text:
 -
                                     udskrift
                                          af
                     sø- og handelsrettens dombog
                                     ──────────
den 14. november 2000 kl. 10.00 blev af retten i sagen
h-0294-98
k/s albatros iv
(advokat casper moltke)
   mod
randy didriksen
(advokat bjarne s. jensen)
afsagt sålydende
                                       d o m:
1. sagens spørgsmål er om sagsøgeren, k/s albatros iv, har et krav mod sagsøgte, randy
didriksen, efter at have tvangssolgt hendes anpart i selskabet.
albatros iv har nedlagt påstand om at randy didriksen skal betale 56.500 kr. med procesrente
fra den 6. maj 1997, subsidiært fra sagens anlæg den 16. november 1998. randy didriksen
skal ifølge albatros iv betale beløbet fordi hun som anpartshaver er blevet afkrævet beløbet
som ekstraordinær rate med hjemmel i aftalegrundlaget og efter gyldig selskabsvedtagelse, og
fordi hun ikke blev frigjort i forbindelse med at albatros iv tvangsmæssigt solgte hendes an-
                                                 - 2 -
part.
randy didriksen har nedlagt påstand om frifindelse. hun gør gældende at hun er blevet frigjort
for sine forpligtelser over for albatros iv i forbindelse med tvangssalget, hvortil kommer at
albatros iv ikke har godtgjort at prisen ved tvangssalget ikke skal sættes højere end én kr.
der er mellem parterne enighed om at sagen vil have afgørende betydning for en række
anlagte og ikke anlagte sager med samme problemstilling vedr. tvangssolgte anparter.
2. tegningen
den 16. januar 1992 tegnede randy didriksen en kommanditistanpart a 100.000 kr. i albatros
iv der investerede i faste ejendomme. den samlede stamkapital var på 75 mio. kr. kontant
skulle indbetales 24.475 kr. pr. anpart. dette beløb blev betalt i rater. i tegningsaftalen hedder
det endvidere:
     "...
ved betaling efter forfaldstid tillægges der renter fra forfaldsdagen med 2% pr. påbegyndt
måned af forfaldne rater.
såfremt en pligtig indbetaling udebliver mere end 7 dage efter ovennævnte betalingsterminer,
er selskabet berettiget til for min regning at afhænde misligholdte anparter til anden side,
ligesom selskabet kan udøve alle sædvanlige misligholdelsesbeføjelser. ved en sådan
misligholdelse pådrager kommanditisten sig et erstatningsansvar efter almindelige regler. jeg
accepterer, at nærværende tegningsaftale kan tjene som grundlag for tvangsfuldbyrdelse.
jeg giver hermed kommanditselskabets direktør, komplementarselskabet albatros iv aps
fuldmagt til på mine vegne og med fuldt forpligtende virkning for mig indenfor min hæftelse at
underskrive låne- og garantiaftaler, samt underskrive aftaler om sikkerhedsstillelse herfor,
herunder i den ikke indbetalte del af kommanditanparterne med tillæg af fremtidigt henlagt
overskud.
..."
tegningerne af anparter blev i vidt omfang foretaget i strid med dørsalgsloven.
                                                 - 3 -
af vedtægter for albatros iv fremgår:
"...
2.   formål
       2.1selskabets formål er at erhverve og udleje attraktive ejendomme.
       3. kapitalforhold
       3.1kommanditselskabet etableres endeligt når der er tegnet anparter for en stamkapital
på 5 millioner kroner.
       3.5bestyrelsen er berettiget til, når og i det omfang den skønner det fornødent af hensyn
til selskabets drift, at foretage indkaldelse fra kommanditisterne af hele den resterende del af
kommanditanparten eller en del heraf. kommanditisterne er i så fald forpligtet til på anfordring
og senest 14 dage efter fremsættelse af betalingsanmodningen at foretage den krævede
indbetaling.
       7.0overdragelse og pantsætning af anparter.
       7.1kommanditanparterne er med forbehold af sel- skabets långiver/e og selskabets
godkendelse frit omsættelige.
       10.bestyrelse
       10.1selskabet ledes af en bestyrelse på 3 medlemmer, der vælges/udpeges for et år ad
gangen. 1 medlem vælges af generalforsamlingen. 2 medlemmer udpeges ved
komplementaren.
       10.2indtil første generalforsamling består bestyrelsen dog kun af bjarne skov larsen som
for mand og erling vester.
..."
af en oversigt over indskud m.v. fremgår at der blev betalt 2.175 kr. ved tegningen. der blev
betalt 10.575 kr. ved betaling af 17 rater i 1993 til 1998. der blev ekstraordinært opkrævet
2.250 kr. i 9 rater i 1996 og 750 kr. i 3 rater i 1997. endelig blev i 1997 opkrævet den
ekstraordinære rate på 56.500 kr.
3. regnskaberne
1992: der var et underskud på 2,3 mio. kr. grunde og bygninger var optaget til
anskaffelsespris. der foretoges ikke regnskabsmæssige afskrivninger på ejendommene der blev
                                                - 4 -
løbende vedligeholdt. bestyrelsen anså resultatet som tilfredsstillende. en del af den
langfristede gæld var finanslån i dm og chf på ialt 53,8 mio. kr. lånet var oprindeligt
garanteret af hafnia sø og industri, senere codan, der havde sikkerhed i skadesløsbreve og
bank- og girobeholdninger. der var blank revisionspåtegning.
1993: der var et underskud på 7,6 mio. kr. ejendommenes vedligeholdelsestilstand blev
betegnet som god. trods betydelig valutauro og deraf følgende kurstab anså bestyrelsen
resultatet for tilfredsstillende. et antal kommanditister var slettet på grund af manglende beta-
ling. 3 andele var gensolgt. bestyrelsen forudsatte at der skete gensalg af yderligere 30
andele, ellers skulle der foretages nedskrivninger. finanslånet var på ialt 79,2 mio. kr., nu
alene i chf. der var blank revisionspåtegning.
1994: der var et underskud på 1,9 mio. kr. ejendommenes vedligeholdelsestilstand blev
betegnet som god. bestyrelsen anså resultatet for tilfredsstillende. yderligere 63 anparter var
misligholdt ved manglende indbetalinger. der var foretaget nedskrivning med 90% af den
kontante indbetaling. finanslånet var på ialt 80,3 mio. kr., fortsat i chf. der var blank
revisionspåtegning.
af referatet af generalforsamlingen den 26. juni 1995 fremgår bl.a.:
"...
2. bestyrelsens beretning om selskabets virksomhed i det forløbne år.
der blev orienteret om at man ville skærpe indsatsen for nedbringelse af restancer, ved
henholdsvis gensalg samt fremsendelse til inkasso. der var ikke i budgettet afsat penge til
dette formål.
ifølge beretningen er 63 anparter misligholdt, anparterne er på vej til inkasso.
beretningen blev herefter godkendt af alle repræsenterede anparter.
3. forelæggelse af det reviderede årsregnskab til godkendelse.
bestyrelsesformanden gennemgik selskabets regnskab, side for side og post for post, som
herefter blev godkendt af alle repræsenterede anparter...."
                                               - 5 -
1995: der var et underskud på 3,3 mio. kr. ejendommenes vedligeholdelsestilstand blev
betegnet som god. bestyrelsen anså resultatet for tilfredsstillende. ud over den foretagne
udskiftning var 89 anparter misligholdt. der var foretaget nedskrivning med 90% af den
kontante indbetaling. der skulle foretages ekstraopkrævninger på 250 kr. pr. anpart pr. måned
fra 1. juni 1996 til 1. juni 2001. finanslånet var på ialt 83,4 mio. kr. i chf.
af referat af generalforsamling den 12. juni 1996 fremgår bl.a.:
"...
det blev oplyst at kommanditister som ikke betalte eller indgik betalingsaftale blev sendt til
incasso og efterfølgende i fogedretten.
bjarne skov larsen oplyste at nuværende finansiering udløb i januar 1997.
der skulle forhandles med garantistiller om forlængelse af finansieringen.
på forespørgsel blev det oplyst at det ikke kunne afvises at der kom yderligere
ekstraopkrævninger.
det ville bl.a. afhænge af forhandlinger om låneforlængelse med garantistiller.
det oplystes endvidere, at det ikke var muligt at afhænde anparter med positivt resultat i det
nuværende marked.
beretningen blev godkendt af alle repræsenterede anparter...."
1996: der var et overskud på 6,1 mio. kr. bestyrelsen anså resultatet for tilfredsstillende. der
var foretaget kurssikring af udlandslånet. lånet forventedes omlagt til dkk. en ejendom var
blevet renoveret for at holde på lejeren. der var fortsat 89 misligholdte anparter. fi-
nansieringen var forlænget til 21. januar 1998. bestyrelsen forventede kun en forlængelse i
yderligere ét år. kommanditisterne måtte derfor forvente kontant indbetaling af en del af
resthæftelsen. der kunne ydes henstand mod betaling af renter. der skulle foretages så store
indbetalinger at finansieringskilden kunne indfris ved hjælp af indbetalingerne og optagelse af
realkreditlån. der var pr. 31. december 1996 tilgodehavende indskudskapital på 17,5 mio. kr.
finanslånet var på 77,9 mio. kr. optaget i chf og dkk. der var blank revisionspåtegning.
der blev på generalforsamlingen den 25. juni 1997 stillet talrige kritiske spørgsmål, og flere
udtrykte mistillid til ledelsen.
1997: der var et overskud på 1,8 mio. kr. det fandt bestyrelsen tilfredsstillende. chf-lån var
omlagt til dkk. lånet var ved årets udgang nedbragt til 59 mio. kr. især ved ekstraordinære
                                               - 6 -
indbetalinger. der var foretaget ekstraopkrævning på 56.500 kr. pr. anpart, men en række
kommanditister havde ikke betalt eller indgået låneaftale. den tilgodehavende indskudskapital
var på 29,2 mio. kr. bestyrelsen adviserede tvangssalg af anparter hvor betalingsforpligtelsen
ikke var opfyldt. tvangssalg frigjorde ikke for betalingsforpligtelsen. der var blank
revisionspåtegning.
i brevet af 23. april 1997 med opkrævning af 56.500 kr. hedder det:
"...
som baggrund for opkrævningen skal anføres, at nuværende garantiforsikringskontrakt udløb
25. november 1996.
lånet er forlænget til den 31. december 1998, hvor- efter det forfalder til fuld indfrielse.
da det således ikke har været muligt, på nuværende tidspunkt at opnå refinansiering længere
end til 31. december 1998, må det forventes, at ny finan- sieringskilde kræver forøgelse af
egenkapitalen ved indbetaling fra kommanditisterne.
for at være på forkant med denne udvikling har bestyrelsen iværksat ovennævnte tiltag.
det skal præciseres, at de ekstraordinære indbetalinger ikke er iværksat for at inddække
driftsunderskud, men skal anvendes til nedbringelse af selskabets gæld.
vedlagt budgetter 1997/98, som udviser akkumuleret likviditet på kr. 42.8 mio ultimo 1998.
bestyrelsens beregninger viser, at kommanditisterne kan forvente, at der kan udbetales ca.
