text:
                      højesterets kendelse
                         afsagt mandag den 12. januar 2015
sag 130/2014
anklagemyndigheden
mod
t holding a/s
(advokat jens h. elmerkjær)
i tidligere instanser er afsagt kendelse af retten i lyngby den 7. februar 2014 og af østre
landsrets 8. afdeling den 6. marts 2014.
i påkendelsen har deltaget fem dommere: poul søgaard, niels grubbe, jens peter christensen,
michael rekling og jens kruse mikkelsen.
påstande
kærende, t holding a/s, har nedlagt påstand om stadfæstelse af byrettens kendelse, således
at anklagemyndighedens anmodning om edition ikke tages til følge.
indkærede, anklagemyndigheden, har nedlagt påstand om stadfæstelse af landsrettens kendel-
se om edition.
sagsfremstilling
ved østre landsrets ankedom af 6. marts 2013 blev a idømt en betinget straf af fængsel i 3 år
og 6 måneder for overtrædelse af straffelovens § 289, jf. skattekontrollovens § 13, stk. 1, ved
at have unddraget det offentlige skatter med ikke under 19.101.514 kr. a blev også idømt en
tillægsbøde på 19.100.000 kr., ligesom det blev bestemt, at der hos ham skulle konfiskeres
19.101.514 kr.
                                              - 2 -
under efterforskningen af sagen blev det ved retten i lyngbys kendelse af 4. februar 2011,
som stadfæstet ved østre landsrets kendelse af 24. februar 2011, bestemt, at følgende effekter
beslaglægges i medfør af retsplejelovens § 802, stk. 2:
      ”a’s aktier i t holding a/s, cvr nr. ..., i det omfang den samlede værdi af de aktiver,
      anklagemyndigheden beslaglægger hos a, ikke overstiger 45 mio. kr.”
det fremgår af en bodelingsoverenskomst fra 2008 mellem a og hans fraskilte hustru h, at
parterne efter skilsmissen den 15. maj 2008 delte den samlede aktiekapital i t holding a/s på
nominelt 700.000 kr., således at h modtog aktier for nominelt 351.000 kr., og at a modtog
aktier for nominelt 349.000 kr. det fremgår af bodelingsoverenskomsten, at den samlede net-
toværdi af aktierne i selskabet pr. 31. december 2007 efter fradrag af udskudt skat var
21.828.000 kr.
det fremgår af lyngby rets kendelse af 3. oktober 2013 (omtalt nedenfor), at selskabets
egenkapital ifølge det dengang senest offentliggjorte regnskab for regnskabsåret 1. juli 2011-
30. juni 2012 udgjorde 27.322.393 kr.
der er under efterforskningen efterfølgende sket beslaglæggelse af kontantbeløb på i alt 8.410
eur og 23.500 kr. anklagemyndigheden søger endvidere med godkendelse fra de danske
domstole at beslaglægge midler hos en trust på de britiske kanaløer jersey og guernsey (s
trust), dog højst svarende til 45 mio. kr.
ved retten i lyngbys kendelse af 3. oktober 2013, som stadfæstet ved østre landsrets ken-
delse af 11. november 2013, er det i medfør af retsplejelovens § 807 d, stk. 3, jf. stk. 2, 2. pkt.,
bestemt, at de beslaglagte kontantbeløb og de beslaglagte aktier i t holding a/s først skal
anvendes til fyldestgørelse af det offentliges krav på sagsomkostninger, dernæst bødekrav og
dernæst konfiskation.
anklagemyndigheden ønsker at indlede processen vedrørende salg af aktierne. i den forbin-
delse anmodede anklagemyndigheden ved brev af 21. november 2013 t holding a/s om
samtykke til udlevering af en række oplysninger fra selskabets revisor r statsautoriseret re-
visionsaktieselskab.
                                                 - 3 -
da selskabet ikke ønskede at give samtykke til udlevering af oplysningerne, anmodede an-
klagemyndigheden den 11. december 2013 retten i lyngby om i medfør af retsplejelovens §
1002, stk. 1, jf. § 804, stk. 1, at afsige kendelse om, at det pålægges r statsautoriseret revi-
sionsaktieselskab at udlevere følgende materiale vedrørende t holding a/s og tilhørende
datterselskaber:
      ”- aktionærfortegnelse
      - aktionæroverenskomst
      - råbalancer for årene 2010/11, 2011/12 og 2012/13
      - kontokort for årene 2010/11, 2011/12 og 2012/13
      - revisionsprotokollater for årene 2010/11, 2011/12 og 2012/13
      - bestyrelsesreferater for årene 2010/11, 2011/12 og 2012/13
      - årsopgørelse fra banker og kreditinstitutter for årene 2010/11, 2011/12 og 2012/13”
i anklagemyndighedens brev af 6. januar 2014 er anmodningen nærmere begrundet:
      ”på baggrund af selskabets regnskaber samt skatteoplysningerne er det anklagemyndig-
      hedens formodning, at a ejer halvdelen af aktiekapitalen i t holding a/s. med henblik
      på at indlede processen vedrørende salg af a’s aktier er det selvsagt nødvendigt, at ak-
      tiepostens præcise størrelse kan dokumenteres, hvilket er baggrunden for, at selskabets
      aktionærfortegnelse ønskes udleveret fra revisor. det øvrige materiale, som ønskes ud-
      leveret fra revisor, skal anvendes i forbindelse med belysning af aktiepostens værdi.”
ved retten i lyngbys kendelse af 7. februar 2014 blev anklagemyndighedens anmodning om
edition ikke taget til følge. af byrettens kendelse fremgår:
      ”anklagemyndigheden har til støtte for editionsandragendet gjort gældende blandt an-
      det, at anklagemyndigheden ønsker at indlede processen vedrørende salg af de hos a
      beslaglagte aktier. det materiale, som editionen angår, skal anvendes på at få belyst dels
      størrelsen af a’s aktiepost, dels aktiepostens værdi. efter anklagemyndighedens vurde-
      ring er der så nær sammenhæng mellem den tidligere foretagne beslaglæggelse og de
      udbedte oplysninger, at det ville være ren formalisme ikke at anse editionsandragendet
      for omfattet af bestemmelsen i retsplejelovens § 1002, stk. 1, 2. pkt.
      t holding a/s har gjort gældende, at editionsbegæringen må ses som udslag af, at be-
      slaglæggelsen oprindelig ikke har været præciseret i tilstrækkeligt omfang. retspleje-
      lovens § 1002, stk. 1,2. pkt. giver ikke hjemmel til den begærede edition, da der ikke
      skal eller kan ske beslaglæggelse.
      r, statsautoriseret revisionsaktieselskab har anført, at de udbedte oplysninger er om-
      fattet af revisorers tavshedspligt, jf. lov om godkendte revisorer og revisionsvirksom-
      heder § 30.
                                                - 4 -
     retten finder efter sagens karakter, at hensyn til tavshedspligt ikke taler imod editions-
     andragendet. formuleringen af østre landsrets kendelse af 23. december 2010 [rettelig
     retten i lyngbys kendelse af 4. februar 2011, som stadfæstet ved østre landsrets ken-
     delse af 24. februar 2011] taler ikke imod editionsandragendet, da kendelsen udgør en
     tilstrækkelig præcis beskrivelse af det beslaglagte, og da editionsandragendets genstand
     vil være egnet til at fastlægge den identifikation af det beslaglagte, som er fornøden i
     forbindelse med det beslaglagtes realisering.
     efter formuleringen af retsplejelovens § 1002, stk. 1,2. pkt., er det et krav, at der er be-
     stemte grunde til at antage, at der ved editionen kan findes genstande eller værdier, som
     kan beslaglægges. hverken bestemmelsens ordlyd eller forarbejder giver grundlag for at
     udstrække hjemlen til at omfatte edition vedrørende en beslaglæggelse, der tidligere er
     foretaget.
     retten kan derfor ikke tage anklagemyndighedernes andragende til følge.”
anklagemyndigheden kærede afgørelsen til østre landsret, som ved kendelse af 6. marts
2014 tog anklagemyndighedens anmodning om edition til følge. af landsrettens kendelse
fremgår bl.a.:
     ”ved lov nr. 1552 af 21. december 2010 blev der i retsplejelovens § 1002, stk. 1, indført
     et nyt 2. punktum, der hjemler mulighed for, at reglerne om ransagning og edition også
     kan anvendes efter, at dom er afsagt.
     af de almindelige bemærkninger til lovforslaget fremgår bl.a.:
            "det er et afgørende led i indsatsen mod kriminalitet, at et eventuelt udbytte kon-
            fiskeres, så incitamentet til at begå kriminalitet med henblik på økonomisk vin-
            ding bliver mindsket. desuden er det meget vigtigt at sikre, at personer som
            dømmes for strafbare forhold og i den forbindelse pålægges at betale til dækning
            af krav på f.eks. erstatning, sagsomkostninger og bøder, ikke efterfølgende kan
            opretholde en tilværelse, der forudsætter en betydelig økonomisk formåen, uden at
            det for myndighederne er muligt at opspore aktiver, der kan anvendes til dækning
            af de krav, der følger af dommen. i den forbindelse er det væsentligt, at politiet
            udstyres med de relevante redskaber med henblik på en effektiv fuldbyrdelse af
            straffedomme, herunder også i relation til konfiskationskrav, bøder, sagsomkost-
            ninger og erstatning.
            på den baggrund foreslås det at forbedre politiets muligheder for at spore skjult
            udbytte mv. ved at indføre mulighed for, at politiet også efter, at der er afsagt dom
            i en straffesag, kan få adgang til at foretage ransagning og opnå pålæg om edition
            (pålæg om at forevise eller udlevere genstande) med henblik på beslaglæggelse af
            økonomiske midler til dækning af konfiskationskrav, bøder, sagsomkostninger og
            erstatning."
     da formålet med bestemmelsen i retsplejelovens § 1002, stk. 1, 2. punktum, er at sikre
     en effektiv fuldbyrdelse af straffedomme, herunder også i relation til konfiskationskrav,
     bøder og sagsomkostninger, og idet det må antages at bero på en tilfældighed, at be-
                                                - 5 -
       slaglæggelse allerede er foretaget, finder landsretten, at betingelserne for at meddele
       pålæg om edition er opfyldt, jf. retsplejelovens 1002, stk. 1, 2. punktum, jf. § 804, stk.
       1, er opfyldt.
       herefter og idet det tiltrædes, at hensynet til revisorens tavshedspligt ikke taler afgøren-
       de imod editionsandragendet, tages den af statsadvokaten for særlig økonomisk og in-
       ternational kriminalitet fremsatte anmodning om edition til følge.
                                          t h i b e s t e m m e s:
       det pålægges r, statsautoriserede revisionsaktieselskab, til statsadvokaten for særlig
       økonomisk og international kriminalitet at udlevere følgende materiale vedrørende t
       holding a/s (cvr-nr. ...) og tilhørende datterselskaber:
       - aktionærfortegnelse
       - aktionæroverenskomst
       - råbalancer for årene 2010/11, 2011/12 og 2012/13
       - kontokort for årene 2010/11, 2011/12 og 2012/13
       - revisionsprotokollater for årene 2010/11, 2011/12 og 2012/13
       - bestyrelsesreferater for årene 2010/11, 2011/12 og 2012/13
       - årsopgørelse fra banker og kreditinstitutter for årene 2010/11, 2011/12 og 2012/13”.
anbringender
t holding a/s har anført, at beslaglæggelsen af ”a’s aktier i t holding a/s” ikke er foretaget
med tilstrækkelig omhyggelighed og derfor er uden retsvirkning. beslaglæggelse har ifølge
retsplejelovens § 807 b, stk. 2, samme retsvirkning som arrest, og det fremgår af retspleje-
lovens § 805, stk. 3, at §§ 509-516 om udlæg finder tilsvarende anvendelse ved beslaglæggel-
se. det er således de civilretlige krav til udlæg i bestemte aktiver, der finder tilsvarende an-
vendelse, herunder § 508, hvorefter udlæg kun kan foretages i aktiver, ”hvis identitet kan fast-
slås”. fogedretten vil derfor være nødt til at afvise en anmodning om at bortsælge ”a’s aktier
i t holding a/s” under henvisning til den upræcise og utilstrækkelige angivelse af det be-
slaglagte.
t holding a/s har endvidere anført, at der ikke er hjemmel i retsplejelovens § 1002, stk. 1, 2.
pkt., til at imødekomme anklagemyndighedens anmodning om edition, idet bestemmelsen
kræver, at der skal være bestemte grunde til at antage, at der ved edition kan findes (yderlige-
re) genstande eller værdier, som kan beslaglægges. forarbejderne har først og fremmest fokus
på udbytte af den kriminelle handling, og aktierne i t holding a/s kan ikke sidestilles med et
sådant udbytte.
