text:
                             højesterets dom
                           afsagt mandag den 20. juni 2011
sag 53/2010
(2. afdeling)
henrichsen & co. statsautoriseret revisionsaktieselskab
(advokat søren narv pedersen)
mod
a
(advokat søren noringriis, beskikket)
i tidligere instanser er afsagt dom af københavns byret den 16. marts 2009 og af østre
landsrets 11. afdeling den 2. november 2009.
i pådømmelsen har deltaget fem dommere: peter blok, per walsøe, poul søgaard, niels
grubbe og marianne højgaard pedersen.
sagen er behandlet skriftligt, jf. retsplejelovens § 387.
påstande
appellanten, henrichsen & co. statsautoriseret revisionsaktieselskab, har påstået frifindelse.
indstævnte, a, har påstået stadfæstelse.
supplerende sagsfremstilling
af kontrakten af 24. oktober 2006 om ansættelse af a fremgår ud over det, der er anført i
byrettens dom, bl.a.:
       ”2. løn
       a oppebærer en løn på kr. 50.000, der udbetales den sidste hverdag i måneden. lønre-
       gulering finder almindeligvis sted pr. hvert års 1. september. første lønregulering finder
       sted 1. september 2007. selskabet afholder a’s omkostninger til telefon og avis.
                                               - 2 -
       …
       9. opsigelse
       overenskomsten kan fra parternes side opsiges i overensstemmelse med funktionærlo-
       vens bestemmelser om varsel fra arbejdsgiver og funktionær.”
bs mail af 31. august 2007 til a lød således:
       ”hej a,
       for god ordens skyld bekræfter jeg hermed vores aftale om fortsættelse af ansættelses-
       forholdet med en månedsløn på kr. 42.000.”
i indledningen til tillægsaftalen af 3. september 2007 er anført følgende:
       ”i forbindelse med as ansættelsesforhold i henrichsen & co, er der vedrørende kunder,
       som er ”købt” fra mortensen & beierholm eller tilført henrichsen & co som følge af
       as private netværk, aftalt følgende:”
den 4. december 2007 sendte a følgende mail til b:
       ”hej b
       jeg har i dag modtaget min lønseddel for november.
       som vi talte om torsdag den 29. november mente jeg ikke, at korrektionen af min løn
       var foretaget i overensstemmelse med funktionærlovens regler. jeg forventer derfor
       fortsat, at lønnen for september, oktober og november korrigeres med i alt kr. 24.000.
       jeg ser frem til at høre nærmere.”
anbringender
henrichsen & co. statsautoriseret revisionsaktieselskab har erklæret sig enig med a i, at
lønnedgangen, hvis den ikke havde været aftalt, efter principperne om væsentlige
vilkårsændringer skulle have været varslet med den frist, der gælder for opsigelse, jf.
funktionærlovens § 2. en aftale om lønnedgang med øjeblikkelig virkning er ikke omfattet af
funktionærlovens § 21, idet funktionærloven ikke indeholder bestemmelser om lønnens stør-
relse. revisionsselskabet har subsidiært fastholdt, at den konkrete aftale ikke var til ugunst for
a. dette støttes dels på, at aftalen om lønnedgang var et alternativ til opsigelse, dels på, at
                                                 - 3 -
tillægsaftalens bestemmelser om en pligt for revisionsselskabet til aktivt at medvirke til, at en
række kunder blev overført til a, modsvarer den aftalte lønnedgang.
parterne har i øvrigt fastholdt deres anbringender.
højesterets begrundelse og resultat
af de grunde, landsretten har anført, tiltræder højesteret, at a må anses for at have accepteret,
at lønnedgangen skete med øjeblikkelig virkning.
fire dommere – peter blok, per walsøe, poul søgaard og niels grubbe – udtaler herefter:
funktionærlovens § 2 angår varslet i tilfælde, hvor en ansættelsesaftale bringes til ophør ved
opsigelse, dvs. ved en ensidig erklæring fra arbejdsgiverens eller funktionærens side, og lo-
vens § 21, hvorefter lovens bestemmelser ikke ved aftale kan fraviges til ugunst for funktio-
næren, er efter vores opfattelse ikke til hinder for, at parterne indgår aftale om, at funktionæ-
ren skal fratræde straks eller i øvrigt på et tidligere tidspunkt end det, til hvilket opsigelse fra
arbejdsgiverens side kunne være sket. på tilsvarende måde er lovens § 21 efter vores
opfattelse ikke til hinder for, at parterne indgår aftale om, at en lønnedsættelse eller en anden
væsentlig ændring af ansættelsesvilkårene skal træde i kraft straks eller i øvrigt på et tidligere
tidspunkt end det, til hvilket opsigelse kunne være sket, selv om en ensidig ændring af
ansættelsesvilkårene fra arbejdsgiverens side skulle være sket med det for opsigelse gældende
varsel.
den i slutningen af august 2007 indgåede aftale om, at as løn skulle nedsættes fra 50.000 kr.
om måneden til 42.000 kr. om måneden med virkning fra den 1. september 2007, kan således
efter vores opfattelse ikke anses for stridende mod funktionærlovens § 21, jf. § 2.
en aftale om, at funktionæren skal fratræde, eller at en væsentlig vilkårsændring skal gennem-
føres, med virkning fra et tidligere tidspunkt end det, til hvilket opsigelse fra arbejdsgiverens
side kunne have fundet sted, kan efter omstændighederne tilsidesættes i medfør af almindelige
ugyldighedsregler, herunder navnlig aftalelovens § 36 og læren om bristede forudsætninger.