150.000,- pr. anpart ved projektets budgetterede ophør i 2006.
den opkrævede resthæftelse forfalder til betaling 6. maj 1997. sidste rettidige betalingsdato er
den 22. maj 1997...."
i 1999 blev komplementarselskabet og administrationsselskabet solgt til difko administration.
der skete i den forbindelse en række ændringer i selskabet. i årsberetningen for 1999 hedder
det bl.a.:
".....
med virkning fra 1. juli 1999 overgik administrationen af selskabet til difko-albatros a/s. i
                                                  - 7 -
forbindelse med administrationsskiftet er der sket en række ændringer i selskabets forhold. der
blev på en ekstraordinær generalforsamling den 26. november 1999 vedtaget følgende
ændringer:
        1.der er indført investordemokrati, således at der i den samlede bestyrelse på fem
personer nu vælges tre af kommanditisterne, mens to udpeges af administrator.
        2.der er indgået nye administrationsaftaler, der sikrer at selskabet på forhånd har
truffet aftale om, hvorledes de forskellige omkostninger skal godkendes og afholdes.
        3.der gives mulighed for indgåelse af låneaftaler med afdrag.
        4.der er tilbudt forlig i alle investorsager.
        5.der gives kommanditisterne mulighed for at generhverve tidligere tvangssolgte
anparter.
        6.der gives mulighed for at betalinger uden for resthæftelsen kan tilbagebetales.
        7.der etableres et marked for handel med anparter i selskabet.
.....
økonomisk udvikling
årets resultat udviser et underskud på dkk 29.082.000 mod et underskud sidste år på dkk
503.000.
de væsentligste årsager til nedgangen i resultatet er:
        1.selskabets bestyrelse har vurderet ejendommenes værdiansættelse og på baggrund
af den forventede indtjening ved anvendelsen af ejendommene fundet det nødvendigt at
foretage en ekstraordinær nedskrivning på ialt dkk 21.500.000.
        2.som nævnt ovenfor er administrator igang med en gennemgang af den enkelte
kommanditists gæld til selskabet. som følge af usikkerhed om værdiansættelsen af
                                                - 8 -
tilgodehavendet, har bestyrelsen besluttet at foretage en yderligere hensættelse til
imødegåelse af tab på kommanditisttilgodehavender på dkk 6.500.000. tilgodehavende
kommanditistindskud er herefter medtaget i årsregnskabet med dkk 20.459.000.
        3.i henhold til beslutning på den ekstraordinære generalforsamling i november 1999 er
der afsat dkk 2.000.000 til tilbagebetaling af kommanditistindskud uden for hæftelsen. beløbet
opgøres endeligt i indeværende år.
bestyrelsen anser resultatet for utilfredsstillende.
egenkapitalen udgør pr. 31.12.1999 dkk 4.021.000, svarende til 5.362 pr. anpart...."
revisorerne tog forbehold over for registrering og værdiansættelse af selskabets
tilgodehavender hos kommanditister.
4. opkrævninger og korrespondance
en oversigt over randy didriksens mellemværende med albatros iv viser et forfaldent
tilgodehavende på 59.113 kr. efter en længere række indbetalinger, senest den 1. maj 1997.
parterne er enige om at opgørelsen er retvisende, og at randy didriksen har betalt skyldige
beløb rettidigt indtil opkrævningen af 56.500 kr.
randy didriksens advokat gjorde i skrivelse af 21. maj 1997 indsigelse mod opkrævningen.
administrationsselskabet for albatros iv, det af bjarne skov larsen dominerede ddhe
administration sendte den 11. september 1997 følgende redegørelse til kommanditisterne,
herunder randy didriksen:
"...
selskabets resultater 1992 - 30.06.1997.
resultatet af selskabets drift for 1. halvår 1997 udviser et overskud på kr. 453.000 efter afdrag
af regnskabsmæssige afskrivninger kr. 292.000. det kan allerede nu konstateres at resultatet
for 2. halvår vil udvise et endnu større overskud.
                                                - 9 -
selskabet har herefter realiseret akkumulerede resultater fra 1992 - 30.06.1997 på ca. 7,5 mio
bedre end budgetteret i udbudsmaterialet.
det forbedrede resultat er udløst af lavere finansieringsomkostninger forårsaget af den lave
inflationstakt i perioden.
egenkapital, likviditet og gæld.
selskabets egenkapital er øget fra kr. 11,7 mio pr. 31.12.1996 til kr. 36,2 mio. pr. 30.06.1997
ved de foretagne ekstraopkrævninger samt periodens overskud. selskabets løbende
overskudslikviditet vil blive anvendt til at nedbringe selskabets gæld.
selskabets gæld, der pr. 1. januar 1996 udgjorde kr. 83,5 mio er dags dato nedbragt med kr.
22,2 mio til kr. 61,3 mio.
budgetterede resultater 1997-2006.
de lavere finansieringsomkostninger vil i perioden 1997-2006 kompensere de lavere
huslejeindtægter, således at resultatet af selskabets drift vil være meget bedre end
budgetteret og overskudsgivende i det resterende projektforløb.
årsagen hertil er endvidere de foretagne ekstraopkrævninger som anvendes til allerede nu at
afvikle selskabets gæld og dermed yderligere nedbringe selskabets finansieringsomkostninger.
den heraf følgende stærke økonomi og egenkapital sikrer samtidigt at yderligere
ekstraopkrævninger ikke er nødvendige.
kursgevinst på chf lån vedr. 1996 er realiseret i 1997 ved omlægning til dkk med en samtidig
nedsættelse af bankens fee.
den lave inflation har bevirket at ejendommens værdi p.t. ikke er steget som oprindeligt
budgetteret, men dette kompenseres af de større driftoverskud af selskabets drift.
etableringen af storebæltsbro, øresundsbro og ørestad forventes at medføre højere huslejer
og dermed højere salgsværdi for selskabets ejendomme.
                                              - 10 -
lejersituation.
administrationen har i 1996 og 1997 genforhandlet og etableret nye lejekontrakter i alle 3
ejendomme. alle kontrakter er realiseret til højere m² priser end vurdering fra statsautoriseret
ejendomsmægler.
der er senest indgået 3 årig lejekontrakt på ledigt lejemål i hørskætten. herefter er alle
selskabets ejendomme fuldt udlejet...."
5. tvangssalget
albatros iv sendte den 13. juni 1998 følgende til randy didriksen:
"...
i forlængelse af vore tidligere rykkerskrivelser kan vi oplyse at ovennævnte anpart nu er
tvangssolgt i overensstemmelse med tegningsaftalen. salgsprovenuet andrager kr. 1,00.
de er herefter udtrådt af samtlige rettigheder på anparterne, og har dermed ikke ret til
fremtidig udbytteudlodning eller deltagelse i generalforsamling.
selskabets krav mod dem i forbindelse med salget fastholdes og kan opgøres således:
skyldige rater .................56.500,00
- provenue ved tvangssalg ...........1,00
restkrav .......................56.449,00
der tages forbehold for yderligere forfaldne ubetalte rater. renter forbeholdes.
restkravet vil også fremover blive forrentet med 2% pr. påbegyndt måned i overensstemmelse
med tegningsaftalen.
...
erstatningsansvar som følge af deres misligholdelse forbeholdes...."
                                               - 11 -
randy didriksens advokat meddelte følgende i brev af 26. juni 1998 til albatros iv:
"...
under henvisning til min tidligere skrivelse til dem, hvor det blev meddelt, at investor standser
sine indbetalinger, kan jeg meddele dem, at investor for så vidt er indforstået med, at hans
tegningsaftale tvangssælges bedst muligt. blot er investor ikke enig med dem i
erstatningsopgørelse af den 13. juni 1998.
det fremgår af tegningsaftalen, at erstatningsopgø relsen skal finde sted efter de almindelige
regler om erstatningsansvar.
tidspunktet for opgørelsen af tabet må således være datoen for overdragelsen af anparten. pr.
denne dato kan kommanditselskabet gøre tabet mod investor gældende, hvis tegningsaftalen
er bindende for investor.
med hensyn til sidstnævnte spørgsmål om tegningsaftalen er bindende, henviser jeg til tidligere
skrivelse og til verserende retssag ved retten i svendborg og verserende sager ved sø- og
handelsretten i københavn. investor fastholder de tidligere meddelte forbehold.
ifølge de regnskaber jeg er i besiddelse af, og ifølge deres egne oplysninger er der ikke pr.
dato konstateret noget tab i k/s albatros iv - tværtimod fremgår det, at egenkapitalen er
positiv.
da der ikke foreligger noget tab, og da kommanditselskabsanparten er tvangssolgt af dem,
betragter investor sig for frigjort for de hæftelser, som fremgår af den underskrevne aftale.
de er under ingen omstændigheder berettiget til at opretholde indbetalingskravet samtidig med
at de meddeler investor, at hun ikke længere har krav på andel i overskuddet.
da det fremgår af deres skrivelse om tvangssalg, at mine klienter ikke længere har krav på
andel i overskuddet, skal jeg kræve, at de tilbagebetaler allerede indbetalte ordinære ydelser
inden 2 uger fra dato.
det understreges således, at investor anser sig for frigjort fra den ugyldige tegningsaftale..."
                                              - 12 -
6. dai
der er fremlagt en række salgslister fra dai. albatros iv figurerer for første gang i en prisliste
pr. 25. november 1999 med en pris på 0 kr. samme pris findes i en liste fra december 1999.
pr. 19. januar 2000 var prisen fortsat 0 kr. den 9. februar 2000 var prisen 1.200 kr. og den
16. maj 2000 var prisen 2.500 kr.
