text:
- cfp
                                         udskrift
                                              af
                           sø- & handelsrettens dombog
                                        ____________
                                            dom
afsagt den 13. januar 2010
h-105-04
                                    nærum stormarked a/s
                                    (advokat henrik b. sanders)
                                    mod
                                    nærum vænge konditori aps
                                    (advokat asger larsen)
indledning
sagens spørgsmål er, om sagsøgte, nærum vænge konditori aps, fortsat kan gøre et rets-
forlig af 12. august 1970 gældende over for sagsøgeren, nærum stormarked a/s, og herun-
der om nærum stormarked som følge af retsforliget er afskåret fra i sin supermarkedsvirk-
somhed at forhandle nogle nærmere angivne brødprodukter i ikke frossen stand.
der har tidligere verseret retssager mellem parterne om tilsvarende spørgsmål ved retten i
lyngby og østre landsret, og det er nærum vænge konditoris hovedanbringende, at de af
disse retsinstanser i henholdsvis 2001 og 2002 afsagte domme er retskraftige i forholdet mel-
                                                 -2-
lem parterne. sagsfremstillingen i nærværende dom vil under disse omstændigheder i bety-
deligt omfang tage afsæt i de nævnte domme.
påstande
nærum stormarked har nedlagt følgende påstande:
1. principalt: nærum vænge konditori tilpligtes at anerkende, at retsforliget af 12. august
1970 mellem bagermester poul frederiksen og søllerød almennyttige boligselskab, hvor
købmand alfred olsen alene var procestilvarslet, ikke kan gøre gældende overfor nærum
stormarked.
2. subsidiært: nærum vænge konditori tilpligtes at anerkende, at nærum stormarked er
berettiget til at forhandle alle andre brødprodukter end brødprodukter, som nærum stor-
marked selv tilvirker.
3. mere subsidiært: nærum vænge konditori tilpligtes at anerkende, at nærum stormarked
har ret til at forhandle alle brød, der opfylder betingelserne i bekendtgørelse nr. 1308 af 14.
december 2005 om mærkning af fødevarer §§ 9 og 10 om færdigpakkede fødevarer, dvs. alle
former for brød i indpakket form (supermarkedsbrød).
4. mest subsidiært: nærum vænge konditori tilpligtes at anerkende, at nærum stormarked er
berettiget til at forhandle brødprodukter, som omfattet af påstandene 1 – 3, men mod be-
taling af en endelig erstatning efter rettens skøn.
nærum vænge konditori har nedlagt principal påstand om afvisning, subsidiært frifindelse.
sagsfremstilling
retsforlig af 12. august 1970
                                                   -3-
under en af bagermester poul frederiksen mod søllerød almennyttige boligselskab som
udlejer anlagt boligretssag, hvor købmand alfred olsen var procestilvarslet, indgik parterne
og procestilvarslede følgende forlig:
      ”lejeren frafalder eneretten til forhandling af mælk, fløde og rugbrød - samt foruden
      kiks og bisquit - småkager, skærekager, roulade, lagkagebunde og lignende.
      lejeren bevarer eneforhandlingsretten til det såkaldte gærbrød, herunder franskbrød,
      sigtebrød, rundstykker, gifler, boller, tebirkes, kuvertbrød, kryddere, hveder og lig-
      nende samt til wienerbrød og kager.
      indskrænkningerne i eneforhandlingsretten sker til fordel for supermarkedet
      v/købmand alfred olsen og efterfølgere, men i forhold til andre lejere skal den hidti-
      dige retsstilling være uændret. …
      købmand alfred olsen tiltræder aftalen og hans efterfølgere respekterer denne.
      lejeren af bagerivirksomheden erholder ret til afståelse og i tilfælde af bortforpagtning
      ret til fremleje – alt til en af ejeren godkendt lejer, der skal være økonomisk og faglig
      kvalificeret. …
      afståelsesretten bortfalder den 1. januar 2001. retten til genindtræden efter salg og til
      fremleje i forbindelse med bortforpagtning skal kun tilfalde bagermester poul frederik-
      sen personlig.
      bagermester poul frederiksen erklærer, at han har til hensigt, såfremt arbejdssituatio-
      nen bedres, at holde åbent om søndagen bortset fra sommersæsonen.”
det er oplyst, at retsforliget blev indgået ca. en uge før alfred olsens åbning af nye, udvi-
dede butikslokaliteter i et nyt lejemål på nærumvænge torv. det er endvidere oplyst, at
boligretssagen angik bagerforretningens håndhævelse af sine enerettigheder.
retten i lyngbys dom af 25. april 2001 og østre landsrets ankedom af 28. juni 2002
i en af nærum stormarked mod nærum vænge konditori den 7. august 1996 anlagt retssag
afsagde retten i lyngby den 25. april 2001 dom. af dommen fremgår bl.a.:
       ”denne sag drejer sig om, i hvilket omfang sagsøger, nærum stormarked a/s, er be-
       rettiget til at sælge brød fra sin forretningsadresse. parterne driver henholdsvis et su-
       permarked og en bagerforretning, der begge er beliggende på nærumvænge torv. i
       1970 blev en retssag mellem daværende bager, bagermester poul frederiksen, og udle-
                                             -4-
jer, søllerød almennyttige boligselskab, afgjort ved et retsforlig. det fremgår af rets-
forliget af 12. august 1970 …
sagsøgers påstande:
sagsøger, nærum stormarked a/s, har nedlagt følgende endelige påstande:
principalt: sagsøgte, nærumvænge konditori aps, tilpligtes at anerkende, at sagsøger
er berettiget til fra sin forretningsadresse at sælge gærbrød.
subsidiært: sagsøgte tilpligtes at anerkende, at sagsøger er berettiget til fra sin forret-
ningsadresse at sælge toast/sandwichbrød, flutes, baguettes, boller, samt krydderbol-
ler, teboller, rosinboller, etc. tillige med alt det af den principale påstand omfattede
brød i dybfrossen tilstand.
mere subsidiært: sagsøgte tilpligtes at anerkende, at sagsøger er berettiget til fra sin
forretningsadresse at sælge toast/sandwichbrød, flutes, baguettes, boller, samt kryd-
derboller, teboller, rosinboller, etc.
mest subsidiært: sagsøgte tilpligtes at anerkende, at sagsøger er berettiget til fra sin
forretningsadresse at sælge de af den principale påstand omfattede produkter, men i
dybfrossen tilstand.
tertiært: sagsøgte tilpligtes at anerkende, at sagsøger er berettiget til fra sin forret-
ningsadresse at sælge toast og sandwichbrød, flutes, baguettes, boller så som krydder-
boller, teboller og rosinboller, etc. i dybfrossen tilstand.
for alle påstandenes vedkommende har sagsøger gjort gældende at sagsøger er beret-
tiget til at påbegynde salg efter et af retten fastsat varsel på maksimalt 14 dage efter sa-
gens afgørelse.
for alle påstandenes vedkommende har sagsøger i tillæg hertil gjort gældende, at sag-
søger er berettiget til påbegyndelse af nævnte salg uden betaling af erstatning til sag-
søgte, subsidiært betaling af en af retten fastsat erstatningssum, dog for den principale
påstands vedkommende maksimalt kr. 500.000,-, for den subsidiære påstands ved-
kommende maksimalt kr. 300.000,-, for den mere subsidiære påstands vedkommende
maksimalt kr. 250.000,-, for den mest subsidiære påstands vedkommende maksimalt
kr. 200.000,- og for den tertiære påstands vedkommende maksimalt kr. 150.000,-.
…
sagsøgtes påstande:
sagsøgte har nedlagt påstand om frifindelse.
sagsøgte har nedlagt selvstændig påstand om, at sagsøger tilpligtes at anerkende, at
brød, hvor gæringsprocessen er fremkaldt ved tilsætning af surdej, pressegær eller et
salthonning, omfattes af forbuddet mod sagsøgers forhandling af gærbrød.
                                           -5-
sagsøgers påstand over for sagsøgtes selvstændige påstand
sagsøger har over for sagsøgtes selvstændige påstand nedlagt påstand om frifindelse.
procedure:
vedrørende sagsøgers påstande:
sagsøger har til støtte for sine påstande gjort gældende, at erhvervsbegrænsninger i
sagsøgers frie valg af varesortiment inden for supermarkedsdrift udtrykkeligt skal
fremgå af aftale, og at sagsøgte i det omfang, sagsøgte vil støtte ret på sådanne be-
grænsninger, har bevisbyrden for, at aftale herom foreligger, og denne bevisbyrde er
ikke løftet, hverken i henhold til sagsøgers lejekonktrakt … eller retsforliget … .
hertil har sagsøger gjort gældende:
1) at sagsøgeren i henhold til sin lejekontrakt …, der er afgørende for fastlæggelse af
    sagsøgerens lejerettigheder, er berettiget til at forhandle de varer, der til enhver tid
    hører til et almindeligt sortiment i et supermarked, og ikke i henhold til lejekon-
    trakten er afskåret fra at forhandle gærbrød m.v. dette understreges af lejekon-
    traktens § 11, stk. 1 og 2, der hjemler, at flere forretninger på nærumvænge torv
    fører identiske varer, jf. ordlyden ”udlejning til en specialforretning er ikke til hin-
    der for udlejning til forretning af mere almindelig karakter, selvom denne delvis
    fører samme varer som specialforretningen. endvidere er udlejning til forretning af
    almindelig karakter ikke til hinder for udlejning af andre lokaler til specialforret-
    ning, selvom den fører varer som delvis omfattes af den almindelige forretning.”
2) at sagsøgerens lejekontrakt i henhold til kontraktens § 6 udtrykkeligt afløser en tid-
    ligere lejekontrakt med daværende købmand alfred olsen, og de bestemmelser,
    der hidtil måtte være gældende, ”nu anses for betydningsløse i forholdet mellem
    supermarkedet og de øvrige butikker, efter at det nye supermarked tages i brug…”
3) at sagsøgeren ikke var part i retssagen, der førte til det i 1970 indgåede retsforlig og
    derfor ikke blev pålagt eller kunne pålægges indskrænkninger i retten til sortiment
    i forhold til den indgåede lejekontrakt, hvortil kommer, at indholdet af retsforliget
    er ganske uklart, også med hensyn til rækkevidde, varighed, relation til lejekon-
    trakten mv.,
4) at sagsøgte har bevisbyrden for, at sagsøgeren er forpligtet af en sortiment-
    begrænsning i forhold til lejekontrakten … som følge af det indgåede retsforlig, og
    at denne bevisbyrde ikke er løftet,
5) at den som følge af retsforliget i 1970 til bagermester poul frederiksen eventuelt til-
    lagte eneret til forhandling af gærbrød ikke ses at være gjort overdragelig, i mod-
                                             -6-
     sætning til de øvrige vilkår i retsforliget, hvorfor retten allerede af denne grund
     bortfalder.
6) at såfremt retten måtte finde, at sagsøgte som udgangspunkt besidder eneret til for-
     handling af gærbrød m.v. i forhold til sagsøgeren på grundlag af retsforliget fra
     1970 …, vil det være åbenbart urimeligt og i strid med aftalelovens § 36 at opret-
     holde en sådan eneret under hensyn til forholdene ved retsforligets indgåelse, rets-
     forligets indhold og de senere indtrufne omstændigheder, hvorfor betingelsen for
     at tilsætte denne eventuelle eneret er til stede, eller i det mindste at indskrænke
     denne væsentligt blandt andet begrundet i:
6a) at omstændighederne ved indgåelsen af retsforliget tilsiger, at sagsøgtes eventuelle
    eneret kan tilsidesættes,
6b) at friskt og frossent gærbrød i 1970 ikke var en naturlig del af danske supermarke-
    ders standardsortiment, mens det i dag netop er en nødvendig, vital og naturlig del
    af sortimentet,
6c) at retsforligets uklare formulering og manglende relation til lejekontrakten må med-
    føre, at sagsøgte ikke kan støtte ret herpå,
6d) at manglende adgang til at forhandle sådanne varer udgør en væsentlig og stærkt
    belastende konkurrenceforringelse for sagsøgeren, og denne belastning har i perio-
    den fra 1970 til nu været stærkt stigende, idet gærbrød får en mere og mere central
    placering i supermarkedernes sortiment, og idet manglende mulighed for at for-
    handle gærbrød medfører et gabende hul i sagsøgers sortiment.
6e) at forbrugernes stærke og stigende krav om at foretage sine indkøb af alle varer ét
    sted, hvorimod man tidligere handlede i flere specialforretninger, forstærker den
    skadende og konkurrenceforvridende effekt af sagsøgtes eventuelle eneret, idet
    forbrugerne fravælger sagsøgeren, hvilket allerede på kort sigt er livstruende for
    sagsøgeren.
