text:
                      højesterets kendelse
                         afsagt tirsdag den 26. februar 2019
sag 68/2018
anklagemyndigheden
mod
t
(advokat martin cumberland)
i tidligere instanser er afsagt kendelse af retten i svendborg den 1. februar 2018 og af østre
landsrets 13. afdeling den 16. februar 2018.
i påkendelsen har deltaget tre dommere: thomas rørdam, lars hjortnæs og jens kruse
mikkelsen.
påstande
kærende, anklagemyndigheden, har nedlagt påstand om ændring af østre landsrets kendelse,
således at straffesagen mod t, hvor anklagemyndigheden agter at nedlægge påstand om, at det
har sit forblivende med den tidligere idømte forvaring, kan behandles uden medvirken af næv-
ninger.
indkærede, t, har nedlagt påstand om stadfæstelse.
sagsfremstilling
ved østre landsrets dom af 9. oktober 2012 blev t under en nævningesag dømt for ulovlig
frihedsberøvelse, jf. straffelovens § 261, stk. 1, grov vold i gentagelsestilfælde, jf.
straffelovens § 245, stk. 1, jf. § 247, stk. 1, røveri, jf. straffelovens § 288, stk. 1, nr. 1, trusler,
jf. straffelovens § 266, og overtrædelse af straffelovens § 119, stk. 1, om vold eller trusler
                                                - 2 -
mod tjenestemand i funktion. han blev ved dommen idømt forvaring i medfør af straffelovens
§ 70.
foranstaltningen mod t er efterfølgende blevet opretholdt flere gange.
ved anklageskrift af 11. maj 2017, tillægsanklageskrift nr. 1 af 22. november 2017 og tillægs-
anklageskrift nr. 2 af 1. december 2017 er der rejst tiltale mod t for flere overtrædelser af
straffelovens § 119, stk. 1, og § 121 begået over for fængselspersonalet i nyborg
statsfængsel. det var angivet i anklageskrifterne, at anklagemyndigheden nedlagde påstand
om fængselsstraf, og at der var tale om en domsmandssag. t har nægtet sig skyldig.
straffesagen mod t blev berammet til hovedforhandling ved retten i svendborg til
foretagelse den 1. februar 2018.
den 30. januar 2018 indstillede fyns politi til statsadvokaten i viborg, at der over for t
skulle nedlægges påstand om fængselsstraf, alternativt om opretholdelse af den igangværende
foranstaltning.
den 31. januar 2018 traf statsadvokaten beslutning om, at der under sagen skulle nedlægges
påstand om, at det har sit forblivende med forvaringen idømt ved østre landsrets dom af 9.
oktober 2012.
ved hovedforhandlingens start den 1. februar 2018 tilkendegav den mødende anklager, at der
ikke fra anklagemyndighedens side ville blive nedlagt påstand om fængselsstraf som anført i
anklageskriftet, men at der i stedet ville blive nedlagt påstand om, at det har sit forblivende
med den af østre landsret den 9. oktober 2012 idømte forvaring. anklagemyndigheden be-
gærede samtidig sagen behandlet uden medvirken af nævninger. forsvareren påstod på vegne
af t sagen afvist, fordi anklagemyndighedens seneste påstand krævede medvirken af
nævninger.
ved kendelse af samme dato afviste retten i svendborg sagen. i kendelsen hedder det bl.a.:
                                                - 3 -
       ”sager, hvori der er spørgsmål om forvaring, jf. straffelovens § 70, behandles efter rets-
       plejelovens § 686, stk. 4, nr. 2, under medvirken af nævninger.
       straffelovens § 72, stk. 3, indeholder hjemmel til, at retten uden medvirken af nævnin-
       ger ved kendelse kan træffe afgørelse om ophævelse eller ændring af en foranstaltning
       omfattet af straffelovens § 72, stk. 2, jf. § 70, herunder ændring i anledning af ny krimi-
       nalitet, og en sådan behandlingsmåde forudsætter ved ny kriminalitet, at der foreligger
       erkendelse. i modsat fald må afgørelsen vedrørende stillingtagen til ny kriminalitet træf-
       fes ved ny dom.
       tiltalte har nægtet sig skyldig, og der er rejst tiltale ved anklageskrift af den 11. maj
       2017, ved tillægsanklageskrift nr. 1 af den 22. november 2017 og ved tillægsanklage-
       skrift nr. 2 af den 1. december 2017. dette indebærer, at retten, såfremt tiltalte findes
       skyldig, ved dom skal tage stilling til hvilken sanktion, der skal idømmes.
       anklagemyndigheden har ved retsmødets start tilkendegivet, at anklagemyndigheden
       ikke, som anført i anklageskriftet, vil nedlægge påstand om fængselsstraf, men derimod
       vil nedlægge påstand om, at det har sit forblivende med den af østre landsret den 9. ok-
       tober 2012 idømte dom til forvaring.
       som anklagemyndighedens påstand er formuleret, vil dette efter rettens opfattelse inde-
       bære en stillingtagen til spørgsmålet om forvaring som sanktion for den nu begåede kri-
       minalitet, og påstanden må i lighed med en påstand om dom til forvaring kræve medvir-
       ken af nævninger, jf. retsplejelovens § 686, stk. 4, nr. 2. der er hverken i bestemmelsens
       ordlyd eller i dens forarbejder grundlag for at anlægge en fortolkning, hvorefter dom i
       anledning af ny kriminalitet om, at det har sit forblivende med den allerede afsagte dom
       til forvaring, kan afsiges uden medvirken af nævninger.
       anklagemyndighedens anmodning om behandling af straffesagen uden medvirken af
       nævninger, tages herefter ikke til følge…”
anklagemyndigheden kærede byrettens kendelse til østre landsret, som den 16. februar 2018
stadfæstede kendelsen i henhold til grundene.
anbringender
anklagemyndigheden har anført navnlig, at sagen mod t ikke skal behandles under
medvirken af nævninger. der er hverken efter ordlyden eller forarbejderne til retsplejelovens
§ 686, stk. 4, nr. 2, grundlag for en fortolkning, hvorefter bestemmelsen skal finde anvendelse
i en sag, hvor der nedlægges påstand om, at det har sit forblivende med en allerede idømt
forvaring.
                                                - 4 -
det fremgår af forarbejderne til grundloven af 1849, at nævninger alene skulle deltage og
dømme i de vigtigere straffesager, og dette er gentaget flere gange i forarbejderne til retspleje-
lovens § 686. proceskommissionen af 1868 pegede på det nødvendige i at afveje hensynet til
at opnå den mest vidtgående retssikkerhed (under medvirken af nævninger) over for den bety-
delige arbejdsbyrde, som nævningeordningen indebærer. på baggrund af tilkendegivelserne i
forarbejderne kan det næppe have været hensigten, at en sag som den foreliggende skal be-
handles under medvirken af nævninger.
anklagemyndighedens påstand i sagen er mindre indgribende over for den forvaringsdømte
end en påstand om fængselsstraf, der i medfør af retsplejelovens § 686, stk. 2, behandles som
en domsmandssag. anklagemyndighedens påstand i den foreliggende sag er også mindre ind-
gribende over for den forvaringsdømte end en påstand om genindsættelse, jf. herved afgørel-
sen i ufr 1989.516 v, hvor nævningebehandling blev afvist i en sådan situation.
t har anført navnlig, at der i den foreliggende situation ikke er hjemmel til at fravige
retsplejelovens § 686, stk. 4, nr. 2, hvorefter sagen skal behandles under medvirken af næv-
ninger.
retsplejelovens § 686, stk. 4, nr. 2, er efter sin ordlyd klar. det fremgår direkte af bestemmel-
sens ordlyd, at sager, hvori der er ”spørgsmål” om forvaring, behandles under medvirken af
nævninger. det kan ikke kræves, at bestemmelsen skal indeholde en udtømmende liste med
angivelse af alle tænkelige scenarier, der kan opstå i forbindelse med spørgsmål om forvaring.
der skal i den foreliggende sag, som angår ny kriminalitet, og hvor han nægter sig skyldig,
afsiges en ny dom, hvor retten skal tage stilling til, hvilken sanktion der skal idømmes. uanset
om denne sanktion alene måtte blive, at det har sit forblivende med den allerede idømte forva-
ringsdom, vil der – isoleret set – være tale om valg af forvaring som sanktion. forvaring er,
uanset om det er i fortsættelse af en allerede idømt forvaring, en af lovens strengeste sanktio-
ner, hvilket tilsiger, at sagen skal behandles under medvirken af nævninger.
der er ikke grundlag for anklagemyndighedens fortolkning af retsplejelovens § 686, stk. 4, nr.
