text:
                       højesterets kendelse
                            afsagt torsdag den 25. juni 2015
sag 112/2015
evonik degussa gmbh
(advokat lars karnøe)
mod
protectos a/s
og
keld axelsen
(advokat karsten cronwald for begge)
i tidligere instans er truffet afgørelse af sø- og handelsretten den 8. maj 2015.
evonik degussa gmbh har ved ankestævning af 22. maj 2015 anket dommen til højesteret.
denne kendelse angår, om betingelserne for anke til højesteret i retsplejelovens § 368, stk. 4,
2. pkt., er opfyldt.
i påkendelsen har deltaget fem dommere: poul søgaard, lene pagter kristensen, poul dahl
jensen, vibeke rønne og jens peter christensen.
påstande
evonik degussa gmbh har nedlagt påstand om, at højesteret antager ankesagen til realitets-
behandling.
protectos a/s og keld axelsen har nedlagt påstand om, at højesteret afviser anken.
                                               - 2 -
sagsfremstilling mv.
ved sø- og handelsrettens dom af 8. maj 2015 frifandt retten protectos a/s og keld axelsen
for evonik degussa gmbh’s påstande om bl.a. krænkelse af evonik degussa gmbh’s rettig-
heder til varemærkerne protectosil og protectosil antigraffiti og overtræ-
delse af markedsføringsloven. ved dommen blev evonik degussa gmbh endvidere dømt til
at betale sagens omkostninger med 35.000 kr.
i sø- og handelsrettens begrundelse og resultat hedder det bl.a.:
      ”varemærket protectos indgår i sin helhed i varemærket protectosil, men der
      er en tydelig lydlig forskel på de to ord, idet trykket ligger forskelligt i ordene. ordet
      ”protect”, som på engelsk betyder ”beskyt”, udgør den væsentligste del af varemær-
      kerne og er beskrivende for effekten af produkterne og ydelserne, hvortil varemærkerne
      er knyttet. orddelen må derfor anses for en svag bestanddel af varemærkerne, og den
      resterende del af varemærkerne, nemlig endelserne ”os” og ”osil”, ligger både audi-
      tivt og visuelt langt fra hinanden. retten finder herefter, at der er en lav grad af lighed
      mellem de to varemærker.
      hertil kommer, at de to selskaber ikke findes at være i konkurrence med hinanden, lige-
      som deres produkter og ydelser ikke findes at være af lignende art, idet såvel forret-
      ningsområder som kundekredse i væsentligt omfang adskiller sig fra hinanden. retten
      har ved sin vurdering lagt vægt på, at evonik fremstiller og sælger kemiske produkter til
      vedligeholdelse og rengøring af bygninger. produkterne er højt specialiserede produk-
      ter, der udelukkende købes af professionelle aktører, og som oftest markedsføres på det
      danske marked i rebrand’et form. protectos udfører udelukkende bygningsvedligholdel-
      ses- og facaderengøringsopgaver for ikke-professionelle, hvor de til tider anvender
      protectosil produkter, men selskabet sælger ikke produkter separat.
      på denne baggrund, og da der ikke findes grundlag for at antage, at varemærket pro-
      tec-tosil har en sådan kendthed i branchen, at der tilkommer varemærket pro-
      tectosil en udvidet beskyttelse, finder retten efter en helhedsbedømmelse, at der
      ikke foreligger risiko for forveksling mellem varemærkerne protectosil og pro-
      tectos, herunder en risiko for antagelser om, at der er en forbindelse mellem vare-
      mærkerne, jf. varemærkelovens § 4, stk. 1, nr. 2, og ef-varemærkeforordningens artikel
      9, stk. 1, litra a.
      protectos’ ordmærke, selskabsnavn, domænenavn findes herefter ikke at krænke evo-
      niks varemærkerettigheder.
      efter det anførte, og idet ”antigraffiti” og ”effektiv beskyttelse af
      bygninger” er beskrivende for de tjenesteydelser, som protectos leverer, finder ret-
      ten tillige, at hverken anvendelsen af udtrykket ”protectos antigraffiti” eller
      protectos’ figur-mærke krænker evoniks varemærkerettigheder.