6f) at den manglende mulighed for at forhandle alt brød medfører en væsentlig lavere
    omsætning for sagsøgeren, end der ellers ville kunne opnås igennem normalt sor-
    timent, dels ved den manglende brødomsætning, hvortil kommer en naturligt afle-
    det omsætning,
6g) at kædesamarbejde samt valg af grossist vanskeliggøres væsentligt for sagsøgeren
    på grund af manglende adgang til at forhandle brød, herunder betydelige årlige
    meromkostninger til markedsføring i brochurer m.v. på grund af individuel tilpas-
    ning af brochurematerialet til sagsøgeren,
7) at eneretsbestemmelsen på denne baggrund har en sådan konkurrencebegræn-
     sende effekt for såvel sagsøgeren som handel med brød på nærumvænge torv i
     det hele, at den i henhold til aftalelovens § 38 ikke kan anses for bindende for sag-
                                              -7-
     søgeren, idet den går videre end påkrævet for at værne sagsøgtes interesser mod
     konkurrence og på urimelig måde indskrænker sagsøgerens erhvervsmuligheder,
8) at forudsætningerne for opretholdelse af eneretten i henhold til retsforliget er bri-
     stede, hvorfor den eventuelle eneret kan tilsidesættes af den grund,
9) at forligsaftalen, i tilfælde af, at den indeholder en eneret for sagsøgte, i sig selv
     indeholder en væsentlig konkurrencebegrænsende virkning for forhandling af
     brød på nærumvænge torv, således at den er i strid med basale konkurrenceret-
     lige principper udtrykt i konkurrencelovens § 6, hvorved påpeges, at sådanne af-
     taler er ugyldige, jf. lovens § 6 stk. 5,
10) at udviklingen i lejelovgivningen, herunder bortfald af forbudsbestemmelsen i den
     dagældende lejelovs § 56 stk. 2 (senere lejelovens § 30 stk. 3) ved den pr. 1. januar
     2000 gennemførte lovændring støtter, at eventuelle enerettigheder for sagsøgte
     med hensyn til forhandling af gærbrød må tilsidesættes, hvorved der skal tages
     hensyn til, at den dynamiske samfundsudvikling stedse ændrer sortimentssam-
     mensætningen i dagligvarehandelen, hvilken kontinuerlig brancheglidning helt
     naturligt har medført, at supermarkeder i dag har et varesortiment, der er markant
     bredere end i 1970. sortimentsafgrænsningen er nu i realiteten ophævet for super-
     markeder i forhold til andre brancher, idet førstnævnte butikker nu handler med
     alle de varer, der før henhørte under specialforretninger.
11) at sagsøgte uden nogen dokumenteret modydelse har fået forlænget sin afståelses-
     ret i 10 år, hvilket taler for, at eventuelle enerettigheder, der i 1970 var knyttet
     sammen med en tidsbegrænset afståelsesret til 2001, tilsidesættes,
12) at sagsøgte på ingen måde har dokumenteret at ville lide et økonomisk tab, såfremt
     sagsøgeren får medhold i sagen,
13) at størrelsen af et eventuelt tab ej heller er dokumenteret, og det er under ingen om-
     stændigheder bevist, at tabet vil være større end de erstatningsbeløb, som sagsøger
     har anført.
sagsøgte har til støtte for frifindelsespåstanden gjort gældende, at sagsøger er bundet
af den i august 1970 indgåede aftale, der blev tiltrådt af sagsøgers forgænger, købmand
alfred olsen. det forhold, at købmand alfred olsen var procestilvarslet i den i 1970
verserende sag, har ingen betydning. der foreligger således en bindende aftale, der er
uden tidsbegrænsning, og hvis tekst er meget klar og entydig.
det bestrides, at den til bagermester poul frederiksen tillagte eneret til forhandling af
gærbrød var gjort uoverdragelig, hvorved bemærkes, at eneforhandlingsretten også re-
sulterede i, at prisen for bagerforretningen ved sagsøgtes køb af denne i 1974 var meget
høj.
                                            -8-
det bestrides, at sagsøger i forhold til sagsøgte kan støtte ret på indholdet af lejekon-
trakten, der i øvrigt forelå, da aftalen i august 1970 blev indgået.
det bestrides, at det vil være urimeligt fortsat at gøre aftalen gældende. betingelserne i
aftalelovens § 36 for at tilsidesætte den i 1970 indgåede aftale helt eller delvis er således
ikke opfyldt. sagsøgte har til støtte herfor anført, at aftalen blev indgået af erhvervs-
drivende, at sagsøger på grund af passivitet er afskåret fra at påberåbe sig omstændig-
hederne ved aftalens indgåelse, og at sagsøger ikke har dokumenteret, at tilstedevæ-
relse af klausulen vil være af afgørende betydning for sagsøgerens økonomi, hvorved
henvises til, at sagsøgerens omsætning er endog meget betydelig. forbrugerne vil hen-
set til den meget korte afstand, der er mellem supermarkedet og bagerforretningen,
ikke undlade at foretage indkøb i supermarkedet på grund af begrænsningen i super-
markedets brødsortiment. en tilsidesættelse af aftalen vil derimod være væsentlig for
sagsøgte, hvorfor det for sagsøgte er afgørende at kunne bevare den aftale, der blev
indgået i august 1970 uden tidsbegrænsning. der henvises i den forbindelse til, at den
af skønsmanden estimerede omsætning for hvidt brød hos sagsøgeren ved aftalens til-
sidesættelse svarer til godt 70% af sagsøgtes omsætning af brød, således at det må for-
ventes, at sagsøgtes omsætning falder med 70% inden for brødsortimentet, der giver
sagsøgte det højeste dækningsbidrag.
det bestrides, at den i august 1970 indgåede aftale kan tilsidesættes under henvisning
til bristede forudsætninger.
det bestrides, at aftalelovens § 38 er anvendelig. betingelserne i aftalelovens § 38 for at
tilsidesætte konkurrenceklausulen er i øvrigt ikke opfyldt, idet hensynet til den inte-
resse, sagsøgte har i, at den aftalte vedtagelse efterkommes, er stærkere end den ind-
skrænkning, aftalen indebærer, jf. aftalelovens § 38, stk. 1, andet punktum.
det bestrides ligeledes, at konkurrencelovens § 6 er anvendelig, hvorved henvises til
samme lovs § 7.
sagsøgte har under henvisning til det, sagsøger har gjort gældende vedrørende udvik-
lingen i lejelovgivningen, anført, at forbudsbestemmelsen i den dagældende lejelovs §
30, stk. 3 fortsat finder anvendelse grundet overgangsbestemmelserne i den nye lov,
der trådte i kraft den 1. 1. 2000.
vedrørende sagsøgtes selvstændige påstand:
sagsøgte her til støtte for den selvstændige påstand gjort gældende, at den aftale, der i
august 1970 blev indgået, indebærer, at sagsøger er forpligtet til at undlade at mar-
kedsføre hvidt hævet brød, uanset om brødet er hævet ved hjælp af gær, eller gærings-
processen er fremkaldt ved tilsætning af surdej, pressegær eller salthonning.
sagsøger har til støtte for frifindelsespåstanden gjort gældende,
 at der ikke gælder forbud mod sagsøgerens forhandling af gærbrød,
                                           -9-
 at sagsøgte ikke har løftet bevisbyrden for, at brød, hvor gæringsprocessen er frem-
kaldt ved tilsætning af surdej, pressegær eller salthonning, omfattes af begrebet
gærbrød …
 at såfremt retsforliget fra 1970 … som udgangspunkt er bindende for sagsøgeren, da er
det den almindelige fortolkning af begrebet gærbrød i 1970 der er afgørende for fast-
læggelsen af gærbrødsbegrebet.
rettens bemærkninger:
vedrørende sagsøgtes selvstændige påstand:
efter bevisførelsen lægger retten til grund, at sagsøgte på grundlag af retsforliget fra
1970 har eneret til forhandling af ”det såkaldte gærbrød, herunder franskbrød, sigte-
brød, rundstykker, gifler, boller, tebirkes, kuvertbrød, kryddere, hveder og lignende
samt til wienerbrød og kager”.
under hensyn til at formålet med det i 1970 indgåede retsforlig må antages at have væ-
ret at sikre bagerforretningen eneret til forhandling af ”egentligt bagerbrød”, det vil
sige brød, der udgør en naturlig del af en bagerforretnings varesortiment, finder retten,
at brød, hvor gæringsprocessen er fremkaldt ved tilsætning af surdej, pressegær eller
salthonning, må anses for omfattet af forbudet mod sagsøgers forhandling af gærbrød.
sagsøgtes selvstændige påstand tages herefter til følge som nedenfor bestemt, idet der
henvises til det vedrørende sagsøgers påstande anførte.
vedrørende sagsøgers påstande:
efter bevisførelsen lægger retten til grund,
at friskt og frossent gærbrød i 1970 – i sit dengang begrænsede sortiment - ikke var
særligt fremherskende på supermarkedernes hylder og i supermarkedernes frysediske,
at sortimentet af hvidt brød var meget beskedent i 1970 i forhold til i dag,
at frossent brød i dag i et stort og varieret omfang er et naturligt dagligvaresortiment i
supermarkederne,
at sagsøgers manglende mulighed for salg af hvidt brød – såvel friskt som frossent – i
dag er en meget markant konkurrenceforringelse i forhold til andre supermarkeder, i
det forbrugernes indkøbsadfærd har ændret sig således, at forbrugerne i dag foretræk-
ker at kunne indkøbe alle dagligvarer samme sted,
at sagsøger er det eneste supermarked her i landet, der i dag er afskåret fra salg af
hvidt brød – såvel friskt som frossent,
at sagsøger på grund af kædesamarbejde har betydelige meromkostninger til markeds-
føring i brochurer m.v. på grund af individuel tilpasning af brochurematerialet til sag-
søger og
at sagsøgte kun i begrænset omfang sælger frossent brød.
                                                 - 10 -
      under disse omstændigheder og under hensyn til at formålet med det i 1970 indgåede
      retsforlig som ovenfor anført må antages at have været at sikre bagerforretningen ene-
      ret til forhandling af ”egentligt bagerbrød”, det vil sige brød, der udgør en naturlig del
      af en bagerforretnings varesortiment, og at frossent brød ikke kan anses som at udgøre
      en naturlig del af en bagerforretnings varesortiment, finder retten, at det er urimeligt,
      at sagsøger på grundlag af retsforliget, der blev indgået for mere end 30 år siden, er af-
      skåret fra at sælge frossent brød, som i dag må anses at udgøre en naturlig del af et su-
      permarkeds varesortiment. retten finder derfor grundlag for i medfør af aftalelovens §
      36 at ændre det i 1970 indgåede retsforlig, således at sagsøger får medhold i den mest
      subsidiære påstand. herefter og idet det, som sagsøger herudover har gjort gældende
      til støtte for sine påstande, ikke kan føre til andet resultat, tilpligtes sagsøgte at aner-
      kende, at sagsøger er berettiget til fra sin forretningsadresse at sælge gærbrød i frossent
      stand som nedenfor bestemt idet der henvises til det vedrørende sagsøgtes selvstæn-
      dige påstand anførte.
      …
      retten finder under hensyn til sagens karakter og udfald, at hver part bør bære sine
      omkostninger, dog således at hver part betaler halvdelen af udgifterne til syn og skøn.
      …
                                     th i k e n d e s f o r r e t:
      sagsøger, nærum stormarked a/s, tilpligtes at anerkende, at brød, hvor gæringspro-
      cessen er fremkaldt ved tilsætning surdej, pressegær eller salthonning, er omfattet af
      forbudet mod sagsøgers forhandling af gærbrød, bortset fra brød i frossent stand.
      sagsøgte, nærumvænge konditori aps, tilpligtes at anerkende, at sagsøger, nærum
      stormarked a/s, med virkning fra den 15. maj 2001 er berettiget til fra sin forretnings-
      adresse at sælge gærbrød, herunder brød, hvor gæringsprocessen er fremkaldt ved til-
      sætning af surdej, pressegær eller salthonning, i frossent stand.