2. anklagemyndighedens synspunkt om, at det næppe kan have været hensigten med nævnin-
gebehandling i nærværende sag, er udelukkende båret af procesøkonomiske hensyn og savner
nærmere støtte i lovforarbejderne. hvis der skal ske fravigelse af det utvetydige udgangspunkt
                                                - 5 -
om nævningebehandling i § 686, stk. 4, nr. 2, må der kræves faste holdepunkter herfor, og
sådanne holdepunkter findes ikke.
retsgrundlag
retsplejelovens § 686, stk. 2, og stk. 4, nr. 2, lyder således:
       ”stk. 2. domsmænd medvirker i straffesager, hvor der bliver spørgsmål om højere straf
       end bøde, eller som i øvrigt skønnes at være af særlig indgribende betydning for tiltalte
       eller af særlig offentlig interesse, medmindre andet følger af stk. 3 og 4. domsmænd
       medvirker endvidere, hvis sådan behandling er foreskrevet efter regler i andre love.
       …
       stk. 4. nævninger medvirker i
       …
       2) straffesager, hvor der bliver spørgsmål om dom til anbringelse i institution i medfør
           af straffelovens § 68 eller dom til forvaring i medfør af straffelovens § 70…”
højesterets begrundelse og resultat
sagen angår, om straffesagen mod t er afvist med rette.
efter retsplejelovens § 686, stk. 4, nr. 2, medvirker nævninger bl.a. i straffesager, hvor der
bliver spørgsmål om dom til forvaring i medfør af straffelovens § 70.
i denne sag har t nægtet sig skyldig, og anklagemyndigheden har nedlagt påstand om, at det
har sit forblivende med en allerede idømt forvaring.
højesteret finder, at bestemmelsen i retsplejelovens § 686, stk. 4, nr. 2, må forstås sådan, at
den ikke angår sager, hvor anklagemyndighedens påstand er, at det har sit forblivende med en
allerede idømt forvaring.
højesteret ophæver herefter den påkærede kendelse og hjemviser sagen til byretten til fortsat
behandling uden medvirken af nævninger.
                                         thi bestemmes:
                                         - 6 -
den påkærede kendelse ophæves, og sagen hjemvises til byretten til fortsat behandling uden
medvirken af nævninger.

source: retspraksis

LICENSE:
Creative Commons Legal Code

CC0 1.0 Universal

type: caselaw

jurisdiction: Denkmark


text:
- alj
                                       udskrift
                                           af
                        sø- & handelsrettens dombog
                                      ____________
                                         dom
afsagt den 2. juni 2017
h-29-16
                                  dansk bjergning og bugsering a/s
                                  (advokat henrik frandsen)
                                  mod
                                  nordisk staal a/s
                                  (advokat nicolai platzer funder)
sagens baggrund og parternes påstande
denne sag handler om, hvorvidt nordisk staal a/s skal betale for ”mob/demob” (mobilise-
ring og demobilisering) af flydekranen samson, som nordisk staal befragtede hos dansk
bjergning og bugsering a/s med henblik på et løft i halden, norge, den 21. januar 2016. sa-
gen handler desuden om, hvorvidt nordisk staal skal betale havneafgift for en del af perio-
den, hvor samson lå i halden, samt lodsafgift i anledning af indsejlingen til halden.
                                                 -2-
dansk bjergning og bugsering har nedlagt påstand om, at nordisk staal skal betale 94.523,50
eur til dansk bjergning og bugsering med tillæg af rente 15 % p.a. af 90.000 eur fra den 16.
februar 2016 og af 4.523,50 eur fra den 21. april 2016.
nordisk staal har nedlagt påstand om frifindelse.
oplysningerne i sagen
samson’s løft i halden
i marts 2015 indgik dansk bjergning og bugsering en befragtningsaftale med nordisk staal
vedrørende samson med henblik på den 15. december 2015 at udføre et løft i halden af en
stålgryde, som nordisk staal skulle levere til nexans norway as.
af en e-mail af 6. november 2015 fra panalpina til dansk bjergning og bugsering fremgår, at
samson endvidere havde fire forventede løft for panalpina i halden, henholdsvis den 12.
december 2015, den 22. januar 2016, den 15. april 2016 og den 1. august 2016.
nordisk staal blev forsinket med leveringen af gryden til nexans og var ikke klar til at løfte
den 15. december 2015. den 1. december 2015 fandt der efter det oplyste en telefonsamtale
sted mellem nordisk staal og dansk bjergning og bugsering, hvor forsinkelsen blev drøftet.
den 2. december 2015 fremsendte jens faarkrog fra nordisk staal (med jesper themsen fra
nordisk staal cc) en e-mail til ove eriksen fra dansk bjergning og bugsering, hvoraf fremgår
bl.a.:
         ”vi aflyser hermed vores løft den 15.12.2015.
         efter aftale med jesper themsen betaler nordisk staal dig en kompensation på eur
         67.500,00.
         til gengæld kan vi få et løft den 20.01.2016 til almindelig time / overtime rate (dvs.
         uden taksten for mobilisering / demobilisering), hvis du fik ordren til bp [panalpinas
         slutkunde].
                                                    -3-
          vi har via nexans erfaret, at der formentlig er to løft for bp.
          henholdsvis den 11.12.2015 samt 22.01.2016.
          vi regner derfor med, at ovenstående kan blive en aftale.
          ser frem til at modtage en kontrakt på ovenstående. …”
den 7. december 2015 underskrev dansk bjergning og bugsering (ove eriksen) og nordisk
staal (jesper themsen) ”charter agreement no. 2315” vedrørende befragtningen af sam-
son til løftet af gryden den 20. januar 2016 i halden. af befragtningsaftalen fremgår bl.a.:
          ”5.      hire prices
          5.1      hire prices, including prices for mobilisation and demobilisation of craft
                   to/from place of operation, day rates, overtime rates and standby rates as
                   agreed are listed in exhibit c hereto.
          …
          7.       charterer provided items
          7.1      whilst on hire, charterer shall provide and pay for all necessary permis-
                   sions from the harbor or other authorities to carry out the intended work at
                   the place of operations. if nothing else has been agreed under exhibit c, all
                   expenses such as watch boat assistance, pilotage, port-, quay-, canal- and
                   tonnage dues and value added tax, if applicable, are for charterer’s ac-
                   count during the hire period.
          …
          11.      invoicing and payment
          11.1     … delayed payment will be charged at an interest rate of 15% per anno. …”
af ”exhibit c” til befragtningsaftalen fremgår bl.a.:
          ”1.      prices:
          1.1      lump sum price for mobilising/demobilising
                   the craft to/from the place of operation.                      90.000,00 euro
                   if dbb have a lift in halden the 22-01-2016 there will be no
                   mobilisation/demobilasation price.                                  0,00 euro
                   …”
                                               -4-
den 7. januar 2016 fremsendte ove eriksen en e-mail til jens faarkrog (med jesper themsen
cc), i hvilken han anførte, at løftet i halden for bp/panalpina den 22. januar 2016 ikke var
blevet til noget, og at mob/demob derfor i henhold til parternes aftale tilfaldt nordisk staal.
ove eriksen oplyste desuden, at mobiliseringen af samson ville blive påbegyndt den 9. ja-
nuar 2016, hvor der var et vejrvindue.
den 9. januar 2016 afgik samson (sammen med slæbebåden obelix) efter det oplyste fra
havnen i aarhus med kurs mod halden, hvor samson og obelix ankom den 12. januar
2016.
af en e-mail af 13. januar 2016 fra panalpinas jan hjort til ove eriksen fremgår, at jan hjort
netop havde afsluttet den ugentlige telefonkonference med bp, og at ”alle bekræftede første
løft fra halden havn til nexans 10. februar 201[6] fra morgenstunden”. jan hjort anførte, at
han nu ville sende ”papirerne gennem møllen”, hvorefter dansk bjergning og bugsering
ville få den endelige kontrakt med panalpina i løbet af et par dage.
den 20. januar 2016 lå samson standby i havnen i halden, og den 21. januar 2016 udførte
samson løftet af gryden for nordisk staal.
den 26. januar 2016 udstedte dansk bjergning og bugsering en faktura til nordisk staal, som
bl.a. omfattede mob/demob på 90.000 eur. nordisk staal gjorde indsigelse imod betalingen
for mob/demob og betalte kun den del af fakturaen, som ikke angik mob/demob.
samson forblev i halden, og den 29. januar / 1. februar 2016 underskrev dansk bjergning
og bugsering og nexans ”charter agreement no. 2318” vedrørende et løft for nexans i hal-
den. den 2. / 3. februar 2016 underskrev dansk bjergning og bugsering og panalpina endvi-
dere ”charter agreement no. 2317” vedrørende et løft for panalpina i halden. i henhold til
aftalen med nexans skulle nexans ikke betale for mob/demob, mens panalpina i henhold til
aftalen med panalpina skulle betale for mob/demob.
