text:
- kj
                                     udskrift
                                         af
                     sø- & handelsrettens dombog
                                    ____________
den 3. maj 2007 blev af retten i sagen
v-27-06
task i/s v/
jesper balle
(advokat mads marstrand-jørgensen)
mod
knud holscher industriel design a/s
(advokat ingrid brix jensen)
afsagt sålydende
                                       d o m:
indledning og påstande
sagen drejer sig om, hvorvidt ejendomsretten til værktøjer til fremstilling af en
hullære benævnt gripalign tilhører sagsøgeren, task i/s, eller sagsøgte, knud
                                          - 2 -
holscher industriel design i/s (khid), og hvem af parterne der har rettighederne til
at designe, producere og markedsføre den pågældende hullære.
task i/s har nedlagt følgende påstande:
1. knud holscher industriel design tilpligtes at anerkende, at task i/s er ejer af
værktøjerne til fremstilling af en hullære benævnt gripalign samt at overgive
nævnte værktøjer til task i/s.
2. khid tilpligtes at anerkende, at restgælden for værktøjerne til fremstilling af en
hullære benævnt gripalign pr. 1. marts 2006 androg 112.500 kr. ekskl. moms.
3. påstanden er frafaldet.
4. khid tilpligtes at anerkende at have handlet i strid med god markedsføringsskik.
5. khid tilpligtes at betale 500.000 kr. med tillæg af procesrente fra sagens anlæg
den 8. marts 2006.
6. khid tilpligtes at anerkende at være uberettiget til selv eller ved andre at
designe, fremstille og markedsføre hullærer til brug ved montering af skabe og
møbler.
7. khid tilpligtes at anerkende, at royalty ved salg af hullærer skal beregnes af task
i/s´ indkøbspris ab fabrik inklusive fabrikkens emballage, men eksklusive
efterfølgende emballage.
khid har nedlagt følgende påstande:
frifindelse.
task i/s tilpligtes at anerkende, at parternes samarbejde med rette er ophævet.
                                            - 3 -
task i/s tilpligtes at betale 2.962,39 kr. til khid med tillæg af procesrente af 2.000
kr. fra den 11. maj 2006 og af 962,39 kr. fra den 17. august 2006.
overfor khid´s selvstændige påstand har task i/s nedlagt påstand om frifindelse.
der er mellem parterne enighed om størrelsen af restgælden på værktøjerne og om
beregningen af skyldig royalty, såfremt det lægges til grund, at
beregningsgrundlaget er inklusive emballage.
sagsfremstilling
jesper balle, der er uddannet snedker og tømrer, er i dag eneinteressent i task i/s,
tidligere grebsskabelonen i/s. i slutningen af 1990´erne udviklede han en hullære
benævnt gripalign til brug i forbindelse med montering af greb på blandt andet
køkkenskabe. jesper balle søgte at få hullæren brugsmodelbeskyttet, hvilket
imidlertid blev afslået af patentdirektoratet i sommeren 2005.
i 2003 indtrådte simon louis-jensen som medinteressent i task i/s. med henblik på
at få hjælp til den praktiske udformning af et industrielt producerbart design af
hullæren rettede task i/s i 2003 henvendelse til designvirksomheden khid. khid
designede en model af hullæren, der blev sat i produktion hos plastproducenten
efo-plast a/s (efo-plast), der også stod for fremstillingen af værktøjet til støbningen
af hullærerne.
af et udateret udkast udarbejdet af simon louis-jensen til ”aftale om finansiering af
investeringer i produktionsudstyr til produktion af gripalign samt betaling af det
nødvendige designarbejde” (udkast til finansieringsaftale) fremgår blandt andet:
”…
parterne:
task i/s
og
knud holscher industriel design a/s
støbeform
                                                - 4 -
udgiften til støbeform, er efter accepteret tilbud fra efo plast, fabriksvej 18, kolding, anslået
til kr. 150.000,- ex. moms, som vil blive finansieret af knud holschers tegnestue, efter
nærværende investeringsplan, hvor task i/s tilbagebetaler investeringen afhængig af antal
solgte eksemplarer.
1. støbeformen betales af knud holscher industriel design a/s efter plastindustrien i
danmark standardbetingelser b. direkte til efo plast.
2. task i/s betaler knud holscher industriel design a/s for støbeformen efter flg. plan:
                 en ¼ betales, når de første 15.000 stk. er solgt.
                 en ¼ betales, når de første 33.000 stk. er solgt.
                 en ¼ betales, når de første 42.000 stk. er solgt.
                 en ¼ betales, når de første 51.000 stk. er solgt.
designarbejde
task i/s betaling af det nødvendige designarbejde, der af knud holschers tegnestue er
opgjort til kr. 30.000,- ex. moms, vil ske på knud holscher industriel design a/s normale
betalingsbetingelser, når de første 15.000 stk. er solgt.
ejendomsretten til støbeformen defineres i forhold til de indbetalte beløb.
task i/s forpligter sig til at fakturere alle solgte enheder, senest samme dag, enhederne er
leveret til tredjemand.
…”
af et letter of agreement udarbejdet af rasmus holscher, khid, og underskrevet af
knud holscher, khid og simon louis-jensen og jesper balle den 17. marts 2003,
fremgår blandt andet:
”…
der er indgået aftale mellem khid as og grebsskabelonen i/s om udvikling af hullærer.
…
projektet er baseret på ideen udviklet af grebsskabelonen i/s ved jesper balle og simon
louis jensen.
for det færdige udvikling og design af hullæreren vil khid as modtage vederlag på dkk
30.000,- + moms, som først udbetales ved salg af hullæreren efter nærmere specificeret
afdrags ordning.
                                              - 5 -
khid a/s afholder nødvendig værktøjs udgifter på dkk 150.000, ved forholdssalg af min.
15.000 enheder. værktøjs udgifter afdrages efter nærmere specificeret afdrags ordning.
…
khid a/s modtager royaltyafgift på 10 % af den pris som grebsskabelonen i/s skal betale
for den samlede grebsskabelon inklusiv indpakning, tryk ect. ab fabrik. royaltyafgift
afregnes á conto halvårligt, og reguleres umiddelbart efter grebsskabelonen i/s har aflagt
årsregnskab.
vederlaget og royaltyafgiften dækker khid as´ samlede honorar for overdragelse af
samtlige udnyttelsesrettigheder, ideer, koncepter, løsninger til grebsskabelonen i/s i hele
verden og for altid.
…
ovenstående vil danne udgangspunkt for kontrakt mellem khid as og grebsskabelonen
i/s, som vil blive udarbejdet på baggrund af dette dokument.
…”
af et bilag til letter of agreement dateret 14. februar 2003, udfærdiget af rasmus
holscher, fremgår:
”…
håber at det følgende kan klarlægge tvivls spørgsmål ”først udbetales ved salg af hullærer
efter nærmere specificeret afdragsordning” hvis i ikke kan få forholdsordre på 15.000 stk.
afholder vi udgiften med udvikling og renderinger eventuel model. vi er ikke hinanden
skyldige i nogen henseender, med mindre i bruger vores design eller ideer.
får i forholdsordre på 15.000 og vi laver plast værktøjer, hvorefter der ikke sælges et antal af
betydning tilfalder værktøjet khid a/s, retten til designet tilhøre khid, mens ideen
stadigvæk tilhører grebsskabelonen i/s. vi er derfor stadigvæk afhængige af hinanden, så
frem i ikke ændre design radikalt og får produceret nye plast værktøj.
afdrags ordningen har i allerede givet bud på, men ved underskrift af endelig kontakt, kan
vi vende den engang til. vores interesse er i ikke ”brækker nakken” rent økonomisk.
den økonomiske risiko strækker sig til vores investeringer i arbejdstid og værktøjer, efter i
har tilbage betalt vores investeringer. efter tilbagebetalingen er vi ikke hinanden økonomisk
skyldige i nogen henseender med undtagelse af jeres royalty afregning til khid a/s.
                                             - 6 -
royaltyen har vi erfaring for er en fordel for begge firmaer, dels har vi en interesse for at det
går grebsskabelonen i/s god. dels sikre det at vi fortsat levere løsninger og design til jer, så
der bliver en sammenhæng i eventuelle efterfølgende produkter. det sikre grebsskabelonen
i/s at vi ikke tegner lignende produkter for konkurrenter.
såfremt at der stadigvæk er tvivlsspørgsmål eller manglende svar så vær venlig at maile
dem ellers tager vi dem ved næste møde.
…”
khid indgik i juni 2003 aftale med efo-plast om fremstilling af værktøj til
produktion af hullæren. prisen blev aftalt til 150.000 kr. ekskl. moms.
af en faktura dateret 22. juli 2003 fremgår, at task i/s indgik aftale med tegnestuen
syndikatet om illustration af emballage til hullæren. prisen herfor udgjorde 11.625
kr. inkl. moms.
den 6. august 2003 indgik task i/s og khid en udviklings- og royaltyaftale, hvoraf
blandt andet fremgår:
”…
parterne
mellem undertegnede (producenten),
task i/s
…
og medundertegnede (designeren)
knud holscher industriel design a/s
…
er dags dato indgået aftale om overdragelse af produktions- og salgsretten for følgende
design, der skal opfylde de krav til teknisk funktion, som er defineret i bilag til nærværende
aftale:
gripalign.
…
§ 2 videreoverdragelse
producenten kan ikke uden designerens skriftlige samtykke overdrage sine rettigheder efter
denne aftale til tredjemand. ved overdragelsen af producentens forretning eller
forretningsafdeling er designeren dog pligtig at tåle overdragelse, men kun såfremt den nye
                                              - 7 -
producent ved at underskrive nærværende aftale bekræfter at indtræde i samtlige
producentens rettigheder og forpligtelser, og såfremt designeren ikke har berettiget, saglig
indvending herimod.
designeren er ikke pligtig at acceptere overdragelse i forbindelse med producentens
konkurs eller ophør af anden årsag.
…
§ 4 producentens rettigheder
designeren overdrager ved nærværende aftale til producenten:
a. eneretten til at fremstille det overdragne design inden for følgende geografiske områder:
    hele verden
b. samt eneretten til at forhandle det overdragne design inden for følgende geografiske om-
   råder:
   hele verden.
…
udviklingsfasen
designeren aftaler en faseopdelt tidsplan for designopgavens løsning.
§ 5 betaling ved aftalens underskrift
i forbindelse med aftalens indgåelse er der truffet aftale om, at producenten betaler til
designeren ifølge et af nedennævnte alternativer eller en kombination heraf:
se letter of agreement.
…
produktionsfasen
§ 7 produktionens påbegyndelse
senest 12 måneder efter at en af begge parter godkendt produktionsmodel foreligger, skal
producenten have påbegyndt produktionen.
§ 8 royalty
stk. 1
som vederlag for de overdragne rettigheder betaler producenten til designeren en royalty på
10 %, skriver ti procent, af alle udfakturerede beløb (fakturapris ab fabrik) vedrørende
producentens salg af produkter, som er baseret på designet.
beregningsgrundlaget er task i/s´ indkøbspris ab fabrik.”
[i bestemmelsen er med håndskrift udstreget ”alle udfakturerede beløb”. med håndskrift er i
margenen ud for (fakturapris ab fabrik) tilføjet ”indpakning incl. tr ..”]
                                              - 8 -
…
”§ 9 opgørelser
stk. 1
producenten er pligtig inden 6 måneder efter hvert regnskabsårs udløb i overskuelig form at
sende designeren en oversigt over og dokumentation for rigtigheden af beregningen af
udbetalte royalties på grundlag af det aftalte beregningsgrundlag
…
§ 10 salgets påbegyndelse
produkter baseret på designet skal udbydes til salg senest 18 måneder efter, at godkendt
produktionsmodel foreligger
§ 11 mindstesalg og leveringstid
producenten er forpligtet til at fremme produktion og salg bedst muligt.
producenten vil efter 1 år fra produktionens påbegyndelse sælge mindst, hvad der svarer til
et royaltybeløb på kr. 0,00 pr. år.
for at undgå forringelse af designerens rettigheder ifølge aftalen vil producenten drage
omsorg for ikke at overskride leveringstid på bestillinger eller på anden måde misligholde
aftaler med aftagere.