      …”
nærum stormarked ankede dommen til østre landsret og gentog for landsretten sine på-
stande for byretten. for landsretten påstod nærum vænge konditori stadfæstelse af byret-
tens dom. østre landsret afsagde den 28. juni 2002 dom i sagen. af dommen fremgår bl.a.:
      ”…
      købmand alfred olsen påbegyndte i 1958 driften af en købmandsforretning fra adres-
      sen nærumvænge torv 13, som lejede af søllerød almennyttige boligselskab. fra
      samme tidspunkt drev bagermster poul frederiksen bagerforretning fra adressen næ-
      rumvænge torv 11, som denne ligeledes lejede af søllerød almennyttige boligselskab.
      den 31. marts 1970 indgik alfred olsen en lejeaftale med søllerød almennyttige bolig-
      selskab vedrørende den selvstændigt beliggende nyopførte ejendom nærumvænge
                                          - 11 -
torv 18, 2850 nærum, hvorfra alfred olsen fra august 1970 drev supermarkedsvirk-
somhed.
af lejeaftalen fremgår det, at det lejede skal benyttes af lejeren til etablering af super-
marked, og at lokalerne alene må benyttes til dette formål, og at udlejer ikke udlejer to
butikker til samme hovedbranche, men forbeholder sig i øvrigt at stå frit ved udvæl-
gelsen af brancher til de øvrige butikker, ligesom ændring af brancherne forbeholdes
ved genudlejning.
endelig fremgår det af lejeaftalen, at udlejning til en specialforretning ikke er til hinder
for udlejning til forretninger af mere almindelig karakter, selvom denne delvis fører
samme varer som specialforretningen.
en tvist mellem udlejeren og bagermester poul frederiksen om dennes ret til forhand-
ling af bestemte produkter blev indbragt for retten i lyngby, og købmand alfred olsen
blev procestilvarslet.
den 12. august 1970 blev indgået et retsforlig med blandt andet følgende indhold:
…
det er ubestridt under sagen, at frisk og frossent brød på tidspunktet for forligets ind-
gåelse ikke var en sædvanlig del af et supermarkeds varesortiment.
skønsmanden har i skønserklæring af 3. april 2000 udtalt blandt andet:
”spørgsmål 1:
er frisk og frossen hvidt brød en naturlig del af danske supermarkeders standardsor-
timent i dag?
besvarelse af spørgsmål 1:
friskproducerede og bagt hvidt brød er i dag et absolut naturligt produkt i et super-
marked varesortiment, ligesom alle industriproducerede brødtyper inden for frossen
brød.
det er ikke kun i supermarkederne, disse produkter er naturlige og indgår som et
standardsortiment - også i mindre butikker som minimarkeder, nærhedsbutikker, kio-
sker og benzin- /tankstationer betragtes frisk og frossen brød som både nødvendige og
naturlige produkter i dagligvaresortimentet.
alle typer supermarkeder sælger i dag alle slags morgenbrødsprodukter i frossen
stand fra selvbetjeningsfrostmontre samt tilsvarende i frisk stand pakket i salgsklare
emballager leveret fra større bagervirksomheder, der i dag har specialiseret sig i dette
sortiment og særligt målrettet til supermarkeder og købmandsejede minimarkeder.
…
                                           - 12 -
spørgsmål 2: er et supermarkeds manglende adgang til at sælge hvidt brød, såvel som
frisk som frossen, udtryk for en væsentlig konkurrenceforringelse i henhold til andre
supermarkeder?
besvarelse af spørgsmål 2:
et supermarkeds manglende adgang og mulighed for salg af hvidt brød såvel friskbagt
som frossen er i dag en meget og markant konkurrenceforringelse i forhold til kolle-
gaer og andre konkurrerende supermarkeder/supermarkedskæder.
…
spørgsmål 5:
medfører de manglende muligheder for at forhandle hvidt brød, såvel frisk som fros-
sen, vanskeligheder ved valg af eventuel ny grossist/markedsføringssamarbejds-part-
ner, og i bekræftende fald hvilke vanskeligheder?
besvarelse af spørgsmål 5:
en butik (supermarked), der i dag ikke har frisk som frossen brød i sit dagligvaresor-
timent, fremstår i en særdeles vanskelig og ufordelagtig situation for at kunne deltage i
en eksisterende kædes kollektive markedsføring.
en optagelse i andre kæder/grossister eller markedsføringspartneres markedsførings-
aktiviteter vil være ”urealistisk”, eller vanskeliggjort i meget væsentlig og afgørende
grad.
spørgsmål 6: er der skønsmændene bekendt andre supermarkeder i danmark, der er
forhindret i at sælge frisk og/eller frossen hvidt brød? i bekræftende fald bedes angivet
hvor mange?
besvarelse af spørgsmål 6:
undertegnede skønsmand er bekendt med ét tilfælde, at supermarked ikke kan sælge
frisk og frossen hvidt brød som standard-dagligvaresortiment. dette supermarked er
beliggende i en bygning, hvor der også er en privat bagermester med egen produktion
og butik. supermarkedet og bagermesteren er de eneste forretningsdrivende i ejen-
dommen, som blev etableret i slutningen af 50´erne. der er dog indgået en aftale om, at
supermarkedet må sælge de friske og frosne brødprodukter, der indgår i supermarke-
dets almindelige tilbud – udarbejdet af den af supermarkedet tilhørende kæde og sam-
arbejdspartners markedsføringsudvalg.”
i en supplerende skønserklæring af 4. oktober 2000 har skønsmanden besvaret blandt
andet følgende spørgsmål:
”spørgsmål 9: ad svar på spørgsmål 3 betyder, at et sortiment af friskt brød i super-
markedet vil indebære, at forbrugeren udover at købe andre dagligvarer tillige vil købe
sit brød hos sagsøgeren?
besvarelse af spørgsmål 9:
                                                 - 13 -
      som tidligere nævnt vil den moderne indkøbsadfærd indebære, at forbrugeren vil købe
      en væsentlig del af sit brødforbrug i supermarkedet - også ud fra det forhold, at su-
      permarkedernes brødsortiment i dag er meget større og varierende end en gennem-
      snitstraditionel bagerforretning.
      hvad der i denne sammenhæng er karakteristisk er, at forbrugerne i meget udpræget
      grad gør sine indkøb af kager og konditorvarer samt specialiteter hos den traditionelle
      bager og konditor.”
      …
      parterne har i det væsentlige gentaget deres procedure som gengivet i byrettens dom.
      landsrettens bemærkninger:
      to dommere … udtaler:
      i henhold til de i dommen anførte grunde, og idet det for landsretten fremkomne ikke
      kan føre til andet resultat, stadfæster landsretten dommen.
      en dommer … kan tiltræde det af byretten anførte, men finder det endvidere urimeligt,
      hvis appellanten fortsat skal være afskåret fra at sælge brødtyper af den art, som er
      omhandlet i appellantens mere subsidiære påstand. denne dommer har herved lagt
      vægt på, at forudsætningerne for det mere end 30 år gamle retsforlig er ændrede som
      følge af udviklingen inden for dagligvarehandelen, idet brødtyper af den omhandlede
      art nu er en sædvanlig og naturlig del af et supermarkeds varesortiment, samt på, at
      appellantens manglende mulighed for at forhandle de omhandlede brødtyper indebæ-
      rer en væsentlig konkurrenceforringelse i forhold til andre supermarkeder. denne
      dommer vil derfor tage appellantens subsidiære påstand til følge.
      …”
supplerende oplysninger fra tiden før retten i lyngbys dom af 25. april 2001
nærum stormarked har som et nyt bilag, som ikke var fremme under retssagerne ved retten
i lyngby eller østre landsret, fremlagt en lejekontakt, dateret den 14. marts 1961, mellem
søllerød almennyttige boligforening som udlejer og en optiker vedrørende optikerens leje af
butikslokaler på nærumvænge torv 21. under lejekontraktens pkt. d ”fremleje eller frem-
lån” fremgår, at ”lejeren må kun med selskabets skriftlige samtykke overlade brugen af det
lejede eller nogen del deraf til andre og i øvrigt kun i det omfang, som lejelovgivningen be-
rettiger til.” under pkt. e ”benyttelsen” fremgår bl.a.:
      ”…
      selskabet udlejer ikke to butikker til samme hovedbranche, men forbeholder sig i øv-
      rigt at stå frit ved udvælgelse af brancher til de øvrige butikker, ligesom ændring i
      brancherne forbeholdes ved genudlejning.
                                                  - 14 -
      selskabet forbeholder sig at fastlægge en varefordeling mellem de butikker, hvis bran-
      che inden for sædvanlig kotume har fælles vareområder, men det forudsættes i øvrigt,
      at dette forhold finder sit eget leje ved loyal respekt for sund konkurrence. en varefor-
      deling kan kun referere til varegrupper og fastsættes i øvrigt med forhandling mellem
      parterne som grundlag, men således at selskabets afgørelse er endelig.
      …
      uanset eventuel kotume er følgende begrænsninger umiddelbart gældende:
      …
      forhandling af kiks og bisquit er fælles mellem selvbetjeningsbutikken og bager. bager-
      forretningen har eneret på forhandling af alle andre former for brød, som fremstilles
      ved egen tilvirkning, samt på forhandling af rugbrød, mælk og fløde.
      de heromhandlede varer og grupper må ikke optages til forhandling i andre butikker
      end de nævnte.
      …”
af konditormester ole olesens lejekontrakt af 30. oktober 1974 med søllerød almennyttige
boligselskab vedr. lejemålet nærumvænge torv 11 (bagerforretningen) fremgår, at de lejede
lokaler kun må benyttes til ”bageri og bagerbutik”. af kontraktens § 10 fremgår, at lejemålet
er uopsigeligt fra udlejers side i 5 år og fra lejerens side i 2 år. ”lejemålet kan herefter opsiges
af begge parter med et varsel på 6 måneder. se i øvrigt § 14.”. af lejekontraktens § 11 vedrø-
rende udlejning fremgår bl.a.:
      ”…
      udlejning til en specialforretning er ikke til hinder for udlejning til forretning af mere
      almindelig karakter, selv om denne delvis fører samme varer som specialforretningen.
      endvidere er udlejning til forretning af almindelig karakter ikke til hinder for udlejning
      af andre lokaler til specialforretning, selv om denne fører samme varer, som delvis om-
      fattes af den almindelige forretning:”
lejekontraktens § 14 om ”særlige bestemmelser” er sålydende:
      ”det med den tidligere lejer, hr. bagermester poul frederiksen, og lejeren af supermar-
      kedet, hr. købmand alfred olsen, indgåede forlig den 11. august 1970, indgår som in-
      tegrerende del af nærværende kontrakt. kopi af forliget vedhæftes kontrakten.
      lokalerne er med selskabets godkendelse overdraget i den stand, de er og forefindes,
      men dette fritager ikke den ny lejer fra ved fraflytning at hæfte for fuld istandsættel-
      sespligt.
      overdragelsessummen er parterne imellem aftalt til kr. 1.200.000,- til dækning af ma-
      skiner, inventar og goodwill.”
                                                - 15 -
af tillæg af 2. september 1985 til lejekontrakten fremgår, at lejemålet pr. 1. april 1985 er over-
draget fra konditormester ole olesen til nærum vænge konditori aps.
tidsrummet mellem retten i lyngbys dom i 2001 og østre landsrets dom i 2002 samt tiden
efter landsretsdommen og indtil februar/marts 2003
den 20. juni 2001 blev ”alle forretningsdrivende på nærumvænge torv” indkaldt til møde i
handelsforeningen, nærumvænge torv. på mødet, der skulle finde sted i kantinen i nærum
stormarked, skulle bl.a. drøftes ”betingelserne for at afgive bud ” og ”opdeling i erhvervs-
ejerlejligheder”. under overskriften ”juridiske forhold – opdeling i ejerlejligheder m.v.” var
det bl.a. anført, at ”udgangspunktet for erhvervelsen vil være en opdeling i erhvervsejerlej-
ligheder, således at samtlige ejerlejligheder er organiseret i ejerforeningen nærumvænge
torv.”
af brev af 9. august 2001 fra advokat thomas damsholt, advokatfirmaet rabenhorst &
thorlacius, til handelsforeningen nærumvænge torv fremgik bl.a., at ”handelsforeningens
medlemmer, de bydende lejere samt investorpartner er blevet accepteret med budsummen
stor kr. 47.000.000 kontant med forbehold for søllerød kommunes godkendelse samt beboer-
repræsentationens godkendelse …”. det er oplyst, at nærum stormarked ikke var blandt
køberne.
berigtigelsen af handelen var efter det oplyste forbundet med nogle praktiske vanskelighe-
der. af et brev af 22. november 2001 fra advokatfirmaet rabenhorst & thorlacius til køberne
fremgik bl.a., at overtagelsen af ejerlejlighederne var fastsat til den 1. december 2001, og at
erhvervsejerlejlighederne ”sælges samlet som ejerlejlighed nr. 1 … vi *gjorde+ boligselskabets
repræsentanter opmærksom på, at det er af stor betydning for os, at opdele ejerlejlighed nr. 1
i ejerlejligheder svarende til de nuværende lejemål med henblik på at begrænse tinglys-
ningsafgiften.”.
