text:
                      højesterets kendelse
                        afsagt torsdag den 27. oktober 2016
sag 72/2015
c
d
e
(advokat poul meldgaard for alle)
mod
handelsbanken a/s
(advokat johan hartmann stæger)
og
sag 73/2015
boet efter a
(advokat nicolai mailund clan)
mod
handelsbanken a/s
(advokat johan hartmann stæger)
i tidligere instanser er afsagt kendelse af skifteretten i herning den 22. juli 2014 og af vestre
landsrets 13. afdeling den 1. oktober 2014.
i påkendelsen har deltaget fem dommere: jytte scharling, poul dahl jensen, vibeke rønne,
henrik waaben og jens kruse mikkelsen.
påstande
sag 72/2015
de kærende, c, d og e, har påstået stadfæstelse af skifterettens kendelse.
                                                 - 2 -
indkærede, handelsbanken a/s, har påstået stadfæstelse af landsrettens kendelse.
sag 73/2015
kærende, boet efter a, har påstået stadfæstelse af skifterettens kendelse.
indkærede, handelsbanken a/s, har påstået stadfæstelse af landsrettens kendelse.
sagsfremstilling
afdøde a ejede sammen med sin efterlevende ægtefælle b to lejligheder i frankrig.
a afgik ved døden den 27. august 2011. han boede ved sin død i herning, og hans dødsbo
blev behandlet ved skifteretten i herning. boet blev udlagt til privat skifte, og der blev den 7.
oktober 2011 afholdt møde om afdødes økonomiske forhold. i mødet deltog afdødes efterle-
vende ægtefælle b, særbørnene efter afdøde, c, d og e, lene christensen fra handelsbanken,
der var eneste kreditor i boet, afdødes revisor samt advokat svend e. albrechtsen fra advo-
kathuset a/s, der repræsenterede arvingerne. på mødet blev de to lejligheder i frankrig drøf-
tet, og af pkt. 5 i referatet fra mødet fremgår bl.a.:
       ”b redegjorde hernæst for situationen omkring ejendommene i frankrig. indledningsvis
       havde sv. e albrechtsen dog oplyst de tilstedeværende om, at ejendommene i frankrig
       ikke kan skiftes via skifteretten i danmark. der er således tale om formueaktiver, som
       skal skiftes i frankrig og aktiverne er derfor helt uden for det i danmark behandlede
       dødsbo, og advokathuset a/s har således ikke indflydelse på skiftet angående de to
       ejerlejligheder i frankrig.
       b oplyste, at ejendommenes administrator, foncia, allerede har fået i opdrag at vurdere
       ejendommene som salgsobjekter.
       michael rewenskjold, der i sin tid, for begge ejendommes vedkommende har været b
       og a behjælpelig med ejerlejlighedernes erhvervelse har på bs foranledning tilbudt at
       holde kontakt med foncia for at følge ejendommenes vurdering… og han har, når det
       bliver aktuelt tilbudt at finde en lokal notar, der kan forestå registrering af det aktuelle
       ejerskifte, når boets arvinger er blevet enige herom.”
advokat svend e. albrechtsen udarbejdede til brug for det private skifte et udkast til boopgø-
relse, hvor lejlighederne i frankrig ikke var medtaget i opgørelsen over aktiver.
                                              - 3 -
da det private skifte ikke kunne afsluttes rettidigt, blev dødsboet udleveret til behandling ved
bobestyrer den 8. januar 2013. advokat helge østergaard blev udpeget som bobestyrer.
den 18. februar 2013 skrev handelsbankens advokat, advokat michael appel, en mail til den
franske notar, der stod for behandlingen af de to lejligheder i frankrig:
      ”dear madame merlet,
      i represent the danish bank from which the deceased were a customer at. i am trying to
      find out what has been done regarding the french authorities regarding the death of a.
      as you are aware of – the deceased owned 2 apartments in france (one together with his
      wife). which actions have been taken towards you, regarding the death and the estate
      after a.
      which documents do you need from denmark and to what extent have these document
      already been delivered to you.
      for your information – the trustee is one of my colleagues at another firm, but he do not
      wish to deal with the foreign assets, which are in the field of what i do – which is why i
      contact you.
      furthermore:
      when you have all documents, how will the case in france progress? will the heirs
      automatically inherit the properties or will the wife be able to hold the properties until
      her death without splitting with the 3 children of the deceased?”
advokat michael appels sekretær rykkede notaren for svar den 1., 7. og 17. marts 2013.
den 20. marts 2013 kontaktede advokat michael appel telefonisk bobestyrer helge øster-
gaard. af et håndskrevet telefonnotat udarbejdet af helge østergaard fremgår bl.a.:
               ”appel v handelsbanken
               ang. provenu fra lejlighed – inddrages i dk
               afdødes ½ deles efter fransk ret med
               ¼ ægtefælle
               ¾ børn
               fuldmagter modtaget af notaren”
ved mail af 22. marts 2013 anmodede helge østergaard den franske notar om at indbetale
købesummen med fradrag af de relevante udgifter på boets bankkonto, når salget af den ene af
                                                - 4 -
de franske lejligheder var afsluttet. ved mail af 16. april 2013 oplyste notaren, at der nu var
underskrevet en købekontrakt vedrørende lejligheden, og at købesummen med fradrag af rele-
vante udgifter ville blive overført til boets konto, når skødet var underskrevet, formentlig i
juni.
ved mail af 5. august 2013 til helge østergaard meddelte notaren, at hun havde brug for
fuldmagter fra afdødes særbørn for at kunne overføre købesummen.
den 6. september 2013 sendte den franske notar en mail til advokat michael appels sekretær
med oplysning om, at købesummen med fradrag af relevante udgifter, i alt 60.903,45 euro,
ville blive overført samme dag.
ved mail af 12. september 2013 til advokat michael appels sekretær oplyste bobestyrer
helge østergaard, at købesummen nu var modtaget. ifølge et telefonnotat udarbejdet af helge
østergaard talte han samme dag med michael appel om skifteforholdene i frankrig, og ifølge
notatet blev det aftalt, at michael appel skulle tale med handelsbanken og vende tilbage.
den 25. september 2013 skrev advokat thomas christensen fra meldgaard advokatfirma en
mail på vegne af særbørnene til bobestyrer helge østergaard. af mailen fremgår bl.a.:
       ”på vegne af mine klienter, d, c og e, skal jeg herved meddelte, at det indbetalte beløb
       på kr. 453.000 for salget af den franske lejlighed alene kan udbetales med frigørende
       virkning til mine klienter eller til min klientkonto. det indbetalte beløb udgør mine kli-
       enters andel af arven for salget af den lille lejlighed i det franske bo, som ikke skal
       sammenblandes med det danske bo.
       i henhold til den franske code civil er al fast ejendom i frankrig underlagt fransk lov. i
       henhold hertil har den franske notar fordelt arven med ¼ til den efterlevende ægtefælle
       og ¾ til livsarvingerne.
       den solgte ejendom er således allerede behandlet efter den franske arvelovgivning og
       skal ikke efterfølgende behandles efter den danske arvelovgivning.”
i forlængelse heraf skrev bobestyrer helge østergaard den 26. september 2013 en mail til ad-
vokat michael appels sekretær med genpart til lene christensen fra handelsbanken:
       ”under henvisning til tidligere telefonsamtale skal jeg erindre om at få oplyst, om der i
       forholdet mellem handelsbanken og b foreligger aftaler eller dokumenter, som giver
                                                - 5 -
       handelsbanken krav på indbetaling af den del af provenuet fra salg af lejlighed i frank-
       rig, som af notaren er udbetalt til b.
       som bekendt har jeg modtaget indbetaling af børnenes arveandel af provenuet ved sal-
       get af lejligheden, men som det fremgår af medsendte mail fra børnenes advokat gøres
       det gældende, at beløbet skal udbetales direkte til børnene, da der i frankrig er foretaget
       skifte for så vidt angår dette beløb, og at beløbet derfor ikke indgår i skiftet i danmark.
       den franske notar har delt provenuet efter de franske regler – forlods 1/2 til ægtefællen
       + arv på 1/4 af afdødes halvdel, medens resten – 3/8 er arv til børnene.
       efter min umiddelbare opfattelse er det korrekt, at fast ejendom skal skiftes i frankrig
       og efter de i frankrig gældende regler, og når der er foretaget et skifte i frankrig, kan de
       af det franske skifte omfattede værdier ikke inddrages i skiftet i danmark. dette bety-
       der, at handelsbanken ikke kan gøre krav på provenuet, medmindre banken har en eller
       anden form for sikkerhed i lejligheden, hvilket efter det oplyste ikke er tilfældet, eller på
       andet grundlag kan kræve, at arvingerne indbetaler beløbet til banken.
       jeg skal anmode om at få meddelt, om de er enig heri.”
af et af helge østergaard udarbejdet håndskrevet telefonnotat fra en samtale samme dag med
advokat michael appel fremgår:
       ”har talt m/ handelsbanken om mulighed for at gøre krav på provenu fra lejligheder i
       frankrig. er enig i – og har meddelt til handelsbanken – at provenuet går direkte til
       ægtefælle/arving, og at det ikke kan kræves inddraget i det danske bo. banken har heller
       ikke noget særligt grundlag for at kræve ægtefællen for noget beløb.
       han har afsluttet sagen o.f. handelsbanken.”
bobestyrer helge østergaard anmodede ved brev af 26. september 2013 skifteretten i her-
ning om at tage dødsboet under insolvensbehandling, hvilket skete den 30. september 2013,
fortsat med helge østergaard som bobestyrer.
bobestyrer helge østergaard talte med lene christensen fra handelsbanken den 3. oktober
2013, og af hans håndskrevne notat om samtalen fremgår bl.a.:
       ”accepterer, at lejligheder i frankrig ikke indgår i boet i dk.”
af en mail fra advokat thomas christensen til afdødes særbørn af 10. oktober 2013 fremgår
bl.a.:
                                                - 6 -
       ”jeg har i dag haft en længere telefonisk samtale med bobestyrer helge østergaard.