                                                 - 4 -
i den foreliggende sag var aftalen om, at as løn skulle nedsættes med øjeblikkelig virkning,
begrundet i, at revisionsselskabets indehavere havde truffet beslutning om, at a ikke som
påtænkt ved ansættelsen skulle optages som partner, og at a valgte at tage imod tilbuddet om,
at han kunne forblive i virksomheden som almindelig ansat revisor. vi finder, at der på denne
baggrund ikke er grundlag for at tilsidesætte aftalen som ugyldig, hverken i medfør af
aftalelovens § 31, som særlig er påberåbt af a, eller i medfør af andre regler.
vi stemmer herefter for at tage revisionsselskabets påstand om frifindelse til følge.
dommer marianne højgaard pedersen udtaler:
efter min opfattelse indebærer en aftale om, at en funktionær skal fratræde straks eller med
forkortet varsel, at funktionæren giver afkald på sit opsigelsesvarsel efter funktionærlovens §
2. en sådan aftale kan efter min opfattelse ikke indgås, medmindre aftalen ikke er til ugunst
for funktionæren, jf. lovens § 21. denne retsopfattelse stemmer da også med højesterets
domme i ufr 1974.3 og ufr 1985.106/2.
den aftalte lønnedgang indebar en ikke ubetydelig reduktion af as aflønning og dermed en
sådan ændring af ansættelsesforholdet, at den ensidigt kun kunne være gennemført under
overholdelse af det gældende opsigelsesvarsel. dette er da heller ikke bestridt af revisi-
onsselskabet. efter det foran anførte og ud fra formålet med den præceptive bestemmelse i
funktionærlovens § 21 er jeg enig med landsretten i, at a ikke kunne give afkald på sit krav
om varsel, medmindre aftalen ikke var til ugunst for ham.
at aftalen var et alternativ til opsigelse, er ikke i sig selv tilstrækkeligt til at anse aftalen for
ikke at være til ugunst for a.
efter bs forklaring er det en sædvanlig fremgangsmåde ved fratræden, at en ny arbejdsgiver
betaler for de kunder, som den ansatte har lov til at tage med sig. jeg finder derfor, at
tillægsaftalen af 3. september 2007 ikke indeholder fordele af nævneværdig betydning for a.
da der ikke er anført andre fordele for a, er aftalen til ugunst for ham.
                                               - 5 -
jeg er herefter enig med landsretten i, at aftalen om lønnedgang uden overholdelse af det gæl-
dende opsigelsesvarsel er ugyldig, jf. principperne i funktionærlovens § 21, jf. § 2.
jeg finder endvidere, at as indsigelse mod aftalen den 29. november 2007 kort før sin
fratræden er sket inden rimelig tid, og tiltræder derfor, at han ikke har fortabt sin ret ved
passivitet.
jeg stemmer derfor for at stadfæste landsrettens dom.
afgørelsen træffes efter stemmeflertallet.
højesteret tager herefter revisionsselskabets påstand om frifindelse til følge.
sagsomkostningsbeløbet for højesteret er fastsat til dækning af advokatudgift med 25.000 kr.
og retsafgift med 1.500 kr., i alt 26.500 kr.
                                      thi kendes for ret:
henrichsen & co. statsautoriseret revisionsaktieselskab frifindes.
i sagsomkostninger for byret og landsret skal a betale 40.000 kr. til henrichsen & co.
statsautoriseret revisionsaktieselskab.
i sagsomkostninger for højesteret skal statskassen betale 26.500 kr. til henrichsen & co.
statsautoriseret revisionsaktieselskab.
de idømte sagsomkostningsbeløb skal betales inden 14 dage efter denne højesteretsdoms af-
sigelse og forrentes efter rentelovens § 8 a.

source: retspraksis

LICENSE:
Creative Commons Legal Code

CC0 1.0 Universal

type: caselaw

jurisdiction: Denkmark


text:
                             højesterets dom
                          afsagt onsdag den 31. marts 2010
sag 490/2007
(2. afdeling)
a a/s
(advokat paul w. neale)
mod
b
(advokat jette h. ronøe)
i tidligere instans er afsagt dom af sø- og handelsretten den 20. november 2007.
i pådømmelsen har deltaget fem dommere: per sørensen, per walsøe, børge dahl, poul dahl
jensen og michael rekling.
påstande mv.
appellanten, a a/s, har påstået frifindelse, subsidiært betaling af et mindre beløb.
indstævnte, b, har nedlagt påstand om, at a a/s skal betale 504.050,44 kr. med tillæg af pro-
cesrente af 17.512,06 kr. fra 1. maj 2005 til den 9. juni 2006 samt af 34.644,19 kr. fra 1. maj
2005 og af 469.406,25 kr. fra 26. maj 2005.
b har opgjort sin påstand således:
krav som forfaldt den 1. maj 2005:
løn                                              kr. 35.000,00
særlig konsulentydelse                           kr. 12.500,00
kompensation for manglende mobiltelefon
kr. 250,00                                       kr.     250,00
                                               - 2 -
feriepenge af løn/mobil svarende til 12,5 %
af kr. 35.250,00                                 kr.   4.406,25
i alt                                            kr. 52.156,25
heraf betalt 9. juni 2006:                       kr. -17.512,06
tilgodehavende (kr. 52.156,25 - kr. 17.512,06)                         kr. 34.644,19
løn à kr. 35.000 pr. måned i 9 måneder           kr. 315.000,00
kompensation for manglende mobiltelefon
(9 mdr. à kr. 250,00)                            kr.    2.250,00
i alt                                            kr. 317.250,00
feriepenge af løn/mobil, 12,5 % af 317.250,00 kr. 39.656,25
i alt                                                                  kr. 356.906,25
konsulentydelse for perioden 1. maj 2005 til
31. januar 2006 (9 x kr. 12.500,00)                                    kr. 112.500,00
                                                                       kr. 504.050,44
b har for højesteret ikke gentaget kravet om provision af salg og forventet salg til det japan-
ske marked.
der er ingen indsigelser mod den beløbsmæssige opgørelse af kravet eller rentepåstandene.
det fremgår af en e-mailkorrespondance, at b den 7. april 2005 kl. 08:00 meldte sig syg til c.
han sendte meddelelsen cc til receptionen hos a, der bekræftede modtagelsen og ønskede
ham god bedring.
højesterets begrundelse og resultat
b tiltrådte stillingen i a a/s den 1. februar 2005, og der er ikke i det under sagen fremkomne
noget grundlag for at fastslå, at han, da han blev bortvist den 11. april 2005, havde misligholdt
ansættelsesforholdet ved udeblivelse fra arbejdet, ved tilsidesættelse af anvisninger eller ved
manglende rapportering.
