text:
dom
afsagt den 1. april 2015 i sag nr. bs 6a-1996/2013:
a
mod
region hovedstaden
( tidligere region sjælland
alleen 15, 4180 sorø)
erstatningssøgsmål for ulovlig tvangsfiksering,
jf. retsplejelovens § 469, stk. 6
sagens baggrund og parternes påstande
denne sag er indbragt for retten den 3. oktober 2013.
sagen angår spørgsmålet om, hvorvidt a kan kræve erstatning af region hovedstaden i an-
ledning af en tvangsfiksering med bælte under indlæggelse på psykiatrisk center sct. hans.
a har principalt nedlagt påstand om, at region hovedstadden skal betale 200.000 kr. i godt-
gørelse til klager, subsidiært et mindre beløb fastsat efter rettens skøn.
region hovedstaden har principalt påstået frifindelse, subsidiært mod betaling af et beløb, der
er væsentligt lavere end det krævede.
denne dom indeholder ikke en fuldstændig sagsfremstilling, jf. retsplejelovens § 218 a, stk. 2.
oplysningerne i sagen
a klagede den 16. august 2013 til det psykiatriske patientklagenævn over, at han var tvangs-
fikseret under sin indlæggelse på psykiatrisk center sct. hans.
det psykiatriske patientklagenævn traf afgørelse den 3. september 2013.
af afgørelsen fremgår blandt andet:
......
"...du har den 16. august 2013 klaget over, at du har været tvangsfikseret under din indlæg-
gelse på psykiatrisk det psykiatriske center skt. hans. patientklagenævn.
patientklagenævnets afgørelse:
patientklagenævnet godkender, at du har været tvangsfikseret med bælte fra den 13. august
2013 kl. 11.40 og til den 17. august 2013 kl. 07.55.
patientklagenævnet godkender ikke, at du har været tvangsfikseret med bælte fra den 3.
august 2013 kl. 13.30 til den 5. august 2013 kl. 12.00 og fra den 17. august 2013 kl. 07.55 og
frem til den 2. september 2013.
afgørelsen er truffet af et enigt nævn.
begrundelse:
                                                - 2 -
vedr. tvangsfikseringen fra den 3. august 2013 til den 5. august 2013.
patientklagenævnet har gennemgået sagen og det, der blev sagt på mødet. patientklagenævnet
har efter et konkret skøn vurderet, at betingelserne for tvangsfiksering med bælte og remme
ikke har været opfyldt i perioden fra den 3. august 2013 kl. ca. 13.30 og frem til den 5. august
2013 kl. ca. 12.00.
nævnet finder ikke det er dokumenteret, at der var en aktuel, konkret og beviselig fare for, at
du eller andre ville være i fare, hvis du ikke blev tvangsfikseret.
i forløbet op til hændelsen, der førte til at du blev tvangsfikseret den 3. august 2013, fremgår
det bl.a. af journalen under datoen den 31. juli 2013 kl. 14.18, at du havde slået en med-
patient, fordi han havde irriteret dig og ikke ville gå, og overlæge kim weischer vurderede, at
du var svær at rumme på afdelingen, fordi du var truende over for dine medpatienter og perso-
nalet og kun tog en lille del at din daglige medicin, samt at du ikke overholdt dine aftaler og
hele tiden var grænseprøvende. samtidig fremgik det, at “pt. læner sig op af en bæltefiksation,
da hans tilstand gradvis forværres.»
af journalen fremgår det endvidere under datoen den 3. august 2013, at du gennem flere dage
havde været tiltagende urolig anspændt og forandret i din adfærd, samt at du havde sovet
meget lidt, haft en bizar adfærd f.eks. havde du gjort honnør til køleskabet, og det fremgår
desuden at du op til tvangsfiksering den 3. august 2013 havde været tiltagen truende og flere
gange var kommet konflikt med dine medpatienter og havde slået en medpatient fire dage
forinden. den adfærd som førte til bæltefikseringen i forbindelse med at du havde talt med
reservelæge andreas t. varnild-jørgensen er beskrevet således, at “han er tydeligt affekt-
esplosiv, nærmest hyperventilerende og hændervridende, hvorfor samtalen hurtigt må
afsluttes af frygt for voldelig eskalering” herefter er der i journalen beskrevet en plan: “det
vurderes helt klart, at pt. aktuelt har en forværring i sin psykotiske tilstand, og at der på
baggrund af den truende adfærd, affeksspændte tilstand og voldelige forhistorie er over-
hængende fare for, at pt. begår ny vold i afdelingen. han kan på ingen måde overtales til at
tage sin medicin, og personalet har ikke mulighed for at skærme ham, pt. har f.eks. direkte
givet udtryk for, at han ved der kun er kvindeligt personale i afd. på den baggrund findes det,
efter konf. med ovl. kw, nødvendigt at bæltefiksere pt. pga. farlighed, og dermed også sikre
at der kan gives den fornødne beroligende og antipsykotiske medicin. idet der er weekend-
normering har ut. kontaktet politi, som vil være behjælpelige i forbindelse med fikseringen for
at minimere risikoen for skader.”
det fremgår desuden at journalnotatet den 3. august 2013 kl. 18.37, at da politiet kom, valgte
du frivilligt at ligge dig ind på din stue og blive bæltefikseret og alt forløb roligt.
nævnet finder ikke, at en beskrivelse der går på, at du var truende og 4 dage forinden tvangs-
fikseringen den 3. august 2013 havde overfaldet en medpatient er dokumenteret en aktuel,
konkret og påviselig fare for, at du eller andre ville være i fare for at lide skade på legeme
eller helbred, hvis du ikke blev tvangsfikseret.
vedr. tvangsfikseringen fra den 13. august 2013 kl. 11.40
                                                - 3 -
patientklagenævnet har gennemgået sagen og det, der blev sagt på mødet. patientklagenævnet
har vurderet, at betingelserne for tvangsfiksering med bælte og remme har været opfyldt i
perioden fra den 13. august 2013 ca. kl. 11.40 og frem til den 17. august 2013 ca. kl. 07.55.
patientklagenævnet har endvidere efter en konkret skøn af sagens omstændigheder og det på
mødet anførte vurderet, at betingelserne for tvangsfiksering i perioden fra den 17. august 2013
ca. kl. 07.55 til den 2. september 2013 ikke var opfyldt.
nævnet har vurderet, at det i perioden fra den 13. august 2013 kl. 12.00 til den 17. august
2013 kl. 07.55 var nødvendigt at bæltefiksere dig for at afværge, at du eller andre var i nær-
liggende fare for at få skader på legeme eller helbred.
nævnet har lagt vægt på, at du den 13. august 2013 havde overfaldet en medpatient og i den
forbindelse havde tildelt vedkommende flere slag og spark som følge af, at din medpatient
afslog at give dig amfetamin og låne dig 200 kr., jf. overlægeerklæring af 20. august 2013 fra
kim weischer.
det fremgår af journalen under datoen den 13. august 2013 kl. 12.59, at du efter overfaldet på
din medpatient var gået ned på din stue, og da overlæge kim weischer opsøgte dig sammen
med politiet med henblik på at bæltefiksere dig, synes du ikke at det var nødvendigt, da du
imellem tiden var faldet til ro, men du gik med til fikseringen og blev herefter fikseret med
mavebælte kl. 11.40.
patientklagenævnet finder, at tvangsfikseringen i perioden fra den 13. august 2013 ca. kl.
11.40 til 17. august 2013 ca. kl. 07.55 opfylder kravet om mindst indgribende foranstaltning.
se psykiatrilovens § 4, der er vedlagt.
nævnet har vurderet, at det i denne periode ikke var muligt at afværge, at du eller andre var i
nærliggende fare uden at fiksere dig, fordi personalet forgæves havde for søgt at skærme og
berolige dig og havde givet dig beroligende medicin med tvang, inden du blev fikseret. se
psykiatrilovens § 14, stk. 2, nr. 1, der er vedlagt.
nævnet har desuden lagt vægt på oplysningerne i lægeerklæringen om din psykiske tilstand,
og at lægerne har vurderet, at du er psykotisk og behøver behandling.
nævnet godkender ligeledes, at der har været anvendt fod rem i perioden fra den 13. august
2013 kl. 12.15 til den 17. august 2013 om morgenen. nævnet har herved bl.a. lagt vægt på, at
det bl.a. fremgår af journalnotat under datoen den 13. august 2013 kl. 15.12, at du selv an-
mode de om, at få mavebæltet løsnet mod at få en fodrem på. nævnet har kontrolleret, at
overlægen har truffet beslutningen om, at der foruden bælte skal anvendes fodremme se
psykiatrilovens § 15, stk. 2, der er vedlagt.
nævnet har kontrolleret, at du er blevet tilset mindst 4 gange i døgnet og at der er foretaget en
vurdering efter 48 timer af en læge fra en anden afdeling. se psykiatrilovens § 21, stk. 4 og
stk. 5, der er vedlagt.
vedrørende udstrækningen af den periode hvor du var tvangsfiksere har nævnet bl.a. lagt
vægt på, at du til og med den 14. august 2013 var råbende, havde svært ved at samarbejde og
var henholdsvis utålmodig og vred i din kontakt med personalet, herefter er der fra den 14.
august 2013 fra kl. 14.35 beskrevet, at du blev tiltagende mere rolig. ved 48 timers tilsynet
                                               - 4 -
den 15. august 2013 er det i journalen under kl. 13.11 anført, at du blev tilset af overlæge
michael andersen, og det fremgår heraf, at du i perioden forud er beskrevet tidsvis højt-
råbende bl.a. med ukvemsord, tydeligt var psykotisk og forpint. ved din samtale med over-
læge michael andersen var du stille og rolig, men hævdede bl.a. at alle patienterne havde
rottet sig sammen mod dig.
den 16. august 2013 kl. 14.03 er det i journalen bl.a., beskrevet, at du er rolig, men fortsat
meget psykotisk, hvilket bl.a. viste sig ved, at lå og grinte for dig selv, mens du talte med
væggen. overlæge peter løppenthin oplyste, at der ville være en overhængende risiko for, at
du ville gentage dine voldshandlinger, såfremt du blev løsnet på daværende tidspunkt.
ved de senere tilsyn den 16. august 2013 lå du fortsat rolig i bæltet, og om morgenen den 17.
august 2013 kl. 07.55 er det oplyst i journalen, at da du blev tilset i dit bælte, var du vågen,
rolig og svarede afdæmpet.
nævnet har derfor vurderet, at fikseringen frem til 2. september 2013 har varet i længere tid
end nødvendigt, og godkender således efter et konkret skøn over sagens omstændigheder
ikke, at du har været tvangsfikseret efter den 17. august 2013 om morgenen.
nævnet finder ikke, at kravet om mindst indgribende foranstaltning var opfyldt med hensyn
til den tidsmæssige udstrækning af tvangsfiksering efter den 17. august 2013 om morgenen.
nævnet har lagt vægt på, at der er en række objektive konstaterbare forhold, hvor du er be-
skrevet som rolig over en længere periode, og at du fra omkring den 16. august 2013 blev
beskrevet stadig mere rolig. over for dette står, at du fra lægens side er vurderet som farlig og
uforudsigelig, dette kan dog efter patientklagenævnets opfattelse ikke føre til en ændret vur-
dering.
nævnet finder således ikke, at overlægen forhånd kan træffe beslutning om, du skal forblive i
bælte et stykke tid fremover, som det fremgår af journalen under datoen den 14. august 2013
kl. 11.13, idet tvangsfikseringens udstrækning som udgangspunkt altid må bero op en konkret
og individuel vurdering.
det psykiatriske patientklagenævn finder på baggrund af ovenstående ikke, at der doku-
menteret, at der var en aktuel, konkret og beviselig fare for, at du eller andre ville være i fare
for at lide skade på legeme eller helbred, hvis du ikke var bæltefikseret efter den 17. august
2013 om morgenen kl. 07.55, hvor du i over et døgn havde fremstået rolig. nævnet findes på
den baggrund ikke, at kravet om mindst indgribende foranstaltning er opfyldt med hensyn til
den tidsmæssige udstrækning af tvangsfikseringen.
det psykiatriske patientklagenævn finder således ikke, at beskrivelser der går på, at du var
fortsat er farlig og uforudsigelse alene kan begrunde en fortsat langvarig tvangsfiksering, når
der på den anden side er en række objektivt konstaterbare forhold, som f.eks. at du dagligt fra
den 16. august 2013 fremstod rolig.