                                                -5-
den 5. februar 2016 udførte samson løftet for nexans, og den 11. februar 2016 blev løftet
udført for panalpina.
den 30. marts 2016 udstedte dansk bjergning og bugsering endnu en faktura til nordisk
staal. fakturaen omfattede dansk bjergning og bugserings udlæg på i alt 4.523,50 eur for
havnepenge i halden for samson og obelix i perioden fra den 12.-22. januar 2016 samt
lods ved indsejlingen til halden den 12. januar 2016. nordisk staal blev efter der oplyste ikke
faktureret for lods ved samson’s afsejling fra halden den 13. februar 2016. nordisk staal
har afvist at betale denne faktura.
andet materiale
nordisk staal har fremlagt en faktura af 30. september 2015 udstedt til nordisk staal af tak-
lift as, som også opererer en flydekran i halden. fakturaen er udstedt i anledning af et løft
af en ”drejeskive hos nexans, halden” den 20. september 2015. i henhold til fakturaen blev
nordisk staal faktureret mob/demob på 260.000 nok. af en fremlagt kreditnota fra taklift,
som også er dateret den 30. september 2015, fremgår, at nordisk staal blev krediteret det
halve af mob/demob-betalingen.
nordisk staal har endvidere fremlagt en aftale mellem anonymiserede parter vedrørende be-
fragtningen af en pram, der er udarbejdet på basis af bimco’s standardkontrakt, barge-
hire 2008. det fremgår heraf, at det i dette tilfælde var aftalt, at der ikke skulle betales for
mob/demob.
forklaringer
der er under sagen afgivet forklaring af ove eriksen, jan sørensen og jesper themsen.
ove eriksen har forklaret bl.a., at han er direktør i og ejer af dansk bjergning og bugsering.
                                                  -6-
dansk bjergning og bugsering bruger en standardkontrakt ved indgåelsen af befragtningsaf-
taler vedrørende flydekranen samson. mob/demob udgør en fast del af standardkontrak-
ten. mob/demob er betaling for transport af kranen frem og tilbage fra det sted, hvor et løft
skal foretages. mob/demob beregnes ud fra, hvor langt kranen skal transporteres. han ved
fra sit kendskab til branchen, at konkurrenterne opkræver mob/demob på helt samme måde
som dansk bjergning og bugsering. dansk bjergning og bugsering gør kun sjældent undta-
gelse fra kravet om betaling for mob/demob, hvilket i så fald sker i visse tilfælde, hvor kra-
nen i forvejen er på det sted, hvor det pågældende løft skal foretages.
dansk bjergning og bugsering og nordisk staal indgik første gang aftale om et løft af nor-
disk staals gryde i halden i marts 2015. løftet skulle ifølge aftalen foretages den 15. decem-
ber 2015, men på grund af forsinkelse var nordisk staal nødt til at aflyse løftet og annullere
aftalen. han havde en telefonsamtale med jesper themsen og en anden fra nordisk staal
den 1. december 2015, hvor spørgsmålet om annullationen blev drøftet. han gik af kommer-
cielle årsager med til alene at opkræve et ”cancellation fee” på 67.500 eur for aflysningen af
løftet den 15. december 2015, mod at parterne aftalte, at samson i stedet skulle foretage løf-
tet i halden den 20. januar 2016. han gav på telefonmødet udtryk for, at han forventede, at
samson også havde et løft i halden den 22. januar 2016 for panalpina, og de blev enige om,
at hvis løftet blev til noget den 22. januar 2016, skulle nordisk staal ikke betale mob/demob
for løftet den 20. januar 2016. han kunne imidlertid ikke være sikker på at få ordren fra
panalpina om et løft den 22. januar 2016, da der på dette tidspunkt endnu ikke var indgået
aftale om et sådan løft. panalpina er kendt for at have ”is i maven” og indgår først aftaler om
løft så sent som muligt for at minimere risikoen for at skulle betale ”standby fee” eller ”can-
cellation fee” i tilfælde af forsinkelse. indtil en aftale var underskrevet mellem dansk bjerg-
ning og bugsering og panalpina, stod det begge parter frit for at flytte datoen for løftet eller
helt at aflyse løftet og indgå andre aftaler den pågældende dato. han aftalte på den bag-
grund med nordisk staal, at hvis løftet for panalpina ikke blev til noget den 22. januar 2016,
skulle nordisk staal alligevel betale for mob/demob.
parternes aftale blev bekræftet af nordisk staal i en e-mail af 2. december 2015, og han ned-
fældede desuden det aftalte i dansk bjergning og bugserings standardkontrakt, der blev un-
                                                -7-
derskrevet den 7. december 2015. datoen for det mulige løft for panalpina den 22. januar
2016 blev udtrykkeligt indføjet i kontrakten. datoen var ikke foreløbig eller tilfældig som på-
stået af nordisk staal.
den 7. januar 2016 blev han ringet op af jan hjort fra panalpina, som oplyste, at løftet den 22.
januar 2016 ikke blev aktuelt alligevel. jan hjort kunne ikke svare på, hvornår løftet i stedet
kunne gennemføres, eller om løftet overhovedet skulle gennemføres. han skrev straks heref-
ter en e-mail til nordisk staal, i hvilken han meddelte, at løftet den 22. januar 2016 ikke blev
til noget, og at betaling for mob/demob herefter tilfaldt nordisk staal. e-mailen var stilet til
jens faarkrog med kopi til jesper themsen. på nær telefonmødet den 1. december 2015
kommunikerede dansk bjergning og bugsering udelukkende med jens faarkrog vedrørende
løftet for nordisk staal. han modtog ingen reaktion fra nordisk staal på e-mailen af 7. janu-
ar 2016 og antog, at alt var i orden, herunder vedrørende betalingen for mob/demob. hvis
han havde vidst, at der var en uoverensstemmelse vedrørende mob/demob, havde han ikke
ladet samson afsejle til halden, da dette i så fald ikke havde kunnet betale sig.
samson ankom til halden den 12. februar 2016. vejrperioden var ustabil og for at ramme
et egnet vejrvindue, var det nødvendigt at afsejle lidt før. han ville være sikker på, at sam-
son kunne være i halden til tiden, så kranen kunne løfte for nordisk staal som aftalt.
ved en e-mail af 13. januar 2016 blev han på ny kontaktet af panalpina, som oplyste, at løftet
for panalpina kunne foretages den 10. februar 2016. han kommunikerede ikke dette videre
til nordisk staal, da han på dette tidspunkt endnu ikke havde underskrevet en kontrakt med
panalpina om løftet den 10. februar 2016, og da han derfor ikke vidste, om løftet ville blive til
noget. han sendte et kontraktsudkast til panalpina den 14., 15. eller 16. januar 2016.
samson foretog løftet for nordisk staal den 21. januar 2016, efter at løftet af forskellige år-
sager var blevet rykket fra dagen før. samson kunne godt være sejlet fra halden efter fore-
tagelsen af løftet for nordisk staal, men han besluttede at lade samson blive i halden. år-
sagen hertil var, dels at vejrforholdene i perioden var mindre gunstige, og dels at han fra
panalpina havde fået at vide, at der var mulighed for et løft i halden den 10. februar 2016.
                                               -8-
mens samson lå i halden og ventede, blev dansk bjergning og bugsering kontaktet af ne-
xans, som forespurgte, om samson kunne foretage et løft for nexans den 5. februar 2016.
kontrakten for dette løft blev underskrevet af nexans den 29. januar 2016. da samson på
dette tidspunkt allerede lå i halden, og da nexans truede med at lade taklift foretage løftet,
hvis nexans skulle betale for mob/demob, blev aftalen med nexans, at der i dette tilfælde
undtagelsesvis ikke skulle betales for mob/demob. samson havde tidligere løftet flere gan-
ge for nexans, i hvilken forbindelse nexans havde betalt for mob/demob.
efter at have rykket panalpina for svar vedrørende det mulige løft den 10. februar 2016 blev
parterne enige om en kontrakt vedrørende dette løft, som blev underskrevet den 2.-3. februar
2016. panalpina skulle i henhold til parternes aftale betale mob/demob, hvilket der ikke var
diskussion om. det var i dette tilfælde underordnet, at samson allerede lå i halden. sam-
son foretog løftet for panalpina den 11. februar 2016, efter at samson havde ligget stand-
by den 10. februar 2016. samson lå efterfølgende nogle dage i halden og ventede på bedre
vejr, før samson sejlede hjem til aarhus.
han sendte den 30. marts 2016 en faktura til nordisk staal for havnepenge og lods, som
nordisk staal ifølge kontrakten var forpligtet til at betale. faktureringen af nordisk staal lød
på havnepenge i perioden 12.-22. februar 2016, dvs. fra samson’s ankomst til halden og
indtil, at samson havde udført løftet for nordisk staal, samt udgifter til lods ved anløb til
halden. han kunne ikke have faktureret nordisk staal for disse udgifter tidligere, da han
først modtog regningerne for havnepenge og lods fra agenten på dette tidspunkt.
jan sørensen har forklaret bl.a., at han er administrerende direktør i nordisk staal, der pro-
ducerer avancerede stålkonstruktioner. han er samtidig medejer af virksomheden sammen
med jesper themsen. han står for det administrative i virksomheden, mens jesper themsen
står for det praktiske. jens faarkrog, som er kvalitetschef i nordisk staal, udgør ikke en del
af ledelsen og har ikke fuldmagt til at træffe beslutninger på vegne af virksomheden. det er
ham og jesper themsen, der træffer de endelige beslutninger i nordisk staal.