                                               - 3 -
for højesteret har a da også som begrundelse for, at ophævelsen af ansættelsesforholdet var
berettiget, navnlig anført, at b i mailkorrespondancen i april 2005 mellem ham og c fastholdt,
at han – uanset det, der var foreskrevet i ansættelsesaftalen – var berettiget til selv at tilrette-
lægge sin arbejdstid og arbejde hjemmefra. ligesom sø- og handelsretten finder højesteret,
at b ikke har godtgjort eksistensen af en mundtlig aftale, der afviger fra vilkårene i ansættel-
sesaftalen. efter mailkorrespondancens indhold finder højesteret imidlertid, at der ikke er
holdepunkter for i denne meningsudveksling at indlægge en tilkendegivelse fra b om en
fremtidig misligholdelse i den resterende del af ansættelsesperioden, som gav grundlag for
bortvisning. dette måtte forudsætte sikkerhed for, at han senere ville udvise en adfærd, der
indebar aktuel, hævebegrundende misligholdelse.
med disse bemærkninger tiltræder højesteret, at bortvisningen er sket med urette.
b har herefter som udgangspunkt krav på at blive stillet økonomisk, som han ville være stillet,
hvis kontrakten med a først var blevet bragt til ophør til det tidspunkt, a kontraktmæssigt
kunne bringe den til ophør, dvs. til den 31. januar 2006 (som i øvrigt var det tidspunkt, hvortil
b selv havde sagt kontrakten op).
a s ansættelse af b skete som led i as køb for 1 mio. kr. af en del af v a/s, som b hidtil
havde drevet og været medejer af. kontraktforholdet mellem parterne består af en købsaftale
og en ansættelsesaftale. købsaftalen indeholder bl.a. en bestemmelse om, at b skulle ansættes
i a til ”420.000 kr. årligt + 150.000 kr. i særlig konsulentydelse, der faktureres månedlig fra
d aps. aftalen er gældende i 1 år”. endvidere indeholder købsaftalen en konkurrenceklausul,
hvorefter b hverken direkte eller indirekte i en 3-årig periode efter ansættelsens ophør måtte
være involveret i konkurrerende virksomhed. ved ansættelsesaftalen blev b ansat som salgs-
direktør i a. i denne aftale er købsaftalens bestemmelser om hans løn- og ansættelsesvilkår –
med undtagelse af konkurrenceklausulen – nærmere udmøntet, herunder at ansættelsesforhol-
det var uopsigeligt fra as side det første år, således at opsigelse tidligst kunne ske til fratræ-
delse pr. 1. februar 2006.
der er således en klar kontraktmæssig sammenhæng mellem den aftalte pris for virksomheden
på 1 mio. kr., og aftalen – gældende for et år – om efterfølgende vederlag til b. efter denne
særlige sammenhæng mellem prisen for den overtagne virksomhed og det efterfølgende –
                                                - 4 -
gennem uopsigelighed for et år særligt sikrede – kombinerede vederlag til b finder højesteret,
at der ikke er grundlag for ud fra sædvanlige ansættelsesretlige tabsbegrænsningsbetragtnin-
ger at fravige det nævnte udgangspunkt.
højesteret tager herefter bs påstand om betaling af 504.050,44 kr. til følge.
i sagsomkostninger for højesteret tilkendes b sædvanlige sagsomkostninger i forhold til det
vundne beløb med i alt 82.900 kr. til dækning af advokatudgift med 75.000 kr. og retsafgift
med 7.900 kr. vedrørende sagsomkostningerne for sø- og handelsretten tiltræder højesteret,
at spørgsmålet om bortvisningens berettigelse må anses som sagens hovedspørgsmål, men at
b under hensyn til, at han ikke fik medhold i det rejste provisionskrav på 2 mio. kr., kun kan
tilkendes delvise sagsomkostninger for sø- og handelsretten. disse sagsomkostninger fast-
sættes til i alt 62.400 kr. til dækning af advokatudgift med 50.000 kr. og af retsafgift af det nu
vundne beløb med 12.400 kr. for begge instanser skal a således betale i alt 145.300 kr. til b.
                                       thi kendes for ret:
a a/s skal til b betale 504.050,44 kr. med tillæg af procesrente af 17.512,06 kr. fra den 1.
maj 2005 til den 9. juni 2006, af 34.644,19 kr. fra den 1. maj 2005 og af 469.406,25 kr. fra
den 26. maj 2005.
i sagsomkostninger for sø- og handelsretten og højesteret skal a a/s betale 145.300 kr. til
b.
de idømte beløb skal betales inden 14 dage efter denne højesteretsdoms afsigelse. sagsom-
kostningsbeløbet forrentes efter rentelovens § 8 a.