for at opfylde betingelser i psykiatrilovens § 14, stk. 2, nr. i om at patienten udsætter sig selv
eller andre for nærliggende fare for at lide skade på legeme eller helbred kræves, at det er
dokumenteret, at faren er aktuel, konkret og påviselig. en vurdering der går på, at du er sinds-
syg lidende af skizofreni og farlig hvilket viser sig ved, at du vedvarende udsætter andres liv
                                               - 5 -
og legeme for alvorlig overhængende fare opfylder ikke betingelser om at være aktuel og
konkret.
det psykiatriske patientklagenævns vurdering skal også ses i lyset af regeringens klare tilken-
degivelse om, at begrænse de langvarige tvangsfikseringer
ud fra en samlet vurdering af objektive konstaterbare forhold finder nævnet, at fikseringen
burde være ophævet på fjerde dagen den 17. august 2013 kl. 07.55 om morgenen.
patientklagenævnet skal endvidere bemærke, at mindstemiddelprincippet som minimum ved
48 timers revurderingen burde have været overvejet, herunder eksempelvis muligheden for at
skærmning, og såfremt skærmning fortsat viste, at du hverken ville samarbejde eller du fortsat
udsatte andre for en konkret og aktuel fare, kunne tvangsfikseres på ny anvendes...”
der blev den 30. august 2013 på baggrund af en anmodning af 23. august 2013 fra psykiatrisk
center sct. hans, adeling r af justistministeriet udstedt farlighedsdekret for a.
retslægerådet havde den 29. august 2013 forinden til justistministeriet afgivet følgende
udtalelse:
"...
med sagens tilbagesendelse skal retslægerådet på baggrund af fremsendte akter, herunder
særligt erklæring af 23.08.13 ved overlæge kim weischer, psykiatrisk center sct. hans samt
under henvisning til tidligere udtalelser fra retslægerådet, senest dateret 23.12.11, udtale, at
a er sindssyg, lidende af skizofreni, og at han er anbragt på psykiatrisk afdeling i henhold til
dom.
der har tidligere været tvivl om, hvorvidt a var vedvarende psykotisk, og han har en periode
været indsat på anstalten ved herstedvester. med årene er det dog blevet klart, at han lider af
svært behandelig skizofreni. der har været mistanke om, at han skulle være lettere mentalt
retarderet. a har over en årrække haft adskillige alvorlige voldelige episoder, hvor han har
overfaldet såvel personale som medpatienter og medindsatte. trods intensiv behandling med
store doser antipsykotisk virkende medicin i en højt sikret retspsykiatrisk afdeling, har der
været flere episoder med alvorlige voldelige udfald mod især medpatienter, men også per-
sonale, ligesom der flere gange har været trusler om vold. disse episoder er optrådt uforud-
sigeligt. i løbet af sommeren 2013 har der således været gentagne overfald, det sidste fore-
taget 13.08.13, hvor a foretog et alvorligt og umotiveret overfald på en medpatient. a blev
efterfølgende bæltefikseret, og var på tidspunktet for aktuelle erklæring fortsat fikseret, idet a
fortsat var aggressiv og uforudsigelig i sin tilstand.
a er svært psykotisk med udtalt forstyrret kontakt, sandsynlige hallucinationer på flere sanser,
svære vrangforestillinger med blandt andet grandiost indhold, bizar adfærd, samt både latent
og manifest truende og aggressiv attitude og adfærd. som anført er hans adfærd ofte uforud-
sigelig og svært impulsiv. han er udtalt bagatelliserende overfor sin egen adfærd og helt uden
sygdomserkendelse og - indsigt. flere ændringer i den medicinske behandling har ikke kunnet
stabilisere tilstanden.
a er herefter sindssyg og udsætter efter retslægerådets vurdering andres liv eller legeme for
en vedvarende og overhængende fare. mindre indgribende foranstaltninger findes ikke
                                                - 6 -
tilstrækkelige til at modvirke denne fare, og retslægerådet skal derfor anbefale, at han
overflyttes til sikringsafdelingen i nykøbing sjælland.
..."
retslægerådets udtalelse indgik ikke i de akter, der forelå ved det psykiatriske patient-
klagenævns afgørelse.
den 1. oktober 2013 modtog det psykiatriske patientklagenævn klage fra advokat claus
bonnez med erstatningssøgsmål, og videresendte afgørelsen af 3. september 2013 og sagens
akter til videre foranstaltning for retten og jf. retsplejelovens § 469 stk. 2.
ved østre landsrets dom af 26. august 2014 stadfæstede landsretten holbæk rets dom af 20.
december 2013, hvorefter farlighedsdekretet af 30. august 2013 var lovlig gjort og forfulgt.
forklaringer
a forklarede, at han nogenlunde kan huske opholdet på sct. hans. han kan huske, at han var
fikseret en periode. han kan ikke huske, at han blev anklaget for vold mod en medpatient.
han kan huske, at han har været i retten omkring episoden. han blev frifundet. han blev
beskyldt for at slå en medpatient 20 gange i hovedet. han kan huske, at han var sammen med
medpatienten i en opholdsstue. der var kun de to i stuen. der var et optrin i mellem dem. han
kan ikke huske, hvad der skete, hvorfor der blev et optrin han kan huske, at de var oppe og
slås en lille smule. han ved ikke, hvorfor de kom op og slås. retssagen omkring episoden
foregik på sikringen.
den dag han blev fikseret, kan han huske, at politiet pludselig kom. han lå og sov på sit
værelse. to fra personalet kom ind sammen med politiet og vækkede ham. de sagde, at han
skulle lægge sig i en fikseringsseng. det gjorde han så. han blev fikseret på begge ben og en
arm.det kom bag på ham. han ved ikke hvorfor han skulle fikseres, men han gjorde det
frivilligt. han spurgte, hvorfor han skulle fikseres, men han husker ikke, hvad der blev svaret.
han lå i fikseringssengen i 18 dage. han prøvede at tale med personalet og sagde, at han jo
ikke gjorde noget. han ville gerne fri. det var meget ubehageligt at ligge der. han led. han
sov kun om natten, men vågnede tidligt. han fik ingen sovemedicin. han skulle tisse i en
kolbe, og når han skulle have afføring, skulle han gøre det i et bækken i sengen. han bad om
lov til at gå på toilettet, men det fik han ikke lov til. han kan ikke huske, om han fik lov til at
læse. han lå der bare, og der kom sjældent nogen og snakkede med ham. hans bror kom og
besøgte ham, og han havde en radio med til ham. han måtte ikke selv betjene radioen. han lå
også ned og spiste i sengen med den ene hånd. han havde intet fjernsyn. han lå der bare i 18
dage.der var ingen aktiviteter. han hverken råbte eller truede, mens han lå der.
overlæge kim weischer forklarede behørigt formanet, at han har været ansvarlig læge for
a, mens a opholdt sig på sct. hans hospital.
han har afgivet en erklæring den 20. august 2013, og han kan vedstå indholdet.
tvangsfikseringen, der blev iværksat den 13. august 2013, blev ikke ophævet den 17. august
2013. han kendte as fortid og også a, der på det tidspunkt havde været indlagt i 1 år på sct.
hans. a havde overfaldet 3 medpatienter inden for 5 uger, og han blev nødt til at sikre med-
patienternes sikkerhed. han havde talt med a omkring samarbejde, og de aftaler, som han
indgik med a blev aldrig overholdt. a var ikke samarbejdsvillig, mens han var bæltefikseret.
                                                - 7 -
a lovede altid en hel masse, men overholdte ikke løfterne, når det kom til stykket. han havde
i tiden op til fikseringen opført sig som en bandeleder, og havde opført sig truende mange
gange også overfor personalet. han vurderede, at a var uforudsigelig og farlig. a ”rettede
ind”, da han lå i fikseringen, men han vurderede, at a ville opføre sig anderledes, hvis han
blev taget ud af fikseringen. der var hensyn til medpatienter, og det vejede tungt.
overfaldet på en medpatient var startet dagen før, da medpatienten var rigtig dårlig. han har
ikke selv set overfaldet. ved episoden holdt a fast på medpatienten sammen med personalet,
og det udnyttede a ved at slå voldsomt på medpatienten. a have kaldt på personalet, derfor
troede personalet først, at a hjalp dem. da de forstod situationen, råbte personalet til a, at han
skulle stoppe og gå ind på sin stue. det gjorde a.
a villig til at samarbejde, når de talte sammen, men når det kom til stykket, overholdt a ikke
de aftaler, som de havde indgået, herunder at a skulle trække sig ved problemer i stedet for
søge konfrontation.
a kender klinikchefen thomas schütze, som har lavet en vurdering af a. klinikchefen bad
ham om at lave en anmodning om farlighedsdekret på a. det gjorde han, og den 30. august
2013 blev der afsagt farligshedsdekret. retslægerådet afgav også udtalelse i den forbindelse.
a stod herefter som nummer 5 på ventelisten til at komme på sikringen. a kom på sikringen
3 måneder efter, at der blev udstedt farligshedsdekret på ham.
forespurgt af advokat claus bonnez forklarede han, at aftalen med mellem ham og a var, at
a skulle trække sig ved problemer med andre medpatienter, fordi at a er meget følsom. a
blev vist frifundet ved straffesagen, fordi forurettede ikke kunne møde i retten og afgive for-
klaring, da han var for psykisk dårlig. ved selve voldsepisoden så det ud som om, at a hjalp
personalet. medpatienten havde været meget dårlig dagen før, og personalet troede, at a kald-
te på dem for at hjælpe dem, men han begyndte at slå løs på medpatienten. da a gik ind på sit
værelse, var han efterfølgende rolig.
i dagene op til fikseringen var a meget kommanderende og ville ikke samarbejde. han ville
blandt andet ikke tage sin medicin og sagde til personalet, at de aldrig skulle komme med me-
dicin mere. det var frivilligt, om a ville tage sin medicin. der var dog en aftale med a, at han
skulle tage medicinen. a ville ikke have, at de kom ind på hans værelse i dagene op til, at han
blev bæltefikseret. det var hele hans opførsel og forhistorie, der gjorde, at der blev truffet be-
slutning om, at han skulle bæltefikseres. a kom med mange ordrer i dagene op til og blev
meget sur, når der for eksempel ikke blev serveret vand, kaffe mv. for ham hurtigt nok.
patienterne må ikke selv lave kaffe. der står kaffe fremme, der bliver fyldt op regelmæssigt.
hvis der ikke er mere kaffe, skal man bede sin kontaktperson om at få noget kaffe.
a var meget forvirrende i dagene op til tvangsfikseringen. i det ene øjeblik ville han ikke
snakke, og kort efter ville han gerne. han var selv meget imødekommende overfor a, og ville
gerne tale med ham for at løse situationen. a er ikke en person, der åbner sig ikke let og for-
tæller, hvad han tænker.
han kan ikke huske hvilke trusler, der blev fremsat overfor personalet i de 4 dage op til fikse-
ringen. det fremgår af journalerne. alt fremgår af det materiale, som patient-klagenævnet har
haft til brug for afgørelsen.
da a havde inden for 5 uger overfaldet 3 medpatienter, udviste han udviste ingen anger. han
gav alle andre skylden og virkede ligeglad. 2 af overfaldene blev ikke meldt til politiet. det er
den forurettede, der selv tager stilling til, om det skal meldes til politiet. det ene overfald
                                               - 8 -
drejede sig om en lussing og ved det andet var der tale om, at begge var lige gode om det. en
af de medpatienter, der havde været en episode med, blev flyttet til en anden afdeling, så der
ikke ville blive flere konfrontationer.
a var i dagene op til fikseringen truende og sagde til personalet ”stop du skal ikke komme
med medicin mere til mig”. det må opfattes som en trussel. det er tit den samme person, der
efterfølgende skal komme med medicin. personalet skal prøve at få ham til at tage sin medi-
cin.
det gav derfor en truende situation for personalet.
a er ikke en, der siger så meget, men det er hans måde at true på, og man ved ikke, hvornår
han pludselig bliver voldelig og opfarende.
da a kom ud af bæltefikseringen, havde han aftale med a om, at han skulle træne, men det
gjorde han ikke. det var et typisk aftalebrud fra as side.
as tilstand blev gradvist forværret op til fikseringen.
han kan ikke huske alle as trusler ordret. de må stå i journalen. a har i hvert fald truet med
at slå ihjel, uden at han kan huske, hvilken dag det var. det var dog ikke i de 4 dage før
tvangsfikseringen.
as anspændthed viste sig ved, at han svarede kort og undgik kontakt med dem, og opførte sig
”bandeagtigt”. hans medpatienter udtrykte, at de følte sig utrygge ved a. han opholdt sig
meget på sit værelse. de prøvede at få han ud af værelset og deltage i nogle aktiviteter, så han
ikke mere skulle være så vred på dem. han prøvede også at tale med a om, hvorfor han var så
sur, men a ville ikke tale med ham.
adspurgt om det ikke var bedre at lade a blive på sin stue i stedet for at fiksere ham i bælte,
er svaret, at det var således, at a samtidig klagede over at være blevet skærmet på sin stue.
efter fikseringen var ophørt, blev a skærmet i den ene ende af afdelingen af hensyn til med-
patienter. det gav a udtryk for at være glad for. han ville heller ikke spise sammen med sine
medpatienter.
man valgte ikke at skærme a inden fikseringen, fordi a var tiltagende farlig. de kunne sam-
tidig ikke rykke rundt på andre patienter på grund af pladsmangel, og fordi disse så ville blive
sure og urolige. man troede heller ikke på, at a ville holde sit løfte om at blive på sit værelse.
derfor blev det ikke prøvet.
efter den 2. september 2013 blev der mulighed for at skærme. de fik oplyst, at der ville gå ca.
