text:
evh
                                       udskrift
                                           af
                        sø- & handelsrettens dombog
                                      ____________
                                       kendelse
afsagt den 2. december 2015
b-68-15
s aps under konkurs
(advokat nete weber)
mod
x
(advokat birger lennart hagstrøm)
indledning og påstande
denne sag drejer sig om konkurskarantæne i tilknytning til behandling af konkursboet efter
s aps.
kurator har nedlagt påstand om, at x pålægges konkurskarantæne i tre år.
x har nedlagt påstand om frifindelse.
                                                    -2-
oplysninger i sagen
s aps er stiftet den 12. maj 2010 af p1 med en selskabskapital på 80.000 kr. x, der var p1s da-
værende ægtefælle, har siden stiftelsen og frem til den 23. september 2013 været registreret
som direktør i selskabet. fra den 23. september 2013 og frem til den 9. september 2014 var p2
registreret som selskabets direktør. selskabets formål var at udøve rengøringsvirksomhed.
det fremgår af selskabets r75, at der i 2013 kun foretaget momsangivelser for de første to
kvartaler. salgsmoms blev angivet med 223.406 kr. og købsmoms blev angivet med 186.894
kr., svarende til et positivt tilsvar på kr. 36.512. der foreligger ikke oplysninger om, hvorvidt
der blev foretaget angivelser for 2014.
pr. 1. oktober 2013 overdrog p1 selskabet til p2. af overdragelsesaftalen fremgår, at købe-
summen er fastsat til 0 kr., og at p1 køber selskabets range rover ud af selskabet for 200.000
kr.
ved afgørelse af 23. juli 2014 traf skat afgørelse om ændring af selskabets moms. det frem-
går af afgørelsen blandt andet:
       ”vi har bedt om at se selskabets regnskabsmateriale, og vi har gennemgået den moms, i har an-
       givet for perioden 1. januar 2011 – 31. december 2012.
       skat kan ikke godkende fradrag for moms af fakturaer angiveligt udstedt af selskab1, sel-
       skab2 og firma1 for foråret 2011 på i alt 871.345 ir.
       for foråret 2012 kan skat ligeledes ikke godkende fradrag for moms af fakturaer angiveligt
       udstedt af selskab1, selskab3 og selskab2 på i alt 755.602 kr.
       skat anser ikke, at fakturaerne kan anvendes som dokumentation for momsfradrag efter
       momslovens § 37, stk. 2, nr. 1, idet det ikke kan dokumenteres, at de på fakturaerne anførte
       ydelser er leveret af disse virksomheder.
       skat anser de fremviste fakturaer fra disse virksomheder for fiktive.
       subsidiært er det skats opfattelse, at selskabet vidste eller burde vide, at de ved køb fra oven-
       stående virksomheder deltog i transaktioner, der var led i momssvindel.
                                                      -3-
      resultatet er, at selskabet skal betale henholdsvis 871.345 kr. mere i moms for året 2011 og
      755.602 kr. mere i moms for året 2012.
      ...
      1. moms
      1.1. de faktiske forhold
      s aps har udført hovedparten af sine rengørings- og opvaskeopgaver for selskab4.
      arbejdet er udført dels med egne ansatte, x og dels ved hjælp fra underleverandører.
      …
      1.4. skats bemærkninger og begrundelse
      skat har i breve af den 23. oktober 2013 og i rykkerskrivelse af den 6. december 2013 anmodet
      selskabet om at fremsende dokumentation for udgiften til fremmed arbejde henholdsvis
      3.485.383 kr. i året 2011 og 3.022.408 kr. i året 2012.
      skat har tidligere modtaget samtlige udgiftsbilag på fremmed arbejde, men har som doku-
      mentation for de fakturerede ydelser – antal arbejdstimer anmodet om underbilag til fakturaer-
      ne, kopi af underbilag, såsom arbejdssedler/timesedler samt oplysning om, hvor de pågælden-
      de arbejder er udført.
      materialet er ikke modtaget i skat.
      …
      konklusion:
      skat kan ikke godkende fradrag for moms af fakturaerne angiveligt udstedt af virksomheder-
      ne firma1, selskab2, selskab1 og selskab3-
      når der henses til det forhold, at
            selskabet ikke kan dokumentere, hvor det af underleverandørerne fakturerede arbejde
             fysisk er udført
            s aps ikke med arbejdssedler, timesedler eller andet kan dokumentere eller sandsynlig-
             gøre, hvor mange timer der rent faktisk er anvendt på en given opgave eller hvilke per-
             soner, der har udført opgaven
            at fakturaer udskrevet af flere af hinanden på papiret uafhængige underleverandører
             stort set har identisk fakturalayout …
            samarbejdsaftalerne er standardformular som er udfyldt forkert …
      finder skat, at der er en række faktorer, der rejser tvivl om fakturaernes realitet, hvorfor der
      nægtes fradrag for den indgående afgift jævnfør momslovens § 37, stk., nr. 1, idet det ikke er
      godtgjort at indkøb af fremmed arbejdskraft er leveret til s aps uagtet betaling af fakturaerne
      har fundet sted.”
erhvervsstyrelsen traf den 20. august 2014 beslutning om tvangsopløsning af selskabet, og
den 9. september 2014 blev advokat nete weber udnævnt som likvidator. på dennes an-
modning blev selskabet den … 2014 taget under konkursbehandling, og likvidator blev sam-
tidig udpeget som kurator i konkursboet.
                                                       -4-
skifteretten har den 4. februar 2015 taget kurators indstilling om at indlede konkurskarantæ-
nesag mod x til følge.
det fremgår af konkursboets gældbog, at der er anmeldt simple krav for ca. 1,8 mio. kr.,
hvoraf skat har anmeldt for ca. 1,65 mio. kr.
om sagens omstændigheder i øvrigt fremgår af kurators processkrift blandt andet:
      ”1. selskabet:
      … over for erhvervsstyrelsen blev den 17. maj 2010 afgivet erklæring om, at selskabets kapital
      var indbetalt på en bankkonto, men identiteten af den person, der afgav erklæringen, har ikke
      kunnet fastslås. det er ikke afklaret, om kapitalen blev stillet til rådighed for selskabet ved stif-
      telsen, og/eller hvordan der blev disponeret herover.
      …
      årsrapporten for 2010 blev ifølge sit indhold godkendt på selskabets ordinære generalforsam-
      ling den 31. maj 2011. årsregnskabet var ikke revideret, men udarbejdet med assistance til op-
      stilling, ydet af bille & buch-andersen, registreret revisionsaktieselskab, frr, v/ reg. revisor
      peter holm. om den ydede bistand blev anført:
          ”vi har tilrettelagt og udført vort arbejde i overensstemmelse med danske revisionsstandard
          for assistance med regnskabsopstilling. vi har ikke revideret eller udført gennemgang af års-
          regnskabet og udtrykker derfor ikke nogen grad af sikkerhed derom.
          supplerende oplysninger vedrørende andre forhold
          selskabet har i strid med lov om aktie- og anpartsselskaber § 210 ydet lån til selskabets ho-
          vedanpartshaver.”
      ifølge resultatopgørelsen for 2010 havde selskabet haft et bruttoresultat på kr. 157.112, hvori fo-
      retoges fradrag for personaleomkostninger (kr. 66.132), finansielle omkostninger (kr. 300 (net-
      to)) og skat af årets resultat (kr. 22.650), svarende til et positivt resultat på kr. 68.030.
      selskabets aktiver sammensatte sig ifølge balancen af tilgodehavender fra salg og tjenesteydel-
      ser (kr. 227.948), krav mod virksomhedsdeltagere og ledelse (kr. 17.162) og likvide beholdninger
      (kr. 219.135), svarende til bogførte aktiver for kr. 464.245.
      ifølge balancen pr. 31. december 2010 havde selskabet forpligtelser over for kreditorer for kr.
      316.215 og dermed en positiv egenkapital på kr. 148.030.
      årsrapporten for 2011 blev ifølge sit indhold godkendt på selskabets ordinære generalforsam-
      ling den 15. juni 2012. årsregnskabet var ikke revideret, men blev aflagt på brevpapir fra revi-
      sionsfirmaet p3, statsautoriserede revisorer aps.