                                               - 3 -
      på samme grundlag og da evonik hverken har godtgjort, at protectos har handlet illoyalt
      over for evonik, eller at evoniks renommé har lidt skade ved protectos’ markedsføring,
      herunder ved anvendelse af protectos’ varemærker, finder retten ligeledes, at protectos
      ikke har handlet i strid med markedsføringslovens § 1 og 18.
      retten finder, at udtalelsen ”markedets bedst beskyttende imprægneringer til vedlige-
      hold af alle former for mur og facade” er en tilladelig anprisning. udtalelsen er derfor
      ikke i strid med markedsføringslovens § 3 eller 5.
      protectos og keld axelsen vil herefter være at frifinde for de af evonik nedlagte på-
      stande 1-12.”
parternes synspunkter
evonik degussa gmbh har anført, at sagen har principiel karakter og generel betydning for
retsanvendelsen og retsudviklingen. det centrale spørgsmål i sagen er, om der er forvekslelig-
hed mellem på den ene side evonik degussa gmbh’s varemærker protectosil og pro-
tectosil antigraffiti og på den anden side protectos a/s’ varemærker protectos
og protectos antigraffiti. de danske domstole synes ikke at have en klar linje for,
hvordan denne forvekslelighedsvurdering skal foretages, særligt i sager hvor det ældre vare-
mærke har en lav grad af særpræg.
en sådan klar linje findes imidlertid i praksis fra de europæiske varemærkemyndigheder og de
europæiske domstole. denne praksis kommer særligt klart til udtryk i eu’s varemærkemyn-
digheders fælles meddelelse om den fælles praksis for relative hindringer for registrering –
risiko for forveksling (usærprægede/svage mærkebestanddeles virkning). i den påankede dom
har sø- og handelsretten ikke foretaget en helhedsvurdering i overensstemmelse med praksis
fra de europæiske varemærkemyndigheder og de europæiske domstole. eftersom de af evonik
degussa gmbh påberåbte varemærkerettigheder baseres på en række eu-varemærkeregistre-
ringer, er det af principiel betydning for retsanvendelsen og retsudviklingen, at højesteret
forholder sig til, i hvilket omfang danske domstole er forpligtet til at følge praksis fra de eu-
ropæiske domstole på dette område.
protectos a/s og keld axelsen har anført, at sagen hverken er af principiel karakter eller har
generel betydning for retsanvendelsen og retsudviklingen. hovedspørgsmålet i sagen er,
hvorvidt der foreligger en forvekslingsrisiko i medfør af varemærkelovens § 4, stk. 1, nr. 2, og
varemærkeforordningens artikel 9, stk. 1, litra b. forvekslingsvurderingen, herunder vurde-
ringen af hvorvidt der foreligger mærkelighed, beror på en konkret vurdering af sagens fakti-
                                               - 4 -
ske omstændigheder bedømt i lyset af det relevante retsgrundlag. en sag som den forelig-
gende er ikke af principiel karakter. praksis ved de danske domstole er i forvejen ganske klar
og i overensstemmelse med eu-domstolens praksis, og det er også tilfældet med sø- og
handelsrettens afgørelse i denne sag. det mere generelle spørgsmål om, i hvilket omfang
danske domstole er forpligtet til at følge praksis fra de europæiske domstole, har ingen betyd-
ning for sagens afgørelse, og evonik degussa gmbh har derfor ikke en konkret retlig inte-
resse i at få dette vurderet af højesteret.
meddelelsen om den fælles praksis for relative hindringer for registrering er alene vejledende
og i øvrigt begrænset til situationer, hvor der er tale om identiske varer og tjenesteydelser.
