text:
- cri
                                          udskrift
                                               af
                          sø- & handelsrettens dombog
                                        ____________
                                            dom
afsagt den 20. marts 2009 af sø‐ og handelsretten ved retsformanden, vicepræsident michael b. el‐
mer, og de sagkyndige medlemmer, statsautoriseret revisor john tyrrestrup og direktør peter bernhoft
h 65/07                             a tekstilagenturer
                                    (advokat torben stenius)
                                    mod
                                    møller & co. group a/s
                                    (advokat jesper baungaard)
indledning og påstande
a virkede fra 1993 på forskellig måde for møller & co. group a/s (i det følgende: møller &
co), fra den 1. februar 2005 som handelsagent med x som område. efter at a var blevet lang‐
tidssygemeldt, ophævede møller & co handelsagentaftalen. under anbringende af, at møller
& co var uberettiget hertil og skal betale ham erstatning og godtgørelse, har a nedlagt på‐
stand om, at møller & co skal betale ham 1.344.444 nok med procesrente fra den 10. sep‐
tember 2007.
      møller & co har påstået frifindelse, subsidiært mod betaling af et mindre beløb.
                                                    - 2 -
oplysningerne i sagen
møller & co, der driver virksomhed med salg af beklædning og er indehaver af flere tøj‐
mærker, ansatte i 1993 a som salgsrepræsentant med ansvar for x, hvor møller & co ikke
tidligere havde solgt sine produkter. fra 1. januar 1998 blev a ansat som handelsrejsende for
møller & co. ansættelsesforholdet var underkastet norsk ret. i en vis periode var as ansæt‐
telse udvidet til som key account manager at stå for flere kollektioner for møller & co‐
gruppens selskaber, men fra juni 2004 var a alene ansvarlig for kollektionen i kidzone a/s.
       med virkning fra den 1. februar 2005 overgik a til at være handelsagent for kidzone
a/s. ifølge agentkontrakten var a hovedansvarlig for markedsudviklingen af børnetøjskol‐
lektionerne for x, hvilket senere blev udvidet med accessories. af agentkontrakten fremgår
bl.a. følgende:
       ”5.6. agenten kan ansætte underagenter og skal gøre det på agenturgivers opfordring…
       …
       10.1. agenten har ret til 12 % (tolv procent) provision af de nettobeløb, agenturgiveren
       fakturerer til kunderne i distriktet ekskl. mva. (moms) med fradrag af kreditnotaer og tab
       på debitorer.
       …
       13.1. hver af parterne kan opsige aftalen til ophør ved en måneds udgang med et skrift‐
       ligt varsel på 6 måneder.
       13.2. kontrakten kan ophæves med øjeblikkelig virkning uden varsel i tilfælde af væsent‐
       lig misligholdelse eller andre tvingende omstændigheder…
       …
       14.1. ved kontraktens ophør er agenten berettiget til godtgørelse, hvis og idet omfang
       a. agenten har skaffet agenturgiveren nye kunder eller en betydelig udvidelse af hande‐
       len med den bestående kundekreds, og forbindelsen med disse kunder fortsat vil give
       agenturgiveren betydelige fordele og
       b. betaling af godtgørelse er rimelig under hensyn til samtlige omstændigheder i x.
       …
       14.4. retten til godtgørelse bortfalder dog, hvis kontrakten opsiges af agenten. endvidere
       bortfalder retten til godtgørelse, hvis aftalen bringes til ophør på grund af grov mislig‐
       holdelse af kontrakten. …
       15.1. samtlige uoverensstemmelser, der måtte opstå i forbindelse med nærværende kon‐
       trakt, skal afgøres i overensstemmelse med dansk rets regler …”
den 6. september 2006 sendte a en mail til allan bengtsen (direktør hos møller & co), hvori
han redegjorde for sine arbejdsopgaver og sin omfattende rejseaktivitet. samtidig gav han
udtryk for, at han ikke længere var i stand til at klare det høje tempo og stillede forslag bl.a.
om ansættelse af to nye agenter.
                                                      - 3 -
       a blev sygemeldt den 16. november 2006. ved mail af 24. november 2006 gav a med‐
delelse til møller & cos eksportchef jesper maanson om, at han af sin læge var erklæret 100
% sygemeldt indtil videre, men at han kunne træffes på mobilen. jesper maanson videre‐
sendte denne mail til møller & cos norske advokat og tilføjede:
       ”jeg har dags dato på tlf. talt med a, hvor vi bl.a. talte om flg.:
       læge har konstateret, at pga. a´s arbejdspres med mange mange rejseda‐
       ge/hotelovernatninger er a nået til et punkt, hvor han er p.t. er udbrændt. læge kunne
       også konstatere, at a var i en meget god fysisk form. hvor hurtigt a kan komme tilbage
       til sit arbejde vides ikke. næste læge besøg er 06.12.2006.”
ved brev af 14. december 2006 opsagde møller & co agentkontrakten med 6 måneders varsel
til udløb 30. juni 2007.
       under henvisning til, at a pga. sin sygemelding ikke kunne opfylde sine forpligtelser
efter agentkontrakten, meddelte møller & co ved brev af 29. december 2006, at fortsat syge‐
melding til hen i januar 2007 ville blive betragtet som væsentlig misligholdelse efter agent‐
kontraktens pkt. 13.2.
       as advokat svarede den 5. januar 2007:
       ”der henvises til deres brev av 29. december 2006 til tekstilagenturet a.
       vi er kontaktet i sakens anledning og vi vil komme tilbake til deres brev så snart vi har
       fått satt oss inn i saken og fått tilgjengelig nødvendig dokumentasjon.”
møller & co, der ikke havde hørt yderligere, ophævede agentkontrakten den 18. januar 2007
under henvisning til brevet af 29. december 2006.
       ifølge en lægeerklæring af 23. januar 2007 blev a sygemeldt fra og med den 19. no‐
vember 2006 og ville pga. moderat depression fortsat være uarbejdsdygtig indtil den 31. ja‐
nuar 2007.
       møller & co. har ved kontrakt af 1. februar 2007 indgået agentaftale med skjelland
group as om en del af as tidligere område.
                                               - 4 -
forklaringer
a har forklaret, at han, der nu er 55 år, er handelsuddannet og har været i tekstilbranchen i
30 år. omsætningen i hans første år hos møller & co var 70 mio. nok., hvoraf børnekollek‐
tionen udgjorde en mindre del. fra 1994 steg salget af børnetøj, således at omsætningen alene
heraf i 1995 var 27‐28 mio. nok. han kendte mange af kunderne fra tidligere og opbyggede
markedet for møller & co i x. han fik forelagt en ansættelsesaftale i 1995, men afslog. agent‐
forholdet ophørte med udgangen af 1997, hvor han på foranledning af møller & co overgik
til fastansættelse, uden at der i den forbindelse skete ændringer i hans daglige arbejde. frem
til 2003 fungerede han som handelsrejsende med fast løn og provision.
       han arbejdede og rejste meget i forbindelse med arbejdet. i 2003 fik han nyt ansvars‐
område, da han blev key account manager for x og fik ansvar for videreudvikling af kun‐
dekredsen. han indgik bl.a. aftaler med børnetøjskæder, der ikke tidligere var solgt til, og fik
også det overordnede ansvar for andre kollektioner. der var ikke megen støtte fra møller &
co i danmark. på et tidspunkt i 2004 kontaktede jesper maanson en kunde, reflex, som hør‐
te under hans område, og han følte sig gået bag ryggen og gik tilbage til igen at være almin‐
delig handelsrejsende. efter eget ønske fortsatte han som tidligere med en fastlønaftale med
tilknyttet provision. i 2004 kom der en ny direktør, claus jensen. i december 2004 ville claus
jensen gerne have en afklaring vedrørende hans fortsatte ansættelse, og claus jensen tilføje‐
de en garantiaftale til agentaftalen, for at formå ham til at blive. det var på det tidspunkt
møller & cos strategi, at ingen sælgere skulle være fastansat. fordi han fik garanti, indvilli‐
gede han i at blive agent igen, men alt fortsatte som hidtil. i marts/april 2005 blev claus jen‐
sen fyret. den nye chef, allan bengtsen, var ikke glad for den indgåede agentaftale, forment‐
lig fordi den efter hans opfattelse var for dyr. på et møde i december 2005 blev det præcise‐
ret, at aftalen om garanti nu var slut, og at man overgik til den almindelige provisionsaftale.
han husker ikke, hvor meget han omsatte for i 2005, men omsætningen ville ikke have beret‐
tiget ham til en provision på 138.000 nok. hans arbejdsindsats var stigende, men markedet
mistede tilliden til varerne pga. mange fejl.
       gennem 2006 gik salget stærkt nedad, bl.a. fordi der var problemer med logistik og
produktion hos møller & co. kunderne begyndte at blive utålmodige. flere af de ansatte i x
var væk, og arbejdspresset blev større. han vidste ikke, hvad han skulle gøre. i september
                                              - 5 -
2006 skrev han en mail til bengtsen og forklarede, at han følte sig frustreret over situationen.
mailen kan godt forstås som et ønske om en stilling som fastansat, f.eks. med en kontorfunk‐
tion. mailen blev ikke besvaret. telefonerne ringede hele tiden bl.a. om fejlleveringer. han
arbejdede op til 100 timer om ugen og i alle weekenderne. han var på det tidspunkt den ene‐
ste ansatte i x. han kunne mærke på sig selv, at der var noget galt. han slukkede sine telefo‐
ner. i perioder mistede han synet og gik til læge, hvor han fik tid den 24. november, men læ‐
gen sygemeldte ham allerede fra den 16. november. efter besøget hos lægen den 24. novem‐
ber meddelte han eksportchef jesper maanson, at han var sygemeldt indtil videre. maanson
spurgte, hvornår han ville være tilbage. han svarede, at han ikke vidste, hvornår han var
klar, idet det var lægens afgørelse. maanson bad på intet tidspunkt om en lægeerklæring el‐
ler lignende. de havde et møde i starten af december vedr. messen i februar. han ville gerne
hjælpe til med messen, hvis han fik lov af lægen. maanson spurgte på mødet, hvordan det
gik. han svarede, at det tager lige så lang tid at blive rask som at blive syg, og at det kun
langsomt gik fremad. hvis kunder kontaktede ham i sygeperioden, gav han beskeden videre
til møller & co.
       den 14. december 2006 blev han opsagt. han regnede ganske vist med, at han på et
tidspunkt ville blive opsagt, idet der var blevet opsagt 26 ansatte i x, men opsigelsen kom al‐
ligevel som en overraskelse for ham. på mødet den 6. december 2006 sagde jesper maanson
til ham, at opsigelsen var bestyrelsens beslutning, og gav ingen anden begrundelse, end at
han jo var syg, og at møller & co ikke vidste, hvornår han kom tilbage.
       efterfølgende modtog han brevet af 29. december 2006 fra møller & co. han havde på
det tidspunkt allerede haft kontakt til sin advokat, thomas meinich. på et tidspunkt mellem
opsigelsen og ophævelsen fik han at vide af sin læge, at han kunne forventes at være klar til
at arbejde igen medio januar. dette nåede han dog ikke at oplyse maanson om inden ophæ‐
velsen.
       indsalget i x skete i januar.
       møller & cos nye agent i x, skjelland, er en grossistvirksomhed, der bl.a. sælger børne‐
og herretøj. han har haft kontakt til direktøren, trond skjelland, der over for ham oplyste, at
skjelland formentlig fik de første henvendelser fra møller & co omkring oktober/november
2006. skjelland er en konkurrent til møller & co.