       han kunne oplyse, at handelsbanken har accepteret, at det franske bo skal opgøres se-
       parat og at handelsbanken derfor ikke skal have andel i provenuet fra de franske lejlig-
       heder
       …
       da provenuet fra de franske lejligheder ikke tilgår det danske bo, har helge østergaard
       ikke noget med lejlighederne i frankrig at gøre. han vil derfor overlade det til jer og b
       at få solgt den sidste lejlighed samt at få afregnet med den franske notar.”
lene christensen fra handelsbanken skrev i et brev af 7. november 2013 til bobestyrer helge
østergaard bl.a.:
       ”efter salg af ejendommen x-vej, x-by, samt at det nu står klart, at banken ikke modta-
       ger noget provenu fra salg af lejlighed i frankrig, skal vi herved underrette om neden-
       nævnte tiltag, der af den grund er sket.
       saldoen på prioritetskredit nr. … kr. 2.304.342,74 excl. renter er derfor overført til en
       samlekonto her i banken. dette beløb vil herefter ikke automatisk blive renteberegnet i
       vort edb-system, men det betyder ikke, at banken dermed har givet afkald på rentekra-
       vet.
       der vil fremover heller ikke blive udsendt kontoudskrifter på gælden, og kontoen er
       herefter udgået.”
i en mail af 13. januar 2014 skrev lene christensen fra handelsbanken følgende til bobestyrer
helge østergaard efter at have modtaget oplysning om salg på auktion af nogle malerier tilhø-
rende boet:
       ”tak for dit svar. når du modtager provenuet fra salg af malerierne er boet vel klar til at
       blive afsluttet.”
den 13. marts 2014 sendte helge østergaard et udkast til boopgørelse til handelsbanken. de
to lejligheder i frankrig var ikke medtaget som aktiver i opgørelsen. det fremgår af udkastet,
at provenuet fra salget af den ene af de franske ejendomme var udbetalt til særbørnene. lene
christensen fra handelsbanken kvitterede samme dag, 13. marts 2014, for modtagelse af ud-
kastet ved en mail med følgende ordlyd:
                                                - 7 -
       ”tak fremsendelse af boopgørelse.
       dividende kan overføres til reg.nr. … konto …”
der blev afholdt afsluttende bomøde den 31. marts 2014, hvor der blev fremlagt en endelig
boopgørelse, der var enslydende med udkastet af 13. marts 2014. det fremgår af den endelige
boopgørelse, at boets nettobeholdning efter dækning af foranstillede krav var på 982.602,74
kr., og at eneste fordring i boet var handelsbankens krav på 2.304.342,74 kr., hvilket gav en
dividende på 42,6 %.
i brev af 24. april 2014 til skifteretten i herning klagede handelsbanken over boopgørelsen af
13. marts 2014 og gjorde gældende, at de faste ejendomme i frankrig eller provenuer fra sal-
get af disse ejendomme skulle inddrages under bobehandlingen.
forklaringer
til brug for højesteret er der afgivet forklaring af lene christensen, michael appel, heidi
lago risom og helge østergaard.
lene christensen har forklaret bl.a., at hun har været ansat i handelsbanken siden 1974 og i
dag er kunderådgiver i banken. hun var fast kunderådgiver for a i 20-25 år. hun var også fast
bankforbindelse for b.
handelsbanken havde oprindeligt bevilget lån til købet af ejendommene i frankrig. hun var
bekendt med, at a ejede ejendommene, men handelsbanken interesserede sig oprindeligt ikke
for dem. der var for ca. 6 mio. kr. aktiver i danmark, hvilket oversteg bankens tilgodeha-
vende. banken regnede derfor med at være dækket ind.
hun deltog i mødet den 7. oktober 2011 som bankens repræsentant. hun havde det daglige
arbejde med as engagement. det var derfor naturligt, at hun deltog. mødet havde til formål at
afdække boets status. hun tænkte ikke over mødereferatets punkt 5 om lejlighederne i frank-
rig, herunder at de skulle holdes helt uden for det danske dødsbo. banken følte sig sikker på at
få indfriet sit tilgodehavende ved salget af x-vej. hun undersøgte ikke efter mødet spørgs-
målet om, hvorvidt provenuet fra de franske ejendomme skulle indgå i det danske bo.
                                               - 8 -
hun kan godt huske diskussionen omtalt i mødereferatets punkt 4 om salget af x-vej. ejen-
domsmægleren, der er nævnt i referatet, havde handelsbanken anvendt før. banken konstate-
rede, at der var aktiver for ca. 6 mio. kr. heraf var ejendommen x-vej 4.995.000 kr. værd. det
gav, sammen med de øvrige danske aktiver, en margin i forhold til at indfri bankens tilgode-
havende, og handelsbanken gik derfor ud fra, at banken var dækket ind. b stod selv for salgs-
processen, som banken ikke havde indflydelse på. da mødet den 7. oktober 2011 blev afholdt,
mener hun, at handelsbanken havde pant for gælden til banken, som var ca. 4,5 mio. kr.
hun husker at have modtaget mødereferatet. hun talte om det med sin chef, direktør niels
viggo malle, og de blev enige om at afvente salget af x-vej. hun husker ikke, om de i den
forbindelse drøftede punkt 5 i referatet.
efter mødet den 7. oktober 2011 blev der afholdt yderligere møder. i januar 2012 kom et bud
på x-vej på 3,5 mio. kr., så møderne har formentlig været omkring foråret 2012. på det tids-
punkt og helt frem til august 2012 var det fortsat handelsbankens opfattelse, at banken var
dækket ind. banken undersøgte derfor ikke på det tidspunkt mulighederne for at inddrage de
franske ejendomme i boet i danmark.
baggrunden for, at handelsbanken begyndte at interessere sig for provenuet fra de franske
ejendomme, var, at ejendommen x-vej viste sig ikke at være nem at sælge. i august 2012 blev
der udarbejdet en boopgørelse, hvor ejendommen var optaget til 4 mio. kr. de havde i banken
en diskussion om prisnedsættelsen. selv hvis x-vej blev sat ned til 4 mio. kr., ville banken
stadig være dækket ind.
handelsbanken rettede henvendelse til advokat michael appel i februar 2013. baggrunden for
henvendelsen var, at banken havde konstateret, at man måske alligevel ikke ville blive dækket
ind via aktiverne i danmark. michael appels opdrag var at få handelsbankens tilgodehaven-
der hjem, herunder fra aktiverne i frankrig. man kunne se, at de danske aktiver ikke længere
var nok. handelsbanken havde hele tiden ment, at provenuet fra de franske ejendomme tilkom
det danske bo, men det havde ikke tidligere været aktuelt at tage stilling hertil. da advokat
michael appel fik sagen, tilkendegav hun over for ham, at hun mente, at de franske ejen-
domme skulle indgå i det danske bo. til brug for undersøgelserne fik michael appel kopi af
skifteretsattesten.
                                              - 9 -
hun modtog mailen af 26. september 2013. det var hendes opfattelse, at provenuet fra de
franske ejendomme skulle indgå i det danske bo. helge østergaards udsagn i mailen om, at de
franske ejendomme skulle indgå i skiftet i frankrig, forholdt hun sig ikke til. advokat mi-
chael appel kørte sagen på deres vegne. den ene franske lejlighed blev solgt, og provenuet
blev fordelt uden om det danske bo. michael appel var ikke kommet igennem med at få pen-
gene hjem til det danske bo, hvilket var baggrunden for, at banken skiftede advokat.
hun har ikke sagt det, der fremgår af advokat helge østergaards notat af samtalen mellem
dem den 3. oktober 2013. hun havde en samtale med ham om bl.a. malerier, men har ikke på
noget tidspunkt accepteret, at provenuet for de franske ejendomme ikke skulle indgå i det
danske bo. det har hun ikke bemyndigelse til.
hun kan godt huske at have modtaget den foreløbige boopgørelse dateret 13. marts 2014, og
at det heraf fremgik, at provenuet for de franske ejendomme ikke indgik i det danske bo. de
overvejede i banken, hvad de så skulle gøre, for det var fortsat deres opfattelse, at provenuet
skulle indgå i det danske bo. ved mailen af 13. marts 2014 kvitterede hun blot for modtagel-
sen af den foreløbige boopgørelse uden at tage stilling til indholdet. udsagnet var ikke udtryk
for en stillingtagen, blot en serviceoplysning.
hun modtog den endelige boopgørelse, der var enslydende med den foreløbige. salgsprisen
på 2,2 mio. kr. for x-vej var mindre, end banken havde håbet på. de var ikke enige i boopgø-
relsens konklusion om, at provenuet for de franske ejendomme ikke indgik i det danske bo.
derfor antog banken en ny advokat til at køre sagen videre.
hun har ikke skrevet til nogen og tilkendegivet, at provenuet fra de franske ejendomme skulle
indgå i det danske bo, men har på den anden side heller ikke skrevet til nogen og accepteret,
at provenuet ikke skulle indgå.
michael appel har forklaret bl.a., at han er advokat og partner i advokatfirmaet kirk larsen &
ascanius.
indledningsvis var opdraget fra banken at undersøge, hvor langt notaren i frankrig var nået.
på et tidspunkt fik han at vide, at bobestyreren, advokat helge østergaard, havde nogle reser-
vationer.
