text:
                             højesterets dom
                          afsagt onsdag den 12. marts 2014
sag 16/2013
(1. afdeling)
forenede danske motorejere som mandatar for a
(advokat lennart fogh)
mod
city parkeringsservice a/s (tidligere city parkeringsservice ved peter eliassen)
(advokat per edrén)
i tidligere instans er afsagt dom af østre landsrets 18. afdeling den 29. november 2012.
i pådømmelsen har deltaget fem dommere: marianne højgaard pedersen, poul dahl jensen,
lars hjortnæs, oliver talevski og lars apostoli.
sagen er behandlet skriftligt, jf. retsplejelovens § 387.
påstande
appellanten, forenede danske motorejere som mandatar for a, har påstået frifindelse.
indstævnte, city parkeringsservice a/s, har påstået stadfæstelse.
anbringender
fdm har for højesteret anerkendt, at vilkårene, der fremgår af skiltene, er aftalt mellem par-
terne.
ny lovgivning om parkering
ved lov nr. 169 af 26. februar 2014 er der indført nye regler om parkering. loven trådte i
kraft den 1. marts 2014 og har virkning for parkering efter dette tidspunkt. ved loven er der
bl.a. indsat følgende nye bestemmelser i færdselsloven:
                                                - 2 -
       ”§ 121 …
       stk. 6. der kan for en overtrædelse omfattet af stk. 1 pålægges én afgift i døgnet, idet
       der dog tidligst kan pålægges en ny afgift, 24 timer efter at den forrige afgift er pålagt.
       der kan for samme overtrædelse højst pålægges tre afgifter.”
       ”kontrolafgifter ved parkering i privat område
       § 122 c. kontrolafgift ved parkering på offentligt tilgængeligt privat område kan, med-
       mindre der gælder et generelt og tydeligt markeret forbud mod parkering på området,
       kun pålægges, hvis dette på stedet tydeligt er tilkendegivet.
       stk. 2. justitsministeren fastsætter regler om, hvordan tilkendegivelse efter stk. 1 skal
       gives. justitsministeren fastsætter endvidere regler om, hvilke oplysninger den, der ud-
       steder en kontrolafgift, skal give om grundlaget for afgiften.”
i bemærkningerne til lovforslaget fremsat den 31. oktober 2013 (lovforslag l 54) er bl.a. an-
ført følgende:
       ”10. kontrolafgift ved parkering på privat område
       10.1 gældende ret
       etablering af parkeringsrestriktioner og udførelse af parkeringskontrol på en privat par-
       keringsplads er som udgangspunkt et rent privatretligt anliggende. ejeren af et privat
       område kan således som udgangspunkt selv beslutte, om der skal gælde særlige vilkår
       med hensyn til adgang til parkering og standsning af køretøjer, dog med respekt af
       eventuelle privatretlige begrænsninger, f.eks. rettigheder tinglyst på ejendommen.
       en person, der har etableret en parkeringsplads på sin ejendom, vil som led i sin almin-
       delige rådighed over ejendommen kunne bestemme vilkårene for brugen af parkerings-
       pladsen, herunder f.eks. hvad der skal gælde med hensyn til parkeringstid og betaling
       herfor, eller i hvilket omfang havarerede køretøjer kan hensættes på pladsen. der vil
       endvidere kunne bestemmes, at der opkræves et beløb (en ”afgift”) for overtrædelse af
       de pågældende vilkår for parkering.
       når en bilist parkerer på et privat område, antages det, at bilisten som udgangspunkt ac-
       cepterer de opstillede parkeringsrestriktioner. dette gælder dog kun, hvis vilkårene ikke
       generelt vurderet er urimelige, og alene, hvis vilkårene fremgår af skiltningen på en klar
       og forståelig måde på det pågældende sted.
       det er et grundlæggende aftaleretligt princip, at en aftale, som den ene part har udfor-
       met alene – som tilfældet i sagens natur vil være med de skilte, der danner grundlag for
       opkrævning af parkeringsafgifter – i tvivlstilfælde må fortolkes mod den part, som har
       udformet aftalen (den såkaldte koncipistregel).
       …
       10.2.2. krav til dokumentation for afgift mv.
       arbejdsgruppen anfører, at når en bilist parkerer på privat område, indgår bilisten i ret-
       lig henseende en (stiltiende) aftale med grundejeren om parkering, hvor bilisten som
       udgangspunkt accepterer rimelige parkeringsrestriktioner-og vilkår, der fremgår af
       skiltningen på det pågældende sted. det beror herefter på en aftaleretlig fortolkning og
       vurdering af parkeringsvilkårene og skiltningens beskaffenhed, om det i et konkret til-
                                                - 3 -
      fælde vil være berettiget at opkræve en kontrolafgift – der i retlig henseende er en bod,
      grundejeren/parkeringsselskabet pålægger den, der parkerer, som følge af, at vedkom-
      mende har misligholdt den indgåede aftale.
      …
      10.3 lovforslagets udformning
      justitsministeriet kan tilslutte sig arbejdsgruppens overvejelser, og lovforslaget er ud-
      formet i overensstemmelse hermed. der henvises til lovforslagets § 1, nr. 11 (forslaget
      til færdselslovens § 122 c) og bemærkningerne hertil.
      hvis lovforslaget vedtages, vil justitsministeriet med hjemmel i den foreslåede bestem-
      melse udstede en bekendtgørelse i overensstemmelse med arbejdsgruppens anbefalinger
      ovenfor, jf. rapportens pkt. 5.2.4.”
lovforslaget bygger på en rapport, der er afgivet af en arbejdsgruppe nedsat under justitsmi-
nisteriet, om bedre forbrugerbeskyttelse på parkeringsområdet. rapporten er afgivet i juni
2013. i rapportens afsnit 4 (side 175 – 176) om private parkeringsområder er bl.a. anført føl-
gende:
       ”endvidere har arbejdsgruppen overvejet, hvorvidt, der er behov for en regulering af,
       om der kan pålægges flere kontrolafgifter for samme parkering og i givet fald med
       hvilken hyppighed.
       arbejdsgruppen anerkender, at det er ærgerligt for den parkant, der på grund af ekstra-
       ordinære omstændigheder og uden at spekulere i omgåelse af parkeringsrestriktionerne
       igennem længere tid parkerer i strid med et parkeringsvilkår og derfor pålægges flere
       kontrolafgifter for samme parkering. imidlertid er det arbejdsgruppens indtryk, at en så-
       dan uforvarende langtidsparkering kun forekommer meget sjældent.
       på samme måde som i forbindelse med overvejelserne af den beløbsmæssige størrelse
       på kontrolafgifter, er det samtidig arbejdsgruppens opfattelse, at det må anerkendes, at
       en privat grundejer i hvert fald som udgangspunkt bør have en mere fri adgang til at be-
       slutte, hvordan grunden eventuelt skal udnyttes, herunder hvordan en eventuel parke-
       ringsplads skal etableres og drives.
       det er som ovenfor nævnt en helt grundlæggende forudsætning for pålæggelse af kon-
       trolafgifter på private parkeringspladser, at parkanten har haft tilstrækkelig mulighed for
       at gøre sig bekendt med vilkårene på parkeringspladsen samt konsekvenserne ved over-
       trædelse heraf. efter arbejdsgruppens opfattelse indbefatter dette, at parkanten også skal
       have oplyst, om der kan pålægges flere kontrolafgifter for samme parkering og i givet
       fald med hvilken hyppighed. arbejdsgruppen foreslår derfor også på dette område, som
       omtalt ovenfor under pkt. 4.2.2, at der på de skilte, der efter arbejdsgruppens forslag
       skal opstilles på private parkeringspladser – i overensstemmelse med hvordan man efter
       det oplyste allerede i dag har indrettet sig i praksis på langt de fleste private parkerings-
       pladser – skal være anført, om der kan pålægges mere end én kontrolafgift for samme
       parkering, og i givet fald med hvilken hyppighed disse kan pålægges.
                                                - 4 -
       arbejdsgruppen bemærker endvidere, at spørgsmålet om, hvor mange afgifter, der kan
       pålægges for samme parkering på en privat parkeringsplads, vil afhænge af de alminde-
       lige aftaleretlige regler og principper om aftalers ugyldighed mv. domstolene vil såle-
       des som hidtil i den konkrete situation kunne vurdere, om den beløbsmæssige størrelse
       på kontrolafgiften eller antallet og hyppigheden af pålagte kontrolafgifter er klart uri-
       meligt, og at aftalevilkåret herom derfor skal tilsidesættes helt eller delvist, jf. aftalelo-
       vens § 36. arbejdsgruppen finder det imidlertid nærliggende at antage, at der ved vurde-
       ringen af det aftaleretlige frirum vil kunne hentes nogen vejledning i en eventuel kom-
       mende regel på det offentlige område, uanset at en sådan ikke finder anvendelse på det
       private område. det forudsætter dog, at parkeringssituationen vurderes konkret at være
       sammenlignelig med almindelige parkeringssituationer på det offentlige område.”
i justitsministeriets bekendtgørelse nr. 202 af 28. februar 2014 om indgåelse af visse aftaler
om parkering og udstedelse af kontrolafgifter på private parkeringsområder er der bl.a. anført
følgende i § 4, stk. 4:
       …”det skal af skiltene tydeligt fremgå, at overtrædelse af parkeringsreglerne kan
       medføre pålæggelse af kontrolafgift. kontrolafgiftens størrelse og oplysning om, på
       hvilke vilkår der vil kunne pålægges flere afgifter for samme parkering, skal fremgå.”…
højesterets begrundelse og resultat
sagen angår, om city parkeringsservice a/s er berettiget til at pålægge a fire par-
keringsafgifter á 590 kr. under de foreliggende omstændigheder, hvor der er tale om en læn-
gerevarende parkering på et privat parkeringsområde tilhørende et alment boligselskab, og
hvor der ifølge skiltningen på stedet ”ved overtrædelse pålægges en kontrolafgift på kr. 590,-
pr. påbegyndt døgn”. den første afgift blev pålagt den 27. marts 2011 kl. 13.59. den anden
afgift blev pålagt den 28. marts kl. 11.22. den tredje afgift blev pålagt den 31. marts kl. 11.49,
og den fjerde afgift blev pålagt den 1. april kl. 11.40.
en person, der har etableret en parkeringsplads på sin private ejendom, vil som led i sin al-
mindelige rådighed over ejendommen kunne bestemme vilkårene for brugen af parkerings-
pladsen, herunder hvad der skal gælde med hensyn til parkeringstid og betaling herfor. der vil
også kunne opkræves et beløb for overtrædelse af vilkårene for parkeringen. når en bilist par-
kerer på et privat område, må den pågældende som udgangspunkt anses for at have accepteret
de opstillede restriktioner for parkeringen, hvis disse fremgår af skiltningen på en klar og for-
ståelig måde. parkeringsrestriktionerne, herunder vilkår om antallet af afgifter for samme par-
kering, kan dog – efter en konkret bedømmelse af den enkelte sags omstændigheder – tilside-
sættes helt eller delvist efter almindelige aftaleretlige regler og principper om aftalers ugyl-
                                               - 5 -
dighed mv., herunder efter aftalelovens § 36. denne retstilstand er lagt til grund og forudsat
videreført ved lov nr. 169 af 26. februar 2014.