§ 12 ophævelse
stk. 1
i tilfælde af producentens misligholdelse af § 7, 1. punktum, § 8, § 9, stk. 1, § 10 eller § 11 kan
designeren ophæve nærværende aftale og disponere over designet. for så vidt angår
producentens misligholdelse af § 8 og § 9, stk. 1, gælder dog, at ophævelse kun kan ske efter
forløbet af 14 dage efter designerens skriftlige påkrav til producenten.
stk. 2
ophæves nærværende aftale som følge af producentens misligholdelse af § 8, § 9 eller § 10,
er producenten i indtil 6 måneder efter modtagelse af meddelelsen om ophævelse berettiget
til i overensstemmelse med nærværende aftales vilkår at færdiggøre og sælge de produkter
baseret på designet, som producenten havde under produktion eller på lager, da han
modtog meddelelsen om ophævelse.
ophæves nærværende aftale som følge af producentens misligholdelse af § 11, har
producenten en tilsvarende ret i indtil 12 måneder.
…
§ 16 anvendelse af detaljer
                                              - 9 -
……
stk. 2
designeren må ikke i samarbejde med tredjemand anvende beslægtede eller karakteristiske
detaljer, der er udarbejdet til det af denne aftale omfattede design på en sådan måde, at
forvekslingsmuligheder med designet kan foreligge. fortsat benyttelse af karakteristiske
træk, som må tilskrives designerens designmæssige egenart, må producenten dog
respektere.
…”
efo-plast udarbejdede et udkast til samarbejdsaftale mellem efo-plast, khid og
task i/s (udkast til samarbejdsaftale), hvoraf blandt andet fremgår:
”…
                                                § 2.
parterne indgår ved nærværende aftale samarbejde om produktion af gripalign, idet
opgaverne er fordelt.
efo-plast as står for produktionen af opmærkningsskabelonen.
task i/s varetager salgs- og markedsføring.
knud holscher industriel design a/s har designet gripalign og er ejer af det værktøj, hvori
opmærkningsskabelonen kan produceres.
…
                                                § 4.
denne aftale er uopsigelig af parterne indtil task i/s har aftaget og betalt for 100.000 stk.
opmærkningsskabeloner. aftalen kan derefter opsiges med 3 måneders varsel til et kvartals
udgang.
…”
khid afviste i brev af 27. oktober 2003 til efo-plasts advokat at tiltræde aftalen og
anførte som begrundelse herfor blandt andet:
”…
vi vil ikke underskrive samarbejdsaftalen mellem efo-plast as og task i/s, da vi ikke ønsker
at binde os efter § 4.
vores normale og for os sunde samarbejdspolitik er den, at hvis producenten kan levere et
produkt, der kvalitets- og prismæssigt lever op til vores forventninger fortsætter vi
samarbejdet. det er i øvrigt de samme betingelser vi selv arbejder efter.
                                           - 10 -
vi må gøre opmærksom på at task i/s er vores klient og samarbejdspartner. værktøjet har vi
finansieret med den betingelse at task i/s køber værktøjet efter de første 45.000 solgte grip-
align skabeloner.
såfremt efo-plast as havde overholdt deres tidsplan var holscher industriel design a/s ikke
i dag ejer af ovennævnte værktøj.
…”
samarbejdsaftalen blev herefter ikke indgået.
i løbet af efteråret 2003 gik produktion og salg af hullæren i gang. der er enighed
om, at task i/s for perioden 14. oktober 2003 til 14. oktober 2004 har betalt royalty
med i alt 19.092,38 kr. inkl. moms til khid.
den 4. marts 2005 opsagde jesper balle interessentskabskontrakten med simon
louis-jensen under henvisning til, at sidstnævnte skulle have misbrugt
interessentskabets midler. under en voldgiftssag mellem jesper balle og simon
louis-jensen blev der den 6. februar 2006 indgået forlig, hvorefter simon louis-
jensen blandt andet erkendte, at interessentskabskontrakten med rette var ophævet,
og at hans andel af task i/s var overtaget af jesper balle. .
i brev af 12. april 2005 meddelte jesper balles advokat khid, at
interessentskabskontrakten var ophævet, og at task i/s blev videreført af jesper
balle. advokaten oplyste videre, at forretningen ville blive overdraget til et nystiftet
anpartsselskab, der ville indtræde i task i/s´ aftaler med khid på uændrede vilkår.
i en e-mail af 18. april 2005 fra jesper balle til rasmus holscher skrev jesper balle
blandt andet, at interessentskabskontrakten var ophævet den 4. marts 2005, at der
ikke var grundlag for et mæglingsmøde med simon louis-jensen hos khid, at han
gerne ville underskrive en ny aftale med khid, hvor simon louis-jensen frasagde
sig den nuværende aftale, og at jesper balle havde overtaget kontraktforpligtelserne
med khid og indestod for, at de blev overholdt.
rasmus holscher svarede på e-mailen samme dag. af svaret fremgår blandt andet:
                                               - 11 -
”…
vi har brugt meget af vores tid på denne sag for at finde en løsning som kunne fortsætte
produktionen af grebsskabelonen til mindst mulig ulempe med hensyn til leverance af
produktet, for derigennem at gavne ideen og designet. vi må konstatere at dette har været
forgæves og må nu bare vendte på en juridisk afgørelse inden vi overdrager
produktionsrettet til vores design og retten til at benytte vores værktøj.
forsøg på eller enlig produktion af grebsskabelonen ud fra vores design på vores
plastværktøj vil blive anset som et kontraktbrud indtil dette er afklaret.
…”
den 9. maj 2005 skrev simon louis-jensen i en e-mail til rasmus holscher:
”…
jeg er i dag d. 9/5/2005, blevet bedt om at give et tilbud til en hollandsk indkøber. han er
interesseret i at få mindst 1.500 stk. til den pris jeg har oplyst, og vil evt. gerne tage 3.000 stk.
hvis han kan få en rimelig rabat.
produktet skal leveres med hollandsk og fransk brugsanvisning, trykt på emballagen.
han spørger naturligvis efter en fast leveringstid og betalingsvilkår.
det er desværre for nuværende ikke muligt for mig på vegne af task i/s, at garantere en
sådan leverance og dermed afgive et bindende tilbud.
kunden forventer et svar senest i morgen tirsdag.
…”
af et svar på simon louis-jensens mail samme dag fra knud holscher, khid til
simon louis-jensen og jesper balle fremgår blandt andet:
”…
da vi for nærværende ikke kan se at task is kan efterkomme nedennævnte ordre på grund
af stridigheder mellem de to parter som aftalen er indgået med, og der ikke er truffet nogen
retslig afgørelse, ser vi os nødsaget til ifølge § 11, stk. 1 og 3 at ophæve udviklings- og
royaltyaftalen underskrevet den 06.08.2003.
…
                                            - 12 -
produktionsretten vil blive overdraget til et firma som khid skønne bedst kan honorere den
ovennævnte udviklings- og royaltyaftale.
indtil afklaring vedrørende den danske brugsmodel rettigheden vil der ikke blive solgt til
det danske marked.
…”
i brev af 12. maj 2005 protesterede jesper balles advokat mod ophævelsen og anførte
i den forbindelse, at forespørgslen fra den hollandske køber modtaget af simon
louis-jensen ikke var blevet videresendt til jesper balle, som ville opfylde alle
forretningsmæssigt funderede forpligtelser, herunder leverancer og forpligtelser
overfor khid. endvidere meddelte han, at ophævelsen af udvilkings- og
royaltyaftalen ikke var berettiget.
i en e-mail af 13. maj 2005 til jesper balle fastholdt rasmus holscher ophævelsen
under henvisning til udviklings- og royaltyaftalens § 11 og gjorde opmærksom på,
at khid havde 75 % ejerskab til plastværktøjet til fremstilling af hullærer og
ophavsret til designet.
af en oversigt udarbejdet af efo-plast fremgår det, at virksomheden i perioden 1.
januar 2003 til 31. maj 2005 har produceret hullærer for task i/s for i alt 145.975,98
kr.
i brev af 17. juni 2005 ophævede khid´s advokat på ny udviklings- og
royaltyaftalen overfor simon louis-jensen og jesper balles advokat under
henvisning til, at task i/s reelt var ophørt med at eksistere og til, at stridighederne
mellem jesper balle og simon louis-jensen havde forårsaget et svigt i omsætningen
af hullæren.
i brev af 17. juni 2005 fastholdt jesper balles advokat overfor khid´s advokat, at der
ikke var grundlag for at hæve aftalen, hvilket blev gentaget i brev af 21. juni 2005.
                                           - 13 -
i sommeren 2005 ønskede efo-plast ikke at opfylde en ordre fra task i/s/jesper
balle. i brev af 24. oktober 2005 meddelte efo-plasts advokat til task i/s’ advokat, at
værktøjet nu var udleveret til khid, idet det ifølge advokaten fremgik af kontrakten
mellem khid og task i/s, at ejendomsretten til værktøjet tilkom khid.
af en opgørelse udarbejdet af task i/s fremgår det, at task i/s den 1. november 2004
har betalt 37.500 kr. i udviklingsomkostninger til khid. den 30. november 2004 er
betalt 19.092,38 kr. i royalty for perioden 14. oktober 2003 til 14. oktober 2004. den
19. april 2005 er betalt 46.875 kr. inkl. moms i værktøjsomkostninger og den samme
dag er betalt 7.875 kr. vedrørende en rentenota af 31. december 2004.
af en udateret oversigt udarbejdet af simon louis-jensen og fremlagt som sagens
bilag u fremgår, at beregningsgrundlaget for afregning af royalty har omfattet
emballage, herunder æske og polypose, hvorefter produktprisen i alt udgjorde 5,85
kr. pr. hullære.
af en udskrift fra erhvervs- og selskabsstyrelsen fra den 22. juni 2005 fremgår, at
der er registreret to virksomheder med navnet task i/s under cvr-numrene 27-03-
97-31 og 28-43-00-00.
af en udskrift fra rki fremgår, at jesper balle den 25. august 2005 var registreret
med en gæld til frederiksberg kommune og tdc.
forklaringer
jesper balle har forklaret, at han fik ideen til hullæren for ca. 10 år siden. den første
model lavede han i 1999 og præsenterede for køkkenfirmaet hth, der var
interesseret i modellen, der imidlertid var for dyr. på et tidspunkt blev han
kontaktet af simon louis-jensen, som han havde kendt gennem mange år. simon
louis-jensen etablerede kontakten til khid og præsenterede idéen, som khid
syntes var interessant. han troede på det tidspunkt, at modellen var
brugsmodelbeskyttet, hvilket han fortalte khid. der blev herefter udarbejdet letter
of agreement, hvorefter task i/s skulle betale 30.000 kr. for khid´s designarbejde
                                          - 14 -
og derudover udgifterne til værktøjet. khid ville imidlertid gerne hjælpe med
finansieringen af værktøjet, og der skulle derfor etableres en afbetalingsordning. for
designet skulle der endvidere betales royalty til khid.
simon louis-jensen og han udarbejdede en forretningsplan, hvorefter de skulle
henvende sig til køkkenforretninger og afsætte hullæren dér. han havde ikke
forstand på afsætning, men det havde simon louis-jensen.
den første store ordre, task i/s modtog, kom fra ken prakov, der igennem mange år
havde arbejdet som sælger inden for køkkenbranchen og havde agenturer med
henholdsvis kvik-køkkener og skab selv. i løbet af det første år solgte ken prakov
5.000 stk. til kvik. de etablerede i fællesskab kontakt til hth og vordingborg-
køkkenet samt nogle andre mindre køkkenfirmaer og fik endvidere kontakt til en
tysk og en svensk virksomhed. de fandt frem til kunder via internettet.
interessentskabet havde ikke penge til at finansiere forretningen, og han arbejdede
derfor ved siden af som snedker og tømrer, blandt andet i grønland, og skød på
denne måde mindst 200.000 kr. ind i interessentskabet. han havde ikke
fuldtidsarbejde, men kunne godt være væk i op til 4 dage ad gangen på
tømreropgaver. mens han var i grønland, passede simon louis-jensen
virksomheden. hans indsats bestod dog alene i at pakke de ordrer, der allerede lå.
da han kom hjem fra grønland i efteråret 2004, kunne han konstatere, at de penge,
han havde indskudt i virksomheden, var brugt af simon louis-jensen. simon louis-
jensen fik 8 dage til at tilbagebetale beløbet, hvilket imidlertid ikke skete. han
hentede herefter lageret efter samråd med sin advokat og ophævede
interessentskabskontrakten den 4. marts 2005.
han orienterede ikke khid om ophævelsen, men blev ringet op af rasmus
holscher, der må være blevet kontaktet af simon louis-jensen uden hans vidende.
grunden til, at han ikke orienterede khid selv, var, at han mente, at simon louis-
jensens og hans problemer var et internt anliggende for task i/s.