af et brev af 21. december 2001 fra samme advokatfirma til køberne fremgik bl.a.:
                                                 - 16 -
      ”…
      med hensyn til skødeudkast bemærkes det, at dette kun indeholder de generelle be-
      stemmelser på nuværende tidspunkt. når advokat erik larsson på søllerød boligsel-
      skabs vegne har godkendt udkastet og fordelingstal m.v., vil vi påbegynde udarbej-
      delse af de individuelle skøder. dette forventes at foregå i begyndelsen af januar må-
      ned. …”.
med et brev samme dag fra samme advokatfirma til advokat erik larsson fremsendtes ”mo-
delskødeudkast til brug for berigtigelsen af de enkelte individuelle ejerlejligheder 1 – 29 med
henvisning til underopdelingen af ejerlejlighed 1.”.
vedlagt ovennævnte brev til køberne fandtes et af advokatfirmaet udarbejdet notat vedrø-
rende ”opdeling af erhvervslejemål på nærumvænge torv – ejerlejlighed 1 – 29 – fordeling
af areal m.v.”. af notatet fremgik bl.a., at investor partner k/s var køber af ejerlejlighed nr. 1,
beliggende nærumvænge torv 18, som er nærum stormarkeds lejemål. ejerlejligheden an-
drog 1.205 m2 ”i torveplan” og 1.429 m2 kælder. ejerlejlighed nr. 13 og nr. 14, henholdsvis
nærumvænge torv 11, st. og 13 a, st., blev købt af ”olesen i/s, c/o nærumvænge konditori
aps”, med angivelse af fire interessenter, herunder ole olesen og michael olesen. købet af
ejerlejlighed nr. 14 udgjorde en udvidelse af bagerforretningens areal i forhold til det tidli-
gere lejemål. til ejerlejlighed nr. 14 var særskilt brugsret til et pulterrum i kælderen.
nærum stormarkeds advokat har oplyst, at domsforhandling i ankesagen i østre landsret,
hvor han selv repræsenterede nærum stormarked, fandt sted den 18. februar 2002.
den 19. februar 2002 underskrev olesen i/s v/ de fire interessenter skøde på købet af ejerlej-
lighed nr. 13, beliggende nærumvænge torv 11, st. købesummen var aftalt til 1.294.000 kr.
efter først at være blevet afvist fra tingbogen den 24. april 2002 blev skødet den 2. maj 2002
indført som endeligt tinglyst.
skødet på den ejerlejlighed, hvor nærum stormarked var og fortsat er lejer, ejerlejlighed nr.
1, nærumvænge torv 18, blev underskrevet af køber, k/s nærumvænge torv 18, nærum
c/o investor partner a/s, den 12. februar 2002. af skødet fremgår under § 1, ”vilkår”, bl.a., at
køber har pligt til at være medlem af ejerforeningen nærumvænge torv og endvidere ”pligt
                                                  - 17 -
til at være medlem af den til enhver tid værende fælles handelsforening på nærumvænge
torv. medlemspligten gælder også alle fremtidige ejere og lejere af ejerlejligheden. vedtæg-
ter for handelsforeningen lyses særskilt på lejlighederne …”. af § 3 fremgik, at overtagelses-
dagen var den 1. december 2001, og at ”ejerlejligheden overtages med respekt af lejemål i.h.t.
lejekontrakt med nærum stormarked. køber er bekendt med indholdet af lejekontrakten og
de dermed forbundne rettigheder og forpligtelser.”.
af ”vedtægter for nærumvænge torv’s handelsforening”, som olesen i/s v/de fire interes-
senter underskrev den 12. november 2002, og som blev tinglyst som servitut på olesens i/s’
ejerlejlighed den 8. januar 2003, fremgik, at alle erhvervsdrivende i ejerlejlighederne 1 og 3 –
29 på nærumvænge torv var pligtmæssige medlemmer. af § 17 fremgik, at alle detailbutik-
ker skal overholde de af generalforsamlingen besluttede åbningstider, hvilket dog ikke gæl-
der de virksomheder, som kutymemæssigt har andre åbningstider, ”ligesom lejekontrakter
for lejere, der ikke er medlemmer, skal respekteres.” af § 18 fremgik bl.a., at ”det skal til-
stræbes, at der skabes grundlag for et varieret og konkurrencedygtigt udbud af detailvarer.
… den hidtidige benyttelse af lejlighederne fastholdes og som udgangspunkt afskærer dette
ejerne fra at udleje til eller selv benytte lokaler på nærumvænge torv til formål, som strider
mod princippet i lejelov af 10.3.1998 § 30, stk. 3, medmindre andet er aftalt.”
med brev af 9. december 2002 sendte advokatfirmaet rabenhorst & thorlacius vedtægter for
handelsforeningen til nærum stormarked a/s v/michael sønneland ”til deres godkendelse
og underskrift med henblik på tinglysning af vedtægterne på ejerlejligheden. jeg skal samti-
dig bekræfte, at deres underskrivelse … ikke indebærer, at lejer, nærum stormarked a/s,
dermed er bundet af vedtægterne, idet der ikke er sammenfald mellem lejer og udlejer. …”.
brevet blev besvaret af michael sønneland på vegne nærum stormarked i et brev af 13. de-
cember 2002, hvormed michael sønneland returnerede vedtægterne i underskrevet stand,
idet han bl.a. bemærkede, at han var ”grundlæggende uenig i nogle af de afgørende punkter
i de nye vedtægter … brancheklausuler, kontingentafhængig bøde, at vedtægterne bliver
tinglyst … men da vi er enige om, at de nye vedtægter ikke gælder for nærum stormarked
a/s, så føjer [jeg] jeres valg vedrørende rammerne for udvikling af torvet …”.
                                                 - 18 -
i et nyt brev, dateret den 4. februar 2003, fra samme advokatfirma til nærum stormarked
a/s v/michael sønneland meddelte advokatfirmaet, at arbejdet med køb og opdeling af
ejerlejlighederne og øvrige ekspeditioner ”kan betragtes som afsluttet”. det fremgik videre af
brevet bl.a.:
       ”...
       som bekendt var vedtagelse og tinglysning af vedtægter for handelsforeningen ikke
       uden problemer. der var således meget delte holdninger til brancheklausulen. enden
       på drøftelserne blev en fastholdelse af brancheklausulerne indtil videre. det blev dog
       samtidig besluttet, at ejerne ved etablering af nye lejekontrakter skal drage omsorg for,
       at lejerne i lejekontrakten godkender, at andre butikker på nærumvænge torv benyttes
       til samme formål og/eller branche.
       …”
 tiden fra 2005 og frem
i et brev af 27. april 2005 rettede superbest amba v/økonomidirektør jens vangby henven-
delse til nærum stormarked (”superbest nærum stormarked”) v/købmand michael sønne-
land. brevet havde følgende indhold:
       ”deltagelse i superbest kæden
       generelt
       en af betingelserne for deltagelse i superbest kæden er at medlemmet distribuerer sel-
       skabets tilbudsavis ud i butikkens naturlige handelsområde. tilbudsavisen … gælder i
       alle superbest butikker i hele danmark … distribueres i 1.700.000 eksemplarer hver
       uge.
       dispensation
       direktionen i superbest amba kan ikke give dispensation til din butik for deltagelse i
       den fælles tilbudsavis. såfremt vi kunne og ville give dig dispensation, ville du blive
       pålagt de ekstraomkostninger som kæden ville blive påført på grund af dine individu-
       elle behov for ikke at markedsføre brødudsalg. ekstraomkostningerne til reklamebu-
       reau for individuel opsætning af tilbudsavis til din butik samt separat trykning af
       samme vil anslået løbe op i kr. 85.000,00 incl. moms pr. uge svarende til en anslået årlig
       omkostning for din butik på kr. 4.420.000,00 incl. moms.”
procesaftale
                                                - 19 -
parterne erklærede under hovedforhandligen i sø- og handelsretten at være processuelt
enige om at bortse fra de skønsspørgsmål i den fælles skønserklæring af 26. januar 2010, som
alene er besvaret af lisbeth dalgaard og steen friis nielsen. som et led i procesaftalen erklæ-
rede nærum vænge konditori, at nærum vænge konditori ikke bestrider, at det er forbun-
det med alvorlige problemer, herunder i økonomisk og driftsmæssig henseende, at nærum
stormarked er underlagt de foreliggende begrænsninger i mulighederne for at sælge brød-
produkter.
syn og skøn
der er udarbejdet syns- og skønserklæring af 23. april 2009 af bagermester steen friis niel-
sen, der som samlet konklusion på de stillede skønsspørgsmål har udtalt, at nærum vænge
konditoris prisniveau og avance på sine varer ikke er højere end områdets øvrige bagerbu-
tikker (4 i alt i trørød, hørsholm, virum, holte). det fremgår videre af erklæringen, at næ-
rum vænge konditori ikke forhandler indpakket brød.
der er endvidere udarbejdet en fælles skønserklæring af 26. januar 2010 af skønsmændene,
statsaut. revisor finn warberg, bagermester steen friis nielsen og købmand lisbeth dal-
gaard, således at det ved et afkrydset skema fremgår, hvilke af skønsmædene som har delta-
get i besvarelsen af de enkelte spørgsmål. under hensyn til ovennævnte processuelle aftale
omtales de spørgsmål, som skønsmand finn warberg har deltaget i besvarelsen af:
”…
spørgsmål 4: skønsmanden bedes oplyse, hvor stor en årlig omsætning et supermarked
med tilsvarende størrelse, beliggenhed og profil i henseende til kvalitet m.v. må antages
at have på brød i 2006. omsætningen bedes angivet i såvel beløb som i procent af den
samlede omsætning.
besvarelse: nedenstående data er modtaget i brev fra superbest v/markedsdirektør jens
visholm af d. 15. september 2009.
    - da der også indgår knækbrød m.v. i varegruppen ”brød”, kan vi konstatere, at butik-
        ken i nærum i 2006 havde en salgsandel på 1,6 % indenfor dette vareområde.
    - på totalniveau solgte superbest-kædens butikker i 2006 friskt brød for dkk 437,0 mio.,
        hvilket svarer til en salgsandel på 3,9 % af den gennemsnitlige butik i kæden.
                                                        - 20 -
     - for butikker som i beliggenhed, størrelse og profil svarer til nærum er det tilsvarende
            en salgsandel på frisk brød på 6,6 % hvilket således må betragtes som et relevant ud-
            gangspunkt for vurderingen af nærum´s uudnyttede potentiale på dette vareområde.
spørgsmål 5. skønsmanden bedes år for år i perioden 2006-2011 oplyse den årlige omsæt-
ning, som nærum stormarked må antages at gå glip af såfremt nærum stormarked ikke
har mulighed for at sælge ikke-frossent brød. omsætningen bedes angivet i såvel beløb
som i procent af den samlede omsætning.
besvarelse: nedenstående data er modtaget i brev fra superbest v/markedsdirektør jens
visholm af d. 15. september 2009.
mistet salg i perioden 2006-2011:
forudsætningen for denne beregning er en samlet aktuel omsætning i superbest nærum på
dkk 150,0 mio. i 2006 samt en udvikling i omsætning på 3 % de følgende år.