for højesteret er det ubestridt, at vilkårene, der fremgår af skiltene, er aftalt mellem parterne
ved as parkering på pladsen, og at der er tale om en forbrugeraftale, jf. aftalelovens § 38 a.
parterne er uenige om forståelsen af det aftalte parkeringsvilkår ”pr. påbegyndt døgn”. hvis
der er tvivl om forståelsen af et aftalevilkår, der ikke har været individuelt forhandlet, skal
vilkåret forstås på den måde, som er mest gunstig for forbrugeren, jf. aftalelovens § 38 b,
stk.1. det fremgår af bestemmelsens forarbejder (folketingstidende 1994-95, tillæg a, side
339), at denne fortolkningsregel skal anvendes, når det efter inddragelse af alle fortolknings-
momenter er tvivlsomt, hvordan et aftalevilkår skal forstås. det er forudsat, at hvis en bestemt
fortolkning af vilkåret er nærliggende, må en alternativ fortolkning – selv om den efter ordly-
den er mulig – have en vis føje for sig, for at der foreligger en sådan tvivl som nævnt i be-
stemmelsen. efter højesterets opfattelse er det i forbindelse med vilkår om parkering nærlig-
gende at forstå udtrykket ”pr. påbegyndt døgn” som sigtende til kalenderdøgn. en anden for-
ståelse, hvorefter der skal være mindst 24 timer mellem hver afgiftspålæggelse, har ikke en
sådan føje for sig, at fortolkningsreglen i § 38 b skal anvendes. aftalen må derfor forstås såle-
des, at der kan pålægges en kontrolafgift på 590 kr. i hvert kalenderdøgn, så længe bilen er
parkeret.
i dette tilfælde er der tale om en parkering, som har strakt sig over mindst 6 dage i forbindelse
med as ferierejse. han er blevet pålagt fire kontrolafgifter á 590 kr., i alt 2.360 kr. højesteret
finder, at der er en rimelig sammenhæng mellem på den ene side omfanget og betydningen af
as overtrædelse af parkeringsvilkårene og på den anden side overtrædelsens konsekvenser for
ham i form af de pålagte afgifter. det er derfor ikke urimeligt at gøre aftalevilkåret gældende,
og vilkåret kan herefter ikke tilsidesættes helt eller delvist i medfør af de påberåbte
bestemmelser i aftalelovens § 38 c, jf. § 36.
højesteret stadfæster herefter dommen.
                                      thi kendes for ret:
landsrettens dom stadfæstes.
                                              - 6 -
i sagsomkostninger for højesteret skal forenede danske motorejere som mandatar for a
betale 20.000 kr. til city parkeringsservice a/s.
de idømte beløb skal betales inden 14 dage efter denne højesteretsdoms afsigelse.
sagsomkostningsbeløbene forrentes efter rentelovens § 8 a.

source: retspraksis

LICENSE:
Creative Commons Legal Code

CC0 1.0 Universal

type: caselaw

jurisdiction: Denkmark


text:
- mah
                                        udskrift
                                             af
                         sø- & handelsrettens dombog
                                       ____________
                                          dom
afsagt den 10. november 2017
v-63-16
                                   houe aps
                                   (advokat eva aaen skovbo)
                                   mod
                                   cinas a/s
                                   (advokat annemette ellermann holmbom)
sagens baggrund og parternes påstande
sagens hovedspørgsmål er, om en lamel, som sagsøgte cinas a/s (herefter cinas) benytter
på sit stoleprodukt, mood-stolen, udgør en krænkelse af sagsøgeren houe aps’ (herefter
houe) rettigheder i henhold til henholdsvis eu-designregistrering nr. 002200600-0001 og
markedsføringsloven til en lamel, som houe benytter på sin click-stol.
houe aps har nedlagt følgende endelige påstande:
                                                -2-
1: cinas a/s forbydes at producere, sælge, markedsføre og/eller på anden måde overdrage,
erhvervsmæssigt anvende eller disponere over lameller, som afbildet i cinas a/s’ bilag a og
h.
2: cinas a/s skal tilpligtes at tilbagetrække og destruere lamellerne som nævnt i houe aps’
påstand 1, der forefindes ved distributører, grossister, på egne varelagre samt hos
underleverandører.
3: cinas a/s skal anerkende at have overtrådt varemærkelovens § 1 ved at have anvendt
betegnelsen float og leaf for møbler.
4: cinas a/s skal publicere indholdet i en dom efter påstandene i denne stævning så den
bliver gjort tilgængelig i 30 dage på www.cinas.dk og i en engelsksproget version på
www.cinas.com.
5: cinas a/s skal betale sagsøger 200.000 kr. med procesrenter fra sagens anlæg til betaling
sker, subsidiært et mindre beløb fastsat efter rettens skøn.
cinas a/s har over for houe aps’ påstand 1-4 påstået frifindelse og har over for påstand 5
påstået frifindelse, subsidiært mod betaling af et mindre beløb.
cinas a/s har endvidere nedlagt følgende selvstændige påstand:
eu-designregistrering nr. 003380187 kendes principalt helt, subsidiært delvist, ugyldig.
houe aps har påstået frifindelse over for cinas a/s’ selvstændige påstand.
under rettens genoptagelse af sagen i henhold til retsplejelovens § 346 har houe aps påstået
cinas aps’ selvstændige ugyldighedspåstand afvist med henvisning til, at sø- og handels-
retten ikke har kompetence til at tage påstanden under påkendelse, jf. designforordningens
                                                   -3-
art. 24, stk. 1. cinas aps har frafaldet ugyldighedspåstanden, og dommen omtaler herefter
ikke spørgsmålet om ugyldighed af houe aps’ designregistrering 003380187.
oplysningerne i sagen
tvistens start
på spoga-messen i köln i september 2016, hvor begge parter var repræsenteret med blandt
andet havemøbelprodukter, blev repræsentanter fra houe opmærksomme på, at cinas gjor-
de brug af lameller på en havestol, som efter houes opfattelse udgjorde en krænkelse af
houes lameller på houes stoleprodukt ”click”.
efter messen havde parterne korrespondance om krænkelsesspørgsmålet, som ikke førte til
enighed, og nærværende sag blev herefter anlagt af houe den 25. oktober 2016.
holse & wibroe a/s
det er uomtvistet, at firmaet holse og wibroe a/s i 2011 og 2012 leverede bambus til houe.
af registerudskrift fra erhvervsstyrelsen (29. september 2016) fremgår, at ole holse er admi-
nistrerende direktør i holse og wibroe a/s, at cinas er stifter af selskabet, og at mpkc hol-
ding aps er ejer. det er oplyst, at mpkc holding aps ejes af holse holsing aps, som ejes af
ole holse.
der er fremlagt e-mail-korrespondance fra 2012 mellem lars houe og ole holse om blandt
andet priser mv. af en e-mail af 18. maj 2012 fra ole holse fremgår blandt andet: ” hvad si-
ger i til at jeg kigger forbi d.06.06”, hvortil lars houe i en e-mail den 20. maj 2012 svarede:
”det passer fint. vi glæder os til at se dig”.
rettigheder vedr. krænkelsesspørgsmålet (houes påstand 1 og 2)
click-stolen
 houe er indehaver af en eu-designregistrering nr. 002200600-0001. det registrerede design
er gengivet i nedenstående 7 fotos (1. endestykke; 2. fra bagsiden; 3. endestykke; 4. fra siden;
5. endestykke fra siden; 6. sidestykke (den anden side i forhold til foto 4); 7. forfra).
 -4- -5- -6-                                           -7-
houe begyndte udviklingen af click-lamelkonceptet i 2010-2011. nedenfor vises billeder af
click-stolen uden og med armlæn fra houes produktkatalog, september 2015:
                                                 -8-
i produktkataloget er afbildet en række yderligere click-stoleprodukter, herunder blandt
andet en click ”position chair”, en click ”lounge chair”, en click ”rocking chair” og en
click ”footrest” (fodskammel).
af forordet i kataloget fremgår blandt andet:
      ”click is a collection of outdoor furniture … click is made in intelligent designed
      plastic lamellas combined with powder coated metal and wooden parts in sustainable
      bamboo. the components of the lamella are carefully composed to give the lamellas
      exactly the right strength and resilience.
      the click concept provides you excellent cushion free comfort, and the flexibility
      to change colors as you like. the lamellas come in 12 different colors and can be clicked
      on and off to change the look of the chair simply by changing – or mixing the different
      colors.
      design the click collection is designed by the danish designer henrik pedersen. in
      the design process there is put a lot of effort in shaping the chairs to make the lamellas
      follow the structure of the spine. this work has resulted in the best seating.”
                                                    -9-
de første click-stole blev markedsført af idemøbler i 2012. i idemøblers katalog fra marts
2012 lanceres click-stolen som nyhed (se nedenfor):
der er endvidere fremlagt ilvas ”urban outdoor”-katalog fra 2016, der viser flere billeder
af click-stolen i flere farver til en pris af 1.399 kr. også andre click-produkter er med i kata-
loget, fx ”click solstol”. click-stolen er også markedsført i idemøblers katalog om havemøb-
ler fra 2016 til en pris på 1.399 kr.
i september 2016 opnåede houe en tysk designpris ”german design award” med click-
stolen med følgende begrundelse:
       ”the lamellas of this comfortable garden chair are simply clicked on and off. as a re-
       sult, the colour of the individual furniture pieces can be quickly and easily changed –
       from multi-coloured stripes to plain. the chairs are made from waterproof materials
       and are therefore perfect for outdoor use.”
                                               - 10 -
som bilag 21 er fremlagt et skærmprint vedrørende en google-søgning på “plastic lamella
chair”, der udviser billeder af click-stolen og øvrige click-modeller som den overvejende del
af søgeresultaterne.
det er under sagen omtvistet, om click-lamellerne markedsføres separat. der er fremlagt fo-
tos af kasser fra houe med et indhold af lamellerne. en kasse er også forevist under hoved-
forhandlingen.
cinas’ mood-stol (bilag a)
cinas’ mood-stol er i bilag a (smh. houes påstand 1) afbildet således:
                                            - 11 -
mood-stolens lameller er i bilag h (smh. houes påstand 1) afbildet således:
 - 12 -                                              - 13 -
der er også fremlagt billeder af cinas mood-lamelstol fra spoga-messen september 2016 og
fra cinas’ hjemmeside.
cinas’ mood-stol blev i februar 2017 markedsført i bilka under navnet groove (se nedenfor)
det er ubestridt, at cinas begyndte sin designproces med hensyn til mood-stolen i samarbej-
de med sin kinesiske samarbejdspartner i 2014. cinas har oplyst, at designet er inspireret af
deres eksisterende stole melby og valencia. nedenfor vises de to stole i den nævnte række-
følge:
                                          - 14 -
cinas markedsfører også andre produkter med lameller, fx en storage box (foto i bilag b –
cinas’ ”in- & outdoor”-katalog 2016).
andre lamel-stoleprodukter
                                               - 15 -
der er på grundlag af en google-søgning som bilag 25 fremlagt billeder af en lang række an-
dre lamelstole (44 stk.) og som bilag 26 og bilag o en række designregistreringer af lamelsto-
le.
retten er endvidere blevet præsenteret for ”striped chair”, designet af brødrene ronan og
erwan bouroullec.
varemærker – houes påstand 3
med hensyn til spørgsmålet om, hvorvidt cinas har krænket houes varemærkerettigheder
til mærkerne float og leaf, er der fremlagt udskrifter, dateret den 16. oktober 2016, fra
houes hjemmeside, visende henholdsvis et spisebord, kaldet float, og et havebord, kaldet
leaf.
der er yderligere fremlagt udskrifter, dateret 29. september 2016, fra cinas’ hjemmeside vi-
sende henholdsvis et spisebord, benævnt float bord, og et havebord, benævnt leaf bord.