7. forklaringer
bjarne skov larsen forklarede at han og det af ham beherskede ddhe a/s efter forarbejder i
1990 udbød en række albatros-selskaber, herunder albatros iv der var baseret på
erhvervsejendomme. ejendommene blev inden købene vurderet af uafhængige mæglere.
ejendommene blev løbende vedligeholdt af albatros iv. vidnet var direktør og formand for
bestyrelsen for albatros iv. komplementarselskabet var domineret af vidnet.
komplementarselskabet udpegede to af de tre bestyrelsesmedlemmer. finansieringen blev
tilvejebragt gennem hafnia sø og industri a/s der indgik i hafnia-koncernen og senere blev
overtaget af codan. hafnia sø og industri benyttede schweiziske banker til finansieringen.
i slutningen af 1996 blev codan nervøse for værdien af ejendommene. de var også bekymrede
for de stigende restancer og var kommet i tvivl om ejendommenes evne til også i fremtiden at
afkaste den budgetterede leje. codan krævede derfor en betydeligt højere egenkapital. på det
tidspunkt var den oprindelige fem-årige garanti ved at udløbe. dette førte til opkrævningen i
april 1997 af 56.500 kr. hos den enkelte anpartshaver, alternativt forrentning af beløbet,
svarende til en månedlig betaling på 870 kr. samtlige betalinger indgik på selskabets til codan
pantsatte konto. den ekstraordinære indbetaling var en betingelse for fortsat finansiering.
da man i juni 1998 måtte iværksætte tvangssalg af anparter på hvilke der ikke var betalt
noget af det ekstraordinære bidrag, henvendte de sig til difko for at få vejledning m.h.t.
fremgangsmåden. tvangssalg var ønskeligt fordi det var ledelsens vurdering at de ikke
betalende anpartshavere ellers kunne få betydning på generalfor samlingen, og det kunne igen
føre til at selskabets kredit blev opsagt.
selskabet sendte 3 eller 4 rykkere til hver anpartshaver inden man skred til tvangssalg.
                                               - 13 -
værdien af anparten blev sat til 1 kr. det svarede til den økonomiske vurdering af
ejendommene. det var fra slutningen af 1998 eller begyndelsen af 1999 dai's opfattelse
(søren sørensen) at anparterne ikke var noget værd, dvs. at værdien var 0 kr., forudsat der
skete indbetaling af 56.500 kr. anparterne blev overtaget af et af vidnet ejet selskab. der
skete tvangssalg af ialt 147 anparter.
han forhandlede med difko fra foråret 1999 om difkos overtagelse af administrationen af bl.a.
albatros iv. overtagelse fandt sted pr. 1. juli 2000. de tvangsindløste anpartshavere kan, som
det fremgår af årsberetningen for 1999, generhverve deres anparter mod betaling af 56.500
kr. fristen for generhvervelse er på 2 år.
randy didriksen forklarede at hun er biblioteksassistent. hun købte anparten i albatros iv
efter uanmodet telefonisk henvendelse fra en sælger. efter møde samme dag underskrev hun
tegningsaftalen. hun betalte bidrag indtil der kom en opkrævning på 56.500 kr. den forstod
hun ikke, selskabet gik jo tilfredsstillende efter bestyrelsens opfattelse. hun henvendte sig
derfor til advokat efter opkrævningen var kommet. hun tilmeldte sig generalforsamlingen i
1998 ved fuldmagt. kort efter kom der brev om at anparten var tvangssolgt. herefter hørte
hun intet til albatros iv.
søren sørensen forklarede at han har været ansat i dai fondsmæglerselskab siden 1990.
siden juni 1997 har han været direktør. vidnet er ansvarlig for udarbejdelse af prislisterne.
dai's prislister udarbejdes efter faktiske handelspriser og vurderinger. listerne sendes til advo-
kater. de er tilgængelige for alle efter anmodning, og de kan ses på nettet.
priserne for albatrosselskaber er som udgangspunkt fastsat efter hvad investorer bød for de
forskellige anpar ter. dai turde i 1999 ikke selv sætte en pris. det skyldtes administrationen af
albatrosselskaberne. de angivne priser forudsætter at sælgeren er a jour med betalinger.
i forbindelse med en overdragelse skal betales 600 kr. i administrationsgebyr.
8. albatros iv har anført at det opkrævede beløb forfaldt i maj 1997, og at tvangssalg fandt
sted i juli 1998, mere end et år efter forfaldstid og efter adskillige rykkere. tvangssalget er
hjemlet i tegningsaftalen og kunne ikke komme som en overraskelse for randy didriksen.
der er ikke grundlag for at anfægte tegningsaftalen og de deri indeholdte vilkår. randy
                                               - 14 -
didriksen har uden indsigelse betalt hvad hun skulle i 5 år, indtil den ekstraordinære, store
opkrævning kom.
der er heller ikke grundlag for at anfægte tvangssalget. randy didriksens advokat har da også
anerkendt det i brevet af 26. juni 1998. tvangssalget bevirker ikke at randy didriksen bliver
frigjort for pligten til at betale de krævede 56.500 kr. dette er ikke hjemlet i aftalegrundlaget,
tværtimod angiver tegningsaftalen at misligholdelse fører til erstatningsansvar. det ville jo også
være besynderligt om misligholdende anpartshavere blev stillet bedre end de der opfylder
deres forpligtelser og betaler.
tvangssalget sket for at hindre misligholdende anpartshavere fra at udøve indflydelse på
selskabet. det er legitimt nok. hvis de misligholdende havde fået medbestemmelse, ville det
efter al sandsynlighed have ført til at codan havde standset finansieringen.
angivelserne af at resultaterne var tilfredsstillende, har ikke betydning. de er i øvrigt ikke
rigtige, for der var et akkumuleret underskud. oplysningerne vedr. egenkapitalen har heller
ikke betydning.
randy didriksen har ikke bevist at anparten havde en højere værdi end 0 kr. det var indtil
noteringen hos dai ikke muligt at fastslå en anden værdi. efter at anparterne er blevet noteret
hos dai, kan det fastslås at tvangskøbsprisen efter al sandsynlighed har været rigtig. fra de
angivne noterede priser skal trækkes 600 kr. i gebyr, så forholdet er det at albatros iv trods
selvkontraheringen har godtgjort at prisen er uanfægtelig.
9. randy didriksen har i første række anført at tvangssalg må sidestilles med en ophævelse
af retsforholdet mellem hende og albatros iv. efter tvangssalget er der derfor ikke grundlag for
at opkræve 56.500 kr. der kan efter aftalen kræves erstatning for et tab, men det er ikke
godtgjort at der foreligger et sådant. opkrævning skete efter krav fra långiveren. formålet var
at øge selskabets kreditværdighed. den manglende betaling af det opkrævede beløb fører
derfor ikke til et tab for selskabet.
opkrævningen af beløbet stemmer ikke med de positive oplysninger om selskabet i dets
årsberetninger. opkrævningen fremstår som uforståelig og ubegrundelig.
værdien på én kr. bestrides. den stemmer ikke med selskabets indre værdi. prisen er sket i
                                               - 15 -
forbindelse med selvkontrahering og holder derfor ikke. i hvert fald når der foreligger
selvkontrahering og positive oplysninger i regnskaberne, må det være albatros iv der skal
godtgøre at værdien ikke oversteg én kr.
10. rettens afgørelse
som sagen foreligger er der ikke grundlag for at tilsidesætte kommanditselskabets krav om
indbetaling af 56.500 kr. kommanditselskabets ret til at foretage tvangssalg er ikke bestridt.
afgørelsen må derfor tage udgangspunkt i at tvangssalget anses for berettiget.
værdiansættelse ved tvangssalget af randy didriksens anpart til én kr., efter det oplyste som
ubehæftet, må anses for at være vilkårlig og ikke i sig selv bindende for hende. der er
imidlertid heller ikke forelagt retten oplysninger der gør det muligt at komme frem til en anden
værdiansættelse. under hensyn hertil og til oplysningerne om priserne for anparter i albatros
iv på senere tidspunkt finder retten at måtte lægge værdiansættelsen til grund. der er herved
også lagt vægt på at randy didriksen efter difkos overtagelse af administrationen i lighed med
andre anpartshavere fik tilbud om tilbagekøb af anparten mod betaling af det skyldige beløb.
sagsøgers påstand tages derfor til følge, dog med procesrente fra sagens anlæg den 16.
november 1998 da forfaldsdato for den ekstraordinære betaling ikke var forud fastsat.
                           t h i k e n d e s f o r r e t:
inden 14 dage skal randy didriksen til k/s albatros iv betale 56.500 kr. med procesrente fra
den 16. november 1998 samt 10.000 kr. i sagsomkostninger.
                                        jens feilberg
                   bent nyløkke jørgensen                    per skousted
                      - 16 -
              (sign.)
 udskriftens rigtighed bekræftes
p. j. v. sø- og handelsretten, den


text:
                                          udskrift
                                               af
                          sø- & handelsrettens retsbog
                                         ____________
den 4. april 2018 kl. 10:00 blev retten sat af        dommer .
der foretoges:
b-189-17
     virksomhed aps
mod
sagsøgte
ingen var mødt.
der afsagdes sålydende
                                          kendelse:
indledning og parternes påstande
                                                 -2-
denne sag drejer sig om konkurskarantæne i tilknytning til behandling af konkursboet efter
virksomhed aps .
kurator, advokat finn lynge jepsen, ved advokatfuldmægtig rasmus stub, har nedlagt på-
stand om, at sagsøgte pålægges konkurskarantæne i tre år.
 sagsøgte har nedlagt påstand om frifindelse.
oplysninger i sagen
 virksomhed aps er stiftet den 10. november 2014 af                person 1             med en sel-
skabskapital på 50.000 kr. sagsøgte var i perioden 15. marts 2015 til 6. juni 2016 og igen fra
den 6. juni 2016 og frem til 8. juni 2016 registreret som direktør i selskabet. selskabets formål
har siden 18. januar 2016 været ”at drive virksomhed ved etablering og drift af elektroniske tjenester
med henblikpå at forenkle købsprocesser samt dermed beslægtet virksomhed”. selskabet havde regn-
skabsår fra den 1. januar til den 31. december, og første periode løb fra den 10. november
2014 til den 31. december 2015. der er ikke indsendt årsrapporter for selskabet.
erhvervsstyrelsen traf den 11. august 2016 beslutning om tvangsopløsning af selskabet på
grund af manglende indlevering af årsrapport for perioden 10. november 2014 til 31. decem-
ber 2015, og den 14. oktober 2016 blev advokat finn lynge jepsen udnævnt som likvidator.
på dennes anmodning blev selskabet den 23. november 2016 taget under konkursbehand-
ling, og likvidator blev samtidig udpeget som kurator i konkursboet.
der er i konkursboet ifølge kurator anmeldt krav i medfør af konkurslovens § 97 med
185.156,81 kr., hvoraf 184.157 kr. vedrører krav anmeldt af skat.