                                                - 6 -
allan bengtsen har forklaret, at han for kort tid siden købte møller & co efter at have været
ansat i koncernen i 18 år i forskellige stillinger, bl.a. som direktør for a.
       børnetøj er i dag møller & cos største produkt. i danmark har kidzone været i geval‐
dig vækst som det eneste siden 2005, hvor der var en større omstrukturering i møller & co.
det var også et turbulent år i x. de havde mange drøftelser med a om at finde underagenter.
a ønskede et kontorjob som leder, men dette var der ikke basis for, hvilket a fik besked om.
       grunden til, at han ikke vendte tilbage efter at have modtaget as mail i september
2006, var, at a kort forinden havde drøftet emnet med møller & cos daværende administre‐
rende direktør. det var også blevet drøftet på salgsmøderne i sønderborg. møller & co an‐
modede a om at komme med egnede emner til ansættelse, men ønskede ikke as egen søn
ansat. det var mest nærliggende, at a ansatte nye folk i sin egen virksomhed, evt. med øko‐
nomisk hjælp fra møller & co. a havde mange arbejdsopgaver, men han kunne have sagt fra
og undladt at påtage sig flere arbejdsopgaver.
       a har stort set altid opført sig pænt og udført et godt stykke arbejde. dog har resultatet
heraf været dårligere de sidste år, hvilket dog muligvis til dels skyldes møller & cos egne
forhold. den omsætning, der lå til grund for beregningen af as provision, var faldende. om‐
sætningen i 2005 var ca. 6 – 7 mio. kr., hvoraf der skulle betales provision med 12 %. den ga‐
rantiprovision, der var aftalt med a, hang derfor ikke sammen.
       jesper maanson drøftede sygdomsperioden med a. der blev ikke taget skridt til at
sende forstærkning fra danmark til x. en agent skal varetage agenturgivers interesser, selv
om han er syg.
       da opsigelsen blev afgivet, var møller & co klar over, at a var syg, men de vidste ikke,
hvad han nærmere fejlede. a havde kun sagt til jesper maanson, at han følte sig syg og var
presset. opsigelsen skyldtes, at de ikke fik nogen fast dato for, hvornår a regnede med at
være tilbage. møller & co måtte derfor gå ud fra, at a ikke kom tilbage. møller & co valgte
til sidst at ophæve, idet møller & co fortsat intet hørte fra a om, hvornår han forventede at
komme tilbage, og hvordan han ville sørge for at opretholde møller & cos omsætning i x.
       da møller & co fortsat ikke hørte noget fra a, blev de nødt til at tage en beslutning.
kollektionen til det kommende efterår skulle indsælges, og indsalget begyndte i januar og
sluttede medio april. de ville derfor miste en hel kollektion, hvis ikke der skete noget snart.
agenturaftalen med skjelland blev derfor indgået den 1. februar 2007, efter at drøftelser her‐
                                             - 7 -
om var påbegyndt ved årsskiftet 2006/07. skjelland betalte ikke vederlag for at overtage
agenturet. møller & co‐gruppen havde i øvrigt ca. 1 ½ år forinden været tæt på at fusionere
med skjelland gruppen. agenturaftalen med skjelland blev ophævet efter 8 måneder, idet
det ikke fungerede at arbejde sammen med en konkurrent på den måde.
jesper maansson, der er eksportchef hos møller & co, har forklaret, at han havde en samtale
med a om fremtiden for markedet i x i slutningen af november 2006 efter at have modtaget
sygemeldingen. i den forbindelse anmodede han a om at vende tilbage med nærmere op‐
lysninger om, hvornår han genoptog sit arbejde. a vil give nærmere oplysninger efter et be‐
søg hos lægen den 6. december 2006. han fik den opfattelse, at a ville være klar ganske kort
tid efter den 6. december. han modtog imidlertid ingen konkret tilbagemelding med en løs‐
ning. han bad løbende både før og efter opsigelsen om en tidshorisont for, hvornår indsalget
gik i gang, men fik ikke noget brugbart svar. de havde også telefonisk kontakt efter den 14.
december. han har bedt om dokumentation for sygdommen, men ingen modtaget.
       opsigelsen blev overbragt a på et møde i oslo. han erindrede ikke, om han samtidig
spurgte a, hvornår han var tilbage på arbejde. den reelle årsag til opsigelsen var, at de set
over en længere periode ikke var tilfredse med udviklingen forretningsmæssigt. sygdom‐
men havde ikke noget med opsigelsen at gøre.
       brevet af 29. december 2006 med trussel om ophævelse blev sendt for at få svar på,
hvornår a ville være klar igen. han mener, at han modtog kopi af as advokats brev af 5. ja‐
nuar 2007.
       aftalen med skjelland blev indgået den 1. februar 2007. aftalen med skjelland blev ik‐
ke drøftet inden ophævelsen af as agentaftale. møller & co befandt sig i en presset situation.
der havde været mulighed for at få hjælp fra sønderborg ved at sende én person til x.
anders persson har forklaret, at han siden den 1. august 1994 har arbejdet for møller & co i
sydsverige med salg af børnetøj. møller & co havde to sælgere i området. den 1. juni 2004
overgik han fra at være fastansat til at være agent. han har mødt a på salgsmøder i sønder‐
borg. da salget i sverige var størst, var omsætningen 60‐70 mio. sek. i 2004 var omsætnin‐
gen knap 11 mio. sek. indsalget for efteråret 2008 var på 1,8 mio. sek. der var problemer
med dårlige leveringer og forkerte leverancer fra sønderborg. han stoppede som agent i sep‐
                                                - 8 -
tember 2007, fordi møller & co havde taget et andet agentur, og fordi han ikke kunne klare
sig på den omsætning, der var tilbage.
parternes synspunkter
as advokat har gjort gældende, at møller & co har været uberettiget til at ophæve agenturaf‐
talen. ophævelsen er alene begrundet i sygdom, jf. brevet af 29. december 2006.
        as sygdom skyldtes udbrændthed og stress som følge af omstændigheder, der beroede
på møller & cos forhold, herunder fejlleverancer og kundeklager. der foreligger ikke væ‐
sentlig misligholdelse af agentaftalen. sygdomsforløbet er koncentreret om en relativt kort
periode. i perioden var der samtaler mellem jesper maansson og a. det må lægges til grund,
at a har givet de oplysninger om sin sygdom, som har været relevante, og som møller & co
har bedt om. det er udokumenteret, at møller & co har anmodet om lægeerklæring. den re‐
elle begrundelse for opsigelsen var ikke sygdom, men at man som forklaret af jesper maans‐
son ikke ønskede at fortsætte samarbejdet. møller & co så således sygdommen som en mu‐
lighed for at komme ud af en ganske betydelig økonomisk forpligtelse over for a ved kort ef‐
ter opsigelsen at ophæve kontraktforholdet. der foreligger ikke en sådan langvarig sygdom,
som kan begrunde ophævelse af agenturet. det skal være klart, at agenten ikke kan genopta‐
ge sit virke som agent, før der kan ophæves pga. sygdom.
        som følge af den uberettigede ophævelse har a krav på 280.804 nok i erstatning for
manglende betaling af optjent provision i opsigelsesperioden, jf. handelsagentlovens § 10.
det bestrides, at der i agentaftalen er hjemmel til, at møller & co kan fratrække 10 % i den
provisionsberettigende omsætning. den uberettigede ophævelse har frataget a muligheden
for at optjene provision i opsigelsesperioden.
        uanset om forholdet behandles efter danske eller norske regler, har a ret til godtgørel‐
se, jf. agentaftalens pkt. 14, der svarer til den danske handelsagentlovs § 25 og den tilsvaren‐
de norske agenturlovs § 28. de fire grundbetingelser i handelsagentlovens §§ 25 og 27 for at
opnå godtgørelse er opfyldt. a må ud fra hans samlede virke i x anses for at have fremskaf‐
fet agenturgiveren nye kunder, og om a formelt har været handelsagent eller i visse perioder
af hans virke for møller & co været ansat eller salgsrepræsentant kan ikke være afgørende i
denne henseende. alle de kunder i x, som møller & co havde på ophørstidspunktet i de‐
                                               - 9 -
cember 2006, er kunder, som a har tilført møller & co igennem de 14 år, han uopholdeligt
arbejdede for møller & co. ændringerne i samarbejdsforholdets formelle karakter skyldes
alene møller & cos egne ønsker. godtgørelsen opgøres til 627.948 nok, beregnet som et
gennemsnit af beregnet provision for salget i x igennem de seneste 5 år. garantiprovision må
anses som et sign‐on‐fee og skal indgå i beregningen.
       subsidiært har a krav på godtgørelse efter den norske agenturlovs § 41, jf. § 28. parter‐
ne har ganske vist aftalt dansk værneting og dansk ret, men efter lovvalgskonventionen skul‐
le retsforholdet være bedømt efter norsk ret, såfremt der ikke havde været aftalt lovvalg.
agentaftalen afløste et langvarigt ansættelsesforhold mellem de samme parter, som var un‐
derkastet norsk ret. agenten kommunikerede på norsk. afregningen er sket i norske kroner.
alle salgsaktiviteter foregik i x. norsk ret kan derfor anvendes.
møller & cos advokat, der ikke bestrider as talmæssige opgørelse, har gjort gældende, at op‐
hævelsen er berettiget, idet a på grund af langvarig sygdom af ubestemt varighed ikke præ‐
sterede den ydelse, han var forpligtet til at erlægge efter handelsagentaftalen.
       efter at være blevet opsagt reagerede a ikke på møller & cos reminder af 29. december
2006 om, at fortsat sygemelding til hen i januar 2007 ville blive betragtet som væsentlig mis‐
ligholdelse efter agentkontraktens pkt. 13.2, men lod blot sin advokat meddele, at han senere
ville vende tilbage til sagen, hvilket ikke skete, på trods af, at a fra mange års arbejde for
møller & co på markedet i x vidste, at indsalget af efterårskollektionen skulle begynde i ja‐
nuar og være afsluttet inden midten af april. ophævelsen, der skete efter forudgående ad‐
varsel, er derfor berettiget, idet misligholdelsen var væsentlig.
       handelsagentens undladelse af at erlægge sin ydelse efter agenturkontrakten kan in‐
debære en væsentlig misligholdelse af agenturaftalen, uanset at undladelsen skyldes en syg‐
dom eller andet forhold, som ikke kan bebrejdes handelsagenten. selv om a var udbrændt
og led af en depression eller havde en livskrise, havde han pligt til at varetage møller & cos
interesse ved at finde en løsning på problemet eller i det mindste komme med forslag hertil.
a forholdt sig imidlertid fuldstændig passiv og svarede ikke på møller & cos henvendelser
og opfyldte således ikke sin almindelige loyalitetsforpligtelse over for møller & co.
       a har endvidere i agenturperioden fra 2005 ikke tilført møller & co nye kunder eller
forøget møller & cos omsætning gennem sit virke som handelsagent. der kan ikke fremsæt‐
                                              - 10 -
tes noget krav på grundlag af de kundeforhold, som blev opbygget i årene forud, hvor a var
ansat hos møller & co. da han indgik agentaftalen i februar 2005, overtog a møller & cos da
eksisterende kundeportefølje, og han har ikke godtgjort, at han har skaffet nye kunder i peri‐
oden fra februar 2005 og frem til november 2006. tværtimod har der i perioden været en væ‐
sentlig nedgang i omsætningen.
      det er dansk ret, som efter parternes aftale skal anvendes ved bedømmelsen af parter‐
nes kontraktforhold, idet ansættelsesforholdet ophørte i 2005, uden at der blev stillet tilsva‐
rende krav om godtgørelse for tilførsel af kundekreds efter de norske regler.
      møller & co har ikke hindret a i at arbejde i opsigelsesperioden, tværtimod. derfor
kan der ikke kræves erstatning for mistet provision i opsigelsesperioden.
sø‐ og handelsrettens afgørelse
det lægges ved afgørelsen til grund, at a efter pr. 1. februar 2005 at være overgået til at være
handelsagent gav udtryk for visse frustrationer og behov for ændringer i sit arbejdsområde,
navnlig således at han ikke skulle rejse i samme omfang som hidtil.
      mens disse drøftelser stod på, fortsatte han imidlertid sit arbejde som hidtil, og da
drøftelserne ikke førte til ændringer i arbejdet, blev han i november 2005 sygemeldt. det
lægges i den forbindelse på baggrund af jesper maanssons mail af 27. november 2006 til ad‐
vokat per arne dam til grund, at a gav jesper maansson oplysning om, at sygdommen be‐
stod i, at han var udbrændt på grund af arbejdspresset og de mange rejsedage og hotelover‐
natninger, og rigtigheden af denne oplysning om diagnosen bekræftes af den lægejournal,
som er fremlagt under sagen, og som viser, at a led under følgerne af det, man i norge kal‐
der udbrændthed, og som i danmark omtales som en belastningsreaktion.
      møller & co var i overensstemmelse med agentkontraktens pkt. 13.1 berettiget til som
sket den 14. december 2006 at opsige kontrakten med et varsel på 6 måneder til udgangen af
en måned.
      a måtte fra sit mangeårige virke for møller & co være klar over, at det var vigtigt for
møller & co at få efterårskollektionen 2007 præsenteret i butikkerne i x i tiden fra januar
måned til medio april måned 2007, og det burde ikke komme bag på ham, at møller & co
også forventede, at han i overensstemmelse med kontrakten enten selv sørgede herfor, når
                                              - 11 -
han var blevet rask nok hertil, eller, hvis han fortsat var syg, rettede henvendelse til møller &
co for sammen med dem at finde en løsning på de problemer med at præsentere kollektio‐
nen, som hans fortsatte sygdom medførte.
        da a fortsat var sygemeldt, gjorde møller & co det den 29. december 2006 gennem sin
advokat klart for a, at fortsat mangel på aktivitet ville blive anset for en væsentlig mislig‐
holdelse, og at man ville ophæve kontrakten, såfremt sygdommen strakte sig ”noget ut i ja‐
nuar 2007”. på trods heraf lod a imidlertid blot sin advokat sende et rent henholdende svar
den 5. januar 2007, uden at der på nogen måde blev fulgt op herpå.
        situationen var derfor i midten af januar måned 2007 den, at a fortsat var syg og trods
advarslen i brevet af 29. december 2006 forholdt sig ganske passiv, således at møller & cos
efterårskollektion ikke blev præsenteret i butikkerne på det relevante tidspunkt, inden bu‐
tikkerne havde købt ind fra anden side.
        under disse omstændigheder var møller & co berettiget til den 18. januar 2007 at op‐
hæve kontrakten som sket.
        på det tidspunkt da kontrakten blev ophævet, havde den kun varet i ca. 1 år, men rets‐
forholdet mellem møller & co og a havde under deres mangeårige samarbejde skiftet karak‐
ter nogle gange. kontraktforholdet mellem parterne er ifølge handelsagentkontraktens pkt.