                                              - 10 -
spørgsmålet om, hvorvidt provenuet fra de franske ejendomme skulle indgå i det danske bo,
kom de først til at drøfte senere. baggrunden for denne diskussion var, at arvingernes advokat
modsatte sig, at provenuet skulle indgå i det danske bo. han foretog ikke mange undersøgel-
ser om spørgsmålet, for der havde ikke været indsigelser mod, at provenuet skulle indgå i det
danske bo. helge østergaard var indforstået med, at provenuet skulle indgå i det danske bo.
det er han sikker på.
han husker samtalen den 20. marts 2013 med helge østergaard, som han mener er korrekt
gengivet i helge østergaards notat. han forstår det, der er noteret sådan, at der ikke var indsi-
gelser fra helge østergaards side mod, at provenuet fra salget af de franske ejendomme ind-
gik i det danske bo.
han husker også samtalen den 12. september 2013 med helge østergaard. han mener, de
drøftede det forhold, at ikke hele købesummen for de franske ejendomme var blevet udbetalt
til helge østergaard, hvilket handelsbanken og han selv var overraskede over.
han husker bestemt ikke samtalen den 26. september 2013 med helge østergaard, som den er
gengivet i helge østergaards notat. han mener ikke, handelsbanken har tilkendegivet, at
banken var enig i, at provenuet for de franske ejendomme ikke indgik i det danske bo. det
anførte i notatet var udtryk for helge østergaards opfattelse. han ville aldrig komme med en
sådan tilkendegivelse uden at have modtaget en skriftlig accept eller bemyndigelse fra han-
delsbanken. det var også helge østergaards holdning, som blev tilkendegivet i mailen af 26.
september 2013. det var den mail, som foranledigede opringningen senere på dagen gengivet
i notatet. han sagde under samtalen til helge østergaard, at han ville drøfte spørgsmålet om,
hvorvidt provenuet fra de franske ejendomme skulle indgå i det danske bo, med handelsban-
ken.
efter helge østergaards mail af 26. september 2013 drøftede han helge østergaards tilkende-
givelse i mailen med handelsbanken, herunder lene christensen. de blev enige om, at lene
christensen ville drøfte mailen med sin chef, niels viggo malle. han er ikke klar over, hvad
der skete efterfølgende. han hørte ikke yderligere. en måneds tid efter, i oktober 2013, fik
han at vide, at han ikke skulle foretage sig yderligere i sagen.
                                             - 11 -
han kender ikke baggrunden for formuleringen i lene christensens brev af 7. november
2013. han har ikke tilkendegivet, at provenuet kunne holdes uden for det danske bo.
heidi lago risom har forklaret bl.a., at hun arbejder som advokatsekretær hos advokatfirmaet
kirk larsen & ascanius, primært med ejendomshandler i ind- og udland. hun var også ansat
som advokatsekretær for advokat michael appel på tidspunktet for sagen.
hun husker ikke opdraget fra handelsbanken nærmere. hun mener, de skulle have notaren til
at ”oppe sig lidt”, men husker ikke i øvrigt, hvad det gik ud på.
deres opdrag var alene at skrive til den franske notar, så provenuet fra de franske ejendomme
kunne blive udbetalt til helge østergaard og indgå i boet. det lykkedes for helge østergaard
at få pengene.
mailen af 26. september 2013, som er sendt fra helge østergaard til hende, har hun ikke for-
holdt sig til. en sådan mail sender hun bare videre til michael appel. hun ville slet ikke vide,
hvad hun skulle svare på en sådan mail.
helge østergaard har forklaret bl.a., at han er advokat, og at han i januar 2013 blev bobestyrer
i forbindelse med, at boet overgik fra privat skifte til bobestyrerbehandling.
sagens materiale modtog han fra advokat svend e. albrechtsen, der var rådgiver for både
særbørnene, c, e og d, og den efterlevende ægtefælle, b. han drøftede mødereferatet af 7.
oktober 2011 med advokat svend e. albrechtsen, herunder referatets punkt 5 om de franske
lejligheder. advokat svend e. albrechtsen oplyste, at dem skulle han ikke tage sig af. skiftet
og salget lå hos en notar i frankrig. af samme grund figurerede lejlighederne ikke som akti-
ver i boets åbningsstatus. han drøftede ikke spørgsmålet om, hvorvidt lejlighederne i frankrig
eller værdien heraf skulle indgå som aktiver i det danske bo, med skifteretten. det var hans
opgave som bobestyrer at undersøge dette. han er enig i, at han som bobestyrer har pligt til at
hjemtage boets aktiver.
advokat svend e. albrechtsen fortsatte med at være advokat for b, efter boet var overgået til
bobestyrerbehandling, men ikke som advokat for særbørnene. han er ikke klar over, hvornår
særbørnene antog egen advokat, advokat poul meldgaard.
                                              - 12 -
efter januar 2013 havde han kun telefonisk kontakt med advokat svend e. albrechtsen. de
drøftede flere forhold i løbet af bobehandlingen, herunder om boet kunne sluttes med ægte-
fælleudlæg. ud fra tallene kunne han se, at der ikke blev arv til særbørnene i danmark. b
skulle tilkendegive, om hun var interesseret i at udtage ejendommen i danmark, x-vej, mod
gældsovertagelse. det er hans opfattelse, at handelsbanken som kreditor skulle give samtykke
til et sådant debitorskifte.
status vedrørende de franske lejligheder var ikke helt klar i januar 2013. alle involverede
pressede på for et salg af den ene af lejlighederne, som der var en køber til. også b og han-
delsbanken pressede på. han er ikke klar over, hvorfor handelsbanken pressede på for et salg,
når der på dette tidspunkt var enighed om, at lejlighederne i frankrig ikke skulle indgå i det
danske skifte.
mailkorrespondancen fra perioden 18. februar til 3. september 2013 handler om salget af den
ene af lejlighederne i frankrig. handelsbanken havde indtaget det standpunkt, at banken ikke
længere ville betale omkostninger vedrørende x-vej, når der var usikkerhed om, hvorvidt
provenuet fra de franske lejligheder indgik som aktiver i det danske bo. han modtog først
kopi af korrespondancen den 3. september 2013.
handelsbanken havde antaget advokat michael appel til at undersøge, om de franske lejlig-
heder kunne inddrages i det danske skifte. der var sket en holdningsændring hos handelsban-
ken, fordi værdien af x-vej havde vist sig ikke at dække bankens tilgodehavende. han går ud
fra, at omtalen af ”my colleagues” i mailen fra advokat michael appel af 18. februar 2013 til
den franske notar er en henvisning til ham.
det var advokat michael appel, som den 20. marts 2013 ringede til ham. advokat michael
appel oplyste, at han på handelsbankens vegne skulle undersøge muligheden for at få vær-
dien af de franske lejligheder inddraget i skiftet i danmark. advokat michael appel rede-
gjorde endvidere for delingsforholdene efter fransk ret. de drøftede udfordringen med at
overbevise den franske notar om, at værdien af de franske ejendomme skulle indgå i det dan-
ske bo. notaren skulle have kopi af skifteretsattesten. der var medarbejdere på advokat mi-
chael appels kontor, som var velbevandrede i engelsk. der blev aftalt den arbejdsfordeling, at
                                              - 13 -
advokat michael appels folk, navnlig hans sekretær, heidi lago risom, udarbejdede udkast
til mails til notaren, som han videresendte.
mailkorrespondancen i perioden fra 22. marts til 5. august 2013 er udtryk for forsøg på at
overbevise den franske notar om, at provenuet fra de franske lejligheder skulle indgå i det
danske bo. den første mail af 22. marts 2013 blev udformet på grundlag af en kladde fra ad-
vokat michael appels kontor. der blev i perioden herefter rykket flere gange. herefter mod-
tog han mailen af 16. april 2013, hvor notaren oplyste, at købesummen for den ene franske
lejlighed ville blive indbetalt til boet.
den 5. august 2013 anmodede notaren om fuldmagt fra særbørnene for at kunne udbetale kø-
besummen. som svar på denne mail sendte heidi lago risom en mail til notaren og rede-
gjorde for retsstillingen efter dansk ret. hun sendte samtidig kopi af skifteretsattesten oversat
til fransk. det var måske det, der hjalp. i hvert fald overførte notaren herefter beløbet på ca.
60.000 euro. den andel, der blev overført, svarede til særbørnenes andel og stemte med den
fordelingsnøgle efter fransk ret, han havde fået oplyst af advokat michael appel. bs andel
vidste han ikke noget om. denne andel afregnede notaren åbenbart med b.
først den 12. september 2013 drøftede han med advokat michael appel, at det kun var sær-
børnenes andel, der var modtaget, og at bs andel manglede. der var sket det, de havde forsøgt
at forhindre, nemlig at de franske lejligheder blev skiftet i frankrig uden om det danske bo.
advokat michael appel skulle vende tilbage med handelsbankens holdning til dette, herun-
der til spørgsmålet om, hvorvidt provenuet alligevel kunne inddrages i det danske bo. han
drøftede med advokat michael appel, at det kunne være godt, hvis de kunne få provenuet fra
de franske lejligheder inddraget i det danske bo.
mailen af 25. september 2013 fra advokat thomas christensen er sendt i forlængelse af en
telefonsamtale, de havde haft samme dag. der havde været et problem med afregningen af
mæglersalær i forbindelse med salget af den ene af de franske lejligheder. det havde ingen
betalt. når han modtog købesummen fra lejligheden, skulle han derfor sørge for, at mægler-
salæret blev betalt. han og advokat thomas christensen drøftede det groteske i, at skiftet i
frankrig indebar, at særbørnene kunne få udbetalt arv i forbindelse med det franske skifte
uden samtidig at overtage gælden i det danske bo, men det var resultatet af deres undersøgel-
ser af litteratur mv.