retskildeværdien af meddelelsen er derfor særdeles begrænset og kan ikke tillægges vægt ved
vurderingen af, om sagen er principiel.
højesterets begrundelse og resultat
af retsplejelovens § 368, stk. 4, 2. pkt., fremgår, at domme, der er afsagt af sø- og handels-
retten, kan ankes til højesteret,
      ”hvis sagen er af principiel karakter og har generel betydning for retsanvendelsen og
      retsudviklingen eller væsentlig samfundsmæssig rækkevidde i øvrigt, eller hvis andre
      særlige grunde i øvrigt taler for, at sagen behandles af højesteret som 2. instans.”
den uoverensstemmelse mellem parterne, som sø- og handelsretten har taget stilling til i
dommen, angår navnlig, om protectos a/s og keld axelsen ved at have markedsført kemiske
produkter og leveret tjenesteydelser under anvendelse af ordmærket protectos, figur-
mærket protectos a/s effektiv beskyttelse af bygninger og betegnelsen
protectos antigraffiti har krænket evonik degussa gmbh’s rettigheder til vare-
mærkerne protectosil og protectosil antigraffiti. afgørelsen af denne tvist
beror i første række på en konkret vurdering. som sagen foreligger, er der ikke grundlag for at
antage, at en afgørelse af sagen vil være af principiel karakter og have generel betydning for
retsanvendelsen og retsudviklingen eller væsentlig samfundsmæssig rækkevidde i øvrigt.
der ses heller ikke at foreligge andre særlige grunde, der taler for, at sagen bør kunne ind-
bringes for højesteret som 2. instans.
                                                - 5 -
på denne baggrund finder højesteret, at betingelserne for anke til højesteret ikke kan anses
for opfyldt, jf. retsplejelovens § 368, stk. 4, 2. pkt.
højesteret afviser derfor anken, jf. retsplejelovens § 368, stk. 6, 2. pkt., jf. stk. 4, 2. pkt.
                                        thi bestemmes:
denne anke afvises fra højesteret.

source: retspraksis

LICENSE:
Creative Commons Legal Code

CC0 1.0 Universal

type: caselaw

jurisdiction: Denkmark


text:
dom
afsagt den 11. marts 2014 i sag nr. bs 17-1097/2013:
s
mod
grundejerforeningen planetbyen
v/lars schubert
adonisvej 44
7100 vejle
og
dorthe agerskov
erosvej 8
7100 vejle
sagens baggrund og parter
denne sag drejer sig om, hvorvidt sagsøgte, dorthe agerskov, og/eller sagsøgte,
grundejerforeningen planetbyen (herefter grundejerforeningen), er erstatningsansvarlige i
forbindelse med, at sagsøgeren, s, faldt ud for dorthe agerskovs bolig.
s har principalt nedlagt påstand om, at grundejerforeningen og dorthe agerskov dømmes til
in solidum at anerkende erstatningsansvaret for den personskade, som han pådrog sig ved
faldulykken den 7. februar 2013.
s har subsidiært nedlag følgende påstande:
grundejerforeningen dømmes til at anerkende erstatningsansvaret for den personskade, som
han pådrog sig ved faldulykken den 7. februar 2013.
dorthe agerskov dømmes til at anerkende erstatningsansvaret for den personskade, som han
pådrog sig ved faldulykken den 7. februar 2013.
dorthe agerskov har nedlagt påstand om frifindelse. dorthe agerskov har endvidere nedlagt
påstand om, at grundejerforeningen skal friholde hende for ethvert beløb, som hun måtte blive
pålagt at betale til s som følge af dennes tilskadekomst den 7. februar 2013.
grundejerforeningen har nedlagt påstand om frifindelse. grundejerforeningen har ligeledes
påstået frifindelse over for dorthe agerskovs friholdelsespåstand.
oplysninger i sagen
i maj 2006 vedtog vejle kommune lokalplan nr. 188, der blandt andet dækkede området,
hvor grundejerforeningen er beliggende. i lokalplanens afsnit om grundejerforening hedder
det:
      “…
      12.1 der skal oprettes en grunderforening med medlemspligt for samtlige ejere af
      ejendomme til parcelhuse inden for lokalplanens område.