                                                -5-
ifølge resultatopgørelsen for 2011 havde selskabet haft et bruttoresultat på kr. 198.174, hvori fo-
retoges fradrag for eksterne omkostninger (kr. 117.392), afskrivninger (kr. 12.000), tillæg for fi-
nansielle indtægter (kr. 68) og fradrag for skat af årets resultat (kr. 16.864), svarende til et posi-
tivt resultat på kr. 51.985.
det følger af specifikationerne til årsregnskabet for 2011, at selskabet havde haft en omsætning
på kr. 3.806.300, afholdt udgifter til underleverandører for kr. 3.485.383, havde haft personale-
omkostninger for kr. 122.743 og andre eksterne udgifter, herunder leje, kontorhold, autodrift
m.m., for kr. 117.392.
selskabets aktiver sammensatte sig ifølge balancen af en varevogn (kr. 48.000), udestående for-
dringer (kr. 245.644) og likvide beholdninger (kr. 63.988), svarende til aktiver for kr. 357.632. af
specifikationerne fremgår, at bilen havde en anskaffelsessum på kr. 60.000. der er ikke specifi-
kationer vedrørende øvrige poster, men det kan konstateres, at selskabets udestående fordrin-
ger reelt ikke havde ændret sig fra 31. december 2010 til 31. december 2011.
ifølge balancen pr. 31. december 2011 havde selskabet forpligtelser over for kreditorer for kr.
157.617 og dermed en positiv egenkapital på kr. 200.015.
årsrapporten for 2012 blev ifølge sit indhold godkendt på selskabets generalforsamling den 21.
maj 2013. årsregnskabet for 2012 var ikke revideret, men blev aflagt på brevpapir fra revisions-
firmaet p3, statsautoriserede revisorer aps.
ifølge resultatopgørelsen for 2012 havde selskabet haft en bruttofortjeneste på kr. 195.987, hvori
foretoges fradrag for personaleomkostninger (kr. 122.973), af- og nedskrivninger (kr. 70.000) og
finansielle omkostninger (kr. 746 (netto)), hvorefter det positive resultat var opgjort til kr. 2.268.
det følger af specifikationerne til årsregnskabet for 2012, at selskabet havde haft en omsætning
på kr. 3.353.573, afholdt udgifter til underleverandører for kr. 3.022.408, havde haft personale-
omkostninger for kr. 122.973 og andre eksterne udgifter, herunder leje, kontorhold, autodrift
m.m., for kr. 135.177.
selskabets aktiver sammensatte sig ifølge balancen pr. 31. december 2012 af produktionsanlæg
og maskiner (kr. 268.000), andre tilgodehavender (kr. 171.650) og likvide beholdninger (kr.
6.140), svarende til aktiver for bogførte værdier på kr. 445.790. ifølge specifikationerne havde
selskabet haft tilgang af en varevogn til en anskaffelsessum på kr. 290.000.
selskabet havde ifølge balancen pr. 31. december 2012 forpligtelser over for kreditorer på
252.080, men der var med modsat fortegn medtaget oplysninger om kortfristet del af langfriste-
de forpligtelser (kr. 3.573) og et tilgodehavende vedrørende selskabsskat (kr. 5.000), svarende
til, at selskabets forpligtelser over for kreditorer var oplyst til kr. 243.507. selskabet havde ikke
langfristede forpligtelser. selskabets positive egenkapital var opgjort til kr. 202.283.
fra revisionsfirmaet p3, statsautoriserede revisorer aps har konkursboet modtaget udskrifter
af resultatopgørelser for 2011 og 2012. den tidligere revisor har endvidere udleveret skattemæs-
sige specifikationer for 2011 og 2012. udskrifter af bogføringen for 2012 er modtaget fra sel-
skab5, hvortil skal bemærkes, at selskabet var registreret med hjemsted hos den nævnte virk-
somhed til 13. december 2013.
                                                 -6-
regnskabsbilag for 2010-2012 er ikke udleveret. udskrifter af bogføring, råbalancer og/eller
regnskabsbilag er ikke udleveret for perioden efter 1. januar 2013. det er uafklaret, om bogfø-
ring måtte være foretaget for denne periode, og/eller hvor sådan materiale måtte bero.
for 2010 foretoges angivelser af momstilsvar for 3 kvartaler. salgsmoms blev angivet med kr.
612.076, medens købsmoms blev angivet med kr. 560.894, svarende til positive tilsvar på kr.
51.184.
…
for selskabet blev pr. 12. maj 2010 oprettet en bankkonto i sparekassen sjælland, hvorpå var
posteringer til 13. december 2013, hvor saldoen, kr. 2.558,77, blev overført til en anden bankkon-
to. kontohaver for den nævnte konto er ikke identificeret.
konkursboet har foreløbigt modtaget posteringsoversigter for perioden fra september 2012 til
13. december 2013 …
af posteringerne kan konstateres, at der pr. 7. januar 2013 foretoges betaling af faktura 138 af
kr. 236.062,50, hvilken ifølge bogføringen var udstedt i 2012. betaling blev foretaget fra ”fir-
ma2”, der formentligt kan identificeres til selskab4, cvr-nr. ... x er registreret som direktør for
det nævnte selskab.
i perioden fra 8. januar 2013 til 4. september 2013 modtog selskabet yderligere kr. 1.456.062,50
fra ”firma2”, svarende til betalinger fra det nævnte selskab for samlet kr. 1.692.125 i 2013. der
kan ikke konstateres betalinger fra andre parter.
om debiteringerne kan konstateres, at der blev foretaget betalinger til ”selskab2”, ”selskab6”,
”firma3”, ”selskab7”, ”selskab8” og ”firma4”. de nævnte må anses at have været brugt som
”underleverandører” på samme vis som de ovenfor nævnte parter var angivet som ”underleve-
randører” i 2011 og 2012. det kan ikke konstateres, hvilke ydelser de nævnte virksomheder
skulle have leveret.
i tilknytning hertil skal det bemærkes, at selskab2, cvr-nr. …, blev erklæret konkurs den …
2013. selskab6, cvr-nr. …, blev erklæret konkurs den … 2014. selskab7, cvr-nr. …, blev er-
klæret konkurs den … 2014.
til selskab6, nu under konkurs, blev pr. 5. april 2013 overført kr. 157.500 og pr. 25. april 2013
overført kr. 70.000, eller i alt kr. 227.500. skat har gennemført kontrol af transaktioner i regi af
selskab6, nu under konkurs, vedrørende perioden fra 13. juli 2012 til 31. marts 2013. kontrollen
resulterede i en afgørelse af 3. juli 2013, hvor det nævnte selskab blev efteropkrævet kr.
1.344.341 i moms, da der blev nægtet fradrag for købsmoms fra 7 virksomheder.
til selskab7, nu under konkurs, blev pr. 4. juni 2013 overført kr. 51.712,50, pr. 7. juni 2013 kr.
80.000 og pr. 12. juni 2013 kr. 42.500, eller i alt kr. 174.212,50. om de nævnte betalinger var angi-
vet, at de blev foretaget til udligning af fakturaer, men selskab7, nu under konkurs, var ikke re-
gistreret i medfør af momsloven, svarende til, at der i regi af det nævnte selskab må anses at
have været drift af uregistreret virksomhed. skat har oplyst, at kontrolmæssige tiltag er
iværksat angående selskab7, nu under konkurs.
som ovenfor nævnt sammensatte selskabets aktiver sig ifølge balancen pr. 31. december 2012 af
”produktionsanlæg og maskiner” (kr. 268.000), andre tilgodehavender (kr. 171.650) og likvide
beholdninger (kr. 6.140), svarende til aktiver for bogførte værdier på kr. 445.790.
                                                    -7-
     ifølge specifikationerne for 2011 havde selskabet haft tilgang af en varevogn til en anskaffelses-
     sum på kr. 60.000, hvilken efter afskrivninger var medtaget i balancen pr. 31. december 2011 til
     en værdi på kr. 48.000.
     ifølge specifikationerne for 2012 havde selskabet haft tilgang af en varevogn til en anskaffelses-
     sum på kr. 290.000, svarende til anskaffelsessummer for de 2 biler på kr. 350.000. efter afskriv-
     ninger på begge biler for 2011 og 2012 på samlet kr. 82.000, var bilerne medtaget i balancen pr.
     31. december 2012 til værdier på samlet kr. 268.000.
     af bogføringen for 2012 fremgår, at der pr. 5. marts 2012, 7. marts 2012 og 30. marts 2012 fore-
     toges betalinger af samlet kr. 290.000 med angivelse af, at betalingerne vedrørte køb af en range
     rover. selskabet blev imidlertid ikke registreret som ejer af en varevogn i 2011 eller af en range
     rover i 2012.
     det kan ikke konstateres af de oplysninger, som konkursboet har rådighed over på hvilket
     grundlag, der foretoges registrering af køb af biler for kr. 60.000, henholdsvis kr. 290.000.”