øvrige oplysninger
af ”handbook of solid mechanics” fra kth (modsvarer efter det oplyste det danske dtu)
er ”fladprofil” og u-profil” formelmæssigt omtalt. af en erklæring af 17. april 2017 fra pro-
fessor i ”bærende konstruktioner” ved aalborg universitet, lars damkilde, fremgår om
”bøjningsbæreevne” af flad- og u-profiler blandt andet:
       ”et tværsnits bøjningsbæreevne afhænger udelukkende af tværsnittets modstandsmo-
       ment (jo større modstandsmoment jo større bæreevne) samt materialets styrke for bøj-
       ningspåvirkning. … da bæreevnen er ligefrem proportional med modstandsmomentet
       fås at u-profilet har en bæreevne som er ca. 5 gange så stor som fladprofilet…”
retten har under hovedforhandlingen blandt andet fået forevist fysiske eksemplarer af par-
ternes stoleprodukter med lamelprodukterne påsat og lamelprodukterne separat.
forklaringer
                                                 - 16 -
der er under sagen afgivet forklaring af lars houe, ole holse og simon barrett.
lars houe har forklaret bl.a., at han er eneejer af og direktør i houe. selskabet har den stør-
ste omsætning i kategorien ”outdoor”, og inden for den kategori er click-serien den klart
bedst sælgende. houe er som selskab nærmest identificeret med click-serien, og selskabet
har på grund af serien også fået ca. 300 forhandlere i udlandet.
det tog lang tid at udarbejde click-serien, hvor tanken var at føre trælameller over i plastik.
han samarbejdede herom med en tekniker, der tidligere havde arbejdet hos lego. der blev
arbejdet med mange ting, der ikke lykkedes i processen, der derfor også blev dyr. han me-
ner sammenlagt, at der blev brugt ca. 2-3 mio. kr. på selve udviklingsprocessen.
 da click-serien blev lanceret, var den nyskabende på markedet for havemøbler, hvor der
ikke var skabt noget andet teknisk nyt i mange år. det karakteristiske ved click-serien er
åbn-luk funktionen i lamellerne og selve repetitionen af lamellerne i samme afstand i møb-
lerne, der giver et unikt og flot visuelt udtryk. derudover giver anvendelsen af plastik en
bedre komfort end trælameller. click-serien er på grund af sit særlige design meget let gen-
kendelig, hvilket giver en fordel i forhold til markedsføring.
houe søgte og opnåede et registreret design af lamellen. selskabet søgte ikke om patent, da
der ikke var økonomi til det, før der var kommet gang i salget.
houe gik på markedet med den første click-stol i marts 2012, hvorefter sortimentet løbende
er blevet udvidet med nye farver og varianter og med supplerende produkter. der var fra
starten stor efterspørgsel på produkterne, og salget gik godt. det er alle typer af kunder, der
køber click-produkter. i danmark bliver produkterne udelukkende solgt i idemøbler og il-
va. bilka har forespurgt på click-stolen, men har fået afslag på at forhandle den. han ønsker
ikke at sælge click-produkterne i bilka eller lignende butikker, da click er et designbrand,
der skal sælges i egentlige møbelbutikker.
                                                 - 17 -
houe sælger og markedsfører også lamellerne enkeltvist og har gjort dette siden omkring
2014/15. kunderne kan på den måde udskifte lamellerne til andre farver eller erstatte lamel-
ler, der er gået i stykker.
han opdagede cinas’ mood-stol på en messe i køln i 2016, hvor en af sælgerne fortalte ham,
at den var på cinas’ stand. han konfronterede ole holse på standen og skældte ham ud for
at have lavet en kopi. cinas har i sin stol kopieret alt det, som gør click-stolen unik, og stole-
ne har helt det samme udtryk. efter mood-stolen blev markedsført i bilka, har han fået man-
ge henvendelser om, hvorfor click-stolen nu bliver solgt i bilka. det er hans indtryk, at alle
forveksler de to stole.
han kender ole holse tilbage fra 2010, hvor ole holse var hos houes underleverandør hol-
se og wibroe a/s. han mødte i den forbindelse ole holse flere gange, og der blev også dis-
kuteret et eventuelt samarbejde omkring click-stolen, som ole holse også så på møder på
houes fabrik.
han har en gang tidligere set en kopi af click-stolen på en kinesisk messe, hvor han fik
fremvisningen stoppet. han ved, at der er flere, der har fået til opgave at bringe en kopi på
markedet, men det er kun cinas, der faktisk er gået på markedet med en kopi.
efter cinas gik på markedet, har houe for første gang oplevet en ordrenedgang på click-
stolen, og han mener, at cinas’ mood-stol er årsag hertil. der blev solgt i alt 60.000 click-
enheder sidste år. houe aps har en avanceprocent omkring ca. 45.
han ville aldrig have givet en licensaftale til cinas, men han gætter på, at en gennemsnits
royaltysats i sådanne lignende aftaler ligger på omkring 5-8 %.
angående click-stolens ”special mention” ved german design award blev click-stolen ud-
valgt til deltagelse, og houe aps blev kontaktet herom. houe aps betalte nogle penge for at
være med i konkurrencen.
                                                - 18 -
houe lancerede i 2007 eller 2008 et bord med navnet float, der blev solgt hos idemøbler.
bordet leaf blev navngivet i 2011 og vist i et katalog for idemøbler i 2013, og det blev solgt
fra 2014. leaf fik sit navn på grund af, at bordet er formet som et blad.
ole holse har forklaret bl.a., at han er administrerende direktør i både cinas og i holse og
wiibroe a/s, ligesom han delvist ejer begge selskaber. cinas beskæftiger sig med salg af
møbler, mens holse og wiibroe a/s er i byggebranchen. cinas har 13 ansatte.
holse og wiibroe a/s var tidligere leverandør bambus-terasseplank til houe. samhandels-
forholdet mellem de to selskaber sluttede efter ca. et år. han har ikke selv på nogen måder
været involveret omkring udviklingen af click-stolen eller set tekniske tegninger hertil, men
han har set stolen i forbindelse med leveringer til houe.
han har ikke været involveret i udviklingen af cinas’ mood-stol, og han har ikke givet in-
struktioner videre til simon barrett eller andre ansatte om, at de skulle lave en kopi af click-
stolen. han har en nærmest ikke-eksisterende rolle omkring udviklingen af produkter hos
cinas, hvor han blot bliver orienteret om de nye produkter.
han var blevet orienteret om, at mood-stolen var ved at blive udviklet, og han så den første
gang på messen i køln. mood-stolen blev ikke særligt fremhævet på messen, hvor den var
placeret over mod det gang-areal, hvorfra der kom færrest mennesker. den ene dag efter
lukketid kom lars houe hen til standen, hvor han var voldsomt oprevet og truende over for
vidnet. lars houe sagde, at de skulle fjerne stolen til næste dag, idet han ellers ikke ville love
for, hvad han gjorde. vidnet bad ham dæmpe sig, da han ikke ønskede at have et skænderi
på sin messestand.
mood-stolen blev solgt i bilka fra starten af 2017. den er ikke solgt andre steder end i bilka.
der blev ikke lavet en konkret aftale vedrørende salg af stolen, men cinas har en generel
samhandelsaftale med bilka. han ved ikke præcist hvor mange eksemplarer af mood-stolen,
der er blevet solgt, men det er mellem 1.000 og 2.000. han ønsker ikke oplyse dækningsbi-
draget, da det er en forretningshemmelighed.
                                                - 19 -
cinas bruger ikke længere navnene float og leaf til deres borde. det er produkter fra sidste
år, og det er ikke navne, som cinas skal bruge igen. han var ikke klar over, at houe havde
brugt lignende navne til deres borde. han kender ikke de præcise salgstal for de to borde,
men han tror, at begge er solgt i under 100 eksemplarer.
simon barrett har forklaret bl.a., at han nu er salgsdirektør hos cinas, hvor han blev ansat
som kontorelev i 1999. han arbejdede fra ca. 2004 med udviklingen af nye produkter. han
har været ansat i cinas fra 1999-2008 og igen fra 2012 og frem.
cinas står selv for designet af sine produkter, men selve produktionen foregår i kina. han
har stået for størstedelen af arbejdet med udviklingen af mood-stolen, der - fra han fik idéen
- tog tre år at færdiggøre. ole holse har ikke været involveret i udviklingsprocessen, men
han er blevet orienteret efterfølgende.
ole holse har nævnt for ham, at han på et tidspunkt leverede bambus til houe. vidnet er fra
markedet bekendt med click-serien, men han har ikke drøftet den med ole holse i forbin-
delse med udviklingen af mood-stolen.
gennembruddet i designet kom ca. et halvt år før messen i køln, hvor han begyndte at ar-
bejde videre på cinas’ valencia-stol, der har rilleføring, ligesom han hentede inspiration i
cinas’ melby-stol, der har samme svungne facon. mood-stolen er derudover påsat en fri-
hænger, fordi dette er meget populært på det svenske marked, der er vigtigt for cinas. sæde
og ryg er lavet ud fra mål, der er baseret på branchestandarder for stole. styrken ved stolen
ligger i selve stellet og i lamellerne.
der er ikke noget nyt i lamelstole, der har været på markedet i mange år. lameller har også
været brugt til havemøbler af adskillige producenter. lamelstolen fra magis er særlig kendt,
og han ser denne stol som et meget stort værk.
