text:
 -
                              udskrift
                                   af
                   sø- og handelsrettens dombog
                              ──────────
den 30. maj 2001 kl. 10.00 blev af retten i sagen
s-0014-99
sjællands lastvognsophug a/s
(advokat per ekelund)
mod
1) p&o nedlloyd ltd.
(advokat jes anker mikkelsen)
og
                                                - 2 -
2) chr. jensen befragtnings- og skibsagentur a/s
(advokat henrik thal jantzen ved advokatfuldmægtig jakob rosing jensen)
afsagt sålydende
                                      d o m:
indledning
sagen drejer sig om hvorvidt sagsøgte 1, p&o nedlloyd ltd., som fragtfører er
erstatningsansvarlig for udgifter afholdt af sagsøgeren, sjællands lastvognsophug a/s, i
forbindelse med eksport og re-eksport af to containere der var transporteret til pakistan, og om
speditøreren, sagsøgte 2, chr. jensen befragtnings- og skibsagentur a/s, er erstat-
ningsansvarlig som følge af angivelse af modtager i konnossementerne. endvidere er der
spørgsmål om chr. jensens ret til særligt vederlag i henhold til nsab 85 § 11 for arbejde med
frigivelsen af godset fra pakistanske myndigheder.
påstande
sjællands lastvognsophug har nedlagt påstand om at p&o og chr. jensen principalt
solidarisk, subsidiært alternativt skal betale kr. 1.142.791 til sjællands lastvognsophug med
procesrente af kr. 642.944 fra den 25. maj 1999 og af kr. 499.847 fra den 30. november 1999.
p&o har nedlagt påstand om frifindelse, subsidiært betaling af et mindre beløb end påstået.
for så vidt sjællands lastvognsophug får medhold i sin påstand, har p&o anmodet om at
retten fastsætter den indbyrdes skyldfordeling mellem de sagsøgte.
chr. jensen har principalt påstået frifindelse, subsidiært betaling af et mindre beløb end det
påstævnte og under modværdien i dkk af sdr 50.000, mest subsidiært betaling af
modværdien i dkk af sdr 50.000.
endvidere har chr. jensen over for p&o påstået dette selskab dømt til at friholde chr. jensen
for ethvert krav som chr. jensen måtte blive dømt til at betale til sjællands lastvognsophug i
denne sag, herunder renter og sagsomkostninger.
                                               - 3 -
chr. jensen har nedlagt en selvstændig påstand om at sjællands lastvognsophug til chr.
jensen skal betale dkk 79.099 med procesrente fra den 9. maj 2000. heroverfor har sjællands
lastvognsophug påstået frifindelse.
sagsfremstilling
sjællands lastvognsophug er en mindre dansk virksomhed som køber og sælger brugte
lastbiler. virksomheden har eksport bl.a. til pakistan, afghanistan og afrika og har i en årrække
benyttet chr. jensen som speditør og i en række tilfælde p&o som fragtfører.
der er under sagen enighed om at bestemmelserne i nsab 85 er gældende i forholdet mellem
sjællands lastvognsophug og chr. jensen, herunder følgende bestemmelser:
"speditørens ansvar som formidler
§ 23. speditøren er ansvarlig for skade som følge af, at speditøren ikke har udvist tilbørlig
omhu ved ordrens udførelse.
speditøren er ikke ansvarlig for trediemands handlinger eller undladelser ved udførelse af
transport, lastning, losning, udlevering, klarering, oplagring, inkasso eller andre af speditøren
formidlede tjenesteydelser, for så vidt speditøren kan påvise, at speditøren har udvist tilbørlig
omhu ved valget af denne.
...
ansvarsbegrænsning
§ 25. speditørens ansvar som formidler m.v. er begrænset til 50.000 sdr for hver ordre, dog
således, at erstatningen ikke kan overstige:
...
c) ved bortkomst og/eller misbrug af dokumenter, der er stillet til speditørens rådighed, det
beløb, som skulle have været betalt, såfremt godset var gået tabt.
..."
af et standard p&o konnossement fremgår bl.a.:
"13. freight
                                                 - 4 -
(1) freight shall be deemed fully earned on receipt of the goods by the carrier and shall be
paid and non-returnable in any event.
...
(4) all freight shall be paid without any set-off, counter claim, deduction or stay of execution
before delivery.
...
20. notification and delivery
(1) any mention herein of parties to be notified of the arrival of the goods is solely for
information of the carrier, and failure to give such notification shall not involve the carrier in
any liability nor relieve the merchant of any obligation herunder.
(2) the merchant shall take delivery of the goods within the time provided in the carrier's
applicable tariff ... if the merchant fails to do so the carrier shall be entitled, without notice, to
unpack goods if packed in containers and/or to store the goods ashore, afloat, in the open or
under cover, at the sole risk of the merchant. such storage shall constitute due delivery
hereunder, and thereupon the liability of the carrier in respect of the goods stored as aforesaid
shall wholly cease, and the costs of such storage ... shall forthwith upon demand be paid by
the merchant to the carrier.