     …
     omstændighederne ved ophør af aktiviteter i regi af selskabet er ikke p.t. belyste, men det kan
     konstateres, at selskabet blev efterladt tømt, men med betydelige forpligtelser. ved driften blev
     forpligtelser væsentligt tilsidesat over for skat, hvortil skal bemærkes, at selskabet i den sene-
     ste periode synes at være holdt i live, uagtet at dette ikke kunne opfylde sine forpligtelser. ud-
     skrift af gældbogen fremlægges …
videre fremgår af kurators replik blandt andet:
     ”det følger …af [de skattemæssige specifikationer til årsrapporterne for hhv. 2011 og 2012], at
     selskabet i regnskabsåret 2011 havde tilgang af en varevogn, der var købt for kr. 60.000, og at
     selskabet i regnskabsåret 2012, havde tilgang af yderligere en varevogn, der var købt for kr.
     290.000. specifikationerne indeholder ingen nærmere oplysninger til identifikation af de nævnte
     biler.
     det bemærkes, at x har godkendt årsrapporterne for 2011 og 2012.”
forklaringer
x har forklaret, at s aps skulle have været et holdingselskab for et andet selskabet, som ko-
nen havde drevet i 5 år. det endte dog med, at s aps fungerede som et driftsselskab. det var
hans ægtefælle, der havde midlerne til at stifte og drifte selskabet.
                                                -8-
selskabet havde en kunde, som selskabet servicerede ved hjælp af underleverandører. han
var meget omhyggelig med at kontrollere, at underleverandørerne overholdt deres forplig-
telser over for skat mv.
2-3 måneder før han udtrådte som direktør, blev han kontaktet af skat, der ville se diverse
materialer vedrørende selskabet, herunder fakturaer. han sørgede for, at det ønskede mate-
riale blev sendt til skat og hørte herefter ikke yderligere fra dem. han gik derfor ud fra, at
alt var ok. p2 kontaktede ham ikke efterfølgende vedrørende henvendelser fra skat.
selskabet købte i 2011 en lincoln navigator i jylland for 60.000 kr., hvilket var uden afgift.
bilen blev registreret i sverige i hans navn; dels af afgiftsmæssige årsager, og dels da det var
ham som direktør, der brugte den til transport til og fra arbejde. hans ægtefælle havde en
range rover, der var indregistreret i hendes navn, også i sverige. hun havde købt bilen for
400.000 kr. hun solgte bilen til selskabet og fik lincoln’en ud. der blev byttet biler. range
roveren blev, da selskabet overtog ejerskabet, indregistreret i hans navn. hans ægtefælle,
der med overdragelsen af selskabet købte range roveren ud af selskabet, solgte den kort tid
efter overdragelsen for 230.000 skr. bilen blev solgt til en bilforhandler. det er forkert, at der
optræder 2 biler i årsregnskabet for 2012.
det var revisor, der udarbejdede overdragelsesaftalen. selskabets værdi var 200.000 kr. vær-
dien lå i bilen. han ved ikke, om p2 betalte de 200.000 kr. han solgte selskabet, da arbejdet
var gået ned. p2 var interesseret i at overtage selskabet, da hun havde en stor kontrakt på
hånden med et hotel. han har ikke indgået aftaler med telia. han kom i kontakt med p2
gennem sin revisor. han ved, at p2 er fra italien.
vedrørende bogføringen indgik selskabet en aftale med dataservice om bogføring for sel-
skabet. det kan godt være, at de har videresendt opgaver til p3, men han har ikke haft kon-
takt med vedkommende. hans eneste kontakt vedrørende bogføringen var dataservice. p2
fik alle papirer i forbindelse med overdragelsen af selskabet.
argumentation
                                                       -9-
kurator har i det væsentlige procederet i overensstemmelse med påstandsdokumentet af 9.
oktober 2015, hvoraf fremgår blandt andet:
     ”til støtte for den nedlagte påstand gøres det gældende, at x er uegnet til at deltage i ledelsen af
     en erhvervsvirksomhed, idet han inden for det sidste år forud for fristdagen den 20. august
     2014 har drevet virksomheden groft uforsvarligt derved,
     at      der ubestridt ikke er foretaget nogen bogføring efter 1. januar 2013,
     at      hverken regnskabsmateriale eller bilag forefindes tilgængeligt for kurator og/eller skat,
     at      der ikke er indgivet momsangivelser siden 1. kvartal 2013,
     at      gælden til skat, jf. skat’s anmeldelse i boet, bilag 15 andrager kr. 1.673.278,55
     at      selskabet i henhold til det af sagsøgte som direktør underskrevne årsregnskab for 2012
             ejede 2 biler til en bogført værdi på kr. 268.000 og med en oprindelig anskaffelsespris på
             kr. 350.000,
     at      selskabet imidlertid ikke på noget tidspunkt var registreret som ejer af disse biler, hvorfor
             årsrapporternes oplysning om selskabets aktier var fejlbehæftet, uanset at sagsøgte som
             direktør havde underskrevet disse,
     at      i hvert fald den ene af disse biler, jf. duplikken, af selskabet er solgt til sagsøgte for kr.
             200.000,
     at      den oplyste salgspris på kr. 200.000 ikke er afregnet til selskabet,
     at      det som følge af den manglende bogføring og de manglende bilag ikke har været muligt
             for kurator at konstatere hverken at bilen er solgt eller hvorvidt den er solgt til markeds-
             pris,
     at      der ikke foreligger oplysninger om, hvorledes det er forholdt med den anden bil,
     at      sagsøgte ved gennemførelse af dispositionen om køb af bil til kr. 200.000 uden afregning
             har skaffet sig en uberettiget vinding på bekostning af selskabet og dettes kreditorer,
     at      der i perioden 1 år før fristdagen er påført selskabets gældsforpligtelser stor kr. 140.344,63
             til telia bilag 16.”
advokat birger hagstrøm har for x i det væsentlige procederet i overensstemmelse med på-
standsdokumentet af 19. oktober 2015, hvoraf fremgår blandt andet:
     ”til støtte for påstanden gøres det gældende, at den manglende godkendelse af selskabets
     momsangivelser til skat er sket med urette og med baggrund i henvendelser til selskabet, som
     ikke er efterkommet, på et tidspunkt hvor sagsøgte ikke var direktør, idet denne ophørte her-
     med den 23. september 2013.
     i grundlaget for afgørelsen fra skat er det angivet, at man i brev af 23. oktober 2013 og i ryk-
     kerskrivelse af 6. december 2013 har anmodet om fremsendelse af dokumentation for udgiften
     til fremmed arbejde.
     skat havde tidligere modtaget samtlige udgiftsbilag på fremmed arbejde, men de efterfølgen-
     de breve, hvori man opfordrede til fremsendelse af yderligere oplysninger, har sagsøgte ikke
     kunnet besvare, da denne ikke havde med virksomheden at gøre på dette tidspunkt.
                                                    - 10 -
      i sagsøgtes periode som direktør har denne foretaget alle indberetninger vedrørende moms og
      a-skat samt foretaget det betalinger, der skulle ske.
      det bestrides derfor, at sagsøgte har udøvet groft uforsvarlig forretningsførelse, og det bestri-
      des, at denne er uegnet til at deltage i ledelsen af en erhvervsvirksomhed.
      det bestrides endvidere, at sagsøgte som direktør for selskabet har deltaget i kædesvig, hvilket
      er fuldstædigt udokumenteret fra sagsøgers side.
      for så vidt angår de i sagen omhandlede biler, er der sket behørig afregning af disse, og pris-
      sætningen af disse er sket til markedspriser, og det bestrides, såvel at sagsøgte har begået man-
      datsvig, ligesom det bestrides, at der er påført selskabet og dettes kreditorer tab overhovedet –
      og heller ikke på et minimum af kr. 200.000,00.
      dette kan således heller ikke danne grundlag for at gøre gældende, at sagsøgte har optrådt groft
      uforsvarligt vedrørende forretningsførelsen.
sø- og handelsrettens begrundelse og resultat
erhvervsstyrelsen traf den 20. august 2014 beslutning om tvangsopløsning af s aps, og den
relevante periode for bedømmelse af sagen, jf. konkurslovens § 157, stk. 1, er således tiden ef-
ter den 20. august 2013. x var fra stiftelsen og frem til den 23. september 2013 registreret som
selskabets direktør. det er ikke bevist, at x skulle have virket som direktør efter denne dato.
