsen, som ikke betalte tilbage. derfor kom boguslaw walendzic til ham og ville have
                                               - 11 -
ham til at give sig pengene i stedet. før dette havde boguslaw walendzic rettet henvendelse
til ods, som desværre ikke kunne give ham penge, af frygt for at de så ville få mange ren-
dende bagefter, som også ville have penge. egentlig ville han gerne have hjulpet, men kunne
ikke, idet han var blevet belært om, at man aldrig måtte give penge til en polsk arbejder.
den videre situation opstod herefter sandsynligvis, fordi fagforeningen hele tiden rendte rundt
og uddelte kort. selv har han altid henvist til, at der ikke er mindsteløn i danmark, hvilket der
ikke er. det er hans opfattelse, at det er ufint, at fagforeningen tog kontakt til arbejderne, efter
at arbejderne havde skrevet under på, at de havde fået, hvad de skulle have. han er således
uforstående over for sagen. som nævnt flere gange tidligere, er der netop to ting, han ved, han
ikke må – henvise arbejde og give penge til polske arbejdere. dette har han aldrig gjort, og i
øvrigt har han haft andet at tage sig til. desuden er det ham, der har startet sagen. han forstår
ikke, hvorfor der tales om, at han er arbejdsgiver. polakkerne er fattige mennesker, som sy-
nes, at de blev svigtet af ods ved fyringerne. det passer ikke, at de polske arbejdere ikke har
fået lønsedler. hver gang, der har været anlagt en sag mod ods i polen, er han blevet subsi-
diært afhørt i danmark. han har aldrig været medindstævnt i disse sager.
ods er i dag et afviklingsselskab og svarer enhver sit, men der er ingen aktivitet i selskabet.
trio huse er gået konkurs. udlændingestyrelsens notat er alene foranlediget af bo rosschou.
bo rosschou har et politisk ærinde, og der er intet deri.
trio entreprise dk aps er under tvangslikvidation. han mener dog, at firmaet er solvent.
trio huse havde en opgave i st. kongensgade. det var ods, som udførte opgaven med ods’
medarbejdere. hvad trio huse har betalt ods herfor, kan han ikke huske, men det må fremgå
af en kontrakt.
han har ikke generelt betalt noget til de polske arbejdere, men en enkelt gang har han lavet en
udbetaling til en arbejders familie/kone. han tror dog, at det er hans kone – og ikke ham selv
– der har været på posthuset og sendt et par hundrede kroner til polen. det har været penge,
han har fået af arbejderen selv, som så er blevet sendt.
                                              - 12 -
foreholdt afregningen fra den polske advokat marek rusiecki, har b bekræftet, at andrzej
golebiewski indgav politianmeldelse mod ham for vold. dette har det med malernes fagfor-
ening storkøbenhavn at gøre, at sagen hos den polske advokat simpelthen hedder sagen mod
golebiewski. når golebieski-sagen er nævnt i afregningen fra den polske revisor joanna
kirszling, skyldes det også, at revisoren blot kaldte sagen det.
anparterne i ods solgte han til sin kone lang tid før, at bo rosschou indgav konkursbegæ-
ringen. ved nærmere eftertanke tror han dog ikke, at han solgte sine anparter til sin egen
kone, men at han i stedet solgte sine anparter til steen jensens kone, og at steen jensen solgte
sine anparter til hans kone.
højesterets begrundelse og resultat
højesteret tiltræder, at a som fordringshaver er ansvarlig efter konkurslovens § 28, stk. 2, og
at denne bestemmelse ikke kan anvendes analogt på malernes fagforening storkøbenhavn. af
de grunde, sø- og handelsretten har anført, tiltrædes det, at malernes fagforening storkøben-
havn har pådraget sig ansvar efter almindelige erstatningsretlige regler.
udgifterne til dansk og polsk advokat i forbindelse med behandlingen af konkursbegæringen i
skifteretten kan alene kræves erstattet efter almindelige principper for fastsættelse af sagsom-
kostninger. beløbet til dækning af advokatudgifter fastsættes herefter skønsmæssigt til 50.000
kr., som appellanterne, a og malernes fagforening storkøbenhavn, skal betale solidarisk. det
bemærkes, at beløbet ikke omfatter moms, idet b har oplyst, at han er momsregistreret.
højesteret finder, at det ikke er dokumenteret, at udgiften til revisionsmæssig bistand,
15.748,92 kr., vedrører denne sag, og appellanterne frifindes allerede af denne grund for dette
krav.
for så vidt angår fakturaen fra ods tiltræder højesteret, at appellanterne solidarisk skøns-
mæssigt skal betale et beløb på 20.000 kr. for udgifter til ophold mv. i danmark for vidner i
forbindelse med sagens behandling i skifteretten.
det tiltrædes endvidere, at appellanterne solidarisk skal betale erstatning for udgifter til tolke-
bistand, dog kun med 24.410,50 kr. efter fradrag af moms.