                                                - 2 -
      …
      12.3 grundejerforeningen skal forestå drift og vedligeholdelse af fællesarealer, private
      fællesveje og stier inden for lokalplanens område, herunder snerydning og
      glatførebekæmpelse på veje og stier …
      12.6 grundejerforeningens vedtægter skal godkendes af byrådet.
      …”
den 23. juni 2009 vedtog vejle kommune et regulativ om renholdelse af veje, stier, fortove
og pladser. af regulativet fremgår blandt andet:
      “…
      2. lovgrundlag
      i henhold til trafikministeriets lovbekendtgørelse nr. 714 af 11. september 1997
      “bekendtgørelse af lov om vintervedligeholdelse og renholdelse af veje” med
      efterfølgende ændringer, jf. lov 292 af 28. april 2000, påhviler det vejbestyrelsen at
      fastsætte nærmere retningslinier for gennemførelse af snerydning, glatførebekæmpelse
      og renholdelse af offentlige veje og stier.
      …
      6. privat veje og stier
      i de bymæssige bebyggede områder i kommunen påhviler det ejerne af ejendomme, der
      grænser til en privat fællesvej eller sti, at renholde vejen (stien) i overensstemmelse med
      reglerne i lovens kapitel 7, samt bestemmelserne under pkt. 7. i regulativet.
      …
      8. generelle bestemmelser.
      en grundejer kan overdrage til en anden person bosiddende i ejendommen, eller i
      nærheden af denne, at drage omsorg for, at de forpligtelser, der påhviler grundejeren,
      opfyldes.
      …
      aftalen skal være skriftlig og skal skriftlig anmeldes til vejbestyrelsen eller, for så vidt
      angår privat fællesveje og private veje, vedkommende kommunalbestyrelse. den
      myndighed, til hvem aftalen anmeldes, kan nægte at godkende aftalen, såfremt den af
      grundejeren udpegede person ikke kan anses for egnet til at sørge for forpligtelsens
      opfyldelse (lovens § 14). det skal understreges, at den der overtager forpligtelsen også
      vil kunne drages strafferetligt til ansvar efter § 20 i love om vintervedlige- og
      renholdelse af veje, men næppe overtager erstatningsansvaret i forhold til trafikanter,
      der kommer til skade som følge af mangel fuld renholdelse. derimod vi der i disse
      tilfælde være mulighed for, at den grundejer, der pålægges et erstatningsansvar vil
      kunne rejse regreskrav mod den, der har påtaget sig pligten.
                                              - 3 -
      …”
af vedtægterne for grundejerforeningen, som er vedtaget på den stiftende generalforsamling
den 19. maj 2010, fremgår:
      “…
      3.       foreningens formål og opgaver.
      § 6.1. grundejerforeningen forestår drift og vedligeholdelse af fællesanlæg og
      fællesarealer i overensstemmelse med lokalplanens bestemmelser, herunder pasning og
      vedligeholdelse af de grønne områder, der er anlagt i forbindelse med udstykningen,
      ren- og vedligeholdelse, snerydning, glatføregrusning etc. på veje, stier og fællesarealer,
      herunder også færdselsarealer på storparceller, i det omfang, dette ikke udføres af
      storparcelejerne, og udfører de opgaver, der i øvrigt henlægges til foreningen i medfør
      af lovgivningen.
      dvs. grundejerens fælles interesser:
      …
      •        ved at sikre vedligeholdelse af veje og fællesarealer og fornøden snerydning.