selskabet blev taget under konkursbehandling den … 2014, og der er i konkursboet anmeldt
simpelt gæld for ca. 1,8 mio. kr., hvor langt størstedelen af kravet er anmeldt af skat.
det fremgår af skats anmeldelse, at hovedparten af kravet udgør momsrestancer. det
fremgår endvidere, at momsangivelser for 3. kvartal 2013 ikke er indsendt, og at angivelser-
ne for dette kvartal derfor er foreløbigt fastsat uden, at der er sat beløb på den foreløbige
fastsættelse.
når det anmeldte momsbeløb sammenholdes med skats afgørelse af 23. juli 2014 vedrø-
rende opkrævning af yderligere moms for perioden 1. januar 2011 – 31. december 2012, læg-
ger retten til grund, at det foreløbigt fastsatte momsbeløb for 3. kvartal 2013 er af meget be-
                                               - 11 -
skeden størrelse. det resterende anmeldte krav er ubestridt stiftet i perioden, hvor p2 var re-
gistreret om direktør.
herefter og efter en samlet vurdering af sagens omstændigheder i øvrigt, finder retten, at x i
den relevante periode ikke har udvist en adfærd, der kan karakteriseres som groft uforsvar-
lig forretningsførelse, jf. konkurslovens § 157, stk. 1, hvorfor
                                           bestemmes:
x frifindes.
statskassen skal betale sagens omkostninger.
                                      lise krüger andersen
                                             (sign.)
                                          ___ ___ ___
                                udskriftens rigtighed bekræftes
                          sø- og handelsretten, den 2. december 2015


text:
                             højesterets dom
                           afsagt torsdag den 31. maj 2012
sag 121/2010
(1. afdeling)
tom nygaard
og
djohn nygaard
(advokat lida hulgaard)
mod
skatteministeriet
(kammeradvokaten ved advokat steffen sværke)
i tidligere instans er afsagt dom af vestre landsrets 7. afdeling den 12. marts 2010.
i pådømmelsen har deltaget fem dommere: børge dahl, lene pagter kristensen, poul
søgaard, henrik waaben og kurt rasmussen.
påstande
appellanterne, tom nygaard og djohn nygaard, har gentaget deres påstand.
indstævnte, skatteministeriet, har påstået stadfæstelse.
supplerende sagsfremstilling
der er for højesteret fremlagt yderligere materiale om vurderingsmyndighedernes benyttel-
seskoder m.v. for ejendommen gedhusvej 10. det fremgår heraf, at der fra 1981 til 1988 og i
2010 blev anvendt benyttelseskode 05, og at der fra 1989 til 2009 blev anvendt benyttelses-
kode 34. fra 1981 til 1989 og fra 2004 til 2010 er der fastsat en grundværdi for stuehuset,
mens der ikke er fastsat en sådan værdi for perioden fra 1990 til 2003.
                                                - 2 -
af en udskrift af 1. oktober 2004 om vurdering af ejendommen gedhusvej 10 fremgår bl.a., at
der er anført benyttelseskode 34 ”erhvervsejendom af speciel karakter”, at ejendomsværdien
er ansat til 1.650.000 kr., at grundværdien er ansat til 291.800 kr., og at stuehusværdien er
ansat til 257.900 kr. i forbindelse med stuehusværdien er der anført ”pgf. 33, stk. 4”, og stue-
husgrundværdien er ansat til 5.000 kr. under specifikationer er det om grundværdien anført
”hektarpris 18,8237 ha à 15.500 kr.” opgjort til 291.767 kr. der følger herefter en opregning
af i alt 18 driftsbygninger. der er tale om to foderladebygninger og en garage samt 15 mink-
haller. der er angivet en ”teknisk værdi” for disse 18 bygninger på 1.173.600 kr., og der er
endvidere anført ”tillægsparcelværdi 300 % af 291.767 kr.” opgjort til 875.301 kr. herefter er
grundværdien på ny anført med 291.800 kr., ”bygningsværdi for stuehuse og fritliggende
beboelse i øvrigt” er anført med 196.140 kr., ”teknisk værdi” 1.173.600 kr., hvorefter ejen-
domsværdi i alt er opgjort til 1.661.540 kr., der er afrundet til 1.650.000 kr.
det fremgår af bbr-meddelelsen, der er udskrevet den 17. november 2008, at der er 15
minkhaller på ejendommen, og at disse er af varierende størrelse fra 240 kvm til 540 kvm, i
alt ca. 5.300 kvm.
det er oplyst, at der som en del af forpagtningsaftalen blev leveret 100 minibigballer halm til
minkene, og at staldgødning og gylle fra minkene blev spredt på forpagterens marker som
gødning.
det fremgår af årsregnskabet 2004 for tom & djohn nygaard i/s, at besætningen under om-
sætningsaktiver ved udgangen af 2003 havde en værdi på 1.490.400 kr., og at værdien ved
udgangen af 2004 var 1.068.056 kr. i 2003 udgjorde salg af mink 2.184.126 kr., og i 2004 var
tallet 2.576.181 kr. resultatet af den primære drift var i 2003 på 693.359 kr., og i 2004 var
tallet 1.645.355 kr. under sekundære indtægter er anført husleje gedhusvej 10 (stuehuset)
med 9.600 kr. i 2003 og 8.800 kr. i 2004 samt jordleje med 28.000 kr. for hvert af de to år.
det er oplyst, at der er ca. 1.400 minkfarme i danmark. tom nygaard og djohn nygaard har
fremlagt oplysninger om 32 af disse minkfarme. det fremgår bl.a. af dette materiale, at ged-
husvej 10 er angivet med 19,0 ha jord, 3.300 tæver, kode 34 og hektarpriser. de 31 andre
ejendomme har et jordareal, der varierer fra ca. 1 ha til ca. 46 ha, og antallet af tæver varierer
fra 850 til 4.500. i et tilfælde er der angivet kode 2 (beboelse og forretning), i fire tilfælde er
                                                - 3 -
der angivet kode 34 (visse erhvervsejendomme), mens der i alle de øvrige tilfælde er angivet
kode 5 (landbrug, bebygget). for to af eksemplerne med kode 34 er der angivet hektarpriser,
mens der i de to andre eksempler er angivet kvadratmeterpriser, hvilket også er tilfældet ved
det ene eksempel med angivelse af kode 2.
retsgrundlaget
i lovbekendtgørelse nr. 975 af 21. september 2004 om beskatning af fortjeneste ved afståelse
af fast ejendom var formuleringen af ejendomsavancebeskatningsloven § 5 a, stk. 1, 1. pkt.:
       ”er ejendommen omfattet af vurderingslovens § 33, stk. 1 og 7, på afståelsestidspunk-
       tet, kan den skattepligtige regulere anskaffelsessummen efter § 4, stk. 2, med den pro-
       cent beregnet med en decimal, hvormed reguleringstallet i personskattelovens § 20 er
       ændret fra anskaffelsesåret til afståelsesåret. for ejendomme, der er omfattet af § 4, stk.
       3, reguleres anskaffelsessummen fra og med kalenderåret 1993.”
bestemmelsen er en videreførelse fra lov nr. 427 af 25. juni 1993. om bestemmelsen hedder
det i skatteudvalgets betænkning af 18. juni 1993 (folketingstidende 1992-93, tillæg b, sp.
2662 f.):
       ”det foreslås, at ejendomme, der helt eller delvis benyttes til landbrug, gartneri, plante-
       skole eller frugtplantage samt skovbrugsejendomme, som er omfattet af vurderingslo-
       vens § 33, stk. 4 og stk. 7, skal kunne vælge at indeksere anskaffelsessummen. refor-
       men af ef’s landbrugspolitik og den forventede liberalisering af verdenshandelen med
       landsbrugsvarer vil stille store krav til omstillingen i landbruget. indkomstudviklingen i
       landbruget vil efter alt at dømme være præget heraf. set over en længere periode er der
       et betydeligt sammenfald mellem prisudviklingen på landbrugsejendomme og udviklin-
       gen for enfamilieboliger. erfaringen viser, at landbruget ofte i perioder med vigende
       indkomster kompenserer herfor ved stigende gældsætning. i de seneste 10 år er land-
       brugets gældsprocent vokset med knap 10 procentpoints. på baggrund af den forventede
       indkomstudvikling i landbruget finder regeringen, at der bør være mulighed for at fri-
       holde landbrug, skovbrug og gartneri for ejendomsavancebeskatning for en del af pris-
       udviklingen, som svarer til den almindelige prisudvikling i samfundet. regeringen fore-
       slår derfor, at der gives adgang for disse erhverv til at vælge mellem lovforslagets ned-
       trapningsordning af fortjenesten eller at indeksere anskaffelsessummen efter de hidtil
       gældende regler. indekseringen sker på baggrund af reguleringstallet i personskattelo-
       vens § 20, der i 1993 udgør 120,0 og i 1994 skønnes til 123,6.