15.1 underkastet dansk ret, men efter rettens opfattelse er dansk ret ikke til hinder for, at der
ved bedømmelsen af, om en agenturgiver ved handelsagentkontraktens ophør skal betale
godtgørelse til en handelsagent, tages hensyn også til kundeforhold, som handelsagenten
forud for kontraktens indgåelse har oparbejdet som ansat hos den senere agenturgiver.
        uanset at a ligesom andre sælgere i møller & co efter det foreliggende i vidt omfang
skiftede mellem at være ansat og at være selvstændig handelsagent, således at han oparbej‐
dede kundeforhold for møller & co snart i den ene, snart i den anden egenskab, er der imid‐
lertid under de foreliggende omstændigheder, hvor møller & co. med rette ophævede han‐
delsagentkontrakten på grund af væsentlig misligholdelse, der må tilregnes a, ikke hjemmel
til at tilkende a godtgørelse efter § 25 i lov om handelsagenter og handelsrejsende, jf. lovens
§ 27, nr. 1.
        møller & co skal således frifindes for de krav, som a har rejst under sagen.
                                            - 12 -
                       thi kendes for ret
møller & co group a/s frifindes.
     a tekstilagenturer skal inden 14 dage betale 70.000 dkk i sagsomkostninger til møller
& co a/s. sagsomkostningsbeløbet forrentes efter rentelovens § 8a.
     john tyrrestrup              michael b. elmer                 peter bernhoft
                                     (retsformand)
                                            (sign.)
                                        ___ ___ ___
                             udskriftens rigtighed bekræftes
                             p.j.v. sø- og handelsretten, den

source: retspraksis

LICENSE:
Creative Commons Legal Code

CC0 1.0 Universal

type: caselaw

jurisdiction: Denkmark


text:
                             højesterets dom
                           afsagt torsdag den 27. maj 2010
sag 230/2008
(2. afdeling)
ben mehdi fekih
(selv)
mod
jægersborg invest a/s
(advokat lars ulrik)
i tidligere instans er afsagt dom af vestre landsrets 12. afdeling den 5. maj 2008.
i pådømmelsen har deltaget fem dommere: per sørensen, peter blok, jytte scharling, poul
dahl jensen og michael rekling.
påstande
appellanten, ben mehdi fekih, har nedlagt påstand om, at indstævnte, jægersborg invest
a/s, skal betale 300.000 kr. med procesrente fra den 1. marts 2005.
jægersborg invest a/s har påstået stadfæstelse.
ben mehdi fekih har opgjort sin påstand således:
       ”bankgaranti stillet for jægersborg invest a/s                 265.275,00 kr.
       stjernehimmel hallodan                                           35.420,00 kr.
       køle/fryseanlæg globe                                            16.953,13 kr.
       diverse vvs installationer m.m. salten vvs                       37.260,00 kr.
       diverse el installationer m.m. bak el teknik                     15.225,15 kr.
       beløb inkl. moms                                               370.133,28 kr.
       moms beløb                                                     - 74.026,65 kr.
       provision + gebyr på garanti                                   + 1.594,78 kr.
       netto beløb i alt                                              297.701,40 kr.”
                                               - 2 -
anbringender
ben mehdi fekih har for højesteret – ud over mangler ved ventilationsanlægget – også påbe-
råbt sig de øvrige mangler, som er omtalt i brevet af 26. august 2003 fra advokat jan fredin til
henton ejendomme a/s.
han har endvidere anført, at ophævelsen af lejemålet den 15. september 2003 ikke kunne ske
ved brev til hans advokat, men skulle have været rettet til ham selv, og at lejemålet ikke over-
holdt bestemmelserne i lovgivningen om miljø og arbejdsmiljø og om brandværnsforanstalt-
ninger.
forklaringer
til brug for højesteret er der afgivet forklaring af per holm, der har forklaret, at han var ansat
hos bomavent a/s fra januar 2003 til sommeren 2004. han har lavet ventilationsanlæg til
køkkenet og restauranten i papirfabrikken i silkeborg. han husker ikke, om der har været re-
klamationer.
der var tale om et luftfornyelsesanlæg, og der var ikke køler på det oprindelige projekt. nor-
malt kan det godt lade sig gøre at lave køl på et anlæg som det omhandlede. i teknikrummet
var der ikke plads til en køler, og den skulle i givet fald have været placeret udendørs. monte-
ring af et køleanlæg ville nok have kostet ca. 200.000 kr.
anlægget blev afleveret af bomavent til det rådgivende ingeniørfirma søren jensen. det er
muligt, at ben mehdi fekih har fået en vis instruktion i brugen af anlægget. per holm deltog
selv i afleveringsgennemgangen af ventilationsanlægget den 24. juni 2003. der blev talt om
urstyring af driftstiderne, og det blev drøftet, om der skulle monteres en start/stop-knap, så
styring af anlægget kunne ske, uden at man hver gang skulle gå ud i teknikrummet.
bomavent har ikke leveret emhætterne, men har udelukkende monteret dem. der manglede en
emhætte, hvilket godt kan have påvirket ventilationssystemet. han erindrer ikke, om boma-
vent har anbefalet bestemte emhætter. der var ikke spjældregulering i emhætterne.
han erindrer ikke, om han har besigtiget installationerne i slutningen af juli 2003. han var
projektleder på sagen, men foretog aldrig selv målinger, idet disse blev foretaget af service-
                                                - 3 -
folkene. normalt vil bomavent helst selv levere emhætterne for at sikre, at de passer til sy-
stemet.
ud fra indreguleringsmålingerne af 20. juni 2003 kørte anlægget fint i restauranten, medens
der manglede en emhætte, hvor der burde have været blændet af. hvis der ikke er et spjæld i
emhætterne, kan der ikke ske en ordentlig fordeling af luften. sidder emhætterne for højt, på-
virker det anlægget i negativ retning. er emhætterne for små, er det endnu værre. som han
erindrer det, var emhætterne for små, idet der ikke var tilstrækkeligt udhæng over komfuret.
hvis der i underkanten af emhætten er en styrestråle, vil det mindske energiforbruget. der var
ikke styrestråle i de opsatte emhætter.
under afleveringsforretningen den 24. juni 2003 blev brugen vist for ben mehdi fekih. det
var blot en ekstra betjeningsknap, der blev drøftet. han erindrer ikke, at der var indvendinger
vedrørende anlægget. om han har været tilkaldt til reklamationer, husker han ikke rigtig, men
han kan konstatere, at han er på et af de fotos, der blev optaget under indeklima 2000’s gen-
nemgang af anlægget. ud fra billederne ser det ud til, at anlægget er tændt under røgprøven,
idet indblæsningen er udspilet. normalt skiftes filtrene i anlægget minimum hvert halve år.
ifølge bomavents målinger fungerede anlægget fint, men luftmængdebehovet afhænger af,
hvad der er af ”isenkram” i lokalet. bomavent har ikke foretaget en vurdering af luftmængde-
behovet. der blev leveret den luftmængde, der var aftalt. teoretisk var der tilstrækkeligt un-
dertryk til, at luften ikke ville sive fra køkkenet ind i restauranten, men åbentstående vinduer i
køkkenet ville kunne medføre, at luften kunne trænge ind i restauranten fra køkkenet. hvis
der ikke er aktivitet i køkkenet, er det ikke nødvendigt, at anlægget kører på trin 3.
højesterets begrundelse og resultat
af de grunde, der er anført af landsretten, tiltræder højesteret, at det ikke er godtgjort, at der
forelå sådanne mangler ved det udlejede, at ben mehdi fekih var berettiget til at undlade at
betale husleje eller til at ophæve lejemålet. det, som ben mehdi fekih yderligere har anført
for højesteret, kan ikke føre til et andet resultat.
højesteret stadfæster herefter dommen.
                                        thi kendes for ret:
                                               - 4 -
landsrettens dom stadfæstes.
i sagsomkostninger for højesteret skal ben mehdi fekih betale 30.000 kr. til jægersborg in-
vest a/s.
de idømte sagsomkostningsbeløb skal betales inden 14 dage efter denne højesteretsdoms af-
sigelse og forrentes efter rentelovens § 8 a.


text:
                                        udskrift
                                              af
                       sø- & handelsrettens dombog
                                       ____________
                                 side 16 i dommen skal kopieres
den 23. juli 2002 blev i sagen
h 88/01                    envikraft a/s
                            (advokat kim ulrich)
                            mod
                           if… skadesforsikring a/s,
                            (advokat jes anker mikkelsen)
afsagt følgende
                                             dom:
sagens hovedspørgsmål er om et forbrændingsanlæg (en incinerator) der blev beska-
diget under transport i egypten, er totalskadet.
envikraft a/s havde solgt to anlæg til hospitalsforbrænding til danida til levering til
cairo university hospital. anlæggene var fremstillet af mj ovn-byg a/s, præstø.
for transporten var tegnet en sø- og transportforsikringskontrakt med if… skadesfor-
sikring a/s, tidligere skandia, herefter if. under landevejstransport i egypten væltede
den ene incinerator, unit 1, i forbindelse med et færdselsuheld natten mellem den 15.
og 16. december 1999, og den blev totalskadet. incineratoren unit 2 forskubbede sig
og blev beskadiget. da unit 2 skulle løftes på plads den følgende nat, tabte fragtføre-
ren den på jorden. de synlige skader blev opgjort til kr. 421.670,00, og dette beløb
blev betalt til envikraft.
envikraft har gjort gældende at incineratoren er totalskadet, men dette bestrides af if.
                                            - 2 –
påstande:
envikraft har nedlagt følgende påstande:
1. if dømmes til at betale envikraft kr. 826.155 med rente i henhold til forsikrings-
aftalelovens § 24 fra den 24. juli 2000 af kr. 788.330,00 og med samme rente af kr.
35.325,00 fra den 4. februar 2001.
2. if tilpligtes at bortfjerne unit 2 fra mj ovn-byg a/s, mønvej 112, 4720 præstø.
3. if tilpligtes at betale omkostninger til opbevaring af unit 2 med kr. 2.000,00 fra
den 1. maj 2000 til bortfjernelse sker.
påstand 1 fremkommer således:
forsikringssum ved totalskade                                   kr.      1.210.000,00
a conto betalt                                                  (kr. 421.670,00)
rest                                                            kr. 788.300,00
omkostninger til mj ovn-byg a/s ved udarbejdelse
af rapport                                                      kr.      2.500,00
betaling af restbesigtigelsesomkostninger m.v. ved-
rørende unit 1 og unit 2                                        kr.     35.325,00
i alt                                                           kr. 826.155,00
if har påstået frifindelse.
sagen blev anlagt den 30. august 2001.
sagens omstændigheder
forsikringspolicen der omfatter transporten af de to incineratorer, er udstedt den 13.
juli 1999. i policen bestemmes bl.a.
”…
1. assurandørens ansvar m.v.
 1.1. forsikringerne er – bortset fra særligt vedtagne afvigelser (jfr. pauschalpolicens
      forside) tegnet på vedhæftede betingelser. pauschalpolicen er i øvrigt afsluttet i
      henhold til bestemmelserne i ”dansk søforsikrings-konvention af 2. april 1934”.
                                            - 3 –
…
4.5. skadeskrav skal fremsættes skriftligt til skandia bilagt fornøden dokumentation,
       herunder faktura, konnossement og /eller fragtbrev, told-, havne – og pakhuskvit-
       tering og evt. besigtigelsesrapport og reklamation over for transportøren samt po-
       lice/certifikat, hvor sådan er udstedt.
…
begrænsede danske betingelser
§ 3 forsikringen dækker særlige omkostninger som følger:
…
      3.2 selskabet erstatter rimelige omkostninger, som den forsikrede har afholdt for
           at afværge eller begrænse skade i henhold til § 9.
…
skadeforebyggelse og –begrænsning
§ 9 i tilfælde af at en af forsikringen omfattet skade er indtruffet eller frygtes at være
       umiddelbart forestående, er den forsikrede, dennes ansatte og andre, som handler
       på den forsikredes vegne, forpligtet til
      9.1 at træffe rimelige foranstaltninger til at afværge eller begrænse skaden.
…
udover erstatningsberettiget skade erstatter selskabet alle rimelige omkostninger ved
udførelsen af disse pligter.
…”
envikraft foretog besigtigelse af unit 2 den 19. december 1999 kl. 14. i en rapport af
samme dag hedder det:
”…
indledning
det efterfølgende er en beskrivelse af de synlige skader incineratoren er blevet påført
under ulykken. der tages forbehold for skjulte skader i murværk, stål, svejsninger
etc., der umiddelbart ikke er synlige eller har kunnet konstateres ved den udførte in-
spektion. skjulte skader kan før eller siden fremkomme under drift med incineratoren.
i tilfælde af sådanne skader vil det være nødvendigt at reparere skaden på stedet.
udvendig inspektion af incinerator
1. front
  •    vandret kabelstige er beskadiget og skal udskiftes.