      …”
af referatet fra ordinær generalforsamling i grundejerforeningen den 2. maj 2103 heder det
under bestyrelsens beretning blandt andet:
      “angående vintervedligehold. det har været en hård og streng vinter. bestyrelsen har
      været af den opfattelse at det er den enkelte grundejer der er ansvarlig for at rydde i
      forhold til gældende lovgivning beskrevet på vejle kommunes hjemmeside. vi er dog
      blevet bevidste om at der er i grundejerforeningens vedtægter også står en tekst omkring
      vintervedligehold der kan forståes som at grundejerforeningen er ansvarlig. derfor vil vi
      senere komme ind på vedtægtsændringsforslaget senere i generalforsamlingen, så vi
      sikre at man ikke som grundejer kan misforstå sit ansvar.”
der har under hovedforhandlingen været forevist fotos af vendepladsen og vejen foran
ejendommen erosvej 8.
sagen er anlagt den 12. juni 2013.
dommen indeholder ikke en fuldstændig sagsfremstilling, jf. retsplejelovens § 218 a, stk. 2.
forklaringer
s har forklaret, at han den 7. februar 2013 havde været ude at gå en lang tur om morgenen, da
han mellem kl. 8 og 9 faldt 200 meter fra hjemmet på vendepladsen ud for erosvej nr. 8. han
have gået næsten en time, da uheldet skete, og der havde ikke været glat undervejs.
                                              - 4 -
forevist kortet over området forklarede han, at han kom fra adonisvej og ind på cykelstien og
derfra videre ind på erosvej. han gik mellem de første to store sten for enden af
vendepladsen. han markerede på bilag 9, hvor han faldt.
der lå et tyndt lag sne på vejen og nedenunder var der is. han landede først på albuerne og
slog senere hovedet hårdt ned i asfalten. der kom en dame hen til ham, og nogle håndværkere
ringede efter en ambulance. han kom på sygehuset, blev senere overflyttet til vejle sygehus
og efterfølgende til viborg. han brækkede nakken to steder i forbindelse med faldet. han har
arbejdet som gymnastiklærer og undervist i faldteknik.
a har forklaret, at det var hendes søn, der boede i nabolaget, som mente, at de hellere måtte få
taget billeder af vejen. hun tror, at han bad hendes svigersøn, som havde et bedre kamera, om
at tage billederne. de er enten taget samme dag eller dagen efter, s faldt.
lars schubert har forklaret, at han bor i området og har været formand for ejerforeningen
indtil for nylig.
ejerforeningens vedtægter fik de udstukket af carsten friis, projektingeniør i vejle
kommune. han oplyste, at tilsvarende vedtægter have været brugt af mange andre
grundejerforeninger. de havde særlig fokus på grundejerforeningens ansvar, herunder
snerydning. bestyrelsen spurgte friis direkte konsekvenserne af manglende overholdelse af
forskellige bestemmelser, herunder om deres ansvar i relation til snerydning. friis fortalte
dem, at det var den enkeltes ansvar at glatførebekæmpe, uanset hvad de skrev i vedtægterne.
foreningen ville gerne yde den service at bestille snerydning, men gjorde meget ud at
understrege, at pligten og ansvaret var den enkelte grundejers.
foreholdt at vedtægternes § 6.1 ikke understøtter denne udlægning af ansvaret, forklarede
han, at det ikke var et issue i forbindelse med vedtagelsen af vedtægterne. de har senere
ændret vedtægterne af kommunikative årsager. friis understregede, at vejloven var afgørende,
og det ikke var afgørende, hvad de måtte skrive i vedtægterne.
det fremgik af referatet fra generalforsamlingen, at de orienterede om overdragelsen af vejen
fra kommunen. det orienterede herunder om den enkelte grundejers ansvar i relation til
snerydning og glatførebekæmpelse. han orienterede yderligere om det på en senere
generalforsamling. han husker ikke, om dorthe agerskov var til stede på denne.