       anskaffelsessummen skal uanset hvilken ordning, der vælges, opgøres ved, at anskaf-
       felsessummen omregnes til kontantværdi, og der tillægges 10.000 kr. pr. kalenderår
       samt afholdte vedligeholdelses- og forbedringsudgifter, i det omfang disse har overste-
       get 10.000 kr. for ejendomme, der er erhvervet før den 19. maj 1993, sker indekserin-
       gen på grundlag af de særlige indgangsværdier, der er fastsat i lovforslaget fra og med
       indkomståret 1993. det gælder også for de ejendomme, der anvender den oprindelige
                                                 - 4 -
      anskaffelsessum med tillæg af de afholdte vedligeholdelses- og forbedringsudgifter in-
      den den 1. januar 1993 som indgangsværdi. det vurderes, at den foreslåede særordning
      for landbruget er gunstigere end de regler om ejendomsavancebeskatning, der foreslås
      for andre erhverv. særordningen er derfor notificeringspligtig i henhold til ef’s stats-
      støtteregler. på denne baggrund foreslås det, at skatteministeren bemyndiges til at fast-
      sætte tidspunktet for bestemmelsens ikrafttrædelse.”
i lovbekendtgørelse nr. 740 af 3. september 2002 om vurdering af landets faste ejendomme
havde § 33, stk. 1, 1. pkt., følgende ordlyd:
      ”i forbindelse med vurderingen træffer vurderingsmyndigheden bestemmelse om, hvor-
      vidt en ejendom helt eller delvis må anses for benyttet til landbrug, gartneri, planteskole
      eller frugtplantage, eller til hvilken benyttelse ejendommen i øvrigt henføres.”
bestemmelsen stammer fra lov nr. 418 af 19. december 1966, hvor den blev indsat med føl-
gende ordlyd:
      ”i forbindelse med vurderingen tager vurderingsrådet bestemmelse om, hvorvidt en
      ejendom helt eller delvis må anses for benyttet til landbrug, gartneri, planteskole eller
      frugtplantage, jfr. § 6, stk. 1 og 4, i lov om beskatning til kommunerne af faste ejen-
      domme, og foretager de fordelinger af grundværdien og eventuelle fradrag i grundvær-
      dien for forbedringer, der er fornødne for gennemførslen af bestemmelsen i den nævnte
      lovs § 6, stk. 4.”
det hedder i forarbejderne til bestemmelsen (folketingstidende 1966-67, 2. samling, tillæg a,
sp. 63 f.):
      ”som foran bemærket står bestemmelsen i forbindelse med forslaget til lov om ændring
      af loven om beskatning til kommunerne af faste ejendomme. i dette forslags § 6, stk. 1,
      fastsættes en regel om, at nedsatte grundskyldspromiller skal finde anvendelse på ejen-
      domme, der på tidspunktet for den vurdering, der lægges til grund ved skatteberegnin-
      gen, benyttes til landbrug, gartneri, planteskole eller frugtplantage. det er vurderings-
      myndighederne, der i forbindelse med de almindelige vurderinger og omvurderinger
      skal tage stilling til, om de enkelte ejendomme anvendes til disse formål. såfremt kun
      en del af en ejendom benyttes til sådanne formål, finder den nedsatte grundskyldspro-
      mille efter det nævnte lovforslags § 6, stk. 4, kun anvendelse på den del af den afgifts-
      pligtige grundværdi, der falder på denne del. der skal derfor af vurderingsmyndighe-
      derne foretages en fordeling af den afgiftspligtige grundværdi på den del af arealet, der
      anvendes til landbrug m.v. den gældende § 33 indeholder ikke fornøden hjemmel til at
      pålægge vurderingsmyndighederne disse opgaver, hvorfor der foreslås indsat et nyt stk.
      1, indeholdende bestemmelser herom.”
                                               - 5 -
den ordning, der blev indført ved § 6 i lov om beskatning til kommunerne af faste ejen-
domme, angik nedsættelse af grundskyldspromillen for landbrug, gartneri, planteskoler og
frugtplantager – efter stk. 4 delvis nedsættelse, såfremt kun en del af ejendommen blev be-
nyttet til de nævnte erhverv. ved lovens § 6 a blev der samtidig indført en bestemmelse om
henstand med betaling af grundskyld. beskatningsordningen efter § 6 faldt væk i 1973.
ved lov nr. 224 af 18. maj 1981 blev ordlyden af vurderingslovens § 33, stk. 1, ændret til føl-
gende:
      ”i forbindelse med vurderingen træffer vurderingsrådet bestemmelse om, hvorvidt en
      ejendom helt eller delvis må anses for benyttet til landbrug, gartneri, planteskole eller
      frugtplantage, eller til hvilken benyttelse ejendommen i øvrigt henføres.”
der blev samtidig i lovens § 33 a indsat en bestemmelse om klage. af bemærkningerne
fremgår bl.a. følgende (folketingstidende 1980-81, tillæg a, sp. 4639 f.):
      ”efter den foreslåede bestemmelse skal vurderingsrådet ikke blot som hidtil træffe be-
      stemmelse om, hvorvidt en ejendom må anses for benyttet til landbrug, gartneri, plante-
      skole eller frugtplantage. vurderingsrådet skal også træffe bestemmelse om benyttelsen
      af de øvrige ejendomme. som anført i de almindelige bemærkninger har dette betydning
      for de omregningsfaktorer, der skal benyttes ved kontantomregningen og den årlige re-
      gulering.
      vurderingsrådets afgørelse om benyttelsen kan påklages efter de sædvanlige regler. ved
      forslaget til § 33 a er herudover åbnet adgang for en ejer, hvis ejendom har skiftet be-
      nyttelse, til at begære, at vurderingsrådet tager spørgsmålet om benyttelsen op til ny
      overvejelse.”
ved cirkulære nr. 7 af 10. januar 1967 blev der fastsat regler til vurderingsrådene om disses
medvirken ved gennemførelsen af lempelses- og henstandsordningen vedrørende de kommu-
nale ejendomsskatter af ejendomme, der benyttes til landbrug, gartneri, planteskole eller
frugtplantage. i cirkulærets pkt. 2 hedder det bl.a.:
      ”2. lempelses- og henstandsberettigede ejendomme.
      lempelses- og henstandsordningen omfatter kun de ejendomme, som på tidspunktet for
      den vurdering, der lægges til grund ved skatteberegningen, helt eller delvis benyttes til
      landbrug, gartneri, planteskole eller frugtplantage.
                                               - 6 -
     da der ikke i forbindelse med 13. alm. vurdering eller senere vurdering til og med 1.
     august 1966 er taget stilling til, hvilke ejendomme der på tidspunktet for den vurdering,
     der lægges til grund ved skatteberegningen, benyttedes til de nævnte formål, vil det
     være nødvendigt, at vurderingsrådene nu foretager den hertil fornødne undersøgelse.
     vurderingsrådet må herunder afgøre, om ejendommen helt eller delvis benyttedes til
     landbrug, gartneri, planteskole eller frugtplantage, samt for ejendomme, der delvis be-
     nyttedes til de nævnte formål, foretage fordeling af grundværdien og fradrag for forbed-
     ringer på denne del og på den øvrige del af ejendommen.