skifteretten har den 31. marts 2017 taget kurators indstilling om at indlede konkurskarantæ-
nesag mod sagsøgte til følge.
kurator har herefter i stævning, der er modtaget den 27. april 2017, oplyst bl.a.:
                                               -3-
”…
1.1   baggrunden for selskabets konkurs
      virksomhed aps er stiftet den 10. november 2014 med en selskabskapital stor kr. 50.000 og
      har ifølge oplysninger fra erhvervsstyrelsen haft til formål at drive virksomhed med
      etablering og drift af elektroniske tjenester med henblik på at forenkle købsprocessor og
      dermed beslægtet virksomhed, jf. udskrift fra erhvervsstyrelsen (…).
      erhvervsstyrelsen begærede den 11. august 2016 selskabet tvangsopløst, da årsrapport
      for perioden 11. november 2014 – 31. december 2015 ikke var indleveret, jf. brev af 11.
      august 2016 (…) fra erhvervsstyrelsen til sø- og handelsretten.
      sø- og handelsretten udpegede undertegnede som likvidator for selskabet, jf. retsbog af
      14. oktober 2016 (…).
      da det under tvangsopløsningsbehandlingen kunne konstateres, at selskabet var insol-
      vent, indgav likvidator konkursbegæring, hvorefter sø- og handelsretten afsagde kon-
      kursdekret den 23. november 2016, jf. retsbog af samme dato (…).
      der er i konkursboet anmeldt krav i henhold til konkurslovens § 93 for kr. 750, § 94 for
      kr. 9.150, § 97 for kr. 185.157 og § 98 for kr. 1.000, jf. udskrift af boets gældbog (…).
      om konkursboets aktuelle status henvises til kreditorinformation nr. 2 vedlagt redegø-
      relse efter konkurslovens § 125, stk. 2 og 3, af 23. marts 2017 (…).
1.2   grundlag for konkurskarantæne
1.2.1 selskabsledelsen i den relevante periode, jf. konkurslovens § 157, stk. 1:
      konkurskarantæne kan pålægges den, der har deltaget i ledelsen af skyldnerens virk-
      somhed senere end et år før fristdagen, jf. konkurslovens § 157, stk. 1.
      sagsøgte har fra den 15. marts 2015 og til den 8. august 2016, hvor selskabet blev begæret
      tvangsopløst, været registreret som direktør i selskabet.
1.2.2 skatte- og afgiftsmæssige forhold:
      kurator har ved gennemgang af oplysninger modtaget fra skat, herunder r75 (…) kon-
      stateret, at selskabet ikke har foretaget retmæssig angivelse og afregning af moms og a-
      skat/am-bidrag, hvorved skat er påført et ikke ubetydeligt tab stort kr. 184.157, jf.
      skat’s anmeldelse af 18. januar 2017 (…).
      udskrift af selskabets skattekonto vedlægges til orientering (…).
1.2.3 ulovlige lån til ledelsen, jf. selskabslovens § 210, stk. 1:
      af selskabets bankkontoudtog (…) fremgår det, at der i perioden 1. oktober 2015 – 17.
      maj 2016 er sket overførsler/hævninger for kr. 904.200, som i mangel af bogføring ikke
      kan fastslås, som forretningsmæssigt begrundet.
      selskabet har endvidere ikke indberettet og indeholdt skat heraf, hvilket selskabet har
      pligt til i henhold til ligningslovens § 16 e, hvorefter ulovlige lån til ledelsen/kapitalejer
      behandles efter skattelovgivningens almindelige regler om hævninger uden tilbagebeta-
      lingspligt.
                                                       -4-
       1.2.4 mangler ved bogføring og regnskab:
              det har ikke været muligt for at konstatere selskabets bogføring for den relevante perio-
              de, hvorfor kurator antager, at bogføringen ikke er sket, eller at bogføringsmaterialet er
              bortkommet.
              sagsøgte som selskabets ledelse er ansvarlig for, at der bliver indgivet årsrapport, jf. års-
              regnskabslovens §§ 2 og 8. der er ikke indleveret årsrapport for perioden 10. november
              2014 – 31. december 2015, hvilket i grove tilfælde kan være strafbart, jf. straffelovens §
              302, stk. 1, nr. 4.”
sagsøgte har i svarskriftet modtaget den 2. juli 2017 oplyst bl.a.:
       ”sagsøgte har været varetægtsfængslet i den periode, hvor de påståede forsømmelser har
       fundet sted. under denne varetægtsfængsling har sagsøgte gjort, hvad der var menneske-
       ligt for at sikre forsvarlig drift i selskabet, herunder også forsvarlig behandling af alle
       regnskabsmæssige forhold, mv.
       i det omfang at det har været muligt, har min klient også givet instrukser til andre om at
       foretage det fornødne for at sikre forsvarlig drift og bogføring, mv. i selskabet.
       i øvrigt kan det oplyses, at der ikke er blevet rejst tiltale i den sag, hvor sagsøgte har væ-
       ret varetægtsfængslet.
       endvidere kan det oplyses, at min klient sideløbende er blevet ramt af en række alvorlige
       personlige problemer, han havde en datter, der blev syg og afgik ved døden.”
samt i duplik modtaget den 12. oktober 2017 oplyst bl.a.:
       ”i fortsættelse af min redegørelse for, at sagsøgte handlede forsvarlig ud fra de mulighe-
       der, han havde, kan jeg oplyse, at han var varetægtsfængslet fra 10/12-14 til 21/7-15. der
       henvises til mail af 28/6-17 fra kriminalforsorgen (…).
       sagsøgte fik en [søn] d. dato 1 -13, der efter et alvorligt sygdomsforløb afgik ved døden d.
      dato 2 -13 (…)”
forklaringer
sagsøgte har forklaret bl.a., at selskabet beskæftigede sig med entreprenøropgaver samt
opgaver inden for gas. selskabet blev drevet i samarbejde med to andre, der hedder person 2 og
  person 3       og var en fortsættelse af deres hidtidige virksomhed. der blev ved selskabets
start overført nogle allerede indgåede kontrakter, og det gik på det tidspunkt godt.
                                                  -5-
han havde dog travlt på hjemmefronten. hans ekskone,           person 4   , og ham havde tidlige-
re mistet en søn, der blev fem måneder gammel. på tidspunktet for virksomhedens opstart i
november 2014 var ekskonen gravid igen.
den 10. december 2014 blev han varetægtsfængslet, sigtet for bedrageri. han sad varetægts-
fængslet i 8 måneder, indtil sommeren 2015. sagen førte ikke til domfældelse, men blev op-
givet af anklagemyndigheden. han har flere verserende straffesager, og politiet har fortsat
konfiskeret virksomhedens tre biler.
den 10. januar 2015, og dermed mens han var varetægtsfængslet, blev hans datter født. iføl-
ge de første meldinger fra hospitalet var hun sund og rask, men det viste sig, at hun led af
samme genfejl som sin afdøde storebror. genfejlen skyldtes, at han og hans ekskone genetisk
ikke passer sammen. der forløb herefter en længere hospitalsindlæggelse, inden datteren
døde syv måneder gammel.
fra virksomhedens start var hans ekskone registreret som direktør, selvom det reelt var ham,
der stod for driften. som følge af deres situation under datterens sygdom, fratrådte ekskonen
som direktør, og han tiltrådte. dette skete under hans varetægtsfængsling, og det var hans
ekskone, der fysisk foretog registreringen, men efter hans instruks. det skyldes en registre-
ringsfejl fra selskabets tidligere revisor, at han ifølge cvr fratrådte og tiltrådte som selska-
bets direktør den 6. juni 2016.
under varetægtsfængslingen var han underlagt besøgs- og brevkontrol og kunne af denne
grund ikke skrive breve uden politiets kontrol. det foregik på den måde, at brevene blev
gennemgået af politiet, inden de måske blev afsendt til modtageren. hvis brevene blev
sendt, forløb der mellem halvanden og to måneder, inden det kom frem til modtageren. han
sendte i den periode i alt 72 håndskrevne breve, som han ikke har kopier af. brevene drejede
sig primært om virksomheden, og de blev sendt til ekskonen, som efterfølgende skulle stå
for, at de blev videregivet til de endelige modtagere.
                                                 -6-
tilsvarende måtte han kun modtage besøg af sin ekskone hver 14. dag. alle deres besøg var
overvågede, og de måtte ikke drøfte økonomiske anliggender. han forsøgte at få lov til, at
hans revisor fra sum revision og hans samarbejdspartnere kunne besøge ham, men det blev
nægtet. han fik kun én gang under en politiafhøring lov til at ringe til revisoren, og han bad
derfor ekskonen om at kontakte bl.a. revisor og bogholder, så de kunne holde styr på det
praktiske i virksomheden, herunder udarbejdelse af årsrapport.
selskabets bilagsmateriale var opbevaret hos revisor, og det er derfor ikke korrekt, at der ik-
ke fandtes bogføringsmateriale. han har selv påført nummer på hvert enkelt bilag, så han
ved, at de fandtes. han fik også løbende mails indeholdende tal mv. fra sum revision, og
han gik derfor ud fra, at der blev bogført korrekt. både revisor og bogholder gav også udtryk
for, at der var styr på virksomheden, men det viste sig efterfølgende, at det ikke var tilfældet.
såvel bank som revisor ”fik kolde fødder”, da de blev kontaktet af politiet.
som følge af datterens sygdom var hans hovedfokus ikke på virksomheden, men på hans
personlige forhold. han fik flere anfald, mens han var varetægtsfængslet, og blev i samme
periode sigtet for et forhold, som skulle være begået, mens han var varetægtsfængslet. også
denne sigtelse blev dog frafaldet.
tre dage efter sin løsladelse, begravede han sin datter. han fik ikke anden hjælp efter døds-
faldet end blodtrykssænkende medicin. som følge af hans personlige forhold, bilernes be-
slaglæggelse og fordi banken havde lukket selskabets konto, var det ikke muligt at fortsætte
driften. derudover var han uvenner med person 1 og      person 2    der var sure over den måde,
som selskabet havde været drevet under hans varetægtsfængsling. han solgte selskabet, til
en der hed person 5 som skulle videreføre det. der var stadig drift i selskabet på dette tids-
punkt. han fik 20.000 kr. for anparterne.
det fremgår af salgskontrakten, at køber modtog den del af selskabets regnskabs- og bilags-
materiale, som han selv var i besiddelse af. han forsøgte i forbindelse med salget, at få revi-
sor til at udlevere de bilag, som revisor var i besiddelse af, men det blev nægtet, da revisor
mente, at han skyldte revisor penge. han ville modsat ikke betale, da revisor ikke havde ud-
                                                       -7-
ført sit arbejde korrekt. det blev derfor indsat som et vilkår i salgskontrakten, at øvrige bilag
kunne indhentes hos revisor.
person 5 kendte ikke sum revision, men gav udtryk for, at han havde styr på det. person 5 havde
mere viden om regnskabsmæssige forhold, end han selv havde. han ved ikke, hvad der ske-
te i selskabet efter salget.
han husker ikke, at han har fået rykkerskrivelser fra skat. han har ikke løbende tjekket sel-
skabets e-boks, efter han blev løsladt i sommeren 2015.
de hævninger og overførsler, der er foretaget på selskabets bankkonto i danske bank vedrø-
rer alene erhvervsmæssige forhold. kontanthævningerne er anvendt til at betale regninger
samt til at betale de lån, som selskabet havde hos ejerne. det gælder også de overførsler, som
er sket til hans ekskone,       person 4      .
parternes synspunkter
kurator har gjort gældende bl.a.:
         ”
         2.   uddybende argumentation
              efter skriftvekslingen kan følgende ubestridt lægges til grund:
         2.1  gæld til skat
              selskabets ledelse har ifølge r75 meddelelse (bilag 8) ikke foretaget retmæssig angivelse
              og afregning af moms og a-skat/am-bidrag, hvorved skat er påført et ikke ubetydeligt
              tab. skats tab er ifølge anmeldelse af 18. januar 2017 (bilag 9) foreløbigt opgjort til kr.