år                      2006        2007        2008          2009        2010        2011        2006-2011
total omsætning         150.000.000 154.000.000 159.135.000   163.909.050 168.826.322 173.891.111
brødandel               1,6%        1,6%        1,6%          1,6%        1,6%        1,6%
brødandel               2.400.000   2.472.000   2.546.160     2.622.545   2.701.221   2.782.258   15.524.184
potentiel brødandel     6,6%        6,6%        6,6%          6,6%        6,6%        6,6%
potentielt brødsalg     9.900.000   10.197.000  10.502.910    10.817.997  11.142.537  11.476.813  64.037.258
mistet omsætning        7.500.000   7.725.000   7.956.750     8.195.453   8.441.316   8.694.556   48.513.074
alle tal er inkl. moms og afgifter
med udgangspunkt i 2006-tallene står butikken i nærum således efter superbest´s beregnin-
ger til at miste dkk 48,5 mio. i salg i perioden 2006-2011. i ovenstående tal er ikke medtaget
det forventelig store antal kunder, som helt fravælger butikken på baggrund af den mang-
lende mulighed for at købe noget så basalt som brød.
spørgsmål 6. er det efter skønsmandens vurdering sandsynligt, at et supermarkeds poten-
tielle kunder vil fravælge at handle i et supermarked, såfremt det er afskåret fra at sælge
brød? skønsmanden bedes i bekræftende fald anslå omfanget af potentielle kunder, der
helt eller delvis fravælger at handle i et supermarked, der er afskåret fra at sælge brød.
besvarelse: der er en klar trend på det danske dagligvaremarked der tilsiger one-stop-shop-
ping. kunderne er presset på tid og ønsker at handle ind mest effektivt. i forhold til konkur-
rence situationen mellem supermarkeder i et givent marked, vil det helt klart være en fordel
for kunden at hun også kan handle brød, der hvor hun handler øvrige dagligvarer. et su-
permarked som ikke kan tilbyde dette i sit sortiment vil blive fravalgt et antal gange. en an-
den type kunder vil foretrække, at handle brød hos bageren og er derfor mindre fravælgende
overfor et supermarked, der ikke har brød. generelt i nordsjælland vil ca. 70 % af kunderne
klart forvente at kunne handle brød i supermarkedet, mens resten enten bager selv eller øn-
                                                             - 21 -
sker at handle brød hos bageren. de 70 % er baseret på tal fra dalgaard super marked, der
bør anses for at være et sammenligneligt supermarked.
det er konstateret i denne sag, at de aktuelle geografiske forhold er af en sådan karakter, at
man er meget tæt på, at kunne opfylde behovet for one-stop-shopping. afstanden mellem
supermarked og bagerforretning er således så ubetydelig, at det af kunderne vil opleves som
one-stop-shopping. man skal dog ud på gaden for at komme fra den ene forretning til den
anden, men det kan gøres let og ubesværet.
spørgsmål 7. såfremt spørgsmål 6 besvares bekræftende bedes skønsmanden anslå stør-
relsen af den årlige omsætning nærum stormarked vil miste i perioden 2006-2011 som
følge heraf. den mistede omsætning bedes angivet i såvel beløb pr. år som i procent af
den samlede årlige omsætning.
besvarelse: det vil blive et lidt usikkert skøn, men man påfører for ca. 70 % af kunderne en
ulempe, som de reagerer forskelligt på. nogle vil vælge at lægge hele deres indkøb et andet
sted, andre vil en gang imellem handle et andet sted og en del vil alligevel handle i nærum
stormarked. sætter vi et forsigtigt skøn på en mistet omsætning på 3-5 % vil det betyde en
mistet årlig omsætning inkl. moms og afgifter på mellem dkk 4,5 og 8,7 mio. baggrunden
for det forsigtige skøn er bl.a. nærum stormarkeds gunstige konkurrencemæssige placering
(seriøse konkurrenter ligger relativt langt væk). denne situation kan hurtigt ændre sig, hvis
konkurrenter får mulighed for at placere sig tæt på.
år                       2006            2007        2008          2009        2010        2011
total omsætning          150.000.000     154.000.000 159.135.000   163.909.050 168.826.322 173.891.111
mistet                   4.500.000       4.635.000   4.774.050     4.917.271   5.064.790   5.216.733
omsætning 3 %
mistet                   7.500.000       7.725.000   7.956.750     8.195.452   8.441.316   8.694.556
omsætning 5 %
samtlige beløb er inkl. moms og afgifter
man må modsætningsvis også konkludere, at hvis det forventes, at supermarkedet vil kunne
øge sin omsætning i størrelsesordenen fra godt 5 millioner til 8,2 millioner kroner i 2010, så
vil en ændring af de klausulerede forhold betyde et væsentligt fald i ”bagermesterens” om-
sætning. eksempelvis vil det være sådan, at hvis bare halvdelen af den ”mistede” omsætning
i supermarkedet på 3 %´s grundlag fragår bagermesteren, vil det betyde et fald i omsætnin-
gen på 2,5 mio. i 2010. dette er en ganske betragtelig del af bagermesterens samlede årlige
omsætning og må givetvis påvirke rentabilliteten i virksomhedens drift ganske betragteligt.
ved højere andele af den ”mistede” omsætning, vil tabet for bagermesteren stige tilsvarende.
den forventede øgede omsætning gælder ikke kun på brød, men for hele sortimentet, hvis
kunderne ikke fravælger nærum stormarked pga. manglende brød. derfor kan man ikke
slutte, at bageren vil miste 2,5 mio. kr. pointen er, at flere kunder vil vælge at handle i næ-
rum stormarked, såfremt de kan tilbyde et fuldt og normalt supermarkeds brødsortiment.
dette kan betyde en øget kundestrøm, som også kan komme bageren til gavn.
…”
                                                  - 22 -
forklaringer
skønsmand lisbeth dalgaard har forklaret, at hun driver dalgaard supermarked i hørs-
holm, der er medlem af superbest kæden. der er siden slutningen af 1960’erne sket store
ændringer med hensyn til supermarkeders forhandling af brød. der lå dengang næsten en
bagerforretning eller et ismejeri på hvert gadehjørne. det er i modsætning til dengang nu
helt normalt, at forbrugerne køber deres brød i supermarkeder. og denne udvikling ser ud
til at fortsætte. det er helt oplagt et stort problem, hvis et supermarked må skuffe de for-
ventninger, som forbrugerne i dag naturligt har med hensyn til at kunne købe deres brød i
supermarkedet. det vil i stigende grad være et kundekrav, at supermarkedet forhandler frisk
brød.
i hendes eget supermarked forhandles frisk brød. ved siden af supermarkedet - med en af-
stand på 12 meter - ligger en bagerforretning, der drives af en dygtig bager. det er hendes
indtryk, at bagerforretningen klarer sig godt, hvilket sandsynligvis hænger sammen med, at
supermarkedet skaber heftig kundetrafik på stedet. kunderne opsøger bl.a. bageren for at
købe flødeskumskager, tebirkes, rundstykker, horn mv., som er varer, som hendes super-
marked ikke fører.
”supermarkedsbrød” er brød fra de store leverandører som schulstad, kohberg m.fl. brødet
bages i løbet af natten, køres ud til supermarkederne om morgenen og kommer derefter
straks på hylde. det drejer sig om franskbrød, rugbrød, boller mv. brødet fra bagerforretnin-
gerne har typisk en anden kvalitet.
”one stop shopping” står som begreb for kundernes forventning om at kunne købe alt på ét
sted. i definitionen ligger, at kunderne kun skal betjenes af en enkelt kasse. forholdene på
nærumvænge torv er ikke udtryk for ”one stop shopping” uanset den korte afstand mellem
supermarked og bagerforretning.
                                               - 23 -
hvis et nyt supermarked åbner i nærheden, vil hun mene, at en del af nærum stormarkeds
kunder vil fravælge ulempen med hensyn til den manglende mulighed for køb af brød og
foretrække dette nye supermarked frem for nærum stormarked. hun tør ikke give et bud
på, hvor stor en del af kunderne der kunne være tale om.
skønsmand, statsaut. revisor finn warberg har vedstået besvarelsen af de spørgsmål i
skønserklæringen, som han har deltaget i, spørgsmål 4 – 7. han har supplerende forklaret, at
han ikke har kendskab til nærum vænge konditoris regnskaber.
michael sønneland har forklaret, at han ejer alle aktierne i nærum stormarked a/s. han er
uddannet cand. merc. i økonomistyring og har drevet stormarkedet siden 1997. det var i
forbindelse med, at han arvede, at han overtog forretningen. ved aktieerhvervelsen indgik
retsforliget fra 1970 i goodwill-værdien.
der er knap 100 meter fra nærum vænge konditoris forretning og til indgangsdøren til næ-
rum stormarked. der er således ikke tale om en ”one stop” situation. inden for en afstand af
3 – 400 meter ligger to tankstationer, som sælger frisk brød. ca. 1 km væk ligger en netto-
forretning med brødudsalg og ca. 700 meter væk er en rema 1000-forretning under opfø-
relse. ifølge krak ligger der 10 bagerforretninger i området. af de 10 forretninger ligger de
9 klods op ad et supermarked, mens den 10. ligger ved siden af en slagterbutik og 3-400 me-
ter fra et supermarked.
det er vidnets opfattelse, at både bagerforretningen og supermarkedet har glæde af at være
placeret tæt ved hinanden.
nærumvænge torv blev åbnet i 1958. søllerød almennyttige boligselskab ejede ejendom-
men, som selskabet lejede ud. på daværende tidspunkt var det kutyme, at der ikke måtte
drives to forretninger af samme beskaffenhed. dette fremgår også af den nu fremlagte leje-
kontakt med optikeren som lejer. det er vidnets opfattelse, at alle lejekontrakter på davæ-
rende tidspunkt så ud som optikerkontrakten.
                                                 - 24 -
det var hans farfar, der i 1970 på købmandsforretningens vegne indgik det retsforlig, som i
dag fortsat hindrer supermarkedet i at sælge brød, bortset fra rugbrød mv. omstændighe-
derne omkring indgåelsen af retsforliget var, at der var blevet opført en ny ejendom på næ-
rumvænge torv, hvor supermarkedet fik mulighed for at flytte over. efter at supermarkedet
havde sendt reklamebrochurer ud umiddelbart forud for åbningen af de nye lokaler, gik ba-
germester poul frederiksen til retten for at håndhæve sine rettigheder. han har fra ansatte i
supermarkedet, som også var ansat i 1970, fået beskrevet, at vidnets farfar, der var procestil-
varslet under sagen, befandt sig under et stort pres på grund af den forestående åbning af
den nye forretning, og for i det mindste at få ret til at sælge mælk, fløde, rugbrød og kiks,
småkager mv., måtte han indgå forliget.
siden 1970 har supermarkeders brødsortiment udviklet sig markant. han har fra kohberg
hørt, at sortimentet er fordoblet siden 2002. mange nye produkter med fokus på sundhed er
kommet til. hertil kommer, at de fleste supermarkeder i nordsjælland i dag også sælger
frisk brød. det giver nærum stormarked store problemer, at de ikke kan sælge brød. nærum
stormarked er på grund af rabatordninger nødt til at være medlem af superbest-kæden for
at kunne eksistere som forretning, men nærum stormarked kan ikke overholde kædens
vedtægter. superbest har som markedsføringsstrategi besluttet, at alle kædens butikker skal
sælge frisk brød. det er således nødvendigt for nærum stormarked at kunne sælge såvel
supermarkedsbrød som frisk brød. supermarkedsbrød er brød, der er emballeret i plastik, og
som er en ret billig vare. frisk brød er en friskvare og udmærker sig i forhold til supermar-
kedsbrødet ved en højere kvalitet.
kundeundersøgelser afslører utilfredshed med, at man ikke kan købe brød i supermarkedet.
at man end ikke kan købe supermarkedsbrød, er uforståeligt for kunderne. de fælles super-
best tilbudsaviser indeholder tilbud på brød, som nærum stormarked altså ikke kan levere.
brød er den tredje vigtigste varegruppe i et supermarked, næst efter frugt/grønt og slagter-
varer. vidnet blev medlem af superbest-kæden i forbindelse med en fusion mellem prima og
superbest.
                                               - 25 -
vidnet kan bekræfte tallene fra skønserklæringen med hensyn til mistet salg i perioden 2006
– 2011. tallene, som kan betegnes som gennemsnitstal, svarer til hans egen opfattelse.
det er vidnets subjektive vurdering, at det ikke vil være skadeligt for bagerforretningen, hvis
supermarkedet også kunne sælge brød. men det er klart, at bagerforretningen i givet fald må
foretage en tilpasning. vidnet har ved undersøgelser konstateret, at bagerforretningens gen-
nemsnitlige indtjening de senere år har ligget på ca. 215.000 kr.
vidnet deltog i den lukkede budrunde, da søllerød almennyttige boligselskab satte næ-
rumvænge torv til salg. vidnet trak sig ud af forhandlingerne i efteråret 2001, og han ud-
trådte også af handelsforeningen. han var herefter afskåret fra al kommunikation med han-
delsforeningen, og han fik ingen korrespondance omkring salget. det var kommanditselska-
bet, der købte supermarkedsejendommen, og supermarkedet fortsatte som lejer. salget
havde således ikke nogen egentlig virkning for supermarkedet. han havde intet med kom-
manditselskabet at gøre på købstidspunktet, men han har senere købt selskabet. komman-
ditselskabet er fortsat ejer.
vidnet har ikke tiltro til, at supermarkedet kan overleve med de nuværende vilkår for brød-
salg. der vil løbende komme konkurrenter til, og vidnets forretning er og vil i givet fald også
fremover være den eneste, der ikke kan sælge brød. supermarkedet vil tabe i konkurrencen.
allerede i januar/februar åbner en rema 1000 forretning i nærheden med fuldt sortiment.
rema 1000-forretningen har overtaget grunden fra en bagerforretning; vidnet kan ikke kon-
kret sige, om rema 1000-forretningen er underlagt klausuler vedrørende salg af brød.
michael olesen har forklaret, at han kom i lære i 1978 og blev uddannet som konditormester
i 1981. han er søn af ole olesen. han ejer sammen med sin familie anparterne i bageriet og
er registreret som direktør i anpartsselskabet.
i relation til den nu fremlagte optiker-lejekontrakt kan han kun sige, at han ikke kender ba-
germester poul frederiksens lejekontrakt fra samme tid.