  •    micatrone (undertryksmåler) er ødelagt og skal udskiftes.
  •    vandindsprøjtningssystem er ødelagt.
  •    mangler et spindel-håndtag for askeluge.
2. bag-ende
   • dækplader er beskadiget og skal udskiftes.
                                          - 4 –
3. side af incinerator (røggasafgang)
   • adskillige dækplader mangler, og andre er beskadiget og skal udskiftes.
   • vandret kabelstige er beskadiget og skal udskiftes. kabler er beskadiget og skal
     udskiftes.
   • murværk i udgang af røggasafgang er ødelagt ca. 30-40 cm inde i afgangen, hvil-
     ket skal udskiftes.
indvendig inspektion af incinerator
4. sekundærkammer
 •   murværk har forskubbet sig og skal udskiftes.
5. svulst i top
 • 30 – 40 cm murværk dyb fra røggasafgangen er ødelagt og skal udskiftes.
 • i røggasafgang er der forskydninger i murværket, hvilket skal udskiftes.
 …”
den 29. december 1999 skrev envikraft til if, att. fritz bindzus, bl.a. at det selv for
eksperter var ”umuligt at afgøre om unit 2 havde taget skade bag murværket, og da
det vil være økonomisk meget uhensigtsmæssigt at demontere alle svejste plader for
at undersøge forholdene bag murværket” ville en reparation af unit 2 indeholde en
risikofaktor. ”da envikraft a-s ikke ønsker at påtage os ansvaret for en sådan risiko,
er det udelukkende dem/deres selskab der skal vurdere om denne løsning vælges”.
envikraft anslog udgifterne ved udskiftning af unit 1 med en ny ovn og reparation af
unit 2 til 1,7-1,8 mio. kr., men med risiko for at murværket senere skal udskiftes,
hvilket ville andrage 1,5-1,6 mio. kr. i ekstra omkostninger. envikraft anbefalede der-
for udskiftning af begge ovne.
if anmodede den 7. januar 2000 envikraft om at sende unit 2 tilbage til danmark med
henblik på nærmere kontrol. ”herudover erstatter vi deres direkte omkostninger til
udfærdigelse af rapporten over skadernes omfang”.
aftale om transport til danmark blev bekræftet af envikraft i brev af 10. januar 2000.
envikraft bekræftede aftale om at if skulle betale for den nødvendige ingeniørassi-
stance til transportens etablering og ved modtagelse af unit 2 i danmark. envikraft
meddelte at if eventuelt kunne forvente omkostninger til håndtering og opbevaring.
envikraft bad if bekræfte at unit 2 skulle ”fragtes til den underleverandør der tidlige-
re havde fremstillet enheden”. man anførte endvidere at if havde oplyst at ville betale
                                          - 5 –
en række, ikke specificerede omkostninger til kraner m.v., besigtigelse, omkostninger
til hjemtransport m.m.
envikraft svarede hertil den 11. januar 2000 at man bekræftede at transportforsikrin-
gen generelt ud over forsikringssummen dækkede omkostninger som direkte kan be-
tragtes som skadebegrænsende omkostninger, såsom returfragt og ”direkte omkost-
ninger til besigtigelse”.
den 20. januar 2000 sendte envikraft følgende faktura vedrørende besigtigelsesom-
kostninger:
”….
vedr. besigtigelsesomkostninger i forbindelse med transportskade i cairo, ska-
        denummer 750016408
1) envikraft a-s’s ingeniør udsatte en planlagt og
   allerede betalt hjemrejse og måtte købe ny flybillet
   jf. vedlagt kopi                                          kr.      9.200,00
2) hjemrejse udsat i alt 8 dage (fra 16/12 til 23/12-99),
   bl.a. på grund af 2 ulykkestempi, 2 gange besigtigelse,
   2 gange rapportering samt rejsetid for 1 rejsedag
   8 dage á 7,5 timer á kr. 650/timen                        kr.    39.000,00
3) ekstra diætbetaling, kr. 350/dag                          kr.      2.800,00
4) opholdsomkostninger – da envikraft har egen
   lejlighed i cairo er denne omkostning reduceret til       kr.      2.000,00
5) foto og lokaltransport                                    kr.      1.500,00
6) ved hjemkomsten blev der udarbejdet yderligere
   rapporter samt afholdt flere telefonmøder med såvel
   frits bindzus som poul pedersen med flere involverede
   eksperter i alt 18 timer á kr. 650                        kr.    11.700,00
7) scanning af fotos samt e-mail af disse til poul pedersen
   3 timer á kr. 650                                         kr.      1.950,00
8) diverse korrespondance samt administrationstillæg         kr.      2.500,00
i alt, excl. moms                                            kr. 70.650,00
                                                             ===============
…”
den 3. april 2000 betalte if halvdelen af fakturaen, 35.325,00 kr. if henviste til at for-
sikringssummen alene dækkede direkte besigtigelsesomkostninger, og at man som
                                            - 6 –
udgangspunkt kun dækkede aftalte besigtigelsesomkostninger, jf. dansk søforsik-
ringskonvention § 60.
incinerator unit 2 blev besigtiget af esbjerg besigtigelseskontor aps den 8. maj
2000. i selskabets rapport af 14. juni 2000 ved poul petersen hedder det bl.a. under
henvisning til et notat om overslagsmæssige omkostninger at han manglede specifika-
tion af omkostningerne til udbedring af ydre skader. det refereres at envikraft har op-
gjort udgifterne til en total kontrol af ovnens tilstand med henblik på at afdække even-
tuelle skjulte skader til 890.000-940.000 kr. det hedder videre:
”under besigtigelsen blev ovnen nøje inspiceret, og der kunne ikke konstateres synba-
re indikationer på, at der skulle være opstået skjulte skader i nævneværdigt omfang.
…
på det efterfølgende møde blev hele problematikken vedrørende eventuelle skjulte
skader drøftet mellem de tilstedeværende.
jeg gjorde klart og tydeligt opmærksom på, at jeg ikke kunne acceptere, at hele ovnen
skulle skilles ad, når henses til, at der ikke var nogen tegn på, at der skulle være opstå-
et ikke synbare skader. jeg forslog at man kunne undersøge op til 10% af ankrene…”
envikrafts advokat, kim ulrich, bestred i brev af 3. juli 2000 poul petersens eksperti-
se og fortsatte: ”afgørende er … at omkostningerne til at få konstateret i hvilket om-
fang ovnen er beskadiget formentlig overstiger anlæggets værdi…” advokaten fore-
slog bl.a. forskellige muligheder for at få undersøgt dette. advokaten havde en samta-
le med if ved fritz bindzus herom. efter advokatens opfattelse foreslog fritz bindzus
at lade mj ovn-byg undersøge ovnen med henblik på at få sikkerhed for omfanget af
indre skader. if mener ikke at fritz bindzus har foreslået en sådan undersøgelse.
advokat kim ulrich satte mj ovn-byg i gang med at undersøge ovnen. i brev af 10.
juli 2002 anførte mogens jensen, mj ovn-byg:
”…
på opfordring har jeg hermed anført min tekniske holdning til det foreliggende forslag
på, at undersøge omfanget af skader bag murværket ved at opskære 10% af anlæggets
casing og på baggrund heraf vurdere omfanget af de ikke synlige skader.
indledningsvis kan jeg oplyse at alle casingplader er fuldsvejset fast til stålkonstrukti-
onen, og efterfølgende ankerne svejst fast indvendigt på pladerne.
murværket og isoleringen er efterfølgende bygget op indvendigt, og ankrene mures
fast i murværket og anvendes til afstivning af murværket og sikrer således at dette un-
der ingen omstændigheder kan flyttes indad under selve forbrændingsprocessen, idet
                                           - 7 –
dette i givet fald vil medføre at der opstår luft mellem isoleringslagene og/eller mur-
værket.
hvis man skal udføre en undersøgelse af murværket samt isoleringstilstanden udefra,
skal en evt. opskæring af pladerne/casingen i givet fald foregå sådan at forankringens
tilstand og selve ankrene kan vurderes samt yderligere så man kan se at der ikke er
opstået afstande og luftlag imellem de lagdelte isoleringslag.
når der er luftlag opstået under processen eller som i dette tilfælde ved mekanisk på-
virkning, vil de varme uforbrændte røggasser fra forbrændingsprocessen på et tids-
punkt søge ind imellem luftlagene og resultere i afsætning af uforbrændte kulpartikler
på bagsiden af murværket og isolering.
på et tidspunkt vil blandingen af ilt, co og kulpartikler plus temperatur være så opti-
malt at kulpartikler vil antænde og anlægget brænde eller der vil opstå en eksplosion.
da det fremgår af de synlige skader, at anlægget har været udsat for en meget kraftig
påvirkning, kan ankersvejsningen som følge heraf være revet over eller selve fastgø-
ringsdelen i murværket kan være revet løs, så vil det helt klart ikke være tilstrækkeligt
kun at udskære en del af casingen for at undersøge anlæggets samlede tilstand.
såfremt denne teoretiske undersøgelse med 10% eller 100% udskæring alligevel væl-
ges at udføres med det formål, udelukkende at lave en inspektionstest, vil dette kun
lade sig gøre i teorien, idet det vil være fysisk umuligt at genetablere anlægget udefra,
uden der opstår luftlag imellem isoleringslagene når isoleringslag og casingplader skal
reetableres. herudover vil selve opsvejsningen af casingpladerne samt ankrenes fast-
svejsning være praktisk umuligt, såfremt denne skal udføres udefra.
på baggrund heraf vil anlægget efter 10% eller 100% opskæring ikke kunne anvendes
og skal skrottes.
at opskære anlægget for at kunne konstatere dette samt efterfølgende foretage den
teoretiske lukning af de pågældende områder vil andrage ca. 800.000 – 850.000 kr.
…”
efter modtagelsen af mj ovn-bygs erklæring skrev if at man havde erfaret at mj
ovn-byg primært byggede ovne til envikraft hvorfor man var nervøs for at transpor-
tøren under en regressag ville anfægte vurderingen af skadeomfanget. if havde derfor
besluttet at få skadeomfanget bekræftet af en uvildig ovnbygger.
esbjerg besigtigelseskontor meddelte den 12. juli 2000 envikraft at man havde kon-
taktet en ovnekspert som sammen med esbjerg besigtigelseskontor ville foretage be-
sigtigelse hos mj ovn-byg den 24. juli 2000.
envikraft meddelte den 13. juli 2000 esbjerg besigtigelseskontor bl.a. at man ikke
fandt grund til yderligere undersøgelse.
                                           - 8 –
advokat kim ulrich skrev samme dag til if, att. fritz bindzus, bl.a:
”d. 3. ds. foreslog jeg to uvildige til bedømmelse af sagen. ved telefonsamtale af 7.
ds. afviste de mine forslag. de foreslog i stedet at lade m.j. ovnbyg a/s afgive en
udtalelse. dette tiltrådte jeg. i overensstemmelse med vor aftale kontaktede min klient
nævnte firma, der d. 10. ds. udarbejdede sin erklæring sendt pr. fax til dem g.d.
efter vor telefoniske drøftelse af sagen ringede de til mig på ny og meddelte – uden
begrundelse – at de ville lade et nyt firma afgive en udtalelse. dette afviste jeg meget
bestemt.
…”
hertil svarede if den 13. juli 2000 at man havde noteret sig at det tilsyneladende ikke
var muligt at blive enige om den videre fremgangsmåde i sagen. man havde derfor
besluttet at videregive sagen til dispachør jens middelboe, jf. dansk søforsikrings-
konvention § 83. dispachøren meddelte den 7. september 2000 at han ville anbefale
udbetaling af kr. 421.670,00, hvilket var det beløb som mj ovn-byg havde anslået at
udbedring af de ydre skader ville koste. beløbet blev betalt til envikraft den 20. sep-
tember 2000.
i forbindelse med fortsatte drøftelser skrev kurt bjørkvik, envikraft, den 30. oktober
2000 følgende i et notat der gengiver envikrafts synspunkter vedrørende de indvendi-
ge skader på incineratoren:
”…
ovnen som forsikringssagen omhandler har flg. dimensioner: 4,9 x 2.2 x 3,8 meter
(l x b x h) og vejer ca. 30 ton total.
ovnen blev afskibet fra danmark komplet færdig-udmuret, klargjort til den afslutten-
de mekaniske montage af brændere og andet externt udstyr.
ved ulykken har det pågældende ovnanlæg først været udsat for en kraftig sidepå-
virkning, som følge af at lastbilen forulykker. påvirkningen er så kraftig, at svejsnin-
gerne som skulle holde ovnen på plads på lastvognen rives over. efterfølgende er ov-
nen blevet ”tabt” af to kraner fra ca. 1,7 – 2,0 meters højde. under tabet svinger ovnen
rundt (næsten 180 grader) og stoppes først når den rammer asfalten på vejen – dvs. at
ovnens højeste punkt ”falder” fra ca. 5,5 – 6,0 meter!
da ovnenes murværk, isoleringen samt ankrene er blevet påvirket fra de mest bela-
stende og kritiske retninger under ulykken, og i øvrigt ikke er dimensioneret til at
kunne modstå en sådan belastning, har vi stærke formodninger om at:
     ankrene nu ikke opfylder det oprindelige design kriterie, da de har været udsat
      for væsentlige ikke forudsatte mekaniske belastninger – tryk og træk.
     herudover er der stor sandsynlighed for at ankrenes fastgørelsessvejsninger til
      stålcasingen, ikke er intakte efter ulykken.