                                                - 20 -
længden af de enkelte lameller til brug på mood-stolen er stort set givet på forhånd ud fra
standardmålene til en stol, mens selve u-profilen også har været brugt i mange år, da det gi-
ver en langt større bæreevne. det særegne ved cinas’ lamel er endestykkerne med lukkesy-
stemet til påsætning på stolestellet. dette er funktionsbestemt, men det er samtidig med til at
give et helt nyt visuelt udtryk af lamellerne, når de er påsat stolen.
mood-stolen kom på markedet i danmark i januar 2017, hvor den blev solgt i bilka. den er
ikke blevet solgt andre steder. der var blevet solgt i alt 1.486 mood-stole, da han sidst tjek-
kede salgstallene. han vil ikke oplyse, hvad dækningsbidraget på stolen er, da det er en for-
retningshemmelighed.
det har generelt været en dårlig sommer for salg af havemøbler, hvor han tror, at salget lig-
ger omkring indeks 85. cinas skruer først op for kvantiteten af et produkt, når selskabet ved,
at det sælger.
cinas er også blevet kontaktet af german design council, hvor de fik mulighed for at til-
melde mood-stolen og nogle andre produkter. der var et tilmeldingsgebyr på 290 euro, men
selskabet valgte ikke at gå videre med det, da det primært kunne være en fordel på det tyske
marked, som cinas ikke er klar til.
cinas sælger også varer til mange andre typer butikker og kæder end bilka, og selskabet har
bl.a. solgt valencia-stolen hos idemøbler. der er efter hans opfattelse ikke forskel på de
kunder, der handler i bilka, idemøbler og ilva, men der er måske et større fokus på desig-
net, når kunderne går i de sidstnævnte butikker.
parternes synspunkter
for houe aps er der i det væsentlige procederet i overensstemmelse med påstandsdoku-
mentet af 16. august 2017, hvoraf fremgår bl.a.:
1.   ”ad påstand 1 og 2 - forbudspåstanden samt tilbagetrækning og destruktion
    …
                                                   - 21 -
     1.1. sagsøgte har udnyttet sagsøgers registrerede eu-design nr. 002200600-0001 i strid med de-
          signforordningens artikel 10
     1.2.
sagsøgers designregistrering af de i sagen omhandlede lameller, vedlagt som bilag 2…, medfører, at
sagsøger har en eneret til produktion, salg og markedsføring af lamellerne jf. designforordningen
artikel 10 samt designlovens § 9.
sagsøgers eneret er gældende i hele eu, herunder danmark.
sagsøgte har ved produktion, markedsføring og salg af mood-stolen, som afbildet i bilag a…, med
lameller, som afbildet i bilag h…, udnyttet sagsøgers designret uberettiget.
beskyttelsesomfanget af sagsøgers designregistrering og designansøgning skal ikke begrænses til den
afbildning, der findes gengivet i bilag a og h, men ligeledes skal tilgodese helhedsindtrykket ud fra
en informeret brugers opfattelse, jf. designforordningens artikel 10, stk. 2 og designlovens § 9, stk. 2.
den informerede bruger
den informerede bruger er ikke en specialist eller en person med et særligt kendskab til møbler eller
havemøbler med lameller, men skal ud fra gældende praksis anses som en person med et
gennemsnitligt kendskab til de pågældende varer, hvorfor den informerede bruger ikke observerer
detaljeforskelle eller mindre forskelle mellem de sammenholdte designs.
sagsøger gør i den forbindelse gældende, at den informerede bruger i nærværende sag må anses som
værende almindelige forbrugere, der sædvanligvis erhverver havemøbler i butikker, der tilhører mel-
lem- eller lavprissegmentet i danmark, herunder fx ilva eller bilka. denne forbruger er alminde-
ligt opmærksom på tilgængelige produkter i markedet, og har en almindelig og gennemsnitlig grad af
opmærksomhed rettet imod produktet. det betyder, at den informerede bruger i lavere grad er op-
mærksom på detaljeforskelle. der kan således være visse forskelle på produkterne, uden at den rele-
vante forbruger bemærker disse så længe denne forbruger får det samme helhedsindtryk af lameller-
ne, hvilket er tilfældet i nærværende situation.
krænkelsesvurderingen skal foretages ud fra designets anvendelsesformål – dvs. i nærværende sag
lamellen som anvendt på stole. som støtte herfor henvises bl.a. til retten i første instans t-153/08,
præmis 46, hvoraf fremgår, at en bruger er en person, der benytter sig af det produkt, som designet
indgår i, i overensstemmelse med formålet med produktet.
det gøres herefter gældende, at sagsøgtes lameller på mood-stolen (bilag a og h) ikke giver den
informerede bruger et andet helhedsindtryk end sagsøgers lameller på click-stolen (som afbildet i
bilag 2…, bilag 3… og bilag 16…), hvilket underbygges af det faktum, at sagsøgte også anvender
lamellerne på netop en havestol.
sammenligning af lamellerne
klikfunktionen, den buede form, overfladens udseende, plasticmaterialet, bredden af lamellen og den
u-formede profil er alle karakteristika, som de pågældende lameller begge besidder. disse visuelle ka-
rakteristika ved lamellen er ikke funktionsbestemte. der henvises her til sagsøgtes bilag l … og m…
samt sagsøgers bilag 23…, der viser, at der findes flere måder at udforme en lamels støtteprofil på.
det gøres således gældende, at sagsøger netop har valgt u-profilen af hensyn til lamellens udseende,
da sagsøgte kunne have anvendt en anden profil, der ville opfylde funktionsformålet. lamellen vil vi-
suelt fremstå afgørende anderledes, såfremt en anden profil blev anvendt, når lamellen skal klikkes på
havestole.
                                                         - 22 -
det bemærkes, at den uvæsentlige forskel, der er på endestykkerne af lamellerne ikke er synlige, når
lamellen påsættes stolene. disse forskelle skal derfor ikke tages i betragtning ved bedømmelsen af, om
sagsøgtes lamel giver et andet helhedsindtryk end sagsøgerens lamel.
i relation til at sagsøgte har inkorporeret det omhandlede design (lamellen) i et andet produkt (en stol),
fremhæves det, at det udtrykkeligt fremgår af designforordningens præambel punkt 21, at designbe-
skyttelsen også bør omfatte handel med produkter, hvori et ulovligt design er inkorporeret:
        ”(21) den eneret, der gives med et registreret ef-design, modsvares af den større retssikkerhed der er for-
        bundet med registrering. det ikke-registrerede ef-design bør til gengæld kun give ret til at forhindre ko-
        piering. beskyttelsen kan derfor ikke udvides til at omfatte designprodukter, der er resultatet af en anden
        designers uafhængige frembringelse. denne ret bør også omfatte handel med produkter, hvori ulovlige de-
        sign er inkorporeret.” (min understregning)
dette betyder, at sagsøgtes brug af lamellerne som en inkorporeret del af sin mood-stol, udgør en kræn-
kelse af sagsøgers designret til lamellerne.
det er ikke i sagen bestridt, at sagsøgte har produceret, markedsført og solgt mood-stolen med de på-
gældende lameller. det fremgår da også af sagens bilag 1… og bilag 11…, at stolen har været solgt via
sagsøgtes hjemmeside og af bilag 10… og bilag e…, at stolen er fremvist på spoga-messen. det gø-
res herefter gældende, at sagsøgte ved sin produktion, markedsføring og salg af lameller som gengivet
i sagsøgtes bilag a og h, og som vist i bilag 10…, 11… og 22… krænker sagsøgers enerettigheder til
det pågældende design jf. designforordningens artikel 10, samt overtræder bestemmelsen i markeds-
føringslovens § 3 (tidligere § 1), jf. nedenfor.
sagsøgte skal således på denne baggrund forbydes at producere, sælge, markedsføre og/eller på an-
den måde overdrage, erhvervsmæssigt anvende eller disponere over lameller, som afbildet i sagsøgtes
bilag a og h, jf. designforordningens artikel 19, stk. 1.
sagsøgte skal endvidere tilbagetrække og destruere lamellerne, der forefindes ved distributører,
grossister, på egne varelagre samt hos underleverandører, jf. designlovens § 38 samt
markedsføringslovens § 24, stk. 1, nr. 2 (tidligere § 20), jf. også nedenfor.
     1.3. sagsøgte har handlet i strid med god markedsføringskik
click-stolens lamel har endvidere et sådant særpræg, at den nyder beskyttelse mod produktefterlig-
ninger efter markedsføringslovens § 3.
click-stolen med dens særlige kendetegn – nemlig lamellen - er i årenes løb blevet omfattende mar-
kedsført. den mest intense markedsføring har fundet sted i de kendte danske møbelhuse, idemøbler
og ilva, i såvel disses butikker som i deres kataloger og løsblade og på deres hjemmeside. click-
stolen er adskillige gange blevet omtalt i trykte og online boligindretningsmagasiner. se hertil bilag 6,
18 og 19…
der findes i øvrigt ikke (stole med) lameller på markedet, der svarer til eller giver samme helhedsind-
tryk som lamellerne på sagsøgers click-stol, udover sagsøgtes mood-stol, se hertil bilag 21…, hvor
resultatet af en google-søgning illustrerer, at sagsøgers click-koncept er enestående på markedet.
endvidere har lamelsystemets unikke design medført, at click-stolen har vundet anerkendte inter-
nationale priser, hvilket samlet set medfører, at lamelsystemet er særdeles velkendt blandt forbruger-
ne, hvorfor stole med de designbeskyttede lameller forbindes med houes produkter. se hertil bilag
8…
                                                     - 23 -
ligheden mellem sagsøgtes mood-stol og sagsøgers click-stol medfører, at der i en købssituation let
vil opstå forvekslelighed, idet ligheden her er så stor. det er uden betydning for helhedsvurderingen,
at der er enkelte detaljer ved lamellen, som ved nærmere eftersyn viser sig at være udformet anderle-
des. forskellene på produkterne kan endvidere kun opdages ved at lave ”destruktive indgreb” dvs.
ved at skille lamellerne fra stellet på stolen. når lamellerne er sat på stolen, afsløres ingen forskelle.
tidligere samarbejde mellem parterne
der har endvidere tidligere været et samarbejdsforhold mellem sagsøger og sagsøgte.
sagsøger indledte i efteråret 2010 forhandlinger med selskabet holse & wibroe a/s. udskrift fra er-
hvervsstyrelsen over holse og wibroe a/s fremgår af sagens bilag 5 … holse og wibroe er ejet af
mpkc holding aps, der ligeledes indgår i ejerkredsen af cinas a/s, sagsøgte. ole holse er registreret
som direktør i begge selskaber, som i øvrigt har hjemsted på samme adresse. forhandlingerne mellem
parterne resulterede i, at sagsøger og holse & wibroe indledte et samarbejde, hvor holse og wibroe
skulle levere bambus til brug for sagsøgers click-stole.
det gøres gældende, at ole holse i denne proces fik kendskab til click-konceptet, herunder særligt
lamellerne og deres udformning, og at kontakten mellem parterne fandt sted under udviklingsproces-
sen af sagsøgers produkt.
det bestrides ikke, at der var tale om bambusleverancer, jf. fakturaerne fremlagt af sagsøgte som bilag
j…, men i forbindelse med bestillingen af bambus og samarbejdet om bambussens udformning, kvali-
tet mv. blev ole holse bekendt med udviklingen af click-lamelsystemet og navnlig click dining
chair, som blev introduceret i marts 2012. se hertil korrespondancen mellem parterne i bilag i…, som
her går tilbage til februar 2012.
ole holse har således utvivlsomt været bekendt med sagsøgers koncept længe før produktet kom på
markedet.
graden af identitet mellem sagsøgers click-stoles lamel og lamellen på sagsøgtes senere mood-stol
er af en sådan karakter, at det forekommer nærliggende, at den er bevidst og tilstræbt. det forhold be-
styrkes af det faktum, at ledende medarbejdere fra sagsøgtes virksomhed har haft et særligt indgåen-
de kendskab til karakteristika ved sagsøgers lamelsystem, jf. ovenfor. der foreligger derfor en bevidst
tilegnelseshensigt og en utilbørlig snyltning på sagsøgers markedsførings- og udviklingsindsats og
dermed ond tro hos sagsøgte.
sagsøgte har på ovennævnte baggrund ved sine dispositioner på utilbørlig vis fortrængt sagsøger fra
sin markedsposition i strid med markedsføringsloven § 3.
sagsøgte skal således også på denne baggrund forbydes at producere, sælge, markedsføre og/eller på
anden måde overdrage, erhvervsmæssigt anvende eller disponere over lameller, som afbildet i sag-
søgtes bilag a og h, jf. markedsføringslovens § 24, stk. 1.
sagsøgte skal også på denne baggrund tilbagetrække og destruere lamellerne, der forefindes ved
distributører, grossister, på egne varelagre samt hos underleverandører, jf. markedsføringslovens § 24,
stk. 1, nr. 2.