text:
h0057000 - jf
                                        udskrift
                                             af
                       sø- & handelsrettens dombog
                                       ____________
den 22. august 2006 blev af retten i sagen
h-57-04
forbrugerrådet og fdm som mandatarer for
    1) maren pedersen
    2) ole hansen
    3) scott sandorf
     (advokat andreas christensen e.o.)
 mod
1) general motors danmark, filial af general motors overseas distribution corporation
2) andersen & martini a/s
   (advokat frank bøggild for begge)
afsagt følgende
                                           d o m:
       indledning
                                               - 2 -
       sagens spørgsmål er om en angivelse i en servicebog (servicekuponhæfte) udgør en
tilsikring, jf. købelovens § 83. de angivelser som sagen drejer sig om, vedrører tandremmen
og går ud på at tandremmen skal skiftes efter et vist antal år eller et vist antal kilometer, fx
6 år/90.000 km eller 8 år/120.000 km.
       en tandrem benyttes i visse forbrændingsmotorer til at holde krumtapakslen og
knastakslen forbundet med hinanden i et bestemt forhold. tandremmen er udstyret med
tænder og kører på et tandhjul. brud på en tandrem medfører at krumtapakslen og knast-
akslen kommer ud af takt hvilket kan føre til at motoren bliver alvorligt skadet. tandrem-
me skal derfor udskiftes inden de erfaringsmæssigt slides i stykker.
       forbrugerrådet og fdm har modtaget i alt 118 klager vedrørende tandremme der gik
i stykker inden det tidspunkt der i servicebøgerne er angivet som udskiftningstidspunkt.
af disse vedrørte ca. 60 opel-biler. heraf er udvalgt de tre foreliggende tilfælde vedrøren-
de maren pedersens, ole hansens og scott sandorfs biler.
       sagen er ved gentofte rets kendelse af 17. maj 2004 henvist til behandling ved sø- og
handelsretten.
       påstande
       forbrugerrådet og fdm har nedlagt påstand om at de sagsøgte, general motors
danmark, filial af general motors overseas distribution corporation, og andersen & mar-
tini a/s
       1. skal anerkende at maren pedersen ikke er forpligtet til at betale andersen & marti-
ni a/s’ faktura på 25.564,91 kr. og
       2. skal betale 31.807,93 kr. til ole hansen og 38.039,26 kr. til scott sandorf, begge be-
løb med procesrente fra sagens anlæg den 9. februar 2004.
       spørgsmålet om servicebøgerne indeholder garanti for tandremmenes holdbarhed, er
udskilt til deldomsforhandling. under denne har forbrugerrådet og fdm nedlagt følgende
påstande:
       1. general motors danmark, filial af general motors overseas distribution corpora-
tion, og andersen & martini a/s skal anerkende at oplysningerne om at udskiftning af
tandremmen er påkrævet hvert 8. år, eller når bilen har kørt 120.000 km der fremgår af de
opel servicehæfter der hører til maren pedersens og ole hansens biler, udgør en indeståel-
se for tandremmens holdbarhed, jf. købelovens § 83,
                                              - 3 -
       2. general motors danmark, filial af general motors overseas distribution corpora-
tion, og andersen & martini a/s skal anerkende at oplysningerne om at udskiftning af
tandremmen er påkrævet hvert 4. år, eller når bilen har kørt 60.000 km der fremgår af det
opel servicehæfte der hører til scott sandorfs bil, udgør en indeståelse for tandremmens
holdbarhed, jf. købelovens § 83.
       general motors og andersen & martini har påstået frifindelse.
       sagsfremstilling
       maren pedersens bil, en opel corsa, blev registreret første gang den 7. maj 1999. af
bilens servicebog fremgår ved overskriften ”opel servicearbejder”:
       ”i alle nye biler vedlægges et servicekuponhæfte.
       servicearbejderne bør udføres på et opel-værksted og dokumenteres med stempel og
       underskrift. dato og kilometerstand skrives ind i de dertil beregnede felter.
       overlad trygt alle servicearbejder til deres opel-værksted.
       fagmæssigt og korrekt udført servicearbejde hjælper med til at sikre en økonomisk
       og fejlfri funktion af deres bil.
       ...
       regelmæssigt servicearbejde kan have betydning for afgørelsen af evt. kulance- og
       reklamationsspørgsmål. det er også en væsentlig fordel, når bilen skal sælges.
       servicekuponhæftet hører til bilen. når bilen sælges, bør det blive liggende i bilen.
       ...”
       endvidere hedder det:
       ”tidspunkterne for servicearbejderne og for de dertil hørende kontrolpunkter er op-
       ført separat på de følgende sider. de kan være forskellige alt efter hvor mange kilo-
       meter der køres om året eller hvilke arbejder, der afhænger af driftsbetingelserne og
       de variable specialarbejder.
       ...
       vanskelige driftsbetingelser
                                             - 4 -
      biler der er udsat for vanskelige driftsbetingelser ... eller som ofte er udsat for snavs,
      sand, store temperaturforskelle osv., bør få foretaget yderligere arbejder i henhold til
      serviceplan c i forbindelse med serviceplan a eller b.
      ...”
      serviceplan a er for biler med lille kørselsbehov, dvs. mindre end 30.000 km om året.
af planen fremgår om tandremmen at den skal udskiftes hvert 8. år eller efter 120.000 km
kørsel.
      om ”specialarbejder” anføres:
      ”arbejder, som udføres i forbindelse med serviceplan a eller b, men som ikke foreta-
      ges regelmæssigt på alle modeller, f.eks. udskiftning af tandremmen. priserne herpå
      er ikke altid indeholdt i priserne på servicecheck/inspektion og kan derfor blive be-
      regnet ekstra. det anbefales dog at få arbejderne udført i forbindelse med en service-
      check/inspektion ...”
      i november 2001 ændrede opel over for de autoriserede forhandlere mfl. anbefalin-
gerne for den pågældende type bil for tandremmen til 60.000 km/4 år hvilket andersen &
martini i begyndelsen af 2002 meddelte deres kunder, herunder maren pedersen.
      bilen havarerede den 18. august 2003 som følge af en defekt tandrem. på det tids-
punkt havde bilen kørt 52.720 km. reparationen kostede 25.564,91 kr. inkl. moms. maren
pedersen protesterede mod at betale denne faktura da hun fandt skaden dækket af en ga-
ranti på bilen. andersen & martini afviste at skaden var dækket af en garanti.
        ole hansens bil, en opel vectra, blev registreret første gang den 28. april 1998. af
bilens servicebog fremgår om tandremmen at den skal udskiftes hvert 8. år eller efter
120.000 km kørsel.