                                          - 15 -
han kontaktede herefter ken prakov, der gerne ville indgå i et samarbejde og
indskyde penge i foretagendet. den 29. april 2005 holdt de et møde med rasmus og
knud holscher fra khid. mødet varede ca. 20-30 minutter. knud holscher forlod
mødet efter ca. 15-20 minutter. han, jesper balle, fortalte, at han havde fundet en
løsning med ken prakov. på mødet talte de endvidere om markedsføringstiltag, og
de enedes om, at han skulle fortsætte forretningen, indtil han havde stiftet et nyt
selskab, der skulle overtage driften, og rasmus holscher sagde, at problemerne
måtte løses hen ad vejen. der lå på det tidspunkt nogle ret store ordrer, blandt andet
en til harald nyborg på 5.000 stk. han nævnte ikke for khid, at han havde arbejde
ved siden af arbejdet med task i/s.
efter mødet kunne de ikke få produceret nye hullærer hos efo-plast. ved at
tilbagekøbe lagre kunne de opfylde de fleste afgivne ordrer. i foråret 2005 var der
kun problemer med leverancerne til en enkelt kunde – et norsk firma, hvor der var
problemer med tolden. han betalte endvidere alle fakturaer fra khid. den 4. juni
2005 afgav han en ordre på 15.000 stk. hos efo-plast, der den 12. august 2005
meddelte, at de ikke kunne levere. den 23. oktober 2005 fik han at vide, at efo-plast
havde udleveret værktøjet til khid.
han er i dag tømrerformand hos pihl & søn. gælden til tdc og frederiksberg
kommune er under afvikling. hvis han fik udleveret værktøjet til fremstilling af
hullæren, ville han være i stand til at finansiere en ny produktion.
task i/s havde et kundekartotek på 600 kontakter, blandt andet på køkkenfirmaer
under opbygning, som han og simon louis-jensen i fællesskab har udarbejdet.
simon louis-jensen havde en kopi af kundekartoteket på sin computer, men han
ved ikke, om simon louis-jensen har udleveret kartoteket til holscher og
virksomheden akrobat, som holscher har overladt produktions- og
salgsrettighederne til.
han har set udkastet til finansieringsaftale og udkastet til samarbejdsaftalen.
udviklings- og royaltyaftalen blev gennemgået punkt for punkt, underskrevet og
redigeret på et møde hos khid. han havde ikke forinden modtaget et udkast eller
                                         - 16 -
drøftet indholdet med simon louis-jensen. han havde ingen bemærkninger til
aftalen, og det er ikke ham, der har lavet de håndskrevne tilføjelser. han mener, at
det var rasmus holscher. de talte om, at royaltyberegningen skulle være inklusive
emballage. de fik leveret hullærerne indpakket fra fabrikken. det var usikkert, om
der derudover skulle ske indpakning i særlig emballage for hvert køkkenfirma. det
var simon louis-jensen, der havde styr på, hvordan der skulle beregnes royalty. det
er simon louis-jensen, der har lavet royaltyopgørelsen, jf. bilag u. de har ikke solgt
flere eksemplarer af hullæren end dem, der fremgår af opgørelsen fra efo-plast. der
er betalt royalty til khid af dette salg.
i maj 2005 blev han kontaktet af virksomheden akrobat, der gerne ville købe hele
foretagendet for 100.000 kr. han ville have solgt, hvis prisen havde været rigtig.
rasmus holscher har forklaret, at han er arkitekt og designer. det var helt
undtagelsesvist, at khid gik ind i finansieringen af projektet med task i/s. de gik
med, fordi de syntes, at idéen var god. de kendte hverken jesper balle eller simon
louis-jensen i forvejen, men det var to tiltalende unge mennesker. rollefordelingen
mellem jesper balle og simon louis-jensen var klar, idet idéen var jesper balles,
mens simon louis-jensen skulle stå for det forretningsmæssige. han var bekendt
med, at jesper balle var snedker, mens simon louis-jensen blandt andet havde
drevet en cykelforretning. det var hans opfattelse, at simon louis-jensen havde
lavet forretningsplanen, der blev præsenteret på parternes første møde, ligesom det
var simon louis-jensen, der førte ordet, når de talte om det forretnings- og
kontraktmæssige. de talte ikke specifikt om, hvem der skulle eje værktøjerne, men
det lå i sagens natur, at de var khid´s, da de betalte for dem. han har aldrig set
udkastet til finansieringsaftale. ejendomsretten skulle gå over, når alle afdrag var
betalt. de troede på daværende tidspunkt, at hullæren var brugsmodelbeskyttet.
khid´s bidrag til projektet var at designe hullæren, så den blev funktionel og kunne
fremstilles til en lav produktionspris.
det er ham, der har udfærdiget letter of agreement, der blev sendt til task i/s,
tilrettet og herefter underskrevet på et møde hos khid. khid ønskede ikke at
underskrive udkastet til samarbejdsaftale mellem efo-plast, khid og task i/s. de
                                          - 17 -
har ikke bidraget til udkastets formulering, men § 2 indeholder en korrekt
beskrivelse af rollefordelingen mellem parterne.
udviklings- og royaltyaftalen er en standardaftale for designere og arkitekter. han
kan ikke huske, om aftalen blev sendt til task i/s forud for mødet, hvor den blev
underskrevet. på mødet blev den gennemgået i alle detaljer. de håndskrevne
tilføjelser er lavet af simon louis-jensen. de diskuterede emballagen, og han blev
opmærksom på, at han havde glemt at skrive, at royalty skulle beregnes inklusiv
emballage. med emballage mentes den indpakning, hullæren blev sendt ud i.
hensigten med aftalens § 11 var blandt andet at sikre, at produktet blev markedsført
så godt som muligt, så der blev indtjent royalty.
khid´s samlede omkostninger ved udviklingsarbejdet og støbeformen til værktøjet
udgør 250.000 kr.
i tiden efter aftaleindgåelsen havde de primært kontakt med simon louis-jensen.
de vidste, at jesper balle havde andet arbejde ved siden af og også, at han på et
tidspunkt arbejdede i grønland.
simon louis-jensen fortalte ham, at task i/s´ kontor og lager var blevet tømt, og at
han, simon louis-jensen, var blevet beskyldt for at tage af kassen. han så
uoverensstemmelserne som et meget stort problem, da der ingen værdier var i
selskabet, da selskabet havde andre kreditorer, da begge interessenter havde
underskrevet kontrakten, og da khid havde et stort tilgodehavende, blandt andet
vedrørende royalty. han var bange for, at salgsarbejdet ville ophøre. både simon
louis-jensen og jesper balle gav overfor ham udtryk for, at de havde retten til
hullæren.
på mødet i april med ken prakov talte de om jesper balles fremtidige planer. jesper
balle fastholdt, at han havde retten til hullæren, og han præsenterede ken prakov
som sin nye kompagnon. jesper balle skulle fortsætte med at arbejde, og han fik
ikke oplysninger om, hvilken rolle ken prakov skulle have. knud holscher deltog
ikke mødet, men kom forbi og hilste på. mødet endte ikke med, at der blev indgået
                                         - 18 -
en aftale om, at jesper balle kunne fortsætte forretningen. konklusionen på mødet
var, at situationen fortsat var uafklaret. han forsøgte efterfølgende at få et nyt møde
i stand med jesper balle og simon louis-jensen, da han gerne ville lade
produktionen fortsætte og sikre betalingen af kreditorerne. jesper balle afviste dette
og sagde, at rettighederne tilkom ham.
herefter begyndte de at få henvendelser fra køkkenfirmaer, der rykkede for
levering af produkter. han modtog endvidere mailen af 9. maj 2005 fra simon
louis-jensen om en ordre fra holland. han følte, at det blev mere og mere rodet, og
han var bekymret for deres investering og opsagde derfor aftalen. han havde
prøvet at foreslå et salg til 3. mand, men dette havde jesper balle afvist.
han var ikke klar over, at jesper balle var registreret i rki, det var noget khid´s
advokat fandt ud af. khid har ikke meddelt efo-plast, at de ikke måtte producere
på værktøjet. khid har aldrig brugt navnet task og har ikke selv solgt nogen
hullære. han har ikke fået noget kundekartotek og kender ikke task i/s´ kunder. de
har endvidere ikke brugt task-emballagen. khid har heller ikke meddelt akrobat,
at denne virksomhed ikke kunne bruge task-navnet. de har indgået en aftale med
akrobat, hvorefter akrobat betaler 3 kr. for værktøjet for hver produceret hullære
og derudover en royalty på 1 kr. pr. hullære. de har tjent 10.000-15.000 kr. i royalty i
aftalens løbetid. han ved ikke, om simon louis-jensen fortsat arbejder med salg af
hullærer.
khid har stadig et tilgodehavende hos task i/s på royalty og for værktøjet. de har
ikke modtaget royaltyopgørelse for slutningen af 2004 og for hele 2005.
ebbe fog hansen har forklaret, at han er direktør i efo-plast, hvor han blev
kontaktet af en konstruktør fra khid og bedt om at give et tilbud på værktøj til og
fremstilling af hullæren. der var problemer med khid´s konstruktion af modellen,
og der blev i den forbindelse afholdt ca. 4 møder med jesper balle, hvor khid´s folk
ikke deltog.
                                          - 19 -
efo-plast har fremstillet omkring 30.000 eksemplarer af hullæren, der er blevet
betalt. på et tidspunkt fik de fra simon louis-jensen meddelelse om, at de ikke
måtte producere flere ordrer for jesper balle, da khid havde rettighederne til
værktøjet. i oktober 2005 blev han ringet op af rasmus holscher og pålagt at
udlevere værktøjet. de forsøgte at få dokumentation for, hvem der havde
rettighederne, men modtog ikke noget entydigt.
aftaleforholdet mellem efo-plast, khid og task i/s var atypisk, fordi kunden, task
i/s, ikke havde betalt for værktøjet. ifølge efo-plasts standardbetingelser har
virksomheden tilbageholdelsesret i værktøjet, men det gjaldt ikke i denne situation.
han ved fortsat ikke, hvem der er ejer af værktøjerne. jesper balle fortalte ham, at
task i/s afdrog på værktøjet og på den måde købte det tilbage. efo-plast opfattede
forholdet således, at khid havde ejerskabet, så længe alle afdrag ikke var betalt.
rene vad høst har forklaret, at han i 2004-2005 var indkøber hos kvik-køkkener.
kvik-køkkener købte hullæren af virksomheden danfix. på et tidspunkt ophørte
leverancerne, og danfix kunne ikke skaffe flere hullærer. efter 2-3 måneder blev de
kontaktet af virksomheden akrobat, og herfra har de købt ca. 4.700 eksemplarer.
knud holscher har forklaret, at samarbejdet med task i/s kom i stand ved, at
jesper balle og simon louis-jensen henvendte sig på tegnestuen og fremviste
hullæren. han var inde i den allerførste fase og traf sammen med rasmus holscher
beslutning om den relativt store investering, som de ud over afdragene forventede
at få dækket via royaltybetalingen.
han kan ikke huske mødet med ken prakov, jesper balle og rasmus holscher. det
var rasmus holscher, der havde ansvaret for sagen, og han deltog ikke i de mere
indgående forhandlinger mellem parterne.
ken prakov har forklaret, at han har arbejdet som køkkensælger for kvik-køkkener
i 10-15 år. han lærte jesper balle at kende gennem dennes arbejde med opsætning af
køkkener. i 2005 fik han en form for agentur på task i/s´ hullære, som han solgte
gennem sin virksomhed danfix. han købte en ”startpakke” på 5.000-10.000
                                           - 20 -
eksemplarer, som han blandt andet solgte til kvik-køkkener. på et tidspunkt havde
han bestilt og betalt en ny leverance, som simon louis-jensen imidlertid nægtede at
udlevere.
da der var samarbejdsproblemer mellem jesper balle og simon louis-jensen, talte
han med jesper balle om, at de skulle etablere et samarbejde. de stiftede et selskab,
som de præsenterede for forskellige kunder. han fik endvidere bevilliget et lån i
banken på 250.000 kr., som han ville skyde ind i projektet. han deltog i mødet hos
khid i april, hvor de talte om fremtiden, herunder økonomien og muligheden for
at sælge produktet gennem agenter i udlandet. han kan ikke huske, om der blev
fremlagt en konkret markedsføringsplan. jesper balle fortalte endvidere, at han ville
fortsætte med at have andet arbejde ved siden af. knud holscher deltog i mødet fra
begyndelsen, men forlod mødet undervejs. han og jesper balle fik af rasmus
holscher håndslag på, at de skulle fortsætte projektet med vidnet som ny partner.
khid trak imidlertid efterfølgende tilsagnet tilbage og ville ikke længere acceptere
løsningen. han syntes herefter, at projektet blev for risikabelt og trak sig ud af det i
sommeren 2005.