                                              - 14 -
i mailen af 26. september 2013 til heidi lago risom med genpart til lene christensen gav
han udtryk for, at nu måtte han have svar fra handelsbanken. banken havde haft en forvent-
ning om, at provenuet fra de franske lejligheder skulle indgå i det danske skifte. han tænkte,
at det kunne være, at der i forbindelse med det private skifte var indgået aftale med b om, at
banken skulle have provenuet fra lejlighederne, eller at banken var sikret ved pant.
han mener, at telefonnotatet af 26. september 2013 er en korrekt gengivelse af det, han drøf-
tede med advokat michael appel. advokat michael appel var enig i, at provenuet fra de fran-
ske lejligheder ikke skulle indgå i det danske skifte, hvilket var meddelt handelsbanken. han
oplyste, at der heller ikke i øvrigt var noget særligt grundlag for at kræve værdierne fra salget
af lejlighederne inddraget. deres samtale omfattede kun den ene lejlighed, men det lå i det, de
drøftede, at denne lejlighed var prøveballon, og at det samme måtte gælde den anden franske
lejlighed. de drøftede ikke bs andel.
baggrunden for brevet til skifteretten i herning af 26. september 2013 var, at x-vej var solgt i
august 2013, uden at der var blevet dækning for handelsbankens tilgodehavende. handels-
bankens eneste mulighed for at opnå dækning var derfor, hvis provenuet fra de franske lejlig-
heder indgik i det danske skifte. som drøftet med advokat michael appel og advokat thomas
christensen havde det vist sig ikke at være en mulighed. boet var derfor insolvent.
han ringede til lene christensen den 3. oktober 2013 på grund af usikkerhed om nogle male-
rier. handelsbanken kunne ikke få billeder af malerierne til at stemme med de vurderingsli-
ster, banken havde modtaget. lene christensen fortalte, at banken derfor havde aftalt et møde
med b. de drøftede også lejlighederne i frankrig. det blev konstateret, at lejlighederne ikke
indgik i det danske bo, hvilket handelsbanken accepterede. de talte ikke om, hvorvidt lene
christensen havde drøftet forholdene vedrørende de franske lejligheder ”højere oppe”. han
kan ikke huske, hvordan bemærkningen om handelsbankens accept faldt fra lene christen-
sens side, men konklusionen var, at handelsbanken accepterede, at værdien af de franske lej-
ligheder ikke indgik som aktiver i det danske bo.
mailen af 10. oktober 2013 fra advokat thomas christensen til særbørnene har han modtaget
fra advokat thomas christensen. det var nu konkluderet, at provenuet fra de franske lejlighe-
der ikke indgik i det danske bo, og at særbørnenes andel skulle udbetales til dem. der skulle
                                               - 15 -
imidlertid også betales salær til den franske ejendomsmægler, der havde bistået med salget af
den ene af de franske lejligheder, ligesom der skulle betales boafgift i danmark, selv om lej-
lighederne var skiftet i frankrig. de havde telefonisk drøftet, hvordan de sikrede, at der blev
betalt boafgift, og det blev aftalt, at han skulle lave en opgørelse. bemærkningen om, at den
anden franske lejlighed, der ikke var solgt, eventuelt skulle ”udtages”, betyder, at b eventuelt
skulle overtage ejendomsretten. hvis b udtog denne lejlighed, ville den være skiftet, og pro-
venuet kunne så ikke inddrages i det danske bo. boet blev sluttet ultimo marts 2014. han har
hørt fra advokat thomas christensen, at b udtog den anden franske lejlighed.
brevet af 7. november 2013 bekræfter blot indholdet af den samtale, han tidligere havde haft
med lene christensen. de drøftede ikke indholdet af brevet.
baggrunden for lene christensens mail af 13. januar 2014 var, at salget af malerierne var det
eneste udestående, inden boet kunne afsluttes. de drøftede ikke de franske lejligheder i for-
længelse af mailen.
boopgørelsen blev stadfæstet på det afsluttende bomøde og indsendt til skifteretten, men op-
gørelsen blev påklaget inden for klagefristen. han har ikke drøftet passagen i opgørelsens side
3, hvorefter værdien af de franske lejligheder kunne holdes uden for det danske skifte, med
lene christensen eller andre fra handelsbanken, der heller ikke er vendt tilbage herom. det er
hans opfattelse, at der skal betales boafgift i danmark, uanset at der er tale om aktiver, som er
skiftet i udlandet. det er baggrunden for, at den franske lejlighed, som var solgt, indgår i af-
giftsberegningen i opgørelsen. han undersøgte, om der også skulle betales boafgift i frankrig.
han mener ikke, det er tilfældet, da der i frankrig er ret høje bundfradrag.
anbringender
c, d og e har anført navnlig, at de to lejligheder i frankrig er skiftet i frankrig i henhold til
fransk lovgivning, og at provenuet herfra ikke skal indgå i det danske bo for herefter at blive
skiftet efter danske regler. der er ved det franske skifte gjort endeligt op med den solgte lej-
lighed, ligesom det må overlades til den franske notar at skifte den endnu ikke solgte lejlig-
hed.
handelsbanken har forsømt at anmelde sit krav i det franske bo efter de franske regler. det
fremgår af referat af mødet, der blev afholdt den 7. oktober 2011, at handelsbanken som mi-
                                               - 16 -
nimum siden dette tidspunkt har været bekendt med, at lejlighederne skulle skiftes i frankrig
og holdes uden for det danske bo, og der har således været rig mulighed for, at handelsban-
ken kunne anmelde deres krav i det franske bo.
handelsbanken har endvidere ved brev af 7. november 2013 og mundtligt overfor bobestyrer
helge østergaard accepteret, at provenuet fra de franske lejligheder ikke skulle indgå i boet.
handelsbanken har ikke før klagen den 24. april 2014 tilkendegivet nogen form for uenighed
i, at de franske lejligheder ikke skulle indgå i det danske bo, end ikke ved direkte opfordring
hertil i brev af 26. september 2013 fra bobestyrer helge østergaard.
boet efter a har anført navnlig, at afdødes andel af værdien af lejlighederne i frankrig ikke
skal indgå i det danske bo. efter dansk skifteret gælder som udgangspunkt et universalitets-
princip, hvorefter skiftet omfatter afdødes aktiver både i danmark og i udlandet. det bestrides
imidlertid, at universalitetsprincippet alene kan fraviges i de tilfælde, hvor bobestyreren ikke
kan få rådighed over aktiverne i udlandet, fordi fremmede myndigheder forhindrer dette. det
er tillige en forudsætning for at anvende universalitetsprincippet, at princippet er anerkendt i
det land, hvor aktiverne befinder sig. hvor princippet ikke er anerkendt, indebærer det, at bo-
behandlingen skal begrænses til værdier på ens eget territorium, og at fremmede bobehandlin-
ger ikke kan tillægges virkning for disse værdier.
det følger af fransk arveret, at det ved fast ejendom er lovgivningen i det land, hvor ejen-
dommen er placeret, der skal finde anvendelse. der er som følge heraf gennemført skifte i
frankrig af de to lejligheder. denne regel er undtagelsesfri. dødsboet kan netop ikke frit
vælge den lovgivning, der skal finde anvendelse. dette er et udtryk for, at frankrig ikke har
anerkendt universalitetsprincippet.
hertil kommer, at den franske notar allerede havde rådet over ejendommene på det tidspunkt,
hvor handelsbanken som noget nyt mente, at værdien af ejendommene alligevel skulle indgå i
det danske bo.
almindelige aftaleretlige regler og betragtninger fører til, at handelsbanken på et fuldt oplyst
og informeret grundlag accepterede, at værdien af de franske ejendomme ikke skulle indgå i
det danske dødsbo, og at bobestyrer helge østergaard på baggrund heraf handlede med den
konsekvens, at det på tidspunktet, hvor handelsbanken ændrede opfattelse, heller ikke læn-
                                              - 17 -
gere var muligt at inddrage værdien af de franske ejendomme, fordi der var rådet herover af
de franske myndigheder. det påhviler handelsbanken at bevise, at det forholder sig anderle-
des.
sagens dokumenter og forklaringerne for højesteret beviser, at bobestyrer helge østergaard
løbende var i dialog med handelsbanken og handelsbankens repræsentant, advokat michael
appel, om, hvorvidt værdien af de franske ejendomme skulle indgå i boet eller ej. handels-
banken accepterede, at værdien af ejendommene ikke skulle indgå, dels via michael appel,
dels selv, efter at michael appel var udtrådt af sagen.
der kan ikke stilles krav om, at en sådan accept skal være skriftlig. handelsbanken har nægtet
at følge boets opfordringer til at fremlægge al korrespondance mellem handelsbankens advo-
kat og dennes sekretær og banken til belysning af spørgsmålet om, hvorvidt der er meddelt en
accept. heraf følger, at enhver bevistvivl, der vedrører handelsbankens accept, må komme
handelsbanken til skade.
det må lægges til grund, at handelsbanken ikke foretog sig noget for at sikre sig værdierne af
de franske ejendomme i 2013, hvilket understøtter, at handelsbanken havde accepteret, at
værdierne ikke skulle indgå.
såfremt højesteret måtte nå frem til, at værdien af ejendommene i frankrig skal indgå i døds-
boet, gøres det gældende, at der ikke er noget hensyn at tage til handelsbanken, og at der der-
for er grundlag for at lade kravet helt bortfalde.
handelsbanken har anført navnlig, at dødsbobehandling efter dansk ret sker efter universali-
tetsprincippet. det betyder, at alle afdødes aktiver skal inddrages under bobehandlingen, uan-
set hvor i verden de befinder sig. kun i de tilfælde, hvor bobestyrer ikke kan få rådighed over
aktiver i udlandet, fordi fremmede myndigheder forhindrer det, kan universalitetsprincippet
fraviges, og der kan ses bort fra disse aktiver i det danske bo.
dødsboet har ikke løftet bevisbyrden for, at fremmede myndigheder har forhindret bobestyre-
ren i at få rådighed over lejlighederne eller provenuet fra salg af den ene lejlighed.