                                           - 9 –
     isoleringslagene er opbygget af forskellige kvaliteter og former, der ved en på-
      virkning af den karakter, som denne ulykke har forårsaget, uden tvivl har med-
      ført, at der er opstået forskydninger og hermed luftlommer/kanaler bag ved mur-
      værket. det kan dokumenteres, at sådanne kanaler bag murværket bl.a. medfører
      forøget termisk transport til casingen, samt pga. afsætning af uforbrændt kulstof
      bag murværket forøger risikoen for at hele anlægget antændes og brænder.
     murværket har – ud over de synlige skader – været belastet mekanisk så extremt,
      og er blevet rystet så meget, at dette formodentlig ikke kan modstå de fremtidige
      temperatursvingninger, uden at enkelte sten eller hele vægpartier – ved opvarm-
      ning/afkøling – vil arbejde sig ud med tiden og hermed forårsage havarier.
...”
den 14. november 2000 afgav den af esbjerg besigtigelseskontor omtalte ekspert,
schmidt & danielsen a/s, følgende rapport:
”…
sagen envikraft – if skadeforsikring
idet vi henviser til deres henvendelse til os samt vor besigtigelse hos mj ovn-byg
a/s, mønvej 112, allerslev, 4720 præstø, fremkommer vi hermed med vor rapport i
forbindelse med sagen envikraft – if skadeforsikring.
rapporten er baseret på det udleverede materiale, vor visuelle inspektion d. 31.10.00
samt nedenstående specifikationer.
undertegnede konstaterede følgende ved besigtigelsen:
unit 2 var placeret udendørs hos mj ovn-byg aps uden afdækning.
der var tydelige udvendige skader på stålet.
primærkammer:
murværket i primærkammer har ingen visuelle skader.
der kunne ikke konstateres revner/sætninger/forskydninger på overfladen eller mel-
lem de enkelte hot-face-dele.
mørtelfugerne mellem de præstøbte elementer og mellem de præstøbte elementer og
de in-situ-støbte konstruktioner var intakte.
der kunne ikke konstateres revner eller lignende på den ildfaste sten (og mørtelfugen)
mellem primærkammer og sekundærkammer.
sekundærkammer:
de murede vægge i sekundærkammer var uden visuelle skader.
der kunne ikke konstateres revner/sætninger/forskydninger på overfladen eller mel-
lem de enkelte hot-face-dele.
der kunne ikke konstateres revner i mørtelfugerne såvel mellem de ildfaste sten som
mellem de præstøbte elementer.
det andet træk i sekundærkammeret var ikke muligt at efterse.
tertiærkammer:
i røggasafgangen var der forskydninger i såvel hot-face som isoleringslagene.
endvidere kunne mindst ét anker konstateres overrevet i svejsningen.
der var revner i de in-situ-støbte konstruktioner i de to øverste vendeslag.
der kunne ikke umiddelbart konstateres revner eller lignende i de ildfaste sten.
de tre nederste vendeslag i tertiærkammeret var ikke muligt at efterse.
                                           - 10 –
 summation:
 der var visuelle skader på tertiærkammer, men ingen revner/sætninger/forskydninger
 i den del af primær- og sekundærkammer der kunne efterses.
 spørgsmål 1:
 er det sandsynligt, at unit 2 har lidt andre skader, end dem der allerede er kon-
 stateret ved de indtil dato foretagne besigtigelser af anlægget?
 det kan ikke afvises, at der pga. den store kraft som anlægget har ramt vejen med, vil
 være andre skader end dem der allerede er konstateret.
 skaderne er i så fald sket pga. at ankrene (svejsningerne) er løsrevet eller pga. det lag
 tape som sidder på ankrene (for ekspansion af stålet under drift) vil medføre en mulig
 bevægelse af støbemassen og dermed en luftspalte mellem isoleringslagene.
 modsat er det heller ikke muligt definitivt at afgøre om anlægget er intakt udfra visu-
 elle overfladebesigtigelser.
 spørgsmål 2:
 vil det være muligt at konstatere endnu ikke synbare skader, uden at ødelægge
 ovnen?
 vi foreslår at der laves huller i casingpladen i begge sider af ovnen (evt. 100x100mm)
 så tæt på ankerplaceringen som muligt (evt. udfra ankertegning).
 dernæst bores der hul i isoleringen udefra ind til hot-face-foringen.
 derved kan føres et ”periskop” ind og kigge rundt for at konstatere spalter mellem
 isoleringslagene.
 ved denne fremgangsmåde opnås flere fordele i forhold til at nedbryde sektioner in-
 defra:
     • hot-face-foring ødelægges ikke.
     • isoleringen spoleres ikke af mekaniske påvirkninger ved manuel nedbrydning.
     • evt. luftspalte mellem lagene forbliver ”intakt”.
     • ankrene/svejsningen kan iagttages.
     • montagen af isolering og casingplade efterfølgende er begrænset.
denne fremgangsmåde vil ikke ødelægge ovnen og man vil samtidig kunne konstatere
i hvilket omfang der er skader på foring og ankre.
på nedenstående tegning er angivet hvor vi foreslår hullerne lavet i casingpladen på
såvel vægge som loft.
2-3 banketsten fjernes i hver side for at iagttage fladerne mellem præstøbte elementer
og in-situ-støbt.
endvidere fjernes præstøbte plader i tertiærkammer for at iagttage evt. skader i de ne-
derste vendeslag i kammeret.
                                                - 11 –
det 2. træk i sekundærkammeret er ikke umiddelbart tilgængeligt og vi foreslår derfor
at der bores ned igennem hot-face-foringen for at konstatere revner m.m. i dette kam-
mer.
spørgsmål 3:
det ønskes oplyst, hvad eventuelle omkostninger til at få konstateret ikke synbare
skader andrager?
vi estimerer følgende omkostninger:
afdækningsplader demontage og montage                                  dkr. 12.000,00
demontage og montage af ekst. præstøbte elementer                      dkr. 8.500,00
skæring af huller i casing udefra                                      dkr. 4.000,00
boring med kernebor (2. træk i sekundærkammer)                         dkr. 10.500,00
boring af huller i isolering                                           dkr. 3.500,00
reetablering af isolering                                              dkr. 4.000,00
reetablering af huller i casing                                        dkr. 6.000,00
inspektion og vurdering                                                dkr. 12.000,00
------------------------------------------------------------------------------------------
i alt                                                                  dkr. 60.500,00
priserne er inkl. opholds- og rejseomkostninger, men eksl. moms.
spørgsmål 4:
det ønskes oplyst, hvad eventuelle reparationsomkostninger til endnu ikke kon-
staterede skader må antage at andrage?
den allerede konstaterede skade i tertiærkammer udbedres ved ommuring af hele kam-
meret iht. angivelser fra mj ovn-byg a/s, da vi ikke har grund til at betvivle fornuf-
ten i denne disposition.
                                           - 12 –
afhængig af udfaldet i de nærmere undersøgelser, som nævnt under spørgsmål 2, vil
vi anbefale følgende:
    a:    viser der sig, som efter den visuelle inspektion af primær- og sekundærkam-
          mer, ikke tegn på skader i isolering eller ankre, må vi anse den ildfaste foring
          som værende intakt og derfor vil yderligere udskiftning ikke findes saglig be-
          grundet.
    b:    viser det sig, at der er begrundet mistanke til, at isolering og forankring ikke
          er intakt foreslår vi følgende to muligheder – afhængig af skadernes omfang
          og evt. skadernes betydning for ovnens drift;
    b1: hvis skaderne ikke kan accepteres, vil en total ommuring være løsningen, da
          det ikke er muligt at reparere isolering og forankring alene.
    b2: hvis skaderne ikke har betydning for ovnens drift, kan vi foreslå at man gen-
          nem en forhandling afklarer et afslag i prisen overfor kunden.
    et endegyldigt svar på spørgsmål 4 kan således ikke gives før en undersøgelse er
    tilendebragt.
    ….”
rapporten er vedlagt en række fotos af ovnens kamre.
den 21. november 2000 skrev ifs advokat, jes anker mikkelsen, bl.a. at han havde
modtaget rapporten fra schmidt & danielsen. han ville anbefale sine klienter at beko-
ste de kr. 60.500 som det ville koste at få oplyst hvad de ikke synbare skader beløber
sig til. denne undersøgelse blev ikke foretaget.
derimod stillede advokat kim ulrich en række spørgsmål til schmidt & danielsen
som blev besvaret således:
spørgsmål 5
hvorledes vil de sikre, at der ikke vil være luftlommer efter åbning og reparation.
svar:
undersøgelsen skal laves således at det ikke vil påvirke de enkelte lags placering. der
må altså ikke opstå forskydninger.
vi er af den opfattelse, at man med det rigtige udstyr kan udføre arbejdet korrekt.
…
spørgsmål 6
min klient ønsker at få kontrolleret bagsiden af hotfacematerialet i et rimelig område
omkring ankrene. hvad er deres kommentar hertil? og hvad vil det koste inkl. retab-
lering?
                                         - 13 –
svar:
en kontrol af alle ankres forbindelse med hotfacematerialer er ikke mulig uden at rive
hele foringen ned. en vurdering heraf vil afhænge af resultatet i spørgsmål 5. prisen
herfor kan vi ikke svare på.
supplerende spørgsmål til spørgsmål 6:
jeg forstår deres svar således, at en kontrol af alle ankrenes forbindelse med hotface-
materiale ikke er mulig uden at rive hele foringen ned.
svar:
det er korrekt forstået.
vi er dog af den formening, at det ved den kontrol, som vi har foreslået (under forud-
sætning af vi ud fra tegninger eller anvisning fra producent kan finde ankrene) vil væ-
re mulig at få en rimelig dækkende afklaring af ankrenes kvalitet.
spørgsmål 7
min klient ønsker at en total kontrol af stålkonstruktionen (casing og afstivninger)
med henblik på at afsløre eventuelle skader fra faldet. hvad er deres kommentar her-
til? og hvad vil undersøgelserne koste?
svar:
stålcasing kan opmåles udefra og kontrolleres sammenholdt med tegninger. evt.
skjulte afstivninger, som ikke umiddelbart kan kontrolleres, må vurderes ud fra af-
stivningens placering sammenholdt med tegning og evt. skader på casingpladen.
spørgsmål 8
det ønskes oplyst (i %-angivelse i forhold til oprindelig salgspris) hvad unit 2 vil
kunne sælges til, således som den fremstår i dag.
svar:
dette spørgsmål kan vi ikke umiddelbart besvare jvf. det forhold at undersøgelserne
ikke er afsluttet.
supplerende spørgsmål til spørgsmål 8:
det jeg ønsker oplyst er deres mening om, hvad unit 2 vil kunne sælges til således
som den fremstår i dag. det vil sige uden deres stikprøvevise undersøgelse og således
som sagen nu er oplyst.
svar:
at svare på hvad ovnen vil kunne sælges til i dag, som den står uden yderligere stik-
prøve undersøgelse, vil bero på følgende forhold:
    1. jeg kan kun vurdere på den ildfaste foring.
    2. de skader som kan ses i tertiærkammer udbedres.
herefter vil ovnens ildfaste foring fremstå uden synlige og dermed med stor sandsyn-
lighed også uden skader generelt.
da der imidlertid altid vil være en vis usikkerhed må vurderingen blive på mellem 50
og 75% af nyværdi af den ildfaste foring.
spørgsmål 9
det ønskes oplyst, om de som leverandør af tilsvarende anlæg ville påtage dem sæd-
vanlige garantiforpligtelser på unit 2, således som denne fremstår i dag.