2.      ad påstand 3 – sagsøgte skal anerkende at have krænket sagsøgers varemærkeret til leaf of
     float
                                                    - 24 -
     2.1. sagsøgte har krænket sagsøgers varemærkerettigheder
sagsøgers eneret til anvendelsen af varemærkerne leaf og float er stiftet ved ibrugtagning, jf. va-
remærkelovens § 3, stk. 1, nr. 2 og nyder således beskyttelse mod andres erhvervsmæssige brug heraf.
det gøres gældende, at sagsøger tog betegnelserne i brug før sagsøgte.
det gøres endvidere gældende, at mærkerne besidder det fornødne særpræg for at opnå beskyttelse,
idet hverken leaf eller float er beskrivende, når det anvendes som betegnelse for borde.
sagsøger har under varemærkerne leaf og float solgt borde til udendørs brug (bilag 9…). screen-
shot af sagsøgtes hjemmesider (sagens bilag 12… og bilag 24…) viser, at sagsøgte også har anvendt be-
tegnelserne for borde til udendørs brug.
da der er fuldstændig identitet mellem sagsøgers varemærker og mærkerne anvendt af sagsøgte, og
da sagsøgte anvender mærkerne for netop samme varer, foreligger der derfor en krænkelse af sagsø-
gers varemærkerettigheder.
sagsøgte skal således tilpligtes at anerkende, at have krænket sagsøgers varemærkeret til betegnelser-
ne leaf og float, jf. varemærkelovens § 1.
3.      ad påstand 4 – sagsøgte skal offentliggøre dommen
sagsøger har lidt skade på sit omdømme ved, at sagsøgte i bilka har udbudt et produkt, der krænker
sagsøgers rettigheder. sagsøger har endvidere oplevet at sagsøgers forhandlernet har påtalt krænkel-
sen og oplyst, at de overvejer deres forhandlingssituation, når et krænkende produkt udbydes i bil-
ka. det har derfor stor betydning for sagsøger, at såfremt sagsøger får medhold i nærværende sag, at
dette kommer til offentlighedens kundskab.
sagsøgte skal derfor publicere indholdet i en dom efter påstandene i denne stævning … jf.
designlovens § 39a, varemærkelovens § 44a samt markedsføringslovens § 24, stk. 1, nr. 2.
4.      ad påstand 5 – betalingspåstanden
     4.1. sagsøgte har handlet ansvarspådragende
det gøres gældende, at sagsøgte har handlet ansvarspådragende, idet sagsøgte har overtrådt design-
lovgivningens, varemærkelovens og markedsføringslovens bestemmelser, som redegjort for ovenfor.
det gøres gældende, at sagsøgte skal betale sagsøger erstatning samt et rimeligt vederlag for udnyttel-
sen af designretten samt krænkelsen af varemærkeretten, jf. designlovens § 37 og varemærkelovens §
43.
det gøres endvidere gældende, at sagsøgte er erstatningsansvarlig efter markedsføringslovens § 24,
stk. 2 samt at skulle svare godtgørelse, jf. markedsføringslovens § 24, stk. 3.
     4.2. opgørelse af erstatning og vederlag
sagsøgte har ikke efterkommet sagsøgers opfordringer under sagen til at oplyse sine salgstal. sagsø-
ger har således heller ikke haft mulighed for at opgøre sit krav på erstatning og vederlag nærmere
med udgangspunkt i sagsøgtes dækningsbidrag eller antal solgte krænkende produkter.
det gøres herefter gældende, at dette må komme sagsøgte bevismæssigt til skade, jf. retsplejelovens §
344, stk. 2.
                                                      - 25 -
sagsøger har skønsmæssigt opgjort sit samlede krav til 200.000,00 kr. for erstatning og rimeligt veder-
lag for sagsøgtes uberettigede udnyttelse af sagsøgers design, handlinger i strid med markedsførings-
loven samt krænkelse af sagsøgers varemærkeret.
sagsøgtes mood-stol sælges i bilka under navnet ”groove” til en udsalgspris på 1.199 kr. inkl. moms.
sagsøgers click dining chair har en udsalgspris på 1.399 kr. inkl. moms.
de omhandlede produkter er således placeret i samme prissegment. ligeledes er stolene solgt via for-
handlere, der henvender sig til det samme kundesegment; nemlig den almindelige forbruger.
sagsøgte har ført landsdækkende annoncekampagne på mood-stolen, herunder online markedsføring.
som anført tidligere har denne markedsføring skabt usikkerhed i sagsøgers forhandlernet.
produkterne er endvidere fuldstændig substituerbare, idet de fremtræder som identiske, og med en
udsalgspris i samme prissegment. en forbruger ville i stedet for sagsøgtes stol have købt sagsøgers, så-
fremt sagsøgtes stole ikke havde været på markedet.
herudover er det en skærpende omstændighed, at sagsøgtes stol har haft en enorm eksponering i
markedet, idet stolen bl.a. er solgt i bilka. bilka har 17 varehuse i hele danmark, og sagsøgtes stol bli-
ver ligeledes forhandlet online via bilka.dk.
sagsøgtes stol har været på markedet siden sommeren 2016.
erstatning og rimeligt vederlag opgøres til skønsmæssigt kr. 150.000, hvilket svarer til salg af 312 stole
med en udsalgspris på 960 kr. ekskl. moms og et dækningsbidrag på 480 kr. pr. stol. dækningsbidra-
get svarer til et sædvanligt dækningsbidrag inden for designmøbelbranchen.
alternativt vil salg af 3.125 stole med en licensafgift på 10 % af dækningsbidraget pr. stol udgøre
150.000 kr. en licensafgift på 5-8 % af omsætningen er en sædvanlig licensafgift i branchen. dette sva-
rer – lavt sat - til en licensafgift på 10 % af dækningsafgiften, når denne er 50. erstatning for markeds-
forstyrrelser opgøres skønsmæssigt til kr. 50.000 ud fra de ovennævnte betragtninger.
i lyset af ovennævnte skal sagsøgte betale 200.000 kr. til sagsøger i erstatning og vederlag med proces-
renter fra sagens anlæg til betaling sker, jf. rentelovens § 8.”
for sagsøgte, cinas a/s, er der i det væsentlige procederet i overensstemmelse med på-
standsdokumentet af 16. august 2017, hvoraf fremgår bl.a.:
”sagens problemstilling
cinas markedsfører en stol, mood-stolen, som ikke ligner houes click-stol.
parterne er enige om, at der i årevis har været og fortsat er mange andre stole med påsatte lameller på
markedet.
denne sag angår i sin essens houes designregistrerede lamel, som er påsat en konkret stol, click-
stolen. sagens hovedspørgsmål er, hvorvidt cinas’ lamel, når alle relevante omstændigheder tages i
betragtning, giver beskueren et andet helhedsindtryk end houes lamel.
                                                     - 26 -
ved almindelig brug sidder lamellerne fast på stolen. det er ikke en del af den almindelige brug af
stolen, at lamellerne tages af.
lamellerne på stolene har kun køberens opmærksomhed i den situation, hvor en lamel knækker og
skal udskiftes. først når lamellen er afmonteret, får den enkelte lamels udformning stoleejerens inte-
resse, fordi det så handler om at finde den rette erstatning for den knækkede lamel. i den situation er
stoleejerens opmærksomhed rettet mod lamellens endestykker og således netop mod de dele af lamel-
len, der adskiller den fra andres, fordi erstatningslamellen skal være udformet til netop mood-stolen
for at kunne bruges.
cinas markedsfører ikke lamellerne alene. og houe har ikke godtgjort at have markedsført nogen
”lamelsæt”. lamellerne er kun dele af henholdsvis click-stolen og mood-stolen og markedsføres
kun påsat stolene.
cinas’ virksomhed
cinas blev grundlagt i 1903 under navnet carl j. nielsen. siden 1980’erne har cinas udviklet sig til en
design-, import- og distributionsvirksomhed. cinas producerer, sælger og markedsfører i dag inden-
dørs- og udendørsmøbler og andre produkter og designs til brug i hjemmet inden for de fire produkt-
kategorier cinas outdoor, cinas home & bath, cinas accessories og cinas lighting.
cinas udvikler sine egne møbeldesigns i samarbejde med nøje udvalgte producenter i fjernøsten, hvor
cinas gennem generationer har fået opbygget et stærkt netværk, der sikrer, at alle cinas’ produkter
har en høj kvalitet i materialer såvel som design.
anbringender
til støtte for cinas’ frifindelsespåstand i forhold til houes påstand 1-2 gør cinas følgende gældende:
cinas’ handlinger udgør ikke en krænkelse efter hverken designloven, markedsføringsloven eller va-
remærkeloven, og det kan derfor ikke forbydes cinas at disponere over de omtvistede lameller eller
stole eller påbydes cinas at destruere eller tilbagetrække disse.
ad designloven
cinas krænker ikke houes eu-designregistrering nr. 002200600-0001, da mood-stolens lamel giver
den informerede bruger et helt andet helhedsindtryk end click-stolens lamel.
der er væsentlige forskelle på houes og cinas’ lameller. en af de væsentligste visuelle forskelle på
houes og cinas’ lameller er, at houes lamel har form som en ”tang”, der griber om rundstokkene og
rager ud over stellet i click-stolens sæde og ryg, mens cinas’ lamel har en tap, der som en gardin-
hægte klikkes ned i noten på stellets stålrør og ”flugter” med aluminiumsstængerne i mood-stolens
sæde og ryg.
denne forskel medfører, at helhedsindtrykket af cinas’ lameller på mood-stolen markant adskiller sig
fra houes lameller på click-stolen.
midterstykket på houes og cinas’ plastlameller er udformet som den almindeligt anvendte u-profil
med det formål at give plastlamellerne styrke og stivhed, således at stolen kan bære en voksen person.