3 måneder inden a skulle overføres til sikringen, så derfor satte de det i værk.
han var efter fikseringen skærmet i 3 måneder, inden han kom på sikringen, og det trivedes
han godt med. de aftalte ikke med a inden fikseringen, at han skulle blive på hans værelse,
fordi de var sikre på, at han ville bryde aftalen. de havde prøvet at aftale mange ting med
ham, men han overholdt ikke aftalerne. man kan ikke bede patienter om at blive på værel-
serne i mange dage. det er ikke sundt for patienterne. de kunne måske godt have lavet en
aftale med a om at blive på hans værelse, men de kunne jo ikke være sikker på, at a blev der.
a blev ikke tvangsmedicineret, fordi a tog en smule af sin medicin, så der var ikke grundlag
for at tvangsmedicinere.
                                               - 9 -
parternes synspunkter
a har i påstandsdokument af 24. februar 2015 til støtte for påstandene anført,
at             klager i overensstemmelse med de psykiatriske patientklagenævns af-
               gørelse af 3. september 2013 ulovligt blev tvangsfikseret den 3. august
               2013 kl. 13.30 til den 5. august 2013 kl. 12.00 og fra den 17. august
               2013 kl. 07.55 til den 2. september 2013,
at             tvangsfikseringeme blev iværksat i strid med psykiatrilovens §§14-16,
at             region hovedstaden har krænket klagers rettigheder efter den
               europæiske menneskerettighedskonventions (emrk) artikel 3,
at             tvangsfikseringeme blev opretholdt i længere tid end nødvendigt,
at             en ulovlig tvangsfiksering udgør en krænkelse af emrk 3,
at             klager har krav på godtgorelse som følge af uberettiget
               tvangsfiksering, og
at             godtgørelsen kan tilkendes efter princpippet i erstatningsansvarslovens
               § 26 sammenholdt med emrk artikel 13 og 4l.
region hovedstaden har i påstandokument af 13. februar 2014 til støtte for påstandene anført
følgende:
til støtte for den principale påstand gøres det gældende, at de nævnte tvangsfikseringer var
lovlige, jf. psykiatrilovens § 14, subsidiært, det der ikke er handlet culpøst fra hospitalets side.
til støtte for den subsidiære påstand gøres det gældende, at en eventuel tortgodtgørelse skal
fastsættes efter erstatningsansvarslovens § 26.
parterne har i det væsentlige procederet i overensstemmelse hermed.
rettens begrundelse og afgørelse
af psykiatrilovens § 14 stk. 2 fremgår, at tvangsfiksering kun må anvendes, i det omfang, det
er nødvendigt for at afværge, at en patient udsætter sig selv eller andre for nærliggende fare
for at lide skade på legeme eller helbred, forfølger eller på anden lignende måde groft for-
ulemper medpatienter eller øver hærværk af betydeligt omfang.
tvangsfikseringen den 3. august 2013 til den 5. august 2013.
af patientklagenævnets afgørelse fremgår, at a har oplyst, at han inden tvangsfikseringen den
3. august 2013 havde røget hash, og at han ikke havde taget den samlede daglige dosis medi-
cin.
                                              - 10 -
af retslægerådets udtalelse af 29. august 2013 baseret på fremsendte akter, herunder særligt
overlæge kim weischers erklæring af 23. august 2013 fremgår blandt andet, at a er sindssyg
og udsætter andres liv for en vedvarende og overhængende fare. retslægerådets udtalelse er
gengivet i justitsministeriet farlighedsdekret af 30. august 2013.
efter det i journalnotat af 31. juli 2013 anførte om blandt andet overfaldet på en medpatient
og det i journalnotat af 3. august 2013 oplyste om as adfærd op til denne dato sammenholdt
med den efterfølgende udtalelse fra retslægerådet, finder retten ikke, at der er grundlag for at
tilsidesætte reservelæge andreas varnild- jørgensen og overlæge kim weischers vurdering
om, at det i perioden den 3. august 2013 kl. 13.30 til den 5. august 2013 kl. ca. 12.00 var
nødvendigt at tvangsfiksere a på grund af nærliggende fare for skade på andres legeme eller
helbred eller for forulempelse af medpatienter, også henset til den begrænsede tidsmæssige
udstrækning.
der er derfor ikke grundlag for at tilkende a erstatning for tvangsfikseringen i perioden den 3.
august 2013 kl. 13.30 til den 5. august 2013 ca kl. 12.00, allerede fordi den ikke er iværksat i
strid med psykiatrilovens § 14 stk. 2.
tvangsfikseringen i perioden den 17. august 2013 kl.07.55 til den 2. september 2013.
tvangsfikseringen var en forlængelse af den tvangsfiksering, der var iværksat den 13. august
2013 ca kl.11.40, hvor a havde overfaldet en medpatient med adskillige slag.
a har anerkendt, at tvangsfikseringen fra den 13. august 2013 frem til den 17.august 2013 kl.
07.55 var berettiget.
der er som anført af det psykiatriske patientklagenævn i dagene efter den 16. august 2013
beskrevet en række objektive konstaterbare forhold, hvor a beskrives som stadig mere rolig.
heroverfor er i journalerne noteret, at a fra lægernes side fortsat vurderes som farlig og ufor-
udsigelig. der er i journaler blandt andet noteret, at betingelserne for fortsat fiksering udfra
patientens historik, aktuelle forløb, og aktuelle samtaler er vurderet opfyldt på fareindikation.
en tvangsfiksering fra den 13. august 2013 til den 2. september 2013 må anses for en lang-
varig tvangsfiksering. henset til retslægerådets efterfølgende udtalelse om as generelle til-
stand findes der imidlertid ikke at være grundlag for at tilsidesætte overlægens skøn om nød-
vendigheden af fortsat tvangsfiksering kortvarigt efter den 17. august 2013, og med henblik
på konstatering af, om a stabilt var faldet til ro og ikke længere var til fare for medpatienter
og andre.
tvangsfiksering fortsat herefter og helt frem til den 2. september 2013 må imidlertid kræve, at
der foreligger den fornødne dokumentation for, at betingelserne i § 14 stk. 2 konkret fortsat
er opfyldt, og at mindste middelprincippet eksempelvis muligheden for skærmning på grund
af as forhold ikke kunne finde anvendelse. det bemærkes hertil, at skærmning i følge det
oplyste efterfølgende blev anvendt ind til as overførsel til sikringen, og uden at dette gav
problemer.
retten finder ikke, at der foreligger en sådan fyldestgørende dokumentation for, at tvangs-
fikseringen helt frem til den 2. september 2013 har opfyldt psykiatrilovens § 14 stk. 2, og at
skærmning ikke som mindre indgribende foranstaltning kunne være søgt afprøvet og iværksat
i stedet.
                                            - 11 -
tvangsfikseringen har derfor i sin hele udstrækning ikke været med rette, og uberettiget
fiksering må anses for at medføre intens fysisk og psykisk lidelse af en sådan art, at den
strider mod artikel 3 i den europæiske menneskerettighedskonvention.
a har derfor krav på godtgørelse i medfør af princippet i erstatningsansvarslovens § 26.
godtgørelsen fastsættes skønsmæssigt til 25.000 kr.med tillæg af rente fra sagens indbringelse
for retten den 3. oktober 2013
as påstand tages derfor til følge, men alene i det ovennævnte omfang.
hver part bærer egne sagsomkostninger.
thi kendes for ret:
inden 14 dage fra dato betaler region hovedstaden til a 25.000 kr. med tillæg af rente fra
den 3. oktober 2013.
hver part bærer egne sagsomkostninger.

source: retspraksis

LICENSE:
Creative Commons Legal Code

CC0 1.0 Universal

type: caselaw

jurisdiction: Denkmark


text:
                                             dom
afsagt den 23. oktober 2013
t-13-10
                                     instore display aps
                                     (advokat johan schlüter)
                                     mod
                                     nti display aps
                                     (advokat martin sick nielsen)
indledning
sagen angår spørgsmålet om gyldigheden af instore display aps’ danske
brugsmodelregistrering nr. 2006 00292 (herefter stridsbrugsmodellen) samt spørgsmålet om,
hvem der er frembringer til frembringelsen.
påstande
instore display aps (herefter instore display) har overfor nti display aps (herefter nti
display) nedlagt følgende påstande:
1.    nti display skal anerkende, at nti displays fremstilling, besiddelse, anvendelse,
      oplagring, brug, markedsføring og salg i danmark af produkter, som afbildet i bilag 1
      og bilag 1a, bilag 16 og bilag 17, udgør en krænkelse af dansk brugsmodel nr. 2006
      00292.
2.    det forbydes nti display at fremstille, besidde, anvende, oplagre, bruge, markedsføre
      og sælge produkter, som afbildet i bilag 1 og bilag 1a, bilag 16 og bilag 17, så længe
      dansk brugsmodel nr. 2006 00292 er i kraft i danmark.
3.    nti display skal til instore display betale 240.952 kr. med tillæg af procesrente fra den
      29. maj 2012.
                                             - 2 -
4.    nti display tilpligtes at offentliggøre endelig dom i denne sag på www.ntii.dk og
      andre hjemmesider, som nti display er indehaver af, samt ved brev til kunder, der
      har købt produkter som vist i bilag 1, bilag 1a, bilag 16 og bilag 17, og i brevet oplyse
      om dommens datering, parternes navne og dommens præmisser samt konklusion.
overfor nti displays selvstændige ugyldighedspåstand har instore display nedlagt påstand
om frifindelse.
nti display har overfor instore displays påstande nedlagt påstand om frifindelse og har
nedlagt selvstændig påstand om, at dansk brugsmodel registrering br 2006 00292 kendes
ugyldig.
instore displays betalingspåstand (påstand 3) er sammensat af krav på rimeligt vederlag i
henhold til brugsmodellovens § 55, stk. 1, nr. 1, 16.235 kr., erstatning i henhold til
brugsmodellovens § 55, stk. 1, nr. 2, 118.726 kr. samt erstatning som følge af
markedsforstyrrelse, 122.226 kr.
oplysningerne i sagen
sagens parter
instore display, tidligere flexline aps (herefter flexline) har i en årrække beskæftiget sig
med udformning af foldedisplays til brug for opstilling af varer i butikker m.v. udover at
sælge sine produkter i danmark eksporterer instore display også til en række lande. instore
display indehaves af teddy kristensen.
nti display beskæftiger sig ligeledes med fremstilling og salg af bl.a. butiksdisplays,
herunder foldedisplays som vist i bilag 1, bilag 1a, bilag 16 og bilag 17. nti display overtog i
2007 aktiverne i det tidligere kai groth aps (herefter kai groth), som fremstillede
prototyper til instore display. david frøkjær er administrerende direktør i nti display.