hvis han blev spurgt, orienterede han medlemmer på samme måde. han er ikke tvivl om, at
de øvrige bestyrelsesmedlemmer ville gøre det samme. han ved ikke, om dorthe agerskov
har spurgt ham om reglerne. han kan ikke se, at han har modtaget mails fra hende.
han fik en mail fra ss søn, som orienterede om, at hans far var faldet på noget is på vejen.
dagen før uheldet, den 6. februar 2013, havde han konstateret, at der var is på vejen, men det
var muligt at undgå isen ved at gå på i siden af vejen. han har ikke været på vejen den 7.
februar og mindes ikke, om der var faldet sne om natten.
inden ulykken havde grundejerforeningen aftalt med haveselskabet, der varetog
snerydningen, at de også skulle gruse. efter ulykken salter foreningen også på cykelstien.
dorthe agerskov har forklaret, at hun flyttede ind på erosvej 8 i marts 2011. de kiggede i den
forbindelse på vedtægterne på hjemmesiden og så herunder, at grundejerforeningen havde
                                               - 5 -
ansvaret for snerydning. der var ikke nogen i kvarteret, som selv ryddede sne. de har dog
gjort det efter ulykken. hun havde ikke spurgt bestyrelsen om, hvem pligten til at rydde sne
påhvilede.
håndværkerne kom ind og bad hende ringe 112. efterfølgende kom hun ud på vejen. en af
håndværkerne sagde: “pas på, der er spejlglat”. hun husker, at vejen var dækket af et tyndt
lag sne med is nedenunder. man kunne ikke se, hvor isen var.
hun gik efter følgende over med ss hund og konstaterede, at der var glat i hele området.
hun ryddede ikke sne om morgenen. hun forholdt sig til vedtægterne og ryddede ikke sne.
hun har ikke deltaget i generalforsamlingerne, men hun har læst referater på hjemmesiden.
mogens pedersen har forklaret, at han og en kollega sad i en bil på erosvej den 7. februar
2013 om morgenen tæt på kl. 9. han hilste på en mand, der var ude at gå. pludselig forsvandt
manden. han og kollegaen gik over til ham og så, at han lå ned.
vejen var spejlglat med sne oven på is. der var hverken ryddet sne, saltet eller grusset.
frank hansen har forklaret, at han befandt sig i en bil på erosvej i vejle sammen med sin
kollega mogens pedersen. mogens sagde pludselig: “vi skal vist hjælpe en gammel mand op
igen”. de gik sammen over til manden. vejen var spejlglat under 3-4 cm sne. der var hverken
ryddet sne gruset eller saltet.
jesper gordon har forklaret, at han var den første, som flyttede ind i kvarteret. han har været
engageret i grundejerforeningen fra starten af. foreningen har betalt en for at rydde sne på
vejene. hver grundejer skal selv glatførebekæmpe ud for eget ejendom. det fik han oplyst, at
den tidligere formand lars schubert. spørgsmålet har været drøftet på generalforsamling to
gange og alle ejere burde derfor være bekendt med reglerne.
procedure
s har til støtte sine påstande gjort gældende, at grundejerforeningen og dorthe agerskov har
tilsidesat deres forpligtelse til at foretage vintervedligeholdelse, så som at salte, rydde sne,
gruse eller i øvrigt foretage foranstaltninger til afværgelse af den glatføreulykke, som s har
været udsat for den 7. februar 2013. det glatte føre på ulykkesstedet indebar og var skyld i, at
han faldt og kom til skade.
dorthe agerskov har til støtte for sin frifindelsespåstand gjort gældende, at hun ikke er
erstatningsansvarlig over for s, da hun ikke har pligten til at udføre vintervedligeholdelse.
kommunalbestyrelsen på aldrig pålagt hende at udføre vintervedligeholdelse på fællesarealet,
hvor han faldt. pligten var og er alene pålagt grundejerforeningen. hvis retten måtte finde, at
hun havde pligt til at udføre vintervedligeholdelse på fællesarealet, gøres det gældende, at
grundejerforeningen aftalemæssigt og ved sin faktiske handlen har påtaget sig at udføre
vintervedligeholdelse af fællesarealet på hendes vegne.