douwe hoekstra har forklaret, at han er indehaver af virksomheden akrobat, der
handler med håndtag, knop og greb. han har kendt jesper balle og simon louis-
jensen i mange år og har hjulpet dem med udviklingen af hullæren. han begyndte
at købe hullærerne i 2004. i 2005 bestilte han 100 eksemplarer hos task i/s, som han
imidlertid ikke kunne få leveret. han kontaktede herefter jesper balle og fik tilbudt
at overtage forretningen, men ikke at få leverancen. det var imidlertid uklart, hvem
der havde rettighederne til hullæren, og han turde derfor ikke købe forretningen.
da khid var angivet som designmærke på hullærerne, ringede han til khid for at
få afklaret rettighedsproblemet. khid oplyste, at de havde rettighederne, og at
jesper balle ikke var berettiget til at sælge sin forretning. det var ham, der skrev til
patentdirektoratet og bad direktoratet om at slette brugsmodelbeskyttelsen. akrobat
indgik derefter aftale med khid om produktion og salg af hullæren i udlandet. han
betaler for værktøjet og royalty med i alt 4 kr. pr. solgt enhed. han har nok solgt
10.000-20.000 stk. han har fået produceret 10.000-15.000 stk. og har endvidere
opkøbt lagre, som han har videresolgt i håb om at stabilisere markedet. han har
                                         - 21 -
solgt 3.000-5.000 stk. på det danske marked. man kan ikke købe hullærerne på det
danske marked i dag. han har ikke brugt navnet gripalign og har ikke ladet
producere eksemplarer med navnet task. han har ikke fået noget kundekartotek fra
khid, og khid har ikke givet ham lov til at anvende navnene task eller gripalign.
simon louis-jensen bistår ham med markedsføring af køkkengreb, men ikke
hullærer. simon louis-jensen har givet ham visse oplysninger om kunder.
simon louis-jensen har forklaret, at han har haft egen detail- og
grossistvirksomhed i mange år, blandt andet en cykelforretning. han har kendt
jesper balle siden skoletiden og hjalp ham i 2000 med udfærdigelsen af en
hjemmeside vedrørende hullæreprojektet. i 2002 opsøgte han jesper balle, hvor
hullæreprojektet lå dødt, og fik ham overbevist om, at var muligheder i idéen. de
enedes herefter om et samarbejde og stiftede i begyndelsen af 2003 task i/s.
han tog herefter kontakt til khid i håbet om, at khid kunne videreudvikle idéen.
der blev afholdt møde hos khid med deltagelse af knud og rasmus holscher og
en konstruktør hos khid. khid foreslog forskellige designløsninger, mens task
i/s´ bidrag bestod i at levere en forretningsidé. han skrev forretningsplanen alene
og præsenterede den for khid. da task i/s ikke havde nogen penge, foreslog han,
at khid finansierede værktøjet gennem en form for lejeaftale mod forudbestilling af
15.000 stk. det var khid, der ejede værktøjet og bar risikoen for et manglende salg,
men overlod en brugsret til task i/s.
han har lavet udkastet til finansieringsaftalen, der imidlertid aldrig blev vist til
khid. udviklings- og royaltyaftalen blev fremlagt af rasmus holscher på et møde
hos khid, hvor de gennemgik den. overstregningerne i aftalen er foretaget af
rasmus holscher. § 2 blev læst, men ikke nødvendigvis diskuteret nærmere. han
har lavet den håndskrevne tilføjelse i § 5 og § 8. det var hele tiden meningen, at
royaltyen skulle afregnes på baggrund af det færdige produkt med emballage.
de var bekendt med, at task i/s ifølge aftalens § 11 havde pligt til at markedsføre
produktet. på de indre linjer var det hans ansvar, men jesper balle ville gerne
deltage i dette arbejde, selvom han ikke var god til det og ingen erfaring havde.
                                          - 22 -
overfor khid gav de udtryk for, at de sammen skulle forestå markedsføringen,
men han fortalte khid om sine evner. det var ham, der lavede det meste
markedsføringsarbejde. i 2004 arbejdede jesper balle i grønland, selvom vidnet
forlangte, at han skulle arbejde for firmaet. da jesper balle kom hjem fra grønland,
opstod der uenighed mellem dem, men det førte ikke umiddelbart til ændringer i
deres samarbejde. i 2005 fortalte jesper balle imidlertid, at han havde talt med ken
prakov om at købe vidnet ud af forretningen. de aftalte et møde, som jesper balle
aflyste. det næste, der skete var, at han modtog et brev fra jesper balles advokat
med et krav om at indbetale 150.000 kr. til task i/s inden 8 dage. umiddelbart
herefter fjernede jesper balle alle dokumenter fra deres kontor, og den 4. marts 2005
ophævede jesper balle interessentskabskontrakten.
samme uge kontaktede vidnet rasmus holscher og fortalte, at der var problemer i
task i/s. rasmus holscher meddelte, at det måtte de udrede internt, da han ikke
ville tage stilling. task i/s havde da ordrer på 100.000 stk. produktionen og salget
gik imidlertid i stå. de havde 5.000 eksemplarer på lager, som han ikke ved, hvad
der skete med. han modtog en henvendelse fra en hollandsk køber, som han
imidlertid ikke kunne behandle, da der skulle bestilles nye produkter hos
plastfabrikanten. han sendte derfor henvendelsen videre til khid.
han har talt med ebbe fog, efo-plast, om at efo-plast ikke måtte levere hullærer,
uden at jesper balle og vidnet var enige om det. han havde opbygget et elektronisk
kundekartotek, som han ikke har videregivet til nogen. kartoteket indeholdt alene
oplysninger, man kan finde på de gule sider samt noget historik. han har ikke
noget samarbejde med akrobat og har aldrig været ansat, men har i perioder solgt
nogle køkkengreb for denne virksomhed.
parternes argumenter
task i/s har anført, at det af voldgiftsretsbogen fremgår, at jesper balles ophævelse
af interessentskabskontrakten er sket med rette. det følger herefter af udviklings- og
royaltyaftalen, at jesper balle er berettiget til at videreføre interessentskabsaftalen
eventuelt sammen med ny medinteressent, jf. § 2 i aftalen, samt almindelig
                                          - 23 -
selskabsret. efter aftalens § 2 er khid forpligtet til at tåle en overdragelse af
producentens forretning, og det må anses for mindre indgribende, at en interessent
udtræder, end at forretningen overdrages.
der foreligger heller ikke i øvrigt misligholdelse fra task i/s´ side. task i/s har
forsøgt at etablere et samarbejde med ken prakov, der var kapitalstærk og havde
salgserfaring. efter jesper balles og ken prakovs forklaringer må det lægges til
grund, at den nye konstruktion blev accepteret af khid, hvilket man imidlertid løb
fra efterfølgende.
task i/s er heller ikke af andre grunde afskåret fra at videreføre aftalen. simon
louis-jensens økonomiske formåen har ikke været en afgørende forudsætning for
indgåelsen af udviklings- og royaltyaftalen, ligesom det næppe er sandsynligt, at
khid har lagt vægt på simon louis-jensens evner som sælger eller administrator.
under alle omstændigheder er disse forudsætninger ikke kommet til udtryk i
parternes aftaler, og de kan derfor ikke gøres gældende over for task i/s.
task i/s var heller ikke i betalingsmisligholdelse, og det er da heller ikke påberåbt af
khid.
den eneste grund til, at task i/s ikke har kunnet sælge og levere hullæren, var
khid´s forhold. khid nægtede uberettiget task i/s at fortsætte produktion og salg
af hullæren. der er endvidere ikke givet det fornødne 14 dages påkrav eller varsler
om aftalens ophør, og task i/s har derfor ikke kunnet nå at værge for sig.
khid´s hindring af salg og produktion og tilladelse til at lade andre producere og
sælge et design, task i/s har betalt for, indebærer en grov misligholdelse, der er
erstatningspådragende. det er således både i strid med parternes aftale, i strid med
god markedsføringsskik og en krænkelse af den loyalitetspligt, der eksisterer
mellem parterne.
værktøjerne til fremstilling af hullæren tilhører task i/s. det fremgår af udkastet til
finansieringsaftale, at udgifterne til udvikling og fremstilling af værktøjerne vil blive
                                          - 24 -
finansieret af khid. ved en finansieringsaftale er udgangspunktet, at køberen har
ejendomsretten, medmindre sælgeren har taget et gyldigt ejendomsforbehold. det
har khid undladt at gøre. det er khid, der har konciperet udviklings- og
royaltyaftalen og letter of agreement, og virksomheden kunne således have indføjet
det i aftalen, hvis man mente, at man var ejer af værktøjerne. det er ubestridt, at
khid har krav på restbetalingen. de forfaldne rater er imidlertid betalt, og task i/s
har afgivet modregningserklæring for den resterende del.
det er ubestridt, at restgælden på værktøjerne er som opgjort i påstand 2.
med hensyn til erstatningskravets størrelse har khid ikke ønsket at medvirke ved
opgørelsen af dette krav. de manglende oplysninger om omsætning og
royaltyindtjening skal tillægges processuel skadevirkning, hvorefter task i/s´
opgørelse må lægges til grund. ifølge task i/s´ oplysninger havde virksomheden
afgivet ordrer på 15.000 stk., hvilket ville have medført et dækningsbidrag på
350.000 kr. hertil kommer erstatning for markedsforstyrrelse, som er opgjort til
150.000 kr.
da khid som ovenfor anført er uberettiget til at designe og markedsføre produkter,
der konkurrerer med task i/s´ hullære, skal khid ophøre med at designe, fremstille
og markedsføre hullærer til brug ved montering af skabe og møbler.
vedrørende beregningsgrundlaget for royaltyen følger det af udviklings- og
royaltyaftalens § 8, at det er prisen ab fabrik, der danner grundlag for beregningen.
udgiften til den emballage, task i/s efterfølgende har forsynet hullærerne med, skal
der derfor ikke betales royalty af. eventuelle uklarheder i parternes aftale herom må
komme khid til skade som koncipist.
khid har anført, at udviklings- og royaltyaftalen har karakter af en standardaftale,
som nøje blev gennemgået af parterne forud for underskrivelsen.
samarbejdet blev ophævet, fordi jesper balle ophævede interessentskabsaftalen den
4. marts 2005. det fremgår af udviklings- og royaltyaftalen, at samarbejdet blev
                                         - 25 -
indgået mellem khid og task i/s v/jesper balle og simon louis-jensen. da
samarbejdet mellem jesper balle og simon louis-jensen ophørte, ophørte
interessentskabet samtidigt med at eksistere som juridisk person. rettighederne i
henhold til aftalen tilkom task i/s og ikke de enkelte interessenter. det fremgår af
udviklings- og royaltyaftalens § 2, at ved producentens ophør er designeren ikke
pligtig at acceptere overdragelse.
ophævelsen af interessentskabet overfor simon louis-jensen indebar endvidere, at
de faglige kompetencer inden for afsætning af produktet, der, jf. aftalens § 2, var en
væsentlig forudsætning for samarbejdet, ikke længere var til stede. risikoen for, at
denne forudsætning bristede, var alene jesper balles. ophævelsen af udviklings- og
royaltyaftalen var derfor også af denne grund berettiget.
khid har endvidere på intet tidspunkt godkendt overdragelsen til en ny
samarbejdspartner, ligesom khid ikke har været forpligtet til at acceptere
overdragelsen. hverken rasmus holscher eller ken prakov har således kunnet
bekræfte, at mødet hos khid i april 2005 endte med, at der blev indgået en aftale
om fortsættelse af samarbejdet på de ændrede vilkår. khid´s indvendinger mod at
acceptere en ny samarbejdspartner var endvidere særdeles saglige, da ken prakovs
tiltænkte rolle var uklar, og da jesper balle ifølge det oplyste havde
fuldtidsbeskæftigelse ved siden af forretningen med hullæren.
uenigheden mellem interessenterne i task i/s førte endvidere til produktions- og
leverancestop, hvilket udgjorde en selvstændig hævegrund, jf. § 11, stk. 1 og 3, i
udviklings- og royaltyaftalen.
khid blev således flere gange kontaktet af kunder, der ikke kunne få leveret
hullærer. simon louis-jensen har i den forbindelse forklaret, at hans e-mail af 9. maj
2005 var foranlediget af, at der skulle bestilles nye hullærer, som han ikke ville lade
jesper balle producere alene. det var således ikke khid, der forhindrede fortsat
produktion og salg af hullærer, og ophævelsen er derfor berettiget.