                                                  -9-
nordisk staal fik i marts 2015 en ordre fra norske nexans om levering af en stor trykgryde til
imprægnering af havkabler. denne opgave var særdeles vigtig for nordisk staal. jens
faarkrog var meget involveret i nexans-ordren. efter indgåelsen af aftalen med nexans kon-
taktede nordisk staal dansk bjergning og bugsering for at hyre samson til at foretage løf-
tet af gryden i havnen i halden, hvor nexans’ virksomhed er beliggende. samson var på
grund af sin størrelse i stand til at foretage løftet af gryden som ét samlet emne, hvilket ne-
xans foretrak. nordisk staal og dansk bjergning og bugsering indgik i marts 2015 aftalen om
løftet i halden, som skulle foretages den 15. december 2015. aftalen blev indgået på basis af
dansk bjergning og bugserings standardkontrakt.
færdiggørelsen af trykgryden blev desværre forsinket, og gryden var derfor ikke klar til løft
den 15. december 2016. det var en alvorlig situation for nordisk staal, idet nexans var meget
utilfredse og varslede, at forsinkelsen kunne få økonomiske konsekvenser for nordisk staal.
jesper themsen ringede den 1. december 2015 til ove eriksen fra dansk bjergning og bugse-
ring for at drøfte, om der kunne gøres noget i forhold til det aftalte aflysningsgebyr. han lyt-
tede med under telefonsamtalen. jesper themsen nævnte under samtalen de udfordringer,
som nordisk staal stod med. det endte med, at nordisk staal fik rabat på aflysningsgebyret,
hvis parterne samtidig indgik en ny aftale om løft af gryden i halden. det var ove eriksen,
der herudover bragte på banen, at samson formentlig havde et andet løft i halden for
panalpina, og at hvis nordisk staal ”lagde sig op af” dette andet løft, kunne nordisk staal
slippe for at betale mob/demob i anledning af løftet af gryden. der blev under samtalen talt
om, at løftet for panalpina formentlig var den 22. januar 2016, men han fik det indtryk, at
hvis bare der var et andet løft i halden, inden samson sejlede hjem, ville nordisk staal
slippe for at betale for mob/demob, idet omkostningen i så fald ville være dækket andet
steds. nordisk staal var meget glade for en sådan løsning. nordisk staal havde forinden in-
ternt drøftet alternative muligheder til at hyre samson til det nye løft af gryden, herunder
at sejle gryden til halden i fire dele og løfte delene op på kajen ved hjælp af en mindre flyde-
kran fra taklift, men samson var den billigste løsning.
                                                - 10 -
nordisk staal underskrev den 7. december 2015 aftalen vedrørende det nye løft af gryden i
halden. han bemærkede, at den 22. januar 2016 var indsat i aftalen som en specifik dato for
løftet for panalpina, men datoen havde efter hans opfattelse ikke indflydelse på, om løftet for
panalpina faktisk skulle foretages den pågældende dato. han så også ove eriksens e-mail af
7. januar 2016, men tænkte blot, at parternes aftale var en anden, end hvad der fremgik af e-
mailen. jens faarkrog havde fra nexans fået at vide, at nexans ville få brug for et løft på et
tidspunkt, mens samson lå i halden. hvis løftet for panalpina den 22. januar 2016 ikke
blev til noget, håbede nordisk staal derfor, at parterne kunne nå til enighed om en fordeling
af mob/demob, hvis samson fik et løft for nexans omkring den 22. januar 2016. nordisk
staal var tidligere lykkedes med at dele en mob/demob-betaling med nexans.
jesper themsen har forklaret bl.a., at han er teknisk direktør i nordisk staal og er samtidig
medejer af virksomheden. han sørger for den praktiske del af virksomheden, og han har så-
ledes været involveret i de praktiske aspekter af nexans’ gryde-ordre. han stod bl.a. for kon-
takten til dansk bjærgning og bugsering, hos hvem nordisk staal hyrede samson til brug
for et løft af gryden i halden. jens faarkrog kunne ikke indgå aftaler med underleverandø-
rer, herunder dansk bjærgning og bugsering; han skulle altid ind over sådanne forhold.
han kontaktede første gang dansk bjærgning og bugsering i marts 2015. fordelen ved at an-
vende samson til løftet var, at gryden derved kunne leveres til nexans i ét stykke, hvilket
var et krav efter aftalen med nexans. nordisk staal og dansk bjærgning og bugsering indgik
ret hurtig en aftale om løftet, som skulle foretages den 15. december 2015.
det viste sig, at nordisk staal blev forsinkede med svejsningen af gryden, og gryden var der-
for ikke klar til løft den 15. december 2015. han ringede den 1. december 2015 til ove eriksen
fra dansk bjærgning og bugsering og foreslog, at dansk bjærgning og bugsering gav rabat
på ”cancellation fee”, hvis samson til gengæld fik det nye løft af gryden i halden, når gry-
den var færdigsvejset, hvilket ove eriksen gik med til. ove eriksen nævnte under samtalen
desuden, at samson havde et andet løft i halden omkring den 22. januar 2016 for panal-
pina, og at nordisk staal i så fald kunne slippe for at betale for mob/demob i forbindelse
med det nye løft af gryden. den 22. januar 2016 var ikke en ultimativ dato. han opfattede det
                                                       - 11 -
således, at hvis bare det andet løft lå umiddelbart efter løftet af gryden, ville nordisk staal
slippe for at betale for mob/demob. efter aftale med nexans skulle det nye løft af gryden fo-
retages den 20. januar 2016.
nordisk staal skrev efterfølgende under på kontrakten om det nye løft af gryden. det er rig-
tigt, at det i kontrakten klart stod, at det andet løft skulle være den 22. januar 2016, før nor-
disk staal slap for at betale mob/demob. han reagerede ikke herpå, idet han slet ikke havde
overvejet den situation, at der ikke var et løft den 22. januar 2016 i halden. nordisk staal
havde af nexans fået at vide, at panalpina havde et løft den 22. januar 2016, og at nexans
desuden selv havde et løft omkring den 22. januar 2016. han spekulerede heller ikke nærme-
re over ove eriksens e-mail af 7. januar 2016 om, at der ikke længere var et løft den 22. janu-
ar 2016, da nexans jo havde sagt, at der var andre løft i halden for samson. nordisk staal
ville ikke have booket samson til det nye løft af gryden, hvis nordisk staal havde vidst, at
de skulle betale for mob/demob, hvis ikke der var et andet løft den 22. januar 2016.
parternes synspunkter
dansk bjergning og bugsering har i det væsentlige procederet i overensstemmelse med på-
standsdokument af 13. marts 2017, hvoraf fremgår bl.a.:
           ”…
           til støtte for den del af påstanden, der vedrører betaling for mob/demob, gøres det
           gældende,
           at        det er irrelevant, at sagsøgte måtte betale kompensation eur 67.500 til sag-
                     søger for at annullere charter agreement no. 2307 om løft i halden d. 15.