                                                 - 6 -
hvis anklagemyndigheden i henhold til beslaglæggelsen måtte have rettigheder til aktier i t
holding a/s, må anklagemyndigheden henvises til at anvende de muligheder for at indhente
information, der nærmere fremgår af selskabslovens regler.
anklagemyndigheden har anført, at spørgsmålet om, hvorvidt den foretagne beslaglæggelse er
præciseret i tilstrækkeligt omfang, må anses for endeligt afgjort ved retten i lyngbys kendel-
se af 4. februar 2011, som stadfæstet af østre landsret den 24. februar 2011. hertil kommer,
at retten i lyngby og østre landsret i 2013 i medfør af retsplejelovens § 807 d har truffet
beslutning om, hvordan de beslaglagte aktiver, herunder aktierne i t holding a/s, skal an-
vendes til fyldestgørelse, og efter retsplejelovens § 807 d, stk. 3, har denne afgørelse samme
retsvirkninger som udlæg. i øvrigt henviser retsplejelovens § 805, stk. 3, ikke til § 508, og
sidstnævnte bestemmelse kan allerede af den grund ikke finde anvendelse i denne sag.
anklagemyndigheden har endvidere anført, at formålet med anmodningen om edition i den
foreliggende sag ikke er at få revisionsfirmaet til at udlevere materiale med henblik på be-
slaglæggelse af økonomiske midler, idet beslaglæggelsen af aktierne i t holding a/s allerede
er sket. derimod er formålet at få udleveret materiale, som kan belyse aktiepostens størrelse
og værdi med henblik på fuldbyrdelse af straffedommen. anmodningen er således ikke umid-
delbart omfattet af ordlyden af retsplejelovens § 1002, stk. 1, 2. pkt. formålet med ændringen
af bestemmelsen i 2010 var imidlertid at sikre en effektiv fuldbyrdelse af straffedomme, her-
under også i relation til konfiskationskrav, bøder og sagsomkostninger. realiseringen af de
beslaglagte aktier i t holding a/s er et væsentligt led i en effektiv fuldbyrdelse af straffe-
dommen mod a, og man kan sige, at det beror på en tilfældighed, at anmodningen om edition
først fremsættes efter dom, således at det er bestemmelsen i retsplejelovens § 1002, stk. 1, 2.
pkt., og ikke bestemmelsen i § 804, der finder anvendelse. ud fra en formålsfortolkning af §
1002, stk. 1, 2. pkt., må betingelserne for at pålægge revisionsfirmaet edition anses for opfyldt
i denne sag.
retsgrundlaget
i retsplejelovens § 804, stk. 1, 1. pkt., (i lovens kapitel 74 om beslaglæggelse og edition) hed-
der det om edition hos tredjemand:
       ”§ 804. som led i efterforskningen af en lovovertrædelse, der er undergivet offentlig
       påtale, eller krænkelse som nævnt i § 2, stk. 1, nr. 1, i lov om tilhold, opholdsforbud og
       bortvisning kan der meddeles en person, der ikke er mistænkt, pålæg om at forevise el-
                                                  - 7 -
       ler udlevere genstande (edition), hvis der er grund til at antage, at en genstand, som den
       pågældende har rådighed over, kan tjene som bevis, bør konfiskeres eller ved lovover-
       trædelsen er fravendt nogen, som kan kræve den tilbage. …”
i retsplejelovens § 1002 hedder det i stk. 1, 1. og 2. pkt.:
       ”§ 1002. efter at dom er afsagt, finder reglerne i kapitel 74 om beslaglæggelse til sik-
       kerhed for det offentliges krav på sagsomkostninger, krav på konfiskation efter straffe-
       lovens § 75, stk. 1, 1. pkt., 2. led, og 2. pkt., og stk. 3, og § 76 a, stk. 5, bødekrav eller
       forurettedes krav på erstatning i sagen tilsvarende anvendelse. endvidere finder reglerne
       om ransagning i kapitel 73 og reglerne om edition i kapitel 74 tilsvarende anvendelse,
       hvis der er bestemte grunde til at antage, at der ved ransagning eller edition kan findes
       genstande eller værdier, som kan beslaglægges efter 1. pkt. …”
§ 1002, stk. 1, 2. pkt., blev indsat i retsplejeloven ved lov nr. 1552 af 21. december 2010 om
ændring af straffeloven og retsplejeloven (sporing af skjult udbytte og andre aktiver, foræl-
delse af konfiskationskrav, hemmelig beslaglæggelse mv.). i de almindelige bemærkninger til
det pågældende lovforslag hedder det bl.a. (jf. folketingstidende 2010-11, 1. samling, tillæg
a, lovforslag nr. l 54, s. 3-6 og 8-10):
       ”1. indledning
       det er et afgørende led i indsatsen mod kriminalitet, at et eventuelt udbytte konfiskeres,
       så incitamentet til at begå kriminalitet med henblik på økonomisk vinding bliver mind-
       sket. desuden er det meget vigtigt at sikre, at personer som dømmes for strafbare for-
       hold og i den forbindelse pålægges at betale til dækning af krav på f.eks. erstatning,
       sagsomkostninger og bøder, ikke efterfølgende kan opretholde en tilværelse, der forud-
       sætter en betydelig økonomisk formåen, uden at det for myndighederne er muligt at op-
       spore aktiver, der kan anvendes til dækning af de krav, der følger af dommen. i den for-
       bindelse er det væsentligt, at politiet udstyres med de relevante redskaber med henblik
       på en effektiv fuldbyrdelse af straffedomme, herunder også i relation til konfiskations-
       krav, bøder, sagsomkostninger og erstatning.
       på den baggrund foreslås det at forbedre politiets muligheder for at spore skjult udbytte
       mv. ved at indføre mulighed for, at politiet også efter, at der er afsagt dom i en straffe-
       sag, kan få adgang til at foretage ransagning og opnå pålæg om edition (pålæg om at
       forevise eller udlevere genstande) med henblik på beslaglæggelse af økonomiske midler
       til dækning af konfiskationskrav, bøder, sagsomkostninger og erstatning. i den forbin-
       delse foreslås det endvidere, at forældelsesfristen for konfiskationskrav forlænges, så
       den kommer til at svare til forældelsesfristen for bøder.
       …
       2. sporing af skjult udbytte og andre midler
       2.1. gældende ret
       2.1.1. straffeprocessuelle tvangsindgreb før dom
       i forbindelse med efterforskningen af en straffesag er det udgangspunktet, at politiet i
       sager, hvor det er relevant, sideløbende foretager en såkaldt finansiel efterforskning med
                                          - 8 -
henblik på at spore udbyttet fra den begåede kriminalitet. den finansielle efterforskning
skal således navnlig søge at få afdækket, hvilke aktiver en sigtet råder over, idet sådanne
aktiver eventuelt vil kunne konfiskeres som udbytte eller i øvrigt inddrages til dækning
af krav på erstatning, sagsomkostninger eller bøder, som pålægges i forbindelse med
straffesagen.
som led i den finansielle efterforskning kan politiet – som ved efterforskningen af sagen
i øvrigt – under visse betingelser foretage en række tvangsindgreb, herunder bl.a. ran-
sagning, edition og beslaglæggelse i henhold til retsplejelovens regler herom.
…
2.1.1.2. beslaglæggelse og edition
…
pålæg om edition, som er reguleret i retsplejelovens § 804, indebærer, at en ikke-
mistænkt pålægges at forevise eller udlevere en genstand. hvis en genstand udleveres
efter pålæg om edition, finder reglerne om beslaglæggelse i § 803, stk. 1, tilsvarende
anvendelse.
der kan meddeles pålæg om edition, hvis der er grund til at antage, at en genstand, som
den pågældende har rådighed over, kan tjene som bevis, bør konfiskeres eller ved lov-
overtrædelsen er frataget nogen, som kan kræve den tilbage. dette gælder dog ikke, hvis
der derved vil fremkomme oplysninger om forhold, som den pågældende ville være
udelukket fra eller fritaget for at afgive forklaring om som vidne, jf. § 169-172. i praksis
vedrører editionspligten ofte dokumenter og benyttes bl.a. til at pålægge f.eks. et pen-
geinstitut at udlevere oplysninger om eksistensen af en bankkonto.
…
2.1.2. straffeprocessuelle tvangsindgreb efter dom
straffeprocessuelle tvangsindgreb finder i almindelighed anvendelse i forbindelse med
efterforskningen forud for tiltalerejsning og forberedelse af hovedforhandlingen. reg-
lerne om tvangsindgreb, herunder de ovenfor nævnte regler om ransagning, beslaglæg-
gelse og edition, gælder således i almindelighed ikke, når der er afsagt dom i sagen.
det følger dog af retsplejelovens § 1002, stk. 1, at reglerne i retsplejelovens kapitel 74
om beslaglæggelse til sikkerhed for det offentliges krav på sagsomkostninger, krav på
konfiskation efter straffelovens § 75, stk. 1, 1. pkt., 2. led, og 2. pkt., og stk. 3, og § 76
a, stk. 5, (såkaldt værdikonfiskation, herunder krav på konfiskation af et beløb svarende
til udbyttet af en strafbar handling), bødekrav eller forurettedes krav på erstatning i sa-
gen finder tilsvarende anvendelse, efter at dom er afsagt. afgørelsen træffes af den ret,
som har afsagt dommen i 1. instans.
med hjemmel i retsplejelovens § 1002, stk. 1, kan aktiver, som politiet efter straffe-
dommen bliver opmærksom på, at den domfældte er i besiddelse af, og som ikke alle-
rede er beslaglagt og konfiskeret, f.eks. et større pengebeløb, således beslaglægges til
dækning af det offentliges krav på sagsomkostninger, værdikonfiskation og bødekrav
eller forurettedes krav på erstatning i sagen. bestemmelsen rummer alene mulighed for
at beslaglægge umiddelbart identificerbare aktiver. der er således ikke mulighed for ef-
ter afsagt dom at foretage efterforskningsskridt ved hjælp af edition og ransagning med
henblik på at undersøge, om den domfældte skulle være i besiddelse af aktiver, som po-
litiet ikke hidtil har været bekendt med.
                                         - 9 -
…
2.2. rigsadvokatens anbefaling
rigsadvokaten har i en udtalelse af 12. februar 2010 til justitsministeriet oplyst, at
statsadvokaten for særlig økonomisk kriminalitet (søk) over for rigsadvokaten har
indstillet, at det overvejes, hvorvidt der kunne være behov for en yderligere styrkelse af
indsatsen for at fratage de kriminelle udbyttet af økonomisk kriminalitet, således at ek-
sempelvis reglerne om edition og ransagning skulle finde tilsvarende anvendelse, efter
at dom er afsagt.
om baggrunden for søk’s indstilling har rigsadvokaten oplyst, at der på grundlag af
udmøntningsplanen for flerårsaftalen for politiet og anklagemyndigheden 2007-2010
hos søk blev oprettet en tværfaglig enhed, der beskæftiger sig med sporing, beslag-
læggelse og konfiskation af udbytte fra kriminalitet, herunder også efter straffesagens
afslutning (sporingsgruppen).
sporingsgruppens foreløbige arbejde har bl.a. vist, at der opstår situationer, hvor politiet
efter dommen bliver bekendt med oplysninger om, at den domfældte muligvis har skjult
udbytte eller andre aktiver i danmark eller udlandet. …
rigsadvokaten har i den anledning anført, at det af udmøntningsplanen for flerårsaftalen
for politiet og anklagemyndigheden 2007-2010 fremgår, at et af de prioriterede indsats-
områder for anklagemyndigheden er indsatsen mod større økonomisk kriminalitet, og at
der i den forbindelse er behov for at styrke indsatsen for at fratage de kriminelle udbyt-
tet af den økonomiske kriminalitet, så det sikres, at det ikke kan betale sig at begå øko-
nomisk kriminalitet. det fremgår endvidere, at der derfor i alle sager skal være fokus på,
at udbyttet fra kriminalitet beslaglægges og konfiskeres, så det sikres, at de kriminelle
ikke har mulighed for at nyde udbyttet af kriminaliteten.