          •   a) ejendommens benyttelse.
     bestemmende for, om en ejendom er omfattet af lempelses- og henstandsordningen, er
     dens faktiske benyttelse på vurderingstidspunktet. det er uden betydning ved afgørelsen
     heraf, om den ansatte grundværdi pr. arealenhed er højere end anvendelsen til de pågæl-
     dende formål betinger, f.eks. som følge af, at der er ansat værdi for udstykningsmulig-
     hed eller for foreskomster i jorden eller er ansat herlighedsværdi.
     der må først og fremmest tages hensyn til, om jorden faktisk benyttes til produktion af
     afgrøder. grund, gårdsplads og have til landbrugsejendomme, gartneri, planteskoler el-
     ler frugtplantager medtages dog under de til nævnte formål benyttede arealer. det
     samme gælder de under landbrug m.v. værende ubenyttede arealer, f.eks. hede- og klit-
     arealer. endelig medtages de under landbrugsejendomme m.v. til juletræsdyrkning an-
     vendte arealer, ligesom mindre skov- og plantagearealer, der indgår som et naturligt led
     i en landbrugsejendoms drift, anses som benyttet til de nævnte formål. inden for ordnin-
     gen falder tillige visse specialiserede landbrugsejendomme, såsom hønserier, anderier
     og fællesstalde.
     uden for lempelses- og henstandsordningen falder skove og plantager, herunder egent-
     lige skov- og plantagearealer under landbrugsejendomme, samt skovejendommens
     planteskolearealer.
     arealer, der henligger udbenyttede uden at være knyttet til landbrug, f.eks. hede- og
     klitarealer, anses ikke som benyttet til landbrug m.v. det samme gælder jagtarealer og
     arealer, der anvendes til camping-, parkerings- og udstillingsplads o.l. samt arealer, der
     anvendes til rekreative formål. endvidere medtages ej heller arealer, der er inddraget til
     erhvervsmæssig udvinding af forekomster i jorden, f.eks. brunkuls-, grus-, kridt-, ler- og
     mergellejer m.v. uden for ordningen falder endelig en række ejendomskategorier, der
     vel har en vis tilknytning til landbrug, men for hvilke afgrødeproduktionen er uden be-
     tydning for ejendommens anvendelse, f.eks. silopakhuse, korntørrerier, egentlige ma-
     skinstationer m.v. det samme gælder pelsfarme og dambrug.
     den anførte afgrænsning kan ikke betragtes som udtømmende. tvivlsspørgsmål må fo-
     relægges ligningsdirektoratet.”
i vurderingsvejledningen for 2004 er der under pkt. c.2.4, ejendomme i landzone, under
overskriften ”pelsdyrfarme, hønserier m.m.” anført:
                                               - 7 -
     ”for en del ejendomme med små jordtilliggender, men med en betydelig bygnings-
     masse, er der en så specialiseret og omfangsrig animalsk produktion, at vurderingsmyn-
     dighederne efter bestemmelsen i vul § 33, stk. 1, ikke betragter ejendommene som
     landbrugsejendomme. grundværdien for sådanne ejendomme skal derfor ansættes til
     jordens handelsværdi (kvadratmeterprincippet).”
under pkt. d, benyttelse, hedder det:
     ”i henhold til vul § 33, stk. 1, skal vurderingsmyndigheden i forbindelse med vurde-
     ringen træffe bestemmelse om, til hvilken benyttelse en ejendom skal henføres. benyt-
     telseskodetildelingen kan påklages på linie med ansættelser i øvrigt.
     henførelsen til en benyttelse sker ud fra et skøn over, i hvilken af de oprettede benyttel-
     seskodekategorier ejendommen mest hensigtsmæssigt kan indplaceres. der er ikke tale
     om en objektiv afgrænsning.
     henførelsen til en benyttelse sker først og fremmest af statistik- og styringshensyn, så-
     ledes at ens ejendomme kan behandles ensartet i vurderingsprocessen.
     enkelte steder i lovgivningen er det imidlertid af afgørende betydning, til hvilken be-
     nyttelse en ejendom er henført. vurderingsmyndigheden skal især være opmærksom
     herpå, når det skal tage stilling til, om en ejendom skal henføres til benyttelsen 01, 05
     eller 06.
     ...
     der kan ikke gives en udtømmende vejledning i, hvilken kode en konkret ejendom skal
     tildeles. vurderingsmyndigheden bør ved bedømmelsen henføre så mange ejendomme
     som muligt til de specifikt afgrænsede koder og kun i begrænset omfang gøre brug af
     kode 13, 25 og 34.”
under overskriften ”benyttelseskoder” er det bl.a. anført:
     ”kode 05: landbrug, bebygget
     under koden henregnes landbrugsmæssigt benyttede, bebyggede ejendomme, som har
     et areal på mindst 0,55 ha. det afgørende er ejendommens benyttelse, og det er uden
     betydning om ejeren har sit hovederhverv på ejendommen eller andetsteds. det er lige-
     ledes uden betydning, om ejendommen i matriklen er noteret som landbrug.
     ejendomme, hvor den landbrugsmæssige benyttelse er helt underordnet set i forhold til
     benyttelse til beboelse, henføres til kode 01.
     selvstændige landbrugsejendomme, som i medfør af landbrugslovens § 9 er tilladt op-
     rettet uden bygninger, henføres til benyttelseskode 17, jf. beskrivelsen under denne be-
     nyttelse.
                                               - 8 -
       hvis der på ejendommen foruden landbrug drives anden virksomhed af væsentlig be-
       tydning, må der skønnes over, om ejendommen skal kodes som landbrug eller henføres
       til koden for den pågældende virksomhed, evt. om den skal henføres til kode 34.
       …
       kode 34: visse erhvervsejendomme
       koden omfatter ejendomme af speciel karakter, såsom fjernvarmeværker (jf. dog vej-
       ledningen til kode 04), dambrug, pelsdyrfarme, hønserier, garageanlæg, andelsfryse-
       bokse, grusgrave med bygninger, transformeranlæg samt vurderingspligtige havneejen-
       domme.”
anbringender
tom nygaard og djohn nygaard har navnlig anført, at den minkavl, som de drev på gedhus-
vej 10, var en naturlig del af en landbrugsmæssig drift på denne ejendom og derfor må anses
for en landbrugsmæssig benyttelse. mink er husdyr som andre husdyr såsom kvæg, får og
svin. de skal fodres og passes, der skal muges ud, og staldgødning og gylle spredes ud på
marken. der er på ejendommen beboelsesbygning og driftsbygninger, herunder til opbevaring
af halm, der også kommer fra ejendommen. ejendommen fremtræder i enhver henseende fy-
sisk som andre landbrugsejendomme.
minkavlen på ejendommen indgik som en naturlig del af den landbrugsmæssige drift. stald-
gødning og gylle fra minkene blev spredt ud på forpagterens marker, og forpagteren leverede
halm til minkene. i både landbrugs- og miljølovgivningen opfattes minkavl som landbrug.
vurderingsmyndighederne har også opfattet ejendommen som et landbrug, herunder i relation
til værdiansættelse af stuehus, prisfastsættelse af jorden samt fastsættelse af en tillægsparcel-
værdi. dette er endvidere underbygget af de fremlagte 31 eksempler på andre minkfarme i
danmark, hvoraf 26 er anført med kode 5. ejendommen er derfor omfattet af ejendomsavan-
cebeskatningslovens § 5 a, der giver mulighed for at vælge at indeksere anskaffelsessummen.
hertil kommer, at ejendommen under alle omstændigheder er et landbrug, idet størsteparten
af ejendommens jord dyrkes med korn og kartofler af forpagteren, der har betalt forpagtnings-
afgift, ligesom denne har leveret halm og aftaget gødning og gylle fra minkene. den omstæn-
dighed, at en mindre del af arealet benyttes til minkfarm, ændrer ikke på, at ejendommen er
omfattet af vurderingslovens § 33, stk. 1. der er således ikke hjemmel i loven til at foretage
en sondring baseret på en vurdering af den primære eller overvejende benyttelse.
                                                - 9 -
skatteministeriet har navnlig anført, at minkavl ikke er landbrug efter ejendomsavancebeskat-
ningslovens § 5 a, jf. vurderingslovens § 33, stk. 1. der er tale om ”visse erhvervsejendom-
me” med benyttelseskode 34, og der er ikke grundlag for at tilsidesætte vurderingsmyn-
dighedernes praksis igennem knap 50 år, hvorefter minkavl ikke er landbrug.
ejendomsavancebeskatningslovens § 5 a er en undtagelsesbestemmelse, der har sin baggrund
i en reform af eu-landbrugspolitikken. minkavl er ikke en del af den fælles landbrugspolitik.
det gør ikke nogen forskel, at der af forpagteren er leveret halm til minkene, og at der er afta-
get gødning og gylle fra minkene. de fremlagte eksempler på vurderingsmyndighedernes
praksis vedrørende 31 andre minkfarme kan ikke tillægges betydning, da de konkrete forhold
ved disse ejendomme er uoplyste, ligesom placeringen efter den ene eller anden benyttelses-
kode beror på et konkret skøn i hver enkelt sag. siden lovændringerne i december 1966, der
blev fulgt op af et cirkulære fra januar 1967, har praksis på området været, at pelsfarme ikke
er omfattet af vurderingslovens § 33, stk. 1. der er tale om et masseadministrationsområde, og
det afgørende er benyttelsen, som myndighederne skønner over. det følger i øvrigt også af
landbrugsloven, at minkavl ikke er landbrug.