                                                - 18 -
bobestyreren har tværtimod haft rådighed over provenuet fra salget af den ene lejlighed og
har udbetalt det til nogle af arvingerne. det fremstår uklart, i hvilket omfang han har medvir-
ket til eller haft viden om overdragelsen af den anden lejlighed. det er endvidere ikke doku-
menteret under sagen, hvad bobestyreren har foretaget sig for at sikre boets aktiver i frankrig.
det må således lægges til grund, at bobestyreren ikke har orienteret den franske notar om, at
arvingerne ikke var berettigede til at råde over boets aktiver, efter at boet var udleveret til bo-
bestyrerbehandling.
det er uden betydning for anvendelsen af universalitetsprincippet i dansk ret, om universali-
tetsprincippet anerkendes i det land, hvor det pågældende aktiv befinder sig. en sådan anta-
gelse har ikke støtte i hverken dødsboskifteloven, dansk retspraksis eller juridisk litteratur.
universalitetsprincippet finder under alle omstændigheder anvendelse ved skifte af insolvente
dødsboer i danmark. såfremt universalitetsprincippet ikke finder anvendelse ved skifte af
insolvente dødsboer i danmark, vil enhver person, som forventer at have hjemting i danmark
ved sin død, kunne unddrage sine midler fra kreditorforfølgning fra simple kreditorer i ved-
kommendes danske dødsbo blot ved at investere midlerne i fast ejendom i udlandet. en sådan
retstilstand er uantagelig.
det franske skifte må anses som subsidiært i forhold til det danske skifte, og det giver som
sådan ikke anledning til at fravige universalitetsprincippet.
hvis et aktiv, som befinder sig i udlandet, skal inddrages under en dansk dødsbobehandling af
et insolvent dødsbo, gælder princippet om kreditors forrang frem for arvinger, uanset om det
pågældende aktiv efter danske internationalt privatretlige lovvalgsregler skal skiftes efter
dansk eller udenlandsk ret.
handelsbanken har ikke ved aftale med bobestyrer helge østergaard eller på anden måde fra-
skrevet sig retten til at klage over, at de to lejligheder i frankrig eller provenuet heraf ikke er
medtaget i boopgørelsen. det er dødsboet og arvingerne, der har bevisbyrden for, at handels-
banken har fraskrevet sig denne mulighed, og denne bevisbyrde er ikke løftet. de kærende har
ikke fremlagt noget dokument eller nogen korrespondance, som indeholder en skriftlig accept
fra en repræsentant fra handelsbanken. det bestrides, at handelsbankens repræsentanter un-
der telefonsamtaler med bobestyrer helge østergaard eller på andre måder har erklæret sig
                                               - 19 -
enige i, at de to lejligheder eller provenuet af salget af disse ikke skulle indgå i det danske
dødsbo.
det har enhver formodning og sandsynlighed imod sig, at handelsbanken som absolut største
kreditor i boet og med et væsentligt økonomisk krav skulle acceptere at opgive muligheden
for at opnå dækning for sit krav i det danske dødsbo.
højesterets begrundelse og resultat
sagen angår, om værdien af to lejligheder i frankrig, som afdøde a ejede sammen med sin
efterlevende ægtefælle b, skal indgå i det danske dødsbo efter a.
højesteret bemærker indledningsvis, at tvisten burde have været behandlet efter dødsboskif-
telovens § 89 og dermed være afgjort ved dom, jf. lovens § 101, stk. 1.
det følger af dødsboskiftelovens § 2, stk. 1, at boet efter a skal behandles i danmark. efter
dansk ret gælder et princip om dødsbobehandlingens universalitet, der indebærer, at bobe-
handlingen som udgangspunkt omfatter alle afdødes aktiver og passiver, både i danmark og i
udlandet.
de to lejligheder i frankrig, som a ejede sammen med sin efterlevende ægtefælle, blev be-
handlet af en fransk notar. efter det oplyste blev den ene lejlighed udtaget af den efterlevende
ægtefælle, og notaren fordelte efter de franske arveregler provenuet fra salget af den anden
lejlighed mellem arvingerne i danmark.
højesteret finder, at dansk rets universalitetsprincip fører til, at værdien af lejlighederne skal
indgå ved behandlingen og opgørelsen af det danske dødsbo.
handelsbankens adfærd og tilkendegivelser over for bobestyrer helge østergaard fører ikke
til, at banken kan anses for at have givet afkald på, at værdien af lejlighederne skal indgå i det
danske dødsbo.
på den anførte baggrund tiltræder højesteret, at skifterettens godkendelse af boopgørelsen af
13. marts 2014 ophæves, og at sagen hjemvises til fornyet behandling ved skifteretten.
                                             - 20 -
højesteret stadfæster herefter landsrettens kendelse.
                                       thi bestemmes:
landsrettens kendelse stadfæstes.
i sagsomkostninger for højesteret skal c, d og e solidarisk betale i alt 15.000 kr. til handels-
banken a/s, og boet efter a skal betale 15.000 kr. til handelsbanken a/s.
de idømte sagsomkostningsbeløb skal betales inden 14 dage efter denne højesteretskendelses
afsigelse og forrentes efter rentelovens § 8 a.


text:
 -
                                    udskrift
                                         af
                     sø- og handelsrettens dombog
                                    ──────────
den 22. juli 2002 blev af retten i sagen
p-0003-00
anne marie rosenørn-lehn
(advokat erik korpela-andersen e.o.)
   mod
konkursboet frederik
iuel-brockdorff
(advokat henrik andersen)
afsagt sålydende
                                       d o m:
under denne sag har anne marie rosenørn-lehn (i det følgende benævnt anmelderen) nedlagt
påstand om, at frederik iuel-brockdorff under konkurs ved kurator advokat henrik andersen (i
det følgende benævnt boet) tilpligtes at anerkende 1.569.225,60 kr. som særligt sikret krav i
boet.
boet har principalt påstået frifindelse, subsidiært frifindelse mod, at en mindre del af fordringen
anerkendes som særligt sikret krav i boet.
der er meddelt anmelderen fri proces.
                                                - 2 -
sagen drejer sig om, hvorvidt frederik iuel-brockdorffs udstedelse af to pantebreve til
anmelderen er en ugyldig proformaretshandel, herunder om der til grund for udstedelsen har
været et mellemværende mellem parterne, og om dette er indfriet i forbindelse med anmelderens
overtagelse    af  frederik   iuel-brockdorffs   ejendom  beliggende   skovshovedvej    21     c   i
charlottenlund på en tvangsauktion.
sagens nærmere omstændigheder er følgende:
den 26. juli 1993 underskrev frederik iuel-brockdorff som debitor to pantebreve begge med pant
i en ideel anpart af ejendommen matr. nr. 1 a m. fl., hindemae hovedgaard m. fl., beliggende
hindemaevej 86 og 97 og pårupvej 26 a i skellerup. pantebrevenes størrelse var henholdsvis
1.955.505 kr. og 694.500 kr. begge pantebreve er tinglyst, og anne marie rosenørn-lehn er
anført som kreditor. den danske bank a/s har på vegne af anmelderen i juni/juli 1996 rykket for
manglende betaling af terminsydelser.
ved dekret af 24. marts 1998 blev frederik iuel-brockdorffs bo taget under konkursbehandling,
og samme dag blev advokat henrik andersen udpeget som kurator.
i en skrivelse af 29. april 1998 opgjorde anmelderen de skyldige terminsydelser i henhold til de to
pantebreve til samlet 1.569.225,60 kr. og anmeldte kravet i boet.
i en skrivelse af 26. maj 1998 til anmelderens advokat anerkendte kurator at have modtaget
anmeldelsen. i skrivelsen hedder det bl.a.:
"... jeg skal ... anmode om at modtage dokumentation for, at der i forbindelse med pante-
brevenes udstedelse som modydelse er indrømmet frederik iuel-brockdorff de i pantebrevene
nævnte lån. ..."
anmelderen forsøgte herefter at fremskaffe nærmere dokumentation for mellemværenderne,
men da hun alene var i stand til at fremsende et begrænset antal bilag til bo et, indstillede
kurator ved en skrivelse af 20. oktober 1999 anmelderens krav til afvisning. under et fordrings-
prøvelsesmøde den 2. november 1999 fastholdt kurator denne indstilling.
anmelderen har herefter indbragt sagen for skifteretten den 1. februar 2000 og har herunder
                                               - 3 -
opgjort de mellemværender, som hun har indfriet for frederik iuel-brockdorff, således:
vedrørende ejendommen skovshovedvej 21 c i charlottenlund:
forstædernes bank a/s                                      1.405.036 kr.
jyske bank a/s                                              610.000 kr.
andre gældsposter:
international business executive i/s                        373.000 kr.
jyske bank a/s                                              350.000 kr.
rederi- & handelsaktieselskabet
mercandia enterprise                                         80.955 kr.
husholdning mv.                                            1.050.000 kr.
i alt 3.868.991 kr.
                                                           =============
om frederik iuel-brockdorffs mellemværende med forstædernes bank a/s, der var sikret ved
ejerpantebrev i ejendommen skovshovedvej 21 c i charlottenlund, fremgår det af et kontoudtog
dateret den 29. december 1989, at han den 31. december 1989 havde en gæld til banken på
1.405.036,80 kr., og i en skrivelsen af 20. februar 1992 fra anmelderens advokat til banken
hedder det bl.a.:
"... med henblik på at afværge den igangværende begæring om tvangsauktion over ejendommen
skovshovedvej 21 c, charlottenlund, tilbyder anne rosenørn-lehn at købe den forstædernes
bank a/s tilhørende fordring på frederik iuel- brockdorff. købesummen for fordringen med hertil
hørende sikkerhedsrettigheder andrager kr. 800.000 ..., der vil blive betalt kontant, ..."
af en obligationsafregning dateret den 5. marts 1992 fremgår, at anmelderen solgte en
obligationsbeholdning, og at hun fik indsat 801.703,54 kr. på sin konto. af afregningen fra
anmelderens bank fremgår tillige, at der den 9. marts 1992 blev overført 800.000 kr. til forstæ
dernes bank a/s.
ifølge en salgsopstilling fra den 2. juni 1993 vedrørende ejendommen beliggende skovshovedvej
21 c i charlottenlund fremgår det, at denne var begæret solgt på en tvangsauktion den 1. juli
samme år. om ejendomsoplysningerne hedder det bl.a:
"...
ejendomsværdi pr. 1.1.1992       kr. 1.900.000,00 ...