rigsadvokaten har herudover mere generelt anført, at det er af stor betydning for straf-
fedommes gennemslagskraft, at der findes de relevante og hensigtsmæssige redskaber
med henblik på at sikre en effektiv fuldbyrdelse af dommen også i relation til konfiska-
tion, bøder, sagsomkostninger og erstatning.
rigsadvokaten har endvidere påpeget, at det kan forekomme stødende, hvis personer,
der dømmes til at betale store summer til dækning af krav på f.eks. bøder og sagsom-
kostninger, efterfølgende tilsyneladende er i stand til at opretholde en tilværelse, der
forudsætter en betydelig økonomisk formåen, uden at det for myndighederne er muligt
at opspore aktiver, der kan anvendes til dækning af de krav, der følger af dommen.
dette kan yderligere forstærkes i de tilfælde, hvor der er tale om konfiskationskrav, idet
rettens afgørelse om konfiskation netop har til formål at inddrage de gevinster, der
uretmæssigt er opnået ved den begåede kriminalitet. det kan således anføres, at det er
uacceptabelt, hvis personer, der har begået grov økonomisk kriminalitet, kan skjule de-
res herved uretmæssigt opnåede gevinster, der kan være af betydelig størrelse, alene
fordi politiets efterforskningsmuligheder efter dommens afsigelse er meget begrænsede.
rigsadvokaten har endvidere anført, at visse oplysninger om den domfældtes mulige
aktiver ikke altid vil kunne fremskaffes i forbindelse med efterforskningen af selve
straffesagen, men først vil fremkomme på et senere tidspunkt, f.eks. i forbindelse med
en hvidvaskunderretning eller efterforskningen af en straffesag mod en anden person. i
sådanne tilfælde vil der sjældent være tale om så konkrete oplysninger, at der umiddel-
                                               - 10 -
      bart vil være mulighed for at foretage beslaglæggelse i medfør af retsplejelovens §
      1002, stk. 1.
      på den baggrund finder rigsadvokaten, at det er velbegrundet at overveje en ændring af
      retsplejelovens § 1002, stk. 1, med henblik på at udvide mulighederne for efterforskning
      efter dommens afsigelse.
      …
      2.3. lovforslagets udformning
      justitsministeriet er enig med rigsadvokaten i, at det ud fra kriminalpræventive hensyn
      er afgørende, at skjult udbytte fra kriminalitet og eventuelle andre aktiver, der kan an-
      vendes til dækning af pengekrav, der følger af en straffedom, bliver opsporet og inddra-
      get. hertil kommer, at det som anført af rigsadvokaten kan forekomme stødende, hvis
      personer, der dømmes til at betale store summer til dækning af krav på f.eks. bøder og
      sagsomkostninger, efterfølgende tilsyneladende er i stand til at opretholde en tilværelse,
      der forudsætter en betydelig økonomisk formåen, uden at det er muligt for
      myndighederne at opspore aktiver, der kan anvendes til at dække disse krav.
      på den baggrund og under hensyn til oplysningerne om, at søk i en række tilfælde,
      hvor der har været tegn på, at domfældte har skjulte aktiver i danmark eller i udlandet,
      ikke har haft mulighed for at undersøge sagen nærmere, kan justitsministeriet tilslutte
      sig, at politiets muligheder for i forbindelse med en straffesag at spore skjult udbytte og
      andre aktiver bør styrkes ved, at der gives mulighed for at foretage ransagning og edi-
      tion, efter at der er afsagt dom.
      justitsministeriet finder således på linje med rigsadvokaten, at de eksisterende mulig-
      heder for at opspore skjult udbytte og andre aktiver ikke i forbindelse med politiets ef-
      terforskning under straffesagens forberedelse, restancemyndighedens inddrivelsesforan-
      staltninger og foranstaltninger i henhold til internationale instrumenter vedrørende fuld-
      byrdelse af strafferetlige afgørelser i udlandet er fuldt tilstrækkelige til at varetage de
      ovennævnte hensyn.
      justitsministeriet kan samtidig tilslutte sig, at en adgang til ransagning og edition efter,
      at der er afsagt dom, bør være betinget af en vis formodning om, at den pågældende er i
      besiddelse af skjult udbytte eller andre aktiver, som vil kunne anvendes til dækning af
      de krav, der følger af en straffedom. det foreslås på den baggrund, at ransagning eller
      edition efter afsagt dom betinges af, at der foreligger bestemte grunde til at antage,
      at der ved ransagning eller pålæg om edition kan findes genstande eller værdier, som
      kan beslaglægges til sikkerhed for det offentliges krav på sagsomkostninger, konfiska-
      tion eller bøder eller forurettedes krav på erstatning.”
i de specielle bemærkninger til § 1002 hedder det bl.a. (jf. folketingstidende 2010-11, 1.
samling, tillæg a, lovforslag nr. l 54, s. 17):
      ”efter den foreslåede § 1002, stk. 1, 2., pkt. stilles der, ud over betingelserne for ran-
      sagning og edition i retsplejelovens kapitel 73 og 74, også krav om, at der skal være be-
      stemte grunde til at antage, at der ved ransagningen eller editionen kan findes genstande
      eller værdier, som kan beslaglægges efter 1. pkt. dette skærpede indikationskrav svarer
      til indikationskravet i bl.a. den gældende § 794, stk. 2, om ransagning af de i retspleje-
                                               - 11 -
       lovens § 793, stk. 1, nævnte lokaliteter (husrum mv.), og indebærer, at der skal være en
       konkret begrundet antagelse om, at ransagning eller edition vil resultere i fundet af gen-
       stande eller værdier, der kan beslaglægges.”
højesterets begrundelse og resultat
beslaglæggelsen af aktierne
t holding a/s har anført, at beslaglæggelsen af a’s aktier i selskabet ikke er foretaget med
tilstrækkelig omhyggelighed og derfor er uden retsvirkning.
under efterforskningen af straffesagen mod a blev beslaglagt bl.a. ”a’s aktier i t holding
a/s, cvr nr. ... … i det omfang den samlede værdi af de aktiver, anklagemyndigheden be-
slaglægger hos a, ikke overstiger 45 mio. kr.”.
højesteret finder, at denne beskrivelse af beslaglæggelsens genstand er tilstrækkelig, idet det
forhold, at aktiepostens nominelle størrelse ikke er angivet, ikke kan føre til, at beslaglæggel-
sen af aktierne er uden retsvirkning.
edition hos tredjemand efter dom
t holding har anført, at der ikke i retsplejelovens § 1002, stk. 1, 2. pkt., om edition efter dom
er hjemmel til at imødekomme anklagemyndighedens anmodning om edition hos selskabets
revisor, idet bestemmelsen kræver, at der skal være bestemte grunde til at antage, at der ved
edition kan findes (yderligere) genstande eller værdier, som kan beslaglægges.
bestemmelsen om edition hos tredjemand før dom i retsplejelovens § 804 giver – som også
forudsat ved lovændringen i 2010 – bl.a. adgang til at afdække, hvilke aktiver en sigtet råder
over, forudsat betingelserne i bestemmelsen i øvrigt er opfyldt.
for at sikre en effektiv fuldbyrdelse af straffedomme, herunder også i relation til konfiska-
tionskrav, bøder og sagsomkostninger, blev der ved lovændringen med retsplejelovens §
1002, stk. 1, 2. pkt., indført adgang til – under skærpede betingelser – at pålægge tredjemand
edition efter dom med henblik på at spore skjult udbytte og andre aktiver, som tilhører den
dømte.
                                                - 12 -
højesteret finder, at oplysninger af den karakter, som editionsanmodningen angår – der er
nødvendige for at tvangsrealisere de allerede beslaglagte aktier i t holding – kunne have væ-
ret genstand for et pålæg om edition i henhold til retsplejelovens § 804 før dommen i straffe-
sagen, herunder samtidig med eller efter beslaglæggelsen. med bestemmelsen i retspleje-
lovens § 1002, stk. 1, 2. pkt., er der tilsvarende indført mulighed for edition med henblik på
beslaglæggelse efter dom. på denne baggrund finder højesteret, at der i medfør af retspleje-
lovens § 1002, stk. 1, 2. pkt., jf. § 804, ved edition kan indhentes supplerende oplysninger om
et allerede beslaglagt aktiv også efter dommen i straffesagen.
resultat
højesteret tiltræder, at betingelserne i retsplejelovens § 1002, stk. 1, 2. pkt., jf. § 804, for at
pålægge revisor for t holding edition er opfyldt, herunder at revisors tavshedspligt ikke er til
hinder for edition, jf. § 170, stk. 3.
højesteret stadfæster herefter landsrettens kendelse.
                                         thi bestemmes:
landsrettens kendelse stadfæstes.


text:
h0064000 - abj
                          udskrift
                              af
               sø- & handelsrettens dombog
                         ____________
den 3. juni 2004 blev af retten i sagen
h-64-02
seppo a/s
tidligere jørgen østergaard a/s
(advokat jens jerslev)
   mod
1) andersen motors a/s
   (advokat jakob skaadstrup andersen)
biint. 1) d a f (danmarks automobilforhandler
          forening)
afsagt sålydende
                           d o m:
denne sag omhandler spørgsmålet om, hvorvidt sagsøgte,
andersen motors a/s (herefter andersen motors), importør
af mazda produkter i danmark, i henhold til en forhand-
lerkontrakt indgået med jørgen østergaard a/s (herefter
østergaard a/s) kunne nægte at godkende en overdragelse
af forhandlerkontrakten til tredjemand, eller om en næg-
telse heraf var ansvarspådragende, og om handlingen har
                           - 2 -
medført et tab, da forretningen efterfølgende blev solgt
til en lavere pris.
påstande:
østergaard a/s har principalt nedlagt påstand om, at an-
dersen motors tilpligtes at betale 2.663.889,20 kr. til
østergaard a/s med procesrente fra sagens anlæg den 26.
juni 2002, og subsidiært at andersen motors tilpligtes at
betale et af retten fastsat mindre beløb.
andersen motors har nedlagt påstand om frifindelse og
nedlagt følgende selvstændige påstand:
østergaard a/s tilpligtes til andersen motors at betale
500.000 kr. med rente i henhold til rentelovens § 5, stk.
1 fra den 31. august 2000, subsidiært med procesrente fra
svarskriftets indgivelse den 23. september 2002.
sagsfremstilling:
østergaard a/s var gennem en længere årrække forhandler
af mazda og suzuki fra adressen øster parkvej 12-16 i
højbjerg. den seneste forhandlerkontrakt med mazda-impor-
tøren andersen motors blev indgået i september 1996 med
virkning fra 1. januar 1996. følgende fremgår af forhand-
leraftalens § 38:
    ”overdragelse.
    forhandleren kan ikke overdrage denne kontrakt til
    trediemand uden forudgående skriftlig godkendelse fra
    importøren, jf. tillige § 10.”
forhandleraftalens § 10 har følgende ordlyd:
    ”forhandlerens organisation.
    ...
                             § 10
    10.1. importøren har indgået denne kontrakt med for-
    handleren på baggrund af forhandlerens juridiske sta-
                           - 3 -
    tus som anført i indledningen til kontrakten og på
    baggrund af forhandlerens aktuelle ejerforhold.
    10.2. dersom forhandleren agter at ændre juridisk
    status og/eller at foretage ændringer i sine ejerfor-
    hold, er forhandleren forpligtet til i tide forud for
    vedtagelsen af den påtænkte ændring at give importø-
    ren meddelelse herom ved anbefalet brev.
    10.3 importøren meddeler herefter senest 4 uger efter
    meddelelsens modtagelse forhandleren, om ændringen
    kan godkendes af importøren.
    dersom forhandleren foretager ændringer af de formel-
    le ejerforhold, men således at ejerkredsen reelt er
    uændret, ved overgang fra personlig virksomhed til
    selskabsform eller ved overgang af forhandlerforhol-
    det fra et selskab til et andet selskab, vil importø-
    ren godkende sådanne ændringer inden for samme ejer-
    kreds, betinget af en tilfredsstillende kreditvurde-
    ring og selvskyldnerkautionserklæring fra indehave-
    ren/-eneaktionæren. importøren kan alene nægte at
    give sit samtykke, hvis der foreligger en saglig
    grund hertil.”
af forhandlerkontraktens § 5 fremgår følgende:
    ”
    5.1 dersom forhandleren måtte ønske at optage for-
    handling af nye og ubrugte biler af andre mærker end
    mazda, er forhandleren forpligtet til alene at sælge
    sådanne biler i særskilte salgslokaler, gennem sær-
    skilt administration i en særskilt juridisk enhed, og
    således, at enhver sammenblanding af mærker er ude-
    lukket.