...
(7) this bill of lading shall not be a negotiable document of title unless consigned "to order",
"to order of..." or "to bearer". if not so consigned but instead consigned directly to a
nominated party, this shall be a "straight" bill and, at the sole discretion of the carrier,
delivery may be made to the nominated party only upon proof of identity, as if this bill of
lading were a waybill. such delivery shall constitute due delivery hereunder.
..."
sjællands lastvognsophug opgjorde i stævningen sit krav således:
ambassaden islamabad                                  kr.  7.800,-
fremmed bistand                                       kr. 83.576,-
                                             - 5 -
befordring                                        kr. 32.616,-
opholdsomkostninger, pakistan                     kr. 32.616,-
udenlandsk ophold, 38 dage                        kr. 228.000,-
interne omkostninger                              kr. 37.750,-
udgående fragt                                    kr. 51.303,-
hjemgående fragt                                  kr. 44.968,-
demurrage                                         kr. 124.315,-
i alt                                             kr. 642.944,-
kravet er senere forhøjet således:
ambassaden islamabad                              kr.    285,-
hjemgående fragt                                  kr. -7.599,52
besigtigelsesomkostninger                         kr. 10.930,-
yderligere demurrage                              kr. 73.132,-
værdi af indhold i container 1                    kr. 252.800,-
værdi af indhold i container 2                    kr. 295.000,-
provenue ved salg                                 kr. -96.700,-
provenue ved salg                                 kr. -28.000,-
i alt                                             kr. 499.847,48
der er under sagen fremlagt fakturaer til dokumentation for sagsøgerens udgifter til rejser,
ophold, fremmed bistand, bistand fra ambassaden, demurrage og hjemgående fragt.
sjællands lastvognsophug havde i 1997 handlet med en saeed hussain fra pakistan og
modtaget behørig betaling for godset ved den lejlighed.
sjællands lastvognsophug udstedte den 17. juni 1998 proforma eksportfaktura til mr. daeed
[saeed] hussain for 15 stk. bedford lastbiler som reservedele stor kr. 295.000.
chr. jensen bookede herefter transport af en 40 fod open top (ot) container hos p&o (i det
følgende nogle gange betegnet som container i). p&o bekræftede bookingen den 4. juni 1998
                                               - 6 -
af container med brugte reservedele til biler på 25 t til port qasim med forventet afgang fra
hamburg den 19. juni 1998 og forventet ankomst den 12. juli 1998.
efter at saeed hussain havde købt yderligere reservedele fra sjællands lastvognsophug,
udstedte sjællands lastvognsophug en ny proforma eksportfaktura til saeed hussain stor kr.
252.800 den 24. juni 1998.
chr. jensen bookede transport til port qasim hos p&o. p&o bekræftede den 17. juni 1998
bookingen af en 40 fods open top container 30 t brutto med "machinery" med forventet afgang
fra hamburg 26. juni 1998 og forventet ankomst 19. juli 1998 (container ii).
da saeed hussain ikke betalte for godset, blev der efter aftale mellem chr. jensen og
sjællands lastvognsophug udstedt to ordrekonnossementer for godset henholdsvis den 19.
juni 1998 og 27. juni 1998. sjællands lastvognsophug var i begge konnossementer angivet
som "shipper". som "consignee" var angivet "to order" og "notify" "chr. jensen". på begge
konnossementer var angivet: shippers load, stowage and count. godset blev i begge
konnossementer betegnet som "25 m tons iron and steel scrap".
på konnossementsinstruksen for begge containerne var angivet "messrs. unitrade, london"
som "shipper". "asif impex, pakistan" var angivet som "consignee" og "notify" som "same as
consignee".
det er oplyst at den oprindelige køber af godset, saeed hussain/khalid saeed, formentlig står
bag virksomheden asif impex der har adressen p-148 timber market, jhang road, faisalabad,
pakistan.
på import general manifest (igm) for begge containere var ligeledes angivet "asif impex" som
"consignee/importer". for container i var sjællands lastvognsophug angivet som "consignor",
mens "chr. jensen" var angivet som "consignor" for container ii.
ved telefax af 14. juli 1998 oplyste chr. jensen til p&o på telefonisk forespørgsel at "asif
impex" var consig- nee. det blev videre angivet at containerne kun måtte "udleveres mod
præsentation af original bill of lading og ikke mod diverse garantier m.v.", samt at "full set"
originale konnossementer fortsat var i afsenders besiddelse da varer og fragt endnu ikke var
betalt.