                                                 - 3 -
parterne er enige om, at de i bilag 1, bilag 1a, bilag 16 og bilag 17 viste produkter udgør en
krænkelse af br 2006 00292, stridsbrugsmodellen, såfremt retten måtte komme frem til, at
stridsbrugsmodellen er gyldig.
stridsbrugsmodellen mv.
ifølge brugsmodelskriftet vedr. dansk brugsmodel br 2006 00292 (stridsbrugsmodellen) er
registreringsdatoen den 9. februar 2007. teddy kristensen er anført som
brugsmodelindehaver og tillige frembringer. stridsbrugsmodellens prioritetsdato er 13.
marts 2006, baseret på patentansøgning pa 2006 00354. følgende skitse er indeholdt i
brugsmodelskriftet:
stridbrugsmodellens krav 1 har følgende ordlyd:
      ”udgangsemne til en reol (19; 21) med mindst én hylde (6; 22), og som er indrettet som en
      i det væsentlige plan metalplade (5; 21) med mindst én bukkeregion (7; 9; 15; 23; 25; 30;
      32) i form af en række forbindelsesled (3) og åbninger (4), og som omfatter et antal side-
                                                   - 4 -
     og hyldeelementer (6; 8; 12; 14; 18; 22; 24; 28; 31), som hver har en side, der strækker sig
     langs og er forbundet med en bukkeregion (7; 9; 15; 23; 25; 30; 32), medens elementets
     øvrige sider er fri, hvorved reolen (19; 21) kan dannes ved at bukke sideelementerne
     omkring deres bukkeregioner og den mindst ene hylde (6; 22) kan dannes ved at bukke et
     hyldeelement (6; 22) omkring den bukkeregion (7; 25), som forbinder det respektive
     hyldeelementet med reolen, kendetegnet ved, at den mindst ene dannede hylde er
     selvbærende og har et modstandsmoment i dens bukning, der er større end det
     modstandsmoment, der skal til for alene at bære hylden.”
af brugsmodelskriftet fremgår endvidere bl.a.:
     ”… sådanne reoler anvendes i stort omfang som udstillingsgenstande til præsentation af
     forskellige objekter, f.eks. varer i et supermarked. de virksomheder eller forretninger, der
     anvender standene, har ofte mange i brug og vil desuden jævnligt have behov for hurtigt
     og nemt at kunne opstille flere til supplement af dem, der allerede er i brug.
     udstillingsstande lægger imidlertid beslag på som regel kostbar plads. af pladshensyn
     lagerføres de derfor jævnligt i fladlagt tilstand.
     som eksempel kan nævnes de fra patentskrifterne … kendte udstillingsstande, der kan
     foldes op af et enkelt faldt stykke pap.
     disse kendte stande lider imidlertid af den væsentlige mangel, at de er besværlige og
     tidsrøvende at folde ud og sammen igen. desuden er standene almindeligvis ikke
     tilstrækkeligt formfaste og stabile. hertil kommer, at pap er et svagt materiale, som ikke
     er særligt holdbart i brug en udstillingsstand af pap vil derfor kun kunne opnå en
     forholdsvis kort levetid, og vil derfor i længden være kostbar at anvende.
     patentskriftet wo 97/48309 omtaler en plade med et antal foldelinier, der afgrænser et
     antal elementer. ved foldning omkring de respektive foldelinier, dannes en
     tredimensional møbelkonstruktion. det angives, at pladen kan være en reol med hylder.
     stabilitet og evne til at bære en belastning opnås ved hjælp af bukkede flige til
     forstærkning af reolen og tunger til at forbinde elementerne indbyrdes. fligene er i flere
     tilfælde så lange, at de er umulige at bukke manuelt omkring foldelinierne, medmindre
                                                      - 5 -
      pladen er tynd, som angivet i patentskriftet. hyldernes foldelinier er ikke indrettet til at
      optage den belastning, som påvirker hylderne ved brug. den kendte plade er besværlig
      at folde ud og samle til eksempelvis en bæredygtig stol.
      …
      de nye og særegne ifølge frembringelsen består i, at den mindst ene dannede hylde er
      selvbærende og har et modstandsmoment i dens bukning, der er større end det
      modstandsmoment, der skal til for alene at bære hylden.
      konstruktionen ifølge frembringelsen bevirker fordelagtig, at reolen hurtigt og nemt
      lader sig danne ved ganske enkelt at bukke pladens forskellige elementer omkring deres
      bukkeregioner. dernæst behøver elementerne ikke at blive sammenføjet yderligere, da
      bukkeregionernes segmenter i nærværende tilfælde er af metal, der kan formes med
      blivende deformationer til følge. i denne tilstand er bukkeregionerne så stærke, at de
      alene kan optage hyldernes egenvægt samt den belastning, som påvirker hylderne under
      brug…”
vedr. den ovennævnte patentansøgning pa 2006 00354 sendte patent- og
varemærkestyrelsen ”1. behandlingsskrivelse” af 19. oktober 2006 til instore displays
patentagent, holme patent. det fremgår af denne skrivelse, at patent- og
varemærkestyrelsen fandt, at den ”nærmest liggende” teknik er beskrevet i wo 97/48309 a1
og us 5277388 a1, og at instore display måtte tilpasse beskrivelsen til det nye kravsæt.
patent- og varemærkestyrelsen udstedte efter det oplyste efterfølgende patent i en ændret
udgave. det meddelte patent har ikke været fremlagt i sagen.
instore display er indehaver af europæisk patent ep1 996 049 b1, der ligeledes har
prioritetsdato den 13. marts 2006. som nærmest kendt teknik er tillige anført wo 97/48309.
ep1 996 049 har følgende patentkrav 1:
      ”1. a blank for a rack (19; 32; 35; 49) with two opposite side panels (14; 31) and a number
      of shelves (6; 22; 36; 50), comprising
  -   a starting plate (5; 21; 34; 48) of a permanently deformable material formed with bending
      regions (7; 9; 15; 23; 25; 30; 32; 37; 42; 45; 46; 51) in the form of a number of segments (3)
                                                    - 6 -
      and openings (4) and which elements (6; 8; 12; 14; 18; 22; 24; 28; 31; 36; 38; 43; 44; 50) each
      has a side extending along a bending region (7; 9; 15; 23; 25; 30; 32; 37; 42; 45; 46; 51) while
      at least one of the remaining sides of the elements is free, whereby the rack (19; 21; 35; 49)
      is formed by bending the elements about their associated bending regions, characterized
      in, that the elements of starting plate (5; 21; 34; 48) comprises,
  -   two side panel elements (14; 31) forming the side panels of the rack when being bent
      about their associated bending regions (7; 25; 37; 51) and
  -   a number of shelf elements (6; 22; 36; 50) forming the shelves when being bent about their
      associated bending regions (7; 25; 37; 51) to project as cantilevers from said bending
      regions.”
det er oplyst, at der er nedlagt en indsigelse for epo af sti- gustav stabernack gmbh.
patent wo 97/48309
den ovenfor omtalte patentansøgning wo 97/48309, som er angivet som nærmest kendte
teknik, har prioritet fra den 18. juni 1996. wo 97/48309 har følgende patentkrav 1 og 4-6:
      ”1.      piece of furniture, such as a shelf unit, a table, a bench, a pedestal or the like,
      including a three-dimensional body portion which is produced by bending a plate
      shaped, thin and essentially rigid metal plate material, c h a r a c t e r i z e d in that the
      body portion has a stabilising and load supporting function and is produced by bending
      a blank which is:
      -         cut and/ or punched out to a shape which after bending gives the three-
      dimensional shape,
      -         provided with bending initiators or notches in the form of perforations after
      determined bending lines (5, 5a, 5b, 5c), the properties and the thickness of the plate
      material and the perforations of the bending initiators being adapted such that the user,
      e.g. the consumer, by hand or with simple tools, is able to bend the blank to the final
      shape, and whereby the stabilizing and load supporting function is obtained by at least
      certain bends extending along bending initiators being reinforcements for the body
      portion.
      …
                                                   - 7 -
      4.        piece of furniture according to any of the previous claim c h a r a c t e r i z e d in
      that it is provided with cut outs (7, 16, 20) and/or holes (12, 21, 24) possibly being partly
      limited by bending notches, said cut outs and/or holes directly or indirectly comprising
      means for fixing of the final shape.
      5.         piece of furniture according to claim 4, c h a r a c t e r i z e d in that said means
      for direct fixing are comprised of tongues (7) and slots (12)
      6.         piece of furniture according to claim 4 or 5, c h a r a c t e r i z e d in that said
      means for indirect fixing are comprised of surfaces and /or holes which are meeting in a
      bent state and are localized in areas that are mutually fixed by snap-in means, double
      adhesive tape, screw means or the like.
      …”
af patentansøgningen fremgår det bl.a.:
      ”…
      by the feature according to claims 4 – 6, it is achieved that the blank is adapted for fixation,
      whereby the measures to be taken by the user for achieving this fixation is highly simplified …”
foldedisplays fremlagt af nti display til støtte for ugyldighedspåstanden
nti display har under hovedforhandlingen fremvist en række foldedisplays (bilag q, bilag
u, bilag d, bilag o, bilag l, bilag k og bilag f). for så vidt angår bilag q, bilag u, bilag d,
bilag o, bilag l og bilag k er der tillige fremlagt skitsetegninger af stanselayouts af disse
foldedisplays, som ses nedenfor:
på skitsetegningerne er der nogle tekstangivelser. blandt disse nævnes:
bilag q: foldedisplay til dvd. dato ”0206”. tegner: ”fh”. angivelse” ”flexline”.
bilag u: overskrift: ”fl-cd-fold tilsatsstykke.” dato: 0206. tegner: ”fh”. angivelse:
”flexline”
bilag d: foldedisplay for dvd. dato: 0605. tegner: ”fh”. angivelse: ”sealand”
bilag o: overskrift” ”sl 01 – foldedisplay dvd bordmodel”. dat 0605. tegner: ”fh”.
angivelse: ”sealand”.
                                               - 8 -
bilag l: tekst” ”boks for 6 stk. insektnet (stans)”. dato: 19.04.05. tegner: ”fh”. angivelse:
”tesa”.
bilag k: dateret 17. maj 2005. efter det oplyste er denne model forevist for irwin industrial
tool company a/s.
de nævnte skitser ser således ud:
bilag q – foldedisplay til dvd                                      bilag u - tilsatsstykke
                                - 9 -
bilag d – foldedisplay til dvd       bilag o – foldedisplay til dvd
(sl 03)                              (sl 01) bordmodel
bilag l – tesa                       bilag k – irwin
                                                  - 10 -
for så vidt angår bilag f er der fremlagt et uddrag af et (udateret) katalog fra virksomheden
irwin tool company a/s, hvori displayet ses:
af specifikationen fremgår, ”1/4 pallet display, free standing. product can be displayed on all 4
sides. irwin branding on all sides. 3 shelf, place 2 shelf at the top and it can used with tv/video-
dvd.”
der er yderligere fremlagt stanselayouts for foldedisplays udviklet til ”flexline” (bilag r,
bilag s og bilag t) samt uddrag af en brochure fra virksomheden spekter a/s fra 2007, hvori
bl.a. ses et display ”spekter x-po miniflex” med vare nr. 550040 (bilag i).
dokumentation for tidspunkter for salg/produktion af foldedisplays
nti display har vedr. displayet bilag q og tilsatsstykket bilag u fremlagt faktura af 8. marts
2006 vedr. salg af 100 stk. ”foldedisplay i rå som prototype” til ”flexline”. som ”rekv. nr.” er
anført ”teddy 24-2-06”. der er endvidere fremlagt faktura af 14. marts 2006 til flexline vedr.
100 stk. ”toppe til foldedisplay gulvmodel” med en angivelse af ”10 stk. leveret 09-03-2006”.
under ”rekv. nr.” var angivet ”teddy 26-02-06”. instore display fakturerede team video
plus aps for 100 foldedisplays med tilhørende toppe den 13. marts 2006. den 22. marts 2006
                                              - 11 -
udstedte kai groth aps en faktura til flexline på bl.a. 300 foldedisplays i rå som prototype.
efter ”rekv. nr. var angivet ”teddy fax 10-03-06”.
vedr. displayet bilag d (én hylde) og bilag o (samme model som bilag d, dog med to
hylder) har nti display fremlagt en produktionsudskrift fra kai groth aps’ stansemaskine
den 13. juni 2005 vedrørende produktion af prototypen til foldedisplayet med to hylder.
vedr. displayet bilag l har nti display fremlagt en udskrift fra kai groth aps’
stansemaskine den 21. april 2005 vedrørende produktion af prototypen til et foldedisplay
med file name: te11595. der er endvidere fremlagt en faktura udstedt af nti display den 1.
juni 2005 til tesa a/s vedr. levering af 31. stk. gulvstativ til insektnet med vare nr. te 11595.
vedr. displayet bilag f har nti display fremlagt en faktura af 28. februar 2005 udstedt til
irwin industrial tool company a/s. det fremgår ikke, hvem der har udstedt fakturaen, men
david frøkjær er anført som reference.
vedr. bilag i har nti display fremlagt en e-mail af 28. november 2003 fra henrik forsberg,
nti display, til claus pedersen, spekter a/s, hvoraf fremgår, at henrik forsberg sender en
prisliste bl.a. med en pris på et foldepladestativ med vare nr. 550040. af en følgeseddel med
datering 20. oktober 2005 fra spekter a/s til dal bygg a/s fremgår bl.a. en leverance af en
”foldeplade stativ m/8 kroge” med varenr. 550040.