                                                - 4 -
beskrivelse ...:
huset er opført i 1918. væsentlig ombygning i 1970. ydervægge er rødmalede mursten. tagdæk-
ningen er tegl. bebygget areal andrager 168 m2. samlet boligareal i bygningen andrager 306
m2. udnyttet tagetage på 138 m2. kælders areal andrager 164 m2. indeholder: 8 værelser, 3
toiletter, 1 badeværelse og køkken. ejendommen opvarmes fra eget centralvarmeanlæg med
naturgas. ..."
det fremgik endvidere, at der ikke var foretaget vurdering i henhold til retsplejelovens § 562. i
prioritetsopgørelsen var hæftelse 1-11 samlet opgjort til 562.487,96 kr. som hæftelse 12 og 13
var anført to ejerpantebreve med meddelelse til jyske bank a/s opgjort til henholdsvis 400.000
kr. og 216.726,47 kr., og som hæftelse 14 var anført et ejerpantebrev på 1,1 mio. kr. med
meddelelse til forstædernes bank a/s. kravet var opgjort til 1.265.000 kr., og det fremgik, at
ejerpantebrevet var indfriet og udleveret. i rubrikken var tillige anført "nu anne rosenørn-lehn".
under tvangsauktionsmødet blev det oplyst, at omkostningerne udenfor budsummen ikke ville
overstige 85.000 kr. + moms af visse poster, og efter at ejendommen var opråbt til salg, blev
anmelderen højestbydende med et bud på 610.000 kr., hvorved der blev delvis dækning til jyske
bank a/s. af auktionsbogen fremgår, at jyske bank a/s begærede ny auktion. det hedder
herefter i en skrivelse af 12. juli 1993 fra anmelderens advokat til jyske bank a/s's advokat bl.a.:
"... under henvisning til jyske bank's skrivelser ... skal jeg således hermed indestå for, at de
modtager kr. 610.000 til fuld og endelig afgørelse af deres mellemværende med frederik iuel-
brockdorff.
beløbet på kr. 610.000 vil blive fremsendt via mit kontor, når jeg har modtaget accept fra dem
om at 2. auktion - for jyske bank's vedkommende - kan tilbagekaldes, og når 2. auktionen og
dermed hele auktionssagen helt konkret er blevet tilbagekaldt. ..."
af auktionsbogen fremgår, at der herefter den 19. juli 1993 blev meddelt hammerslag til
anmelderen.
af en statistik over ejendomssalg for 2. halvår 1993 udarbejdet af told og skat fremgår bl.a., at
den gennemsnitlige købesum for ejendomme i ordrup androg 1.565.700, og at handelsværdierne
gennemsnitlig lå 11 % over den offentlige ejendomsvurdering pr. 1. januar 1992.
                                                    - 5 -
om mellemværendet med international business executives i/s fremgår det af et regnskab for
1990 for interessentskabet, at dette havde en samlet gæld til custos finans på 2.478.978 kr., og
at frederik iuel-brockdorff havde en negativ kapitalkonto på 746.344 kr.
om mellemværendet med jyske bank a/s hedder det i et håndskrevet notat, der efter det
oplyste er en opgørelse over frederiks iuel-brockdorffs bankgæld pr. 31. december 1991, bl.a.:
"gæld jyske bank 478.129 kr.".
om mellemværendet med rederi- & handelsaktieselskabet mercandia enterprises hedder det i en
skrivelse af 16. august 1993 fra dansk erhvervshjælp ved peter ørbæk på vegne af frederik iuel-
brockdorff til rederiets advokat bl.a.:
"... direktør frederik d. iuel-brockdorff ... har pr. 16. juli 1993 standset sin virksomhed uden
mulighed for at betale sine kreditorer. ...
direktør frederik d. iuel-brockdorff tilbyder dem herved ... 80.955,19 kr. kontant til fuld og
endelig afgørelse af skyldforholdet til betaling senest den 1/7-1994. ..."
i henhold til et frivilligt forlig af 14. oktober 1993 mellem frederik iuel-brockdorff som debitor og
rederi- & handelsaktieselskabet mercandia enterprise som kreditor anerkendte debitor at skylde
80.955,19 kr., som forfaldt til betaling senest den 1. juli 1994, og af en check udstedt af
anmelderen den 29. juni 1994 fremgår, at denne betalte 80.955,19 kr. til rederiets advokat.
af anmelderens og frederik iuel-brockdorffs formue- og årsopgørelser for 1990 til 1994 fremgår
bl.a.:
      frederik iuel-
              brockdorff:                   anmelderen:    anmelderen:
                                          obligations-   skattepligtig
                  bankgæld:                beholdning:                 formue:
1990              1.519.181                  1.314.503               2.362.456
1991              1.872.974                  2.318.001               2.353.669
1992                622.676                  1.580.300               2.623.280
1993                 85.462                   678.613                4.467.345
1994                 81.917                   499.731                4.084.913
af anmelderens formueopgørelse for 1992 fremgår, at hun udover obligationsbeholdningen bl.a.
                                              - 6 -
havde et bankindestående på ca. 238.000 kr. samt et tilgodehavende hos frederik iuel-
brockdorff på 800.000 kr. de samlede passiver androg ca. 21.000 kr.
af anmelderens formueopgørelse for 1993 fremgår, at hun udover obligationsbeholdningen bl.a.
havde et bankindestående på ca. 40.000 kr., at ejendommen skovshovedvej 21 c var medtaget
med 1.900.000 kr., og at anmelderen ejede pantebreve for nominelt 2.660.005, der var opgjort
til kurs 84 med 2.224.637 kr. de samlede passiver androg knap 410.000 kr. hvoraf ca. 362.000
var prioritetsgæld.
af anmelderens årsopgørelser for 1991 og 1994 fremgår, at hun har haft en årsindkomst,
herunder i form af bidrag, på henholdsvis 279.987 kr. og 130.609 kr. indkomsten for de
mellemliggende år er uoplyst.
der er under domsforhandlingen afgivet forklaring af anmelderen samt frederik iuel-brockdorff.
anne marie rosenørn-lehn har forklaret, at hun ikke er gift med frederik iuel-brockdorff, men
at hun flyttede sammen med ham den 1. februar 1990 i hans hus på skovshovedvej 21 c i
charlottenlund. hun medbragte to børn, mens han havde 3 børn, hvoraf dog kun den yngste var
hjemmeboende. de 2 øvrige børn kom dog tit på besøg. hun var ansat hos christies
kunstauktioner på deltid. i begyndelsen var de fælles om udgifterne, men allerede i slutningen af
1990 fik frederik iuel-brockdorff økonomiske problemer, hvorefter hun i de følgende år betalte
mellem 350.000 kr. og 400.000 kr. mere om året end samleveren til det almindelig daglige
forbrug. de drøftede sammen med revisor lau lauritzen og advokaterne steen christensen og
christian bojsen-møller, hvorledes de skulle forholde sig rent økonomisk, og hun blev i den for-
bindelse rådet til at indfri samleverens gæld, således at han kunne starte egen forretning og
herefter tilbagebetale sin gæld til hende. hun har ikke deltaget i forhandlingerne med
forstædernes bank a/s, der udelukkende blev varetaget af rådgiverne. hun er sikker på, at for-
dringen blev købt for 800.000 kr. men således, at hun fortsat kunne gøre hele fordringen på ca.
1,4 mio. kr. gældende over for samleveren. hun ved ikke, hvorfor fordringen alene er optaget
med 800.000 kr. i formueopgørelsen for 1992. hun har forsøgt at fremskaffe nærmere
dokumentation for mellemværendet. om mellemværendet med international business executives
i/s har hun ingen erindring, men hun er sikker på, at hun har indfriet gælden. mellemværendet
med jyske bank a/s indfriede hun i slutningen af 1992 eller i begyndelsen af 1993. det har ikke
været muligt at fremskaffe nærmere dokumentation. hun har i 1994 betalt ca. 81.000 til rederi-
& handelsaktieselskabet mercandia enterprise. hun har intet nærmere kendskab til forholdene
                                                - 7 -
omkring tvangsauktionen over ejendommen på skovshovedvej, idet hun overlod dette til sin
revisor og advokat erik korpela-andersen. på et tidspunkt udarbejdede peter ørbæk fra dansk
erhvervshjælp en opgørelse over hendes og frederik iuel- brockdorffs mellemværender. dette
blev oprindelig opgjort til ca. 1,9 mio. kr., og til udligning af denne gæld blev der i juli 1993
underskrevet et pantebrev. da opgørelsen efterfølgende var blevet korrigeret med knap 700.000
kr., blev der samtidig underskrevet et pantebrev på 694.500 kr. hun har aldrig modtaget
betalinger på pantebrevene, da samleveren ikke har haft midler hertil. i de første år rykkede hun
ham mundtligt den 11/6 og 11/12, men fra 1996 blev sagen overgivet til banken, der formelt
rykkede for betalingen. samleveren havde dog fortsat ikke mulighed for at betale. efter en positiv
økonomisk udvikling i 1998 blev samleveren erklæret konkurs efter begæring af told og skat i
1998.
frederik iuel-brockdorff har forklaret, at han havde erhvervet ejendommen på skovshovedvej
i 1974 sammen med en tidligere ægtefælle. han bor nu sammen med anmelderen, der flyttede
ind hos ham den 1. februar 1990. de er ikke gift. de har tilsammen 5 børn. han var på
daværende tidspunkt beskæftiget i et edb-firma, men efter at et samarbejde med en væsentlig
handelspartner var ophørt, blev hans økonomi betydeligt forringet. anmelderen betalte derfor en
væsentlig del af de samlede husholdningsudgifter og terminsydelser, og han vil anslå, at hun fra
slutningen af 1990 og i de følgende år betalte mellem 200.000 kr. og 300.000 kr. mere om året
til de fælles udgifter. det var tanken, at han senere skulle overtage betalingerne, men der forelå
ingen konkret aftale herom. efter drøftelse med revisor lau lauritzen og advokaterne steen
christensen og christian bojsen-møller, blev de rådet til, at anmelderen skulle indfri hans gæld,
som på dette tidspunkt androg ca. 3,9 mio. kr. hun har sammenlagt indfriet gæld for ca. 2,8 mio.
kr. og reelt frigjort ham for yderligere 1,1 mio. kr. gælden til forstædernes bank a/s var på ca.