                                               - 7 -
den første container ankom til pakistan den 12. juli 1998, den anden den 19. juli 1998.
sjællands lastvognsophug modtog ikke betaling fra køberen og påbegyndte forsøg på at få
containerne sendt til en køber i afghanistan i stedet.
den 3. august 1998 sendte p&o's kontor i karachi ("p&o karachi") fax til p&o i danmark
vedrørende de to containere. det fremgik af faxen at container ii forventedes at ankomme den
9. august 1998. p&o karachi anførte at hvis containeren skulle blive ombord på skibet, skulle
der gives besked herom. p&o karachi ville undlade at fortolde containeren i mellemtiden.
container i var al lerede losset og fortoldning påbegyndt. den ville blive behandlet som
"frustrated cargo", og for at få containeren ud af landet igen, skulle visse formaliteter ordnes.
p&o karachi bad derfor om tilsendelse af bl.a. mindst et originalt konnossement, faktura,
pakkeliste og en erklæring fra modtager (consignee) om at denne ikke var interesseret i at
modtage godset, og at modtageren intet havde at indvende imod at godset reeksporteredes.
chr. jensen sendte originale konnossementer på begge containere til p&o med skrivelse af 14.
august 1998 hvori tillige blev angivet:
"...venligst sørg for afskibning fra port qasim til dubai hurtigst muligt. instruktion til b/l ved-
lægges ligeledes..."
den 21. august 1998 sendte p&o danmark brev til chr. jensen hvoraf fremgik at ventetiden i
pakistan udelukkende skyldtes de meget strenge regler i pakistan vedrørende returgods.
p&o i karachi oplyste til p&o danmark i en fax af 25. august 1998 at asif impex havde gjort
krav på godset overfor toldmyndighederne og p&o karachi. asif impex havde oplyst at have
betalt 20.000 usd for godset. p&o karachi opfordrede til at sjællands lastvognsophug fandt
en forligsmæssig løsning med asif impex.
den 26. august 1998 meddelte p&o chr. jensen at p&o nu stærkt tvivlede på at det ville
kunne lade sig gøre at opnå de pakistanske myndigheders tilladelse til reeksport af godset,
men at p&o fortsat arbejdede på at opnå tilladelsen.
med skrivelse af 31. august 1998 returnerede p&o danmark de originale konnossementer
vedrørende containerne og oplyste at man ikke var i stand til at hjælpe med reeksport af
                                                 - 8 -
containerne. man bad derfor om at chr. jensen eller sjællands lastvognsophug løste problemet
med modtageren eller sørgede for at containerne blev tømt hurtigst muligt.
chr. jensen bad samme dag p&o skriftligt bekræfte at asif impex eller andre under ingen
omstændigheder ville kunne få containerne udleveret uden præsentation af originale
konnossementer. p&o bekræftede den 2. september 1998 at man gjorde hvad man kunne for
at forhindre udlevering af containerne, men at man ikke kunne påtage sig noget ansvar hvis
myndighederne greb ind.
chr. jensen faxede til p&o karachi den 23. september 1998 og bad bl.a. p&o om muligt at
aflevere en medsendt fax til asif impex, att. khalid saeed. i faxen anmodede chr. jensen asif
impex om at betale for godset eller meddele p&o at de ikke var interesserede i godset. faxen
til asif impex blev ikke besvaret.
jørgen steen jensen, der er direktør for sjællands lastvognsophug, besluttede at tage til
pakistan for at forsøge at løse problemet. han blev ledsaget af en herboende pakistaner, irfan
hussain. rejsen varede fra den 12. oktober til den 22. oktober 1998.
chr. jensen sendte den 14. oktober 1998 en fax til p&o karachi om at jørgen steen jensen
ville besøge p&os kontor. det blev påny understreget at containerne ikke måtte udleveres
uden tilladelse fra sjællands lastvognsophug eller chr. jensen.
den 19. oktober 1998 faxede chr. jensen til p&o i århus og p&o karachi og bad med
henvisning til tidligere "rettede" konnossementsinstrukser om at containerne blev sendt til
dubai i stedet. det blev oplyst at dokumenterne ved en kontormæssig fejl var udstedt med
port qasim som lossehavn i stedet for dubai. chr. jensen angav endvidere at ville garantere
betaling til p&o for alle krav opstået som følge af fejlen.
lige før jørgen steen jensen tog tilbage til danmark, den 21. oktober 1998, udstedte han
skriftlig fuldmagt til irfan hussain til at udføre opgaven med at få frigivet de to containere til
re-eksport til dubai ("this power of attorney is being made on ...to authorize mr. irfan
hussain, managing representative for pakistan for m/s sjaellands lastvognsophug a/s ... for
special assignment of releasing our goods containing 2 nos. of 40' container ... which is laying
at port qasim under frustrated cargo for export to dubai"). det fremgik videre af fuldmagten:
                                               - 9 -
"i also confirm thereinafter mr. irfan hussain will be solely responsible to take any further ac-
tion on behalf of m/s sjaellands lastvognsophug a/s, whose business address is at
hestehavevej 80, 4180 soro, denmark".