                     december 2015,
           at        der mellem parterne er indgået charter agreement no. 2315 …, og sagsøgte
                     er forpligtet til at betale i henhold til de aftalte vilkår i denne kontrakt, her-
                     under for mob/demob …,
           at        det af charter agreement no. 2315, exhibit c, pkt. 1.1 …, fremgår, at beta-
                     ling for mob/demob udgør eur 90.000, og alene såfremt samson udfører
                     et løft i halden den 22. januar 2016, undgår sagsøgte at betale for
                     mob/demob,
                                     - 12 -
at sagsøgte ved underskrivelsen af charter agreement no. 2315 har accepteret
   denne bestemmelse, herunder forudsætningerne for, at sagsøgte kan undgå
   at betale for mob/demob,
at det bestrides, at datoen den 22. januar 2016 blot tentativt blev indsat i char-
   ter agreement no. 2315, og at det mellem parterne blev aftalt, at sagsøgte
   ikke skulle betale for mob/demob, blot der blev foretaget et andet løft i hal-
   den, inden samson forlod halden,
at det ved sagsøgtes email af 2. december 2015 … er dokumenteret, at sagsøgte
   var klar over, at alene hvis sagsøger ”fik ordren til bp” kunne sagsøgte undgå
   at betale for mob/demob, og at sagsøgte også var klar over, at løftet forment-
   lig skulle udføres den 22. januar 2016, jf. ordene ”der formentlig er to løft for
   bp. henholdsvis den 11.12.2015 og 22.01.2016.”, dvs. sagsøgte var klar over, at
   der var usikkerhed omkring, om og hvornår disse 2 løft for panalpina/bp
   skulle udføres,
at det derfor ikke kan have været sagsøgtes forudsætninger, at sagsøgte ikke
   skulle betale for mob/demob, blot sagsøger udførte et andet løft, inden
   samson forlod halden, endsige at sagsøgte under ingen omstændigheder
   skulle betale for mob/demob,
at sådanne forudsætninger hos sagsøgte under alle omstændigheder er irrele-
   vante, da de ikke er kommunikeret til sagsøger og strider mod udtrykkeligt
   aftalte vilkår i charter agreement no. 2315, exhibit c, pkt. 1.1 …,
at det savner relevans, om sagsøgte ville have indrettet sig anderledes, hvis
   sagsøgte vidste, at der skulle betales for mob/demob; såfremt sagsøgte gik
   ud fra, at der ikke skulle betales for mob/demob var dette ikke i overens-
   stemmelse med det aftalte/med charter agreement no. 2315 eller oplysnin-
   gerne til sagsøgte den 7. januar 2016 …,
at det bestrides, at sagsøger har handlet illoyalt eller på anden måde i strid
   med bedre vidende ved indgåelsen af charter agreement no. 2315, idet
   panalpina først efterfølgende meddelte, at løftet i halden skulle foregå den
   10. februar 2016,
at charter agreement no. 2317 med panalpina om løftet den 10. februar 2016
   først blev indgået den 2. februar 2016 …, og der var således ikke tale om, at
   panalpina i strid med det aftalte udskød løftet til denne dato; sagsøger var
   nødt til at acceptere, at løftet udførtes senere, når der ikke var indgået en af-
   tale/charter agreement med panalpina om et løft den 22. januar 2016,
at det bestrides, at sagsøger har handlet i strid med ordentlig forretningsskik
   og redelig handlemåde eller har tilsidesat loyalitetsforpligtelser overfor sag-
   søgte ved fremsendelsen af email af 7. januar 2016 …, blandt andet fordi det
   ikke udgør nogen relevant forskel for sagsøgtes betalingsforpligtelse, om løf-
   tet den 22. januar 2016 var aflyst eller udsat; det afgørende var, at betingel-
   sen for løft uden betaling af mob/demob ikke længere var opfyldt, hvilket
   sagsøgte fik besked om ved denne email,
                                           - 13 -
at        sagsøgte ikke reagerede på sagsøgers email af 7. januar 2016, og således må
          have accepteret, at forudsætningen for løft uden betaling for mob/demob ik-
          ke længere var til stede, og at der ville blive afregnet for mob/demob,
at        det bestrides som irrelevant, om jens faarkrog var tegningsberettiget eller
          havde prokura, når der tidligere med bindende virkning var kommunikeret
          med jens faarkrog, og fordi direktør jesper themsen modtog samme email i
          cc …, og således under alle omstændigheder modtog beskeden med binden-
          de virkning for sagsøgte,
at        sagsøgte er forpligtet til at betale eur 90.000 for mob/demob i henhold til
          charter agreement no. 2315, exhibit c, pkt. 1. 1, uanset at panalpina betalte
          for mob/demob for det løft, sagsøger udførte for panalpina/bp den 10. febru-
          ar 2016, idet denne betaling er irrelevant for sagsøgtes kontraktuelle forplig-
          telse til at betale for mob/demob, og ikke frigør sagsøgte for betaling af
          mob/demob,
at        betaling for mob/demob alene reguleres af den indgåede charter agreement
          no. 2315, og det bestrides som udokumenteret, at der gælder en brancheku-
          tyme/sædvane om deling af omkostningen for mob/demob mellem flere
          kunder,
at        sagsøgtes opfattelse af betaling for mob/demob er forkert, når det anføres, at
          sagsøger ikke kan optjene betaling for mob/demob fra flere forskellig kunder
          ved løft i samme havn/samme sted; en sådan opfattelse bestrides og savner
          grundlag,
at        det er sagsøgte uvedkommende, at sagsøger valgte at lade samson blive i
          halden i stedet for at lade samson forsejle til danmark, indtil løftene i fe-
          bruar 2016 skulle udføres, i hvilket tilfælde sagsøgte utvivlsomt ville være
          forpligtet til at betale for mob/demob samt for lods ved afgang fra halden,
at        det bestrides, at der er grundlag for bringe aftalelovens § 36 i anvendelse,
          herunder allerede fordi der er tale om en aftale mellem erhvervsdrivende, og
at        sagsøgers krav, eur 90.000, forfaldt til betaling senest den 15. februar 2016,
          jf. bilag 6 …, og kravet forrentes med 15 % p.a. i henhold til charter agree-
          ment no. 2315, pkt. 11.1 …, fra dagen efter denne dato.
i relation til betaling af sagsøgers faktura 7461/1 stor eur 4.523,50 … gøres det gæl-
dende,
at        sagsøgte er forpligtet til at betale havnepenge i den periode, obelix og
          samson lå i halden, dvs. fra den 12. januar 2016, uanset at løftet for sag-
          søgte først fandt sted den 21. januar 2016 – og denne forpligtelse følger af
          charter agreement no. 2315 pkt. 7.1 …, hvorefter sagsøgte er forpligtet til at
          betale påløbne havnepenge og for lods i halden,
at        sagsøgte skal betale havnepenge for perioden 12. – 22. januar 2016, idet be-
          slutningen om at sejle samson til halden den 9. januar 2016 var sagligt be-
          grundet (vejrlig) og indenfor de beslutninger som skibsføreren/sagsøger kan
                                                    - 14 -
                    træffe med bindende virkning for sagsøgte, idet sagsøger har den nautiske
                    ledelse af fartøjet,
          at        det bestrides som uden betydning for sagen/sagsøgers krav, at sagsøger har
                    undladt at fakturere sagsøgte for hele perioden, obelix og samson lå i
                    halden (12. januar til 13. februar) og for lods ved afgang fra halden,
          at        det bestrides som grundløst, at sagsøger har faktureret sagsøgte for havne-
                    penge og lods for sent, endsige at kravet på betaling herfor skulle være for-
                    tabt ved passivitet, og
          at        sagsøgte således er forpligtet til også at betale faktura 7461/1 … med tillæg
                    af rente 15 % p.a. fra den 21. april 2016, jf. charter agreement no. 2315, pkt.
                    11.1. …”
nordisk staal har i det væsentlige procederet i overensstemmelse med påstandsdokument af
10. marts 2017, hvoraf fremgår bl.a.:
          ”…
          til støtte for sagsøgtes frifindelsespåstand gøres det gældende,
          at        sagsøgte ved aflysningen af samson den 2. december 2015 for at sikre sig en
                    økonomisk rimelig løsning dagen forinden havde aftalt med sagsøger, at
                    sagsøgte ved en ny aftale ikke skulle betale for mobilisering og demobilise-
                    ring,
          at        det var en væsentlig forudsætning for sagsøgte, som var kendelig for sagsø-
                    ger, at løftet den 20. januar 2016 skete uden beregning af mob/demob beta-
                    ling,
          at        sagsøgers indsættelse af datoen 22. januar 2016 i kontrakten udtrykkeligt var
                    aftalt som tentativ, idet meningen var, at sagsøgte slet ikke skulle betale ge-
                    byret, blot der blev en anden aftale for sagsøger i halden, inden samson tog
                    tilbage til danmark,
          at        løftet indsat i kontrakten, som skulle foretages for panalpina den 22. januar
                    2016, blev foretaget, blot den 10. februar 2016,
          at        sagsøger har handlet i strid med ordentlig forretningsskik og redelig hand-
                    lemåde og tilsidesat loyalitetsforpligtelsen i parternes aftaleforhold ved at
                    foregive, at løftet den 22. januar 2016 var helt aflyst, når det reelt blot blev
                    udsat,
          at        samson ifølge sagsøgtes oplysninger havde i hvert fald to andre opgaver i
                    samme havn, nemlig for panalpina danmark og nexans norway, som sag-
                    søger har fået samme betaling for, som sagsøger nu kræver af sagsøgte,
                                                      - 15 -
          at       meddelelsen til jens faarkrog om, at løftet den 22. januar 2016 ikke blev til
                   noget, og at sagsøger derfor alligevel skulle betale for mob/demob, ikke kan
                   binde sagsøgte, da den ikke er sendt til et tegningsberettiget medlem af le-
                   delsen i sagsøgte eller anden person med prokura til at modtage så væsent-
                   lig information,
          at       selvom retten ikke lægger til grund, at datoen 22. januar 2016 var foreløbig
                   og ikke bindende, da er sagsøgte ikke bundet heraf alligevel, idet det på
                   grund af sagens samlede omstændigheder vil være urimeligt eller stridende
                   med redelig handlemåde jf. aftalelovens § 36, at gennemtvinge kravet mod
                   sagsøgte,
                   fordi sagsøgte har modtaget samme betaling flere gange uden at gennemfø-
                           re flere mobiliseringer og demobiliseringer,
                   fordi sagsøgte udtrykkeligt alene indgik denne nye aftale på betingelse af,
                           at man kunne spare gebyret, hvis det blev betalt til sagsøger fra anden
                           side, og
                   fordi sagsøger dermed misbrugte en viden, som kun sagsøger besad på
                           tidspunktet, om, at sagsøger stadig havde aftale om det relevante
                           ”andet” løft, som blot var udskudt fra 22. januar 2016 til 10. februar
                           2016,
          at       der eksisterer en sædvane i branchen for, at kunder deler omkostningen til
                   mob/demob, når der er flere løft på samme destination, idet den kunde, som
                   får løftet først, i givet fald alene betaler for mobilisering, eller slet ikke beta-
                   ler for mob/demob alt efter omstændighederne,
          at       sagsøgte alene kan belastes med havneleje for den relevante periode 20. og
                   21. januar 2016, men at retten til at fakturere denne ekstraydelse er fortabt
                   ved passivitet fra sagsøgers side, hvilket også gør sig gældende for lods og
                   eventuelle andre ekstraydelser, som ikke er medtaget i sagsøgers afregning
                   fremlagt som bilag 6. …”
sø- og handelsrettens begrundelse og resultat
dansk bjergning og bugsering og nordisk staal indgik den 7. december 2015 aftale om be-
fragtning af flydekranen samson med henblik på et løft af en stålgryde den 20. januar 2016
i halden, norge. det fremgår af aftalens exhibit c, pkt. 1.1., at nordisk staal skulle betale
90.000 eur for mob/demob (mobilisering og demobilisering), medmindre samson udførte
et andet løft i halden den 22. januar 2016.