1,4 mio. kr., og det blev aftalt, at hun skulle betale 800.000 kr. mod saldokvittering. han havde
endvidere en gæld til international business executives i/s på knap 750.000 kr. interessent-
skabet, som havde 3 interessenter, havde bl.a. drevet en ålefarm, der blev finansieret af custos
finans. det lykkedes i begyndelsen af 1993 at få forhandlet mellemværendet ned til ca. 373.000
kr., der blev betalt af anmelderen. han har forsøgt at skaffe yderligere dokumentation, men den
ene interessent er afgået ved døden, mens den anden ikke er i besiddelse af yderligere bilag. han
har udfærdiget et håndskrevet notat vedrørende gælden til jyske bank a/s. denne gæld var i
begyndelsen af 1993 opgjort til 478.129 kr., men efter forhandling med banken fik han
saldokvittering, mod at anmelderen betalte 350.000 kr. herefter var der gjort endeligt op med
bankens tilgodehavende. det har ikke været muligt at fremskaffe nærmere dokumentation for
mellemværendet. foreholdt, at det af salgsopstillingen i forbindelse med tvangsauktionen den 1.
                                                - 8 -
juli 1993 over ejendommen skovshovedvej 21 c i charlottenlund fremgår, at ca. 616.000 kr. var
sikret ved to ejerpantebreve, forklarede han, at så har forhandlingerne med banken i
begyndelsen af 1993 alene omfattet en del af gælden, idet anmelderen tillige betalte 610.000 kr.
til jyske bank a/s i juli 1993 som betingelse for bankens tilbagekaldelse af 2. auktion.
anmelderen har endelig i 1994 betalt ca. 81.000 kr. til rederi- & handelsaktieselskabet
mercandia enterprise i henhold til et frivilligt forlig fra oktober 1993. der blev på et tidspunkt
udarbejdet en opgørelse over den samlede gæld, som anmelderen havde indfriet for ham, og i
den anledning udstedte han       den 26. juli 1993 to pantebreve på ca. 2,7 mio. kr. den første
beregning viste et mellemværende på ca. 1,9 mio. kr., men da senere beregninger viste, at
mellemværendet var større, blev der oprettet yderligere et pantebrev. i mellemværendet indgik
dels indfriet gæld dels gæld i form af husholdningsudgifter. det er hans opfattelse, at størrelsen
af de to pantebreve var for lavt sat, bl.a. fordi anmelderen har betalt en væsentlig del af de
daglige udgifter. da ejendommen blev solgt på tvangsauktion den 1. juli 1993, var den ikke
særlig  vedligeholdt,   da   han   ikke havde    haft   midler  hertil. han var   til stede under
tvangsauktionen, men havde intet med denne at gøre. arbejdet blev udført af advokat erik kor-
pela-andersen. han ved ikke, hvad ejendomsværdien androg i 1993, men han mener, at den var
lavere end i 1992. han blev erklæret konkurs den 24. marts 1998. dette skete på grundlag af et
uberettiget momskrav.
anmelderen har gjort gældende, at de to pantebreve med et samlet pålydende på 2.650.005 kr.
er gyldigt oprettet og tinglyst, hvorfor de samlede restancer opgjort til 1.569.225,60 kr. kan
anmeldes som et særligt pantesikret krav i boet. begge pantebreve indeholder en udtrykkelig
skylderklæring fra frederik iuel-brockdorff, og de er begge udstedt på baggrund af et reelt
skyldforhold mellem anmelderen og frederik iuel-brockdorff. deres samlede mellemværende er
opgjort til ca. 3,9 mio. kr. og overstiger således pantebrevenes kursværdi i 1993 på 2.226.004
kr. anmelderen har indfriet gæld til forstædernes bank a/s og herved overtaget en fordring på
ca. 1,4 mio. kr., ligesom anmelderen har indfriet gæld til jyske bank a/s med 610.000 kr. i
forbindelse med tvangsauktionen over ejendommen skovshovedvej 21 c i charlottenlund.
anmelderen har endvidere indfriet gæld over for international business executive i/s, jyske bank
a/s og rederi- & handelsaktieselskabet mercandia enterprise med sammenlagt ca. 804.000 kr.
der har endelig været en skævdeling i forhold til privatforbruget, hvorved anmelderen har afholdt
den væsentligste del af disse udgifter. det fremgår også klart af parternes skattemæssige
opgørelser, at anmelderen har indfriet gæld for frederik iuel-brockdorff, idet hans bankgæld i
perioden 31. december 1991 til 31. december 1993 er formindsket med 1.787.512 kr., mens
anmelderens obligationsbeholdning tilsvarende er reduceret med 1.639.388 kr. det påhviler boet
                                                 - 9 -
at godtgøre, at der ikke foreligger et reelt skyldforhold, og det må komme boet til skade, at der
først nu rejses en sådan indsigelse, efter at alt materiale er makuleret.
anmelderen er hverken helt eller delvist fyldestgjort for sine tilgodehavender via overtagelsen af
ejendommen skovshovedvej 21 c i charlottenlund. ejendommen blev overtaget for samlet
695.000 kr., hvilket var prisen på en auktion i 1993, og hvilket således svarede til ejendommens
værdi i handel og vandel. værdien af ejendommen lå på daværende tidspunkt væsentligt under
den offentlige ejendomsvurdering. det påhviler boet at godtgøre, at værdien af ejendommen var
højere end auktionssummen. dette kunne have været dokumenteret via en vurdering i henhold
til retsplejelovens § 562 eller i form af et syn og skøn.
boet har gjort gældende, at udstedelsen af pantebrevene er udtryk for en proformaretshandel,
idet der i juli 1993 ikke forelå et reelt skyldforhold mellem anmelderen og frederik iuel-
brockdorff. anmelderen har således ikke godtgjort, at frederik iuel-brockdorff har haft en gæld
på mere end 800.000 kr. til forstædernes bank a/s, og da kravet ifølge anmelderens egen
formueopgørelse alene er medtaget med dette beløb, kan anmelderen ikke gøre resthæftelsen
gældende i forhold til boet. kravet er endvidere - ligesom eventuelle andre krav - indfriet i for-
bindelse med overtagelsen af ejendommen på skovshovedvej. anmelderen har dog ikke
godtgjort, at anmelderen har indfriet anden gæld. der er således ingen tidsmæssig sammenhæng
mellem de øvrige gældsposter og udstedelsen af pantebrevene, og mellemværendet med rederi-
& handelsaktieselskabet mercandia enterprise vedrører endog tiden efter udstedelsen af
pantebrevene. det er endelig anmelderens risiko, at der ikke nu kan tilvejebringes nærmere
dokumentation for parternes mellemværender, idet boet allerede ved skrivelse af 27. maj 1998
opfordrede anmelderen hertil.
anmelderen har endvidere overtaget ejendommen på skovshovedvej 21 c i charlottenlund for
610.000 kr. med tillæg af 85.000 kr. svarende til størstebeløbet, der skal betales udover
auktionsbuddet, og anmelderen har som ufyldestgjort panthaver i ejendommen fået dækning for
lånet på 800.000 kr. samt udlægget til jyske bank a/s, idet handelsværdien for ejendommen på
auktionstidspunktet var ca. 2,1 mio. kr. den offentlige vurdering var på daværende tidspunkt 1,9
mio. kr., og ifølge statistikken fra told og skat lå handelsværdien ca. 11 % højere. der foreligger
ikke konkrete omstændigheder, der giver grundlag for en lavere ansættelse, idet ejendommen
har været vedligeholdt i sædvanligt omfang. anmelderen er således fuldt indfriet, hvilket også
støttes af den omstændighed, at anmelderen ifølge sin egen formueopgørelse for 1993 har
opnået en betydelig formueforøgelse.
                                              - 10 -
da der således ikke foreligger et reelt låneforhold, og da anmelderen og frederik iuel-brockdorff
er interesseforbundne parter, er det godtgjort, at formålet med pantsætningen alene har været
at bringe friværdien i ejendommen beliggende hindemaevej 86 og 97 og pårupvej 26 a i
skellerup i ly for kreditorerne. pantsætningen er derfor ugyldig, hvorfor det anmeldte krav skal
afvises i boet.
skifteretten skal udtale:
det fremgår af anmelderens formueopgørelse for 1992, at hun da alene havde et tilgodehavende
hos frederik iuel- brockdorff på 800.000 kr.
herefter, og sammenholdt med frederik iuel-brockdorffs forklaring om, at der blev meddelt
saldokvittering som led i forhandlingerne med forstædernes bank a/s, finder skifteretten det
ubetænkeligt at lægge til grund, at anmelderen samme år alene lånte 800.000 kr. til frederik
iuel-brockdorff, og at dette beløb blev anvendt til indfrielse af dennes gæld til forstædernes bank
a/s, dog mod at anmelderen fik sikkerhed i et ejerpantebrev med pant i ejendommen beliggende
skovshovedvej 21 c i charlottenlund.
skifteretten lægger endvidere til grund, at da anmelderen overtog ejendommen på en
tvangsauktion i juli 1993 som ufyldestgjort panthaver med et samlet bud på ca. 695.000 kr.,
forblev frederik iuel-brockdorffs mellemværende med jyske bank a/s i det væsentlige udækket,
ligesom skifteretten lægger til grund, at banken - som betingelse for at tilbagekalde 2. auktionen
- modtog 610.000 kr. fra anmelderen til dækning af dette tilgodehavende.