fuldmagten var underskrevet jørgen steen jensen, irfan hussain og to vidner.
senere er tilføjet, formentlig af irfan hussain, til ovenfor citerede afsnit af fuldmagten: ", to
dispose off goods at karachi".
i henhold til den ændrede fuldmagt blev udfærdiget en kontrakt mellem irfan hussain og
khalid saeed (den oprindelige køber) om udlevering af godset til asif impex. kontrakten blev
præsenteret for p&o karachi som faxede denne til chr. jensen.
forfalskningen af fuldmagten blev derved opdaget, og jørgen steen jensen tilbagekaldte
fuldmagten med skrivelse af 26. oktober 1998 til p&o i danmark og karachi, told-
myndighederne i karachi og irfan hussain.
under sit ophold i pakistan var jørgen steen jensen kommet i kontakt med en pakistansk
virksomhed, usmani enterprises, som tilbød at hjælpe med frigivelsen af godset.
den 21. november 1998 skrev usmani enterprises til jørgen steen nielsen at containerne var
blevet pakket ud, og at godset nu lå på havnen i port qasim.
sjællands lastvognsophug skrev herefter til chr. jensen og oplyste om udpakningen af godset
og anmodede om at godset blev pakket i containerne igen eller lagt ind på et aflåst pakhus.
chr. jensen sendte brev til p&o af 23. november 1998 bl.a. med anmodning om at p&o
sørgede for at godset blev lagt i pakhus.
den danske ambassade i islamabad, som jørgen steen jensen havde kontaktet under sit første
besøg i pakistan, skrev i fax af 24. november 1998 til sjællands lastvognsophug:
"...det er naturligvis deres egen sag at afgøre, hvorvidt de her og nu vil tage til pakistan med
henblik på, sammen med det pakistanske firma, usmani enterprises, der senest har tilbudt sin
assistance, at få ordnet sagen.
                                               - 10 -
ambassadens vurdering er, for det første, at en sag som denne, der involverer de pakistanske
myndigheder, ikke kan klares i et snuptag. deres eventuelle besøg her på nuværende
tidspunkt vil derfor meget vel kunne vise sig at blive ligeså resultatløst og
omkostningskrævende som deres første besøg.
for det andet er der spørgsmålet om de[t] pågældende pakistanske firmas seriøsitet. der kan
selvfølgelig være tale om en bona fide virksomhed, men baseret på erfaringerne her må
udgangspunktet for vurderingen beklageligvis være, at et foretagende, der henvender sig på
den skete måde, repræsenterer kræfter, der kun har til hensigt at udplyndre, hvad man be-
tragter som et naivt europæisk firma.
...
det er ambassadens vurdering, at de næppe kommer ud af den opståede misère uden et tab,
der eventuelt vil kunne blive totalt. alene det forhold, at der ikke foreligger en skriftlig aftale
mellem sælger og køber vanskeliggør deres stilling.
det må også tages i betragtning, at der for hver dag, der går, påløber oplagsafgifter i karachi,
hvortil kommer andre omkostninger, f.eks. til advokatbistand.
så vidt vi kan skønne, må bestræbelserne på det nu fremskredne tidspunkt gå ud på at
begrænse tabet mest muligt. i denne forbindelse deler ambassaden advokat pirachas vurdering
[ambassadens advokat], hvorefter reeksport, hvis en sådan løsning viser sig gennemførlig i
praksis, vil være den mest fordelagtige.
...
i øvrigt tror jeg nok, at de på indeværende tidspunkt vil være enig med mig i, at det nok
havde været hensigtsmæssigt, om de allerede ved sagens opståen og deres første pludselige,
personlige henvendelse hertil for seks uger siden havde givet os mulighed for at gå nærmere
ind i forholdene. men det er jo altid let at være bagklog."
jørgen steen jensen besluttede herefter til at tage til pakistan på ny. leif salling thomsen fra
chr. jensen ledsagede ham på rejsen.
p&o anmodede ved skrivelse af 24. november 1998 toldmyndighederne om tilladelse til at
pakke containerne påny. de var angivelig blevet udpakket ved en fejl. med håndskrift er tilføjet
                                            - 11 -
- muligvis af en toldembedsmand - at der allerede var indgivet toldbegæring af jamal associa-
tes [formentlig på vegne asif impex].
p&o karachi meddelte chr. jensen den 26. november 1998 at containerne var blevet pakket ud
efter pres fra asif impex som med alle midler søgte at tage levering af godset og gøre det
svært for sjællands lastvognsophug at reeksportere.