det er kendt teknik inden for plastemner at anvende u-profiler for at styrke og afstive plastlamellerne,
og en flad lamel er mere sårbar end en buet lamel. da de dele af et registreret design, der er bestemt af
                                                      - 27 -
produktets tekniske funktion, ikke er omfattet af designbeskyttelsen, jf. designforordningens art. 8, er
midterstykket på houes lamel ikke omfattet af designbeskyttelsen.
endestykkerne på cinas’ lamel og houes lamel er helt forskellige, fordi endestykkerne har forskellig
form og derfor giver helt forskellige visuelle indtryk. lamellernes endestykker er den del af lameller-
ne, der ikke udelukkende er udformet efter deres funktion.
cinas’ lamellers form adskiller sig væsentlig fra houes lameller, både når lamellerne er monteret på
stolene, og når lamellerne er afmonteret.
houes lamel vil ikke blive taget for at være cinas’ lamel eller omvendt.
houe har ikke nogen beskyttelse for et ”lamelsystem” eller et ”lamelkoncept”, da designregistrering
nr. 002200600-0001 kun vedrører en enkelt lamel. beskyttelsen af en enkelt lamel kan ikke udstrækkes
til at omfatte et ”lamelsystem” eller et ”lamelkoncept”.
designbeskyttelsen af houes lamel kan ikke udvides til at omfatte det, som er resultatet af en anden
designers uafhængige frembringelse, nemlig cinas’ lamel.
cinas handler hverken i strid med eu-designforordningen eller med den danske designlov.
ad markedsføringslovens § 1
mood-stolen udgør ikke en efterligning og dermed heller ikke en slavisk eller en meget nærgående ef-
terligning af click-stolen og skaber ikke risiko for forveksling eller vildfarelse i omsætningskredsen
og medfører ikke en markedsfortrængning for houe.
i sagen foreligger heller ikke det i markedsføringslovens § 1 krævede subjektivt dadelværdige forhold
hos cinas, idet ingen medarbejdere hos cinas – heller ikke administrerende direktør ole holse – har
medvirket i udviklingsprocessen vedrørende click-stolen. ingen hos cinas har på nogen måde fået
kendskab til fortrolig information hos houe i forbindelse med en leverance fra holse & wibroe a/s til
houe aps af bambus til brug for armlæn til stole. holse & wibroe a/s var blot leverandør, og ole
holse fik ikke nogen indsigt i designprocessen hos houe omkring click-stolen. markedsføringslo-
vens § 1’s krav om et illoyalt moment er ikke opfyldt. det er ikke rigtigt, at der forelå et samarbejde
mellem houe og holse & wibroe a/s, så det illoyale moment er ikke til stede i sagen.
markedsføringsloven finder kun anvendelse i forhold til den markedsføring, der rent faktisk finder
sted eller har fundet sted. i houes kunders markedsføring benyttes ikke nogen henvisninger til et
click-koncept, et ”lamelsystem” eller et ”lamelkoncept”, og markedsføringen angår click-stolen,
ikke enkelte lameller eller kasser med lameller. markedsføringslovens bestemmelser finder derfor ikke
anvendelse i denne sag.
markedsføringsloven yder ikke nogen idébeskyttelse, og det er kun den konkrete særegne udform-
ning og udførelse, der nyder beskyttelse efter markedsføringsloven.
ekstra lameller i sæt, lameller i forskellige farver og lameller, der kan på- og afmonteres, er idéer, der
ikke er beskyttet af markedsføringsloven, og houe har derfor ikke nogen beskyttelse efter markedsfø-
ringsloven for et ”lamelsystem”.
                                                     - 28 -
betingelserne for at statuere overtrædelse af markedsføringsloven er heller ikke opfyldt, uanset om
det mod forventning måtte blive lagt til grund, at houe markedsfører lameller, fordi cinas’ lamel ikke
udgør en efterligning – og således heller ikke en slavisk eller nærgående efterligning – af houes lamel.
det bestrides, og det er i øvrigt udokumenteret, at houe har goodwill og renommé på markedet, og
det bestrides tillige, at houes click-stol har renommé på markedet.
cinas kan derfor ikke forbydes at producere, sælge, markedsføre, overdrage, erhvervsmæssigt anven-
de eller disponere over lamellerne som afbilledet i bilag a. og cinas kan ikke forpligtes til at tilbage-
trække eller destruere lamellerne.
cinas skal således frifindes for houes påstand 1 og påstand 2.
til støtte for cinas’ frifindelsespåstand i forhold til houes påstand 3 gør cinas følgende gældende:
houe har ikke dokumenteret at have nogen rettigheder til varemærkerne leaf og float.
varemærkeret på grundlag af brug, jf. varemærkelovens § 3, forudsætter, at den ibrugtagning af
float og leaf, der påberåbes og er dokumenteret af houe i denne sag, er indledt før cinas tog
float og leaf i brug, og at houe har dokumenteret kontinuerlig varemærkemæssig brug af
float og leaf som varemærker for ”borde” efter denne dato og frem til hovedforhandlingen. houe
har ikke fremlagt dokumentation for sin påståede ældre og kontinuerlige brug og har derfor ikke løf-
tet bevisbyrden for at have varemærkeret til float og/eller leaf.
det er endvidere en forudsætning for opnåelse af varemærkeret, at float og leaf har varemærke-
retligt særpræg, jf. varemærkelovens § 13. houe har ikke dokumenteret, at float og leaf skulle
være indarbejdede. houe har derfor ikke varemærkeret til hverken float og/eller leaf.
hverken leaf eller float har det særpræg, der skal til for at kunne begrunde en varemærkeret, da
både leaf og float er beskrivende for de borde, der markedsføres under disse navne. cinas’ leaf
bord, der ikke længere er i brug, havde form som et ”blad” (”leaf”), og float var et bord, der i sin
konstruktion var ”flydende” (”floats”). det er en grundbetingelse for erhvervelse af en varemærkeret,
at mærket har særpræg i overensstemmelse med varemærkelovens § 3.
varemærkerne leaf og float har i øvrigt heller ingen sammenhæng med stolene i denne sag.
cinas var først i ret i forhold til brugen af leaf.
houe har ikke dokumenteret nogen varemærkeret til leaf og float.
cinas har ikke handlet og handler ikke i strid med houes varemærkerettigheder, eller i øvrigt i strid
varemærkelovens bestemmelser.
cinas skal derfor frifindes for houes påstand 3.
til støtte for cinas’ frifindelsespåstand over for houes påstand 4 gøres følgende gældende:
da cinas ikke krænker eller har krænket houes rettigheder, er cinas ikke pligtig til at publicere ind-
holdet af en dom eller at offentliggøre en tekst på cinas’ hjemmeside.
                                                      - 29 -
sanktionen er endvidere for vidtgående og uproportional i denne konkrete sag, herunder set i forhold
til den yderst begrænsede markedsføring af mood-stolen, der har fundet sted.
cinas skal frifindes for houes påstand 4.
til støtte for cinas’ frifindelsespåstand over for houes påstand 5 gøres følgende gældende:
cinas skal ikke betale erstatning til houe, da betingelserne herfor ikke er til stede. der foreligger ikke
et ansvarsgrundlag, idet cinas ikke har krænket houes rettigheder og ikke har handlet i strid med
markedsføringsloven, og idet houe ikke har bevist at have lidt et tab som følge heraf.
cinas’ markedsføring af mood-stolen har heller ikke givet anledning til markedsforstyrrelse for houe.
cinas er ikke pligtig til at betale et rimeligt vederlag eller godtgørelse til houe, idet betingelserne her-
for ikke er til stede.
i det omfang retten mod forventning måtte finde, at cinas har krænket houes rettigheder og derved
er pligtig til at betale erstatning og/eller vederlag, gøres det for god ordens skyld gældende, at kræn-
kelsen ikke kan karakteriseres som grov eller uagtsom, og at cinas ikke er pligtig til at betale kr.
200.000, men et mindre beløb.
cinas skal frifindes for houes påstand 5.
…”
sø- og handelsrettens begrundelse og resultat
ved en umiddelbar fysisk sammenligning mellem parternes buede lamelprodukter, når disse
ikke er monteret på stolene, konstateres en række forskelle af betydning for rettens helheds-
vurdering. cinas’ lamel fremstår synbart bredere end houes lamel, der omvendt er længere
end cinas’ lamel. lamellernes overfladerundinger er ikke ens – houes lamel er blødt afrun-
det, mens cinas’ lamel er mere skarpt afrundet. set fra frontsiden fremtræder lamelproduk-
ternes ender med forskelligt udtryk. også set i profil har lamelprodukterne et uens udtryk,
hvilket navnlig kan henføres til de forskelligartede lukkekonstruktioner og den indskårne
”skinne” på houes lamel, som ikke findes på cinas’ lamel. denne indskæring har en skyg-
genot-effekt på lamellen. når lamellerne betragtes fra bagsiden, fremstår houes lamel visuelt
endnu smallere som følge af de to ”skinner”, hvor bagsiden af cinas’ lamel er ubrudt. hertil
kommer, at det ikke mindst fra netop bagsiderne giver lamelprodukterne et væsentligt for-
skelligt udtryk, at lukkekonstruktionerne fremstår så forskellige.
                                                 - 30 -
også monteret på de respektive stoleprodukter, der uden lameller adskiller sig betydeligt fra
hinanden, fremstår parternes lamelprodukter forskellige. det bemærkes, at houes smallere
lamel, der er fastgjort til stolen via et greb om stolestellet som en slags tang, breder sig syn-
bart og på en karakteristisk måde ud over selve stellet, mens cinas’ bredere lamel fastgøres
til stolen via en klik-mekanisme ned i stellets rør, hvor lamellens længde efter lamellens
montering er afpasset stolestellets bredde, hvilket giver såvel stol som lameller et mere en-
kelt udtryk, der er anderledes end udtrykket på houes stolestel.
under hensyn til det anførte, og hvor det efter en samlet vurdering er rettens opfattelse, at
den informerede bruger bibringes et andet helhedsindtryk af cinas’ lamel set i forhold til
houes lamel, foreligger der ikke en krænkelse af houes designrettigheder og heller ikke af
houes rettigheder i henhold til markedsføringsloven. oplysningerne om den tidligere kon-
takt mellem lars houe og ole holse kan ikke føre til en anden vurdering. retten tager der-
for cinas’ frifindelses-påstand med hensyn til houes påstand 1, 2 og 4 til følge.
houe har til støtte for sin påstand 3 gjort gældende at være indehaver af de uregistrerede va-
remærker ”leaf” og ”float” med henvisning til at have stiftet en varemærkeret til disse
betegnelser ved ibrugtagning. betegnelserne fremgår af to skærmprint af 6. oktober 2016 fra
houes hjemmeside bilag 9, hvor de hver især ses anført som navn på / betegnelse for hver sit
bord, mens cinas’ benyttelse af betegnelserne ses på to skærmprint af 29. september 2016 fra
cinas’ hjemmeside, bilag 12. de for retten foreliggende oplysninger udgør imidlertid ikke
tilstrækkelig dokumentation for, at houe har gjort en sådan brug af ”leaf” og ”float”, at
houe har grundlag for at hævde varemærkeretlig beskyttelse i forhold til cinas’ angiveligt
senere brug af de samme betegnelser. cinas gives derfor medhold i påstanden om frifindelse
over for houes påstand 3.
som følge af det ovenfor anførte er der ikke grundlag for at tilkende houe hverken erstat-
ning eller vederlag, hvorfor cinas også frifindes vedrørende påstand 5.