                                         - 26 -
task i/s har endvidere misligholdt udviklings- og royaltyaftalen ved manglende og
mangelfuld opgørelse af royalty. konstateringen af, at jesper balle var registreret i
rki underbygger endvidere, at ophævelsen af samarbejdsaftalen var berettiget.
med hensyn til ejendomsretten til værktøjerne fremgår det af ordrebekræftelsen fra
efo-plast, at værktøjerne er købt og betalt af khid. det af rasmus holscher
udfærdigede letter of agreement bekræfter ligeledes, at det var meningen, at khid
skulle være ejer. brevet fra khid til efo-plasts advokat, udkastet til
samarbejdsaftalen og simon louis-jensens forklaring underbygger ligeledes dette
synspunkt. først når alle afdrag var betalt, kunne task i/s få overdraget
værktøjerne.
udviklings- og samarbejdsaftalen blev ophævet, før task i/s opnåede ejendomsret
til værktøjerne. det er endvidere klart, at uanset hvem der har ejendomsretten, har
task i/s efter ophævelsen af parternes aftale ikke ret til at producere hullærer med
værktøjerne.
khid har ikke handlet i strid med god markedsføringsskik. der er således intet
utilbørligt i, at khid efter ophævelsen af udviklings- og royaltyaftalen har
foranlediget værktøjet udleveret, da det tilhører khid, hvilket fremgår af
udviklings- og royaltyaftalen og udkastet til samarbejdsaftalen. khid har
endvidere ikke modtaget eller gjort brug af task i/s´ kundekartotek. khid´s ret til
overdragelse af produktions- og salgsrettighederne til eget design følger endvidere
af § 12 i udviklings- og royaltyaftalen, hvorefter designretten ved producentens
misligholdelse går tilbage til designeren, der kan disponere frit over designet. khid
har derfor været berettiget til at indgå aftale med akrobat, og der er følgelig ikke
grundlag for et forbud.
med hensyn til det rejste erstatningskrav foreligger der som ovenfor anført intet
ansvarsgrundlag. task i/s har endvidere ikke godtgjort at have lidt noget tab.
                                          - 27 -
vedrørende royaltyberegningen fremgår det af letter of agreement, § 8 i udviklings-
og royaltyaftalen, den af simon louis-jensen opgjorte royaltyberegning og dennes
og rasmus holschers forklaringer, at beregningsgrundlaget omfatter emballage.
rettens begrundelse og resultat
ejendomsretten til værktøjerne
det fremgår af sagen, at jesper balle den 4. marts 2005 ophævede
interessentskabskontrakten over for simon louis-jensen, og at rasmus holscher
blev orienteret herom i en e-mail fra jesper balle den 18. april 2005. den 9. maj 2005
meddelte simon louis-jensen på vegne af task i/s, at virksomheden ikke kunne
effektuere en ordre fra en hollandsk køber, hvorefter khid samme dag ophævede
udviklings- og royaltyaftalen af 6. august 2003 under henvisning til aftalens § 11,
stk. 1 og 3, begrundet i stridigheder mellem interessenterne. det fremgår videre, at
den uenighed, der opstod mellem jesper balle og simon louis-jensen om
rettighederne som følge af ophævelsen af interessentskabskontrakten, først blev løst
ved indgåelse af forlig den 6. februar 2006.
det fremgår af aftalens § 11, stk. 1, at producenten task i/s er forpligtet til at
fremme produktion og salg bedst muligt. af § 11, stk. 3, fremgår, at producenten for
at undgå forringelse af designerens rettigheder ifølge aftalen vil drage omsorg for
ikke at overskride leveringstid på bestillinger eller på anden måde misligholde
aftaler med aftagere. af § 12, stk. 1, fremgår blandt andet, at khid i tilfælde af
producentens misligholdelse af § 11 kan ophæve aftalen.
da task i/s havde måttet afvise en ordre fra en hollandsk kunde på grund af interne
stridigheder i virksomheden, som mere end en måned efter jesper balles ophævelse
af interessentskabskontrakten fortsat var uløste, og da der ikke var udsigt til snarlig
afklaring af, hvem der kunne disponere på vegne af task i/s, findes khid´s
ophævelse af aftalen berettiget.
                                         - 28 -
det følger af ophævelsen, at parterne skal tilbagelevere de ydelser, de hver især har
modtaget. ejendomsretten til værktøjerne går derfor tilbage til khid, i det omfang
den måtte være overdraget. som følge heraf skal khid frifindes for task i/s´
påstand, mens khid´s påstand 1 tages til følge.
restgælden på værktøjerne
khid har ikke bestridt task i/s´ påstand, hvorfor denne tages til følge. restgælden
udgør således 112.500 kr.
overtrædelse af markedsføringsloven
da påstanden om, at khid skal anerkende at have handlet i strid med god
markedsføringsskik ikke retter sig mod en konkret situation, frifindes khid for
påstanden.
erstatning for overtrædelse af markedsføringsloven
det fremgår af § 12, stk. 1, i udviklings- og royaltyaftalen, at khid ved ophævelse
af aftalen på grund af modpartens misligholdelse kan disponere over designet. da
værktøjerne til fremstilling af hullærerne endvidere som ovenfor anført tilhører
khid, indebærer hverken khid´s anvendelse af værktøjet eller designet en
krænkelse af markedsføringsloven. videre er det ikke godtgjort, at khid på anden
vis skulle have handlet i strid med markedsføringsloven. khid frifindes derfor for
påstanden.
khid´s design, fremstilling og markedsføring af hullærer
da påstanden om, at khid skal anerkende at være uberettiget til selv eller ved
andre at designe, fremstille og markedsføre hullærer til brug ved montering af
skabe og møbler, er så bredt formuleret, at den omfatter enhver hullære uanset
dennes fremtoning, frifindes khid for påstanden.
                                          - 29 -
beregning af royalty
det fremgår af parternes letter of agreement, at khid er berettiget til en
royaltyafgift på 10 % af den pris, som grebsskabelonen (task i/s) skal betale for den
samlede grebsskabelon inklusiv indpakning, tryk etc. ab fabrik. af udviklings- og
royaltyaftalens § 8 fremgår det, at royaltyafgiften beregnes på baggrund af task i/s´
indkøbspris ab fabrik. simon louis-jensen har forklaret, at det under forhandlingen
af udviklings- og royaltyaftalen lå fast, at royalty skulle afregnes på baggrund af
prisen på det færdige produkt inkl. emballage, og at dette også efterfølgende skete.
denne forklaring støttes af bilag u, hvoraf fremgår, at task i/s har afregnet royalty
overfor khid på baggrund af en produktpris inkl. emballage. det er derfor
godtgjort, at beregningsgrundlaget for royaltyen omfatter emballage. som følge
heraf frifindes khid for denne påstand, mens khid´s påstand 2 tages til følge.
som følge af sagens udfald skal task i/s betale sagsomkostninger til khid, der
fastsættes til 35.000 kr. til dækning af udgifter til advokat og 500 kr. til dækning af
retsafgift.
                                    thi kendes for ret:
knud holscher industriel design a/s skal anerkende, at restgælden på værktøjer til
fremstilling af en hullære benævnt gripalign den 1. marts 2006 androg 112.500 kr.
task i/s v/jesper balle skal anerkende, at parternes samarbejde med rette er
ophævet.
knud holscher industriel design frifindes for task i/s’ påstande 1, 4, 5, 6 og 7.
inden 14 dage skal task i/s v/jesper balle til knud holscher industriel design betale
2.962,39 kr. med tillæg af procesrente af 2.000 kr. fra den 11. maj 2006 og af 962,39 kr.
fra den 17. august 2006.
                                          - 30 -
inden for samme frist betaler task i/s v/jesper balle til knud holscher industriel
design a/s 35.500 kr. i sagsomkostninger.
otto raben                        mette christensen                  christian hvidt
                                          (sign.)
                                       ___ ___ ___
                           udskriftens rigtighed bekræftes
                            p.j.v. sø- og handelsretten, den


text:
- kbn
                                            udskrift
                                                 af
                            sø- & handelsrettens dombog
                                           ____________
                                               dom
afsagt den 16. januar 2015
f-17-12
                                      3f som mandat for a
                                      (advokat rune asmussen)
                                      mod
                                      1) iss facility services a/s
                                      (advokat annette fæster petersen)
                                      2) claus tingstrøm a/s
                                      (advokat judy jakobsen)
indledning
sagen handler om, hvorvidt iss facility services a/s overtagelse af en kantinedrift, der sam-
tidig flyttede lokaler, er omfattet af virksomhedsoverdragelsesloven, og om afskedigelsen af
a som følge heraf er i sket i strid med lovens § 3.
                                                 -2-
påstande
3f som mandatar for a har nedlagt påstand om, at iss facility services a/s (herefter iss) og
claus tingstrøm a/s (herefter tingstrøm a/s) tilpligtes til solidarisk eller alternativt hver for
sig at betale 188.479,86 kr. til sagsøger med tillæg af procesrente fra 11. april 2012.
dansk industri som mandatar for iss har principalt nedlagt påstand om frifindelse, subsidi-
ært nedlagt påstand om betaling af et mindre beløb.
tingstrøm a/s har principalt nedlagt påstand om frifindelse, subsidiært frifindelse mod be-
taling af et mindre beløb.
tingstrøm a/s har endvidere overfor iss nedlagt påstand om, at denne skal bære og friholde
tingstrøm a/s for ethvert krav fra sagsøger.
iss har overfor tingstrøm a/s ’påstand nedlagt påstand om frifindelse.
oplysningerne i sagen
parterne og forløbet i sagen
ved ansættelsesbevis af 5. januar 2004 blev a ansat hos meyer og tingstrøm personalere-
stauranter a/s. a havde ansættelsesanciennitet fra den 1. august 1994, og det er ubestridt, at
a har været ansat siden anciennitetsdatoen. af ansættelsesbeviset fremgår, at a var ansat
som smørrebrødsjomfru, og at ansættelsesstedet var kpmg kantinen, borups allé 177, 2400
københavn nv.
       efterfølgende delte meyer og tingstrøm personalerestauranter a/s sig op i 2 selskaber,
og a fortsatte hos meyer, der overtog kantinedriften hos kpmg på borups allé. af et tillæg
til ansættelsesaftale af 17. marts 2010 fremgår, at driften af kpmg’s kantine på borups allé
pr. 1. april 2010 overgik til tingstrøm a/s, og at a’s ansættelsesaftale overgik til tingstrøm
a/s på uændrede vilkår.
                                               -3-
      i løbet af 2011 blev kpmgs kantine på ny sendt i udbud, og kpmg valgte iss som
fremtidig kantineleverandør pr. 8. december 2011. kpmg’s kantine flyttede samtidig lokaler
fra borups allé til flintholm.
korrespondance mellem iss og tingstrøm
da tingstrøm a/s blev gjort bekendt med, at kpmg havde valgt iss som fremtidig kantine-
leverandør, skrev claus tingstrøm et brev til iss af 11. november 2011, hvori han gjorde op-
mærksom på, at det var hans opfattelse, at iss overtagelse af kantinedriften var omfattet af
lov om lønmodtageres retsstilling ved virksomhedsoverdragelse. ved mail af 16. november
2011 meddelte claus overbye fra iss til tingstrøm a/s, at iss ikke var enige i, at overtagel-
sen af kantinedriften var omfattet af lov om lønmodtageres retsstilling ved virksomheds-
overdragelse og meddelte samtidig, at iss ikke ønskede at overtage kantinemedarbejdernes
ansættelsesforhold. tingstrøm a/s fastholdt sit synspunkt om virksomhedsoverdragelse i et
brev af 17. november 2011 fra advokat judy jakobsen til iss.
afskedigelsen og genansættelsen af a
ved brev af den 24. november 2011 blev a opsagt fra sin stilling hos tingstrøm a/s. det
fremgår af a’s lønseddel for perioden 1. november 2011 til 30. november 2011, at hun på af-
skedigelsestidspunktet modtog 28.819,55 kr. i månedsløn. ved ansættelsesbevis af 10. maj
2012 blev a på ny ansat hos tingstrøm a/s. ansættelsesdatoen var den 1. juni 2012, men a
bevarede sin anciennitet fra 1. august 1994. hendes ansættelsessted var ku-life, dyrlæge-
vej 7-13, 1870 frederiksberg c, og hendes månedsløn udgjorde 26.000 kr. af et tillæg til kon-
trakten fremgår endvidere, at hun ydes ret til to ugers ekstra ferie årligt.
andre oplysninger
der er forud for hovedforhandlingen afsagt kendelse om, at der ikke var grundlag for en
præjudiciel forelæggelse af spørgsmål for eu-domstolen. begæring herom var fremsat af a
og tingstrøm a/s.