under jørgen steen jensens ophold i pakistan blev udfærdiget surveyrapport af united marine
surveyors vedrørende godset. det fremgår heraf at godset blev besigtiget den 4. december
1998 på havnen i port qasim. godset lå spredt ud på havnen udsat for støv og vand. nogle af
delene havde friske tegn på brud.
der blev endvidere udfærdiget en surveyrapport, dateret den 5. december 1998, af lloyd's
agency hvoraf fremgik at nogle dele, f.eks. en motor, fortsat sad i chassis, mens andre dele lå
spredt rundt omkring. delene var smurt ind i mudder og olie. nogle dele var rustne. på nogle
dele var fundet friske tegn på skade. surveyerens konklusion var, at det ikke var muligt at
konstatere om skaderne var sket under transport eller var tilstede inden transport under
hensyn til at delene var importeret som skrot.
jørgen steen jensens kontakt usmani enterprises rettede for sjællands lastvognsophug ved
skrivelse af 5. december 1998 henvendelse til de lokale myndigheder i pakistan for at hjælpe
med at få godset re-eksporteret.
under sit ophold i paksitan faxede jørgen steen jensen den 16. december 1998 en
håndskrevet telefax til chr. jensen:
"hvorfor er asif impex nævnt i i.g.m? hvorfor er i.g.m. endnu ikke ændret til "to
order"?
dette har skabt ganske store vanskeligheder her, som jeg vil berette om når
jeg kommer hjem!!
venligt ordre pogo til at ændre ovennævnte øjeblikkeligt."
chr. jensen faxede ligeledes den 16. december 1998 til p&o i pakistan med en "top urgent"
                                              - 12 -
meddelelse om straks at ændre modtager fra asif impex til to order i igm vedrørende de to
containere.
den 17. december 1998 blev udstedt to import manifest amendments hvoraf fremgår at asif
impex skulle ændres til to order.
herefter lykkedes det for jørgen steen jensen at få godset frigivet til re-eksport, og det blev
sejlet til danmark af p&o. containerne ankom til danmark den 19. januar 1999.
ved ankomsten blev på p&o's foranledning udfærdiget endnu en surveyrapport af dania
control. det fremgår heraf at godset ved ankomsten til danmark var læsset i containerne uden
særlig hensyntagen til stuvning og fastgøring af godset. det var efter denne surveyors
opfattelse ikke muligt at fastlægge omfang af eventuelle skader opstået ved at godset havde
været placeret under åben himmel i pakistan, men surveyor kunne ikke udelukke at godset
muligvis havde taget skade og at dette kunne føre til en nedsat værdi.
chr. jensen fik også foretaget survey i danmark af theo koch & co. denne rapport
konkluderer at containerne var tilfredsstillende stuvet. delenes tilstand var som det kunne
forventes under hensyn til oplysninger om oprindelse og behandling af godset under transport.
sjællands lastvognsophug rekvirerede ligeledes surveyrapport fra hecksher & son succsrs.
rapporten konkluderer at det ikke var økonomisk forsvarligt at bringe delene tilbage til brugbar
stand. værdien af godset som reservedele i danmark blev ansat til kr. 0 og i udlandet til 10-
15% af den oprindelige fakturapris.
det lykkedes for sjællands lastvognsophug at afsætte godset til en køber i afghanistan der
blev faktureret ved proforma eksportfakturaer af 15. juli 1999 og 4. september 1999 for et
samlet beløb på 124.700 kr. beløbet er fratrukket erstatningsopgørelsen.
den oprindelige køber købte tilsvarende varer hos en af sjællands lastvognsophugs
konkurrenter, john staaling eksport aps, i juni 1998 på samme tidspunkt som han indgik
aftalen med sjællands lastvognsophug. en tilsvarende container skulle sendes fra staaling til
port qasim. kontraherende fragtfører var chr. jensen og udførende fragtfører p&o. der blev
udstedt tilsvarende ordrekonnossement. på udførselsangivelsen er som modtager angivet
saeed hussain.
                                               - 13 -
forklaringer
jørgen steen jensen der er direktør for sjællands lastvognsophug, har forklaret at
virksomheden blev grundlagt i 1983. de handler med brugte lastbiler. de skiller en del af dem
ad inden salg. omkring halvdelen eksporteres. efterhånden er de begyndt at lave
ordrebekræftelser; før var alle handlerne på grundlag af mundtlige aftaler.
i 1997 kom han i forbindelse med khalid saeed fra pakistan der handler med brugte lastbiler
m.v. saeed ringede i foråret fra pakistan og kom senere til danmark. han købte for ca.