øvrige omstændigheder
ved brev af 7. november 2006 til kai groth henviste holme patent på vegne teddy
kristensen til kai groths markedsføring og salg af ”et udgangsemne, der kan foldes ud til en
udstillingsreol” og gjorde opmærksom på, at teddy kristensen havde søgt om dansk patent
og brugsmodel samt europæisk design.
søren lydolph fra kai groth besvarede holme patents henvendelse i et brev af 11. december
2006 og meddelte, at ”vi ikke har nogen hjemmel til den omtalte udøvelse, og at vi ikke
                                                 - 12 -
fremover vil markedsføre og sælge produkter, der er omfattet af instore display aps (teddy
kristensens) patenter, brugsmodeller, designs og varemærker”.
der er fremlagt to enslydende breve af 6. december 2006 fra søren lydolph, kai groth, til
kunder, hvor fremgår, at kai groth ikke vil kunne levere foldedisplays, da disse produkter
var omfattet af instore displays patenter, brugsmodeller, designs og varemærker.
den 11. december 2006 (ifølge aftaleteksten den 6. december 2006) indgik instore display
(teddy kristensen) og kai groth (søren lydolph) en aftale om udvikling og produktion af
produkter i instore displays produktprogram. det fremgår bl.a., at alle produkter, der
udvikles og produceres i medfør af aftalen, tilhører instore display og at kai groth bistår
med udviklingsarbejdet på baggrund af de ønsker, instore display fremsætter i form af
tegninger, skitser eller kravspecifikationer/funktionalitetsbeskrivelser.
den 12. april 2007 indgik kai groth og instore display en aftale om kai groths assistance til
instore display i forbindelse med etablering og drift af en produktudviklingsafdeling. af
denne fremgår bl.a., at alle produkter, der udvikles og produceres i medfør af aftalen tilhører
instore display.
efter anmodning fra nti display foretog patent- og varemærkestyrelsen en prøvning af
registreringen af stridsbrugsmodellen og meddelte i brev af 18. marts 2009, at
brugsmodelregistreringen ”kan opretholdes i ændret form”. af brevet fremgår endvidere
bl.a.:
       ”…
       den teknik, som er mest relevant for bedømmelsen af registrerbarheden af indholdet at
       krav 1, der er tydeliggjort som angivet ovenfor, er beskrevet i wo 97/48309 (dranger)
       24. december 2007 …
       i dette dokument beskrives et udgangsemne … til en reol med mindst en hylde …, hvor
       emnet er udformet som en metalplade med mindst en bukkeregion … i form af en række
       forbindelsesled og åbninger… og omfatter et antal elementer … som hver har en side, der
                                                 - 13 -
      strækker sig langs og er forbundet til bukkeregionen …, mens elementets øvrige sider er
      frie, idet reolen kan dannes ved at bukke disse elementer omkring deres bukkeregioner
      til dannelse af hylder og efterfølgende bukke sideelementer … mod hylderne til indgreb
      af slidser … i sideelementerne … med flanger … på hylderne.
      hylderne i en således dannet reol bæres dels af modstandsmomentet i bukkeregionen …
      og dels af flangerne … grundet deres indgreb med slidser … i reolsiderne … .
      en fagmand, der arbejder med plane udgangsemner for dannelse af reoler ved bukning
      og ønsker et alternativ til det kendte udgangsemne, vil efter vores vurdering ikke være
      inspireret af hverken sin almene viden, sin fagmandsviden eller anden specifik viden
      inden for fagområdet til at anvise frembringelsen i dit krav tydeliggjorte krav 1 som
      løsning på dette problem.
      frembringelsen i dit tydeliggjorte krav 1 og de sammenhørende krav 2-9 adskiller sig
      derfor tydeligt fra kendt teknik. den er derfor registrerbar.
      …
      i forbindelse med anmodningen om at få prøvet din brugsmodelregistrering, indleverede
      anmoder materiale, som har indgået i vores prøvning. vi gør opmærksom på, at
      materialet ikke har haft betydning for vores vurdering af din frembringelses
      registrerbarhed, da det ikke fremgår entydigt af selve de indsendte fakturaer, hvilke
      varer, der er solgt, og da der ikke er nogen entydig kobling mellem fakturaerne og de
      medfølgende udaterede tekniske tegninger…”
ved brev af 25. maj 2009 til teddy kristensen, meddelte patent- og
varemærkestyrelsen, at stridsbrugsmodellen blev opretholdt i ændret form
ved brev af den 26. januar 2010 rettede instore displays advokat henvendelse til nti
displays advokat med anmodning om, at nti display bekræftede, at al produktion,
markedsføring og salg af produkter omfattet af instore displays
brugsmodelrettigheder ophørte med øjeblikkelig virkning. i en e-mail den 30. januar
2010 blev henvendelsen besvaret af david frøkjær, som bestred, at nti display
krænkede rettigheder tilhørende instore display og bl.a. anførte, at eventuelle
                                               - 14 -
rettigheder må tilkomme nti display. instore displays advokat fastholdt krænkelsen i
brev af 17. marts 2010, mens david frøkjær i e-mail 18. marts 2010 fastholdt, at nti
display er rette indehaver af stridsbrugsmodellen.
instore displays betalingskrav
instore har opgjort sit krav på rimeligt vederlag i h.t. brugsmodellovens § 55, stk. 1, nr. 1 på
grundlag af solgte, krænkende produkter således:
bilag 1: 153 stk. x 250 kr. x 10 %                                      3.825 kr.
bilag 1a: 50 stk. x 562 kr. x 10 %                                      2.810 kr.
bilag 16: 200 stk. x 320 kr. x 10 %                                     6.400 kr.
bilag 17: 400 stk. x 80 kr. x 10 % =                                    3.200 kr.
i alt                                                                  16.235 kr.
instore displays erstatningskrav er baseret på vejledende udsalgspriser af de fire
produkter (bilag 1, bilag 1a, bilag 16 og bilag 17). det samlede mistede dækningsbidrag
for salg af de fire produkters vedkommende er beregnet til 118.726 kr., hvilket er
bekræftet ved statsaut. revisor hakon rønn jensens erklæring af 12. december 2012. af
en faktura, udstedt af nti display til valora trade denmark a/s, fremgår, at nti
display har solgt 153 stk. af de i bilag 1 viste foldedisplays til kunden valora trade
denmark a/s.
forklaringer
teddy kristensen har forklaret, at han er indehaver af og administrerende direktør i instore
display, som han stiftede i maj 2006, og som har 2 medarbejdere ”plus det løse”. det eneste,
de producerer selv, er grafik. de gør brug af underleverandører rundt om i verden. han har
haft en lang karriere, hvor han bl.a. har beskæftiget sig med it og salg af film og musik samt
inventar. han har haft såvel fysiske butikker og internetbutikker. han indkøbte tidligere
inventar hos flexline og overtog virksomheden i 2004. han overtog produkterne,
kundelisten og forretningen, men ikke medarbejderne. flexline fik produceret sine ting hos
kai groth.
                                             - 15 -
omkring årsskiftet 2004/2005 begyndte han selv at udvikle produkter. hans idé bestod i at
lave en mere simpel displaymodel til dvd’er, og det nye var at gøre det simplere og billigere
at producere og billigere at distribuere. butiksstrukturen ændrede sig, og i dag sælges der
typisk ikke inventar til butikkerne, men til brand-owners, som leverer til butikkerne. der er
derfor stor fokus på omkostningerne.
først i 2006 blev instore display hans hovedaktivitet. dette skyldtes bl.a., at han var
involveret i mange andre aktiviteter. formålet med instore display var at udvikle og sælge
inventar og displays. efter overtagelsen af flexline fortsatte han med at få produceret sine
displays hos kai groth. de talte ikke om fortrolighed, idet det ganske enkelt var et vilkår for
deres samarbejde, at der var fortrolighed. ellers er der intet, der fungerer. han gjorde brug af
holme patent, som han kendte i forvejen, som rådgiver med hensyn til, om der var noget,
som var patenterbart og med hensyn til udlevering af materiale.
i november 2006 udviklede han et nyt dvd-display til en kunde, p.h. distribution. efter et
stykke tid ringede han til dem og spurgte, om det blev til noget, men de svarede, at de havde
købt deres varer hos kai groth. det blev han bestyrtet over, og han bad derfor holme patent
om at tage sig af det. det lykkedes heldigvis at få indehaveren, søren, til at forstå tingene, og
han indgik herefter den fremlagte udviklings- og produktionsaftale med kai groth, da det
åbenbart var nødvendigt at få reguleret aftaleforholdet på skrift. han ønskede at slå fast, at
produkterne tilhørte ham. det har ikke i andre tilfælde været nødvendigt at indgå skriftlige
aftaler med samarbejdspartnere, heller ikke i udlandet.
filmbranchen er i dag hans største kunde, hvilket skyldes, at han kender branchens behov
gennem sin forretningsmæssige baggrund. han lod sig inspirere af kai groth, der
producerede hylder, der var fladlagte, og som de solgte til norge. han spurgte søren hos kai
groth om baggrunden og begyndte derefter at tænke, hvorfor man dog ikke producerede det
hele på den måde.
                                              - 16 -
han drøftede i starten de forretningsmæssige – og også de tekniske - forhold med søren
lydolph, men efterhånden talte han mere og mere om ideerne med frank hansen hos kai
groth. det var et tæt samarbejde, og han kom hos kai groth flere gange om ugen i de 3 år,
samarbejdet varede. han stod for halvdelen af omsætningen. udviklingsarbejdet foregik på
den måde, at de prøvede sig frem. senere i forløbet gav han kai groth specifikke
instruktioner om beregninger m.v.
det er ikke ham, der har lavet tegningen, bilag q. han erindrer ikke at skulle have haft
nogen specifik inspirationskilde til udvikling af displayet, bilag q. det var vel hans
almindelige kendskab til markedet, der inspirerede ham. han husker ikke, hvor han
afleverede sit materiale, som kunne være en håndtegning. han sagde vel blot, at det skulle
produceres. han har ikke lavet beregninger inden produktionsdatoen, og det gjorde kai
groth ham bekendt heller ikke. tingene blev afprøvet – duer det eller duer det ikke.
tegningerne til bilag q, r, s og t er ikke nødvendigvis tegnet hos kai groth. kai groth
arbejdede med 2d- programmet ”autocad”. uanset hvad han kom med, så insisterede de
på, at det skulle lægges over i ”autocad”- programmet. det er ikke usædvanligt, at en
leverandør kræver, at man anvender deres værktøjer.
beslutningen om at ansøge om patent blev truffet 1-2 måneder før ansøgningen. han
drøftede det ikke som sådan med kai groth, men sagde det vist til søren, der sagde, at det
kunne man nok ikke. han tog et eksemplar med til holme patent til forevisning.
da prototyperne var udviklet, besluttede han sig for at vise dem til nogle mennesker, som
han kender godt i branchen. en af dem er kurt fra team video plus. han ville høre, om kurt
troede, at det kunne blive til noget. han viste kurt en prototype, men han udleverede den
ikke. dette var før prioritetsdagen den 13. marts 2006. han sagde til kurt, at han ikke kunne
foretage sig noget, før han fik grønt lys fra holme patent. han havde siddet på hænderne i
en måneds tid, og han syntes derfor, at det var sjovt at sælge noget samme dag, som
ansøgningen blev indgivet. han indgik denne dag aftale med kurt om at begynde at levere.
team video plus bestilte ikke noget før prioritetsdagen, og han leverede heller ikke - heller
                                              - 17 -
ikke prototyper. han fakturerede også samme dag. han har set i sine regnskaber, at første
gang, han leverede 100 stk., var den 18. marts 2006.
at fakturaen på 100 stk. displays er dateret den 8. marts 2006 skyldes, at han bestilte varerne
med henblik på efterfølgende levering til team video plus. instore display er lagerførende.