                                               - 31 -
efter sagens udfald og omstændigheder, og idet der henses til, at cinas efter hovedforhand-
lingen har frafaldet sin selvstændige ugyldighedspåstand, skal houe betale sagsomkostnin-
ger til cinas med 25.000 kr. til dækning af rimelige advokatomkostninger.
                                      thi kendes for ret:
cinas a/s frifindes for houe aps’ påstande 1-5.
inden 14 dage betaler houe aps 25.000 kr. i sagsomkostninger til cinas a/s.
sagsomkostningsbeløbet forrentes efter rentelovens § 8a.
karin schou andersen               claus forum petersen      carsten vagn jacobsen
                                             (sign.)
                                         ___ ___ ___
                                udskriftens rigtighed bekræftes
                                   sø- og handelsretten, den


text:
                             højesterets dom
                            afsagt onsdag den 2. maj 2018
sag 1/2018
(2. afdeling)
anklagemyndigheden
mod
t1
(advokat anders skaaning mathiesen, beskikket)
og
t2
(advokat bjørn elmquist, beskikket)
i tidligere instanser er afsagt dom af retten i kolding den 10. april 2017 og af vestre lands-
rets 6. afdeling den 18. oktober 2017.
i pådømmelsen har deltaget fem dommere: lene pagter kristensen, jon stokholm, jens peter
christensen, jan schans christensen og lars apostoli.
procesbevillingsnævnet har den 27. december 2017 meddelt begrænset tilladelse til anke til
højesteret, således at tilladelsen alene omfatter spørgsmålet om sanktionsfastsættelsen.
påstande
dommen er anket af t1 og t2 med påstand om formildelse, herunder at straffen gøres helt
eller delvis betinget. t2 har endvidere påstået frifindelse for påstanden om udvisning.
anklagemyndigheden har nedlagt påstand om skærpelse, samt om ubetinget udvisning af t2.
                                                - 2 -
anbringender
t1 og t2 har til støtte for påstanden om formildelse anført navnlig, at omskæringen af f1og
f2 er foretaget på en sådan måde, at speciallæger har været i tvivl om, hvorvidt pigerne
overhovedet er blevet omskåret. fraværet af arvæv og tegn på komplikationer efter indgrebet
indikerer, at indgrebet er foretaget på et sygehus og af en professionel. der er ved personun-
dersøgelserne af pigerne ikke fundet tegn på indgreb i de store skamlæber eller tegn på sam-
mensyning, endsige infibulation (kategori iii-omskæring).
omskæringen er – som overlæge karin lassen har forklaret til politiet – i den lave ende af en
kategori ii-omskæring. indgrebet har derfor ikke i sig selv været farligt, råt eller brutalt, som
omhandlet i straffelovens § 245, stk. 1. omskæringen kan således ikke kvalificeres som grov
vold.
antagelsen om, at de to piger er blevet omskåret i afrika, er ikke understøttet af de senere
afhøringer af dem, og der er ikke foretaget efterforskning eller lignende i afrika eller dan-
mark, som underbygger, at omskæringen fandt sted i afrika, eller under hvilke omstændighe-
der omskæringen fandt sted.
forklaringen fra de tiltalte kan ikke anvendes som eneste bevis for de tiltaltes skyld, jf. prin-
cippet i retsplejelovens § 831, stk. 1, nr. 1. da deres forklaringer er eneste og afgørende bevis
for deres påståede medvirken til overtrædelse af straffelovens § 245 a, vil en domfældelse af
dem indebære en tilsidesættelse af uskyldsformodningen og en overtrædelse af den europæ-
iske menneskerettighedskonventions artikel 6 og 13.
det forhold, at prøvelsen i denne sag i henhold til procesbevillingsnævnets anketilladelse er
begrænset til sanktionsfastsættelsen, forhindrer ikke højesteret i selvstændigt at bedømme de
faktiske forhold, som ifølge landsretten begrunder, at t1 og t2 har medvirket til overtrædelse
af straffelovens § 245 a. højesteret er heller ikke afskåret fra selvstændigt at vurdere sagens
grovhed mv., jf. straffelovens § 80, eller om der foreligger strafforhøjende eller
strafnedsættende forhold, jf. straffelovens §§ 81-83.
en selvstændig bedømmelse af, om t1 og t2 har medvirket til overtrædelse af straffelovens §
245 a, må føre til, at der ikke er bevismæssigt grundlag for en konklusion herom. det må
                                               - 3 -
derimod lægges til grund, at t1 og t2 under opholdet afrika, hvor omskæringen efter
landsrettens bevisbedømmelse fandt sted, har ladet det skorte på tilsyn med døtrene, jf.
forældreansvarslovens § 2, stk. 2. højesteret må derfor ved sanktionsfastsættelsen – uanset
om citeringen af straffelovens § 245 a bibeholdes – tage udgangspunkt i praksis for
overtrædelse af straffelovens § 213 om vanrøgt.
når det af forarbejderne til straffelovens § 245 a følger, at der ved strafudmålingen skal tages
i udgangspunkt i retspraksis vedrørende straffelovens § 245, må dette forstås som en henvis-
ning til bestemmelsens stk. 2. da der imidlertid ikke foreligger retspraksis vedrørende denne
bestemmelse, skal strafniveauet fastsættes efter den tidligere bestemmelse i straffelovens §
244, stk. 3.
ved strafudmålingen bør der tages udgangspunkt i, at t1 og t2 ikke kan antages at have haft
et direkte forsæt til nogen skade eller social infami, idet omskæringen tværtimod må antages
at være kulturelt bestemt af hensyn til ægteskabsmuligheder mv.
uanset at lovgivningsmagten i forarbejderne til straffelovens § 245 a moralsk har taget af-
stand fra kvindelig omskæring, bør straffen fastsættes væsentlig under fængsel i 6 måneder.
under hensyn til den mindre alvorlige karakter af omskæringen, at det ikke er dokumenteret,
at omskæringen vil få konsekvenser for pigernes fremtidige seksualliv, til det tætte og i øvrigt
gode familieforhold mellem de tiltalte og deres syv børn, samt til t1 og t2s gode personlige
og sociale forhold i øvrigt, bør en frihedsstraf gøres betinget, alternativt fastsættes som en
kombinationsstraf. det støttes også af, at der er gået 2½ år, siden omskæringen fandt sted, og
2 år siden sagen blev indledt.
t2 har for så vidt angår spørgsmålet om udvisning anført navnlig, at der ikke er hjemmel til
udvisning af hende efter udlændingelovens § 24 b, jf. § 22, hvis frihedsstraffen gøres betinget.
hun har en stærk tilknytning til danmark, hvor hun har boet siden 1999 med sin ægtefælle og
deres syv børn, der alle er født og opvokset i danmark. udvisning af hende vil betyde en
adskillelse af familien i strid med danmarks internationale forpligtelser, herunder retten til
familieliv og hensynet til børnenes tarv.
                                                - 4 -
anklagemyndigheden har anført navnlig, at det følger af forarbejderne til straffelovens § 245
a, at det så klart som muligt skal markeres, at kvindelig omskæring er helt uforenelig med
normerne i det danske samfund, at straffen i alle tilfælde er fængsel, og at kvindelig omskæ-
ring normalt indebærer en forsætlig legemsbeskadigelse, jf. straffelovens § 245, hvorfor den
konkrete strafudmåling skal ske i overensstemmelse med retspraksis efter denne bestemmelse.
ved strafudmålingen skal der tages hensyn til indgrebets omfang og nærmere karakter, her-
under hvilken type omskæring der er tale om. forarbejderne til straffelovens § 245 a kan ikke
forstås således, at alene retspraksis efter straffelovens § 245, stk. 2, er relevant ved strafudmå-
lingen. der foreligger i øvrigt ingen retspraksis, som udelukkende vedrører straffelovens §
245, stk. 2.
da strafudmålingen skal tage udgangspunkt i retspraksis vedrørende overtrædelse af straffe-
lovens § 245, stk. 1, skal de strafskærpelser, som denne bestemmelse har været undergivet,
herunder ved lov nr. 380 af 6. juni 2002, tages i betragtning ved overtrædelse af straffelovens
§ 245 a.
ved straffastsættelsen skal det tillægges betydning, at der er tale om kategori ii-omskæring,
der i forarbejderne til straffelovens § 245 a betegnes som ”excition”. efter sagens oplysninger
kan det ikke med sikkerhed fastslås, under hvilke nærmere omstændigheder omskæringen er
foregået. retslægerådet har imidlertid i forhold til begge forurettede konstateret, at der ikke er
synlige arvæv, og retsmedicinsk institut har udtalt, at ”fraværet af arvæv og tegn på kompli-
kationer efter indgrebet kan meget vel indikere, at indgrebet er foretaget på sygehus og af en
professionel”. straffen bør ikke – som anført af landsretten – udmåles forsigtigt under henvis-
ning til, at der ikke er tilvejebragt nærmere oplysninger ”om den konkrete betydning indgre-
bet må antages at få for pigerne, herunder for deres fremtidige seksualliv”.
ved strafudmålingen skal der, udover at forholdet er begået af flere i forening, som skærpen-
de omstændigheder lægges vægt på, at det er tale om omskæring af to børn, at pigerne var
mindreårige og særdeles værgeløse, og at indgrebet blev foretaget i et for dem fremmed land.
hertil kommer, at omskæringen må antages at være planlagt, samt at t1 og t2 var klar over,
at de ved omskæringen kunne påføre deres døtre alvorlige fysiske og psykiske skader. ved at
lade deres døtre omskære har de tiltalte tilsidesat deres omsorgspligt over for dem. straffen
bør fastsættes til ikke under 2 års ubetinget fængsel. der er i lyset af forholdets karakter ikke
                                               - 5 -
grundlag for at gøre straffen helt eller delvis betinget, heller ikke med vilkår om
samfundstjeneste.
for så vidt angår påstanden om udvisning af t2 har anklagemyndigheden anført, at
betingelserne for udvisning efter udlændingelovens § 22, stk. 1, nr. 6, er opfyldt, hvis hun
idømmes en ubetinget frihedsstraf.
efter dagældende § 26, stk. 2, i udlændingeloven skal en udlænding udvises, hvis betingelser-
ne herfor er opfyldt, medmindre dette vil være i strid med danmarks internationale forpligtel-
ser.
t2 er gift med t1, og de har syv fælles børn, hvoraf seks er mindreårige. en udvisning af
hende vil derfor udgøre et indgreb i hendes familieliv efter den europæiske
menneskerettighedskonventions artikel 8, stk. 1. afgørende er derfor, om en udvisning kan
anses for retfærdiggjort efter konventionens artikel 8, stk. 2.
den proportionalitetsafvejning, der skal foretages i den forbindelse, skal ske med udgangs-
punkt i omfanget og karakteren af den kriminalitet, der er begået, tilknytningen til danmark
og tilknytningen til oprindelseslandet somalia.
det erkendes, at flere forhold kan tale for, at t2 ikke skal udvises, herunder bl.a. at hun har
opholdt sig i danmark siden 1999, at hun er tidligere ustraffet, at hun har syv børn, hvoraf
seks er mindreårige, i danmark, og at hun er gift med den herboende t1. heroverfor står
imidlertid en række forhold, der taler for, at t2 skal udvises, herunder bl.a. at hendes
tilknytning til somalia er betydeligt større end hendes tilknytning til danmark, bl.a. fordi
hendes ægtefælle ligeledes er fra somalia. der er derfor ikke noget til hinder for, at
familielivet kan udøves i somalia, jf. den europæiske menneskerettighedsdomstols afgørelse
af 5. oktober 2000, katanic mod schweiz.
hvis udvisning af t2 vil være i strid med danmarks internationale forpligtelser, skal hun
udvises betinget, jf. udlændingelovens § 24 b.