    5.2 såfremt forhandleren godtgør, at der foreligger
    sagligt rimelige grunde dertil, kan importøren fri-
    tage forhandleren for den i § 5.1. omhandlede for-
    pligtigelse”
østergaard a/s blev drevet med underskud, og ultimo 1999
påbegyndte jørgen østergaard salgsforhandlinger med jørn
klokkerholm, der var ford-forhandler i århus. ved skri-
velse af 13. december 1999 til carsten færge, ford motor
co., gennemgik jørn klokkerholm det forventede scenarie
ved et køb af østergaard a/s. ved rationaliseringer på
afdelings- og fællesomkostninger forventedes en bespa-
relse på 1.240.000 kr., hvorefter ”forretningen vil ...
                            - 4 -
kunne præstere et resultat på ca. kr. 1.0-1,5 mio. kr.,
hvilket svarer til 2% af omsætningen”.
den 13. januar 2000 afholdte mazda regionalmøde i vejle.
i denne forbindelse meddelte jørgen østergaard den admi-
nistrerende direktør for andersen motors, jørn agerkilde,
at han overvejede et salg til jørn klokkerholm.
i januar 2000 udarbejdedes håndskreven aftale mellem jørn
klokkerholm holding a/s eller ordre og østergaard a/s.
aftalen blev renskrevet som ”overdragelsesoverenskomst”
og blev underskrevet den 31. januar 2000. af overdragel-
sesoverenskomsten fremgår følgende bl.a.:
    ”...
    jørn klokkerholm holdning a/s eller ordre køber føl-
    gende af jørgen østergaard a/s:
   1. driftsmidler til et beløb af kr. 5.0 mio kr. jf.
      vedlagte inventarliste.
   2. reservedelslager til regnskabsmæssig værdi, bereg-
      net efter følgende principper: ...
   3. brugtvognslager overtages efter vurdering.
      ...
   4. ...
   5. nyvognslager overtages...
   6. castrol-lån på max. 1,3 mio. kr overtages af køber
      udenfor købesummen.
   7. jørgen østergaard aflønnes som konsulent med kr.
      40.000 pr. måned frem til 31.12.00.
   8. ...
   9. køber indtræder i sælgers lejekontrakt uden sær-
      skilt vederlag...
   10.forudsætningen for denne handel er godkendelse af
      såvel ford importør og mazda importør.
   11.skæringsdag for overtagelse er 15.02.00.
   12.leasingkontrakter overtages af køber...
   ...”
den 3. februar 2000 afholdtes møde mellem jørgen øster-
gaard og jørn agerkilde hos østergaard a/s.
ved telefax af 3. februar 2000 fra jørgen østergaard til
økonomidirektør hans henriksen hos andersen motors næv-
nes, at der som aftalt er fremsendt regnskabsmateriale
                           - 5 -
pr. 31. december 1999 og råbalancer og at jørgen øster-
gaard forventede en afgørelse af spørgsmålet om "fusion"
inden 9. februar 2000.
foranlediget af denne telefax fremsendte andersen motors
den 4. februar 2000 skrivelse til vagn callisen, mazda
forhandler i randers om "jørgen østergaard sagen". af
skrivelsen fremgår, at prisen på inventar udgør 6 mill.
kr., og prisen for afståelse udgør 2,5 mill. kr. herud-
over blev bl.a. husleje angivet til 1,4 mill. kr., og at
alle medarbejdere bortset fra jørgen østergaard fortsat
skulle arbejde virksomheden.
den 9. februar 2000 afholdtes møde hos østergaard a/s med
deltagelse af hans henriksen og salgs- og marketingsdi-
rektør stig jensen fra andersen motors, jørgen øster-
gaard, dennes søn michael østergaard og økonomidirektør i
østergaard a/s thomas sørensen.
den 16. februar 2000 fremsendte jørgen østergaard og tho-
mas sørensen, der er bestyrelsesmedlem i østergaard a/s,
en skrivelse til jørn agerkilde, hvori det hidtidige for-
handlingsforløb samt status blev opregnet. det fremgår
tillige, at midtbank havde krævet, at der meget hurtigt
blev fundet en afklaring. skrivelsen blev afsluttet med
følgende passus:
    ”vi vil derfor endnu engang bede dig se på vort for-
    slag især i lyset af, at der ikke indenfor mazda’s
    egen kreds, har vist sig en forhandler, der vil gå
    ind i sagen. må vi høre fra dig snarest.”
den 6. marts 2000 overbragte jørn klokkerholm en skri-
velse til jørgen østergaard. af skrivelsen fremgår, at
jørn klokkerholm ”betragter (sig) som værende fri af den
indgåede aftale, såfremt mazda importørens skriftlige
samtykke ikke kan fremskaffes senest torsdag den 9. marts
                           - 6 -
2000 k. 14.00”. herefter ville en eventuel overtagelse
bero på nye forhandlinger. skrivelsen videresendtes ved
telefax samme dag til jørn agerkilde. på telefaxforsiden
havde jørgen østergaard under bemærkninger anført ”ha-
ster”. andersen motors reagerede ikke skriftligt på denne
skrivelse.
den 19. april 2000 fremsendte østergaard a/s’ daværende
advokat hans-jørn andersen skrivelse til andersen motors,
hvori han redegør for adgangen til at nægte en overdra-
gelse, og konkluderer, at mazda ikke kan nægte en over-
dragelse til jørn klokkerholm. skrivelsen afsluttes med
en anmodning om ”at genoverveje deres stillingtagen til
jørgen østergaard a/s anmodning om at overdrage mazda-
forhandlingen til jørn klokkerholm.”
den 14. juni 2000 fremsendte jørn klokkerholm en skri-
velse til jørgen østergaard, hvori var refereret en tele-
fonsamtale, som jørn klokkerholm havde dagen forinden med
jørn agerkilde. det fremgår, at jørn agerkilde havde af-
vist jørn klokkerholm som samarbejdspartner, idet jørn
klokkerholm ønskede en "ren" mazda-forhandler.
ved skrivelse af 16. juni 2000 besvarede andersen motors
advokat, jakob skaadstrup andersen, advokat hans-jørn an-
dersens skrivelse til andersen motors. i skrivelsen frem-
går følgende begrundelse for andersen motors afvisning af
jørn klokkerholm som samarbejdspartner:
    ”...
    min klient lægger især vægt på, at jørn klokkerholm
    ikke som forudsat vil kunne beskæftige sig fuld tid
    med varetagelsen af salget af mazda-biler, hvorved
    bemærkes at jørn klokkerholm efter det oplyste er ud-
    set til at skulle drive flere ford-forretninger. jeg
    gør i den forbindelse opmærksom på, at min klients
    forhandlerstruktur i dag er således, at de enkelte
    mazda-forhandlere kun har én forretning, bortset fra
    særlige tilfælde, hvor nogle få forhandlere har max.
    to forretninger.
    ...”
                           - 7 -
på baggrund af skrivelsen afholdtes møde den 19. juni
2000 hos østergaard a/s, og ved skrivelse af 23. juni
2000 opsummerede stig jensen mødets konklusioner. det
fremgår heraf bl.a., at jørgen østergaard forlangte 6,3
mill. kr. for forretningen, hvortil kom betaling for
brugte biler og reservedele, og at andersen motors øn-
skede en løsning indenfor en måned, da forhandlerkontrak-
ten i modsat fald ville blive opsagt med normalt varsel.
varslet ville dog være under forudsætning af, at beta-
lingsbetingelser overholdtes fra 20. juli 2000. andersen
motors tilbød at eftergive en del af sit tilgodehavende
”(op til ca. kr. 500.000)”, under forudsætning af at ”et-
hvert mellemværende mellem andersen motors koncernen og
jørgen østergaard a/s (forudsættes) endelig afgjort ved
samme lejlighed”.
i skrivelse af den 6. juli 2000 meddelte andersen motor
østergaard a/s at køb af reservedele kun kunne ske mod
kontant betaling og gjorde opmærksom på, at der henstod
et forfaldent beløb på 583.390 kr. og der vil forfalde
ca. 500.000 kr. pr. 20. juli 2000.
herefter genoptog jørgen østergaard overdragelsesforhand-
linger med per christensen, mazda-forhandler i silkeborg.
forhandlingerne resulterede i en betinget overdragelses-
aftale, der blev underskrevet den 21. juli 2000.
følgende fremgår bl.a. af aftalen:
af aftalens pkt. 2.2.3 at prisen for driftsinventar,
driftsmidler og løsøregenstande udgør ca. 4.300.000 kr.,
af aftalens pkt. 2.3, at køber ikke indtræder i leasing-
aftaler m.v.,
af pkt. 2.6 og 2.7, at løsøreejerpantebrev frigøres,
af pkt. 5.3, at sælger overtaget castrol lån på 1,3 mill.
kr.,
                           - 8 -
af pkt. 8.2, at lejemålets omfang indskrænkes til stue-
etagen,
af pkt. 9.5, at jørgen, anne lise og michael østergaard
skal fritstilles inden overtagelsesdagen.
af pkt. 17.2, at købesummen er opgjort til 4.035.000 kr.
efter fradrag af refusion-feriepenge 785.000 kr. og-
catrol-lånet på 1,3 mill. kr.
den 23. august 2000 opsagde jørgen østergaard formelt
forhandleraftalen med andersen motors.
ved skrivelse af 5. september 2000 opgjorde andersen mo-
tors sit mellemværende med østergaard a/s. følgende frem-
går bl.a. af skrivelsen:
    ”...
    vi går opmærksom på, at nedskrivningen af reserve-
    delsgælden til mazda med kr. 500.000 sker under for-
    udsætning af, at de to udestående beløb på kr.
    131.397,93 og kr. 39.677,13 bliver effektivt betalt.
    når vi har modtaget de to udestående beløb på kr.
    131.397,93 og kr. 39.677,13 i alt kr. 171.075,06, be-
    tragter vi ethvert mellemværende mellem vores selska-
    ber for afklaret.
    under forudsætning af, at vi modtaget effektiv beta-
    ling af de kr. 171.075,06 vil vi frigive vores pant i
    jeres driftsmidler og inventar.
    vi beder dig bekræfte ovenstående aftale ved at un-
    derskrive vedlagte kopi af dette brev og returnerer
    den underskrevne kopi til os.
    ...”
ved check dateret 8. september 2000 betalte østergaard
a/s 171.075,06 kr. det er anført som betingelse, at løs-
ørepantebrev frigives og aflyses og tilsendes til øster-
gaard a/s.
jørgen østergaard underskrev ikke den vedlagte kopi af
aftalen.
                           - 9 -
den 23. februar 2001 fremsendte andersen motors til mazda
motor europe gmbh deres opsigelse af samarbejdet med
mazda-producenten. opsigelsen skulle have effekt fra 1.
marts 2003.
af en fremlagt pressemeddelelse fremgår det, at ford,
mazda og suzuki i silkeborg pr. 1. januar 2002 indgik i
en fusion.
sagsøgers påstandsbeløb er opgjort som differencen mellem
salgsprisen, såfremt jørn klokkerholm havde købt forret-
ningen, og den pris, per christensen betalte. differencen
udgør 3.012.739,20 kr. hertil skal tillægges
istandsættelsesudgifter vedrørende lejemålet kr.