                                                 - 16 -
retten finder ikke grundlag for at fastslå, at det – i strid med det udtrykkeligt anførte i afta-
len – var aftalt mellem parterne, at nordisk staal ikke skulle betale for mob/demob, blot der
blev foretaget et andet løft i halden, inden samson forlod halden. retten har herved navn-
lig lagt vægt på, at nordisk staal ikke gav udtryk for en sådan forståelse af parternes aftale i
nordisk staals e-mail af 2. december 2015 til ove eriksen fra dansk bjergning og bugsering.
i denne e-mail bekræftede nordisk staal derimod, at nordisk staal alene kunne undgå at be-
tale for mob/demob, ”hvis du fik ordren” fra bp/panalpina, og at det omhandlede løft for
bp/panalpina formentlig skulle udføres den 22. januar 2016. retten har desuden lagt vægt
på, at nordisk staal ikke gjorde indsigelse, da ove eriksen den 7. januar 2016, inden sam-
son afsejlede til halden, oplyste, at løftet for bp/panalpina den 22. januar 2016 ikke var ble-
vet til noget, og at mob/demob derfor i henhold til parternes aftale tilfaldt nordisk staal. det
findes herefter uden betydning, at samson i stedet løftede for panalpina den 10. februar
2016, efter at have indgået aftale herom med panalpina den 2. / 3. februar 2016, og at panal-
pina i den forbindelse betalte for mob/demob.
under de anførte omstændigheder finder retten ikke grundlag for i medfør af aftalelovens §
36 at tilsidesætte exhibit c, pkt. 1.1., i parternes aftale af 7. december 2015, og idet det af
nordisk staal i øvrigt anførte ikke kan føre til andet resultat, er nordisk staal forpligtet til at
betale mob/demob til dansk bjergning og bugsering på 90.000 eur i overensstemmelse med
bestemmelsen i aftalen.
nordisk staal er i medfør af pkt. 7.1 i aftalen af 7. december 2015 endvidere forpligtet til at
betale havnepenge i den periode, hvor samson og obelix lå i halden for at udføre løftet
for nordisk staal, hvilken periode må regnes allerede fra ankomsten til halden den 12. janu-
ar 2016 til den 22. januar 2016, samt lods ved indsejlingen til halden. ifølge dansk bjergning
og bugserings faktura af 30. marts 2016 udgør disse udgifter i alt 4.523,50 eur. retten læg-
ger efter ove eriksens forklaring til grund, at denne faktura blev fremsendt til nordisk staal,
så snart dansk bjergning og bugsering havde modtaget de underliggende regninger for
havnepenge og lods fra agenten. dansk bjergning og bugsering har på denne baggrund ikke
ved passivitet fortabt retten til at fakturere disse udgifter til nordisk staal.
                                                - 17 -
retten tager herefter dansk bjergning og bugserings påstand til følge, idet retten bemærker,
at rentepåstanden er ubestridt.
nordisk staal skal efter sagens udfald betale sagsomkostninger til dansk bjergning og bug-
sering. beløbet fastsættes efter sagens karakter, omfang og forløb, herunder med hovedfor-
handling på én dag, til i alt 57.180 kr., hvoraf 40.000 kr. (ekskl. moms) dækker dansk bjerg-
ning og bugserings rimelige udgifter til advokat, og det resterende beløb dækker retsafgift.
                                      thi kendes for ret:
nordisk staal a/s skal inden 14 dage betale 94.523,50 eur til dansk bjergning og bugsering
a/s med tillæg af rente 15 % p.a. af 90.000 eur fra den 16. februar 2016 og af 4.523,50 eur
fra den 21. april 2016.
nordisk staal a/s skal inden 14 dage betale 57.180 kr. i sagsomkostninger til dansk bjerg-
ning og bugsering a/s.
sagsomkostningsbeløbet forrentes efter rentelovens § 8 a.
    martin aabak                  alexander m. p. johannessen              erik østergaard
                                              (sign.)
                                           ___ ___ ___
                                 udskriftens rigtighed bekræftes
                                    sø- og handelsretten, den


text:
                                              dom
afsagt den 30. november 2016 af vestre landsrets 7. afdeling (dommerne mogens heinsen,
lars e. andersen og hanne fløe (kst.)) i ankesag
v.l. b–1100–15
a
(advokat svend erik holm, københavn)
mod
skatteministeriet
(kammeradvokaten v/advokat tim holmager, københavn)
retten i kolding har den 1. juni 2015 afsagt dom i 1. instans (rettens nr. bs 16-1656/ 2013).
påstande
for landsretten har appellanten, a, gentaget sin påstand for by-retten.
indstævnte, skatteministeriet, har påstået dommen stadfæstet.
supplerende sagsfremstilling
der har for landsretten været afholdt syn og skøn. skønsmanden, søren marcus pedersen, har
ved skønserklæring af 1. marts 2016 bl.a. vurderet, at det i 2010 og 2011 ikke var muligt at
drive en rentabel produktion af de omhandlede arealer på i alt 85 hektarer med et sædvanligt
sædskifte med hvede, byg og raps, såfremt der skulle svares ejendomsskat af disse arealer
som beliggende i byzone. skønsmanden har endvidere vurderet, at det er sandsynligt, at det
var muligt at skabe et resultat i balance i 2010 på omkring 525 kr. pr. hektar årligt, såfremt
der skulle svares ejendomsskat af arealerne som beliggende i landzone. endelig har
skønsmanden vurderet, at det – afhængig af udbytte og priser – over en længere periode ville
                                               - 2 -
være muligt at skabe et resultat, som er nogenlunde i balance, såfremt der skulle svares
ejendomsskat af arealerne som beliggende i landzone.
procedure
parterne har i det væsentlige gentaget deres anbringender for byretten og har procederet i
overensstemmelse hermed, dog således at skatteministeriet ikke har bestridt resultatet af den
skønserklæring, der er indhentet i forbindelse med sagens behandling for landsretten.
landsrettens begrundelse og resultat
det er ubestridt, at det efter skønsmandens vurdering ikke ville være rentabelt at drive
landbrug på de omhandlede arealer efter arealernes overførsel fra landzone til byzone med
forøget ejendomsskat til følge.
uanset denne følge af lokalplanens zoneændring finder landsretten efter en samlet vurdering,
at der ikke foreligger sådanne ganske særlige omstændigheder, at lokalplanens regulering er
af ekspropriativ karakter eller kan sidestilles med ekspropriation i henhold til
ejendomsavancebeskatningslovens § 11, stk. 1, 1. pkt. landsretten har i den forbindelse
navnlig lagt vægt på, at det må antages, at ejendomsværdien af de omhandlede arealer steg
betydeligt ved lokalplanens zoneændring.
herefter – og af de grunde som er anført af byretten – tiltræder landsretten, at betingelserne
for skattefrihed efter ejendomsavancebeskatningslovens § 11, stk. 1, 1. pkt., ikke er opfyldt.
endvidere tiltræder landsretten af de grunde, der er anført af byretten, at betingelserne for
skattefrihed efter ejendomsavancebeskatningslovens § 11, stk. 1, 2. pkt., heller ikke er
opfyldt.
som følge heraf stadfæster landsretten byrettens dom.
efter sagens udfald skal a betale sagsomkostninger for landsretten til skatteministeriet med i
alt 225.000 kr. beløbet, der er inklusiv moms, vedrører skatteministeriets udgifter til
                                              - 3 -
advokatbistand.
landsretten har ved fastsættelsen af sagsomkostningsbeløbet på den ene side lagt vægt på
sagens økonomiske værdi, der efter de foreliggende oplysninger fastsættes til omkring
6.000.000 kr., og at der for landsretten har været afholdt syn og skøn. på den anden side har
landsretten lagt vægt på sagens i øvrigt relativt begrænsede omfang for landsretten.
                                  t h i k e n d e s f o r r e t:
byrettens dom stadfæstes.
a skal betale sagens omkostninger for landsretten til skatteministeriet med 225.000 kr.
de idømte sagsomkostninger skal betales inden 14 dage og forrentes efter rentelovens § 8 a.