              184.157.
         2.2  ulovlige lån til ledelsen, jf. selskabslovens § 210, stk. 1:
              af selskabets bankkontoudtog (bilag 11) fremgår det, at der i perioden 1. oktober 2015 –
              17. maj 2016 er sket overførsler/hævninger for kr. 904.200, som i mangel af bogføring ikke
              kan fastslås, som forretningsmæssigt begrundet.
         2.3  manglende bogføring og regnskab:
              der foreligger ikke nogen bogføring for den relevante periode, hvorfor det må lægges til
              grund, at bogføringen ikke er sket.”
                                              -8-
3. anbringender
   til støtte for, at der foreligger groft uforsvarlig forretningsførelse, gøres gældende:
   at    der ikke er sket korrekt og tilstrækkelig indberetning og afregning af moms,
         a-skat og bidrag,
   at    selskabets indberetninger ikke stemmer overens med de betydelige bevægel-
         ser, som fremgår af selskabets bankkonto (bilag 11),
   at    sagsøgte som direktør i selskabet er ansvarlig for manglende indberetning af
         moms og a-skat/am-bidrag, og dermed selskabets overtrædelse af momslo-
         vens §§ 56 og 57, kildeskattelovens § 46 og arbejdsmarkedsbidragslovens § 7,
   at    selskabet konsekvent har undladt at betale skyldig moms og a-skat/bidrag, og
         dermed har påført skat et ikke uvæsentligt tab foreløbigt opgjort til kr.
         184.157, hvilket sagsøgte bærer ansvaret for,
   at    sagsøgte har hævet/overført kr. 904.200 fra selskabets bankkonto i danske
         bank a/s, uden at selskabet har indeholdt skat heraf i strid med ligningslo-
         vens § 16 e,
   at    skats krav mod selskabet således er betydeligt højere end det, som foreløbigt
         er anmeldt,
   at    sagsøgte er ansvarlig for selskabets manglende opfyldelse af bogføringslovens
         krav om forsvarlig bogføring samt overholdelse af god bogføringsskik, jf. bog-
         føringslovens §§ 6-9,
   at    sagsøgte i strid med bogføringslovens § 10 har undladt at sikre selskabets for-
         svarlige opbevaring af bogføringsbilag og regnskabsmateriale,
   at    sikker og forsvarlig opbevaring af dette materiale er af afgørende betydning
         for, at der kan udarbejdes et retvisende regnskab, samt for kurators efterføl-
         gende mulighed for at kontrollere og følge transaktionsspor, herunder under-
         søgelser af aktiver og eventuelle omstødelige dispositioner
   at    sagsøgte i strid med bogføringslovens § 12 ikke har påset, at regnskabsmateri-
         alet er opbevaret på en sådan måde, at det uden vanskeligheder kan gøres til-
         gængeligt her i landet for offentlige myndigheder m.fl., som i henhold til an-
         den lovgivning har ret til at kræve indsigt i regnskabsmaterialet, herunder ku-
         rator,
   at    sagsøgte i henhold til bogføringslovens § 13, som den senest fungerende le-
         delse i selskabet, bærer ansvaret for, at bogføringsmaterialet opbevares i hen-
         hold til bogføringslovens bestemmelser,
   at    ovennævnte overtrædelser af bogføringslovens bestemmelser kan være straf-
         bare, jf. straffelovens § 302, stk. 1, nr. 1 og 2,
   at    sagsøgte er ansvarlig for selskabets manglende overholdelse af årsregnskabs-
         lovens § 8 ved manglende udarbejdelse og indlevering af årsrapport for
         2014/2015, hvilket i grove tilfælde kan være strafbart, jf. straffelovens § 302,
         stk. 1, nr. 4,
                                                    -9-
             at  sagsøgte dermed ikke har opfyldt sine forpligtelser i henhold til selskabslo-
                 vens §§ 117, stk. 2, og 118, idet han ikke har sikret en forsvarlig organisation af
                 selskabets virksomhed, eller at selskabets bogføring er sket under iagttagelse
                 af lovgivningens regler herom, og at formueforvaltningen er foregået på en
                 betryggende måde,
             at  sagsøgtes handlinger er udtryk for en grov uforsvarlig adfærd, der i høj grad
                 statuerer et misbrug af den begrænsede selskabshæftelse, hvilket har medført
                 et væsentligt tab for skat og statskassen som tvangskreditorer, og
             at  sagsøgte derfor på grund af grov uforsvarlig forretningsførelse er uegnet til at
                 deltage i ledelsen af en virksomhed, hvorfor han skal pålægges konkurskaran-
                 tæne i 3 år.
 sagsøgte har gjort gældende bl.a.:
      ”…
             at  indstævnte, ud fra de givne forudsætninger, har handlet forsvarligt,
             at  indstævnte har været presset af en række personlige problemer, som han ikke
                 er ansvarlig for, og
             at  han ikke tidligere har været under konkurs.”
sø- og handelsrettens begrundelse og resultat:
 virksomhed aps blev den 23. november 2016 taget under konkursbehandling. fristen i kon-
kurslovens § 157, stk. 1, løber fra den 11. august 2016. sagsøgte var fra den 15. marts 2015
og frem til den 6. juni 2016 registreret som selskabets direktør.
retten lægger efter bevisførelsen til grund, at sagsøgte sad varetægtsfængslet fra 10. de-
cember 2014 til 21. juli 2015, at han lod sig registrere som direktør i denne periode, og at han
i samme periode blev far en til en syg datter, der afgik ved døden umiddelbart inden, at sagsøgte    sagsøgte
      blev løsladt.
på baggrund af de foreliggende oplysninger finder retten, at kurator ikke har modtaget bog-
føringsmateriale, og at selskabet derfor ikke har overholdt bogføringslovens og årsregn-
skabslovens regler om bl.a. tilrettelæggelse af bogføring med registrering af alle transaktio-
ner samt opbevaring af regnskabsmateriale og udarbejdelse af årsregnskab mv.
                                               - 10 -
endvidere lægger retten til grund, at selskabet i hele dets levetid har undladt at foretage
indberetning og afregning af moms, skat og arbejdsmarkedsbidrag.
det forhold, at sagsøgte efter sin egen forklaring, havde truffet aftale med en revisor og
bogholder om at foretage løbende bogføring og indberette skat, medfører ikke, at          sagsøgte
                                                                                sagsøgte
      kan frasige de pligter, som efter lovgivningen påhviler ham som direktør.
retten lægger dernæst til grund, at der fra selskabets bankkonto er hævet og overført et ikke
ubetydeligt beløb, der, på trods af sagsøgtes forklaring, ikke på det foreliggende grundlag
kan henføres til selskabets drift. retten bemærker i den forbindelse, at i hvert fald hovedpar-
ten af disse hævninger, er sket i perioden efter sagsøgte løsladelse den 21. juli 2015.
på denne baggrund finder retten, at sagsøgte har tilsidesat de pligter, der påhviler ledelsen
i medfør af lovgivningen, samt har udvist groft uforsvarlig forretningsførelse, hvorfor han
fremover er uegnet til at deltage i ledelsen af en erhvervsvirksomhed.
herefter, og under hensyn til den udviste handlemåde og omstændighederne i øvrigt, finder
retten, at det er rimeligt at pålægge sagsøgte konkurskarantæne, jf. konkurslovens § 157,
stk. 1 og 2. sagsøgtes forklaring om sine personlige forhold kan ikke føre til et andet resul-
tat.
da der er forløbet mere end et år fra konkursdekretets afsigelse, og da det ikke alene kan til-
skrives sagsøgtes forhold, fastsættes karantæneperioden til to år, jf. konkurslovens § 158,
stk. 1, 2. pkt.
efter resultatet skal sagsøgte erstatte statskassens udgifter som nedenfor bestemt, jf. kon-
kurslovens § 165, stk. 1 og stk. 2.
                                              - 11 -
ved fastsættelse af sagens omkostninger har retten lagt vægt på sagens karakter, begrænsede
omfang og hovedforhandlingens varighed, samt det af advokat michael bjørn hansen oply-
ste tidsforbrug.
                                     derfor bestemmes:
sagsøgte pålægges konkurskarantæne i to år.
der tillægges kurator, advokat finn lynge jepsen, et vederlag på 20.000 kr. med tillæg af
moms i alt 25.000 kr., og der tillægges sagsøgte      beskikkede advokat, advokat michael
bjørn hansen, et salær på 15.000 kr. med tillæg af moms i alt 18.750 kr.
 sagsøgte skal inden 14 dage erstatte statskassens udgifter med sagens førelse med i alt
43.750 kr. inklusiv moms.
sagen sluttet.
retten hævet.
                                           dommer
                                            (sign.)