ejendommen er endvidere ikke omfattet af den gunstige indekseringsregel i ejendomsavance-
beskatningslovens § 5 a, bare fordi en del af ejendommen anvendes til landbrug ved bortfor-
pagtning til en landmand, der dyrker korn og kartofler på jorden. ordene ”helt eller delvis” i
vurderingslovens § 33, stk. 1, har baggrund i nogle særlige lempelser vedrørende grundskyld,
der var gældende fra 1966 til 1973. det afgørende er benyttelsen, og der kan kun være én be-
nyttelse pr. ejendom i relation til ejendomsavancebeskatningsloven, hvilket også støttes af
praksis med hensyn til parcelhusreglen i lovens § 8, stk. 1.
højesterets begrundelse og resultat
efter § 5 a, stk. 1, således som bestemmelsen var formuleret i den dagældende ejendoms-
avancebeskatningslov, jf. lovbekendtgørelse nr. 975 af 21. september 2004, kunne den skatte-
pligtige ved afståelse af en ejendom, som på afståelsestidspunktet var omfattet af vurderings-
lovens § 33, stk. 1 eller 7, regulere afståelsessummen i form af en indeksering efter de nær-
mere regler, der fulgte af § 5 a. det fremgår af forarbejderne til ordningen, som blev indført i
1993 (folketingstidende 1992-93, tillæg b, sp. 2662 f.), at der var tale om en særordning for
ejendomme, der helt eller delvis benyttes til landbrug, gartneri, planteskole eller frugtplan-
                                                - 10 -
tage, jf. vurderingslovens § 33, stk. 1, samt skovbrugsejendomme, jf. vurderingslovens § 33,
stk. 7. ordningen, der blev anset for at være gunstigere end de regler om ejendomsavancebe-
skatning, som blev foreslået for andre erhverv m.v., havde sammenhæng med reformen af
ef’s landbrugspolitik og den forventede liberalisering af verdenshandlen med landbrugsvarer,
som ville stille store krav til omstillingen i landbruget.
efter vurderingslovens § 33, stk. 1, 1. pkt., har vurderingsmyndighederne til opgave i forbin-
delse med vurderingen at træffe bestemmelse om, hvorvidt en ejendom helt eller delvis må
anses for benyttet til landbrug, gartneri, planteskole eller frugtplantage, eller til hvilken be-
nyttelse ejendommen i øvrigt skal henføres. afgørelsen herom skal således træffes på grund-
lag af en vurdering af ejendommens faktiske benyttelse. baggrunden for ordningen var, at der
skulle ske en udskillelse af de ejendomme, hvor der som følge af benyttelsen kunne ske en
lempelse af grundbeskatningen.
som anført af landsretten rejser sagen to hovedspørgsmål. for det første om drift af en mink-
farm i sig selv falder ind under begrebet ”landbrug” i vurderingslovens § 33, stk. 1. hvis dette
ikke er tilfældet, skal der som det andet hovedspørgsmål tages stilling til, hvad der i henhold
til vurderingslovens § 33, stk. 1, skal til for at anse en ejendom som delvis benyttet som land-
brug.
hvad angår det første hovedspørgsmål, er der som anført af landsretten hverken i ejendoms-
avancebeskatningsloven eller i vurderingsloven en definition af begrebet ”landbrug”. i vurde-
ringsmæssig sammenhæng er det imidlertid gennem mange år blevet foreskrevet, at mink-
farme ikke kan anses for landbrug, jf. f.eks. pkt. 2 i cirkulære nr. 7 af 10. januar 1967 og vur-
deringsvejledningen for 2004, pkt. c.2.4 og d.
på denne baggrund og ud fra en traditionel forståelse af begrebet landbrug tiltræder højeste-
ret, at drift af en minkfarm ikke kan anses for at falde ind under begrebet landbrug i vurde-
ringslovens § 33, stk. 1’s forstand.
der skal herefter tages stilling til, om tom nygaards og djohn nygaards ejendom i øvrigt
blev benyttet på en sådan måde, at der foreligger en delvis benyttelse som landbrug i bestem-
melsens forstand.
                                             - 11 -
højesteret finder, at vurderingslovens § 33, stk. 1, må forstås sådan, at ikke enhver uvæsentlig
landbrugsmæssig benyttelse af en ejendom kan føre til, at ejendommen skal anses for at være
benyttet til landbrug og dermed omfattet af de særligt gunstige skatteregler gældende for de
opregnede erhverv, herunder ejendomsavancebeskatningslovens § 5 a.
minkfarmen var beliggende på en landejendom med et jordtilliggende på ca. 19 ha, hvoraf ca.
13 ha var bortforpagtet til en nabo, der dyrkede korn og kartofler på arealet. tom nygaard og
djohn nygaard modtog en årlig jordleje på knap 30.000 kr. og fik som led i bortforpagtnin-
gen halm fra markerne til brug for minkfarmen, ligesom gødning og gylle fra minkene blev
spredt ud på forpagterens marker. driften af minkfarmen indebar i 2003 og 2004 et salg af
mink for mere end 2 mio. kr. for hvert af årene, og resultatet af den primære drift var i 2003
ca. 700.000 kr. og i 2004 ca. 1,6 mio. kr.
tom nygaards og djohn nygaards benyttelse af ejendommen angik således i alt væsentligt
drift af en minkfarm.
skattemyndighederne har ved afgørelsen om at anse ejendommen for en minkfarm og ikke
som en ejendom, der delvis blev benyttet som landbrug, lagt vægt på omfanget af virksomhe-
den med minkavl sammenholdt med benyttelsen af ejendommen i øvrigt og ikke fundet, at
ejendommen på afståelsestidspunktet blev benyttet til landbrug i et sådant omfang, at ejen-
dommen kunne anses for omfattet af vurderingslovens § 33, stk. 1.
der er ikke fremkommet oplysninger, som efter højesterets opfattelse giver grundlag for at
tilsidesætte denne bedømmelse.
højesteret stadfæster herefter dommen.
                                     thi kendes for ret:
landsrettens dom stadfæstes.
                                              - 12 -
i sagsomkostninger for højesteret skal tom nygaard og djohn nygaard solidarisk betale
50.000 kr. til skatteministeriet.
de idømte sagsomkostningsbeløb skal betales inden 14 dage efter denne højesteretsdoms af-
sigelse og forrentes efter rentelovens § 8 a.

source: retspraksis

LICENSE:
Creative Commons Legal Code

CC0 1.0 Universal

type: caselaw

jurisdiction: Denkmark


text:
                                           udskrift
                                                af
             højesterets anke- og kæremålsudvalgs dombog
                       højesterets kendelse
                          afsagt onsdag den 30. marts 2011
sag 69/2011
anklagemyndigheden
(statsadvokaten for nordsjælland og københavn)
mod
christoffer wallin
(advokat kristian mølgaard),
daniel stokic
(advokat merethe stagetorn),
piotr wladyslaw gierczak
(advokat torben brinch bagge) og
ismael coulibaly
(advokat michael juul eriksen)
i tidligere instans er afsagt kendelse af østre landsrets 1. afdeling den 2. december 2010.
procesbevillingsnævnet har den 2. marts 2011 meddelt tilladelse til, at kendelsen indbringes
for højesteret.
i påkendelsen har deltaget tre dommere: asbjørn jensen, thomas rørdam og michael
rekling.
påstande
advokaterne kristian mølgaard, merethe stagetorn, torben brinch bagge og michael juul
eriksen har på vegne af de kærende nedlagt påstand om ophævelse af landsrettens kendelse af
2. december 2010, således at berammelsen af 8. november 2010 opretholdes.