text:
                             højesterets dom
                       afsagt onsdag den 7. september 2016
sag 44/2016
(1. afdeling)
ftf som mandatar for faf som mandatar for a
(advokat jakob bjerre)
mod
dansk industri (di) som mandatar for kommunikationscentret aps
(advokat lars bruhn)
i tidligere instanser er afsagt dom af københavns byret den 21. oktober 2014 og af østre
landsrets 23. afdeling den 10. november 2015.
i pådømmelsen har deltaget fem dommere: poul søgaard, thomas rørdam, poul dahl jensen,
kurt rasmussen og anne louise bormann.
påstande
appellanten, ftf som mandatar for faf som mandatar for a, har gentaget sin påstand.
indstævnte, dansk industri (di) som mandatar for kommunikationscentret aps, har princi-
palt påstået stadfæstelse, subsidiært betaling af 30.000 kr., mere subsidiært betaling af 60.279
kr.
anbringender
ftf har for højesteret gjort gældende, at det følger af forarbejderne til erhvervsuddannelses-
loven, at skoleophold skal medregnes i prøvetiden, og at opsigelsen derfor blev afgivet for
sent. alternativt har ftf som for byret og landsret gjort gældende, at opsigelsen er sket for
tidligt, idet uddannelsesaftalen ikke kunne opsiges, før praktiktiden var påbegyndt.
                                               - 2 -
di har over for ftf’s nye anbringende navnlig gjort gældende, at det følger direkte af er-
hvervsuddannelseslovens § 60, stk. 2, 2. pkt., at skoleophold ikke medregnes i prøvetiden.
retsgrundlag
erhvervsuddannelseslovens § 60, stk. 1 og 2, lyder:
       ”§ 60. en uddannelsesaftale kan ikke opsiges af aftalens parter.
       stk. 2. de første 3 måneder af praktiktiden betragtes dog som en prøvetid, hvori enhver
       af parterne kan opsige aftalen uden angivelse af grund og uden varsel. skoleophold
       medregnes ikke i prøvetiden.”
forslaget til erhvervsuddannelsesloven blev fremsat den 6. oktober 1988. i bemærkningerne
til lovforslagets § 59, der i den vedtagne lov blev § 60, hedder det (folketingstidende 1988-
89, 1. samling, tillæg a, lovforslag nr. l 38, sp. 1268):
       ”til § 59
       arbejdsaftaler kan i almindelighed bringes til ophør ved en af parternes erklæring,
       eventuelt efter en særlig opsigelsesprocedure m.v., uden at der foreligger misligholdelse
       hos den anden part, og uden at en forudsætning for aftalen har vist sig urigtig eller er
       bristet. i mange ansættelsesforhold er adgangen til opsigelse og eventuelt spørgsmål om
       fratrædelsesgodtgørelse ordnet ved lov eller kollektiv overenskomst.
       under hensyn til, at uddannelsesaftaler har et videregående formål i forhold til arbejds-
       aftaler i almindelighed, er denne regulering af opsigelsesadgangen ikke tilstrækkeligt
       betryggende for uddannelsesaftalens parter.
       som en videreførelse af principperne i lærlingeloven og reglerne i efg-retsbekendtgørel-
       sen foreslås derfor i stk. 1 en bestemmelse om, at en uddannelsesaftale ikke kan ophøre
       ved en af parternes erklæring, men kun hvis parterne er enige om det. uopsigeligheden
       modificeres dog i stk. 2 (3 måneders prøvetid).
       …”
lovforslaget bygger på betænkning nr. 1112/1987 om grundlæggende erhvervsuddannelser. i
bemærkningerne til § 40 i betænkningens lovudkast, der svarer til den vedtagne lovs § 60,
hedder det bl.a.:
       ”som en videreførelse af principperne i lærlingelovens kap. v og reglerne i efg-retsbe-
       kendtgørelsens § 12, stk. 1 og 2, foreslås derfor i udkastets § 40, stk. 1, en bestemmelse
                                                - 3 -
      om, at en uddannelsesaftale ikke kan opsiges ved en af parternes erklæring, men kun,
      hvis parterne er enige derom.
      uopsigeligheden modificeres dog i stk. 2, hvorefter der gælder en 3 måneders prøvetid,
      hvori enhver af parterne frit kan opsige aftalen. skoleophold medregnes ikke i prøveti-
      den.
      bestemmelsen er en forenkling af lærlingelovens § 6 og efg-retsbekendtgørelsens § 12,
      stk. 3.”
lærlingelovens § 6, jf. lovbekendtgørelse nr. 128 af 16. marts 1987, havde følgende ordlyd:
      ”§ 6. af læretiden anses de 6 første måneder for en gensidig prøvetid, i hvilken såvel
      læremesteren som lærlingen, hvis han er fyldt 18 år, og ellers forældremyndighedens in-
      dehaver uden angivelse af nogen grund kan forlange kontrakten hævet. i så fald er ingen
      af parterne berettiget til erstatning hos den anden, medmindre udtrykkelig bestemmelse
      derom er indført i kontrakten. erstatningen til læremesteren kan kun omfatte sådanne
      særlige, påviselige udgifter, som han har afholdt udover de ham ifølge §§ 4 og 9 påhvi-
      lende almindelige udgifter.
      stk. 2. inden for fag eller dele af et fag, hvor læreforholdet begynder med kollektiv for-
      skoling uden for virksomheden, kan lærlingerådet, såfremt parterne måtte være enige
      herom, efter forud indhentet erklæring fra vedkommende faglige udvalg tillade, at prø-
      vetiden forlænges, dog højst med et tidsrum svarende til varigheden af forskolingen.”
§ 12, stk. 1-3, i den tidligere efg-retsbekendtgørelse (bekendtgørelse nr. 88 af 24. februar
1987) havde følgende ordlyd:
      ” § 12. uddannelsesaftalen kan normalt ikke opsiges i aftaleperioden, jf. dog stk. 3.
      stk. 2. hvis parterne er enige derom, kan aftalen bringes til ophør før afslutningen af et
      kompetencegivende trin.
      stk. 3. de første 3 måneder af aftaleperioden betragtes som en gensidig prøvetid, inden
      for hvilken hver af parterne kan hæve aftalen uden angivelse af nogen grund. eventuelle
      skoleophold medregnes ikke i prøvetiden, som forlænges tilsvarende.”
højesterets begrundelse og resultat
a og kommunikationscentret aps indgik den 21. december 2011 en uddannelsesaftale,
hvorefter a skulle uddannes som film- og tv-produktionstekniker i perioden 1. januar 2012 til
1. januar 2017. den 1. januar 2012 påbegyndte a et skoleophold, som skulle vare til den 26.
maj 2012, hvor hun skulle starte i praktik hos kommunikationscentret. den 26. april 2012
opsagde kommunikationscentret aftalen pr. den 30. april 2012.
                                              - 4 -
sagen angår, om kommunikationscentret kunne opsige uddannelsesaftalen med a efter mere
end tre måneders skoleophold, og før hun havde påbegyndt praktiktiden i virksomheden.
det fremgår af erhvervsuddannelseslovens § 60, stk. 2, 2. pkt., at skoleophold ikke skal med-
regnes i prøvetiden på tre måneder, og prøvetiden var derfor ikke udløbet ved opsigelsen.
spørgsmålet er herefter, om kommunikationscentret kunne opsige a den 26. april 2012 og
dermed forud for påbegyndelsen af praktiktiden, eller om opsigelse tidligst kunne ske den 26.
maj 2012, hvor hun skulle starte i praktik.
opsigelsesreglerne i erhvervsuddannelseslovens § 60 afløste de tidligere gældende opsigel-
sesregler i lærlingelovens § 6 og efg-retsbekendtgørelsens § 12.
efter såvel lærlingelovens § 6 som efg-retsbekendtgørelsens § 12, stk. 3, kunne en uddannel-
sesaftale opsiges under et skoleophold, der lå forud for påbegyndelse af praktiktiden i virk-
somheden, hvis prøvetiden ikke var udløbet.
det fremgår af forarbejderne til erhvervsuddannelseslovens § 60, at bestemmelsen viderefører
principperne i lærlingeloven og reglerne i efg-retsbekendtgørelsen, og at § 60, stk. 2, er en
forenkling af lærlingelovens § 6 og efg-retsbekendtgørelsens § 12, stk. 3.
på den baggrund – og da der hverken efter ordlyden af erhvervsuddannelseslovens § 60, stk.
2, eller dens forarbejder er holdepunkter for en anden forståelse – finder højesteret, at be-
stemmelsen må forstås således, at en uddannelsesaftale kan opsiges under et skoleophold, der
ligger forud for praktiktiden.
kommunikationscentret var således berettiget til at opsige a som sket den 26. april 2012.
højesteret stadfæster herefter dommen.
i sagsomkostninger for højesteret skal ftf som mandatar for faf som mandatar for a betale
30.000 kr. til dansk industri (di) som mandatar for kommunikationscentret.
                                               - 5 -
                                     thi kendes for ret:
landsrettens dom stadfæstes.
i sagsomkostninger for højesteret skal ftf som mandatar for faf som mandatar for a betale
30.000 kr. til dansk industri (di) som mandatar for kommunikationscentret aps.
de idømte sagsomkostningsbeløb skal betales inden 14 dage efter denne højesteretsdoms af-
sigelse og forrentes efter rentelovens § 8 a.