                                                - 6 -
supplerende sagsfremstilling
retslægerådet afgav den 23. april 2018 følgende supplerende udtalelse til rigsadvokaten:
      ”med sagens tilbagesendelse skal retslægerådet på baggrund af rigsadvokatens forny-
      ede forelæggelse med anmodning om en udtalelse vedrørende den konkrete betydning
      af den foretagne indgreb for begge piger, herunder i forhold til deres fremtidige seksual-
      liv, besvar forelæggelsen således:
      der er for begge pigers vedkommende foretaget et indgreb klassificeret som type iib.
      der er sket en pæn opheling uden synligt arvæv og vævet virker bedømt ved den kolpo-
      skopiske undersøgelse elastisk og ikke præget af dybereliggende arvæv. der er lille sub-
      stanstab svarende til de små kønslæber. der er ikke nogen ændring af skedeindgangens
      omfang eller skeden. den yderste del af klitoris mangler.
      på basis heraf er der ikke umiddelbart nogen fysisk konkret betydning svarende til for-
      ventede gener eller smerter ved seksuallivet. det, at den yderste del af klitoris og en lille
      del af de små skamlæber mangler, kan medføre nedsat lystfølelse eller nedsat nydelse
      eller tilfredsstillelse ved samleje. det kan ikke afvises, at der kan opstå gener ved
      eventuel fødsel afhængigt af eventuelle dybereliggende arvæv, selv om arvæv ikke kan
      konstateres p.t.
      der kan komme psykiske følgetilstande i form af angst, genoplevelse af indgrebet eller
      depression.
      der kan potentielt komme psykiske/sociale vanskelige forhold afhængigt af kvindens
      fremtidige partners kulturelle tilhørsforhold og dermed forståelse for/accept af det fore-
      tagne indgreb.”
supplerende retsgrundlag
straffelovens § 245 a blev indsat ved lov nr. 386 af 28. maj 2003 om ændring af straffeloven
og udlændingeloven på baggrund af lovforslag nr. 183 af 12. marts 2003. udover det, som er
gengivet i landsrettens dom, fremgår bl.a. af lovforslagets almindelige bemærkninger, pkt. 1,
3 og 4, jf. folketingstidende 2002-2003, tillæg a, lovforslag nr. l 183, s. 5522-5527:
      ”1. indledning
      …
      kvindelig omskæring er i dag strafbart efter straffelovens almindelige voldsbestemmel-
      ser, men det foreslås at indsætte en ny, særlig straffelovsbestemmelse om kvindelig om-
      skæring for stærkere at markere samfundets afstandtagen fra disse lemlæstende og rent
      traditionsbestemte indgreb og for i loven at fastslå, at der ikke under nogen omstændig-
      heder kan gives samtykke til kvindelig omskæring – hverken af pigen selv eller af for-
                                                  - 7 -
      ældrene – med den virkning, at indgrebet bliver straffrit. den foreslåede bestemmelse
      omfatter enhver form for kvindelig omskæring.
      …
      hovedindsatsen over for omskæring af piger og unge kvinder må fortsat bygge på hold-
      ningspåvirkning og oplysning over for flygtninge- og indvandrergrupper, der kommer
      fra lande, hvor kvindelig omskæring er integreret i den lokale kulturtradition, og hvor
      det derfor er udbredt, at kvinder er omskåret. i danmark drejer det sig på nuværende
      tidspunkt især om flygtninge mv. fra somalia.
      efter regeringens opfattelse vil et mere effektivt strafferetligt værn imidlertid kunne un-
      derstøtte den forebyggende indsats, idet det herved så tydeligt som muligt markeres, at
      kvindelig omskæring er en skik, som er helt uforenelig med normerne i det danske sam-
      fund.
      …
      3. baggrunden for lovforslaget
      …
      3.3. fn´s konvention af 20. november 1989 om børns rettigheder (børnekonventionen)
      er ratificeret eller tiltrådt af næsten alle fn´s medlemslande. efter konventionens artikel
      24, stk. 3, skal deltagerlandene tage alle effektive og passende foranstaltninger for at af-
      skaffe traditionsbundne ritualer, som er skadelige for børns sundhed. efter justitsmini-
      steriets opfattelse omfatter konventionens bestemmelse om ”traditionsbundne ritualer,
      som er skadelige for børns sundhed” bl.a. omskæring af piger, idet kvindelig omskæring
      har lemlæstende karakter og ikke i noget tilfælde kan være lægeligt begrundet.
      …
      4. lovforslagets udformning
      …
      kvindelig omskæring er en alvorlig forbrydelse mod piger og unge kvinder, og på
      grund af indgrebets karakter og den sociale sammenhæng, hvori det typisk foretages, er
      der - sammenholdt med den generelt øgede rejseaktivitet over landegrænserne - en sær-
      lig risiko for, at forbudet mod omskæring bliver omgået ved, at indgrebet med forældres
      eller andre herboende personers medvirken foretages under kortvarige ophold hos fami-
      lie mv. i et land, hvor omskæring ikke er strafbart. det må endvidere antages, at den fo-
      rebyggende oplysningsindsats over for de berørte befolkningsgrupper her i landet vil
      kunne understøttes væsentligt, såfremt det i lovgivningen klart markeres, at forbudet
      mod kvindelig omskæring ikke kan omgås ved at sende pigen eller den unge kvinde til
      udlandet for at få indgrebet foretaget dér.”
højesterets begrundelse og resultat
procesbevillingsnævnets anketilladelse af 27. december 2017 er begrænset til alene at omfatte
sanktionsfastsættelsen. en selvstændig prøvelse af de faktiske forhold, som ifølge landsretten
begrunder, at de tiltalte har medvirket til overtrædelse af straffelovens § 245 a, vil indebære
højesterets stillingtagen til spørgsmål, der ikke er omfattet af bevillingen, og som falder uden
for højesterets kompetence, jf. retsplejelovens § 933, stk. 2.
                                               - 8 -
for højesteret angår sagen herefter alene sanktionsfastsættelsen, herunder om t2 skal
udvises.
straffastsættelse
t1 og t2 er dømt for medvirken til overtrædelse af straffelovens § 245 a, jf. § 23, stk. 1, ved
på et tidspunkt i perioden mellem den 14. juni og den 15. september 2015 på et ikke nærmere
identificeret sted i afrika at lade deres døtre, f1, født den … 2000, og f2, født den … 2007,
omskære, således at de begge fik bortskåret den yderste del af klitoris samt dele af de små
skamlæber, kategoriseret som en kategori ii-omskæring.
straffelovens § 245 a blev indsat ved lov nr. 386 af 28. maj 2003 om ændring af straffeloven
og udlændingeloven. bestemmelsen blev indsat, uanset at kvindelig omskæring allerede var
strafbar efter straffelovens almindelige voldsbestemmelser, idet lovgivningsmagten ønskede
en stærkere markering af samfundets afstandtagen fra kvindelig omskæring, jf. folketingsti-
dende 2002-2003, tillæg a, lovforslag nr. l 183, s. 5522. det fremgår af forarbejderne, at
straffen for kvindelig omskæring i alle tilfælde er fængsel, at kvindelig omskæring i praksis
normalt indebærer forsætlig legemsbeskadigelse, jf. straffelovens § 245, hvorfor den konkrete
strafudmåling typisk vil kunne ske i overensstemmelse med retspraksis efter denne bestem-
melse, samt at der skal tages hensyn til indgrebets omfang og nærmere karakter, herunder
hvilken kategori af kvindelig omskæring, der er tale om, jf. folketingstidende 2002-2003,
tillæg a, lovforslag nr. l 183, s. 5534.
højesteret tiltræder, at der ved straffastsættelsen skal lægges vægt på de forhold, der er anført
af byretten. som formildende omstændigheder må der imidlertid lægges vægt på, at indgrebe-
ne formentlig er blevet foretaget på et sygehus og på en måde, som ifølge retslægerådet bety-
der, at der er sket en pæn opheling uden synligt arvæv, og at der ikke umiddelbart kan forven-
tes gener eller smerter ved seksuallivet.
fire dommere – jon stokholm, jens peter christensen, jan schans christensen og lars
apostoli – finder på den anførte baggrund, at straffen skal fastsættes til fængsel i 1 år og 6
måneder.
dommer lene pagter kristensen finder, at straffen skal fastsættes til fængsel i 1 år.
                                               - 9 -
afgørelsen vedrørende straffens længde træffes efter stemmeflertallet.
samtlige dommere tiltræder, at der af de grunde, der er anført af landsretten, ikke er grundlag
for at gøre nogen del af straffen betinget, heller ikke med vilkår om samfundstjeneste.
udvisning
af de grunde, der er anført af landsretten, og da det hensyn til forebyggelse af forbrydelse,
som efter den europæiske menneskerettighedskonventions artikel 8, stk. 2, kan begrunde
udvisning, ikke – efter forbrydelsens karakter – har særlig vægt i det foreliggende tilfælde,
tiltræder højesteret, at t2 er udvist betinget, jf. udlændingelovens § 24 b, stk. 1. det
bemærkes herved, at hun ud over de to piger, som sagen angår, har en datter, som nu er 3 år
gammel, og som ikke kan forventes at opnå bedre beskyttelse mod omskæring, hvis moderen
udvises.
prøvetiden udløber 2 år efter løsladelse fra afsoning af fængselsstraffen ifølge denne dom, jf.
udlændingelovens § 24 b, stk. 2.
                                      thi kendes for ret:
t1 straffes med fængsel i 1 år og 6 måneder.
t2 straffes med fængsel i 1 år og 6 måneder.
t2 udvises af danmark betinget på vilkår, at hun i prøvetiden, der udløber 2 år efter
løsladelse, ikke begår strafbart forhold, som kan give anledning til udvisning efter
udlændingelovens §§ 22-24.
t1 og t2 skal betale sagens omkostninger for byret, landsret og højesteret.