151.150,00. fra det samlede beløb 3.163.889,20 kr. er
fratrukket østergaards a/s restance på 500.000 kr., hvor-
efter kravet er opgjort til 2.663.889,20 kr.
forklaringer:
jørgen østergaard har forklaret, at han begyndte som
selvstændig indenfor bilbranchen i 1965. i begyndelsen
bestod forretningen i et værksted, som havde specialise-
ret sig i kollisionsskader. i perioden 1986 til 1987 var
han nissan forhandler, men efter mazdas ønske indgik han
i 1987 en forhandleraftale med andersen motors. i den
forbindelse byggede han forretningen i århus på 32.000
etagemeter, hvor der både var salgs-, undervisnings- og
værkstedsafdeling. den i sagen fremlagte forhandleraftale
er fra 1996, hvor det var nødvendigt at ændre nogle be-
stemmelser for imødegåelse af en eu-forordning.
han havde i en periode 8 forskellige virksomheder, og i
1992 gik hans byggevirksomhed konkurs. i den forbindelse
tabte også andersen motors penge, idet reservedelskredit-
terne ikke kunne indfries. han stiftede et nyt selskab,
jørgen østergaard a/s, der overtog det tidligere selskabs
                           - 10 -
aktiviteter, herunder også driftsmidlerne, som blev over-
draget til scrapværdi. det er baggrunden for, at drifts-
midlerne er værdiansat lavt i regnskabet. han anvendte
midler fra sine øvrige forretninger til at skyde ind i
østergaard a/s. der blev kun udbetalt løn til hans ægte-
fælle, hans søn og ham selv, hvis der var midler hertil i
kassen. han har ikke selv fået løn i flere år.
i 90’erne blev bilmarkedet meget presset, og i 1996/1997
udarbejdede han en hvidbog med anvisninger på nye struk-
turer og driftsformer. det fremgik af hans analyser, at
såfremt man skulle tjene penge på biler, skulle disse
tjenes på eftermarkedet i form af indtægter ved reparati-
oner m.v. det ville samtidig blive nødvendigt, at hver
forhandler solgte flere forskellige mærker, og at de en-
kelte forhandlere fusionerede til store enheder. ingen af
de øvrige forhandlere i århus amt var dog interesseret i
hans planer.
i 1995 påbegyndte han forhandling af suzuki. alle for-
handlerne var ved at forbløde, og det var nødvendigt at
sælge flere biler. ved valg af de forskellige mærker var
det vigtigt at vælge et mærke, hvor der ikke opstod ”kan-
nibalisme” i forhold til mazda. uanset at eu forordningen
giver mulighed for salg af øvrige mærker, er det vigtigt
at være på god fod med importørerne, idet forhandleren i
modsat fald vil blive ringere stillet ved ordreafgivelse.
da forretningen var meget presset økonomisk, var det nød-
vendigt for ham at afhænde denne. han overholdt ikke be-
talingsterminerne til andersen motors, og de havde også
tidligere fået sekundær pant i driftsmidlerne for ca.
800.000 kr., men der var gæld ud over dette beløb. ander-
sen motors kunne have gjort misligholdelsesbeføjelser
gældende, men de accepterede fristoverskridelserne.
                           - 11 -
han var formand for århus bilforhandlere, og i den for-
bindelse havde han mødt jørn klokkerholm. i december 1999
havde han og jørn klokkerholm det første møde om jørn
klokkerholms eventuelle køb af østergaard a/s, og det
hele krystalliserede sig i en håndskreven aftale i januar
2000. i forbindelse med aftalen udarbejdede hans økonomi-
chef svend poulsenog selskabets revisor, c.v. christian-
sen, en opgørelse over ”provenu ved afhændelse”. der blev
også udarbejdet en budgetteret balance, som dog kun var
relevant, hvis han fusionerede med jørn klokkerholm.
det fulgte af forhandleraftalen, at andersen motors
skulle godkende overdragelsen, og han talte med jørn
agerkilde herom. da de skulle have forhandlermøde den 13.
januar i vejle, aftalte de at drøfte overdragelsen der.
der blev kun tale om en kort drøftelse, og jørn agerkilde
oplyste, at han godt kunne se, at forretningen var pres-
set, men at han ønskede, at overdragelsen skulle ske til
en eksisterende mazda forhandler, hvilket han ville prøve
at undersøge mulighederne for. han sagde dog, at såfremt
der ikke kunne findes en mazda løsning, var der tale om
en ny situation, hvor andre muligheder skulle drøftes.
den 3. februar afholdtes møde på kontoret i århus. jørn
agerkilde var på vej på ferie og havde sin kone med til
mødet. de sludrede om aftalen, som lå i renskrevet form
på skrivebordet, og jørgen østergaard spurgte om jørn
agerkilde ville se aftalen, men det afviste han. han var
fuldstændig uinteresseret. jørn agerkilde fastholdt, at
han ønskede en ren mazda-løsning. jørgen østergaard for-
langte, at såfremt der skulle ske overdragelse til en ek-
sisterende mazda forhandler, skulle dette ske på samme
vilkår som en overdragelse til jørn klokkerholm, hvilket
jørn agerkilde accepterede.
                           - 12 -
den 3. februar fremsendtes råbalance til andersen motors,
og han troede også, at han fremsendte aftalen med jørn
klokkerholm, men han er ikke sikker herpå. på dette tids-
punkt var mazda-forhandler vagn callisen fra randers en
mulig køber.
den 9. februar afholdtes møde med stig jensen og hans
henriksen hos østergaard a/s. de gennemgik materialet,
men andersen motors fastholdt mazda-løsningen. det blev
på mødet kun drøftet, hvordan man fandt en ren mazda-løs-
ning. jørgen østergaard har først set skrivelsen af 4.
februar 2000 fra andersen motors til vagn callisen i for-
bindelse med denne sag. han har ikke oplyst tallene heri
til andersen motors, men sammenlagt svarer de angivne
priser til den værdi, aftalen med jørn klokkerholm havde.
hvor andersen motors har tallene fra, ved han ikke.
for at sikre konsistens i forhandlingerne valgte han og
thomas sørensen at ridse forhandlingssituationen op i
skrivelsen af 16. februar til andersen motors. han talte
også løbende med jørn agerkilde, men denne oplyste, at
det var nødvendigt for andersen motors først at drøfte
overdragelsen med producenten, som jørn agerkilde skulle
have et vigtigt møde med i marts. dette møde blev senere
aflyst og udskudt til juni.
da han den 6. marts modtog skrivelsen fra jørn klokker-
holm, hvori der var angivet en sidste frist for aftalens
indgåelse, faxede han den øjeblikkeligt til andersen mo-
tors. han modtog intet svar herpå.
i perioden frem til april var der ingen ændringer i for-
handlingerne, men virksomheden var meget presset økono-
misk, hvorfor han valgte at gå til advokat. advokaten
fremsendte den 19. april skrivelse til andersen motors,
og umiddelbart før andersen motors svarede herpå, modtog
                           - 13 -
han skrivelsen af 14. juni fra jørn klokkerholm med refe-
ratet af en samtale, denne havde haft med jørn agerkilde.
efterfølgende modtog han svar fra andersen motors advo-
kat, hvori det endelige afslag på godkendelse af overdra-
gelsen til jørn klokkerholm fremgik.
han forstod ikke afslaget, idet jørn klokkerholm havde en
særdeles god indtjeningsevne og var meget engageret.
virksomhederne lå med under 1 kilometers afstand, og det
kunne give gode synergieffekter. det ville være muligt at
spare et basishold af funktionærer og nøjes med ét værk-
sted. østergaard a/s havde autolakering, rust- og lak-
beskyttelse samt sadelmageri, hvorfor jørn klokkerholm
ikke længere behøvede at købe disse ydelser fra andre.
han havde talt med per christensen allerede i maj måned,
men de kunne ikke forhandle sig frem til en økonomisk
holdbar løsning. da hans virksomhed i juni var tæt på
konkurs, genoptog han forhandlingerne med per christen-
sen, som gav et tilbud på en overdragelse. tilbudet var
ikke særligt godt, bl.a. var det ikke muligt at blive an-
sat i den fortsættende virksomhed, som det havde været
ved jørn klokkerholms tilbud, og per christensen ville
hverken overtage hele lejemålet eller castro-lånet uden
for købesummen. castro-lånet var indgået således, at ca-
stro havde lånt virksomheden penge, hvorefter den løbende
betaling for olie var en anelse højere, hvorved lånet
blev afdraget. hele 1. salen af lejemålet stod efter
overdragelsen til per christensen tomt, og det var ikke
muligt at udleje det.
han ville ikke underskrive det af andersen motors frem-
sendte forligsforslag af 5. september, og dette oplyste
han også telefonisk til hans henriksen.
                           - 14 -
hans henriksen har forklaret, at han er økonomidirektør i
andersen motors. han blev involveret i jørgen østergaards
overdragelse af sin forretning til jørn klokkerholm ef-
ter, at jørn agerkilde havde været til møde med jørgen
østergaard. da jørn agerkilde herefter tog på ferie, var
det ham og stig jensen samt andersen motors’ bestyrelse,
der skulle vurdere, om overdragelsen kunne godkendes.
som økonomidirektør er det hans opgave at varetage økono-
mien både internt, men også i forhold til forhandlerne.
han deltager også i drøftelsen af de rent forhandlerpoli-
tiske spørgsmål.
han havde en god føling med forhandlerne, og han havde
kendt jørgen østergaards forretning siden 1984. han havde
deltaget i møder i virksomheden, hvor han forsøgte at
komme med forslag til rationalisering, men det hjalp ikke
synderligt. virksomheden kørte ikke godt, og det havde
den ikke gjort i mange år. i perioder overholdt øster-
gaard a/s ikke sine betalingsfrister, og andersen motors
fik sekundært pant i et løsørepantebrev. man kunne have
opsagt forhandleraftalen på grund af betalingsmislighol-
delse, men valgte ikke at gøre det.
han har ikke modtaget kopi af salgsaftalen med jørn klok-
kerholm, men prisen på de enkelte elementer var telefo-
nisk blevet oplyst af jørgen østergaard.
han modtog meddelelsen fra vagn callisen om, at han ikke
ønskede at købe østergaard a/s, da han ikke mente, at
forretningen var rentabel.
andersen motor havde et internt møde den 7. februar 2000,
hvor de drøftede overdragelse til jørn klokkerholm. for-
handlerpolitisk passede jørn klokkerholm ikke ind i
strukturen. de ønskede, at deres forhandlere var fuldt ud
                           - 15 -
engageret i forretningen og selv stod for den daglige le-
delse. de eneste oplysninger, de havde om jørn klokker-
holm, var de oplysninger, som jørgen østergaard havde gi-
vet dem.
ved at godkende overdragelsen ville andersen motors have
fået deres tilgodehavende dækket fuldt ud, men de ville
også varetage jørn klokkerholms interesser, og de kunne
ikke se, at det var muligt at drive en rentabel forret-
ning, hvis den skulle købes til den pris. hvis forretnin-
gen skulle drives med underskud, var det forventeligt, at
andersen motors senere skulle yde økonomisk hjælp. en
forhandler, der er økonomisk presset, har ikke overskud
til at sælge biler. de overvejede at tage direkte kontakt
til jørn klokkerholm, men valgte at lade være.
han havde efter mødet telefonisk kontakt med jørgen
østergaard, og han fortalte, at de ikke ønskede at god-
kende jørn klokkerholm som ny forhandler. den nøjagtige
formulering kan han ikke huske. han kan ikke huske, om
han gav en begrundelse.
mødet den 9. februar 2000 var reelt ikke nødvendigt, da
de havde meddelt telefonisk, at de ikke ville godkende
jørn klokkerholm, men de valgte at afholde mødet med hen-
blik på at finde en løsning på jørgen østergaards proble-
mer. ved mødets start orienterede de igen om, at jørn
klokkerholm ikke ville blive godkendt som forhandler. der
var ikke yderligere debat herom, men han kan ikke huske,
om han begrundede afslaget. men der var ikke tvivl om be-
skeden, og thomas sørensen sagde da også, at ”det var da
et klart svar”. derimod drøftede de andre ting på mødet i
håb om at finde en økonomisk fornuftig løsning på øster-
gaard a/s problemer.
                           - 16 -
efter mødet kørte de direkte til en anden mazda forhand-
ler i århusområdet, men han afslog at overtage østergaard
a/s. også en telefonisk kontakt til en eksisterende for-
handler endte resultatløst.
de modtog skrivelsen af 16. februar 2000, hvor østergaard
a/s bad om, at de genovervejede mulighederne. beslutnin-
gen blev ikke ændret, og dette blev nok meddelt telefo-
nisk. det var ikke ham, der ringede til jørgen øster-
gaard.
de opsagde importaftalen med mazda i februar 2001. de
modtog ikke nogen form for kompensation herfor. allerede
i 1999 havde den daværende ejer af andersen motors over-
vejet et generationsskifte, og mazda ville formodentlig
selv overtage importørvirksomheden.
i forbindelse med mødet den 19. juni 2000 tilbød andersen
motors en eftergivelse af gæld på 500.000 kr. under for-
udsætning af, at alle mellemværende var endeligt afgjort.
baggrunden for tilbudet var, at andersen motors håbede,
at det ville være nemmere for jørgen østergaard at sælge.
østergaard a/s havde haft sværere og sværere ved at over-
holde betalingsfristerne, og nu var der restance. de
ville ikke tvinge jørgen østergaard til et salg, men de
ville dog have, at fremtidige betalingsfrister blev over-
holdt. samarbejdet var på dette tidspunkt meget dårligt.
det var ham, der udarbejdede skrivelsen af 5. september
2000, og han havde efterfølgende en telefonisk drøftelse
med jørgen østergaard, der oplyste, at han ikke ønskede
at indgå et forlig.
andersen motors havde også et tab i forbindelse med at
per christensens ejerskab af østergaards forretning. ta-
bet udgjorde 380.000 kr.