      servicebogen indeholder almindelige bemærkninger svarende til maren petersens
servicebog. i servicebogen for ole hansens bil hedder det at opel danmark yder 6 års ga-
ranti mod gennemtæring af karrosseriet.
      bilen havarerede i oktober 2003 som følge af en defekt tandrem. på det tidspunkt
havde bilen kørt 39.298 km. reparationen kostede 31.807,93 kr. inkl. moms.
      scott sandorfs bil, en opel astra, blev registreret første gang den 4. januar 1995. af
bilens servicebog (opel inspektionssystem) fremgår om tandremmen, der betegnes som
                                               - 5 -
specialarbejde, at den skal udskiftes hvert 4. år eller efter 60.000 km kørsel. servicebogen
indeholder ikke samme generelle forskrifter som servicebøgerne for maren pedersens og
ole hansens biler. servicebogen indeholder en 6 års garanti mod gennemtæring af karosse-
riet. scott sandorfs bil fik udskiftet tandremmen i september 1997 uden beregning og i no-
vember 1998, delvist uden beregning. bilen havarerede den 15. februar 2002 som følge af en
defekt tandrem. på det tidspunkt havde bilen kørt 52.720 km. reparationen kostede
38.039,26 kr. inkl. moms.
       af serviceinformation til opels forhandlere og autoriserede værksteder dateret den
25. september 1996 fremgår at udskiftningsintervallerne for tandremme på biler fra mo-
delår 1997 blev ændret til 120.000 km/8 år. samme fremgår af en intern teknisk information
fra august 1996. det er oplyst at opel for 2002-modeller ændrede intervallerne til 60.000
km/4 år.
       af servicebøgerne for opel-biler fremgår at der er en lang række angivelser vedrø-
rende tids- eller kilometerafhængig servicering af bilerne, fx for kølervæskestand, filtre,
tændrør og lygteindstilling.
       der er fremlagt servicebøger og lignende vedrørende biler fra toyota, ford, fiat og
nissan med tilsvarende angivelser vedrørende intervaller for servicering, herunder ud-
skiftning af tandremme. retten er gået ud fra at servicebøgerne for opel-bilerne ikke ad-
skiller sig væsentligt fra andre bilproducenters servicebøger.
       forklaring
       arne løgsted, der er eftermarkedschef hos general motors danmark, har forklaret at
servicehæftet er en information til værkstederne der udfører inspektionen. servicehæfterne
interesserer normalt ikke forbrugerne før der opstår et problem. hæfternes angivelser af
serviceintervaller eller udskiftningsintervaller anvendes ikke markedsføringsmæssigt. på
grund af de opståede sager er det nu præciseret i hæfterne at anbefalede intervaller er fast-
sat ud fra fabrikkernes erfaringer og ikke er en garanti. servicehæfterne er i øvrigt en ren
oversættelse af information fra producenten. udskiftningsintervallerne fastsættes ud fra
tests og efter producentens underleverandørers anbefalinger. hvis noget går oftere i styk-
ker end forventet, indberettes det til general motors. general motors har ingen interesse i
at fastsætte for korte eller for lange udskiftningsintervaller.
       retningslinjerne ændres i 1996 fra 60.000 km til 120.000 km pga. tekniske ændringer
af tandremmen og dens ruller og lejer. i 2002 gik man tilbage til 60.000 km på grundlag af
                                              - 6 -
erfaringer med tandremmens påvirkning af udefra kommende faktorer. general motors
meddelte ændringen til forhandlerne og de autoriserede værksteder som underrettede for-
brugerne om ændringen. forbrugerne blev ikke underrettet direkte. det vil være meget
vanskeligt at få fat i forbrugerne uden om centralregisteret for motorkøretøjer som man
kun kan benytte i tilfælde af sikkerhedsmæssige forhold, og en risiko for brud på tand-
remmen er ikke et sikkerhedsmæssigt forhold. ændringer som den nævnte vil fremgå af
publikationer fra uafhængige forlag som får deres information fra fabrikkerne.
       en sprængt tandrem kan føre til betydelige skader på ventiler og nogle gange på hele
motoren. en reparation koster i gennemsnit omkring 12.000 kr., men i uheldige tilfælde kan
man komme op på omkring 35.000 kr.
       ved almindeligt serviceeftersyn af en motor, kan man ikke inspicere tandremmen vi-
suelt. mekanikeren hører om tandremmen støjer og undersøger om der er andre indikatio-
ner for udskiftning.
       ud over de 60 sager som forbrugerrådet tog op, har general motors haft andre sager,
men vidnet kan ikke sige hvor mange det drejer sig om. antallet af sager skal ses i forhold
til antallet af opel-biler i danmark, for tiden ca. 70.000.
       parternes argumentation
       sagsøgerne:
       opels vejledning udgør en indeståelse, og dermed har general motors og andersen
& martini påtaget sig en garanti for egenskaber ved bilen som kan gøres gældende efter ud-
løbet af den absolutte reklamationsfrist i købeloven. den almindelige forbruger må gå ud
fra at tandremmen kan holde indtil det tidspunkt, respektive kilometertal, der er angivet, er
nået. servicebogen er det eneste sted forbrugeren får oplysninger om disse forhold. det
forhold at servicebogen skal følge bilen, taler for at der foreligger en garanti for dens oplys-
ninger.
       i de foreliggende tilfælde sprang tandremmene før det tidspunkt for udskiftning der
er angivet i servicebøgerne, med betydelige og upåregnelige udgifter for bilejerne til følge.
det må ved vurderingen af angivelsens betydning tillægges vægt at den vedrører skjulte
forhold som i tilfælde af skade kan føre til ødelæggelse af motoren. anvendelsen af den ab-
solutte reklamationsfrist fører til åbenbart urimelige resultater.