                                                - 26 -
da hans far købte bagerforretningen i 1974, blev der betalt en goodwill på 1,2 mio. kr. det
var dermed danmarks dyreste bagerforretning, har hans far fortalt.
efter dommen i 2001 fra retten i lyngby og landsretsdommen, hvor supermarkedet fik tilla-
delse til at sælge frossent brød, faldt bagerforretningens omsætning og indtjening. forretnin-
gens brødsalg faldt med 30 %. han har dette tal fra bagerforretningens revisor. det er rigtigt,
at der ligger to tankstationer i nærheden, og at disse i samme periode begyndte at sælge frisk
brød som ”bake-off” - rundstykker, tebirkes og croissanter mv. han kan selvfølgelig ikke
være sikker på, at brødsalget fra tankstationerne ikke også har haft betydning for omsæt-
ningsnedgangen på de 30 %. han har forsøgt at kompensere for nedgangen ved at bygge
butikken om og etablere en café i forbindelse med bageriet. caféen har 12 borde. det har
medført, at hans omsætning er nogenlunde uændret. virksomheden har de seneste 4 år haft
overskud. det er rigtigt, at bagerforretningen ikke holder søndagsåbent. det er gået godt
gennem årene alligevel.
hvis supermarkedet får lov til at sælge brød, bliver det bagerforretningens død. det overle-
ver den ikke. hertil kommer, at bagerbranchen generelt er under pres bl.a. på grund af det
udbredte salg af ”bake-off” brød, der har en dårligere kvalitet end bagerbrødet. i de senere
år er der på landsbasis lukket 4-500 bagerbutikker, og det forventes, at der om få år kun vil
være omkring 600 butikker tilbage.
frank sørensen har forklaret, at han er administrerende direktør i superbest. det er den pri-
mære opgave at samle de selvstændige superbest-købmænd under en ”fælles paraply”. han
driver selv et supermarked i sønderjylland.
de tre vigtigste varegrupper er frugt/grønt, derefter fersk kød og så brød. brød er derfor
naturligvis en meget vigtig del af supermarkedernes sortiment.
nærum er et højprofilområde, og det er derfor ”slemt”, når et supermarked ikke kan sælge
brød. efter vidnets viden findes der ikke andre supermarkeder i danmark, som ikke for-
handler brød.
                                                - 27 -
over en 10-årig periode er supermarkeders varesortiment inden for brød variationsmæssigt
steget 50-60 % og næsten det samme i volumen. 98 % af superbest-medlemmerne sælger i
dag frisk brød – enten som selvtilvirket, eller som ”bake-off” eller som leveret af lokale ba-
gere.
superbest arbejder med den målsætning, at der skal forhandles frisk brød i alle butikker. det
er afgjort et problem, at en enkelt butik ikke kan levere. superbests ugentlige tilbudsaviser
omfatter alle butikker. de trykkes i tyskland i 1,8 mio. eksemplarer ad gangen.
procedure
nærum stormarked har overordnet og indledningsvis anført, at retsforliget, som er tvistens
kerne, og som blev indgået for mere end 40 år, dengang ikke havde stor betydning for nogen
af parterne. som samfundsudviklingen har været, har forliget, hvilket også fremgår af par-
ternes procesaftale, imidlertid i dag meget store skadevirkninger for nærum stormarked,
der som eneste supermarked ikke har mulighed for at forhandle frisk brød. skadevirknin-
gerne må efter michael sønnelands forklaring anses for livstruende for supermarkedets eksi-
stens. det må tillægges betydelig vægt, at den tidligere retssag mellem parterne ved retten i
lyngby blev anlagt i 1996, det vil sige for 14 år siden, og dommen fra østre landsret blev
afsagt i juni 2002, hvilket nu er mere end 8 år siden.
særligt til støtte for den principale påstand har nærum stormarked henvist til de ændringer
i konkurrenceloven, der skete i juni 2002, flere måneder efter domsforhandlingen i sagen ved
østre landsret. ifølge disse lovændringer blev indgåelse af aftaler af den foreliggende type,
som gøres gældende at være en horisontal aftale om ”opdeling af markeder”, forbudt ”per
se”. hvis sådanne aftaler indgås, anses de for ugyldige, jf. konkurrencelovens § 6, stk. 5. den
eneste af undtagelserne nævnt i § 6, stk. 5, som er relevant at vurdere, er lovens § 7, men de
dér nævnte undtagelser gælder ifølge § 7, stk. 2, nr. 2, ikke ”begrænsninger af … salg”. rets-
forliget udgør med andre ord en ”hard core” begrænsning, og bagatelgrænsen i § 7, stk. 2,
finder derfor ikke anvendelse. et forbud kan gøres gældende uanset det indbyrdes styrke- og
størrelsesforhold mellem de virksomheder, der har indgået aftalen.
                                                 - 28 -
det gøres videre gældende, at retsforliget blev indgået af poul frederiksen personligt, og at
det ikke fremgår nogen steder, at poul frederiksen kunne overdrage rettighederne i henhold
til forliget. poul frederiksens rettigheder gik ikke længere end til udløbet af hans lejekon-
trakt. det er en kendsgerning, at bagerforretningen i dag ikke drives af poul frederiksen, og
at retsforliget fra 1970 baserer sig på teksten i lejekontrakten fra 1961, ”optikerkontrakten”,
som må antages at have været enslydende med de øvrige lejekontrakter på nærumvænge
torv. i lejekontrakten omtales jo også de øvrige lejere. hvis nærum vænge konditori mener,
at lejekontakten i sin tid så anderledes ud, må det være op til nærum vænge konditori at
fremskaffe denne kontrakt. i lejekontrakten reguleres uomtvisteligt relationen mellem bager-
forretningen og supermarkedet, og på kontraktens side 4 fremgår under pkt. e, at bagerfor-
retningens eneret angår brød, der fremstilles ved egen tilvirkning. ved forliget i 1970 var
bestemmelserne, som fremgår af den omhandlede lejekontrakt, således det grundlag, for-
ligsparterne havde. den eneret, som bagerforretningen frafaldt til fordel for supermarkedet,
var eneretten til at forhandle mælk, rugbrød, småkager mv., og bagerforretningen beholdt
eneretten til forhandling af franskbrød, sigtebrød, rundstykker mv., som i lyset af lejekon-
trakten fra 1961 må forstås som brød, der fremstilles ved egen tilvirkning. supermarkedet
kan derfor ikke anses at være underlagt nogen begrænsninger på salg af brød, der ikke er
fremstillet ved egen tilvirkning. bagerforretningens eneret gælder alene ”hjemmebagt” brød.
retsforliget må endvidere tilsidesættes på grund af bristede forudsætninger. forbrugernes
indkøbsmønstre fra tidspunktet for forliget i 1970 har ændret sig dramatisk. brødsalg i su-
permarkedet udgør nu den tredjestørste varegruppe, og denne udvikling var ikke kendelig
for supermarkedet på forligstidspunktet. supermarkedets situation er i dag tæt på at være
umulig.
også en anden forudsætning er bristet. forligsaftalen om eneretten blev indgået mellem ba-
gerforretningen som lejer og boligselskabet som udlejer. at bagerforretningen blev ejer af sin
lejlighed, blev nærum stormarked først klar over efter domsforhandlingen i østre landsret.
bagerforretningen underskrev sit skøde dagen efter domsforhandlingen den 18. februar
2002. det har ikke været muligt for nærum stormarked at påberåbe sig denne omstændig-
                                                - 29 -
hed hverken under den tidligere byretssag eller landsretssagen. havde forholdet været
kendt, ville dette anbringende være fremført under sagen.
retsforliget må endvidere kunne tilsidesættes som følge af, at begge parter ved forligtes ind-
gåelse har haft urigtige forudsætninger med hensyn til retsstillingen før forliget. parterne har
tilsyneladende troet, at bagerforretningens eneret angik alt såkaldt gærbrød, men eneretten
var, som det fremgår af den nu fremlagte lejekontrakt, begrænset til brød, fremstillet ved
egen tilvirkning. først da man så den gamle lejekontrakt, blev man klar over den rette sam-
menhæng. allerede derfor har der været grundlag for at anlægge nærværende sag.
til støtte for den principale påstand gøres endelig gældende, at forligsaftalen skal tilside-
sættes efter aftalelovens § 36. der er tale om en meget speciel sag, hvor alle tre kriterier i § 36,
stk. 2 er opfyldt. særlig med hensyn til forholdene ved aftalens indgåelse bemærkes, at det
efter michael sønnelands forklaring må lægges til grund, at hans bedstefar, alfred olsen,
befandt sig under betydeligt pres på tidspunktet for hans tiltræden af forliget, idet hans nye
supermarkedsforretning stod umiddelbart over for åbning af nye, udvidede lokaliteter. i
relation til aftalens indhold gøres det gældende, at aftalen efter en konkret vurdering er uri-
melig. der er i princippet tale om en tidsubegrænset aftale, hvilket er usædvanligt. aftalen
har nu været gældende i 40 år, hvilket, når henses til retspraksis om rækkevidden af langva-
rige kontraktforhold, gør det helt ubetænkeligt nu at tilsidesætte aftalen. den har allerede nu
haft virkning i et tidsrum, der ligger langt ud over det rimelige. det kan ikke tillægges nogen
afgørende betydning, at der medvirkede advokater for parterne i forbindelse med indgåel-
sen af forliget. at indholdet er usædvanligt, illustreres af, at nærum stormarked i dag er det
eneste supermarked, som er underlagt sådanne begrænsninger med hensyn til at forhandle
brødprodukter. det gøres gældende, at aftalen i høj grad er usædvanlig, og at den udtrykker,
hvad man kan betegne som et haltende retsforhold mellem parterne, hvor aftalen savner en
rimelig balance.
også senere indtrufne omstændigheder må føre til aftalens tilsidesættelse efter aftalelovens §
36. samfundsudviklingen har således ændret sig markant, og det er i dag helt usædvanligt,
at et supermarked ikke kan forhandle frisk brød – endda med et omfattende sortiment. det
                                               - 30 -
er kundernes forventninger, at de kan købe frisk brød i deres supermarked. det fremgik af
frank sørensens forklaring, at 98 % af superbest-butikkerne sælger frisk brød. dette gør si-
tuationen meget anderledes end i 1970, hvor frisk brød ikke var en standardvare. ”one-stop-
shopping”-konceptet er centralt for at supermarked. hertil kommer, at der om kort tid star-
ter en rema 1000-forretning i nærheden af nærumvænge torv. man kan kun gisne om, hvor
kunderne går hen, hvis de kan få brød hos rema 1000 og ikke hos nærum stormarked. som
følge af kædesamarbejdet har nærum stormarked reelt ikke mulighed for at udarbejde egne
tilbudsaviser mv. tilbudsaviserne omfatter alle suprbest-butikker, og kunder skuffes, når
de i nærum stormarked ikke kan få de brødprodukter, som er markedsført. situationen er
tæt på at være umulig for nærum stormarked, hvilket gør urimeligheden åbenbar.
det gøres gældende, at det er i strid med redelig handlemåde, at nærum vænge konditori
fortsat håndhæver forligsaftalen. nærum stormarked har allerede i processkrift 1 af 5. de-
cember 2005 opfordret nærum vænge konditori til at dokumentere sit tab, som bagerforret-
ningen måtte forventes at lide som følge af en muliggjort forhandling af brød for nærum
stormarked, men opfordringen er forblevet ubesvaret. det må derfor lægges til grund, at
bagerforretningen ikke vil lide noget tab. og dette er da også en rimelig antagelse. alle øv-
rige bagerbutikker i området ligger ved siden af et supermarked. det drejer sig om at være
en dygtig bager, og det må nærum vænge konditori antages at være. forretningen skal nok
klare sig. da man betalte 1,2 mio. kr. i goodwill i 1974, var det lejemålet, man betalte for.
ifølge lejekontraktens § 10 var lejemålet uopsigeligt i 5 år. længere kunne bagerforretnin-
gens forventninger ikke strække sig. bagerforretningens situation skal holdes op imod su-
permarkedets, hvor det er dokumenteret – og i øvrigt ubestridt – at skadevirkningerne af
retsforliget er meget betydelige. det fremgår af skønserklæringen, at nærum supermarked
for årene 2006-2011 på grund af retsforliget vil have mistet omkring 100 mio. kr. i omsæt-
ning.
de anførte synspunkter gøres også gældende med hensyn til nærum stormarkeds subsidi-
ære og mere subsidiære påstande.