grundejerforeningen har til støtte for sin frifindelsespåstand gjort gældende, at pligten til at
rydde sne og glatførebekæmpe påhviler den enkelte grundejer, hvorfor dorthe agerskov har
ansvaret for s skader. vedligeholdelsespligten kan ikke overdrages til grundejerforeningen.
såfremt retten måtte finde, at vintervedligeholdelsespligten er overdraget, gøres det gældende,
                                               - 6 -
at overdragelsen er ugyldig, samt at overdragelsen at pligten ikke medfører overdragelse af
eventuelt erstatningsansvar. endelig er det gjort gældende, at s har udvist egen skyld.
rettens begrundelse og resultat
erosvej er en privat fællesvej, og kommunen har ved regulativet i om renholdelse af veje,
stier, fortove og pladser bestemt, at grundejerne skal renholde vejen i overensstemmelse med
reglerne i kapitel 7 i lov om vintervedligeholdelse og renholdelse af veje.
det er ubestridt, at der ikke var blevet glatførebekæmpet på vendepladsen ud for erosvej 8, og
at den som følge heraf var glat, da s faldt.
dorthe agerskov er herefter erstatningsansvarlig i forbindelse med ss faldulykke.
efter ordlyden af § 6 i vedtægterne for grundejerforeningen har denne påtaget sig pligten til
snerydning, glatføregrusning etc. på blandt andet vejene. uanset at lovhjemlen til at overdrage
pligterne til vintervedligeholdelse mv. til en juridisk person først efterfølgende blev indsat i
privatvejloves § 84, er grundejerforeningen derfor også erstatningsansvarlig i forbindelse med
ss faldulykke.
efter vidneforklaringerne lægger retten til grund, at isen på vendepladsen var dækket af et
tyndt lag sne, og at det således ikke var muligt at se, at der var is på pladsen. som følge heraf
har s ikke udvist egen skyld i forbindelse med ulykken.
da grundejerforeningen i vedtægterne har påtaget sig at rydde sne og gruse på foreningens
veje, skal grundejerforeningen friholde dorthe agerskov for krav som følge af hendes
erstatningsansvar. det kan ikke føre til andet resultat, at grundejerforeningens bestyrelse har
givet udtryk for en anden opfattelse på en generalforsamling.
efter sagens udfald skal dorthe agerskov og grundejerforeningen in solidum betale
sagsomkostninger til s med 45.000 kr. heraf udgør 12.120 kr. retsafgift, 3.356,80 kr. udgifter
til vidneførsel og resten udgift til advokatbistand med tillæg af moms.
grundejerforeningen skal betale 27.500 kr. i sagsomkostninger til dorthe agerskov. beløbet
dækker udgift til advokatbistand med tillæg af moms.
retten har ved fastsættelsen af udgiften til advokatbistand lagt vægt på sagens anslåede værdi,
samt dens karakter og omfang.
thi kendes for ret:
sagsøgte grundejerforeningen planetbyen og sagsøgte dorthe agerskov dømmes til in
solidum at anerkende erstatningsansvaret for den personskade, som sagsøgeren, s, pådrog sig
ved faldulykken den 7. februar 2013.
grundejerforeningen planetbyen skal friholde dorthe agerskov for ethvert beløb, som hun
måtte blive pålagt at betale til s som følge af dennes tilskadekomst den 7. februar 2013.
grundejerforeningen planetbyen og dorthe agerskov skal in solidum betale 45.000 kr. til s i
sagsomkostninger.
                                           - 7 -
grundejerforeningen  planetbyen     skal   betale  27.500 kr. til dorthe agerskov i
sagsomkostninger.
sagsomkostningerne forrentes efter rentelovens § 8 a.