                                               - 13 -
kravet om erstatning for tabt arbejdsfortjeneste må efter b’s påstand og anbringender for hø-
jesteret anses for frafaldet.
højesteret tiltræder, at a i medfør af konkurslovens § 28, stk. 2, jf. stk. 1, er blevet pålagt at
betale godtgørelse for tort med 10.000 kr.
b’s påstand og anbringender for højesteret må forstås således, at han ikke over for malernes
fagforening storkøbenhavn har gentaget sit krav om godtgørelse for tort. højesteret skal der-
for ikke tage stilling til, om et sådant krav ville kunne imødekommes med støtte i princippet i
konkurslovens § 28, stk. 1, eller i medfør af erstatningsansvarslovens § 26.
efter det anførte skal a og malernes fagforening storkøbenhavn solidarisk betale 94.410,50
kr. til b, og a skal yderligere betale 10.000 kr. til b.
sagsomkostninger er fastsat til dækning af advokatudgift for sø- og handelsretten og høje-
steret med 60.000 kr. og til dækning af retsafgift for sø- og handelsretten i forhold til det
vundne beløb med 2.820 kr., i alt 62.820 kr. hertil kommer udgifter til tolkebistand under
hovedforhandlingen i sø- og handelsretten.
                                       thi kendes for ret:
a og malernes fagforening storkøbenhavn skal til b solidarisk betale 94.410,50 kr. med pro-
cesrente fra den 3. april 2006.
a skal til b yderligere betale 10.000 kr. med procesrente fra den 3. april 2006.
i sagsomkostninger for sø- og handelsretten og højesteret skal a og malernes fagforening
storkøbenhavn til b solidarisk betale 62.820 kr. samt udgifter til tolkebistand under hoved-
forhandlingen i sø- og handelsretten.
de idømte beløb skal betales inden 14 dage efter denne højesteretsdoms afsigelse. sagsom-
kostningsbeløbet forrentes efter rentelovens § 8 a.


text:
                      højesterets kendelse
                       afsagt tirsdag den 22. september 2015
sag 118/2015
kim ejlertsen
(advokat finn roger nielsen)
mod
p. j. caravan a/s
(advokat rune tarnø)
og
intercamp a/s
(advokat carsten hove)
i tidligere instanser er truffet beslutning af retten i roskilde den 2. december 2014 og afsagt
kendelse af østre landsrets 12. afdeling den 14. januar 2015.
i påkendelsen har deltaget tre dommere: thomas rørdam, jens peter christensen og lars
hjortnæs.
østre landsrets kendelse, hvorved der skete afvisning af kære af byrettens fastsættelse af
sagsomkostninger, jf. retsplejelovens § 389, stk. 2, er med procesbevillingsnævnets tilladelse
indbragt for højesteret af kim ejlertsen.
påstande
kærende, kim ejlertsen, har nedlagt påstand om, at han tilkendes sagsomkostninger med
henvisning til den forligsmæssige afslutning på sagen, subsidiært at sagens omkostninger op-
hæves, dog således at de indkærede in solidum – alternativt hver for sig – betaler retsafgift på
4.470 kr. og udgift til skønsmand på 1.718,75 kr. mere subsidiært at sagens omkostninger
                                               - 2 -
ophæves i det hele mellem parterne og mest subsidiært at østre landsrets omkostningsken-
delse af 14. januar 2015 ophæves og hjemvises til realitetsbehandling ved østre landsret.
indkærede, intercamp a/s, har principalt påstået stadfæstelse, subsidiært hjemvisning og
mere subsidiært stadfæstelse af retten i roskildes afgørelse af 2. december 2014.
indkærede, p.j. caravan a/s, har ikke udtalt sig i anledning af kæremålet.
anbringender
kim ejlertsen har anført bl.a., at det er den samlede økonomiske forpligtelse for en part, der
er afgørende for beløbsgrænsen på 20.000 kr. i retsplejelovens § 389, stk. 2. da han ved ret-
ten i roskildes omkostningsafgørelse er blevet pålagt en samlet økonomisk forpligtelse på
30.000 kr., kræver kære ikke procesbevillingsnævnets tilladelse. dette gælder uanset, at om-
kostningsbeløbet på 30.000 kr. er tilkendt to forskellige parter med hver 15.000 kr., dvs. med
to beløb, som det hver for sig ville kræve procesbevillingsnævnets tilladelse at kære. p. j. ca-
ravan og intercamp er derimod ikke berettiget til at kære eller kontrakære de tilkendte om-
kostninger, der for dem hver især alene har en økonomisk betydning på 15.000 kr.
det har både været relevant og nødvendigt at iværksætte søgsmålet mod p. j. caravan og in-
tercamp, der leverede en campingvogn, der ikke levede op til lovens krav. der bør derfor til-
kendes hele eller delvise omkostninger. gives der medhold i, at procesbevillingsnævnets til-
ladelse er ufornøden, og vurderer højesteret, at det er mest hensigtsmæssigt ikke at tage stil-
ling til sagens omkostninger, bør sagen hjemvises til østre landsret til realitetsbehandling.
intercamp a/s har anført bl.a., at kim ejlertsen er blevet pålagt to omkostningsbeløb, der
hver for sig ikke overstiger 20.000 kr. kære kræver derfor procesbevillingsnævnets tilladelse,
jf. herved højesterets kendelse i ufr 2013.1763.
såfremt kæremålet til østre landsret ikke krævede procesbevillingsnævnets tilladelse og så-
ledes burde have været realitetsbehandlet af østre landsret, må konsekvensen være, at sagen
hjemvises til fornyet behandling ved landsretten.
                                             - 3 -
højesterets begrundelse og resultat
kærende er ved retten i roskildes omkostningsafgørelse af 2. december 2014 blevet pålagt at
betale sagsomkostninger med 15.000 kr. til hver af de indkærede. herefter findes kære af
afgørelsen at kræve tilladelse fra procesbevillingsnævnet, jf. retsplejelovens § 389, stk. 2.
højesteret stadfæster derfor landsrettens kendelse om afvisning af kæresagen.
                                       thi bestemmes:
landsrettens kendelse stadfæstes.