                                                - 31 -
særlig med hensyn til den subsidiære påstand gøres det yderligere gældende, at påstanden
er skræddersyet til den nye viden, man fik, da lejekontrakten fra 1961, ”optikerkontrakten”,
dukkede op. i 40 år har nærum stormarked undladt at sælge frisk brød uden at være for-
pligtet hertil.
særlig med hensyn til den mere subsidiære påstand henvises til, at indpakket brød, det så-
kaldte ”supermarkedsbrød”, ikke indgår i bagerforretningens sortiment. der er stor forskel
på ”supermarkedsbrød” og ”bagerbrød”, og en tilladelse for nærum stormarked til at sælge
supermarkedsbrød vil derfor ikke tænkeligt have nogen nævneværdig indflydelse på bager-
forretningens omsætning. det må her atter tages i betragtning, at nærum stormarkeds pro-
vokationer med hensyn til bagerforretningens omsætningsudvikling ikke er blevet besvaret.
at søge at hindre supermarkedet i at sælge supermarkedsbrød må anses for chikanøs ad-
færd.
særlig med hensyn til den mest subsidiære påstand gøres det gældende, at det beløb, som
nærum stormarked evt. skal betale i erstatning, må tage udgangspunkt i nærum vænge
konditoris tab, hvilket man ikke har ønsket at medvirke til at opgøre. det gøres gældende, at
bagerforretningen ikke vil lide noget tab, og at beregningen af det maksimale tab må tilsvare
det overskud, som bagerforretningen haft gennem nogle år. det gennemsnitlige overskud fra
2005/2006 til 2008/2009 har været ca. 215.000 kr. før skat. halvdelen af dette beløb kan anslås
at vedrøre driften af caféforretningen. det vil sige, at en erstatning på godt 100.000 kr. kunne
være et rimeligt beløb. hvis der dækkes ind for 2 år, er beløbet godt 200.000 kr., som under
alle omstændigheder må være fuldt dækkende for bagerforretningens eventuelle økonomi-
ske tab. såfremt erstatning overhovedet kan komme på tale, hvilket bestrides, må beløbet
udmåles efter et skøn, som det er op til retten at foretage.
vedrørende nærum vænge konditoris anbringende om retskraft med hensyn til østre
landsrets dom af 29. juni 2002 gøres det gældende, at landsretssagen og nærværende sag
ikke angår de samme forhold; nærum stormarked må være berettiget til at få prøvet, om
forholdene i dag kan føre til en tilsidesættelse af forliget. sagen, der blev afgjort i 2002, star-
tede for 14 år siden ved retten i lyngby, og dommen kan under alle omstændigheder ikke
                                                 - 32 -
bare være gældende i evighed. på de forløbne 14 år er der sket virkelig meget på markedet.
allerede i østre landsret forelå en dissens med argumentation for at bringe aftalelovens § 36
i anvendelse i endnu større omfang. retskraftvirkningen af østre landsrets anerkendelses-
dom kan alene udstrækkes til de af retten prøvede omstændigheder. selv hvis sagerne i øv-
rigt var ens, hvilket bestrides, må nærum stormarked alene på grund af de tidsmæssige om-
stændigheder kunne opnå en fornyet prøvelse.
at sagerne ikke er ens, illustreres allerede af, at ingen af påstandene i nærværende sag var
nedlagt i de tidligere sager. nærum stormarkeds principale påstand går på, at retsforliget fra
1970 ikke kan gøres gældende. en sådan påstand forelå ikke for retten i lyngby eller østre
landsret. i de gamle sager talte man i påstandene om ”gærbrød” og frossent brød. i nærvæ-
rende sag tales ikke om gærbrød, men påstandene afspejler derimod, at ny viden – og nye
bilag – er kommet til. den subsidiære påstand er helt ny og er udtryk for, at et nyt og under
de tidligere sager ukendt bilag 13, ”optikerkontrakten”, er kommet til. parternes retsstilling
på tidspunktet for forliget har vist sig at have været helt anderledes end antaget under den
tidligere sag.
heller ikke de anbringender, der er i spil i nærværende sag, er identiske med dem, som ret-
ten i lyngby og østre landsret behandlede. ny viden er kommet til, og der er i 2002 - flere
måneder efter hovedforhandlingen i østre landsret - trådt nye regler i kraft på det konkur-
renceretlige område. under den tidligere sag blev det ikke gjort gældende, at forligsaftalen
skal tilsidesættes i sin helhed. det er fast antaget, at hvis tidsmæssige omstændigheder i sig
selv kan antages at have betydning for sagen, vil en ny sag kunne anlægges, når der er forlø-
bet et passende tidsrum. efter fremkomsten af den ”nye” lejekontrakt kan det lægges til
grund, at bagerforretningen på forligstidspunktet kun havde eneret til at sælge ”brød ved
egen tilvirkning”. denne omstændighed må have stor betydning for retskraftsspørgsmålet.
dette gør sig tillige gældende med hensyn til det forhold, at bagerforretningen efter doms-
forhandlingen i landsretten er blevet ejer af de lokaliteter, som man tidligere lejede. man un-
derskrev skødet dagen efter domsforhandlingen, hvilket næppe er noget tilfælde. nærum
stormarked er blevet en del af superbest-kæden, hvilket skete som følge af en kædefusion.
det er en alvorlig omstændighed for nærum stormarked i kædesamarbejdet, at man ikke
                                                - 33 -
kan leve op til de fælles markedsføringstiltag. hertil kommer, at der inden for kort tid åbner
et nyt ”rema 1000”-supermarked ca. 700 meter væk, og at to nærtliggende tankstationer -
efter landsretsdommen - er begyndt at sælge frisk brød. disse faktiske forhold, der må anses
for væsentlige for sagen, forelå ikke til pådømmelse ved landsrettens behandling af sagen i
2002.
afslutningsvis bemærkes, at det overordnet må tages i betragtning, at det må anses for helt
oplagt, at sagen ville have fået et andet udfald, hvis den tidligere retssag havde fundet sted i
dag.
nærum vænge konditori har indledningsvis anført, at det ikke er muligt i dag at sige noget
om, hvad omstændighederne var på tidspunktet for forligets indgåelse i 1970. der har ikke
fundet nogen form for bevisførelse sted. at købmand alfred olsen skulle have været presset,
savner derfor grundlag. efter forliget at dømme har det snarere været bagermesteren, som
har været under pres. det var ham, der afgav en del af sin eneret, og købmanden opnåede en
ret, han ikke havde i forvejen.
til støtte for afvisningspåstanden har nærum vænge konditori anført, at der i dag er tale om
præcist samme sag, som blev behandlet af retten i lyngby og østre landsret i sin tid. tin-
gene er nok skrevet på en lidt anden måde, men realiteten er ens. ved at læse nærum stor-
markeds anbringender, som de er gengivet i retten i lyngbys dom, ses det, at synspunk-
terne er nøjagtig de samme som i nærværende sag. man slog dengang også på, at aftalen
ikke var bindende, og at man ikke kunne støtte ret på den osv. nærum stormarked tabte
sagen og kan ikke – ved blot at ændre sprogbrug – få sagen prøvet igen. som det fremgår af
præmisserne i dommen fra retten i lyngby, blev forligsaftalen fra 1970 lagt til grund som
bindende for parterne, idet retten dog ændrede aftalen på et enkelt punkt. efter parternes
gentagelse af deres procedurer i landsretten stadfæstede landsretten retten i lyngbys dom
med samme begrundelse. efter dansk ret er det uden betydning for spørgsmålet om en for-
nyet prøvelse, om påstandene i sagen er anderledes end i en tidligere sag. det afgørende er,
om der i realiteten er tale om den samme sag. der henvises til dommene u1974.485h,
u79.495v og u91.781ø.
                                                 - 34 -
særlig med hensyn til nærum stormarkeds subsidiære påstand bemærkes, at denne er be-
grundet med henvisning til ”optikerkontrakten” fra 1961. men denne kontrakt er fra før den
tidligere retssag og burde derfor have været fremlagt dengang. alt, hvad man kunne have
gjort gældende under den tidligere sag, er man afskåret fra at få rettens prøvelse af under
nærværende sag, og ”optikerkontrakten” kan ikke inddrages i nærværende sag. der står
intet om ”egen tilvirkning” i retsforliget fra 1970. det bestrides, at bagermesterens kontrakt
var identisk med ”optikerkontrakten”.
særlig med hensyn til nærum stormarkeds mere subsidiære påstand bemærkes, at også det
såkaldte ”supermarkedsbrød” var inddraget i behandlingen af den tidligere retssag. dette
fremgår af skønserklæringens svar på spørgsmål 1, som er gengivet i østre landsrets dom.
der kan ikke lægges vægt på, at betegnelsen ”gærbrød” benyttes. der er i det hele tale om
det samme brød, og uanset at retsforliget fra 1970 ikke omtaler indpakket brød, slår rets-
kraften igennem. det er brødet, det drejer sig om, ikke indpakningen.
hvis den tidligere sag har gjort op med anbringender, som er blevet gjort gældende, eller
hvis anbringender, som i dag gøres gældende, kunne have været fremført tidligere, er man
afskåret fra at få dem påkendt. den tidligere dom har i så fald retskraft. med hensyn til de
konkurrenceretlige anbringender, som nærum stormarked har anført som nye, henvises til
nærum stormarkeds anbringender, gengivet i retten i lyngbys dom, jf. anbringende 6d, 7
og 9, der alle omtaler konkurrenceforringelse og konkurrencebegrænsende virkning, og som,
jf. anbringende 9, henviser til konkurrencelovens § 6 og § 6, stk. 5. det fremgår af retten i
lyngbys præmisser, at de konkurrenceretlige omstændigheder også blev påkendt af retten.
og østre landsret stadfæstede byretsdommen med samme begrundelse. der er tale om
præcist de samme anbringender, som gøres gældende under nærværende sag. de af nærum
stormarked påberåbte ændringer af konkurrenceloven angår § 7, og de var en realitet forud
for østre landsrets dom. om dette også var tilfældet i forhold til domsforhandlingstids-
punktet, må lades usagt, da dette tidspunkt ikke kendes. ændringerne vedrører alene und-
tagelsesbestemmelser, jf. § 7. ugyldighedsbestemmelsen i § 6 er den samme. lovforslaget
blev fremsat i 2001 og vedtaget under 3. behandling den 29. maj 2002.
                                                  - 35 -
vedrørende spørgsmålet om ”bristede forudsætninger” i relation til bagerforretningens køb
af sit tidligere lejemål gøres det gældende, at også dette var kendt før landsrettens dom. un-
der alle omstændigheder var situationen forudsigelig, idet der over et stykke tid havde på-
gået forhandlinger om købet. retskraft er derfor indtrådt. et anbringende om bristede forud-
sætninger er udtrykkeligt gjort gældende under den tidligere sag, jf. anbringende nr. 8.
anbringendet om aftalens tilsidesættelse efter aftalelovens § 36 blev undergivet grundig
behandling under den tidligere sag, og der er derfor indtrådt retskraft. den ændring af rets-
forliget, som retten i den tidligere sag kom frem til, var netop begrundet i aftalelovens § 36.
aftalen fra 1970 er således – med en enkelt ændring – ratihaberet af østre landsret. denne
retstilstand, hvor retten havde gjort op med alle omstændigheder, eksisterede kun i godt 2
år, før man atter anlagde sag. nærum stormarkeds henvisninger til problemerne i relation til
kædesamarbejdet var også fremme under den tidligere sag. der henvises til nærum stor-
markeds anbringende nr. 6. det var også behandlet i skønserklæringen, jf. spørgsmål 5, gen-
givet i østre landsrets dom. at nærum stormarked skulle være det eneste supermarked
uden mulighed for brødsalg, er heller ikke en ny omstændighed. også spørgsmålet om
overdragelighed af bagermester poul frederiksens rettigheder blev behandlet under den
tidligere sag.
der foreligger ikke dokumentation for, at forholdene reelt har ændret sig, siden østre lands-
ret - med den mindre ændring om frossent brød - ratihaberede parternes aftalegrundlag, som
er retsforliget fra 1970. oplysningerne i nærværende sag om udviklingen på dagligvareom-
rådet svarer til oplysningerne under den tidligere sag. at nærum stormarked mister penge
som følge af aftalen, er ikke nyt. en ny bestemmelse i konkurrenceloven havde selvfølgelig,
om den havde været relevant, været inddraget i sagen i østre landsret af en dygtig advokat.
oplysningerne om et nyt ”rema 1000”-supermarked er nok nye, men det er uoplyst, om
dette supermarked vil komme til at forhandle brød. om de to tankstationer i nærheden star-
tede deres salg af frisk brød før eller efter landsretssagen, er ikke klarlagt. nærum vænge
konditori udnytter på ingen måde sin eneret, men varetager blot sin forretning i daglig kon-
kurrence med andre bagere, netto, tankstationer mv.