det er korrekt, at flexline bestilte 100 foldedisplays den 24. februar 2006. han havde ikke
solgt disse displays til nogen før prioritetsdagen, men ville blot lagerføre dem. fakturaen til
team video plus dateret den 13. marts 2006 vedrører med sikkerhed ikke salg af displayet,
bilag u, men derimod en top med to hylder. når der i bilag u står ”tilsatsstykke”, betyder
det, at det skal sættes sammen med et andet stykke. han har ikke solgt sådanne
tilsatsstykker til team video plus. displayet er beregnet til cd’er.
fakturaen til flexline dateret den 22. marts 2006, der vedrører 300 foldedisplays i rå som
prototype, kan godt være bestilt allerede den 10. marts 2006. han tror ikke, at de blev
indkøbt til en bestemt kunde. det drejede som displays, der er tilsvarende bilag q.
han har aldrig oplevet, at der har været udstillet produkter hos kai groth. fabrikken var en
hal på 4-500 m². han har ikke set færdige produkter hos kai groth, der alene udførte
metalarbejde, men ikke pulverlakerede. han har set umalede produkter hos kai groth. kai
groth var mest underleverandør, men man havde også egne produkter.
han fastsætter sine vejledende salgspriser på sine store produkter på den måde, at han har
inddelt dem i 10 forskellige prisegrupper ud fra pladernes størrelse. det er nemt at
kommunikere.
nti displays salg har påvirket hans forretning på den måde, at nti display er gået direkte
efter instore displays kunder. instore displays kunder er meget synlige, idet deres displays
står på posthuse, tankstationer mv. det er i nogle tilfælde lykkedes nti display at stjæle
kunder fra instore display, som instore display ikke har fået tilbage. dernæst har de mistet
indtjening på grund af omtalen. der er kunder, der holder sig væk, fordi de ikke vil være en
                                             - 18 -
del af en konflikt. nti display har overfor kunderne oplyst, at det var dem, der var rette ejer
af rettighederne.
konflikten har kørt i 5 år og har kostet instore display penge, men han kan ikke påstå, at det
drejer sig om millioner. det værste har næsten været det store tidsforbrug, som han har
måttet bruge på tvisten, samtidig med at skulle starte virksomhed op internationalt. men
markedet er kæmpestort, og det går godt for instore display, som har de store filmselskaber
som kunder. omsætningen og anerkendelsen er voksende.
instore display meddeler ikke licens til deres rettigheder. det har de kun gjort i ét tilfælde – i
rusland, og her lå deres dækningsbidrag på 50 % af salgsprisen. baggrunden for det høje
dækningsbidrag i erstatningskravet skyldes, at det er den pris han kan få for sine produkter.
david frøkjær har forklaret, at han siden 1997 har været administrerende direktør i nti
display. han havde siden 1988 en kølerfabrik, hvor der var ansat uddannede smede. i 1997
købte de nti display og brugte smedene til at lave salgsdisplays. de har i dag ca. 15
medarbejdere.
nti display samarbejdede med kai groth indtil 2007, hvorefter de overtog virksomheden og
dennes aktiver samt virksomhedens værkfører søren lydolph og maskinekspert frank
hansen. før overtagelsen kom han rigtigt meget hos kai groth, i hvert fald hver fredag. de
var enige om, at de ikke var konkurrenter.
han blev ikke i forbindelse med købet af kai groth gjort bekendt med brevet af 7. november
2006 fra holme patent og kai groths svar. han antager, at søren lydolph havde glemt alt
om brevet. han var heller ikke bekendt med aftalerne mellem kai groth og instore display
af 11. december 2006 og 12. april 2007.
samarbejdet fortsatte ikke, da flexline blev til instore display. de handlede ganske få gange
med teddy kristensen, men det gik ikke så godt.
                                             - 19 -
et display kommer til verden på den måde, at kunden kommer med input, hvorefter nti
display udvikler en prototype, som så forelægges for kunden, der så kan komme med
rettelser. derefter produceres produktet, hvorefter det sælges. de har i dag et showroom
med eksempler på deres produkter, som de viser deres kunder med det formål at inspirere
dem. hos alle, der producerer displays, fungerer det på den måde.
hos nti display følger fakturaen varen. det var tidligere ikke sædvanligt at fakturere, før
varen blev leveret. efter finanskrisen kan det godt ske, at de beder om fx 30 % up front.
foldedisplays er ”en gammel historie”, der går tilbage til 1980’erne. fordelene ved
foldedisplays er, at der kan være 50 displays på en palle, hvor der ellers kun kan være 2-3
almindelige displays.
søren lydolph og frank hansen var tidligere ansat i virksomheden howi, som ligeledes
producerede foldedisplays. da frank hansen blev ansat i nti display, havde han nogle
idéer, som de videreudviklede. nti display lavede også foldedisplays før frank hansens
ansættelse.
det er ret komplekst at lave disse displays. hvis han kom med en tegning, ville frank
hansen ikke kunne producere den alene efter tegningen. der skal først laves en række
beregninger, hvorefter der skal laves display-designs tilpasset den konkrete maskine.
displayet, spekter x-po, som han også kalder ”penseldisplayet”, er konstrueret således, at
det har to sider, som foldes ind, og en bund, som foldes op. der er krogrækker, hvor man
kan hænge forskellige produkter. foldebunden har et tilstrækkeligt modstandsmoment til at
kunne bære sig selv.
bilag f (irwin) har et topskilt, der kan bukkes ned, således at det nedbukkede skilt danner en
hylde, hvorpå der kan stilles et tv-apparat, der i butikkerne, fx silvan, kan vise reklamer.
siderne foldes ikke ind, men sættes derimod på med nitter. der er ingen flanger eller slidser,
                                              - 20 -
men disse kan bruges, hvis der skal stå noget tungt på hylden. bilag k blev aldrig købt af
irwin. de 200 eksemplarer blev solgt til en anden kunde, men han husker ikke hvornår.
med hensyn til bilag l kan man vælge at ”låse” displayet eller lade være. dette display har
han udviklet sammen med frank hansen.
frank hansen udviklede bilag o og d hos kai groth til kunden sealand. bilag d, som kun
har én hylde, blev udviklet før bilag o. stanselayouts blev udarbejdet i 2005. han spurgte
under en telefonsamtale niels kaysen fra sealand, om han kunne huske, hvornår disse
displays var blevet købt. denne svarede, at de var købt i sommeren 2005, og at han kunne
huske det på grund af et eller andet med hans datter og sommerferie. han købte 300 stk. han
kan ikke huske, om han har set bilag o og d hos kai groth, men det vil han tro. men de så
rigtig mange produkter.
de solgte bilag q til game stop i sverige, men ikke særlig mange. det var efter
prioritetsdatoen. den markedsføres stadig på hjemmesiden og sælges stadig, men han
kender ikke salgstallene.
når nogle displays ikke har flanger, skyldes det, at der ikke er behov herfor. eksempelvis
skal et borddisplay ikke bære så meget.
da teddy kristensen ansøgte om patent tænkte han, at det ikke kunne være rigtigt. de
havde jo lavet disse foldedisplays i 15 år. i dag skriver de på deres fakturaer, at nti display
har ophavsretten til produkterne. nti display markedsfører fortsat deres foldedisplays på
deres hjemmeside, både foldedisplays med og uden flanger.
nti displays kunder er deres egne. de kunder, der tidligere havde været hos instore
display, rettede selv henvendelse til nti display. de kan dog også være blevet kontaktet af
nti displays sælger. hvorfor skulle kunder vælge instore display, som ikke producerer
selv? det er en blandet landhandel, hvilke display-typer kunderne foretrækker. nogle
foretrækker foldedisplays, som han vil kalde en pendant til papdisplays. det er
                                              - 21 -
usandsynligt, at instore display kan tage væsentligt højere priser end nti display. i så fald
ville instore display ikke have nogen kunder.
frank hansen har forklaret, at han er ansat hos nti display. han blev ansat i 2008, men har
tidligere været ansat i perioden fra 2003 til 2005. i mellemtiden var han ansat hos kai groth,
og før 2003 var han ansat hos howi, som også udviklede butiksudstyr.
han udviklede hos kai groth borddisplayet, bilag d, til sealand, som skulle have et display
til dvd’er. displayet, bilag o, er det samme produkt blot med to hylder. han afrundede
hjørnerne, for at man ikke skal skære sig. ”sl 03” på tegningen i bilag d står for sealand nr.
3. bilag o hedder sl 01 og kom derfor før bilag d. han husker ikke sl 02 – det kan have
været en krog eller noget helt andet. ”fh” er vidnet selv. han ved ikke, om disse displays er
blevet solgt til sealand.
bilag q er et foldedisplay, som kai groth lavede til flexline. han tegnede dette display, da
han var ansat hos kai groth. bilag q er principielt det samme display som bilag o og bilag
d, blot større. dog har bilag d en fod, hvilket bilag q ikke har. teddy kristensen kom hen til
ham i en frokostpause med de to borddisplays - bilag o og bilag d - og spurgte, om de
kunne laves til et stort display, hvilket vidnet så gjorde. der var reelt tale om en enkel
opskalering. hen ad vejen kom der en dialog, en idéudveksling med teddy kristensen. bilag
r og bilag s var en del af denne dialog, hvor også søren lydolph var lidt involveret
det er helt tilfældigt, at der på nogle stanselayout er angivet hhv. dato med dag, måned og år
og andre med kun måned og år. når både bilag r og bilag q hedder ”fl 02 ” kan det hænge
sammen med, at bilag r er en revideret udgave af bilag q. forskellige produkter fik
forskellige produktnumre.
foldedisplays’ udformning afhænger af den belastning, de skal kunne klare, og også af
hvilken maskine der skal anvendes. man anvender så få stans som muligt. når man har en
tegning til et display, kan den produceres på en hvilken som helst maskine, uanset om man
har det samme værktøj. det kan dog betyde, at der stanses flere gange, hvilket er meget mere
                                              - 22 -
omkostningskrævende. et design som fx det til bilag q tager et par timer at tegne og
dimensionere.
samarbejdet mellem kai groth og flexline fungerede godt i praksis, hvor flexline kom med
kundernes krav, og han fik nogle retningslinjer, hvorefter han skulle producere displayet.
både han og teddy kristensen kom med input. han brugte programmet autocad. teddy
kristensen havde ikke noget tegneprogram i starten, men fik det dog senere.
kai groth var en lille smedevirksomhed, som bestod af et produktionslokale, et kontor, en
spisestue og et mødelokale. der var ikke noget showroom, og der kom ikke folk ind fra
gaden.
claus pedersen har forklaret, at han har været ansat hos spekter a/s i 30 år. han er
produktions- og logistikchef. spekter a/s forsyner det nordiske marked med malerværktøj,
fx. pensler, ruller og spartler. spekter a/s køber butiksudstyr hos nti display og har
samarbejdet med nti display siden 2003.
i 2003 købte spekter x-po miniflex med varenummer 550040. displayet er stanset ud af én
plade og er konstrueret således, at man med hænderne kan folde det i den facon, som det
skal have. det er fladt, hvorefter man folder pladedelene, så det får den pågældende facon.
der er en bund, som foldes op. det er et borddisplay, så når man folder bundhylden, kan det
hvile på bordet. bunden kunne med lette produkter, fx malerruller, bære sig selv. men man
gjorde i øvrigt brug af en metaltråd for at understøtte hylden, hvis der var lidt tungere
produkter på. denne tråd var en del af leverancen. der var spekters konsulenter, der satte
displayene op for den enkelte butik. de satte så også tråden i, hvis der var behov for det.
tråden understøttede hylden, hvis displayet skulle flyttes med varer på. han har aldrig
prøvet at hænge displayet på væggen.
de havde en ordrestørrelse på 499 displays pr. gang. han ved ikke, hvor mange gange de
bestilte. disse displays blev leveret før den 13. marts 2006.