i mangel af nærmere dokumentation for øvrige gældsposter sammenholdt med oplysningerne om
anmelderens indkomst- og formueforhold i perioden, finder skifteretten det ikke godtgjort, at
anmelderen på tidspunktet for udstedelsen af pantebrevene havde andre krav mod frederik iuel-
brockdorff.
herefter findes anmelderens samlede tilgodehavende hos frederik iuel-brockdorff i juli 1993 at
kunne opgøres til 1.410.000 kr.
skifteretten finder imidlertid, at anmelder - ved at af give et bud på tvangsauktionen på samlet
ca. 695.000 kr., og ved efterfølgende at have indfriet jyske bank a/s's efterstående panteret
                                                - 11 -
med yderligere 610.000 kr. og ved tidligere at have indfriet forstædernes bank a/s's
tilgodehavende med 800.000 kr. og samtidig overtaget dennes panteret - herved har accepteret
at betale i alt ca. 2,1 mio. kr. for ejendommen.
under disse omstændigheder sammenholdt med oplysningerne om ejendomsværdien i 1992 og
de statistiske oplysninger om ejendommene i samme område, finder skifteretten det tilstrækkelig
godtgjort, at denne købesum reelt svarede til ejendommens værdi, og at anmelderens til-
godehavender hos frederik iuel-brockdorff på henholdsvis 800.000 kr. og 610.000 kr. således
reelt blev udlignet i forbindelse med overtagelsen af ejendommen, jf. herved princippet i
retsplejelovens § 578.
da det fremgår af anmelderens formueopgørelser for 1992 og 1993, at værdien af
bankindestående, obligationsbeholdning og tilgodehavende hos frederik iuel-brockdorff er
mindsket med ca. 1,9 mio. kr., hvilket i formueopgørelsen for 1993 modsvares af værdien af
ejendommen skovshovedvej 21 c i charlottenlund, og da det af formueopgørelsen for 1993 tilige
fremgår, at anmelderen har haft en betydelig formueforøgelse, der med tillæg af prioritetsgælden
i ejendommen i det væsentlige svarer til kursværdien af pantebrevene, finder skifteretten det
godtgjort, at udstedelsen af pantebrevene den 26. juli 1993, hvor anmelderens samlede
tilgodehavende hos frederik iuel-brockdorff var udlignet, alene har haft til formål at bringe
frederik iuel-brockdorffs aktiver i kreditorly.
da pantsætningen af ejendommen beliggende hindemaevej 86 og 97 og pårupvej 26 a i
skellerup således har haft karakter af en proformaretshandel, finder skifteretten, at anmelderen
ikke kan gøre krav gældende i boet, og dette vil herefter være at frifinde.
                                  thi kendes for ret:
frederik iuel-brockdorff under konkurs ved kurator advokat henrik andersen frifindes.
anmelderen, anne marie rosenørn-lehn, betaler inden 14 dage fra dato sagens omkostninger
med 77.300 kr.
                                  torben kuld hansen
                      - 12 -
              (sign.)
 udskriftens rigtighed bekræftes
p. j. v. sø- og handelsretten, den

source: retspraksis

LICENSE:
Creative Commons Legal Code

CC0 1.0 Universal

type: caselaw

jurisdiction: Denkmark


text:
                      højesterets kendelse
                          afsagt tirsdag den 14. august 2012
sag 127/2012
bk byg ved bo kristensen
(advokat jens paulsen)
mod
bente christensen og
erik christensen
(advokat claus munk for begge)
i tidligere instanser er afsagt beslutning af retten i århus den 23. december 2011 og kendelse
af vestre landsrets 5. afdeling den 19. januar 2012. procesbevillingsnævnet har den 22. marts
2012 meddelt tilladelse til, at kendelsen indbringes for højesteret.
i påkendelsen har deltaget tre dommere: per walsøe, niels grubbe og jon stokholm.
påstande
kærende, bk byg ved bo kristensen, har påstået, at sagen genoptages.
indkærede, bente christensen og erik christensen, har påstået, at landsrettens kendelse stad-
fæstes.
vestre landsrets 5. afdeling har henholdt sig til sin afgørelse.
sagsfremstilling
den 26. oktober 2011 afsagde retten i århus udeblivelsesdom over bo kristensen. bo
kristensen anmodede den 22. november 2011 om sagens genoptagelse. ved retsbog af 24.
november 2011 besluttede retten i århus at genoptage sagen på betingelse af, at der inden den
15. december 2011 indbetaltes de ved udeblivelsesdommen idømte sagsomkostninger på
                                                 - 2 -
18.540 kr. retsbogen blev fremsendt sammen med et følgebrev, hvoraf fremgik rettens kon-
tonummer og åbningstider, der var kl. 8.30-15.00.
den 15. december 2011 kl. 15.48 grønlandsk tid oprettede bo kristensen en bankoverførsel af
sagsomkostningerne i sydbank. kl. 15.59 samme dag blev kvitteringen for overførslen sendt
med e-mail til retten i århus. tidsforskellen mellem grønland og danmark er 4 timer, således
at oprettelsen af overførslen blev foretaget kl. 19.48 dansk tid og kvitteringen sendt med mail
kl. 19.59 dansk tid. den 16. december 2011 blev beløbet debiteret bo kristensens konto. den
19. december 2011 blev beløbet modtaget på rettens konto.
ved retsbog af 23. december 2011 besluttede retten i århus at genoptage sagen. ved kendelse
af 19. januar 2012 bestemte landsretten, at sagen ikke skulle genoptages.
procesbevillingsnævnet meddelte den 22. marts 2012 tilladelse til, at kæremålet kunne ind-
bringes for højesteret. kæreskrift er modtaget i landsretten den 3. april 2012.
anbringender
bo kristensen har til støtte for påstanden om, at sagen genoptages, anført bl.a., at sikkerheden
er stillet rettidigt, idet bankoverførsel er oprettet den 15. december 2011.
en naturlig sproglig forståelse af den af retten fastsatte frist vil inkludere hele dagen. under
alle omstændigheder er overførslen sket inden kl. 16 grønlandsk tid, hvilket gør indbetalingen
og dokumentationen herfor rettidig, idet grønland tillige er inden for det danske retsvæsens
jurisdiktion.
hensynene bag kravet om sikkerhedsstillelse er at sikre bente christensen og erik christen-
sen mod at lide et tab ved en genoptagelse samt sagens fremdrift. disse hensyn er notorisk
opfyldt ved betaling af sikkerheden.
det ville være uforholdsmæssigt indgribende for bo kristensen, hvis ikke der sker genopta-
gelse. sagen er oprindeligt startet som en simpel småsag/inkassosag, mens bo kristensen,
såfremt genoptagelsen nægtes, står til at skulle betale bente christensen og erik christensen
et ikke uvæsentligt beløb.
                                                 - 3 -
bente christensen og erik christensen har til støtte for påstanden om, at landsrettens kendelse
stadfæstes, anført bl.a., at bo kristensens anbringende om, at der er sket rettidig betaling på
grund af tidsforskellen, først er fremsat ved bo kristensens ansøgning om 3. instansbevilling
af 5. marts 2012. det er ikke rimeligt, at sagsbehandlingen forlænges herved.
den af retten i århus fastsatte frist for betaling af sikkerhed til ”inden den 15. december
2012”, må forstås således, at den sidste rettidige betalingsdag var den 14. december 2011.
betalingen er ikke modtaget før den 19. december 2011, hvor beløbet indgik på rettens konto.
det er i den forbindelse uden betydning, hvornår betalingen er oprettet.
betalingen kan under alle omstændigheder tidligst anses for gennemført, da bo kristensen
havde mistet rådigheden over beløbet, hvilket først må antages at være sket den 16. december
2011, som sydbank anfører som overførselsdag.
en frist fastsat af en dansk domstol udløber efter tidspunktet i den tidszone, hvor domstolen er
beliggende, og ikke i en tilfældig tidszone, hvor en part måtte befinde sig. det er irrelevant,
om det danske og grønlandske retsvæsen hører sammen.
retsplejelovens § 367, stk. 1, hjemler ingen mulighed for at retten kan se bort fra en fristover-
skridelse i forhold til opfyldelse af genoptagelsesbetingelser på samme måde som retsplejelo-
vens § 360, stk. 7, jf. stk. 5, gør det i forbindelse med en parts forsinkelse med et processkrift.
højesterets begrundelse og resultat
bo kristensens anbringende om, at der rettidigt er stillet sikkerhed, tages under behandling, jf.
retsplejelovens § 393, stk. 5.
retsplejelovens § 367, stk. 1, 3. pkt., bestemmer, at genoptagelse af en sag kan betinges af, at
der stilles sikkerhed for de idømte sagsomkostninger.
højesteret finder, at den af retten i århus fastsatte frist for sikkerhedsstillelse ”inden den 15.
december 2011” skal forstås således, at der skulle stilles sikkerhed inden kontortids ophør den
                                               - 4 -
15. december 2011. kontortids ophør er ved retten i århus kl. 15.00. da betaling ikke er sket
den 15. december 2011 inden kl. 15.00 dansk tid, er sikkerhedsstillelsen ikke rettidig.
udgangspunktet er, at hvis den, der har begæret genoptagelse af en sag, ikke rettidigt stiller
sikkerhed, skal genoptagelsen afvises.
retten kan undtagelsesvis undlade at tillægge fristoverskridelsen afvisningsvirkning, hvis
fristoverskridelsen kan tilskrives sådanne undskyldelige omstændigheder, at en ny begæring
om genoptagelse ville kunne imødekommes efter retsplejelovens § 367, stk. 1, 2. pkt.
højesteret tiltræder, at der ikke er oplyst sådanne undskyldelige omstændigheder, at sagen
kan genoptages.
                                        thi bestemmes:
landsrettens kendelse stadfæstes.
i sagsomkostninger for højesteret skal bk byg ved bo kristensen inden 14 dage efter afsi-
gelsen af denne højesteretskendelse betale 3.000 kr. til bente christensen og erik christensen.
beløbet forrentes efter rentelovens § 8a.