130.000 kr. der var de sædvanlige diskussioner, men han fik betaling.
saeed dukkede op igen i april/maj 1998 i en periode hvor vidnet var i udlandet. da han kom
hjem, hørte han at saeed var i viborg hos john staaling der ligeledes handler med brugte
lastbiler. saaed havde købt en container med brugte biler hos staaling.
sidst i maj kom saeed på besøg, og de aftalte at saeed købte et antal bedford-lastbiler som
skulle adskilles og sendes til pakistan med container. containeren blev bestilt hos chr. jensen
den 4. juni 1998.
saeed deltog i adskillelsen af lastbilerne. han ville købe mere, men de havde ikke komplette
biler til at læsse en hel container. de blev så enige om at han skulle have en container med 6
lastbiler, og så skulle den fyldes op med reservedele. køberen var fortsat til stede en del af
tiden. chr. jensen kom og hentede den første container og afleverede den næste.
han fik ikke betaling. aftalen var ellers at han skulle have betaling når containeren var klar til
forsendelse.
de var færdige med at læsse containerne den 24. juni og havde aftalt betaling den 25. juni
senest kl. 11.00. den 25. juni kl. ½10-10 ringede saeed imidlertid. han skulle til holland og
belgien og ville komme ugen efter. det kunne vidnet ikke forstå. saeed var meget kort for ho-
vedet og lagde røret på.
i ugen inden havde leif salling thomsen meddelt at den første container var udtaget til
toldkontrol i hamburg. han bad om lister over hvad der var i, og det fik han.
                                               - 14 -
vidnet ringede samme dag, den 25. juni, kl. 10 til leif salling thomsen hos chr. jensen. han
fortalte om saeeds opringning og spurgte hvad de kunne gøre ved det. leif mente ikke de
skulle lade containerne vente i hamburg. det ville blive for dyrt i ventepenge. det viste sig
senere at den ene container på dette tidspunkt allerede var gået afsted. leif foreslog at
containerne blev sendt afsted på et ordrekonnossement. hvis kunden i pakistan ikke betalte
ved godsets ankomst, kunne containerne sendes videre til en kunde i afghanistan. det ville
koste 4-5.000 kr. ekstra, og det var mindre end ventepenge i hamburg. leif udfærdigede
herefter et sæt ordrekonnossementer, så kunne de i givet fald flytte godset fra port qasim i
afghanistan til dubai. han fik ikke kopi af konnossementsinstruksen.
den 14. juli 1998 modtog han de to sæt ordrekonnossementer og fragtregningen fra chr.
jensen dateret den 13. juli. han så dokumenterne igennem og konstaterede at de var til ordre.
han var klar over at konnossementerne var nøglen til godset.
han har ikke talt med leif salling thomsen om faxen af 14. juli 1998. han så den første gang
da han gennemgik leifs papirer på hotellet i karachi i begyndelsen af december. leif gav ham
papirerne for at han kunne gennemgå dem og tage hvad han manglede af papirer om sagen.
han var indtil da ikke klar over hvad et igm (import general manifest) var eller betydningen af
det, herunder hvilke vanskeligheder indholdet af det kunne give.
den 20. juli fik han en fax fra leif der oplyste at saeed var hos staaling og bagefter ville
komme til vidnet. ugen forinden havde vidnet talt med en førstemand hos staaling der fortalte
at også han ventede på saeed. saeed kom den 22. juli og bad om at få dokumenterne. saeed
blev vred over at konnossementerne var til ordre. han gik helt op i limningen og kørte sin vej.
han ringede samme aften og forsøgte at få prisen ned. vidnet fastholdt den aftalte pris.
herefter ringede vidnet til sin kunde fra afghanistan, der bor fast i birmingham, og han
indvilgede i at købe varerne og tage sig af dem fra dubai. vidnet ringede til leif den 24. eller
25. juli. der var ingen problemer med at få godset til dubai, men leif anbefalede ham at vente
lidt inden de forberedte en videreforsendelse til dubai.
han tog til singapore den 28. juli hvor han bl.a. talte med en kunde som han havde haft i
mange år. på baggrund af egne dårlige erfaringer anbefalede denne ham stærkt at skynde sig
med at få containerne ud af pakistan.
                                               - 15 -
den 30. juli ringede han fra singapore til chr. jensen der sagde at der ikke var nogen
problemer i en flytning, og at de ville tage sig af det. han ringede igen næste dag og talte med
kim der sagde at han ville gå igang med flytningen. han ringede flere gange til chr. jensen.
han fik bl.a. besked om at den ene container ikke var ankommet til port qasim, og også om at
ingen af dem var kommet. han bad chr. jensen sørge for at containerne blev om bord og gik
ud fra at sagen herefter for så vidt var i orden.
da ham kom hjem fra singapore, fik han brevene af 3. august. han undrede sig over at der
stod at den ene container ville ankomme den 9. august. det undrede ham også at de bad om
at få et brev fra modtageren. han var kun i stand til at sende originale konnossementer,
fakturaer og pakkelister. det meddelte han chr. jensen ved kim eller leif der sagde at de ville
tage sig af det.