                                               - 23 -
spekters brochure kan være fra 2003/2004, men han kan ikke sige, hvornår netop dette
optryk er fra. det kan godt være fra 2007.
det ville være muligt at lave ændringer i displayet og stadig have samme varenummer. der
sad ikke tunger i siden, som kunne foldes ind. der var ikke behov for metaltråden, hvis der
havde været tunger.
kim frost mikkelsen har forklaret, at han har været ansat hos irwin industrial tool
company a/s i 27 år. irwin sælger værktøj til professionelle i hele verden. han arbejder med
marketing, og han var også på et tidspunkt ansvarlig for displays for europa. det var i
perioden 2002 – 2005.
kataloget i sagen, bilag f, var det displaykatalog, som de brugte, og som blev lagt på
regionskontorerne. displayet som ses i kataloget med vare nr. 10505220 er det samme som
displayet, der er opstillet i retslokalet. topskiltet blev udviklet, så det kunne bruges som
hylde, så der var mulighed for at stille et lille 14” tv på den. de har købt ca. 200-300 af dette
display til hele europa. displayet stod i forhandlernes butikker før 13. marts 2006.
i maj 2005 udviklede nti display displayet, bilag k. displayet skulle kunne det samme, men
blev udviklet for at gøre det tidligere display mere venligt at transportere. han tog layoutet
til bilag f med ned til spekters hovedkontor i münchen, hvor de havde nogle produktmøder.
det blev forevist for spekters produktansvarlige og regionale marketingchefer og tillige for
2-3 centrale kunder for at få en feedback fra deres side. forevisningen skete før marts 2006.
processen gik de igennem i 4-6 måneder i 2005. de endte med at købe displayet, men han
kan ikke med 100 % sikkerhed sige, at det blev købt før marts 2006. det trak nemlig lidt ud,
måske fordi han skiftede til andre arbejdsopgaver.
parternes synspunkter
instore display har anført, at kravene til frembringelseshøjde i brugsmodelloven ligger på et
lavere niveau end de krav, der stilles, når der er tale om patent i henhold til patentlovens § 2.
                                                - 24 -
lovens formål er at give mulighed for at beskytte mindre opfindelser, jf. bemærkningerne til
lovforslaget fra 1991 og bemærkningerne fra 2005. der henvises endvidere til højesterets
præmisser i ufr 2012.2649 h. i det foreliggende tilfælde må det være hævet over enhver
tvivl, at frembringelsen har tilstrækkelig adskillelsesevne, da der også er udstedt såvel dansk
som europæisk patent. den beskyttede løsning kan forekomme simpel, men simple
løsninger er ofte de vanskeligste at komme frem til.
stridsbrugsmodellen er registreret med prøvning, hvilket vil sige, at patent- og
varemærkestyrelsen har foretaget en nyhedsundersøgelse og foretaget en vurdering af, om
kravene til tydelig adskillelse har været opfyldt. der var to modhold under behandlingen,
hvoraf det ene, wo 97/48309, er med i nærværende retssag.
patent- og varemærkestyrelsen vurderede i deres 1. behandling af 18. marts 2009 at wo
97/48309 var mest relevant for bedømmelsen af registrerbarheden af brugsmodellen. patent-
og varemærkestyrelsen angav, at reolen i wo 97/48309 dannedes ved at bukke et antal
elementer omkring deres bukkeregioner til dannelse af hylder, og efterfølgende bukke
sideelementer mod hylderne til indgreb af slidser i sideelementerne med flanger på
hylderne.       hylderne    var     således   ikke   selvbærende,     men    blev   båret    dels  af
modstandsmomentet i bukkeregionen, dels af flangerne, grundet deres indgreb med slidser i
reolsiderne. en fagmand ville på den baggrund ikke være inspireret til at anvise
frembringelsen ifølge stridsbrugsmodellens krav 1.
det er ikke tilstrækkeligt til at tilsidesætte en registreret rettighed at henvise til, at man har
produceret foldedisplays gennem en lang årrække på den gamle måde. det er den helt
særlige variant, som er til prøvelse, og samtlige træk skal vurderes. indsiger skal, som det
også fremgår af epo-praksis, bevise sin sag ud over enhver rimelig tvivl. bevisbyrden for
”prior use” er således meget streng. man taler om krav om ”absolute conviction” og ”beyond
reasonable doubt”. nti display skal således bevise datoer og angive præcist det produkt,
der tales om. argumentationen skal være komplet og overbevisende, fuldt understøttet af
fakta og dokumentation. med disse omstændigheder in mente bestrides det, at de af nti
display fremlagte modhold foregriber frembringelsen.
                                            - 25 -
særligt om produktet vist i bilag l bemærkes, at dette ikke viser en hylde, men – ligesom
bilag d - en bund. på produktet ses tydeligt tunger, der skal gribe fat. løsninger, som har
tunger, er ikke nyhedsskadelige for stridsbrugsmodellen.
for så vidt angår produktet, bilag k, bestrides det, at dette er et foldedisplay, hvor mindst
den ene foldede hylde er selvbærende. der er således flanger i siderne. det er hertil
udokumenteret, at produktet var almindeligt tilgængeligt før 13. marts 2006.
foldedisplayet bilag f (irwin) har fastboltede sider, der således ikke skal bukkes. allerede
derfor foregriber produktet ikke hverken nyhed eller frembringelseshøjde. derudover har
produktet ikke nogen egentlig hylde, men et topskilt, som det ikke var meningen skulle
bruges som hylde. hvis man placerede et tv-apparat på det ombukkede topskilt, ville det
falde sammen. som det ses på specifikationerne til produktet i brochuren, bilag f, er der
derimod mulighed for at placere to hylder i toppen, hvorefter der kan placeres fx et tv-
apparat herpå.
med hensyn til displayet, bilag i (spekter), er det meget svært at se, hvad billedet udviser.
det kan måske nok være, at der er en udbukket bund, men der er ingen selvbærende hylde.
det kan ikke efter claus pedersens noget vævende forklaring herom lægges til grund, at
produktet var solgt før prioritetsdatoen. claus pedersens forklaring skal ses i lyset af, at han
er en af nti displays kunder. claus pedersen havde ikke prøvet at hænge displayet på
væggen. hvad der i så fald var sket, vides ikke. det må efter forklaringen antages, at der ikke
var et selvstændigt modstandsmoment i bunden, der måtte forstærkes med en ståltråd for at
være bærende.
for så vidt angår dvd-displayene, bilag d, bilag o, bilag q, bilag r, bilag s og bilag u gøres
det samlet gældende, at det ikke er godtgjort, at de har været almindeligt tilgængelige for
offentligheden før den 13. marts 2006. at andre har set tegninger eller prototyper, er ikke det
samme som, at produktet har været almindeligt tilgængeligt. forevisningen for kurt hos
team video plus skete i underforstået fortrolighed. der henvises til epo-afgørelserne t
                                                - 26 -
478/99 og t 823/93. prototypen var kun kendt inden for en helt snæver kreds. der henvises til
u 2012.2649h. det er således udgangspunktet, at udveksling af skriftligt materiale og
mundtlige præsentationer i forbindelse med kommercielle samarbejds- og
udviklingsprojekter, anses at være underlagt en hemmeligholdelsesforpligtelse. teddy
kristensen har forklaret, at der ikke blev afleveret displays, og at der først skete salg på selve
prioritetsdagen og leveret nogle dage senere. teddy kristensen rådførte sig med holme
patent og fulgte deres råd.
det bestrides, at bilag o og bilag d er blevet solgt til sealand. der foreligger hverken
dokumentbevis eller vidneudsagn, der støtter, at et sådant salg har fundet sted. frank
hansen kunne ikke sige, at der var sket et salg, og davis frøkjærs forklaring var på anden
hånd. bilag d har endvidere ikke nogen hylde, men en bund.
allerede fordi der ikke er afholdt syn og skøn, har nti display ikke løftet bevisbyrden for, at
patent- og varemærkestyrelsens skøn har været urigtigt. synspunktet om, at det ville være
nærliggende for en fagmand at anvise frembringelsen, er ikke bevist.
rette frembringer
vedrørende nti displays synspunkt om, at retten til frembringelsen i henhold til
stridsbrugsmodellen er overgået til nti display via frank hansen og kai groth, gøres det
gældende, at kai groth/nti display ikke har overholdt fristerne for sagsanlæg med henblik
på at kræve en overdragelse af stridsbrugsmodellen fra instore display. der henvises til
patentlovens § 52, stk. 4, jf. lov nr. 367 af 9. juni 1998, § 32, stk. 2 (den tidligere
brugsmodellov).
det bestrides endvidere, at nti display på nogen måde skulle have erhvervet rettigheder til
frembringelsen – af hvilken som helst art – som følge af købet af aktiverne i kai groth pr. 1.
januar 2008. arbejdet blev udført som underleverandør og efter instruktion. medarbejderen
frank hansen bistod med opgaven, men erhvervede ikke derved nogen rettigheder. det var
kai groth da også enig i, hvilket ses at kai groths breve af 6. december 2006 til to kunder og
11. december 2006 til holme patent. stridsbrugsmodellen er indehavet af instore display.
                                              - 27 -
frembringeren af stridsbrugsmodellen er instore displays indehaver, teddy kristensen. det
er på intet tidspunkt fremført hverken af frank hansen eller kai groth, at rettighederne
skulle være hos andre end instore display.
vederlag og erstatning
instore display har i henhold til brugsmodellovens § 55, stk. 1, nr. 1, krav på et rimeligt
vederlag for den udnyttelse, som nti display har erkendt har fundet sted. instore display
licenserer ikke rettigheder til stridsbrugsmodellen til tredjemand. der har dog været et
enkelt tilfælde, hvor den aftalte licens var 50 %. et rimeligt vederlag kan derfor fastsættes
skønsmæssigt til 10 % af omsætningen på de solgte og krænkende produkter.
instore display har i henhold til brugsmodellovens § 55, stk. 1, nr. 2, endvidere krav på
erstatning for den yderligere skade, som krænkelsen har medført. ud fra oplysninger om
salg, vejledende salgspriser og dækningsbidrag, som er bekræftet af revisorerklæringen af
12. december 2012, er det samlede mistede dækningbidrag, som nti display er forpligtet til
at erstatte, 118.726 kr.
udover det tabte dækningsbidrag har instore display lidt omfattende tab, som følge af den
skete markedsforstyrrelse. nti display har således kontaktet flere af instore displays
kunder og tilbudt disse de krænkende produkter. den markedsforstyrrende effekt har været
væsentlig. flere potentielle kunder har undladt at handle med instore display som følge af
usikkerheden omkring rettighederne til produkterne. den økonomiske effekt af
markedsforstyrrelsen overstiger en million kr., men instore display har af procesøkonomiske
årsager valgt at begrænse sit krav på erstatning som følge af markedsforstyrrelse til 122.226
kr.
sagen har været langstrakt, og nti display har undervejs skiftet advokat. der har været et
stort tidsforbrug i sagen, herunder med hensyn til skønstema. sagen bærer præg af ren
chikane fra nti displays side. disse forhold må have betydning ved fastsættelsen af sagens
omkostninger.
                                              - 28 -
nti display har anført, at stridsbrugsmodellen ikke har nyhed eller frembringelseshøjde, da
den ikke tydeligt adskiller sig fra, hvad der var kendt teknik før prioritetsdagen.
stridsbrugsmodellen angår foldedisplays, der dannes ved med udgangspunkt i en udstanset
metalplade at folde sider og hylder omkring deres folderegioner, og hvor mindst den ene
hylde er selvbærende og har et modstandsmoment, der er større end det modstandsmoment,
der skal til for alene at bære hylden. sådanne foldedisplays er bl.a. kendt fra wo97/48309,
der har prioritet fra den 18. juni 1996. dette patentskrift blev fundet af patent- og
varemærkestyrelsen ved nyhedsundersøgelsen af opfindelsen og konkluderede, at
opfindelsen iht. krav 1 i pa 2006 00354 var kendt fra wo97/48309. den danske
patentansøgning førte herefter til patent, men med andre patentkrav.
wo97/48309 blev også fundet ved nyhedsundersøgelsen af opfindelsen iht. instore displays
europæiske patentansøgning 07735065.0, og også epo fandt, at opfindelsen var kendt fra
wo97/48309. den europæiske patentansøgning førte til patent, men med et andet kravsæt og
et andet beskyttelsesomfang end iht. stridsbrugsmodellen.
det gøres herefter gældende, at frembringelsen i henhold til stridsbrugsmodellen ikke er ny i
forhold til wo97/48309, idet der i det uafhængige krav 1 ikke beskrives flanger til brug for
fastgørelse. modsætningsvis er hylderne selvbærende uden brug af flanger, idet
modstandsmomentet i folderegionen alene er tilstrækkeligt til at bære hylden. patent- og
varemærkestyrelsens vurdering i konklusionen på prøvningen af stridsbrugsmodellen den
18. marts 2009 er således forkert. styrelsen burde have fundet stridsbrugsmodellen ugyldig.
såfremt sø- og handelsretten måtte nå frem til, at frembringelsen i henhold til
stridsbrugsmodellen er ny i forhold til wo97/48309, gøres det gældende, at det ville det
være nærliggende for fagmanden at fremstille foldedisplayet uden flanger og slidser.
frembringelsen adskiller sig således ikke tydeligt fra wo97/48309. den dovne fagmand ville
fremstille produktet uden flanger, hvilket stemmer med claus pedersens forklaring om
spekter-displayet, hvor der fulgte en tråd med til at bære bundhyldelementet.