       teksten med angivelsen i servicebogen er ret enkel, der er ikke meget plads til for-
tolkning, men hvis der er tvivl om der foreligger en tilsikring, må opel som koncipist og
                                               - 7 -
som den professionelle part i forholdet bære risikoen. opel kunne have taget forbehold el-
ler, således som man senere har gjort det, have skrevet at angivelsen kun var vejledende.
       en tilsikring eller indeståelse kan foreligge uden at sælgeren har afgivet en udtrykke-
lig garanti, jf. nærmere side 86 i betænkningen om forbrugerkøb, bet. 845/1978. justitsmini-
steren tog ved fremsættelse af forslaget til lov om ændring af købeloven (forbrugerkøb) ik-
ke afstand fra denne opfattelse, jf. folketingstidende 1978/79, tillæg a, spalte 2177.
       de sagsøgte har anført at en angivelse i servicebogen, medmindre andet udtrykkeligt
er angivet, er at sidestille med en faktisk angivelse som skal være sand, men som ikke in-
deholder tilsikring af at bestemte forhold foreligger eller kommer til at foreligge, respektive
ikke foreligge. angivelsen om tandremmen siger ikke at den først skal udskiftes efter 8
år/120.000 km, og der står intet om holdbarheden af den.
       koncipistreglen kan ikke anvendes, for der står ikke noget i servicebogen om tand-
remmens holdbarhed eller dens egenskaber. servicebogen siger blot hvornår næste service-
besøg bør finde sted og intet mere.
       servicebogen indeholder foruden disse oplysninger også enkelte garantier, men disse
er klart udformet som sådanne. opel ved godt hvordan man formulerer en garanti der skal
påberåbes inden for en given periode.
       hvis opel udtrykkelig havde skrevet at servicebogens tids- og kilometerintervaller
var vejledende, ville sagsøgerne ikke have haft nogen sag overhovedet. for forbrugeren
havde dette imidlertid ikke gjort nævneværdig forskel, for de interesserer sig ikke for ser-
vicebogen i forbindelse med køb af bil, således som arne løgsted forklarede.
       man må også se på formålet med servicebogen som er en vejledning til autoriserede
og uautoriserede værksteder.
       i øvrigt er konsekvenserne af sagsøgernes standpunkt ikke acceptabelt, heller ikke for
forbrugerne. hvis oplysningerne om intervaller for servicebesøg skal opfattes som garanti-
er, må bilbranchen enten opgive at angive udskiftningsintervaller eller sætte kortere inter-
valler med deraf følgende merudgifter for forbrugerne.
       hvis angivelserne er garantier, følger det af formuleringen at det er evighedsgaranti-
er, for der står jo hvert 8 år/120.000 km. dette er en helt urimelig tanke.
       i betænkningen om forbrugerkøb, side 86 hedder det:
                                              - 8 -
       ”en indeståelse for salgsgenstanden vil også kunne foreligge, uden at sælgeren har
       afgivet en udtrykkelig garanti. den betegnelse, som sælgeren har anvendt om salgs-
       genstanden, indeholder således en indeståelse for, at genstanden har sådanne egen-
       skaber, at den benyttede angivelse er berettiget. har sælger i øvrigt lovet, at genstan-
       den har en bestemt egenskab, må der ligeledes antages at foreligge en indeståelse.
       sælgeren må normalt også uden et udtrykkeligt tilsagn antages at love, at genstanden
       har de egenskaber, som klart i almindelighed er af afgørende betydning for brugbar-
       heden af genstande af den pågældende type, medmindre køberen har givet sælgeren
       grund til at tro, at han ikke lagde vægt på egenskaben. ...”
       som anført af bernhard gomard i obligationsret, 1. del, 1998, s. 197, med henvisnin-
ger til dahl i u 1981 b.157 f samt dahl og møgelvang-hansen i garantier, s. 69 f, s. 100 ff.
og s. 228 har betænkningens sympati for at lade mangelsbeføjelserne bestå i den normale
holdbarhedstid og for at dette skulle kunne bygges på en – fingeret eller stiltiende – inde-
ståelse ikke fundet tilslutning i retspraksis som følger lovens ordlyd. samme opfattelse fin-
des i nørager-nielsen og theilgaard, købeloven med kommentarer, 2. udg., s. 964.
       spørgsmålet om betydningen af anbefalinger om udskiftning af tandremme har været
forelagt domstole i norge og tyskland der er kommet frem til at anbefalingerne ikke er til-
sikringer, jf. agder lagmannsretts dom af 4. november 2002 i sagen la-2002-301, forbru-
kertvistudvalgets afgørelse af 8. november 2000 i sak 2000/186 og dom af 26. august 2003
fra amtsgericht rüsselheim i sag nr. 3 c 739/02 (32) .
       rettens afgørelse
       servicebøgernes tids- og kilometerintervaller for servicering af bilerne, herunder ud-
skiftning af tandremme, er hverken i de indledende tekster eller i angivelserne vedrørende
det pågældende arbejde formuleret som en tilsikring af at det element i bilen som forskrif-
ten vedrører, vil fungere indtil det anførte tidspunkt eller kilometertal er nået. formålet
med angivelserne må antages at være at vejlede bilejeren og værkstedet om hvilke skridt
der bør foretages med henblik på at opnå en efter de foreliggende erfaringer tilfredsstillen-
de tilstand for bilen gennem dens levetid.
       da angivelserne således hverken efter deres affattelse eller efter formålet med dem
kan forstås som tilsikringer som hævdet af sagsøgerne, skal de sagsøgte frifindes.
                                             - 9 -
       ved fastsættelsen af sagsomkostningerne er taget hensyn til sagens omfang og til at
dens udfald kan få betydning for et antal andre sager.