forklaringer
                                                -4-
a har forklaret, at hendes ansættelse oprindeligt startede i 1989 hos meyer, inden denne fu-
sionerede med tingstrøm a/s. der blev imidlertid først indgået en egentlig ansættelseskon-
trakt i 1994. i 1995 startede hun med at arbejde i kantinen hos kpmg. fra 2007-2008 var hun
ansat som leder for tjenerenheden. kpmg var et meget stort hus, hvor der var en del møde-
service. kpmg havde store arrangementer og mange klienter. hun og en anden medarbejder
var de eneste fastansatte i tjenerenheden. der havde tidligere været ansat yderligere to med-
arbejdere, men man valgte fremover i stedet at have ansatte vikarer i spidsbelastningsperio-
der. i kantinen var der ansat en køkkenchef, to-tre kokke, en smørebrødsjomfru og en opva-
sker. tjenerenheden havde deres eget lokale, hvorfra de styrede serveringen. det var hende,
der var tovholder. hun havde direkte kontakt med receptionen og partnersekretærerne. hun
fik derfor ca. 4.000 kr. mere i løn om måneden end de andre tjenere. det er hendes opfattelse,
at tjenerenheden fortsatte i det nye kpmg hus, men måske med lidt mindre bemanding.
       da meyer og tingstrøm personalerestauranter a/s blev opdelt, fortsatte hun hos mey-
er. da tingstrøm a/s efterfølgende vandt licitation over kantinen hos kpmg blev hun virk-
somhedsoverdraget til tingstrøm a/s.
       i november 2011 blev hun opsagt. det var hun meget overasket over og blev ked af det
og gik hjem. hun havde regnet med, at hun ville blive virksomhedsoverdraget til iss. sam-
me aften ringede claus tingstrøm og sagde, at han godt kunne forstå, hun var ked af det.
hun fik derfor lov til at gå hjemme i 14 dage med løn.
       hun tog kontakt til 3f, der rettede henvendelse til iss. der var herefter nogle møder
mellem 3f og iss. i opsigelsesperioden blev hun tilbudt at komme ud på ku-life, hvor
tingstrøm a/s manglede en kassemedarbejder. hun startede det nye sted sidst i december. i
begyndelsen vidste hun ikke, hvor længe hun skulle være der. hun skulle arbejde i kantinen
og sidde ved kassen. hun havde ingen ledelsesbeføjelser. hun valgte at blive og samtidig
søge væk. der var ingen aftenarbejde hos ku-life. i maj 2012 sagde hun ja til at blive fast-
ansat hos ku-life, da hun ikke havde fået andet arbejde. hun forsøgte ikke at få en bedre
løn, da hun ikke regnede med, at hun i så fald kunne få jobbet. hun fik formentlig mere i løn
end de øvrige kassemedarbejdere. det var aftalt, at hun skulle holde 2 ugers ekstra ferie
uden løn, da der var meget stille i kantinen i sommerperioden.
                                               -5-
       i dag er hun fortsat ansat hos tingstrøm a/s og er beskæftiget hos hk hovedstaden i
deres kantine på amager. hun får samme løn dog med den overenskomstmæssige lønstig-
ning. i dag får hun 26.700 kr. pr. måned.
       hun var ikke klar over, at der også blev udtaget stævning i hendes navn mod ting-
strøm a/s.
claus tingstrøm har forklaret, at han er direktør og eneejer af tingstrøm a/s. han er ud-
dannet kok og startede sit eget firma for 7 år siden. aktiviteten i selskabet er kantinedrift,
som han kalder personalerestauranter. selskabet har årligt mellem 115 og 120 mio. kr. i om-
sætning. der er ansat 171 medarbejdere, hvoraf nogle er på deltid.
       for så vidt angår kantinen hos kpmg blev driften heraf sendt i udbud i foråret 2011.
han vandt ikke udbuddet, hvorfor aftalen med hans selskab blev opsagt til udløb i december
2011. da iss vandt udbuddet, gjorde han iss opmærksom på virksomhedsoverdragelseslo-
ven, da han havde en mistanke om, at iss ville krybe uden om lønnen. iss mente ikke, at
virksomhedsoverdragelsesloven fandt anvendelse, og iss ville derfor ikke overtage medar-
bejderne i kpmgs kantine. han stod derfor med 12-13 medarbejdere fra kpmgs kantine og
kaffekøkken, som han skulle finde arbejde til. på det tidspunkt var kantinen på den gamle
kpmg-adresse halveret. han fandt job til alt køkkenpersonalet. han kunne dog ikke finde
job til de medarbejdere, som havde været ansat i kaffekøkkenet, da tingstrøm a/s ikke hav-
de kaffekøkkener andre steder. ca. 80 % af kantinens omsætning forsvandt. kpmgs kantine
havde en omsætning på ca. 10 mio. kr. årligt, og der var 6-700 spisende medarbejdere. den
anden tjener i kaffekøkkenet søgte job hos iss til en lavere løn. som han husker det, gik ved-
kommende et par tusinde kroner ned i løn. han fik oplyst, at a var blevet ked af, at hun var
blevet afskediget og derfor var gået hjem. han ringede til a om aftenen og gav hende fri
med løn. de aftalte, at hun skulle blive hjemme, til kpmg var flyttet, og hun kom herefter
tilbage på arbejde. efter et stykke tid havde han ikke mere arbejde til hende. tingstrøm a/s
havde været meget glade for a, som var meget værdsat af både kollegaer og kunder. han
ville derfor gerne finde noget arbejde til hende, indtil den rigtige stilling dukkede på. a star-
tede hos ku-life i begyndelsen af januar. det var et andet arbejde, end det hun tidligere
havde haft. a havde imidlertid et ønske om ikke bare at gå derhjemme, hvorfor hun var flek-
sibel og accepterede dette. da fratrædelsestidspunktet nærmere sig, tilbød han hende fastan-
                                              -6-
sættelse til en noget lavere løn og med den særlige aftale om ekstra ferie. da en medarbejder
fratrådte hos hk hovedstadens kantine, tilbød de a jobbet. a har været ved hk hovedsta-
dens kantine siden midten af april. han kan bekræfte, at as nuværende løn er 26.700 kr. en
kassemedarbejder hos tingsstrøm a/s får i omegnen af 22.000-23.000 kr., som er lidt over
konkurrenternes. de ville gerne holde på en god medarbejder, og derfor ville de gerne give
hende lidt ekstra.
      han følte sig forurettet, da han modtog stævningen fra 3f. han kunne ikke se, at han
kunne have handlet anderledes. han havde ingen anden mulighed end at opsige en medar-
bejder, som han ikke havde arbejde til. han kunne forstå på sin advokat, at det var praksis,
at man stævnede begge selskaber i sådan en sag som denne.
      han overvejede ikke at sikkerhedsopsige sine medarbejdere i forbindelse med udbud-
det i 2011, da han var sikker på, at virksomhedsoverdragelsesloven var gældende. han kan
ikke huske, om han tidligere har været med til, at en kantine flytter i forbindelse med en lici-
tation.
      den røremaskine, som de anvendte i køkkenet på borups alle, blev flyttet til kpmgs
nye kantine. kpmg hentede også en fødevareautomat.
alice meilgaard asmussen har forklaret, at hun er kundechef hos iss. hun havde ansvaret
for kantinen hos kpmg, da den åbnede den 9. december 2011. iss ansatte 8 medarbejdere til
kantinens drift og kun en medarbejder til selve tjenerfunktionen. tjenerfunktionen servicerer
blandt andet mødelokaler. hun vidste ikke, hvor mange der var ansat i kpmg’s kantine på
borups allé. da kpmg flyttede, lavede de nogle ”cafesteder”, hvor der var selvbetjening.
det gik imidlertid ikke som forventet, og de måtte indse, at det var nødvendigt med yderli-
gere personale. i første omgang ansatte de vikarer, og senere ansatte de en tjener mere, som
tidligere havde været på borups alle. der var to, der søgte tjenerstillingen, som tidligere
havde været ansat i kantinen på borups alle. herefter var der ni medarbejdere i kantine-
funktionen. røremaskinen fra borups alle blev brugt i køkkenet. en fødevareautomat til
nedkøling af sandwich og drikkevarer blev placeret på tredje sal, hvor der ikke var kantine.
der blev ikke opbevaret mad i automaten, og der gik et par måneder, før den blev taget i an-
vendelse. den havde strengt taget ikke noget med kantinedriften at gøre.
                                                 -7-
parternes synspunkter
3f har i det væsentligste procederet i henhold til påstandsdokument af 3. november 2014,
hvori følgende anbringender er anført:
      ”…
      8.     til støtte for sagsøgers påstand gøres der i relation til spørgsmålet om virk-
             somhedsoverdragelse i hovedtræk det følgende gældende.
      9.     kantinedrift er utvivlsomt omfattet af virksomhedsoverdragelsesloven.
             ordregiver kpmg stillede køkkenfaciliteter m.m. til rådighed for den kan-
             tinedrift som claus tingstrøm a/s forestod for at servicere ansatte i kpmg.
             der er fortsat 600-700 medarbejdere, der bespises i kantinen af kpmg, og
             det er fortsat kpmg, der stiller køkkenfaciliteter til rådighed.
      10.    virksomhedens-identiteten ved drift af kantinen består i netop driften af
             kantinen og bespisning af de 600-700 medarbejdere.
      11.    langt hover(d)formålet med kantinedriften på borups allé var bespisning
             af de 6-700 ansatte i kpmg. formålet med kantinedriften på flintholm var
             (og er) bespisning af de 6-700 ansatte i kpmg.
      12.    derfor er der tale om økonomisk identitet i virksomhedsoverdragelseslo-
             vens forstand mellem kantinedriften på borups allé og kantinedriften på
             flintholm.
      13.    sagsøgte 1, iss, har gjort gældende, at der forhold at ordregiveren, kpmg,
             rent fysisk er flyttet fra borups allé til flintholm burde gøre en forskel i re-
             lation til spørgsmålet om virksomhedsoverdragelse.
      14.    dette forhold ses imidlertid ikke at gøre nogen forskel i relation til spørgs-
             målet om identitet i virksomhedsoverdragelseslovens forstand. hvis dette
             forhold tillægges vægt af retten, vil det konstituere en arbitrær retstilstand
             med omgåelsesrisiko.
      15.    dernæst gør sagsøgte 1 gældende, at der ikke tale om identitet i virksom-
             hedsoverdragelseslovens forstand mellem den ydelse som claus tingstrøm
             a/s udførte for kpmg og den ydelse som iss udfører for kpmg, idet de
             driftmidler som kpmg stillede til rådighed for claus tingstrøm a/s i al
                                            -8-
    væsentlighed ikke er de samme driftmidler som kpmg stiller til rådighed
    for iss.
16. i relation til denne del er det afgørende, at driftmidlerne ikke tilhører hver-
    ken claus tingstrøm a/s eller iss, men derimod ordregiveren (kpmg).
    det afgørende er, at rådigheden over køkkenfaciliteterne overgik fra over-
    drager (claus tingstrøm a/s) til erhverver (iss). det forhold at der var tale
    om rådighed over nye driftmidler er – i og med at der under alle omstæn-
    digheder kun er tale om rådighed og ikke ejerskab – ikke afgørende.
17. denne pointe understreges af, at der ikke ville have været tale om virk-
    somhedsoverdragelse, hvis køkkenfaciliteterne var blevet udskiftet på bo-
    rups allé, men kantinedriften i øvrigt var fortsat uanfægtet på adressen på
    borups allé.
18. sagsøgers påstand er, at der er tale om identitet i virksomhedsoverdragel-
    seslovens forstand. sagsøger lægger vægt på følgende momenter:
    at der skete overdragelse af selve opgaven (en kontrakt på anslået 10 mio.
         i årlig værdi),
    at der skete overdragelse af den specifikt definerede og i sagens natur fa-
         ste kundekreds,
    at ydelsen som overdrager og erhverver levererede/leverer for kpmg er
         den samme,
    at ydelsen ikke eller kun ganske kortvarigt har været indstillet i forbin-
         delse med overtagelsen, og
    at overdrager (claus tingstrøm a/s) tillige er af opfattelse, at der er tale
         om en virksomhedsoverdragelse.
19. til støtte for sagsøgers påstand gøres der i relation til spørgsmålet om af-
    skedigelse i strid med virksomhedsoverdragelsesloven i hovedtræk det
    følgende gældende.
20. a blev opsagt den 24. november 2011. opsigelsen var utvivlsomt begrun-
    det i, at iss fik licitationen af drift i af kantinen for kpmg´s ansatte.