                                          - 14 –
svar:
se pkt. 8
supplerende spørgsmål til spørgsmål 9:
det jeg ønsker oplyst er, om de som leverandør af et tilsvarende anlæg vil påtage
dem en sædvanlig garantiforpligtelse på unit 2, således som denne fremstår i dag.
det vil igen sige, uden deres stikprøvevise gennemgang og på det nu foreliggende
grundlag.
svar:
garantien vil nødvendigvis have forbehold relateret til skader der er sket og de følge-
virkninger som den kan have påført den ildfaste foring. derfor også en prisreduktion.
spørgsmål 10
jeg beder dem bekræfte, at de indestår for, at den af dem foreslåede fremgangsmåde
vedrørende ”stikprøvevis” undersøgelse er fuldt tilstrækkelig, således at deres virk-
somhed kan gøres ansvarlig for eventuelle ikke-konstaterede skader, i det omfang dis-
se gøres gældende af en køber af anlægget.
svar:
vi vil aldrig indgå i garantiforpligtelser på et andet firmas produkt…
supplerende spørgsmål til spørgsmål 10:
det jeg beder dem om at bekræfte er, at den af dem foreslåede fremgangsmåde ved-
rørende stikprøvevis undersøgelse er fuldt tilstrækkelig, således at de indestår for
eventuelle ikke konstaterede skader.
det drejer sig ikke om en anmodning, hvor de skal indestå for min klients produkt,
men derimod at de skal indestå for, at deres stikprøvevise undersøgelse er fuldt til-
strækkelig set i relation til et skøn over, hvilke skader anlægget i øvrigt må have lidt.
svar:
en stikprøvevis undersøgelse er som ordet antyder stikprøvevis. derfor kan der ikke
gives nogen 100% garanti for, at der ikke kan være skade i et område der ikke er om-
fattet af undersøgelsen. sandsynligheden for ikke opdagede skader er dog, ifølge vor
mening, lille.
risikoen/garantien for ikke opdagede skader kan vi ikke stå for.
spørgsmål 11
det bedes oplyst, hvad prisen for anlægget vil være, efter en eventuel stikprøvevis
besigtigelse af anlægget og eventuel reparation, idet det forudsættes, at en køber af
anlægget orienteres fuldt ud om hele hændelsesforløbet omkring dette, herunder at
anlægget kun har været udsat for en stikprøvevis undersøgelse for eventuelle skader
og eventuel reparation.
svar:
dette spørgsmål kan vi ikke besvare ud over det at vi i vor afsluttende rapport vil
komme ind på ovnens tilstand efter udført reparation i forhold til før skaden.
spørgsmål 12
vil schmidt & danielsen a/s påtage sig udførelse af eventuelle reparationer samt ga-
rantien for hele anlægget?
                                        - 15 –
svar:
nej.
vi mener at de videre undersøgelser med at bore huller i casing bedst udføres af ovn-
producenten eller i samarbejde med denne, da vi formoder det vil være i ovnprodu-
centens interesse at få den bedst mulige afdækning af eventuelle skader.
envikraft har fremlagt følgende tegninger der viser ovnvæggens opbygning og de mu-
lige skader efter henholdsvis træk- og trykpåvirkning (sagens bilag 25):
                                           - 17 –
forklaringer
kurt bjørkvik har forklaret at han er uddannet maskinarbejder og ingeniør. han har
arbejdet med forbrændingsanlæg i 14 år. envikraft er et ingeniørselskab der projek-
terer forbrændingsanlæg af enhver art. virksomheden der er ordreproducerende, be-
skæftiger 24 ingeniører og teknikere. man fremstiller ca. 250 anlæg om året, langt
de fleste til eksport. en del anlæg er, som de foreliggende, beregnet til afbrænding af
inficeret hospitalsudstyr således at residualet bliver 100% desinficeret.
anlæggene til cairo university hospital var forsynet med 120 ankre der er fastgjort
til ydervæggene. ankrene er ikke dimensioneret til træk og stød. de kan derfor blive
deformeret efter påvirkningens art, jf. herved vidnets notat af 30. oktober 2000 og
tegningerne (sagens bilag 25). påvirkningerne kan føre til at ankrene river sig løs
hvorved der opstår revner eller luftspalter som røggasserne kan trænge ud i. herved
opbygges kullag som antændes ved temperaturer på 600° til 700°, passende ilttilfør-
sel forudsat. som anlægget er i dag, er det usælgeligt p.g.a. brandfaren. envikraft har
ikke afslået at deltage i den stikprøveundersøgelse som blev foreslået af esbjerg be-
sigtigelseskontor.
vidnet har på et tidspunkt spurgt fritz bindzus om if ville overtage garantien eller
udstede en garanti vedrørende brand og eksplosion efter videresalg af de skadede
anlæg. det afslog bindzus.
mogens jensen har forklaret at han har været i ovnbygningsbranchen i 20 år. hans
virksomhed fremstillede de anlæg sagen drejer sig om. han har vedstået sin erklæ-
ring af 10. juli 2000. skaderne belyses af tegningerne (sagens bilag 25). skaderne
kan føre til at der opstår brand inde i væggene, i værste fald kan der indtræde eks-
plosion. de skader der er eller kan være, kan ikke konstateres med 100% sikkerhed
ved inspektion af anlægget, heller ikke selvom der foretages stikprøveundersøgelser
inde i væggen. huller eller mellemrum inde i væggene kan jo ikke ses. man kan hel-
ler ikke kontrollere svejsningen de steder hvor ankrene er svejset til væggenes yder-
side, ligesom det ikke kan konstateres om ankrene har påvirket foringerne. på grund
af risiko for brand og eksplosion er ovnen i dag at anse for skrot. skrotværdien er
højst 0 kr.
envikraft er en stor kunde hos mj ovn-byg og står for 55-70% af omsætningen.
                                        - 18 –
mj ovn-byg har en aftale med envikraft om betaling af 2.000 kr. om måneden for
leje af den plads hvor ovnen befinder sig. der er endnu ikke betalt leje.
poul petersen har forklaret at han er indehaver af esbjerg besigtigelseskontor. han
er uddannet skibsfører og cand. jur. han har på grundlag af rapporter og fotos fra
envikraft vurderet de to anlæg til cairo hospitalet. unit 2 forekom på grund af hæn-
delsesforløbet og hvad der kunne iagttages, ikke at være totalskadet. han anbefalede
at den blev taget hjem til danmark til nærmere undersøgelse. ved besigtigelsen den
8. maj 2000, herunder besigtigelse indefra, fandt han ikke forhold der kunne bekræf-
te envikrafts antagelse om at ovnen var 100% beskadiget. efter vidnets opfattelse
kunne højst 10% af ankrene have været udsat for de hårde belastninger som kunne
føre til deformationer m.v. det var envikraft slet ikke enig i. man mente at det skul-
le undersøges ved en opskæring om der var ikke synbare skader, og ved en sådan
oplukning ville ovnen blive totalskadet.
efter den fælles besigtigelse den 31. oktober 2000 anbefalede vidnet if en stikprøve-
kontrol der som anført af schmidt & danielsen ville koste 60.500 kr. det blev aftalt
med if at undersøgelsen skulle foretages i uge 50/2000, men det ville envikraft ikke
medvirke til. vidnet foretog herefter ikke mere i sagen.
ovnen kunne efter vidnets opfattelse ikke anvendes i andre projekter fordi den var
specialbygget. den burde efter vidnets opfattelse kunne sælges til reduceret pris ef-
ter foretagelse af stikprøveundersøgelser. ovnen har ingen skrotværdi som den står i
dag. vidnet har i øvrigt ikke nærmere kendskab til den pågældende type ovn.
fritz bindzus har forklaret om sagens gang som de belyses af papirerne. han hørte
om skaden gennem en mægler, og det er også derfra han blev bekendt med at en-
vikraft havde en mand på stedet der ville sørge for en rapport. envikraft modsatte sig
at deltage i den stikprøveundersøgelse som blev foreslået af esbjerg besigtigelses-
kontor. det var envikrafts advokat der meddelte at if ikke måtte foretage undersø-
gelsen.
                                           - 19 –
 fakturaen af 20. januar 2000 vedrørende besigtigelsesomkostninger i cairo m.v. var
 ikke i overensstemmelse med aftalen mellem envikraft og if. ifs betaling af halvde-
 len af det fakturerede beløb var meget kulant.
 advokat kim ulrich foreslog i brev af 3. juli 2000 at lade teknologisk institut fore-
 tage en undersøgelse. det ønskede if ikke, fordi poul petersen var i færd med at be-
 handle sagen.
 han kan bekræfte at have drøftet spørgsmålet om garanti ved videresalg efter stik-
 prøveundersøgelse med kurt bjørkvik. vidnet afslog at give en sådan garanti.
 procedure
 envikraft har gjort gældende at unit 2 er totalskadet, og det påhviler i det forelig-
 gende tilfælde if at godtgøre at dette ikke er tilfældet. når det ikke, som det sædvan-
 ligvis er tilfældet, er skadelidte der skal bevise skadens omfang, skyldes det at if har
 været enig i at lade mj ovn-byg foretage en undersøgelse af ovnen, og så må if væ-
 re bundet af erklæringen, eller i det mindste skulle føre bevis for at mj ovn-bygs
 vurdering er forkert. if kunne som foreslået af envikraft have foretaget syn og skøn,
 eventuelt ved teknologisk institut, men det ønskede man ikke. man foretrak esbjerg
 besigtigelseskontor, skønt dette slet ikke havde erfaringer på det pågældende, speci-
 elle område. if har end ikke foretaget den stikprøvevise undersøgelse som man var
 inde på. det bestrides at envikraft eller envikrafts advokat har modsat sig en sådan
 undersøgelse, man finder blot ikke at den tilstrækkelig sikkert vil kunne føre til en
 be- eller afkræftelse af ovnens sikkerhed.
det fremgår af schmidt & danielsens besvarelse at det ikke vil være muligt at kon-
trollere alle ankre uden nedrivning eller adsplittelse af ovnen, hvilket er ensbetyden-
de med en totalskade på ovnen. et syn og skøn vil kunne bekræfte eller afkræfte mu-
ligheden for at der er indre skader. da et syn og skøn ikke kan gennemføres uden at
ovnen splittes ad med totalskade til følge, kan det ikke komme forsikringstager til
skade at et sådant ikke er forsøgt.
                                          - 20 –
ovnen kan ikke sælges uden at den fuldstændige sikkerhed er tilvejebragt. det er helt
uantageligt for envikraft at sælge en ovn med risiko for ukontrolleret brand i vægge-
ne eller endda eksplosion. det er en risiko som if heller ikke ville dække.
beløbet på kr. 2.500,00 for omkostninger til mj ovn-byg a/s ved udarbejdelse af
rapport skal betales fordi det er lovet. kravet på betaling af restbesigtigelsesomkost-
ninger m.v. vedrørende unit 1 og unit 2 kr. 35.325,00 skal betales i henhold til for-
sikringsvilkårenes § 9.
påstand 2 og 3: if har krævet at ovnen kom til danmark og må derfor bære omkost-
ningerne ved opbevaring og bortskaffelse.
if har anført at forsikringstager også i det foreliggende tilfælde har bevisbyrden for
at skaden er indtrådt og for skadens omfang, jf. dansk søforsikrings-konvention §
81. forsikringstager skal tilvejebringe en sandsynlighed der er overvejende, eller
størst blandt de muligheder der kan komme i betragtning. det forhold at der i det
foreliggende tilfælde er ført bevis for at en vis skade er indtruffet, og at et vist tab er
anerkendt, fører ikke til at bevisbyrden skifter for det yderligere, påståede tab, a.st. §
187.
envikraft burde i det foreliggende tilfælde have sørget for afholdelse af syn og skøn
til konstatering af om totalskade var indtruffet. mj ovn-bygs erklæring kan ikke
træde i stedet for syn og skøn, navnlig ikke når der foreligger modstridende opfattel-
ser, jf. herved udtalelserne fra schmidt & danielsen, men envikraft afslog at med-
virke til yderligere undersøgelser, jf. selskabets brev af 13. juli 2000. derimod har if
accepteret at gå ind i nærmere undersøgelser, herunder ved at erklære sig villig til at
afholde 60.500 kr. til undersøgelserne i uge 50/2000. i stedet kom en række yderli-
gere spørgsmål og svar der ikke bragte sagen meget videre frem. konklusionen må
være at envikraft ikke var interesseret i foretagelse af yderligere undersøgelser som
kunne have ført frem mod den afklaring som begge parter burde være interesseret i.
envikraft låste sig på et tidligt tidspunkt fast på at skaden måtte være 100%, uanset
om if var enig heri eller ej, men det beviser jo ikke tingenes sammenhæng.
kravet på 35.525 kr. afvises. if har ikke forpligtet sig til at betale ved brevet af 11.
januar 2000. i øvrigt er der så meget luft i opgørelsen at der er rigeligt plads til at
                                          - 21 –
skære i den. det bestrides også at if skulle være forpligtet til at betale for mj ovn-
bygs rapport.
forpligtelse til betaling af leje på 2.000 kr. om måneden er ikke godtgjort. forplig-
telsen er ganske usandsynlig, for ovnen optager ganske lidt plads, ikke over 10 m2,
og nogen dokumentation for en forpligtelse foreligger ikke.
rettens begrundelse og resultat
det pågældende forbrændingsanlæg, incinerator unit 2, var beskadiget, dels som
følge af at den lastvogn der transporterede det, forulykkede i egypten, dels som
følge af at den kran der efter lastvognens uheld skulle løfte anlægget på plads, tabte
det. skaderne på anlægget er omfattet af den transportforsikring envikraft havde
tegnet hos if. der foreligger således en forsikringsbegivenhed, og if har udbetalt
421.670 kr. til envikraft for anlæggets synlige skader.