                                         thi kendes for ret:
       general motors danmark, filial af general motors overseas distribution corpora-
tion, og andersen & martini a/s frifindes for de af forbrugerrådet og fdm som mandata-
rer for maren pedersen, ole hansen og scott sandorf nedlagte påstande.
       inden 14 dage skal forbrugerrådet og fdm betale 75.000 kr. i sagsomkostninger til
general motors danmark, filial af general motors overseas distribution corporation, og
andersen & martini a/s.
       willy goldby                                              hans erik hempel-hansen
                                            jens feilberg
   rolf malling petersen                                                    allan suhrke
                                               (sign.)
                                            ___ ___ ___
                                 udskriftens rigtighed bekræftes
                                 p.j.v. sø- og handelsretten, den


text:
                              højesterets dom
                            afsagt torsdag den 8. maj 2014
sag 286/2012
(1. afdeling)
svenco papperssäckar ab
(advokat mogens yde knudsen)
mod
segezha packaging a/s
(advokat mikki nielsen)
i tidligere instans er afsagt dom af sø- og handelsretten den 19. september 2012.
i pådømmelsen har deltaget fem dommere: niels grubbe, thomas rørdam, jon stokholm,
poul dahl jensen og kurt rasmussen.
påstande mv.
appellanten, svenco papperssäckar ab, har påstået frifindelse over for påstanden om at
skulle anerkende, at patent nr. dk 175 996 b1 har været ugyldigt og som følge heraf har
skullet slettes fra registeret i patent- og varemærkestyrelsen, subsidiært frifindelse således at
patent nr. dk 175 996 b1 har været opretholdt til udløb med et begrænset beskyttelsesomfang
efter højesterets skøn.
svenco papperssäckar har endvidere påstået hjemvisning til fortsat realitetsbehandling af sa-
gen.
indstævnte, segezha packaging a/s, har påstået stadfæstelse.
svenco papperssäckar har oplyst, at patent nr. dk 175 996 b1 nu er udløbet, og at selskabets
påstande er ændret i konsekvens heraf.
                                               - 2 -
i tilknytning til den subsidiære påstand har svenco papperssäcker anført, at patentkrav 1 i
stridspatentet kan begrænses som følger:
       ”affaldssæk beregnet til aftagelig fastgørelse i en holder ved at en ringformet kantdel
       ved sækkens øvre ende bøjes udad og derefter nedad på ydersiden af holderen kende-
       tegnet ved, at der i sækken i en forudbestemt afstand fra kantdelens frie ende er placeret
       en markering visende en tilladelig øvre niveaugrænse for affaldet.”
supplerende sagsfremstilling
prioritetsdatoen for det europæiske patent ep 159 309, der i sø- og handelsrettens dom er
angivet som den 28. marts 2004, er rettelig den 28. marts 1984.
det britiske patent gb 357 034 er rettelig godkendt den 17. september 1931.
højesterets begrundelse og resultat
af de grunde, der er anført af sø- og handelsrettens flertal, stadfæster højesteret dommen.
                                      thi kendes for ret:
sø- og handelsrettens dom stadfæstes.
i sagsomkostninger for højesteret skal svenco papperssäckar ab betale 65.000 kr. til
segezha packaging a/s.
de idømte sagsomkostningsbeløb skal betales inden 14 dage efter denne højesteretsdoms af-
sigelse og forrentes efter rentelovens § 8 a.


text:
                             højesterets dom
                          afsagt torsdag den 12. marts 2015
sag 180/2014
(1. afdeling)
scandinavian airlines system-denmark-norway-sweden (sas-konsortiet),
sas danmark a/s,
sas norge as og
sas sverige ab
(advokat christian k. clasen for alle)
mod
ligebehandlingsnævnets sekretariat som mandatar for
a,
b,
c og
d
(kammeradvokaten ved advokat karsten holt)
i tidligere instanser er afsagt dom af københavns byret den 17. december 2012 og af østre
landsrets 17. afdeling den 24. marts 2014.
i pådømmelsen har deltaget fem dommere: poul dahl jensen, vibeke rønne, hanne schmidt,
oliver talevski og kurt rasmussen.
påstande
appellanterne, scandinavian airlines system-denmark-norway-sweden (sas-konsortiet),
sas danmark a/s, sas norge as og sas sverige ab (herefter samlet betegnet ”sas”), har
for så vidt angår a og c nedlagt påstand om frifindelse mod betaling af 175.000 kr., subsidi-
ært betaling af et beløb mindre end 525.000 kr.
                                              - 2 -
sas har for så vidt angår b og d nedlagt påstand om frifindelse, subsidiært betaling af et be-
løb mindre end 525.000 kr.
indstævnte, ligebehandlingsnævnets sekretariat som mandatar for a, b, c og d, har påstået
stadfæstelse.
anbringender
sas har navnlig anført, at der ikke er grundlag for at tilkende de fire piloter godtgørelse som
sket. godtgørelserne er således ikke proportionale med krænkelsen af forbuddet mod alders-
diskrimination, da der foreligger en række formildende omstændigheder.
afskedigelserne var driftsmæssigt begrundet i overtallighed. der forelå derfor et sagligt opsi-
gelsesgrundlag. overtallighedssituationen blev håndteret i overensstemmelse med seniori-
tetslisten, som efter den kollektive overenskomst mellem sas og dansk pilotforening, som
de fire piloter er medlemmer af, skulle anvendes ved bl.a. afskedigelser.
på tidspunktet for afskedigelserne bestod der en betydelig retsusikkerhed om udstrækningen
af forbuddet mod aldersdiskrimination. det var utilsigtet, at sas foretog afskedigelser, som
viste sig at udgøre direkte aldersdiskrimination. alle fire piloter blev kort tid efter opsigelses-
periodens udløb tilbudt genansættelse af sas, og de er alle senere blevet genansat.
der er ikke grundlag for at tilkende b og d godtgørelse, da de også ville være blevet opsagt,
hvis sas alene havde baseret opsigelserne på ansættelsesdatoen hos sas (date of hire).