                                        ___ ___ ___
                               udskriftens rigtighed bekræftes
                                  sø- og handelsretten, den

source: retspraksis

LICENSE:
Creative Commons Legal Code

CC0 1.0 Universal

type: caselaw

jurisdiction: Denkmark


text:
                      højesterets kendelse
                        afsagt fredag den 9. december 2016
sag 113/2016
boet efter a
ved bobestyrer advokat flemming hartvig pedersen
(advokat marianne pedersen)
mod
b
(advokat poul beck)
i tidligere instanser er afsagt kendelse af fogedretten i odense den 2. september 2015 og af
østre landsrets 17. afdeling den 18. december 2015.
i påkendelsen har deltaget tre dommere: marianne højgaard pedersen, hanne schmidt og
kurt rasmussen.
påstande
kærende, boet efter a ved bobestyrer advokat flemming hartvig pedersen, har nedlagt på-
stand om, at auktionen kan afværges ved betaling af 328.928,39 kr., subsidiært ved betaling af
et af retten fastsat mindre beløb, dog mere end 73.968,04 kr. beløbet forrentes fra sagens an-
læg med procesrente af 254.960 kr.
indkærede, b, har nedlagt påstand om stadfæstelse af landsrettens kendelse.
sagsfremstilling
b ejer ejendommen beliggende ...vej 21 i assens. hans nu afdøde mor, a, var meddebitor på
to pantebreve i ejendommen, der har nykredit realkredit a/s som kreditor.
                                               - 2 -
efter as død opstod der tvist mellem dødsboet og b vedrørende de to pantebreve. parterne har
indgået et indenretligt forlig, hvorefter b bl.a. skal medvirke til gældsovertagelse vedrørende
pantebrevene samt betale et beløb til dødsboet. b betalte ikke det skyldige beløb og medvir-
kede ikke til gældsovertagelsen. boet efter a har derfor ikke kunnet afsluttes og er fortsat
ikke afsluttet.
nykredit realkredit har flere gange begæret tvangsauktion som følge af misligholdelse af
pantebrevene. b har dog afværget disse auktioner.
efter anmodning fra boet efter a blev der den 18. december 2014 på grundlag af forliget fo-
retaget udlæg i ejendommen, og den 25. marts 2015 indgav boet auktionsbegæring. i perioden
frem til auktionen, som fandt sted den 6. august 2015, anmodede b fire gange om en afvær-
geopgørelse, hvilke boet udarbejdede.
på auktionstidspunktet havde boets udlæg 7. prioritet, og summen af de seks foranstående
hæftelser var i alt 3.446.417,22 kr. ejendomsværdien var 960.000 kr. højeste bud på auktio-
nen blev 1.410.000 kr., og b begærede ny auktion, som blev berammet til den 8. september
2015.
boet udarbejdede afværgeopgørelse af 19. august 2015 på 328.928,39 kr., der omfattede bl.a.
boets udlægsbeløb med tillæg af rente, omkostningerne ved auktionen og salær til advokat
poul beck, der af fogedretten i odense var beskikket for b i medfør af retsplejelovens § 561,
stk. 6.
b bestred opgørelsen, idet han kun kunne anerkende et afværgebeløb på 268.295,83 kr., sva-
rende til forfaldne beløb, tilkendte omkostninger til dem, der havde opnået dækning på første
auktion, samt rekvirentens (boets) fordring. efterfølgende ændrede b opfattelse, således at
han heller ikke kunne anerkende, at boet skulle have sin fordring dækket.
fogedretten afsagde den 2. september 2015 kendelse om, at auktionen kunne afværges ved
betaling af 268.295,83 kr. til boet. b betalte dette beløb den 7. september, og boet tilbage-
kaldte herefter auktionen.
                                               - 3 -
b kærede fogedrettens kendelse om fastsættelse af afværgebeløbet. landsretten afsagde ken-
delse den 18. december 2015 og fastsatte afværgebeløbet til 73.968,04 kr.
boet har af det beløb, som er betalt af b, betalt de fortrinsberettigede krav samt restancer og
omkostninger til nykredit realkredit og har herefter overført differencen samt de tilkendte
kæremålsomkostninger til bs advokat.
fogedretten i odense har efter landsrettens kendelse ifølge retsbog af 13. januar 2016 beslut-
tet, at salæret til advokat poul beck, der under sagens behandling i fogedretten var beskikket
for b i medfør af retsplejelovens § 561, stk. 6, skal betales endeligt af statskassen.
anbringender
boet efter a har anført bl.a., at enhver, der har et krav, kan søge sig fyldestgjort i en skyldners
aktiver. udlægget er foretaget på baggrund af et indenretligt forlig, hvorfor der ikke hersker
tvivl om fordringens eksistens.
såfremt en udlægshaver ikke kan anvende sit tinglyste udlæg i en fast ejendom til at fremme
en tvangsauktion, gøres hele udlægssystemet illusorisk. såfremt en rekvirent skal kunne tvin-
ges til at tilbagekalde sin auktionsbegæring uden at være blevet fyldestgjort, vil dette være i
strid med ordlyden af retsplejelovens § 563 a, stk. 1. de medtagne omkostninger i afværge-
beløbet er alle omkostninger, som en rekvirent er forpligtet til at afholde i forbindelse med
forberedelse af en tvangsauktion.
det fremgår af bestemmelsens stk. 2, at er der begæret ny auktion, skal rekvirenten tilbage-
kalde auktionsbegæringen, såfremt skyldneren betaler de i stk. 1 nævnte omkostninger samt
forfaldne beløb og tilkendte omkostninger til dem, der fik dækning på 1. auktion. ordet
”samt” betyder, at man skal betale de fordringshavere, der fik dækning på 1. auktion. det må
tillægges afgørende vægt, at ordet ”samt” fremgår af selve i lovteksten.
en ny auktion begæres altid af rekvirenten eller af en udækket panthaver i håb om at opnå
højere bud, og således ikke af skyldneren med det formål at afværge auktionen. oftest ses der
kun meget lave eller ingen bud på første auktion, da mange blot tager bestik af situationen, og
                                                 - 4 -
kreditorerne byder ikke allerede på første auktion det, de reelt mener, ejendommen bør kunne
indbringe.
som retstilstanden er nu, bærer rekvirenten risikoen for, at der heller ikke opnås dækning på
den ny auktion. det vil være forbundet med stor usikkerhed, hvis det blev overladt til foged-
rettens skøn, hvornår der eventuelt vil kunne opnås højere bud. rekvirenten vil miste sin ret
til selv at begære ny auktion i håb om højere bud.
havde boet (i modsætning til b) begæret ny auktion, ville boet ikke have været forpligtet til at
tilbagekalde auktionen uden at blive fyldestgjort, men da b allerede havde begæret auktion,
var der ikke også for boet anledning til at begære ny auktion.
såfremt en rekvirent mistede sit krav på såvel sin fordring som sit krav på salær i samme øje-
blik, auktionen havde været afholdt, ville en skyldner kunne spekulere heri ved at vente med
at afværge til efter første auktion. rekvirenten ville således blive væsentligt ringere stillet ved,
at en auktion afværges dagen efter, en auktion har været afholdt, end dagen før. en skyldner
ville også derved kunne udøve chikane mod rekvirenten ved at påføre denne flest mulige om-
kostninger.
såfremt en rekvirent blev tvunget til at give afkald på sin ret til at forfølge sit krav til det
yderste ved at gennemføre en ny auktion og i stedet blev tvunget til at begære hammerslag på
første auktion af frygt for ikke at få sine omkostninger dækket, ville rekvirenters retsstilling
blive væsentligt forringet, og det ville ydermere få den konsekvens, at ejendommene blev
solgt langt billigere, hvilket ville komme skyldnerne til skade.
der er ikke tale om en skræmmeauktion, men derimod om en seriøs risikovurdering for et
dødsbo. at der på auktionen blev opnået et bud på 1.410.000 kr., når ejendomsværdien var
960.000 kr., understreger, at det var et reelt forsøg på at afhænde ejendommen. boet, som nu
har ventet i 5 år på at finde sin afslutning, har gentagne gange forsøgt at få en ordning med b,
der dog ikke har set sig i stand til at betale, hvilket auktionens gennemførelse også er udtryk
for. ved en gennemført auktion ville boet have fået reduceret sin gældsforpligtelse til nykre-
dit realkredit med 1.410.000 kr., og boet havde derfor en retlig interesse i, at auktionen blev
gennemført.
                                               - 5 -
b har anført bl.a., at retsplejelovens § 563 a, stk. 1, skal læses således, at kun den fordring, der
har faktisk pantesikkerhed, kan betinges betalt for afværgelse frem til 1. auktion, og at pante-
sikkerheden i tiden mellem 1. og 2. auktion omfatter, hvad der er afgivet bud for.
dækning af de omkostninger, der er forbundne med en begæring og afholdelse af tvangsauk-
tion, forudsætter efter de samme bestemmelser og efter auktionsvilkårenes pkt. 6 b, at reali-
sationsformål foreligger, og at dette faktisk er blevet nået gennem dækning ved budafgivning.
det bestrides, at gæld til boet kan indgå i afværgebeløbet, når boet ikke opnåede dækning på
1. auktion.
der består intet grundlag for boet for at medtage sit tilgodehavende i afværgebeløbet, idet
henvisningen i § 563 a, stk. 2, til bestemmelsens stk. 1 alene angår omkostninger, og idet stk.
2 om øvrig betaling forudsætter, at kravet har opnået dækning via afgivet bud.
for så vidt angår omkostningerne er situationen den samme. det følger blot af auktionsvilkå-
renes pkt. 6 b, at omkostningsdækning til rekvirenten og øvrige berettigede forudsætter, at
pantet er blevet dækket ved de afgivne bud.
indlevering af auktionsbegæring uden pantesikkerhed for fordringen tjener ikke noget legitimt
formål. såfremt boet ikke agtede at afgive bud, og såfremt der ikke i øvrigt var udsigt til, at
andre budgivere ville dække boets pant, var det i strid med de advokatetiske regler at indgive
auktionsbegæring. såfremt de advokatetiske regler følges, vil en skyldner ikke blive afkrævet
et tilgodehavende frem til 1. auktion, og i henhold til retsplejeloven § 563 a, stk. 2, heller ikke
efter. derved er der sammenhæng mellem bestemmelsens stk. 1 og stk. 2.
tvangsauktionen er udtryk for en skræmmeauktion, idet boet ikke har haft en faktisk pante-
sikkerhed i ejendommen, ligesom boet ikke har afgivet noget bud på auktionen. højestby-
dende på 1. auktion bød under halvdelen af, hvad buddet skulle være, før boets pant blev nået.
således har boets formål med auktionsbegæringen ikke været at opnå dækning gennem reali-
sation, men derimod at opnå betaling, og intentionen har således været at skræmme b med tab
af bolig.