                                               - 36 -
særlig med hensyn til nærum stormarkeds henvisning til konkurrenceloven bemærkes, at
der ikke foreligger grundlag for at erklære forligsaftalen ugyldig, allerede fordi der ikke er
foretaget en sådan markedsundersøgelse, som efter konkurrenceretlig praksis er en forud-
sætning for at kunne foretage en relevant vurdering. at en enkelt supermarkedsforretning af
aftalemæssige årsager ikke kan sælge brød, er ikke nødvendigvis udtryk for, at markedet er
ødelagt, eller at der foreligger en markedsdeling.
rettens bemærkninger
indledningsvis om konkurrenceloven
efter det foreliggende gjorde nærum stormarked under de tidligere sager for såvel retten i
lyngby i 1996 som østre landsret i 2002 gældende, at parternes forligsaftale er ugyldig i
medfør af konkurrencelovens § 6, uden at dette anbringende blev fulgt af nogen af de to
retsinstanser. nærum stormarked har under nærværende sag gjort gældende, at sø- og
handelsretten uanset de tidligere retsafgørelser må tage nærum stormarkeds anbringende
om ugyldighed efter konkurrencelovens § 6 under påkendelse. nærum stormarked har på-
beråbt sig ændringer i konkurrenceloven i 2002, der var vedtaget før, men som trådte i kraft
kort efter østre landsrets dom af 28. juni 2002. nærum vænge konditori har bestridt, at de
påberåbte lovændringer kan give grundlag for en fornyet prøvelse, og har henvist til de tidli-
gere retsafgørelsers retskraft.
det bemærkes, at retten er uden underbyggede oplysninger om, hvorvidt de af nærum
stormarked påberåbte ændringer i konkurrenceloven var fremført under behandlingen af
ankesagen i østre landsret. uanset om dette måtte antages ikke at være tilfældet, bemærker
retten, at det ikke på det foreliggende grundlag findes at kunne fastslås, at lovændringerne i
2002, om de havde været gældende på de daværende tidspunkter og inddraget i de tidligere
sager ved retten i lyngby og østre landsret, ville have medført en ændring af det grundlag,
som disse retsinstanser afgjorde sagen på. hertil føjes, at retten i det hele ikke finder doku-
mentationsmæssigt grundlag for, at ændrede undtagelsesregler i konkurrencelovens § 7 i sig
selv ville have ført til en anden prøvelse. hvorvidt senere ændringer i konkurrenceloven
                                                 - 37 -
efter anlæggelsen af nærværende sag kunne give grundlag for en fornyet prøvelse af
spørgsmålet om ugyldighed, er ikke gjort gældende under sagen. den omstændighed, at
nærum stormarked under sin procedure under hovedforhandlingen uden at begære nye
anbringender fremsat citerede en i forhold til den påberåbte 2002-lov nyere bestemmelse i
konkurrencelovens § 7, stk. 2, der trådte i kraft den 1. oktober 2010, kan ikke føre til, at denne
lovændring indgår i vurderingen.
som følge af det anførte samt i det hele under henvisning til det, som nærum vænge kon-
ditori har gjort gældende til støtte for sit anbringende om retskraft, findes der ikke grundlag
for at tage nærum stormarkeds anbringende om forligsaftalens ugyldighed efter konkurren-
celovens § 6, stk. 5, under påkendelse i denne sag.
generelle omstændigheder
det er ubestridt, at forligsaftalen fra 1970 med den ved retten i lyngby og østre landsret
bestemte ændring har alvorlige økonomiske og konkurrencemæssige konsekvenser for næ-
rum stormarked, og at aftalen skaber problemer for nærum stormarked i kædesamarbejdet.
udover den manglende omsætning af brød, som i dag ubestridt er supermarkedskædens
tredjevigtigste varegruppe, går nærum stormarked glip af omsætning fra kunder, der væl-
ger supermarkedet fra på grund af det manglende brødudbud. det kan i den henseende
lægges til grund, at begrebet ”one-stop-shopping” gennem årene, herunder de seneste år,
har vundet stadig større udbredelse, og at nærum stormarked efter det fremkomne må an-
tages at være det eneste supermarked her i landet, som alene kan sælge de omhandlede
brødprodukter i frossen stand.
det kan således lægges til grund, at der i årene siden 1970 er sket meget betydelige ændrin-
ger i forbrugernes indkøbsvaner og butikkers varesortiment. denne udvikling er fortsat si-
den østre landsrets dom af 28. juni 2002. antallet af bagerbutikker er faldende, og der
kommer stadig nye supermarkeder til. med hensyn til brød mv. kan der peges på, at det er
blevet almindeligt, at tankstationer og kiosker forhandler frisk brød og kager. også bagerfor-
retninger ændrer koncept, hvilket efter det oplyste også har været tilfældet for nærum
vænge konditori.
                                                - 38 -
forligsaftalen blev med andre ord indgået på et tidspunkt, hvor forholdene på dagligvare-
området i væsentlig grad var forskellige fra i dag, og den udvikling, som har fundet sted
siden 1970, har været af et omfang og en karakter, som næppe havde kunnet forudses af
nogen af forligsaftalens parter.
konkrete omstændigheder
af konkrete omstændigheder af betydning for vurderingen af parternes indbyrdes konkur-
rencemæssige relationer siden behandlingen af den tidligere sag er det oplyst, at to tanksta-
tioner i en afstand af 3-400 meter fra parternes forretninger på nærumvænge torv, sælger
frisk brød, efter det oplyste som såkaldt ”bake off”. det er endvidere oplyst, at der inden for
kort tid i en afstand af ca. 700 meter åbner et nyopført ”rema 1000”-supermarked, som efter
de oplysninger, som er fremkommet under sagen om supermarkeders brødsalg, med meget
stor sandsynlighed må antages at ville forhandle i det mindste ”supermarkedsbrød” (se om
”supermarkedsbrød” nedenfor).
oplysningerne om konsekvenserne for nærum vænge konditori af de ændringer i retsfor-
liget, som blev bestemt af retten i lyngby og østre landsret, er ikke nærmere søgt doku-
menteret, uanset at nærum stormarked under skriftvekslingen under sagens forberedelse
opfordrede nærum vænge konditori til at præstere en sådan dokumentation. med hensyn
til konsekvenserne for nærum vænge konditori af eventuelle yderligere ændringer af rets-
forliget bemærkes, at oplysningerne herom er få og ikke entydige. retten anser det dog for
ubetænkeligt at lægge til grund, at en umiddelbar konsekvens af en lempelse af retsforliget
til fordel for nærum stormarked vil medføre en omsætningsnedgang for så vidt angår næ-
rum vænge konditoris brødsalg.
af øvrige konkrete omstændigheder kan der peges på, at den nu 40 år gamle forligsaftale
blev indgået med søllerød almennyttige boligselskab under en boligretssag, mens begge
parter var lejere hos boligselskabet, og at forligsaftalen udover at være en inter partes aftale
mellem bagerforretningen og supermarkedet måtte anses som en regulering af lejernes af-
                                                 - 39 -
talte lejevilkår. disse forhold blev senere, mens landsretssagen verserede, ændret, idet de
tidligere lejede lokaliteter blev opdelt og solgt som ejerlejligheder.
den principale og den subsidiære påstand
under de anførte omstændigheder finder retten ikke tilstrækkeligt grundlag for at afvise
sagen, men de omstændigheder, som er blevet afgjort af retten i lyngby og østre landsret,
må lægges uprøvet til grund. retten finder herefter ikke tilstrækkeligt grundlag for at tage
nærum stormarkeds principale påstand til følge, selvom denne som selvstændig påstand er
ny i forhold til de tidligere sager. dette gælder tilsvarende med hensyn til nærum stormar-
keds subsidiære påstand, idet det bemærkes, at det ikke i sig selv kan tillægges afgørende
betydning, at nærum stormarked nu har fremlagt en lejekontrakt fra 1961 vedrørende et
andet lejemål på nærumvænge torv.
særligt vedrørende den mere subsidiære påstand
om ”supermarkedsbrød”, jf. nærum stormarkeds mere subsidiære påstand, der ligesom
den principale og den subsidiære påstand ikke var nedlagt under de tidligere sager, bemær-
kes, at dette efter det fremkomne, jf. bl.a. lisbeth dalgaard og michael sønnelands forklarin-
ger, er brød, som bages om natten af producenter, blandt hvilke firmaerne kohberg og
schulstad er nævnt under sagen, og som i færdigpakket form, jf. bekendtgørelse nr. 1308 af
14. december 2005, §§ 9 og 10, om morgenen distribueres til aftagere, bl.a. supermarkeder,
hvor de indpakkede brødprodukter kommer på hylde i butikkerne. med hensyn til dette
brød lægges det efter michael sønnelands forklaring og i øvrigt som ubestridt til grund, at
udviklingen i de seneste år udover en stigning i salgsvolumen tillige har ført en betydelig
udvidelse af sortimentet med sig, herunder med hensyn til økologiske produkter.
det lægges til grund, at hverken retten i lyngby eller østre landsret i de vurderinger, der
ligger til grund for afgørelserne, specifikt har haft spørgsmålet om nærum stormarkeds for-
handling af ”supermarkedsbrød” under behandling.
                                                - 40 -
det findes efter sagens oplysninger ubetænkeligt at lægge til grund, at ”supermarkedsbrød”
ikke forhandles af nærum vænge konditori, og at dette brød i dag udgør en naturlig del af
et supermarkeds varesortiment.
begrundelsen for ændringen af forligsaftalen med hensyn til frossent brød i de tidligere rets-
afgørelser
retten i lyngby og østre landsret kom efter en vurdering af de konkrete omstændigheder,
herunder udviklingen i tiden fra forligsaftalen samt det medgåede tidsrum i sig selv, til det
resultat, at forligsaftalen skulle ændres i medfør af aftalelovens § 36, således at nærum stor-
marked i overensstemmelse med sin mest subsidiære påstand fremover kunne sælge
”gærbrød” i frossen stand, hvilket nærum stormarked i henhold til forligsaftalen havde
været afskåret fra. der blev i retsafgørelsernes præmisser henvist til, at formålet med forligs-
aftalen i 1970 måtte antages at have været ”at sikre bagerforretningen eneret til forhandling
af ’egentligt bagerbrød’, det vil sige brød, der udgør en naturlig del af en bagerforretnings
varesortiment”, og endvidere at frossent brød ikke kunne anses at udgøre en sådan naturlig
del af sortimentet. retten fandt det herefter urimeligt, at nærum stormarked ”på grundlag
af retsforliget, der blev indgået for mere end 30 år siden, er afskåret fra at sælge frossent
brød, som i dag må anses at udgøre en naturlig del af et supermarkeds varesortiment.”
konklusion
under hensyn til de ovenfor anførte, til dels nye omstændigheder finder retten sammenfat-
tende, at det vil være urimeligt og ganske ude af trit med samfundsudviklingen, om forligs-
aftalen – udover den tidligere af retten i lyngby og østre landsret bestemte ændring – ikke
nu yderligere lempes efter aftalelovens § 36 til fordel for nærum stormarked, således at næ-
rum stormarked får mulighed for at forhandle ”supermarkedsbrød”. retten tager derfor
nærum stormarkeds subsidiære påstand til følge.
med hensyn til sagens omkostninger bemærkes, at nærum stormarked efter et samlet skøn
over sagens omstændigheder og sagens udfald endeligt bør afholde omkostningerne til syn
og skøn, herunder skønsmændenes honorarer for afhjemling under hovedforhandlingen,
                                                - 41 -
hvilke omkostninger nærum stormarked har indestået for og udlagt forskudsvist, og at in-
gen af parterne i øvrigt skal betale sagsomkostninger til den anden part.
                                   t h i k e n d e s f o r r e t:
nærum vænge konditori aps tilpligtes at anerkende, at nærum stormarked a/s har ret til
at forhandle alle brød, der opfylder betingelserne i bekendtgørelse nr. 1308 af 14. december
2005 om mærkning af fødevarer §§ 9 og 10 om færdigpakkede fødevarer, dvs. alle former for
brød i indpakket form (supermarkedsbrød).
ingen af parterne betaler sagsomkostninger til den anden part. omkostningerne til syn og
skøn afholdes endeligt af nærum stormarked a/s.
thorkild juul jensen                   claus forum petersen                   bjarne fabienke
                                             (sign.)
                                          ___ ___ ___
                               udskriftens rigtighed bekræftes
                      p.j.v. sø- og handelsretten, den 13. januar 2011

source: retspraksis

LICENSE:
Creative Commons Legal Code

CC0 1.0 Universal

type: caselaw

jurisdiction: Denkmark