                           - 17 -
stig jensen har forklaret, at han i februar 2000 var
salgs- og marketingsdirektør i andersen motors. han havde
ansvaret for forhandlernettet.
efter jørn agerkildes møde med jørgen østergaard den 3.
februar overtog hans henriksen og han behandlingen af sa-
gen. der var ingen tvivl om, at som situationen var for
mazda, så var det bedst, hvis en eksisterende forhandler
overtog forretningen. de kontaktede andre forhandlere i
området, men disse meddelte, at de ikke var interesseret
i en overtagelse til den af jørgen østergaard forlangte
pris. det var således, at yen'en var steget i 1999, og
selv om producenten havde beskyttet importøren en smule,
var det nødvendigt med prisforhøjelser. fra oktober 1999
var der et væsentligt fald i antal solgte biler. salget
faldt således med en tredjedel i perioden 1999-2000, og
salget blev halveret i perioden 2000-2001. allerede i
november 1999 havde andersen motors møde med producenten
om mazdas fremtid i danmark med henblik på, at producen-
ten skulle overtage importen. andersen motors pressede på
for at få en løsning, men reelt skete der først noget i
efteråret 2000. i den mellemliggende periode blev alle
forhandlinger behandlet fortroligt, og der blev ikke vi-
deregivet oplysninger til forhandlernettet.
andersen motors, et konservativt dansk firma, havde en
forhandlerpolitik, hvor der blev lagt vægt på et tæt for-
hold til den enkelte forhandler. andersen motors krævede
personligt engagement, ”den gamle bilhandler” og købmand-
skab, mens det var deres opfattelse, at ford blot ønskede
forretningsfolk. ansvar var kodeordet. der blev lagt vægt
på, at administrationen var beliggende i forretningen for
herigennem at kunne tilbyde kunderne den bedste service.
                           - 18 -
jørn klokkerholm passede ikke ind i den politik. for ham
gjaldt det om at være ”stor” og ”hurtig” og købe mange
forretninger.
de eksisterende forhandler var meget loyale, og andersen
motors havde altid haft et godt forhold til disse. når
nogle forhandlere havde forhandlerret til flere mærker,
var det noget de havde haft i mange år.
der blev afholdt et internt møde i andersen motors, hvor
tallene og mulighederne for overdragelse blev drøftet.
det var deres opfattelse, at det ikke var muligt for en
køber at opnå en rentabel forretning, hvis jørgen øster-
gaards pris skulle lægges til grund. jørn klokkerholm
havde budgetteret med en omsætning på 43 mill. kr., men
østergaard a/s solgte for 25 mill. kr. de havde ikke jørn
klokkerholms budgetter eller salgsaftalen til rådighed
ved vurderingen.
på mødet den 9. februar hos østergaard a/s blev den mu-
lige overdragelse til jørn klokkerholm kun drøftet kort.
det blev sagt klart, at andersen motors ikke ønskede jørn
klokkerholm som forhandler. afslaget blev muligt ikke be-
grundet, men han er sikker på, at det blev påpeget, at
jørn klokkerholm allerede havde for mange ford-forretnin-
ger. efter hans opfattelse skal andersen motors ikke an-
give nogen begrundelse for et afslag på overdragelse til
tredjemand ifølge forhandlerkontrakten.
per christensen tog selv initiativ til at kontakte jørgen
østergaard. per christensen havde en idé om at få en
partner i firmaet, som skulle stå for afdelingen i århus,
og denne ide passede fint ind i andersen motors forhand-
lerpolitik om det personlige engagement. uanset at per
christensen købte østergaard a/s langt billigere end den
                           - 19 -
pris, jørn klokkerholm havde tilbudt, var forretningen
ikke rentabel.
de havde også mange drøftelser med per christensen i for-
bindelse med dennes påtænkte fusion med ford. men det var
ikke muligt at forhindre, at per christensen valgte også
at sælge ford, da der ikke var tale om en overdragelse.
på dette tidspunkt havde andersen motors opsagt deres af-
tale med mazda, så de godkendte kun på vegne af suzuki.
østergaard a/s var i løbende restance. andersen motors
havde før haft tab på jørgen østergaard, så derfor var de
meget opmærksomme på udviklingen. samarbejdet forløb ef-
terhånden dårligt, og andersen motors ønskede ikke at
kommunikere med deres forhandlere gennem advokat. hvis
jørgen østergaard ikke havde solgt, ville de have opsagt
forhandleraftalen, men med den large og liberale holdning
andersen motors havde, ville varslet nok have været 2 år.
andersen motors fik ikke kompensation i forbindelse med
opsigelsen af aftalen med producenten.
jørn agerkilde har forklaret, at han var administrerende
direktør i andersen motors.
han havde en kort drøftelse med jørgen østergaard på et
forhandlermøde i vejle om en mulig overdragelse af øster-
gaard a/s. jørgen østergaard gav ham et hæfte om ford,
hvoraf det fremgik, at jørn klokkerholms forretning var
attraktiv.
mødet den 3. februar 2000 forløb positivt. jørn klokker-
holms tilbud blev drøftet, men han så ikke salgsaftalen,
og aftalen har aldrig været sendt til andersen motors.
han tænkte på mødet, at en pris på 10 mill. kr. var for
høj i forhold til, at østergaard a/s havde haft underskud
                           - 20 -
i alle år bortset fra 1997. tallene i aftalen blev ikke
specificeret. han sagde, at østergaard a/s måtte finde en
løsning med overdragelse til en eksisterende mazda for-
handler. denne meddelelse havde han også givet østergaard
a/s’ bestyrelse i efteråret 1999. hvis en sådan overdra-
gelse ikke var muligt, ville der være tale om en ny situ-
ation, som der herefter skulle findes en løsning på. jør-
gen østergaard accepterede, at det skulle undersøges om
en eksisterende mazda forhandler ville overtage. efter
mødet kontaktede han hans henriksen og satte ham ind i
sagen. han skulle selv på ferie, hvorfor de øvrige i an-
dersen motors måtte overtage forhandlingerne. han talte
ikke med nogen fra andersen motors i sin ferie, som va-
rede 14 dage.
mazda havde store problemer i japan, efter at ford havde
overtaget den bestemmende andel af aktierne i mazda. det
medførte store stigninger på mazda biler, og fremtiden i
danmark var meget usikker. mazda ville af med de private
importører på det europæiske marked og selv overtage op-
gaven, hvilket blev meddelt i 1999. herefter skete der
intet før på et tidspunkt i 2000.
andersen motors ville beskytte jørn klokkerholm, selv om
det lyder naivt, men også dem selv. på grund af mazdas
usikre fremtid i danmark var der ingen garanti for, at
forretningen kunne drives rentabelt. andersen motors vid-
ste, at usikkerheden ville betyde, at antallet af for-
handlere ville blive reduceret, og kun de stærkeste
mazda-forhandlere ville kunne fortsætte. derfor ønskede
andersen motors en mazda-løsning. mazda ville muligt også
ændre forhandlerpolitikken. andersen motors har tidligere
sagt nej til overdragelse af forhandleraftaler, men bag-
grunden herfor har været, at der i overdragelsesaftalen
har været en urealistisk høj goodwillansættelse.
                           - 21 -
han talte med jørn klokkerholm i telefonen på et tids-
punkt. det var kun af høflighed, for de havde besluttet,
at jørn klokkerholm ikke kunne blive mazda-forhandler.
da per christensen besluttede at fusionere med ford i
silkeborg, havde han intet med forhandlingerne at gøre.
som administrerende direktør gav han dog tilladelsen, men
der var ikke alternativer hertil. efter hans opfattelse
er et salg af mazda og ford fra samme forretning et ud-
tryk for kannibalisme.
jørn klokkerholm har forklaret, at han i 2000 var ford
forhandler. hans forretning lå ca. 800 meter fra øster-
gaard a/s. det var svært at tjene penge i branchen, men
hans forretning gik udmærket. han var interesseret i køb
af østergaard a/s, idet ford på dette tidspunkt ejede 35
% af aktiverne i mazda, hvorfor ford med stor sandsynlig-
hed ville godkende et sådan køb.
han havde lavet et budget over indtjeningen efter en mu-
lig overtagelse af østergaard a/s. hans forventede ind-
tjening ville være på 1,2 millioner. baggrunden herfor
var, at der ville være synergieffekter på baggrund af de
to forretningers beliggenhed. han kunne nøjes med at have
administration i en af forretningerne, og en del medar-
bejdere kunne undværes. samtidig ville det være muligt
kun at anvende østergaards a/s værksted. begge forretnin-
gen ville forsat være bemandet med salgspersonale, og te-
lefonerne ville tillige blive passet begge steder.
han havde allerede to ford forretninger i hhv. viby og
odder, og ford havde planer om, at introducerer ”ford
cost manager area”, hvor ford ønskede at opdele områderne
i juridiske enheder, hvor de enkelte forretninger i områ-
det indgik. der var fem afdelinger i det område, hvor
ford havde planer om, at han skulle være cma. planerne
                           - 22 -
lykkedes ikke for ford. han havde også en underforhand-
lingsaftale med ford i skanderborg, hvorefter denne for-
retning skulle købe sine ford biler gennem ham.
i usa blev ford og mazda allerede solgt under samme tag,
så han forventede, at det samme ville ske i europa.
han forhørte sig hos ford, og salgschef carsten færge gav
grønt lys for en overtagelse, hvorefter han gik i reali-
tetsforhandlinger med jørgen østergaard. han underskrev
på den betingede aftale den 31. januar 2000. han var her-
efter bundet økonomisk, da aftalen var en realitet, hvis
andersen motors accepterede overdragelsen. der gik måne-
der med jørgen østergaards forhandlinger med andersen mo-
tors, og til sidst tog han selv telefonisk kontakt til
jørn agerkilde. samtalen blev meget kort, og jørn ager-
kilde afviste ham fuldstændigt. uanset at han i skrivelse
af 6. marts 2000 til jørgen østergaard havde fastsat en
sidste frist for indgåelse af aftalen, var han frem til
telefonsamtalen den 14. marts 2000 med jørn agerkilde
forsat interesseret i at købe østergaard a/s. jørn ager-
kilde oplyste, at andersens motors ikke havde interesse i
at få ham som forhandler, idet man ville have en "ren"
mazda løsning.
c. v. christiansen har forklaret, at han siden 1998 har
været revisor i østergaard a/s. i 1998 tjente østergaard
a/s primært for lidt på salgssiden, men med værkstedets
økonomi hængte det fornuftigt sammen. avancen på nye bi-
ler var minimal, og det var vigtigt, at man var god til
at købe brugte biler, idet avancen ved efterfølgende salg
af disse var højere.
de materielle anlægsaktiver blev vurderet i 1997 af en
vurderingsmand til 5,8 mill. kr., hvilket også fremgår af
ledelsens årsberetning for 1999.
                           - 23 -
fusionsbalancen blev udarbejdet til brug for en egentlig
fusion og ikke til en overdragelse, hvorfor der fremgår
et ombytningsforhold heraf. en fusion blev dog ikke ak-
tuel. han regnede i forbindelse med forhandlingerne med
klokkerholm ud, hvad provenuet for østergaard a/s ville
være i forbindelse med en afhændelse. han deltog ikke i
forhandlingerne med jørn klokkerholm, og det er øster-
gaard a/s’s økonomichef, der har udarbejdet ”opgørelse
over aktiver og passiver ved køb ud af selskabet”.
i foråret 2000 gik østergaard a/s meget dårligt. virksom-
heden stod helt stille. i perioden 1. januar til 31. au-
gust 2000 var der et underskud på 1,4 mill. kr.
i forbindelse med, at jørgen østergaard ville skrive en
klage til kommissionen, udarbejdede han en tabsopgørelse
på 7 mill. kr. i dette beløb var indeholdt manglende løn
til jørgen, annelise og michael østergaard, negativt re-
sultat i perioden, huslejeforpligtelser, leasingforplig-
telser til edb, feriepengeforpligtelser m.v. i forbin-
delse med nærværende sagsanlæg blev erstatningskravet op-
gjort til et mindre beløb, idet alt skulle kunne dokumen-
teres. det var ikke med hans gode vilje, at erstatnings-
kravet blev nedsat, men bl.a. skulle annelise og michael
østergaard rettelig rette deres krav mod østergaard a/s,
hvorfor det ikke er medtaget under denne sag.
jørgen østergaard indskød midler fra sine øvrige selska-
ber til østergaard a/s til udligning af det løbende un-
derskud.
thomas sørensen har forklaret, at han siden januar 1997
har været medlem af østergaard a/s’s bestyrelse. selska-
bet havde en dårlig økonomi, og det var nødvendigt for
familien østergaard at indskyde penge i driften.