21. denne opsigelse var ikke begrundet i økonomiske, tekniske eller organisa-
    toriske årsager, der medførte beskæftigelsesmæssige ændringer. dette er åben-
    bart derved, at parterne er enige om, at erhverver (iss) nyansatte 8 perso-
                                        -9-
    ner til at varetage kantinedriften for kpmg (og at iss i øvrigt kort tid efter
    opstart ansatte endnu mere personale til varetagelse af denne opgave).
22. til støtte for sagsøgers påstand gøres der i relation til spørgsmålet om sag-
    søgers berettigelse til en godtgørelse i hovedtræk det følgende gældende.
23. det er (som udgangspunkt) usagligt at opsige en medarbejder pga. virk-
    somhedsoverdragelse, jf. virksomhedsoverdragelseslovens § 3, stk. 1.
24. loven hjemler imidlertid ikke en mulighed for godtgørelse.
25. godtgørelse kræver derfor, at sagsøger finder hjemmel til godtgørelse for
    usaglig afskedigelse på andet grundlag.
26. sagsøger var omfattet af hovedaftalen, der hjemler godtgørelse for usaglig
    afskedigelse, hvorfor sagsøger er berettiget til en godtgørelse efter virk-
    somhedsoverdragelseslovens § 3, jf. hovedaftalens 4,3.
27. til støtte for sagsøgers påstand gøres der i relation til spørgsmålet om
    hvorvidt der tale om en afskedigelse eller ej i hovedtræk det følgende gæl-
    dende.
28. sagsøgte 1 og 2 har påstået, at fordi a fik tilbudt en stilling hos erhverver
    næsten 6 mdr. efter hendes opsigelse og hun takkede ja til denne stilling, så
    er hun de facto aldrig blevet opsagt af sagsøgte 2.
29. en opsigelses saglighed skal vurderes på opsigelsestidspunktet og ved
    denne vurdering spiller det ikke nogen rolle, hvorvidt man næsten 6 mdr.
    efter tilbydes en anden stilling hos samme arbejdsgiver. det skal bemærkes,
    at allerede på tidspunktet for opsigelsen havde iss gjort gældende, at loven
    ikke fandt anvendelse.
30. derudover gøres det gældende, at sagsøgers stilling både i relation til den
    væsentlige lønnedgang og i relation til beføjelser/stillingsbetegnelse (fra
    ”leder af kaffekøkken” til menig ”kassemedarbejder”) er tale om væsentlige
    vilkårsændringer, hvorfor a reelt blev opsagt i november 2011.
31. hvis sådanne væsentlige vilkårsændringer viser sig at være blevet iværk-
    sat/tilbudt på usagligt grundlag, så er det spørgsmålet om usagligheden
    uvedkommende, om den pågældende ansættes i anden mindre attraktiv
                                         - 10 -
    stilling, jf. fx øld af 8. november 1999. dette forhold må især gøres sig
    gældende, når der går næsten 6 mdr. fra opsigelsen til tilbud om genansæt-
    telse på i øvrigt væsentligt ringere vilkår.
32. det kan ikke komme a til skade i relation til at påberåbe sig usagligheden
    af en opsigelse, at hun næsten 6 mdr. efter denne opsigelse, accepterer et
    tilbud om ansættelse på ringere vilkår.
33. hvis retten finder, at de sagsøgte er ansvarlige i relation til opsigelsen af a,
    kan de sagsøgte ikke få en bedre retsstilling, fordi overdrager (claus ting-
    strøm a/s) næsten 6 mdr. efter opsigelsestidspunktet tilbyder en stilling på
    væsentlig ringere vilkår og det viser, at den ansatte tilfældigvis tager imod
    dette tilbud. dette synspunkt gøres gældende overfor begge sagsøgte, der
    er særligt belæg for synspunktet overfor iss, der i hvert fald ikke kan få en
    bedre retsstilling, fordi claus tingstrøm a/s vælger at tilbyde ansættelse
    på væsentligt ringere vilkår til a.
34. i relation til denne problemstilling har sagsøgte 1 blandt andet anført, at
    sagsøger fik sin anciennitet med over i stillingen som ”kassemedarbejder”.
    det ville være lidt absurd at forestille sig, at ancienniteten ikke skulle gå
    med over i en sådan situation, men dette forhold har ikke relevans i forhold
    til spørgsmålet om, hvorvidt de væsentlige ringere vilkår blev indført på
    usagligt grundlag næsten 6 mdr. forinden denne anciennitetsoverførsel.
35. til støtte for spørgsmålet om solidarisk hæftelse gøres det under henvis-
    ning til fx ufr 2009.307 v gældende, at de to sagsøgte skal hæfte solidarisk.
    alternativt må retten tage stilling til hvem af de to sagsøgte, der er nærmest
    til at være ansvarlig for afskedigelsen.
36. til støtte for spørgsmålet om godtgørelsens størrelse gøres det overfor sag-
    søgte 1 og 2 gældende,
    at      a havde anciennitet fra 1994 ved opsigelsen, og
    at      den stilling a blev ansat i efter hendes opsigelse utvivlsomt var en
            væsentlig vilkårsændring både på baggrund af den nedsatte løn og
            beføjelser/stillingsbetegnelse.
37. til støtte for spørgsmålet om godtgørelsens størrelse gøres det overfor sag-
    søgte 1 gældende,
                                              - 11 -
           at hvis retten anser iss (sagsøgte 1) for at være ansvarlig i relation til af-
           skedigelsen af sagsøger, så skal iss ikke kunne opnå en bedre retsstilling,
           fordi a 6 mdr. efter opsigelsen tilfældigvis ansættes på øvrigt forringede
           vilkår hos overdrager.
     opgørelse af kravet
     38.   hverken sagsøgte 1 eller sagsøgte 2 er kommet med beregnings- eller opgø-
           relsesmæssige indsigelser overfor kravet.
     39.   retten kan derfor lægge følgende månedsløn til grund ved opgørelse af en
           eventuel godtgørelse til sagsøger.
     40.   sagsøgers krav udgør; 6 måneders løn á 31.413,31 kr.(månedsløn på
           28.819,55 kr.+ 8 % arbejdsgiverbetalt pensionsbidrag på 2.593,76 kr.) =
           188.479,86 kr. …”
claus tingstrøm a/s har i det væsentligste procederet i henhold til påstandsdokument af 3.
november 2014, hvori følgende anbringender er anført:
     ”… for så vidt angår spørgsmålet om virksomhedsoverdragelsesloven:
     det gøres gældende,
     at    overdragelsen af kantinedriften for kpmg fra tingstrøm ais til 155 er en
           overdragelse omfattet af virksomhedsoverdragelsesloven, idet kantinedrift
           utvivlsomt er omfattet af loven, jfr. f.eks. afgørelse fra eu-domstolen frem-
           lagt som bilag 11,
     at    kundekredsen, der udgør mellem 600 — 700 personer, der er ansat i
           kpmg, er identiske med de kunder, der hidtil har været betjent af ting-
           strøm a/s,
     at    det fortsat er kpmg, der stiller alle faciliteter til rådighed for kantinedrif-
           ten,
     at    der de facto er overdraget enkelte driftsmidler i forbindelse med overdra-
           gelsen,
     at    det er uden betydning, at kpmg som udbyder af opgaven er flyttet til en
           ny adresse, idet virksomheden fortsætter uændret, og idet det fortsat er
           kpmg, der som udbyder stiller driftsmidler og inventar m.m. til rådighed,
                                               - 12 -
            at der er fuld identitet i mellem virksomheden med kantinedrift på borups
            alle og nu på flintholm,
      at    iss har overtrådt virksomhedsoverdragelsesloven ved at nægte at fortsætte
            ansættelsesforholdet med sagsøger a samt at sagsøgte 2 (herefter ting-
            strøm) i forbindelse med kpmgs udbud af kantinedriften udtrykkeligt på
            kpmgs forespørgsel meddelte, at virksomhedsoverdragelsesloven fandt
            anvendelse i sagen,
      for så vidt angår opsigelsen af a gøres det gældende,
      at    opsigelsen at a og en række andre medarbejdere er saglig og var nødven-
            dig, idet den skyldtes, at 80 % af virksomhedens omsætning i kpmg kanti-
            nen forsvandt med kort varsel, efter at kpmg valgte iss som ny leverandør
            til kantinedriften,
      at    tingstrøm har overholdt samtlige sine forpligtelser, herunder forpligtelsen
            til på forhånd at oplyse, at ansættelsesforholdet i henhold til loven overgik
            til jss, såfremt a ønskede dette, og
      at    opsigelsen er sket med aftalt varsel, og at samtlige krav fra a i relation til
            ansættelsesforholdet rettidigt er betalt, samt
      at    opsigelsen må betragtes som bortfaldet! annulleret, idet a før opsigelsens
            udløb valgte at acceptere tingstrøms tilbud om at fortsat ansættelse i sel-
            skabet med uændret anciennitet, og at parterne i den forbindelse forhand-
            lede ansættelses vilkårene, herunder således at tingstrøm accepterede
            hendes ønske om ekstra ferie,
      overfor iss gøres det gældende,
      at    iss skal bære og friholde tingstrøm a/s for ethvert krav fra sagsøger, idet
            iss er eneansvarlig for sagsøgers erstatningskrav som følge af iss’s nægtel-
            se af at videreføre ansættelsesforholdet, hvilket kan sidestilles med en ulov-
            lig bortvisning, samt
      at    iss på forhånd var gjort opmærksom, at selskabet i henhold til virksom-
            hedsoverdragelsesloven var forpligtet til at overtage ansættelsesaftalen. ...”
iss har i det væsentligste procederet i henhold til påstandsdokument af 3. november 2014,
hvori følgende anbringender er anført:
      ”… det gøres gældende, at sagsøgte 1, iss facility services a/s (herefter iss),
      skal frifindes for det første, fordi a ikke fratrådte som følge af tingstrøm a/s’
      opsigelse af hende den 24. november 2011, og for det andet fordi virksomheds-
                                         - 13 -
overdragelsesloven ikke finder anvendelse på kpmg’s overdragelse af kantine-
driften fra tingstrøm a/s til iss.
ikke fratrådt
a blev opsagt af tingstrøm a/s, men opsigelsen blev senere efter aftale mellem
parterne annulleret, og a fortsatte sin ansættelse hos tingstrøm a/s uden nogen
form for afbrydelse. ganske vist efter en forhandling mellem parterne i en anden
stilling til en lidt lavere løn, men hvor hun fik sin anciennitet i virksomheden
med i det nye ansættelsesforhold. a er således aldrig fratrådt sin stilling hos
tingstrøm a/s.
på denne baggrund gøres det gældende, at a ikke har noget krav om godtgørelse
for usaglig afskedigelse, da opsigelsen efter aftale blev annulleret. kravet kan
under alle omstændigheder ikke rettes mod iss, da de ikke har opsagt hende. a
kan højst rette et krav mod tingstrøm a/s, der opsagde hende.
derfor gør iss gældende, at a ikke har en retlig interesse i at få vurderet, hvor-
vidt der var tale om en virksomhedsoverdragelse i lovens forstand i forbindelse
med overgangen af kantinedriften for kpmg fra tingstrøm a/s til iss.
tingstrøm a/s har af denne årsag heller ikke en retlig interesse i at få vurderet,
hvorvidt der var tale om virksomhedsoverdragelse.
det følger desuden generelt af sø- og handelsrettens afgørelse af 2. april 2009
(gate gourmet a/s mod lsg sky chefs danmark a/s) refereret i ufr 2009, side
1941 s, at en arbejdsgiver, der mister en kunde (i denne sag tingstrøm a/s) ikke
kan påberåbe sig, at virksomhedsoverdragelsesloven finder anvendelse, da for-
målet med virksomhedsoverdragelsesloven er at sikre hensynet til arbejdstagere,
ikke kontraktlige relationer mellem virksomheder.
tingstrøm a/s vil således heller ikke kunne henvise til, at andre medarbejdere
hos tingstrøm a/s skulle have været virksomhedsoverdraget. såfremt andre tid-
ligere medarbejdere mener, at de skulle have været virksomhedsoverdraget, gø-
res det gældende, at disse medarbejdere selv skulle have rejst et krav efter virk-
somhedsoverdragelsesloven mod iss. dette er ikke muligt for tingstrøm a/s.
virksomhedsoverdragelsesloven finder ikke anvendelse
                                          - 14 -
hvis sø- og handelsretten finder, at a som udgangspunkt kan gøre et krav om
fratrædelsesgodtgørelse gældende over for iss, gør iss gældende, at eu-
domstolen og de danske domstole klart har angivet, hvorledes spørgsmålet om
virksomhedsoverdragelse skal afgøres.