den 3. september bad leif om saeeds telefonnummer. vidnet sendte ham en seddel med
telefonnumre den 9. september og pointerede de skulle holde fast i varerne for enhver pris.
i de næste 14 dage skete der ingenting. den 1. oktober blev han ringet op af en dansk
pakistaner der kalder sig shar, men som rettelig hedder irfan hussain. hussain fortalte at den
oprindelige køber, der i øvrigt skyldte ham (hussain) penge, var ved at få udleveret
containerne.
på forespørgsel oplyste chr. jensen at de intet havde hørt. vidnet havde herefter et møde med
hussain. efter endnu et møde den 11. oktober aftalte de at tage sammen til pakistan hvor
hussain havde en masse kontakter. vidnet købte billetter til dem og lovede hussain 10.000 kr.
og måske et job hvis han fik containerne fri.
den 12. oktober tog de til karachi og derfra til islamabad. de tog til den danske ambassade
der ikke var forberedte på at han kom. efter ambassaden tog de ud til en af hussains kontakter
i en lejet bil. de endte ude på landet hos en såkaldt onkel der var landmand og havde masser
af våben over det hele. det var ikke et særlig betryggende sted. han forstod ikke hvad der
foregik hos onklen ud over at de fik nogle adresser og telefonnumre. de tog tilbage til
islamabad og karachi. i karachi mødte de en der var anbefalet af onklen, malik iqbal. de tog
også til p&o's kontor hvor de mødte en aqbar der fortalte at han var blevet truet af den
oprindelige køber af lastbilerne. de fik en liste over hvad der var løbet på af omkostninger.
                                               - 16 -
de tog ud til port qasim, men kom ikke ud i havneområdet. portvagten fortalte noget om hvad
der skulle til for at få godset ud, herunder at der skulle søges forskellige tilladelser. herefter
udstedte han fuldmagten til hussain og rejste hjem. efter hjemkomsten blev han betænkelig
og annullerede fuldmagten efter at have talt med malik der opfordrede ham til det. den 28.
oktober blev han under et møde hos chr. jensen bekendt med forfalskningen ("to dispose off
goods at karachi").
han fik efter den 28. oktober nogle henvendelser fra pakistanske firmaer der ville hjælpe med
at få godset fri. gennem askari, der underskrev fuldmagten som vidne, kom han i forbindelse
med usmani der er statsautoriseret revisor og har interesser i en importforretning. usmani var
interesseret i at købe det der lå i havnen. usmani fortalte i brevet af 21. november at godset
var blevet pakket ud. efter yderligere korrespondance tog han til pakistan den 26. november
sammen med leif salling thomsen. han og leif havde møde med usmani den 27. november.
dagen efter tog de til port qasim hvor de ved hjælp af usmani fik lejlighed til at se godset.
vidnet fik taget billeder af godset.
da de havde set lidt på godset, kørte de tilbage og blev anholdt af politiet. de blev frigivet
samme dag.
de havde møde med repræsentanter for p&o den 3. december. de fik herunder refereret at der
havde været trusler mod p&o i sagens anledning. leif salling thomsen blev urolig og tog hjem
den 4. december kl. 00.30.
usmani fortsatte arbejdet med at få de fornødne tilladelser til at få godset ud af pakistan. hos
toldvæsenet fik de at vide at indfortoldning var startet af jamal associates der var agenter for
asif impex. det havde blokeret for en udfortoldning.
efter at han havde faxet til chr. jensen om at få ændret angivelserne af importør i igm'erne fra
asif impex til "to order", lykkedes det at få startet en udfortoldningsprocedure, og de fik godset
hjem.
vidnet har redegjort for de omkostninger der er påløbet i forbindelse med sagen, i
overensstemmelse med de fremlagte opgørelser.
leif salling thomsen har forklaret at han i 11 år har været ansat hos chr. jensen der driver
                                              - 17 -
virksomhed som linieagent og speditør. han er i den oversøiske afdeling og tager sig bl.a. af
transporter til usa og fjernøsten. han har stået for mange af sjællands lastvognsophugs
transporter.
de har benyttet såvel p&o som andre rederier. de har ikke noget formelt samarbejde med
p&o.
de valgte p&o i det foreliggende tilfælde fordi p&o kunne skaffe en ot-container (open top) til
pakistan. det er ikke noget alle rederier kan. ot-containere skal bestilles nogen tid i forvejen
(4-7 dage).
i indien og pakistan er det ikke usædvanligt at kunderne opererer under flere forskellige
navne. det er modtagers måde at beskytte sig på. det er khalid saeed der har oplyst om
unitrade og asif impex som modtagere. det er normalt kunderne der giver besked om
modtagers navn.
konnossementsinstruksen er udformet efter ønske fra saeed, og det er der ikke noget
mærkeligt i. transportopgaven var fra starten helt sædvanlig.