                                                 - 2 -
sagsfremstilling
den 10. august 2008 fandt et omfattende røveri sted mod dansk værdihåndtering. under rø-
veriet bar flere af gerningsmændene automatvåben, og gerningsmændene forhindrede politiet
i at sætte efter dem ved bl.a. at sætte ild til 11 skraldebiler og ved at afspærre en motorvej med
partisansøm. udbyttet ved røveriet var på ca. 62 millioner kr.
den 15. september 2010 blev 14 tiltalte personer dømt for røveriet ved retten i glostrup. de
14 tiltalte fik mellem 7 og 10 års fængsel. 11 ud af de 14 ankede byrettens dom ved domsafsi-
gelsen, 1 modtog dommen og 2 udbad sig betænkningstid. ved ankemeddelelse af 17. sep-
tember 2010 ankede anklagemyndigheden dommen for så vidt angik alle tiltalte med påstand
om domfældelse i overensstemmelse med anklageskriftet samt skærpelse.
den 11. oktober 2010 indkaldte østre landsret til berammelsesmøde den 8. november 2010.
på mødet den 8. november 2010 foreslog retten retsdage fra den 28. februar 2011 til den 1.
september 2011. bortset fra den 11. maj 2011 var en eller flere af forsvarerne forhindret i at
møde de foreslåede dage. sagen blev herefter berammet til hovedforhandling i landsretten
med første retsdag den 2. september 2011 og sidste retsdag den 22. marts 2012. det fremgår
af retsbogen, at flere forsvarere og anklagemyndigheden anførte, at en berammelse så langt
fremme var kritisabel og burde føre til ombeskikkelse, og at landsretten i den forbindelse an-
modede de enkelte forsvarere om at oplyse, hvilke dage de kunne give møde i 1. halvår 2011.
sagen blev herefter udsat til et nyt forberedende retsmøde den 22. november 2010.
både forsvarere og anklagemyndigheden fremsendte mulige mødedatoer i 1. halvår 2011,
hvorefter landsretten på et retsmøde den 29. november 2010 oplyste, at man ville tage stilling
til berammelsen.
den 2. december 2010 afsagde landsretten den påkærede kendelse, hvorefter den foreløbige
forhåndsberammelse ændres, således at hovedforhandlingen berammes med første retsdag den
3. maj 2011 og sidste retsdag den 20. december 2011.
ved fremsendelsen af sagen til højesteret har landsretten henholdt sig til sin afgørelse og har
bemærket, at landsretten ikke har anmodet advokaterne kristian mølgaard, merethe stage-
torn, torben brinch bagge og michael juul eriksen om deres endelige stillingtagen til, om de
                                                 - 3 -
kan møde på de endeligt fastsatte tidspunkter, idet landsretten har villet afvente procesbevil-
lingsnævnets afgørelse om tilladelse til kære af landsrettens kendelse.
anbringender
advokaterne kristian mølgaard, merethe stagetorn, torben bagge og michael juul eriksen
har til støtte for påstanden om ophævelse af kendelsen af 2. december 2010 anført bl.a., at
landsretten den 2. december 2010 ændrede berammelsen af 8. november 2010 således, at de
var forhindret i at møde, uanset at det var muligt for dem at møde andre dage i 1. halvdel af
2011. det forhold, at de ikke kan møde de anførte dage, skyldes, at de fungerer som forsva-
rere i andre sager, hvilket må anses for lovligt forfald. de har repræsenteret deres klienter
igennem et eller flere år, hvorfor deres klienter har et stærkt tillidsforhold til dem. at tvinge
klienterne til at skifte forsvarer på nuværende tidspunkt vil være i strid med den europæiske
menneskerettighedskonventions art. 6 om frit forsvarervalg. berammelse af hovedforhandling
i konflikt med en eller flere forsvarers muligheder for at møde, vil kun være acceptabelt helt
undtagelsesvis og kun i tilfælde, hvor væsentlige hensyn til sagens fremme har en sådan vægt,
at disse hensyn opvejer hensynene til at respektere det frie forsvarervalg. dette er ikke tilfæl-
det i den foreliggende sag, hvor forskellen i sluttidspunktet i henhold til de to berammelser er
ca. 3 måneder ud af en samlet sagsbehandlingstid på 43 henholdsvis 40 måneder, hvilket stort
set svarer til den tid, hvormed sagen blev forsinket i byretten som følge af anklagemyndighe-
dens forhold. landsrettens bemærkning om ”uanset om dette måtte medføre advokatskifte for
enkelte af de tiltalte” kan ikke anses for en afbeskikkelse efter retsplejelovens § 736, stk. 2, jf.
§ 733, stk. 2, som kan indbringes for den særlige klageret. landsretten har således afskåret
de tiltalte fra den rette prøvelse i henhold til de gældende regler. hvis landsretten afbeskikker
forsvarerne på nuværende tidspunkt, hvor der er få måneder til den planlagte hovedforhand-
ling, vil det ikke være praktisk muligt for klienterne at vælge tilstrækkeligt erfarne andre for-
svarere, der vil kunne nå at sætte sig ind sagens materiale på ca. 40 ringbind.
anklagemyndigheden har til støtte for påstanden om stadfæstelse af kendelsen af 2. december
2010 anført bl.a., at der ved det forberedende møde den 8. november 2010 ikke blev truffet en
endelig afgørelse om berammelse af hovedforhandling i sagen, idet der alene var tale om en
foreløbig forhåndsberammelse. det følger af retsplejelovens § 730, stk. 1, at enhver, der er
sigtet for en forbrydelse, har ret til selv at vælge en forsvarer, men det følger også af § 730,
stk. 3, at retten på et ethvert tidspunkt under sagen ved kendelse kan afvise en valgt forsvarer,
hvis betingelserne efter retsplejelovens § 733, stk. 2, for at nægte at beskikke ham foreligger.
                                                 - 4 -
efter retsplejelovens § 733, stk. 2, kan retten nægte at beskikke en forsvarer, hvis dennes
medvirken vil medføre en forsinkelse af betydning for sagens fremme. ligeledes kan en be-
skikkelse efter retsplejelovens § 736, stk. 2, tilbagekaldes, hvis betingelserne efter retsplejelo-
vens § 733, stk. 2, for at nægte at beskikke den pågældende kommer til at foreligge. retten
kan således afbeskikke en forsvarer, hvis dennes medvirken vil medføre en forsinkelse af be-
tydning for sagens fremme. i den foreliggende sag må hensynet til sagens fremme og især
hensynet til de 10 varetægtsfængslede medtiltalte gå forud for hensynet til de fire tiltaltes frie
valg af forsvarer. en forsinkelse af hovedforhandlingen på ca. tre måneder må anses for at
være en betydelig forsinkelse. østre landsrets kendelse af 2. december 2010 er ikke i strid
med den europæiske menneskerettighedskonvention, art. 6, idet retten til frit valg af forsva-
rer skal sammenholdes med retten til offentlig rettergang inden en rimelig frist, hvorfor det
ikke er i strid med art. 6, at retten afviser en advokat, som ikke inden for rimelig tid kan på-
tage sig forsvarerhvervet. det bør ikke føre til ændring af kendelsen af 2. december 2010, at
østre landsret ikke ved samme lejlighed traf afgørelse om afbeskikkelse af de kærende for-
svarere.
højesterets begrundelse og resultat
sagen omfatter et røveri med et meget stort udbytte og omfattende materiel skade til følge, og
samtlige 14 tiltalte er af byretten blevet idømt langvarige fængselsstraffe. sagsmaterialet fyl-
der mere end 41 ringbind, og der er afsat mere end 60 retsdage til hovedforhandlingen i lands-
retten. de tiltalte er for de flestes vedkommende tidligere straffet for lignende kriminalitet og
har været varetægtsfængslet i perioder af forskellig længde fra august 2008 og frem. en fast-
holdelse af den foreløbige berammelse af 8. november 2010 vil indebære, at sagen forventes
afsluttet i landsretten den 22. marts 2012, mens en fastholdelse af berammelsen af 2. decem-
ber 2010 vil indebære, at sagen forventes afsluttet den 20. december 2011, dvs. ca. 3 måneder
tidligere.
efter en samlet vurdering af sagens kompleksitet og omfang, den forholdsvis beskedne tids-
gevinst, der vil blive opnået ved den ændrede berammelse, samt hensynet til de kærendes for-
svarervalg, finder højesteret, at den foreløbige berammelse af 8. november 2010 må opret-
holdes. dette resultat findes ikke at være i strid med retsplejelovens § 843 a, jf. § 917, eller
art. 6 i den europæiske menneskerettighedskonvention om behandling af sagen inden for en
rimelig frist.
                                               - 5 -
det bemærkes, at landsretten i forbindelse med berammelsen af 2. december 2010 burde have
anmodet de kærendes advokater om deres endelige stillingtagen til, om de kunne møde på de
dage, hvortil sagen blev berammet, og i tilfælde af et benægtende svar burde have tilbagekaldt
beskikkelsen, jf. retsplejelovens § 736, stk. 2, med deraf følgende mulighed for, at afgørelsen
om afbeskikkelse kunne indbringes for den særlige klageret i medfør af retsplejelovens §
737, jf. herved ufr 2000.1754 h.
                                      thi bestemmes:
østre landsrets kendelse af 2. december 2010 ophæves, således at berammelsen af 8. novem-
ber 2010 opretholdes.
                                            --oo0oo--
                               udskriftens rigtighed bekræftes.
                                         højesteret, den