det er således fast eu-praksis, at det, når det skal bedømmes, om der er tale om
en virksomhedsoverdragelse, i første omgang skal vurderes, om der er tale om en
virksomhed, der hovedsageligt hviler på arbejdskraft (dvs. medarbejderne i virk-
somheden) eller driftsmidlerne (dvs. aktiverne i virksomheden).
det gøres gældende, at det allerede er afgjort i eu-domstolens dom af 20. no-
vember 2003 i sag c-340/01 (abler/sodexho), om det er medarbejderne eller
driftsmidlerne, der er afgørende i et storkøkken – eller som her en kantine.
som det fremgår af dommen, er det afgørende, om aktiverne i storkøkkenet (kan-
tinen) overdrages fra den ene virksomhed til den anden.
i denne sag er der imidlertid hverken overdraget aktiver (i et relevant omfang)
eller medarbejdere fra iss til tingstrøm a/s. der overføres alene aktiver til en
samlet anslået værdi af 50.000 kr. i form af en røremaskine på 3 liter og en ven-
dingmaskine, og der er i kantinen ved flintholm tale om et køkken i millionklas-
sen med nyindkøbte aktiver. iss har alene ansat en medarbejder, der tidligere var
beskæftiget hos tingstrøm a/s, men dette skete efter en uopfordret ansøgning fra
medarbejderen, og denne startede hos iss næsten en måned efter opstarten af
kantinen ved flintholm.
iss er enig i, at det ikke er en betingelse for, at der kan foreligge virksomheds-
overdragelse, at ejerskabet til driftsmidlerne eller den økonomiske interesse i
driftsmidlerne (f.eks. et kantinekøkken) overgår fra overdrager til erhverver. det
følger af en lang række domme fra eu-domstolen. der er dog som minimum
krav om, at brugen af driftsmidlerne skal overgå fra overdrager til erhverver, når
der f.eks. er tale om et kantinekøkken.
det afgørende i denne sag er netop, at kantinen blev flyttet, og at kantinekøkke-
net, der blev brugt af tingstrøm, ikke efterfølgende blev brugt af iss. sø- og
handelsretten skal derfor ikke tage stilling til den hypotetiske situation, at kanti-
nen ikke fysisk blev flyttet, da der i så fald ville foreligge en helt anden situation
end i nærværende sag. der sker netop ikke overførsel af driftsmidler i nærvæ-
rende sag, fordi kantinen flyttes.
                                             - 15 -
det gøres derudover gældende, at det ligeledes fremgår af eu-domstolens prak-
sis, at det ikke er tilstrækkeligt, at tjenesteydelsen, der udføres, er den samme.
der er således ikke tale om overførsel af en økonomisk enhed, blot fordi den tje-
nesteydelse, der udføres af den gamle og den nye ordremodtager, er den samme.
overførsel af en økonomisk enhed er en betingelse for, at der overhovedet er tale
om en virksomhedsoverdragelse i lovens forstand.
det er derfor ikke, som anført af sagsøger, relevant - eller tilstrækkeligt til at ud-
gøre virksomhedsoverdragelse - at der er tale om bespisning af de samme 6-700
medarbejdere hos kpmg (tjenesteydelsen), når der ikke samtidig overføres akti-
ver af relevant omfang. værdien af kontrakten er derfor heller ikke relevant for
sagen.
derudover gør iss gældende, at spørgsmålet i denne sag allerede er afgjort i
dansk ret.
der kan her henvises til ovennævnte sø- og handelsretsafgørelse (optrykt i ufr
2009, side 1941 s), hvor sø- og handelsretten nåede frem til, at det var ligegyl-
digt, at eller om ”de af lsg leverede ydelser er mere eller mindre identiske med
de af gate gourmet leverede ydelser.”
der henvises endvidere til sø- og handelsrettens kendelse af 11. november 2013 i
nærværende sag.
endelig var der ikke tale om overdragelse af hele kundemassen på borups alle –
men udelukkende en andel svarende til 80 % af kundemassen, idet det kun var
kpmg, der flyttede til flintholm, og ikke de øvrige lejere. det underbygges tilli-
ge af, at der fortsat var ansat en fuldtidsansat kok og en 32 timers kantineassi-
stent i tingstrøm a/s’ kantine på borups alle.
tillige af denne grund var der ikke tale om overdragelse af en økonomisk enhed,
der havde bevaret sin identitet.
det bestrides, at iss var forpligtet til at foretage omplacering af a – uanset om
der var tale om virksomhedsoverdragelse af a eller ej. såfremt der var tale om en
situation omfattet af virksomhedsoverdragelsesloven, hvor iss var forpligtet til
at overtage a, skulle iss have beskæftiget a i kantinen i flintholm og ikke andre
steder. men da der ikke var tale om virksomhedsoverdragelse i denne sag, skal
der allerede derfor ikke ske en omplacering af a i iss-regi.
                                               - 16 -
       på denne baggrund gør iss gældende, at da der ikke er tale om en situation om-
       fattet af virksomhedsoverdragelsesloven, er iss ikke ansvarlig for afskedigelsen
       af a – uanset om denne er saglig eller ej – foretaget af tingstrøm a/s.
       til støtte for den subsidiære påstand om betaling af et mindre beløb gør iss gæl-
       dende, at en eventuel godtgørelse kun skal udgøre et langt mindre beløb. …”
sø- og handelsrettens afgørelse
efter bevisførelsen lægger retten til grund, at iss overtog driften af kpmg’s kantine på en ny
adresse, hvor der var indrettet et helt nyt køkken til brug for driften, og hvor denne skulle
ske efter et lidt ændret koncept.
       retten lægger endvidere til grund, at iss ikke ved driftens påbegyndelse overtog med-
arbejdere fra tingstrøm a/s, ligesom det lægges til grund, at der fortsat blev drevet kantine
på den oprindelige adresse af tingstrøm a/s, om end for et betydeligt færre antal medarbej-
dere.
       under disse omstændigheder finder retten, at der ikke er sket overførsel af en økono-
misk virksomhed med uændret identitet fra tingstrøm a/s til iss, og at der derfor ikke er ta-
le om en virksomhedsoverdragelse i lovens forstand.
       da sagsøgeren ikke har gjort gældende, at tingstrøm a/s skal betale godtgørelse, så-
fremt virksomhedsoverdragelsesloven ikke finder anvendelse, vil begge de sagsøgte være at
frifinde. som følge heraf vil iss ligeledes være at frifinde overfor den af tingstrøm a/s ned-
lagte påstand.
       efter sagens udfald og omfang skal 3f som mandatar for a inden 14 dage betale sags-
omkostninger med 50.000 kr. til iss og med 30.000 kr. til tingstrøm a/s. i forholdet mellem
iss og tingstrøm a/s ophæves sagens omkostninger.
                                      thi kendes for ret:
iss facility services a/s og claus tingstrøm a/s frifindes.
                                              - 17 -
inden 14 dage fra dato skal 3f som mandatar for a betale sagsomkostninger til iss facility
services a/s med 50.000 kr. og til claus tingstrøm a/s med 30.000 kr.
beløbene forrentes efter rentelovens § 8 a.
i forholdet mellem iss facility services a/s og claus tingstrøm a/s ophæves sagens om-
kostninger.
                                         henrik rothe
                mette skov larsen                        torben kuld hansen
jeanette robetjé hahnemann                                            charlotte ærthøj lind
                                            (sign.)
                                         ___ ___ ___
                               udskriftens rigtighed bekræftes
                                  sø- og handelsretten, den

source: retspraksis

LICENSE:
Creative Commons Legal Code

CC0 1.0 Universal

type: caselaw

jurisdiction: Denkmark


text:
                             højesterets dom
                         afsagt onsdag den 24. februar 2010
sag 293/2008
(1. afdeling)
aps kbus 8 nr. 674
(advokat henriette gernaa)
mod
ms "delphinus" r.s.t. schiffahrtsgesellschaft mbh & co. kg
(advokat bjørn von ryberg)
i tidligere instanser er afsagt dom af retten i glostrup den 6. september 2007 og af østre
landsrets 21. afdeling den 22. april 2008.
i pådømmelsen har deltaget fem dommere: torben melchior, asbjørn jensen, lene pagter
kristensen, marianne højgaard pedersen og michael rekling.
påstande
appellanten, aps kbus 8 nr. 674, har påstået stadfæstelse af byrettens dom.
indstævnte, ms "delphinus" r.s.t. schiffahrtsgesellschaft mbh & co. kg, har påstået stad-
fæstelse af landsrettens dom.
højesterets begrundelse og resultat
da rederiet delphinus den 16. marts 1999 anlagde sag mod garantistilleren p.e.p. med på-
stand om betaling af et beløb i anledning af lejeren hispaniolas manglende betaling af skibs-
leje, var størrelsen af delphinus’ samlede krav i anledning af hispaniolas misligholdelse af
skibslejekontrakten ikke afklaret. ved voldgiftskendelsen af 7. februar 2001 blev størrelsen af
delphinus’ samlede krav mod hispaniola som følge af misligholdelsen imidlertid fastslået, og
delphinus havde dermed mulighed for over for p.e.p. at forhøje sin påstand og kræve det
                                                - 2 -
fulde beløb betalt efter garantien. når delphinus ikke forhøjede sin påstand, men i stedet tog
forbehold om at anlægge en ny sag, skyldtes det ifølge rederiets processkrift af 2. maj 2001, at
rederiet var i tvivl om p.e.p.’s evne til at betale det betydelige beløb og ønskede en hurtig
afslutning på sagen. forbeholdet blev ikke udtrykkeligt accepteret af p.e.p., og det forhold, at
p.e.p. ikke protesterede mod forbeholdet kan ikke anses for en stiltiende accept af, at en ny
sag kunne anlægges.
sø- og handelsretten afsagde herefter dom den 19. oktober 2001 på grundlag af p.e.p.’s er-
kendelse af at skylde det påstævnte beløb.
højesteret finder, at det ved sø- og handelsrettens dom med bindende virkning for parterne
blev fastslået, at betingelserne for at afkræve p.e.p. beløb efter garantien var opfyldt.
efter højesterets opfattelse tilsiger generelle hensyn til procesøkonomi og effektivitet af rets-
kraftreglerne, at en sagsøger som udgangspunkt medtager alle sine forfaldne krav i anledning
af en misligholdelse under samme sag. under sagen ved sø- og handelsretten havde delphi-
nus en interesse i at undgå at afholde unødige sagsomkostninger og hurtigt få en eksigibel
dom. over for dette står, som anført af byretten, at delphinus’ fulde krav efter det oplyste må
antages at have været modent til påkendelse, da delphinus i processkriftet af 2. maj 2001 tog
forbehold om et nyt sagsanlæg.
ved en afvejning af disse hensyn finder højesteret, at delphinus hverken ved dette forbehold
eller i øvrigt har godtgjort, at der foreligger en anerkendelsesværdig interesse, der kan føre til
fravigelse af det nævnte udgangspunkt. det kan ikke i denne forbindelse tillægges betydning,
at én del af kravet, der er en følge af hispaniolas misligholdelse, kan henføres til manglende
lejebetaling for tiden forud for ophævelsen af kontrakten (naturalopfyldelse), og en anden del,
der også er en følge af misligholdelsen, kan henføres til erstatning for manglende lejeindtægt
m.m. for tiden efter ophævelsen.
det tiltrædes, som anført af byretten, at p.e.p.’s tilkendegivelser i forbindelse med konkurs-
begæringen ikke kan føre til et andet resultat.
                                              - 3 -
som anført af byretten er delphinus herefter afskåret fra at indtale restkravet mod p.e.p. i
anledning af hispaniolas misligholdelse, og højesteret stadfæster derfor byrettens dom.
da sagsomkostningsbeløbet for byretten omfatter en retsafgift, der ikke er afholdt af p.e.p.,
fastsætter højesteret sagsomkostninger for alle tre instanser. sagsomkostningerne er fastsat til
dækning af advokatudgift for byret, landsret og højesteret med 300.000 kr. og af retsafgift for
højesteret med 98.080 kr., i alt 398.080 kr.
                                    thi kendes for ret:
byrettens dom stadfæstes.
i sagsomkostninger for byret, landsret og højesteret skal ms "delphinus" r.s.t. schiffahrts-
gesellschaft mbh & co. kg inden 14 dage efter denne højesteretsdoms afsigelse betale
398.080 kr. til aps kbus 8 nr. 674. beløbet forrentes efter rentelovens § 8 a.