                           - 24 -
de faciliteter, selskabet rådede over, krævede, at der
kom mere omsætning igennem. jørgen østergaard kontaktede
forskellige forhandler med henblik på fusion, men ingen
var interesseret heri.
han har udarbejdet den håndskrevne salgsaftale med jørn
klokkerholm. det er jørn klokkerholms tilføjelser. det
var også ham, der fremsendte den håndskrevne telefax til
andersen motors vedlagt råbalancer. han er ikke sikker
på, at have medsendt salgsaftalen. han blev ikke kontak-
tet af andersen motors for yderligere oplysninger, og
skrivelsen af 4. februar 2000 fra andersen motors til
vagn callisen har han først set under sagen.
han deltog på mødet med andersen motors den 9. februar
2000. andersen motors var ikke interesseret i aftalen med
jørn klokkerholm, da de ville have en ren mazda-løsning.
det var også ham, der dikterede skrivelse af 16. februar
2000 til andersen motors. det var brændende vigtigt for
selskabet, at aftalen med jørn klokkerholm blev accepte-
ret. der var tale om en kongehandel. han sendte ligeledes
skrivelse af 6. marts 2000 fra jørn klokkerholm til jør-
gen agerkilde, men fik intet svar.
han deltog også i mødet med andersen motors den 19. juni
2000. andersen motors mente, at samarbejdet efterhånden
var så slidt, at det ikke kunne fortsætte, hvorfor de gav
en måned til at afhænde virksomheden. jørgen østergaard
var derfor tvunget til at genoptage forhandlingerne med
per christensen i silkeborg. det var med hænderne bundet
på ryggen.
                           - 25 -
andersen motors økonomiske risiko var reservedelskredit-
ten, og de havde sekundær pant i et løsørepantebrev, hvor
midtbank var primær panthaver.
i 2000 måtte han flere gange ringe til andersen motors og
anmode om betalingsudsættelse. ved skrivelse af 6. juli
2000 lukkede andersen motors a/s reelt østergaard a/s.
underskuddet i østergaard a/s var for 1. halvår af 2000
på 1,4 mill. kr.
han rådede jørgen østergaard til ikke at indgå på det i
skrivelse af 5. september 2000 fra andersen motors fore-
slåede forlig. jørgen østergaard meddelte dette telefo-
nisk til hans henriksen.
lånet fra castrol var ydet til anne lise østergaard, som
havde indskudt pengene i østergaard a/s som ansvarlig lå-
nekapital.
carsten færge har forklaret, at han var ansat i ford dan-
mark fra august 1999 til april 2000, og han var jørn
klokkerholms overordnede i ford. det var fords strategi,
at der skulle være færre forhandlere, men at disse skulle
forhandle flere mærker, hvorved der ville opnås nogle
spændende bilhuse. økonomisk ville der være den fordel,
at såfremt en forhandler tabte penge på et bilmærke et
år, kunne der tilsvarende tjenes på andre mærker.
i forbindelse med den liberalisering, som eu reglerne har
givet, havde bilproducenterne mange strategiske overve-
jelser. der blev opkøbt importører, da producenterne så
en fordel i selv at varetage disses opgaver, og der blev
udbetalt store kompensationsbeløb i den forbindelse til
importørerne. derfor kunne der også være strategiske for-
hindringer i forbindelse med, at en mazda forhandleraf-
tale blev overtaget af en ford forhandler, idet den fulde
                           - 26 -
kontrol med denne forhandler ville mistes til fordel for
ford. han ved ikke, om der også er givet kompensationer
til importører, der selv har opsagt samarbejdet med en
producent.
ford og mazda var ikke hårde konkurrenter, og allerede i
2001 kom mazda og ford i samme hus.
jørn klokkerholm var en af de 8-9 forhandlere, som ford
så som ”fremtidens forhandler”.
vagn callisen har forklaret, at han sammen med per kirke-
gaard er mazda forhandler i randers. de fik en uges tid
til at overveje, om de ville købe østergaard a/s. han
syntes, at prisen var for høj i forhold til den forven-
tede fremtidige indtjening. hvis de skulle købe, var det
per kirkegaard, der skulle være daglig leder af århus-af-
delingen, og han ville skulle bruge meget tid på trans-
port. huslejen var for høj, og faciliteterne som fx ma-
lerværksted havde de ikke brug for. synergieffekten kunne
være negativ, da kunder fra randers kunne vælge at købe i
århus.
han havde tidligere haft besøg af jørgen østergaard og
dennes søn michael, hvor de drøftede forskellige mulighe-
der for et samarbejde. der var ikke drøftelser om en
egentlig fusion.
per christensen har forklaret, at han på tidspunktet for
købet af østergaard a/s var mazda forhandler i silkeborg.
forhandlingerne begyndte i foråret 2000. i begyndelsen
var de meget langt fra hinanden i prisen, men på et tids-
punkt opnåede de enighed. de ville ikke betale for good-
will, og de ønskede ikke at have familien østergaard an-
sat. de overtog ikke hele østergaard a/s’s lejemål, da de
ikke havde brug for 1. salen, hvorfor lejemålet blev op-
                           - 27 -
delt. antallet af medarbejdere blev reduceret med mere
end 50 % efter overtagelsen.
forretningen kørte med underskud i hele den periode, hvor
han var ejer. det var ikke nogen god handel. han forsøgte
at udnytte synergieffekter ved bl.a. at bringe bilerne
fra silkeborg til malerværkstedet i århus. silkeborgbiler
blev ikke sendt til reparation til århus, da det ikke
kunne betale sig. de faste omkostninger såsom husleje,
lys og varme var meget høje i forhold til de aktiviteter,
der var.
han modtog et markedsføringstilskud fra mazda, da han
overtog forretningen, men mazda eller andersen motors
dikterede ikke prisen på købet af forretningen.
i dag er der samarbejde med ford, hvor både ford, mazda
og suzuki sælges sammen i silkeborg. han ansøgte ford
herom i begyndelsen af 2001, men ikke mazda, da den nye
ledelse ikke var kommet på plads. han solgte forretningen
i århus til koch biler den 1. august 2003, og nu er der
kun en serviceaftale med mazda.
preben kjær har forklaret, at han er direktør i dansk au-
tomobilforhandler forening (d.a.f.). baggrunden for, at
d.a.f. biintervenerede var, at jørgen østergaard ikke er
den eneste forhandler, der på den ene eller anden måde
har følt sig dårligt behandlet.
d.a.f. lavede et strukturarbejde, som påpegede, at det
var nødvendigt, at der skete en reduktion i antallet af
forhandlere senest i 2002. det var derfor d.a.f.’s pligt
at anbefale forhandlerne selv at tage et initiativ.
d.a.f. kunne se, at bilforhandlerne i usa slog sig sam-
men, og de store bilkoncerner slog sig også sammen, og
kaldte sig ”familie”. derfor foreslog d.a.f. deres for-
                           - 28 -
handlere i danmark at benytte sig af samme "familiemo-
del". men de blev ikke anbefalet en bestemt model. også
”klyngemodellen” blev omtalt. her kunne fx 4 forhandlere
slå sig sammen om et maler- og pladeværksted eller lig-
nende.
efter hans opfattelse var der ingen rationelle bevæge-
grunde for at nægte en overdragelse til klokkerholm. i
dag kræver eu reglerne, at en nægtelse af en overdragelse
skal sagligt begrundes.
om statistikkerne for årene 1998, 1999 og 2000 for bil-
salget i danmark forklarede han, at suzuki blev indført
for at hjælpe mazda. det er vigtigt, at mærkerne ikke
henvender sig til samme kundekreds. suzuki er en lavpris
bil, og salget af denne kunne øge den samlede markedsan-
del på salg af biler for mazda forhandlerne.
procedure:
østergaard a/s har anført, at andersen motors har handlet
ansvarspådragende ved at have undladt at give en begrun-
delse for at nægte at godkende en overdragelse til jørn
klokkerholm eller ved efterfølgende at have givet en ikke
saglig begrundelse.
det må lægges til grund, at andersen motors var indstil-
let på at overveje en overdragelse til tredjemand, men at
en ren mazda-løsning blev foretrukket. mazda-løsningen
skulle bestå i en overdragelse til en eksisterende for-
handler eller eventuelt en ny forhandler. men andersen
motors skulle finde en løsning, der stillede østergaard
a/s i en tilsvarende situation, som en overdragelse til
jørn klokkerholm stillede selskabet. dette følger forud-
sætningsvis af forklaringer, som både jørgen østergaard
og jørn agerkilde har afgivet omkring mødet den 3. fe-
bruar 2000.
                           - 29 -
hverken på mødet den 3. februar eller den 9. februar blev
der givet en saglig begrundelse for at nægte overdragel-
sen. stig jensen har tillige forklaret, at det ikke var
andersen motors opfattelse, at de var forpligtet til at
begrunde afslaget, men arbitrært kunne vælge at svare ja
eller nej. først ved skrivelse af 16. juni 2000 fra an-
dersen motors advokat blev afslaget begrundet, og de i
denne skrivelse angivne begrundelser er efterrationalise-
ringer og ikke begrundelser, der er givet ved afslaget.
under hensyn til, at østergaard a/s havde en anstrengt
økonomi, var det nødvendigt, at forretningen blev solgt.
jørgen østergaard havde analyseret markedet og var be-
kendt med, at det i fremtiden ville blive nødvendigt, at
flere forhandlere slog sig sammen til store enheder for
at undgå forhandler-døden, og forskellige sammenlægnings-
muligheder var tillige blevet anbefalet af d.a.f. jørgen
østergaard tilførte midler til østergaard a/s fra andre
af jørgen østergaard ejede selskabet og via løntilskud.
andersen motors vidste, at økonomien i selskabet var dår-
lig, og at et salg var den eneste løsning. i det lys skal
forhandlingerne ses.
det følger af forhandlerkontrakten, at en forhandler i
medfør af kontraktens § 5 kan optage nye mærker til for-
handling, og det følger af § 10, at et afslag på en æn-
dring af juridisk status kræver saglighed. det følger
derfor implicit af forhandlerkontrakten og i det langva-
rige forretningsforhold, der har været mellem andersen
motors og østergaard a/s, at der skal gives en saglig be-
grundelse for at nægte en overdragelse.
hvis et ønske om en ren mazda-løsning, er en begrundelse,
så er denne ikke saglig. flere af de forhandlere, som an-
dersen motors har indgået forhandleraftaler med, har
                           - 30 -
solgt mere end et mærke, og mazda forhandlere solgte al-
lerede suzuki. det er ikke muligt for importøren at op-
retholde et ønske om rene mazda forhandlere, da lovgiv-
ningen forbyder det. importøren og producenten kan kun
opstille krav om særskilte salgslokaler og lignende.
andersen motors vidste, at der hverken på kort eller lang
sigt fandtes en fornuftig mazda-løsning. jørn klokkerholm
havde mulighed for at få forretningen til at løbe rundt,
da synergieffekten for hans eksisterende ford forretning
og østergaard a/s var optimal særligt på værkstedssiden.
andersen motors vidste eller burde vide, at en nægtelse
af overdragelse til jørn klokkerholm ville medføre tab
for østergaard a/s. som kontraktpartner har andersen mo-
tors pligt til at varetage østergaard a/s’ interesser.
andersen motors har ikke gennemgået jørn klokkerholms
tilbud, og det har derfor ej heller været muligt for an-
dersen motors at vurdere rentabiliteten for en sådan
overdragelse. andersen motors har alene nægtet en over-
dragelse af forhandlerpolitiske årsager, hvilket er an-
svarspådragende og culpøst, hvorfor der skal betales er-
statning. hvis baggrunden var, at andersen motors var
usikker på sin egen fremtid som importør af mazda, kunne
denne oplysning været givet på et langt tidligere tids-
punkt.