                                              - 29 -
udover at være kendt fra wo97/48309 er der i sagen en række eksempler på brug før
prioritetsdatoen den 13. marts 2006.
for så vidt angår bilag i (spekter) er dette blevet udviklet af nti display til spekter til brug
for pensler mv. spekter købte efter bevisførelsen displayet allerede i 2003 og distribuerede
det til sine forhandlere. displayet er derved blevet gjort almindeligt tilgængeligt. der
foreligger ingen salgsfakturaer, men en følgeseddel af 20. oktober 2005 dokumenterer
levering fra spekter til en norsk kunde. der foreligger ikke et fysisk display-eksemplar i
sagen, og de fremlagte fotos er ikke tydelige. men det fremgik af claus pedersens forklaring,
at foldedisplayet var udstanset af en plade med to sider, der kunne bukkes. bunden var
selvbærende og kunne bære varer udover sin egen vægt, uanset at der var tale om et
borddisplay. bunden havde ikke flanger men blev leveret med en tråd til montering, hvis
konsulenten vurderede, at det var nødvendigt. det gøres gældende, at bunden kan anses for
at være en hylde; i så fald indeholder displayet alle træk fra stridsbrugsmodellens krav 1.
hvis bunden ikke anses for en hylde, er det i det mindste nærliggende for fagmanden at nå
til frembringelsen med selvbærende hylde.
foldedisplayet, bilag k og bilag f, har ikke alle træk fra krav 1, men topstykket kan foldes
ned som en hylde. dette fremgik af kim frost mikkelsens forklaring, som må lægges til
grund. bilag f, der havde et internt arbejdsnummer hos irwin 10505220, blev i henhold til
faktura solgt til irwin omkring februar 2005. ifølge kim frost mikkelsens forklaring blev
displayet distribueret til forhandlere i europa. da der kun kunne stå 3 stk. af displayet, bilag
f, på en palle, blev bilag k udviklet. af denne udgave kunne der stå 50 på en palle.
stanselayoutet til bilag k er fra maj 2005. kim frost mikkelsen foreviste det til et stort antal
medarbejdere i münchen med henblik på intern godkendelse. det blev efterfølgende
distribueret, men kim frost mikkelsen kunne ikke sige præcist hvornår. med bilag k kom
man endnu nærmere frembringelsen. hvis topstykket anses for at være en hylde, og flagerne
kan vælge til og fra, er displayet nyhedsskadeligt. i det mindste må det med bilag f
sammenholdt med bilag k være nærliggende for fagmanden at nå til frembringelsen.
                                              - 30 -
foldedisplayet, bilag l, har alle træk fra krav 1, og frembringelsen i henhold til stridsbrugs-
modellen er derfor ikke ny i forhold til dette display. foldedisplayets sider bukkes om
bukkeregionerne, og der dannes en reol, hvor den ene hylde er selvbærende. der er tale om
en hylde – ikke en bund. flangerne er anbragt af hensyn til stabilitet og ikke af hensyn til
bæreevne. foldedisplayet blev i henhold til faktura leveret til tesa den 1. juni 2005, som
distribuerede det til sine forhandlere, der anvendte det i deres butikker. foldedisplayet er
således blevet almindeligt tilgængeligt før skæringsdatoen..
foldedisplayene, bilag o og bilag d (borddisplays til dvd), har, hvilket ikke er bestridt, alle
træk fra krav 1, hvorfor frembringelsen i henhold til stridsbrugsmodellen ikke er ny i forhold
til disse. displayene er udviklet af nti displays retsforgænger, kai groth til sealand
international. prototypen til bilag d blev i henhold til programmeringsudskrift fremstillet
den 13. juni 2005. frank hansen havde ikke kendskab til, om disse foldedisplays blev solgt til
sealand. uanset dette gøres det gældende, at de var almindeligt tilgængelige, idet teddy
kristensen foreviste displayene for frank hansen og bad om at få dem opskaleret.
displayene var således tilgængelige for flexline før prioritetsdagen..
foldedisplayet bilag q er identisk med stridsbrugsmodellen. det må lægges til grund, at
bilag q har været almindeligt tilgængeligt forud for prioritetsdagen. teddy kristensen har
forklaret, at han først på selve prioritetsdagen solgte de 100 stk. foldedisplays med
tilhørende toppe. uanset dette er det ubestridt, at teddy kristensen fremviste prototypen for
kurt fra team video plus forud for prioritetsdagen. det gøres gældende, at prototypen blev
vist som led i en ganske almindelig salgssituation. instore display har ikke løftet
bevisbyrden for, at der var aftalt hemmeligholdelse. det må hertil antages, at displayet har
været forevist for også andre kunder, når bestillingstidspunkterne hos kai groth tages i
betragtning. flexline bestilte således 100 eksemplarer den 24. februar og yderligere 300
eksemplarer den 10. marts. allerede den 13. marts fakturerede flexline team video plus.
foldedisplays er ikke standardvarer, og det er ikke sandsynligt, at der først skete levering
efter 13. marts 2006.
                                              - 31 -
retten bør herefter tilsidesætte patent- og varemærkestyrelsens afgørelse af 18. marts 2009,
der alene har taget wo 97/48309 i betragtning, men ikke de omtalte frembringelser før
prioritetsdatoen.
retten til frembringelsen
det gøres gældende, at rette frembringer af stridsbrugsmodellen var frank hansen. retten
til frembringelsen overgik fra frank hansen til dennes daværende arbejdsgiver, kai groth,
og fra kai groth til nti display i forbindelse med nti displays erhvervelse af aktiver og
aktiviteter i kai groth pr.1. januar 2008.
frank hansen har forklaret, at han og teddy kristensen samarbejdede, men at teddy
kristensen ikke havde et tegneprogram. frank hansen lavede alle sine tegninger i autocad.
når teddy kristensen instruerede frank hansen, foregik det eksempelvis på den måde, at
teddy kristensen kom med en bordmodel og bad frank hansen om at lave den større. det
må derfor lægges til grund, at løsningen i bilag o, d og q er frembragt af frank hansen
alene. teddy kristensen har ikke ydet noget opfinderisk bidrag.
det bestrides, at brevene af 6. december 2006 fra kai groth til kunder og aftalerne af 11.
december 2006 og 12. april 2007 mellem kai groth og instore display kan fortolkes således,
at kai groth har overdraget retten til frembringelsen til instore display. de to kundebreve er
sandsynligvis sendt for ikke at miste kunderne.
uanset fristerne for sagsanlæg i brugsmodelloven, jf. loven § 48, stk. 1 jf. § 47, stk. 4, gøres
det gældende, at nti display som rette indehaver af frembringelsen stadig har ret til at
udnytte frembringelsen, jf. brugsmodellovens § 9.
vederlag og erstatning
instore displays krav på royalty baserer sig på en royaltysats på 10 %. den anvendte
royaltysats bestrides som udokumenteret. endvidere bestrides rigtigheden af den af instore
display anvendte enhedspris, og det gøres gældende, at omsætningen er beregnet for højt.
for så vidt angår bilag 17 har instore tidligere oplyst stykprisen til 80 kr. , men nu129 kr. et
                                             - 32 -
vederlagskrav kan, hvis den bestridte royaltysats lægges til grund, højst fastsættes til 13.425
kr. ekskl. moms.
kravet på erstatning for yderligere skade er af instore display opgjort som summen af
instore displays påståede tabte dækningsbidrag og tab for markedsforstyrrelse. i opgørelsen
forudsættes, at instore display ville have solgt det samme antal foldedisplay som nti
display, altså at nti displays salg af de påståede krænkende foldedisplays har substitueret
instore displays foldedisplays 1:1. denne forudsætning bestrides som udokumenteret.
instore display har hverken dokumenteret en omsætningsnedgang, eller at tidligere instore
display-kunder, som nti display har solgt de påståede krænkende foldedisplays til, ikke
skulle være kommet til nti display af sig selv. de priser, der er anvendt i instore displays
beregning, bestrides som værende ude af takt med virkeligheden.
sø- og handelsrettens afgørelse
for at kunne registreres som brugsmodel skal en frembringelse være ny i forhold til, hvad
der var kendt før ansøgningens indleveringsdag, og frembringelsen skal tydeligt adskille sig
derfra, jf. brugsmodellovens § 5. er en brugsmodel ikke registreret i overensstemmelse med
§ 5, kan den ved dom kendes ugyldig, jf. brugsmodellovens § 47, stk. 1, nr. 1.
udover wo 97/48309, som er behandlet af patent- og varemærkestyrelsen, jf. konklusionen
på prøvningen den 18. marts 2009, har nti display som modhold påberåbt sig en række
foldedisplays,    der  ikke   har   været    inddraget   i  behandlingen     ved   patent-    og
varemærkestyrelsen, og gjort gældende, at disse er nyhedsskadelige for registreringen af
stridsbrugsmodellen. nti display har herunder bl.a. anført, at de omhandlede foldedisplays
har været almindeligt tilgængelige før prioritetsdatoen den 13. marts 2006.
instore display har for så vidt angår de fleste af de fremdragne modhold (bilag q, bilag o,
bilag d, bilag k og bilag u) særskilt bestridt, at de pågældende foldedisplays har været
almindeligt tilgængelige før prioritetsdatoen.
                                               - 33 -
særligt med hensyn til foldedisplayet, bilag l, lægges det herefter som ubestridt til grund, at
dette har været gjort almindeligt tilgængeligt før prioritetsdagen. det fremgår da også af
tegningen, bilag l, at den er dateret 19. april 2005. tegningen er betegnet te11595, og
tegningshovedet er påført teksten ”tesa”. ved den som bilag n fremlagte faktura, dateret 1.
juni 2005 og adresseret til tesa a/s, faktureredes for 31 stk. gulvstativ til insektnet betegnet
”te11595”. ved det stedfundne salg af emnet før prioritetsdatoen udgør emnet kendt teknik
i forhold til frembringelsen ifølge stridsbrugsmodellen.
tegningen, bilag l, viser et udgangsemne til en reol med et bundstykke ved reolens
bundområde. retten konstaterer på baggrund af det fysiske eksemplar af udgangsemnet
ifølge bilag l, der er blevet forevist for retten under hovedforhandlingen, at bundstykket –
når emnet er bukket, så det former en reol – danner en hylde, der ikke hviler på det
underlag, hvorpå reolen er anbragt. reolen ses dannet ved at bukke sideelementerne
omkring deres bukkeregioner, og hylden ses dannet ved at bukke hyldeelementet omkring
den bukkeregion, som forbinder hyldeelementet med reolen.
hyldeelementet er, som også anført af instore display, forsynet med tunger, der er indrettet
til at gribe ind i tilsvarende slidser i sideelementerne. den dannede hylde kan bære sig selv
uden indgreb mellem førnævnte tunger og slidser, hvilket da heller ikke er bestridt under
sagen. endvidere udelukker stridsbrugsmodellens krav 1 ikke tilstedeværelsen af sådanne
tunger og slidser, idet krav 1 alene specificerer, at hylden er selvbærende og har et
modstandsmoment i sin bukning, der er større end det modstandsmoment, der skal til for
alene at bære hylden. henset hertil, og idet retten yderligere bemærker, at de øvrige træk i
stridsbrugsmodellens krav 1 genfindes i bilag l, hvilket ikke er bestridt, foregriber bilag l
således samtlige træk anført i krav 1.
sammenfattende kommer retten som følge af det anførte til det resultat, at frembringelsen
ifølge    stridsbrugsmodellen     ikke    opfylder brugsmodellovens    krav     om   nyhed,   jf.
brugsmodellovens § 5.
                                           - 34 -
idet retten herefter finder det ufornødent at behandle yderligere fremdragne modhold og
tillige spørgsmålet om, hvem der er frembringer til frembringelsen, frifindes nti display for
de af instore display nedlagte påstande, og nti displays selvstændige påstand om
ugyldighed tages til følge.
med hensyn til sagens omkostninger betaler instore display efter sagens værdi, forløb og
udfald 50.000 kr. til nti display.
                                     thi kendes for ret:
nti display aps frifindes for de af instore display aps nedlagte påstande.
dansk brugsmodelregistrering br 2006 00292 kendes ugyldig.
instore display aps skal inden 14 dage betale 50.000 kr. i sagsomkostninger til nti display.
sagsomkostningsbeløbet forrentes efter rentelovens § 8a.