text:
                             højesterets dom
                           afsagt onsdag den 25. april 2012
sag 371/2010
(2. afdeling)
if skadeforsikring
(advokat michael s. wiisbye)
mod
a
(advokat henrik juel halberg)
i tidligere instans er afsagt dom af østre landsrets 3. afdeling den 16. december 2010.
i pådømmelsen har deltaget fem dommere: peter blok, per walsøe, jon stokholm, hanne
schmidt og lars hjortnæs.
påstande
appellanten, if skadeforsikring, har gentaget sine påstande.
indstævnte, a, har gentaget sin principale påstand om afvisning og har subsidiært påstået
stadfæstelse. mere subsidiært har han nedlagt påstand om betaling af et mindre beløb, herun-
der om at der alene skal betales procesrenter fra den 18. maj 2007 til den 10. juni 2008 og
igen fra sagens anlæg den 19. juni 2009.
anbringender
if skadeforsikring har gentaget sine anbringender og har supplerende anført, at med ankesty-
relsens afgørelse af 25. maj 2008, som a ikke har indbragt for domstolene, og med østre
landsrets dom af 22. januar 2007, hvorefter arbejdsgiveren ikke er erstatningsansvarlig for
hændelsen den 23. juli 1999, er det endeligt fastslået, at a har afgivet urigtige oplysninger, at
hans eventuelle lidelser ikke er forårsaget ved en arbejdsulykke, og at han ikke er berettiget til
erstatning i henhold til arbejdsskadesikringsloven. da han har afgivet urigtige oplysninger,
kan han ikke være i god tro. selskabet har ikke haft grundlag for at anfægte as oplysninger
                                                - 2 -
om hændelsesforløbet, før østre landsret i den retssag, som a havde anlagt mod arbejdsgive-
ren, tilsidesatte hans forklaring.
forældelsen af tilbagesøgningskravet har været suspenderet i hvert fald indtil landsrettens
dom af 22. januar 2007, hvor det blev fastslået, at a havde afgivet urigtige oplysninger, men
forældelsen bør anses for suspenderet indtil den 26. marts 2007, hvor arbejdsskadestyrelsen
omgjorde sin retskraftige afgørelse af 24. marts 2000, idet selskabet først på det tidspunkt fik
mulighed for at kræve tilbagebetaling.
a har gentaget sine anbringender og har til støtte for afvisningspåstanden supplerende anført,
at selv om arbejdsskadestyrelsen findes ikke at have taget stilling til spørgsmålet om tilbage-
betaling i afgørelsen af 26. marts 2007, skal sagen afvises, idet if skadeforsikring i så fald i
første omgang må anmode arbejdsskadestyrelsen om at træffe afgørelse om tilbagesøgnings-
kravet, jf. den dagældende arbejdsskadesikringslovs § 54, hvorefter styrelsen træffer afgørelse
om alle spørgsmål efter loven.
til støtte for frifindelsespåstanden har han supplerende anført, at der ikke er grundlag for at
anse forældelsen af selskabets krav for suspenderet, idet selskabet var eller burde være be-
kendt med de faktiske forhold, der begrunder tilbagesøgningskravet, både da kiropraktorreg-
ningen blev betalt den 20. juni 2000, da afgørelsen om méngodtgørelse blev truffet den 18.
juli 2001, og da afgørelsen om erhvervsevnetabserstatning blev truffet den 29. oktober 2003.
østre landsrets dom fra januar 2007 bygger ikke på nye faktiske omstændigheder, men kun
på en anden vurdering af disse omstændigheder. også kravet om tilbagebetaling af den udbe-
talte erhvervsevnetabserstatning må således anses for at have været forældet, da retssagen
blev anlagt i 2009. da selskabet først indgav stævning mere end 1 år efter, at selskabet var
blevet bekendt med ankestyrelsens afgørelse af 23. maj 2008, finder bestemmelsen om en
ekstra frist i forældelseslovens § 21, stk. 2, ikke anvendelse.
han har ikke modtaget erstatnings- og godtgørelsesbeløbene mod bedre vidende, og selskabet
er nærmest til at bære risikoen for, at der blev udbetalt erstatning og godtgørelse. han har fra
starten loyalt oplyst om forudbestående lænderygproblemer og om, at vidnet b havde
overværet hændelsen den 23. juli 1999. han havde heller ingen interesse i at ændre sin
tidligere beskrivelse af hændelsesforløbet, da han udfyldte arbejdsskadestyrelsens spørge-
skema den 18. januar 2000, eftersom han havde anmeldt hændelsen som en pludselig løfte-
                                               - 3 -
skade, der i modsætning til en arbejdsulykke ikke er betinget af en pludselig udefra kommen-
de skadelig påvirkning, jf. den dagældende arbejdsskadesikringslovs § 9 a. selskabet frem-
kom ikke over for arbejdsskadestyrelsen med bemærkninger om variationerne i hændelsesbe-
skrivelsen, og selskabet påklagede hverken styrelsens afgørelser om anerkendelse af arbejds-
skaden som en arbejdsulykke eller styrelsens afgørelser om méngodtgørelse og erhvervsevne-
tabserstatning, selv om selskabet var eller burde have været bekendt med variationerne i de
foreliggende beskrivelser af hændelsesforløbet den 23. juli 1999. desuden blev selskabet alle-
rede i november 2004 bekendt med, at vidnet b ikke kunne bekræfte, at alubroen var faldet.
selskabet reagerede først den 15. februar 2007 ved at anmode om genoptagelse af sagen om
arbejdsskadesikring. endvidere anlagde selskabet først retssag den 18. juni 2009, selv om
man allerede den 2. juni 2008 havde meddelt, at retslige skridt ville blive indledt, hvis a ikke
tilbagebetalte senest den 10. juni 2008. de ydelser, som a har modtaget fra selskabet, er
blevet brugt til genoprettelse af hans bolig, idet han efter hændelsen den 23. juli 1999 var
uden indtægt.
det bestrides, at selskabets eventuelle krav i medfør af rentelovens § 3, stk. 5, kan kræves
forrentet fra betalingstidspunktet.
if skadeforsikring har protesteret mod, at a har fremsat et nyt anbringende om, at også den
del af tilbagesøgningskravet, som vedrører erhvervsevnetabserstatning, er forældet, idet dette
anbringende først er fremsat umiddelbart forud for hovedforhandlingen i højesteret, jf. rets-
plejelovens § 383.
supplerende sagsfremstilling
a anmeldte den 14. oktober 1999 hændelsen den 23. juli 1999 som en pludselig løfteskade.
arbejdsskadestyrelsen meddelte ved brev af 3. marts 2000 til a, at der efter styrelsens opfat-
telse ikke var tale om en pludselig løfteskade, men at der efter hans beskrivelse var tale om en
arbejdsulykke.
højesterets begrundelse og resultat
som anført af landsretten har hverken arbejdsskadestyrelsen eller ankestyrelsen truffet afgø-
relse om, hvorvidt a skal tilbagebetale de udbetalte erstatnings- og godtgørelsesbeløb til if
skadeforsikring. den dagældende arbejdsskadesikringslov indeholdt ingen regler om tilbage-
                                               - 4 -
søgningskrav, og selv om arbejdsskadestyrelsen og ankestyrelsen efter praksis kunne tage
stilling hertil, var anlæggelse af retssag herom ikke betinget af, at dette var sket. højesteret
tiltræder herefter, at as afvisningspåstand ikke er taget til følge.
i besvarelsen af 18. januar 2000 af arbejdsskadestyrelsens spørgeskema anførte a, at skaden
opstod i forbindelse med, at alubroen faldt 1 ½ til 2 m. denne beskrivelse er ikke uforenelig
med beskrivelsen i skadeanmeldelsen af 14. oktober 1999 og i de foreliggende lægejournaler
m.v. as forklaringer gengivet i hvidovre rets dom af 29. november 2004 og i østre lands-
rets dom af 22. januar 2007 afviger ikke fra beskrivelsen i spørgeskemaet af 18. januar 2000
på en måde, som er afgørende for spørgsmålet om, hvorvidt der var tale om et ulykkestil-
fælde.
på denne baggrund tiltræder højesteret, at det ikke er godtgjort, at a bevidst har afgivet urig-
tige oplysninger, og at han ved modtagelsen af de omhandlede erstatnings- og godtgørelses-
beløb vidste eller burde have vidst, at han ikke var berettiget til beløbene.
herefter, og i øvrigt af de grunde, der er anført af landsrettens flertal, tiltræder højesteret, at
der ikke er grundlag for at pålægge a at tilbagebetale de modtagne erstatnings- og godtgørel-
sesbeløb.
højesteret stadfæster herefter dommen.
                                       thi kendes for ret:
landsrettens dom stadfæstes.
i sagsomkostninger for højesteret skal if skadeforsikring inden 14 dage efter denne højeste-
retsdoms afsigelse betale 80.000 kr. til a.
sagsomkostningsbeløbene forrentes efter rentelovens § 8 a.