der er tale om retsmisbrug fra andersen motors side. im-
portøren fastsætter priserne på bilerne og reservedelene,
og forhandleren skal rette sig herefter. når en forhand-
ler er i økonomiske vanskeligheder, er muligheden for
misbrug endnu større. på tidspunktet umiddelbart før kon-
trakten med per christensen blev indgået, havde andersen
motors meddelt, at østergaard a/s ville blive opsagt, så-
fremt betalingsterminerne ikke blev overholdt, og senere
                           - 31 -
kom meddelelsen om, at salg kun ville ske mod kontant be-
taling. østergaard a/s var derfor presset til et salg.
jørgen østergaard har på intet tidspunkt forsøgt at vild-
lede andersen motors og var af den overbevisning, at den
med jørn klokkerholm indgåede kontrakt var blevet frem-
sendt til andersen motors. at det under sagen har vist
sig, at de økonomiske oplysninger, som vagn callisen fik
af andersen motors, ikke var korrekte, er ikke udtryk
for, at jørgen østergaard har afgivet vildledende oplys-
ninger til andersen motors. vagn callisen har også for-
klaret, at han ikke var interesseret i at købe østergaard
a/s uanset prisen.
andersen motors har efterfølgende yderligere begrundet
deres afslag med, at det var vigtigt at forhandleren an-
vendte fuld tid på forretningen og ikke beskæftigede sig
med andet. det er udokumenteret, at forskellige beskæfti-
gelser forenelige med forhandlervirksomheden ville ned-
bringe omsætningen.
om erstatningsopgørelsen blev det anført, at denne må
kunne lægges til ubestridt til grund.
om andersen motors selvstændige påstand blev det anført,
at der ikke er indgået forlig mellem parterne, da jørgen
østergaard aldrig har underskrevet og returneret forli-
get. hvis andersen motors selvstændige påstand tages til
følge, kan kravet tidligst forrentes fra tidspunktet for
påstandens nedlæggelse.
andersen motors har anført, at det ikke fremgår af for-
handlerkontrakten, at andersen motors var forpligtet til
at godkende enhver ny forhandler. der er tale om et debi-
torskifte, og et sådan kræver samtykke. det fremgår også
af preben kjærs forklaring, at der ikke eksisterede et
                           - 32 -
krav om godkendelse, og at det var almindelig praksis
frem til 2002 at nægte godkendelse.
det fremgår af forhandlerkontraktens § 38, at en overdra-
gelse til tredjemand kræver samtykke, mens § 10 vedrører
den situation, at der fortages en intern omstrukturering,
hvor godkendelse meddeles, såfremt en kreditvurdering
ikke giver anledning til en nægtelse. her er der tale om,
at der skal gives en saglig begrundelse for en nægtelse
af samtykke.
andersen motors lagde vægt på tre forhold ved vurderingen
af en eventuel overdragelse af forhandlerkontrakten. der
var for det første tale om en forhandlerpolitisk vurde-
ring. importøren har ret til at lægge vægt på de person-
lige egenskaber ved en forhandler. der er tale om et tæt
samarbejde mellem forhandler og importør, og andersen mo-
tors ønskede en forhandler, der dedikerede hele sin tid
til forretningen. jørn klokkerholm forklarede, at han var
forretningsmand og udset af ford til at blive storfor-
handler. andersen motors ønskede individuelle forhand-
lere, der ikke ansatte forretningsfører til varetagelse
af den daglige drift i forretningen. der var samtidig den
væsentlige forskel på mazda og ford, at førstnævnte var
ejet af importøren, mens sidstnævnte var ejet af produ-
centen. det er suverænt importørens valg at satse på
store eller små enheder, og andersen motors havde valgt
det sidste. at per christensen senere fik tilladelse til
at drive både ford og mazda skyldtes, at andersen motors
på daværende tidspunkt havde opsagt deres aftale med
mazda.
for det andet lagde andersen motors vægt på rentabili-
tetsbetragtninger. det er østergaard a/s pligt at sørge
for, at andersen motors er i besiddelse af alle nødven-
dige oplysninger, og andersen motors har aldrig modtaget
                           - 33 -
kontrakten. de økonomiske oplysninger andersen motors var
i besiddelse af, havde de modtaget telefonisk fra øster-
gaard a/s, og på grundlag af disse oplysninger skønnede
andersen motors, at det ikke muligt at drive en rentabel
forretning. alle forhandlere afviste et køb på de betin-
gelser, som østergaard a/s stillede bortset fra jørn
klokkerholm, som i øvrigt ikke længere er bilforhandler.
jørn klokkerholm fremsendte synergiudregninger til ford,
men beregningerne blev aldrig sendt til andersen motors.
det viste sig, at uanset at per christensens pris for
forretningen var lavere end den af jørn klokkerholm til-
budte, kunne forretningen ikke drives med overskud,
selvom per christensen havde reduceret personalet med
mere end 50% og undlod at overtage hele lejemålet, hvor-
for de fast omkostninger også var reduceret i forhold til
kontrakten med jørn klokkerholm.
det er ikke et usagligt kriterium at lægge vægt på renta-
biliteten hos sin kommende forhandler. der er tale om en
forhandler, som andersen motors skal samarbejde og have
en løbende kreditrisiko med. når en forretning ikke er
rentabel, mister forhandleren interessen og engagementet,
hvorfor forretningen vil miste goodwill. et sådan tab af
goodwill vil tillige ramme mazda og dermed andersen mo-
tors.
for det tredje lagde andersen motors vægt på, at der
skete overdragelse til en eksisterende mazda forhandler.
det er ikke usagligt at ville beskytte en ny forhandler,
og der er hverken tale om retsmisbrug eller urimelighed,
når andersen motors krævede, at handlen skal foregå lov-
ligt og redeligt til en pris, der kunne forsvarers. så-
fremt andersen motors havde godkendt en overdragelse til
jørn klokkerholm, ville alle kreditter blive indfriet,
men uanset dette fandt andersen motors, at prisen var
urealistisk.
                           - 34 -
det er muligt, at andersen motors på et tidligere tids-
punkt skriftligt skulle have meddelt, at en overdragelse
til jørn klokkerholm ikke kunne godkendes, men i givet
fald er der kun tale om en ren procedurefejl. det blev
allerede meddelt på mødet den 9. februar 2000, at en
overdragelse ikke kunne godkendes. det fremgår af øster-
gaard a/s’ skrivelse af 19. april 2000, at man ønsker at
andersen motors skal ”genoverveje” sin stilling, hvorfor
østergaard a/s ikke har været i tvivl om, at godkendelsen
var nægtet. det er ikke ansvarspådragende at begå en pro-
cedurefejl i denne situation. meddelelsen blev givet
skriftligt ved advokat i juni måned, men det betyder ikke
at begrundelserne heri dermed er usaglige.
andersen motors tvang ikke østergaard a/s til et salg til
per christensen. andersen motors forlangte, at fremtidige
betalingsterminer blev overholdt, og et sådan krav er
hverken uretmæssigt eller erstatningspådragende.
ved østergaard a/s’s betaling af mellemværendet med an-
dersen motors efter nedskrivning af reservedelsgælden med
500.000 kr. er der indgået et forlig mellem parterne. det
var en klar forudsætning for andersen motors’ tilbud om
nedskrivning af reservedelsgælden, at betalingen ville
være til fuld og endelig afgørelse af parternes mellemvæ-
rende. østergaard a/s betalte det nedsatte beløb, og be-
tingelserne for nedsættelsen var kendt, hvorfor betingel-
serne blev accepteret.
rettens begrundelse:
østergaard a/s betalte den 8. september 2000 171.075,06
kr. i henhold til skrivelse af 5. september 2000 fra an-
dersen motors. under hensyn til, at skrivelsen ikke blev
returneret i underskrevet stand, og de af jørgen øster-
gaard og hans henriksen afgivne forklaringer, hvorefter
                           - 35 -
jørgen østergaard telefonisk meddelte, at han ikke ville
underskrive på et forlig, må det lægges til grund, at der
ikke er indgået et forlig mellem parterne.
forhandlerkontraktens § 10 omhandler to situationer. den
første situation, pkt. 10.1 til 10.3 første afsnit, om-
handler ændring af forhandlerens juridiske status, der
medfører en ændring af ejerforholdet. dette kræver impor-
tørens godkendelse. den anden situation omhandler en æn-
dring af de formelle ejerforhold, hvor ejerkredsen reelt
er uændret. i denne situation kan importøren kun nægte at
give sit samtykke, såfremt der foreligger en saglig grund
hertil.
overdragelse, der er reguleret i forhandlerkontraktens §
38, fastslår, at en overdragelse til tredjemand kræver
importørens godkendelse. henvisningen til § 10 må efter
rettens opfattelse være en henvisning til pkt. 10.1 til
10.3 første afsnit, idet ejerkredsen ved overdragelse til
tredjemand ændres, hvorefter der ikke herved er henvist
til pkt. 10.3 sidste afsnit.
uanset ovennævnte finder retten, at importøren ikke har
en diskretionær ret til at afvise at godkende en overdra-
gelse, hvorfor der forsat må kræves et minimum af saglig-
hed, såfremt en påtænkt overdragelse nægtes godkendt.
efter de af jørn agerkilde, hans henriksen og stig jensen
afgivne forklaringer blev der ved afslaget lagt vægt på,
at andersen motors ønskede en ren mazda-løsning, at jørn
klokkerholm ikke passede ind i importørens forhandlerpo-
litik, og at jørn klokkerholms købstilbud ud fra en ren-
tabilitetsbetragtning ikke var bæredygtig.
sidstnævnte betragtning må under hensyn til, jørn ager-
kildes, hans henriksens og stig jensens samstemmende for-
                           - 36 -
klaringer om ikke at have modtaget den mellem jørgen
østergaard og jørn klokkerholm indgåede aftale, og under
hensyn til manglende bevis for fremsendelsen heraf afvi-
ses, idet en reel og seriøs rentabilitetsovervejelse ab-
solut vil kræve et kendskab til aftalen og jørn klokker-
holms egne beregninger af rentabilitet og særdeles for-
nuftige synergiovervejelser.
under hensyn til de forhandlerpolitiske overvejelser,
hvor det efter bevisførelsen må lægges til grund, at an-
dersen motors havde fastlagt en strategi, hvor den en-
kelte forhandler, så vidt muligt, skulle have et begræn-
set antal forretninger, og idet jørn klokkerholm selv
forklarede, at han var udset af ford til at blive stor-
forhandler, finder retten, at betragtningen må anses for
saglig. at andersen motors samtidig helst så en ren mazda
løsning, må under hensyn til andersen motors usikre frem-
tid som importør tillige anses for at have sagligt til-
snit.
retten finder efter bevisførelsen, at et klart og helst
skriftligt afslag fra andersen motors burde have været
meddelt jørgen østergaard på et langt tidligere tidspunkt
i forløbet end ved skrivelse af 16. juni 2000. uanset det
ønskelige for alle parter i en hurtig afklaring af for-
holdene omkring jørgen østergaards virksomhed, er det
rettens opfattelse, at forhandlingerne om overdragelsen
ikke kun blev trukket i langdrag på baggrund af andersen
motors manglede klare udmelding, men tillige af jørgen
østergaard selv, der fx blot videresendte jørn klokker-
holm skrivelse af 6. marts 2000 uden nærmere at angive,
at han ønskede en tilbagemelding og eventuelt en medde-
lelse om, hvornår det måtte antages, at en mazda løsning
ikke kunne blive indgået, hvorefter der var tale om ”en
ny situation”, som jørn agerkilde havde udtrykt det.
                                 - 37 -
under hensyn til ovennævnte har andersen motors ikke
handlet ansvarspådragende, hvorfor andersen motors fri-
findes for den af østergaard a/s nedlagte påstand.
den af andersen motors selvstændige nedlagte påstand ta-
ges til følge, dog således at renten beregnes fra påstan-
dens nedlæggelse den 23. september 2002, allerede fordi
der ikke under sagen er dokumenteret bestemmelser fra
kontraktgrundlaget til støtte for beregning af rente fra
et tidligere tidspunkt.
             t h i   k e n d e s         f o r    r e t:
sagsøgte, andersen motors a/s frifindes, og sagsøger,
seppo a/s betaler inden 14 dage til sagsøgte 500.000 kr.
med rente fra 23. september 2002, og sagens omkostninger
med 120.000 kr.
                       mette christensen
claus jepsen                                             klavs olsen
                                 (sign.)
                              ___ ___ ___
                   udskriftens rigtighed bekræftes
                   p.j.v. sø- og handelsretten, den

source: retspraksis

LICENSE:
Creative Commons Legal Code

CC0 1.0 Universal

type: caselaw

jurisdiction: Denkmark