retten lægger efter vidneforklaringerne afgivet af kurt bjørkvik og mogens jensen
til grund at det er usandsynligt at der ikke er opstået revner eller hulrum i anlæggets
vægge som følge af uheldene i egypten. sådanne revner er ikke synlige, og retten
finder det efter bevisførelsen godtgjort at en stikprøveundersgelse ikke tilstrækkelig
sikkert vil kunne afdække skadernes omfang. det vil således være nødvendigt at
skære anlægget op for at afdække i hvilket omfang der er opstået revner eller hulrum
i væggene. en opskæring og lukning af anlægget vil efter det oplyste koste mellem
800.000 og 850.000 kr. da revner eller hulrum i væggene kan bevirke at anlægget
efter ibrugtagning brænder, eller endog at det eksploderer, må anlægget anses for
usælgeligt. konklusionen er derfor at anlægget praktisk set er totalskadet.
if skal derfor betale 788.330 kr. til envikraft. beløbet skal efter § 90 i dansk
søforsikrings-konvention forrentes med 6% p.a. fra den 24. juli 2000, 14 dage efter
m.j. ovn-bygs rapport vedrørende anlæggets tilstand.
if har accepteret at betale envikrafts besigtigelsesomkostninger i egypten, og
omkostningerne hertil dækkes af transportforsikringen. envikraft har sendt en
faktura til if på i alt 70.650 kr. vedrørende blandt andet besigtigelsesomkostninger i
egypten. if har betalt 35.325 kr. til envikraft. da envikraft ikke nærmere har
                                        - 22 –
dokumenteret besigtigelsesomkostningerne - herunder det betydelige tidsforbrug - er
det ikke godtgjort at envikraft har krav på mere end det beløb på 35.325 kr. som if
skadesforsikring har betalt. retten vil derfor ikke tage envikrafts påstand om beta-
ling af 35.325 kr. til følge.
efter bevisførelsen lægges det til grund at if har anmodet envikraft om at der blev
udarbejdet en rapport fra m.j. ovn-byg vedrørende skaderne på anlægget. if skal
derfor betale regningen fra m.j. ovn-byg på 2.500 kr. vedrørende udarbejdelsen af
rapporten.
det er ikke godtgjort at envikraft har indgået en aftale med m.j. ovn-byg om beta-
ling for opbevaring af anlægget. retten giver derfor ikke envikraft medhold i at if
skal betale for opbevaringen af anlægget hos m.j. ovn-byg.
if foranledigede anlægget bragt til danmark hvor det blev opbevaret hos m.j. ovn-
byg. da udgifterne til bortskaffelse af det totalskadede anlæg efter det oplyste
sammen med det øvrige beløb ikke overstiger forsikringssummen, skal if sørge for
at anlægget bortfjernes fra m.j. ovn-byg
if a/s skal derfor til envikraft a/s betale 790.830 kr. hvoraf 788.330 kr. forrentes
med 6% p.a. fra den 24. juli 2000, og if skal bortfjerne anlægget fra m.j. ovn-byg
a/s, mønvej 112, 4720 præstø.
                                 thi kendes for ret:
inden 14 dage skal if… skadesforsikring a/s til envikraft a/s betale 790.830 kr.
med rente 6 % p.a. fra den 24. juli 2000 af 788.330 kr.
if… skadesforsikring a/s tilpligtes at bortfjerne unit 2 fra mj ovn-byg a/s, møn-
vej 112, 4720 præstø.
if… skadesforsikring frifindes for envikraft a/s’ påstand 3.
                                        - 23 –
inden 14 dage skal if... skadesforsikring a/s til envikraft a/s betale 58.000 kr. i
sagsomkostninger.
                                    jens feilberg
 ove andersen                                                bent nyløkke jørgensen
                                        (sign.)
                                    ___ ___ ___
      udskriftens rigtighed bekræftes. sø- & handelsrettens kontor, den
                                         p.j.v.


text:
                             højesterets dom
                          afsagt mandag den 2. marts 2015
sag 258/2014
(1. afdeling)
anklagemyndigheden
mod
t
(advokat kåre pihlmann, beskikket)
i tidligere instanser er afsagt dom af retten på frederiksberg den 1. november 2013 og af
østre landsrets 3. afdeling den 21. august 2014.
i pådømmelsen har deltaget fem dommere: jon stokholm, vibeke rønne, michael rekling,
oliver talevski og kurt rasmussen.
påstande
dommen er anket af t med påstand om formildelse.
anklagemyndigheden har påstået skærpelse.
anbringender
t har anført, at landsrettens strafudmåling er for streng. forarbejderne til ændringen i 2010 af
straffelovens § 33, stk. 3, lægger ikke op til forhøjelse af normalstraffen, men indebærer alene
en større frihed for domstolene i de allergroveste sager.
landsrettens afgørelse om 8 års fængsel ligger således væsentligt over det niveau på 5-6 år,
som tidligere er afstukket i lignende sager. dette niveau bør også efter lovændringen i 2010
fastholdes for drab begået af mindreårige, idet 15-17-årige må tillægges et klart mere begræn-
set ansvar for deres handlinger end voksne.
                                                 - 2 -
retshåndhævelseshensyn kan alene begrunde et niveau på fængsel i over 5-6 år i de allergro-
veste tilfælde af drab. i den foreliggende sag foreligger ingen særligt kvalificerende omstæn-
digheder. der er tale om en pludseligt opstået situation, hvor drabet blev begået spontant med
ét knivstik. handlingen blev foretaget i en oprørt sindstilstand fremkaldt af as uretmæssige
angreb på ts ven, jf. straffelovens § 82, nr. 5. a var fysisk og aldersmæssigt t overlegen.
anklagemyndigheden har anført, at drab er den allergroveste form for kriminalitet, hvorfor
der efter ændringen af straffeloven i 2010 bør udmåles en fængselsstraf på mere end 8 år.
med ophævelsen af strafmaksimum på 8 år er det hensigten, at straffen skal fastsættes ud fra
en konkret afvejning af sagens omstændigheder. t er dømt for at have begået manddrab med
knivstik. overfaldet blev begået sammen med to medgerningsmænd, der ved landsrettens
dom er dømt for vold af særlig rå, brutal eller farlig karakter. det var t, der havde medbragt
den kniv, der blev benyttet.
den udmålte straf på fængsel i 8 år ligger ikke væsentligt over strafniveauet før lovændringen
i 2010. strafniveauet for manddrab begået af mindreårige var tidligere fængsel i 7-8 år. ud-
gangspunktet bør efter lovændringen være fængsel i 10 år. ud over manddrab er t fundet
skyldig i yderligere forhold, herunder bl.a. kvalificeret vold og afpresning.
supplerende sagsfremstilling
t er efter byrettens dom ved tre domme idømt bøder, jf. § 27, stk. 1, jf. § 2, i bekendtgørelse
om euforiserende stoffer. han er således ved retten i odenses domme af 8. november 2013
og 12. juni 2014 idømt bøder på hver 1.000 kr. ved københavns byrets dom af 22. august
2014 er han idømt en bøde på 1.500 kr. straffelovens § 89 er ikke citeret i dommene.
endvidere er t ved retten i odenses dom af 1. september 2014 fundet skyldig i overfald på
tjenestegørende pædagog, hærværk, flugt fra lukket institution samt besiddelse af mobiltele-
foner i lukket institution, jf. straffelovens § 119, stk. 1, § 291, stk. 1, og § 124, stk. 1 og 4.
forholdene blev begået både før og efter byrettens dom. der blev ved retten i odenses dom
ikke fastsat tillægsstraf, jf. straffelovens § 89.
                                                 - 3 -
retsgrundlag
efter straffelovens § 237 straffes manddrab med fængsel fra 5 år indtil på livstid. efter § 33,
stk. 3, kan en gerningsmand, der ikke var fyldt 18 år, da gerningen blev udført, dog ikke
idømmes fængsel på livstid. efter § 82, nr. 1, skal det ved straffens fastsættelse i almindelig-
hed indgå som formildende omstændighed, at gerningsmanden ikke var fyldt 18 år, da ger-
ningen blev udført.
ved lov nr. 711 af 25. juni 2010 fik straffelovens § 33, stk. 3, sit nuværende indhold. før lov-
ændringen måtte straffen ikke overstige fængsel i 8 år for en gerningsmand, der ikke var fyldt
18 år, da gerningen blev udført. lovændringen er baseret på betænkning nr. 1508/2009 om
indsatsen mod ungdomskriminalitet. i betænkningen er anført bl.a. (s. 168-174):
       ”2.3.3. hensyntagen til ung alder ved strafudmålingen
       allerede i forbindelse med vedtagelsen af den nugældende straffelov af 1930 var det
       den almindelige opfattelse, at det var særligt betænkeligt at anvende langvarige friheds-
       straffe over for unge under 18 år pga. hensynet til disses fremtidige udvikling. dette
       princip er bl.a. udmøntet i straffelovens § 33, stk. 3, som kommissionen forventes at
       inddrage i sine overvejelser, og hvorefter straffen ikke kan overstige 8 års fængsel for
       en gerningsmand, der ikke var fyldt 18 år, da gerningen blev udført. for en nærmere be-
       skrivelse af baggrunden for og indholdet af straffelovens § 33, stk. 3, henvises til afsnit
       2.3.3.1 nedenfor. princippet er desuden udmøntet i straffelovens § 82, nr. 1, hvorefter
       det i almindelighed skal indgå som en formildende omstændighed ved straffastsættelsen
       for en kriminel handling, at gerningsmanden ikke var fyldt 18 år, da gerningen blev ud-
       ført. fra retspraksis er det imidlertid også et kendt fænomen, at domstolene i visse sager
       udmåler en lavere straf til unge over 18 år pga. manglende modenhed hos de pågæl-
       dende.
       kommissionen skal i den forbindelse pege på, at langvarige frihedsstraffe i mange til-
       fælde vil være mere ”følelige” for unge end for voksne, fordi de fleste unge pga. deres
       hastige personlighedsmæssige udvikling vil opleve en frihedsstraf i ungdomsårene som
       meget indgribende. det er den almindelige opfattelse, at en væsentlig del af en persons
       karakterdannelse finder sted i ungdomsårene og derfor må samspillet med familie og
       venner og adgangen til sunde fritidsinteresser antages at være særligt vigtigt netop i
       denne periode.
       hertil kommer, at en langvarig frihedsstraf i ungdomsårene f.eks. ofte vil gøre det bety-
       deligt vanskeligere for unge at tage en uddannelse. uddannelse er en væsentlig – og i
       mange tilfælde afgørende – forudsætning for at få et erhvervsarbejde, der normalt anta-
       ges at være en af de vægtige faktorer, som kan medvirke til at fastholde unge i en posi-
       tiv, kriminalitetsfri udvikling.
                                          - 4 -
det taler desuden for hensyntagen til ung alder ved strafudmålingen, at unge under 18 år
efter kommissionens vurdering har vanskeligere ved at overskue konsekvenserne af de-
res handlinger end voksne.
endvidere kan der peges på, at unge generelt er mere påvirkelige end voksne, og at de
derfor må antages at være mere modtagelige for de skadelige effekter af frihedsstraf,
herunder negativ påvirkning fra ældre, mere hærdede afsonere. de negative effekter af
anbringelse af unge på institutioner og i fængsler er dokumenteret i såvel danske som
udenlandske undersøgelser, jf. afsnit 10.5 i kommissionens udredningsrapport, jf. bilag
3. undersøgelserne viser således, at risikoen for recidiv er betydeligt forhøjet for unge,
der har været anbragt i institutioner med andre kriminelle unge eller i fængsler.
samlet set er der efter kommissionens opfattelse vægtige argumenter for at reservere
brugen af langvarige frihedsstraffe til de heldigvis forholdsvis få tilfælde, hvor mindre
indgribende sanktioner må anses for utilstrækkelige.
…
med baggrund i denne sammenligning af brugen af ubetingede sanktioner og anbringel-
ser uden for hjemmet efter den sociale lovgivning i forhold til de lande, vi normalt
sammenligner os med, synes der derfor som udgangspunkt heller ikke at være behov for
at anvende ubetingede frihedsstraffe i større omfang, end det allerede sker i dag.
…
et flertal i kommissionen [15 medlemmer] skal på den baggrund anbefale, at man fast-
holder det generelle udgangspunkt, hvorefter det ved strafudmålingen taler for en lavere
straf, at gerningsmanden ikke var fyldt 18 år, da gerningen blev udført.