                                              - 6 -
retsgrundlag
retsplejelovens § 563 a blev indsat ved lov nr. 941 af 27. december 1991 om ændring af rets-
plejeloven. af de almindelige bemærkninger i lovforslaget (folketingstidende 1991-92, til-
læg a, lovforslag nr. l 42, sp. 865 ff.) fremgår det bl.a.:
      ”1. indledning
      …
      forslagene om ændring af reglerne om meddelelse af afværgefrist og betingelserne for
      at kunne afværge en tvangsauktion er udarbejdet på baggrund af nogle af de forslag, der
      er indeholdt i betænkning nr. 1201/1990 om modernisering og forenkling af tvangsfuld-
      byrdelsen, som er afgivet af retsplejerådet i juni 1990. i denne betænkning har rådet i
      øvrigt tiltrådt arbejdsgruppens forslag, der er indarbejdet i det lovudkast, som findes i
      betænkningen.
      …
      5. ventelistesystemet
      er der indgivet flere anmodninger om tvangsauktion over samme faste ejendom, be-
      handles de i den rækkefølge, de er modtaget. det betyder, at en senere indgivet anmod-
      ning om tvangsauktion først vil danne grundlag for en tvangsauktionsbehandling, hvis
      den tidligere indgivne anmodning falder bort, f.eks. fordi skyldneren har indfriet det
      krav, der dannede grundlag for denne tvangsauktionsanmodning.
      dette såkaldte ventelistesystem foreslås opretholdt, men de misbrugsmuligheder, der
      efter gældende ret har været forbundet med denne ordning, foreslås af retsplejerådet i
      betænkning nr. 1201/1990 om modernisering og forenkling af tvangsfuldbyrdelsen be-
      grænset betydeligt gennem forslag til ændring af betingelserne for at kunne afværge en
      tvangsauktion.
      efter gældende ret kan skyldneren forlange auktionsbegæringen tilbagekaldt, hvis
      skyldneren betaler de påløbne omkostninger og det krav, som dannede grundlag for
      tvangsauktionsanmodningen.
      det indebærer, at skyldneren i visse tilfælde ved betaling af et forholdsvist beskedent
      beløb sammenlignet med de samlede restancer i ejendommen kan få en tvangsauktions-
      anmodning tilbagekaldt. da der typisk i et sådant tilfælde vil være indgivet flere tvangs-
      auktionsanmodninger, vil skyldneren således alene opnå en udsættelse af en i øvrigt
      uundgåelig tvangsauktion.
      udsættelse af en tvangsauktion, der ikke tjener andet formål end at forlænge kreditperi-
      oden og dermed forøge restancerne, bør så vidt muligt undgås, fordi kontantkravet ved
      en tvangsauktion over ejendommen derved vil stige og således påvirke den pris, der kan
      opnås på en tvangsauktion, i nedadgående retning. det er ikke kun til skade for kredito-
      rerne, men også for skyldneren, som efter tvangsauktionen
      hæfter personligt for de krav, der ikke er blevet dækket.
                                                - 7 -
      på denne baggrund foreslår retsplejerådet, at skyldneren for at kunne afværge en
      tvangsauktion ikke blot skal betale rekvirentens omkostninger og det krav, der danner
      grundlag for tvangsauktionsanmodningen, men tillige samtlige de forfaldne krav, som
      den pågældende kreditor har sikkerhed for i ejendommen. betales disse krav, vil den
      pågældende kreditor herefter ikke have noget tvangsauktionsgrundlag og vil derfor ikke
      længere kunne optræde som rekvirent. samtidig opnås der en større sikkerhed for, at en
      skyldner, som således afværger en truende tvangsauktion, også reelt har mulighed for at
      bevare boligen.
      …
      justitsministeriet kan tilslutte sig de foreslåede ændringer, som vil betyde, at tvangs-
      auktioner, der reelt ikke kan afværges, vil blive gennemført hurtigere og uden unødige
      omkostninger og udsættelser, således at den gæld, som skyldneren hæfter for efter
      tvangsauktionen, bliver mindst mulig.”
i de specielle bemærkninger fremgår (sp. 881 ff.) bl.a.:
      ”forslaget til § 563 a fastlægger, under hvilke omstændigheder skyldneren kan afværge
      ejendommens bortsalg på tvangsauktion.
      stk. 1 vedrører skyldnerens mulighed for at afværge auktionen i perioden, indtil ejen-
      dommen opråbes på første auktion. efter gældende ret kan skyldneren forlange auk-
      tionsbegæringen tilbagekaldt og dermed afværge auktionen, hvis skyldneren betaler
      auktionens omkostninger og den fordring, som danner grundlag for tvangsauktionsbe-
      gæringen.
      derimod kræves det ikke, at skyldneren betaler eventuelle andre forfaldne krav, som
      den pågældende kreditor også har sikkerhed for i ejendommen, hvis disse krav ikke
      danner grundlag for tvangsauktionsanmodningen.
      ønsker denne kreditor at få tvangsinddrevet sine øvrige krav mod skyldneren, som er
      sikret ved pant i ejendommen, vil den pågældende kreditor efter gældende ret være hen-
      vist til at starte en ny tvangsauktionssag vedrørende den samme ejendom og skyldner.
      skyldneren vil i sådanne tilfælde ved at afværge tvangsauktionen således blot have op-
      nået udsættelse med det endelige bortsalg af ejendommen.
      denne retstilstand foreslås ændret, således at skyldneren for at kunne afværge en
      tvangsauktion skal betale ikke blot det krav, der danner grundlag for tvangsauktionsan-
      modningen, men samtlige de forfaldne krav, som den pågældende kreditor (rekvirenten)
      har pantesikkerhed for i ejendommen, dvs. f.eks. også de krav, der er forfaldet under
      auktionssagens behandling.
      efter forslaget vil rekvirenten som hidtil have krav på dækning af de omkostninger ved
      auktionssagen, som han hæfter for, herunder retsafgift, annonceudgifter, honorar til en
      særlig sagkyndig samt udgifter til rekvirentens egen og en for skyldner beskikket advo-
      kat. i de tilfælde, hvor skyldneren afværger tvangsauktionen så sent, at det ikke er mu-
                                                 - 8 -
      ligt at nå at aflyse tvangsauktionsmødet over for dem, som har modtaget særskilt ind-
      kaldelse, vil rekvirenten således også som hidtil være berettiget til at afkræve skyldne-
      ren omkostninger til bedre prioriterede panthavere som betingelse for auktionens tilba-
      gekaldelse, jf. retsplejelovens § 565, stk. 1.
      forslaget til § 563 a, stk. 2, regulerer retsstillingen i tidsrummet mellem opråb på første
      auktion og opråb på en eventuel ny auktion. i disse tilfælde foreslås det, at skyldneren
      skal kunne afværge auktionen ved at betale auktionssagens omkostninger samt forfaldne
      beløb og tilkendte omkostninger til alle, som opnåede dækning på første auktion.
      ud over at løse usikkerheden om betingelserne for at afværge en auktion, når ny auktion
      begæres, rummer forslaget den fordel, at kreditorerne tvinges til allerede på første auk-
      tion at byde det, de reelt mener, ejendommen bør kunne indbringe, medmindre de vil
      udsætte sig for, at auktionen afværges, uden at de samtidig opnår betaling af restancer
      og omkostninger.
      efter forslaget kræves der hverken samtykke fra panthavere eller højstbydende til auk-
      tionens tilbagekaldelse.
      skal ny auktion afholdes, og tilbagekalder rekvirenten af første auktion sin begæring,
      bortfalder auktionen. tilbagekalder rekvirenten sin begæring uden at sikre sig, at de i
      forslaget til § 563 a, stk. 2, opstillede betingelser er opfyldt, kan rekvirenten ifalde er-
      statningsansvar over for de øvrige kreditorer i ejendommen i det omfang, dispositionen
      påfører disse et tab.
      når det foreslås at lade betaling af restancer og omkostninger til dem, som opnåede
      dækning på første auktion, være eneste betingelse for at afværge auktionen, når ny auk-
      tion begæres, skyldes det, at ny auktion i langt de fleste tilfælde begæres af skyldneren
      netop med det formål at afværge auktionen.
      i § 563 a, stk. 2, sidste pkt., er det foreslået, at andre fordringshavere end rekvirenten -
      når et pantebrev skal forblive indestående, hvis auktionsbudet antages - alene skal
      kunne kræve betaling af forfaldne ydelser og omkostninger. bestemmelsen tager kun
      sigte på betingelserne for tilbagekaldelse af auktionsbegæring og berører således ikke i
      øvrigt et lovligt krav om indfrielse af gælden på grund af misligholdelse.
      endelig bemærkes, at det følger af formålet med den foreslåede § 563 a, at der ikke kan
      kræves hammerslag, hvis rekvirenten skal tilbagekalde sin tvangsauktionsbegæring efter
      denne bestemmelse.”
lovforslaget byggede på retsplejerådets betænkning nr. 1201/1990 om modernisering og
forenkling af tvangsfuldbyrdelsen. i betænkningen s. 38-39 hedder det:
      ”spørgsmålet om, hvornår en rekvirent har pligt eller ret til at tilbagekalde en anmod-
      ning om auktion, har i såvel teori som retspraksis givet anledning til betydelige proble-
      mer, navnlig for så vidt angår spørgsmålet om skyldnerens afværgemulighed, når første
      auktion har været afholdt. efter de gældende regler kan skyldneren kræve, at en auk-
                                               - 9 -
     tionsanmodning tilbagekaldes inden auktionsmødet, såfremt skyldneren betaler det be-
     løb, for hvilket der er gjort udlæg, samt auktionens omkostninger til rekvirenten og for-
     anstående panthavere. som følge heraf forekommer det i praksis meget ofte, at en kre-
     ditor, som har valgt at gøre udlæg for skyldige terminsydelser, tvinges til at tilbagekalde
     en auktionsbegæring som følge af betaling af en enkelt terminsydelse samt omkostnin-
     ger, uagtet den samme kreditor har flere auktionsbegæringer for senere terminsydelser
     henstående på fogedrettens venteliste. dette system indeholder betydelige muligheder
     for, at skyldneren igennem en meget lang periode kan forhindre auktionssalg ved blot at
     betale en enkelt terminsydelse til en enkelt kreditor med tillæg af påløbne omkostninger
     og herefter på ny gentage dette handlingsmønster gennem lang tid.