ligebehandlingsnævnets sekretariat som mandatar for a, b, c og d har navnlig anført, at li-
gebehandlingsnævnet, byretten og landsretten har foretaget en passende udmåling af godtgø-
relserne. der foreligger ikke formildende omstændigheder, som kan begrunde en nedsættelse
af beløbene.
det bestrides som sådan ikke, at sas sagligt kunne gennemføre afskedigelser i december
2009 på grund af selskabets økonomiske situation. men dette kan ikke begrunde et reduceret
godtgørelsesniveau. det er endvidere uden betydning, at sas ifølge overenskomsten med
                                                 - 3 -
dansk pilotforening skulle anvende senioritetslisten i forbindelse med afskedigelserne, idet
sas er forpligtet til at undlade at anvende vilkår, der er i strid med forskelsbehandlingsloven,
jf. lovens § 5 a, stk. 1.
på tidspunktet for afskedigelserne i december 2009 bestod der ikke nogen relevant retsusik-
kerhed vedrørende rækkevidden af forbuddet mod direkte aldersdiskrimination. sas modtog
før afskedigelserne advokat ulrik jørgensens notat fra april 2009, hvorefter afskedigelse af
piloterne efter senioritetslisten ville være i strid med forbuddet mod aldersdiskrimination.
de fire piloter blev efter afskedigelserne alle ansat ved og forpligtet over for andre flyselska-
ber med deraf følgende personlige, familiemæssige og økonomiske konsekvenser. det kan
derfor ikke tillægges nogen selvstændig betydning, at de fire piloter – i øvrigt efter opsigel-
sesperiodens udløb – blev tilbudt genansættelse og senere er blevet genansat hos sas.
det er uden betydning for udmålingen af godtgørelse, om b og d ifølge sas alligevel ville
være blevet afskediget, hvis sas havde valgt at foretage afskedigelserne efter andre kriterier,
herunder ansættelsesdatoen. sagen skal vurderes på baggrund af det faktiske afskedigelses-
grundlag, og disse piloter skal derfor ikke behandles anderledes.
supplerende sagsfremstilling
det er oplyst, at afskedigelsesrunden i december 2009 omfattede 79 piloter.
det fremgår af en udskrift af sas’ senioritetsliste af 25. september 2012, at piloterne er pla-
ceret efter rekrutteringsår, og at piloter ansat inden for samme rekrutteringsår er placeret efter
alder, således at den ældre står før den yngre. de fire piloter, som sagen angår, er placeret
under rekrutteringsåret 1998/1999. det fremgår af udskriften, at sas i december 2009 op-
sagde piloter, der var rekrutteret i 1998/1999 og født i 1968 eller senere. de øvrige piloter
rekrutteret i 1998/1999 og født i 1967 eller tidligere blev ikke opsagt.
sas har på udskriften af senioritetslisten markeret de piloter, som ifølge sas ville være ble-
vet opsagt i december 2009, hvis opsigelse var sket alene ud fra ansættelsesdato for piloter
rekrutteret i 1998/1999. b og ds ansættelsesdato er 30. september 1998. a og cs ansættelses-
dato er 29. juni 1998.
                                                - 4 -
højesterets begrundelse og resultat
sagen angår alene spørgsmålet om godtgørelse efter forskelsbehandlingslovens § 7 til fire
piloter, der er afskediget i strid med lovens forbud mod forskelsbehandling på grund af alder.
forbuddet blev krænket ved, at afskedigelserne skete på grundlag af en såkaldt seniori-
tetsliste, hvor piloter, der var ansat inden for samme rekrutteringsår, var blevet indplaceret
efter alder, således at en ældre stod før en yngre.
som anført i højesterets dom af 1. oktober 2014 (ufr 2015.1) skal der ved fastsættelse af en
godtgørelse efter forskelsbehandlingslovens § 7 lægges vægt på grovheden af overtrædelsen,
og i den forbindelse skal der først og fremmest tages hensyn til baggrunden for overtrædelsen
og den krænkelse, der er påført den enkelte.
afskedigelsen af de fire piloter, som denne sag drejer sig om, blev gennemført som følge af
arbejdsmangel og var et led i en større nedskæringsrunde. udvælgelsen af de piloter, der
skulle opsiges, skete efter senioritetslisten, som i henhold til overenskomsten mellem sas og
dansk pilotforening skulle anvendes ved bl.a. afskedigelser. der blev ikke som i sagen i ufr
2015.1 anvendt et udvælgelseskriterium, der var tænkt som objektivt begrundet i sociale hen-
syn.
højesteret finder under disse omstændigheder, at godtgørelsen skal fastsættes til 6 måneders
løn. det, som parterne i øvrigt har anført, kan efter højesterets opfattelse ikke føre til et andet
resultat.
der er enighed om, at 6 måneders løn svarer til 350.000 kr. sas’ subsidiære påstande tages
derfor til følge, således at sas til hver af de fire piloter skal betale 350.000 kr.
sagsomkostningerne er fastsat til delvis dækning af ligebehandlingsnævnets udgift til advo-
kat for alle tre instanser med 200.000 kr. og til dækning af nævnets udgift til retsafgift for by-
retten med 4.000 kr., i alt 204.000 kr.
                                       thi kendes for ret:
                                             - 5 -
scandinavian airlines system-denmark-norway-sweden (sas-konsortiet), sas danmark
a/s, sas norge as og sas sverige ab skal solidarisk betale a, b, c og d hver 350.000 kr.
med procesrente fra den 16. februar 2010.
i delvise sagsomkostninger for byret, landsret og højesteret skal scandinavian airlines sy-
stem-denmark-norway-sweden (sas-konsortiet), sas danmark a/s, sas norge as og
sas sverige ab solidarisk betale i alt 204.000 kr. til ligebehandlingsnævnets sekretariat som
mandatar for a, b, c og d.
de idømte beløb skal betales inden 14 dage efter denne højesteretsdoms afsigelse. sagsom-
kostningsbeløbet forrentes efter rentelovens § 8 a.