…
2.3.3.1. mulighed for fravigelse af strafmaksimum under særdeles skærpende omstæn-
digheder
som anført i afsnit 2.3.3 ovenfor må straffen for en kriminel handling ikke overstige 8
år for en gerningsmand, der ikke var fyldt 18 år, da den kriminelle handling blev udført,
jf. straffelovens § 33, stk. 3.
bestemmelsen stammer fra straffeloven af 1866, hvoraf det fremgår, at der for en for-
brydelse begået af personer mellem 15 og 18 år i intet tilfælde må idømmes en højere
straf end strafarbejde i 8 år. i forarbejderne til straffeloven af 1930 henvises til, at den
absolutte grænse for straffens varighed på 8 år er opstillet, ”da det af hensyn til den på-
gældendes fremtidige udvikling vil være særlig betænkeligt at anvende meget langva-
rige fængselsstraffe over for så unge personer”.
bestemmelsen indebærer, at der gælder en absolut grænse på 8 års fængsel for lovover-
trædelser begået af unge under 18 år. der kan således f.eks. ikke idømmes en strengere
straf under henvisning til straffelovens § 88, stk. 1, 2. pkt., om strafforhøjelse med indtil
det halve i tilfælde, hvor en person under særdeles skærpende omstændigheder har be-
gået flere lovovertrædelser ved en eller flere handlinger. bestemmelsen er dog ifølge
retspraksis ikke til hinder for, at der fastsættes en samlet fængselsstraf, som overstiger 8
år, når den pågældende straffesag tillige omfatter lovovertrædelser, begået efter at ger-
ningsmanden er fyldt 18 år.
                                           - 5 -
bestemmelsen er anvendt flere gange i retspraksis, herunder i sager vedrørende mand-
drab begået af unge under 18 år.
…
det bemærkes desuden, at det efter straffelovens § 82, nr. 1, i almindelighed skal indgå
som en formildende omstændighed ved straffastsættelsen for en kriminel handling, at
gerningsmanden ikke var fyldt 18 år, da gerningen blev udført.
det bemærkes, at bestemmelsen i straffelovens § 33, stk. 3, på grund af det relativt høje
strafmaksimum på 8 års fængsel og på grund af bestemmelsen i straffelovens § 82, nr.
1, kun vil have betydning i sager om meget alvorlig kriminalitet, herunder manddrab, jf.
straffelovens § 237. i praksis har bestemmelsen derfor kun betydning for strafudmålin-
gen i ganske få sager.
kommissionen har overvejet, om der i forbindelse med disse relativt få sager kan være
behov for at fravige strafmaksimum i særlige tilfælde. kommissionen bemærker i den
forbindelse, at der som nævnt er tale om sager vedrørende meget alvorlig kriminalitet,
og at der derfor kan være særlig grund til at inddrage hensynet til retsbevidstheden hos
ofrene for de pågældende kriminelle handlinger og hos befolkningen generelt i overve-
jelserne.
efter kommissionens opfattelse vejer hensynet til retsbevidstheden selv ikke i sager
vedrørende meget alvorlig kriminalitet så tungt, at det – stillet over for hensynet til, at
unge af hensyn til deres fremtidige udvikling ikke bør idømmes meget langvarige fæng-
selsstraffe – bør føre til en generel forhøjelse af strafmaksimum i straffelovens § 33, stk.
3.
kommissionen har dog overvejet, om der i tilfælde af særligt grov kriminalitet undta-
gelsesvis skal være mulighed for at forhøje strafmaksimum. en sådan model kendes
f.eks. fra straffelovens § 88, stk. 1, 2. pkt., hvorefter straffen for flere lovovertrædelser
begået ved en eller flere handlinger under særdeles skærpende omstændigheder kan
overstige den højeste for nogen af lovovertrædelserne foreskrevne straf.
kommissionen skal i den forbindelse henvise til anbefalingen fra fn’s børnekomité om
aldrig at anvende livstidsstraf over for unge under 18 år, uanset muligheden for prøve-
løsladelse, jf. afsnit 2.3.3 ovenfor.
et flertal i kommissionen [8 medlemmer] finder, at det gældende strafmaksimum på 8
års fængsel er tilstrækkeligt til at tilgodese hensynet til retsbevidstheden, også i sager
vedrørende alvorlig kriminalitet.
udgangspunktet for dette flertal er, at de 15-17-årige for de samme handlinger generelt
må tillægges et klart mere begrænset personligt ansvar for deres handlinger end voksne,
og at specialpræventive hensyn bør vægtes relativt betydeligt højere ved såvel de mu-
lige som de faktiske sanktionsvalg end for voksne. heraf følger, at det er rimeligt og
rigtigt, at den mulige maksimumstraf er betydeligt mindre for de 15-17-årige end for
voksne. flertallet påpeger, at mindretallets nedenstående forslag indebærer, at der kan
idømmes fængsel indtil livstid, hvilket vil være i strid med den ovennævnte anbefaling
fra fn’s børnekomité.
                                                - 6 -
      flertallet finder ikke, der vil være generalpræventive fordele forbundet med øgning af
      strafmaksimum. det vurderes som lidet sandsynligt, at unge potentielle seriemordere
      eller lignende i højere grad skulle lade sig afskrække af, om de maksimalt kan få 8 års
      fængsel eller mere.
      specialpræventivt vurderer flertallet, at det ville være direkte skadeligt at give mulighed
      for længere fængselsstraffe. det vides med rimelig sikkerhed, at tilbagefaldsrisikoen for
      unge alt andet lige ikke mindskes med fængselsstraffens længde, snarere tværtimod. der
      er samtidig grund til at antage, at de unge, hvor en forlængelse ud over 8 år kunne
      komme på tale, i særlig grad vil være afvigende unge med voldsomme personligheds-
      mæssige problemer, som fængslets rammer kun i meget begrænset omfang rummer
      mulighed for at gøre noget ved, og hvor den daglige nærhed og tæthed til andre unge
      kriminelle er særligt risikabel. det er flertallets forventning, at i hvert fald en del af
      disse unge, hvis det af kommissionen foreslåede initiativ til identifikation og udredning
      gennemføres, skal tilbydes relevant behandling i forbindelse med afsoningen (eventuelt
      uden for fængslets regi). dette vurderes i modsætning til en øgning af strafmaksimum at
      ville have en positiv effekt på tilbagefaldsrisikoen.
      en eventuel udvidelse af maksimumgrænsen må altså i givet fald alene begrundes re-
      pressivt. på den ene side kan man sige, at forbrydelser som seriemord eller massemord
      næppe i befolkningens øjne vil kunne straffes hårdt nok. også 10 eller 12 år vil umid-
      delbart opleves som (alt) for lidt. man er altså – af de indledningsvist nævnte grunde –
      henvist til at beslutte sig for en forholdsvis arbitrær grænse, dvs. et maksimum der er
      betydeligt mindre end livstid, man kan efter flertallets opfattelse sige, at en fængsels-
      straf på 8 år for en ung på 15, 16 eller 17 år (hvor man ikke engang eller kun lige har af-
      sluttet sin folkeskoleuddannelse) betyder, at man fratages hele sin ungdom i samfundet
      (frem til man er 23, 24 eller 25 år), og at det, med den tidshorisont unge har, sikkert vil
      blive opfattet og oplevet som en livstidsstraf – en helt uoverskuelig del af ens liv, der
      forsvinder.
      uanset forbrydelsens grovhed og karakter finder flertallet således, at det må kunne
      række med muligheden for at sætte unge uden for samfundet i hele deres ungdom – eller
      de mest betydende år af deres ungdom, om man vil – dvs. en fastholdelse af en maksi-
      mumstraf på 8 års fængsel.
      et mindretal i kommissionen [7 medlemmer] finder, at retshåndhævelseshensyn ved de
      allergroveste forbrydelser bør veje tungere end det hensyn, der begrunder den nuvæ-
      rende regel (nemlig at en fængselsstraf på mere end 8 år indebærer en form for ”dob-
      beltstraf” i forhold til helt unge lovovertrædere, som ”mister” deres ungdom og mulig-
      heder på arbejdsmarkedet osv.). mindretallet foreslår således, at reglen i straffeloven §
      33, stk. 3, ikke skal gælde ved de allergroveste forbrydelser, men det bør i disse tilfælde
      være op til retten at fastsætte straffen i den enkelte sag under inddragelse af bl.a. straf-
      felovens generelle regel om, at ung alder i almindelighed skal tale for en lavere straf.”
i bemærkningerne til lovforslaget om ændring af bl.a. straffelovens § 33, stk. 3, fremsat den
17. marts 2010, er det bl.a. anført (folketingstidende 2009-10, tillæg a, lovforslag nr. l 164,
s. 2-9):
                                          - 7 -
”almindelige bemærkninger
…
4. forhøjelse af strafmaksimum for forbrydelser begået af personer under 18 år
…
4.2. lovforslagets udformning
…
4.2.2. justitsministeriet er enig med kommissionen i, at gerningsmandens unge alder
fortsat i almindelighed bør indgå som en formildende omstændighed ved straffastsættel-
sen, jf. straffelovens § 82, nr. 1. denne bestemmelse foreslås således ikke ændret.
bestemmelsen i straffelovens § 33, stk. 3, vil bl.a. på grund af bestemmelsen i straffelo-
vens § 82, nr. 1, kun have praktisk betydning i tilfælde af meget grov kriminalitet. ju-
stitsministeriet finder, at domstolene ikke bør være afskåret fra efter en konkret vurde-
ring i de allergroveste tilfælde at kunne lægge en sådan vægt på retshåndhævelseshen-
syn, at der bør udmåles en fængselsstraf på mere end 8 års fængsel.
det foreslås derfor at ophæve den gældende maksimumstraf på 8 års fængsel i tilfælde,
hvor gerningsmanden var under 18 år på gerningstidspunktet. bl.a. under hensyn til den
generelle anbefaling fra fn’s børnekomité om ikke at anvende livstidsstraf over for
lovovertrædere under 18 år, jf. pkt. 4.2.1 ovenfor, foreslås det i stedet, at en gernings-
mand, der ikke var fyldt 18 år på gerningstidspunktet, ikke kan idømmes fængsel på
livstid.
…
bemærkninger til lovforslagets enkelte bestemmelser
til § 1
…
til nr. 2 (straffelovens § 33, stk. 3)
det foreslås, at den nuværende regel om en maksimumstraf på 8 års fængsel for krimi-
nelle handlinger begået af personer, der var under 18 år på gerningstidspunktet, ophæ-
ves, og i stedet fastsættes det, at personer, der var under 18 år på gerningstidspunktet,
ikke kan idømmes fængsel på livstid. personer, der var under 18 år på gerningstids-
punktet, kan således idømmes op til 16 års fængsel eller op til 20 års fængsel i de til-
fælde, hvor der er hjemmel til at forhøje den foreskrevne straf, jf. straffelovens § 33,
stk. 1 og 2 (som ikke ændres).
efter straffelovens § 82, nr. 1, (som ikke ændres) skal det som hidtil i almindelighed
indgå som en formildende omstændighed ved straffastsættelsen for en kriminel hand-
ling, at gerningsmanden ikke var fyldt 18 år, da gerningen blev udført.”
                                                - 8 -
højesterets begrundelse og resultat
sagen angår strafudmåling for en person, der bl.a. har begået manddrab, og som var under 18
år på gerningstidspunktet.
ved lov nr. 711 af 25. juni 2010 blev straffelovens § 33, stk. 3, ændret, således at en ger-
ningsmand, der ikke var fyldt 18 år, da gerningen blev udført, ikke kan idømmes fængsel på
livstid. tidligere fremgik det, at straffen for denne persongruppe ikke måtte overstige fængsel
i 8 år.
i forarbejderne til lovændringen i 2010 er det anført, at domstolene ikke bør være afskåret fra
efter en konkret vurdering ”i de allergroveste tilfælde” at kunne lægge en sådan vægt på rets-
håndhævelseshensyn, at der bør udmåles en straf på mere end 8 års fængsel.
højesteret finder, at lovændringen i 2010 ikke indebærer, at udgangspunktet for strafudmålin-
gen ved meget alvorlig kriminalitet, som f.eks. drab, begået af en mindreårig skal forhøjes til
fængsel i mere end 8 år. lovændringen indebærer, at domstolene skal fastsætte straffen for
drab begået af en mindreårig efter en konkret vurdering af bl.a. forbrydelsens grovhed og un-
der hensyntagen til gerningsmandens alder på gerningstidspunktet, jf. straffelovens § 82, nr.
1. domstolene er i den forbindelse ”i de allergroveste tilfælde” ikke som tidligere afskåret fra
at udmåle en straf på fængsel i mere end 8 år.
t er fundet skyldig i manddrab ved at have dræbt a med ét knivstik. da drabet fandt sted, var
t ca. 16 ½ år. ud over manddrab er t fundet skyldig i vold, hærværk, afpresning, ulovlig vå-
benbesiddelse, overfald på tjenestegørende pædagog og flugt fra lukket institution.
landsretten har udmålt straffen til fængsel i 8 år. efter oplysningerne om drabet og de øvrige
forbrydelser samt ts alder på drabstidspunktet finder højesteret, at straffen, der tillige skal
fastsættes efter straffelovens § 89, er passende udmålt.
 højesteret stadfæster herefter landsrettens dom.
t har fortsat været fængslet under anken.
                                           - 9 -
                                   thi kendes for ret:
landsrettens dom stadfæstes.
t skal betale sagens omkostninger for højesteret.