     som nævnt finder arbejdsgruppen, at en auktionssag enten bør afværges ved en samlet
     løsning af skyldnerens problemer i forbindelse med behandlingen af den første auk-
     tionsbegæring, eller også bør ejendommen sælges på auktion så hurtigt som muligt. ar-
     bejdsgruppen foreslår derfor, at de gældende regler ændres, således at en kreditor forud
     for auktion kun skal kunne tvinges til at tilbagekalde sin auktionsbegæring, hvis skyld-
     neren betaler alle forfaldne krav, som er sikret ved rekvirentens pant samt auktionssa-
     gens omkostninger.
     har første auktion været afholdt, og er ny auktion begæret, finder arbejdsgruppen, at
     skyldneren bør kunne afværge auktionen ved betaling af de beløb, som ville være for-
     faldet til betaling, såfremt auktionen var blevet gennemført. dvs. at skyldneren foruden
     auktionssagens omkostninger skal betale alle forfaldne ydelser på de hæftelser, som
     skulle forblive indestående, såfremt buddet på første auktion var blevet antaget, samt
     hele det på auktionen opgjorte beløb til de kreditorer, som ville kunne kræve kontant
     indfrielse af hele deres fordring af den højstbydende på første auktion, dvs. pantehæftel-
     ser, som kan kræves indfriet, og hæftelser, som har prioritet forud for al pantegæld.
     en sådan regel vil sikre, at begæringen om ny auktion kun standses, såfremt der i tiden
     mellem første auktion og ny auktion er tilvejebragt en omfattende løsning af skyldne-
     rens problemer, og reglen vil endvidere have den rimelige refleksvirkning, at de kredito-
     rer, som er repræsenteret på første auktion, tvinges til at afgive et bud svarende til ejen-
     dommens reelle værdi.”
af betænkningen s. 78-79 fremgår bl.a.:
     ”til nr. 19. (§ 563)
     forslaget til § 563 tilsigter at fastlægge, under hvilke omstændigheder skyldneren kan
     afværge ejendommens bortsalg på auktion. dette spørgsmål har både i teori og praksis
     givet anledning til ganske betydelige problemer.
     stk. 1 omhandler perioden, indtil ejendommen opråbes på første auktion. i disse tilfælde
     foreslås det, at auktionen skal kunne afværges ved betaling af auktionssagens omkost-
     ninger og hele rekvirentens forfaldne fordring og ikke kun den fordring, som er søgt
     inddrevet ved påkrav eller udlæg. dette repræsenterer i forhold til gældende ret en
     skærpelse af betingelserne for at afværge auktionen, idet skyldneren efter gældende ret
                                              - 10 -
      kan forlange auktionsbegæringen tilbagekaldt, såfremt rekvirentens omkostninger og
      den fordring, for hvilken udlæg er foretaget, betales. dette kan på grundlag af venteli-
      stesystemet og den måde, hvorpå dette praktiseres, føre til ganske urimelige resultater
      for panthaverne og kan i visse tilfælde tvinge panthaverne til at opsige pantebreve - og
      dermed umuliggøre afværgelse af auktionen - med det ene formål at sikre, at skyldne-
      rens misligholdelse bringes til ophør snarest muligt.
      har auktionen været indkaldt, og har medhjælperen ikke kunnet nå at aflyse mødet over
      for dem, som har modtaget særskilt indkaldelse, vil rekvirenten som hidtil være beretti-
      get til at afkræve skyldneren omkostninger til bedre prioriterede panthavere som betin-
      gelse for auktionens tilbagekaldelse, jf. retsplejelovens § 565, stk. 1.
      forslagets § 563, stk. 2, regulerer retsstillingen i tidsrummet mellem opråb på første
      auktion og opråb på en eventuel ny auktion. i disse tilfælde foreslås det, at skyldneren
      skal kunne afværge auktionen ved at betale auktionssagens omkostninger samt forfaldne
      beløb og tilkendte omkostninger til alle, som opnåede dækning på første auktion. ud
      over at løse usikkerheden om betingelserne for at afværge en auktion, når ny auktion
      begæres, rummer forslaget den fordel, at kreditorerne tvinges til allerede på første auk-
      tion at byde det, de reelt mener ejendommen bør kunne indbringe, medmindre de vil ud-
      sætte sig for, at auktionen afværges, uden at de samtidig opnår betaling af restancer og
      omkostninger.
      efter forslaget kræves der hverken samtykke fra panthaver eller højstbydende til auktio-
      nens tilbagekaldelse.
      når det foreslås at lade betaling af restancer og omkostninger til dem, som opnåede
      dækning på første auktion, være eneste betingelse for at afværge auktionen, når ny auk-
      tion begæres, skyldes det, at ny auktion i langt de fleste tilfælde begæres af skyldneren
      netop med det formål at afværge auktionen.”
tvangsauktionsvilkårenes pkt. 6 b, jf. bekendtgørelse nr. 652 af 15. december 1978 om
tvangsauktionsvilkår (fast ejendom), som senest ændret ved bekendtgørelse nr. 185 af 26. fe-
bruar 2016, lyder således:
      ”b. beløb, der skal betales ud over auktionsbuddet
      under auktionen oplyses arten og størrelsen af de omkostninger, som køberen skal be-
      tale ud over auktionsbuddet. det samme gælder skatter, afgifter, byrder, hæftelser og
      andre pligter, som køberen skal betale eller overtage ud over auktionsbuddet.
      på auktionen oplyses et størstebeløb for, hvad der skal betales, og hvilke krav og pligter,
      der kan overtages. af krav, der typisk skal udredes eller overtages ud over auktionsbud-
      det, kan særligt nævnes:
      a. auktionsrekvirentens udlægsomkostninger og omkostninger ved gennemførelse af
         auktionen, herunder salær til advokat samt honorar til en af fogedretten antaget sag-
         kyndig.
                                                - 11 -
       b. salær og rejseomkostninger til repræsentanter for de andre i ejendommen beretti-
          gede.
       vedrørende a og b er det en betingelse, at de pågældende rettighedshavere får andel i
       auktionsbuddet. ved delvis dækning nedsættes salærkravet forholdsmæssigt.
       er auktionen rekvireret af et konkursbo eller et dødsbo, hvori gælden ikke er vedgået,
       betales dog altid fuldt rekvirentsalær.
       c. ejendomsskatterestancer.
       d. brandforsikringsbidrag.
       e. gade-, vej- og fortovsbidrag.
       f. ophævet.
       g. ophævet.
       h. brugspanthavers underskud efter afholdelse af nødvendige udgifter ved bestyrelse,
          drift og vedligeholdelse mv. af ejendommen. overskud afskrives i brugspanthaverens
          fordring og derefter i den i øvrigt bedst berettigedes fordring.
       i. nødvendige udgifter til ejendommens bestyrelse, drift og vedligeholdelse mv., som
          er afholdt af auktionsrekvirenten, selv om ejendommen ikke har været taget til bru-
          geligt pant.
       j. krav, der i henhold til lejelovgivningen, brandsikringslovgivningen og bygnings-
          lovgivningen er gældende mod enhver uden tinglysning.
       beløb, der skal betales ud over auktionsbuddet, udredes inden 4 uger efter auktionens
       slutning til rette vedkommende.”
højesterets begrundelse og resultat
sagen angår størrelsen af det afværgebeløb, som boet efter a, der som udlægshaver havde
begæret tvangsauktion over en ejendom tilhørende b, efter afholdelse af første auktion og
forud for afholdelse af anden auktion kan forlange af b for at tilbagekalde auktionsbegærin-
gen.
boet, som hverken fik hel eller delvis dækning af auktionsbuddet på første auktion, har op-
gjort sit krav således, at det bl.a. omfatter boets udlægsbeløb med renter, omkostninger for-
bundet med auktionen, herunder rekvirentsalær efter første auktion, og salær til den advokat,
der i medfør af retsplejelovens § 561, stk. 6, har været beskikket for b. b har bestridt, at af-
værgebeløbet omfatter disse poster.
ifølge retsplejelovens § 563 a, stk. 2, 1. pkt., skal rekvirenten, når første auktion har været
afholdt, og der er begæret ny auktion, tilbagekalde sin anmodning, såfremt skyldneren inden
den ny auktion betaler de i stk. 1 nævnte omkostninger samt forfaldne beløb og tilkendte om-
kostninger til alle, som opnåede dækning ved de ved auktionen afgivne bud. ifølge § 563 a,
stk. 1, skal rekvirenten tilbagekalde sin anmodning, hvis skyldneren inden auktionen (første
                                              - 12 -
auktion) betaler alle forfaldne krav, som er sikret ved rekvirentens pant i ejendommen, samt
auktionssagens omkostninger.
bestemmelsen i § 563 a blev indsat i retsplejeloven ved en lovændring i 1991, der byggede på
forslagene i retsplejerådets betænkning nr. 1201/1990. det fremgår om den foreslåede be-
stemmelse i betænkningen (side 39), at skyldneren i tiden mellem første og anden auktion bør
kunne afværge auktionen ved betaling af de beløb, der ville være forfaldet til betaling, såfremt
auktionen var blevet gennemført. i lovforslaget anføres i de specielle bemærkninger til be-
stemmelsen bl.a., at det foreslås at lade betaling af restancer og omkostninger til dem, som
opnåede dækning på første auktion, være eneste betingelse for at afværge auktionen, når ny
auktion begæres (jf. folketingstidende 1991-92, tillæg a, sp. 882). det bemærkes endvidere,
at det følger af auktionsvilkårenes pkt. 6 b, at det er en betingelse for, at auktionsrekvirenten
kan få dækket sine udlægsomkostninger og omkostninger ved gennemførelse af auktionen, at
den pågældende får andel i auktionsbuddet.
højesteret finder på denne baggrund, at § 563 a, stk. 2, 1. pkt., må forstås således, at auktions-
rekvirenten ikke som en forudsætning for sin forpligtelse til at tilbagekalde auktionen kan
kræve betaling af sit krav og sine omkostninger ved auktionen, herunder auktionssagens om-
kostninger, når auktionsrekvirenten ikke opnåede dækning ved første auktion.
afværgebeløbet, som boet kan forlange af b, omfatter således ikke boets udlægsbeløb med
renter og boets omkostninger ved auktionen.
fogedretten i odense har den 13. januar 2016 besluttet, at salær til advokat poul beck, der i
medfør af retsplejelovens § 561, stk. 6, har været beskikket for b under auktionssagen, skal
betales endeligt af statskassen. dette beløb skal således hverken afholdes af boet eller b.
højesteret stadfæster herefter landsrettens kendelse.
                                        thi bestemmes:
landsrettens kendelse stadfæstes.
i kæremålsomkostninger for højesteret skal boet efter a betale 5.000 kr. til b.