jørgen steen jensen kontaktede ham i begyndelse af juli fordi han var nervøs for om saeed
ville betale. de diskuterede muligheden for at beholde kontrollen over godset ved at indsætte
"to order" i modtagerrubrikken. de diskuterede også muligheden for at tage containeren af på
vejen til pakistan. jørgen steen jensen ville vende tilbage herom i god tid.
container i gik med det første skib den 17. juni 1998. de fik formentlig konnossementet ca. en
uge efter. de havde en fast aftale om at de ikke måtte sende papirerne før jørgen steen
jensen sagde ok. de nåede ikke at få konnossementet for container ii før de lavde om til "to
order".
det gamle konnossement for container i blev returneret. det er p&o's opgave at ændre
importmanifestet. det har chr. jensen ikke mulighed for.
john andersen, p&o, oplyste at de pakistanske toldmyndigheder ikke ville acceptere et
ordrekonnossement som grundlag for indfortoldning. derfor angav han til p&o den 14. juli
1998 at asif impex var modtager. der var ikke andre muligheder. sagen blev diskuteret med
                                              - 18 -
jørgen steen jensen. han kan ikke huske jørgen steen jensens reaktion. jørgen steen jensen
fik en genpart af brevet af 14. juli 1998, men han kan ikke huske hvornår. også efter denne
ændring var det jørgen steen jensen der havde kontrollen over godset, da han havde
originalkonnossementerne.
brevet af 23. september 1998 blev til i forbindelse med en samtale med jørgen steen jensen
om sagen. jørgen steen jensen håbede stadig at sagen faldt på plads. brevet var et forsøg på
at få kontakt med saeed for at hjælpe jørgen steen jensen. brevet af 19. oktober 1998 er
også et forsøg på bistand til jørgen steen jensen.
det sker mange gange når noget går galt i pakistan, at der melder sig "hjælpere". vidnet der
ikke kendte malik iqbal, anbefalede jørgen steen jensen at benytte p&o's stedlige agent eller
kontor. chr. jensen der var afsenderspeditør i sagen, har ikke agenter i pakistan og driver ikke
virksomhed med modtagerspedition i dette land.
vidnet tog med jørgen steen jensen til pakistan hvilket var et meget usædvanligt skridt fra
chr. jensens side. det der fik bægeret til at flyde over, var at containeren var tømt ud på
havnen. han tog med for at hjælpe sjællands lastvognsophug og få overblik over situationen.
vidnet har hørt at kalid saeed har slået sin bror ihjel, og han havde stået og truet
medarbejdere på det stedlige p&o-kontor med at skyde dem. det var en del af baggrunden for
at vidnet tog hjem den 4. december 1998.
foreholdt jørgen steen jensens brev af 16. december 1998 har vidnet forklaret at manifestet
som udgangspunkt vil blive ændret til "to order" når konnossementet bliver ændret til
ordrekonnossement. der skal rettes hele vejen gennem systemet.
sagen har ikke udviklet sig som en sædvanlig speditionssag. der har været "utrolig meget"
arbejde med sagen. chr. jensens opgørelse bygger på et moderat skøn over tidsforbrug og en
behersket timesats på 500 kr.
vidnet kan bekræfte at staaling også er gammel kunde hos chr. jensen. staalings forretning er
af samme type som sjællands lastvognsophug. staaling laver normalt selv anvisninger
vedrørende transporterne, også transporter til pakistan.
                                               - 19 -
vidnet er sikker på at han inden faxen af 14. juli 1998 med ændringen af consignee drøftede
indholdet med jørgen steen jensen.
mads h. dalsgaard har forklaret at han er shippinguddannet og har været i branchen siden
1987. han har været hos p&o som sælger siden 1997. han har tidligere ekspederet tilsvarende
forsendelser som forsendelsen i denne sag for sjællands lastvognsophug med chr. jensen som
speditør. han gav en pris på transporten i maj 1998 og lagde bookingen til en af sine kolleger.
efter at have sendt booking-note af 4. juni vedrørende forsendelse af 40 fod ot-container med
skib fra hamburg den 19. juni modtog han konnossementsinstruks den 24. juni 1998 med
angivelse af asif impex som consignee og "notify" som "same as consignee". den 2. juli fik han
besked om at ændre consignee-angivelsen til "to order" og "notify " til chr. jensen.
oplysningerne indsættes i databasen, som p&o's kontor i pakistan kan trække på.
oplysningerne fremgår også af cargomanifestet der indeholder oplysninger om varens art,
afsender og modtager. når der sker ændringer i konnossementsinstruksen, føres disse videre i
systemet.
det vil ikke blive godkendt af myndighederne i pakistan at gods indføres med angivelse af
consignee, modtager, som "to order". der skal være en consignee i pakistan. det gav p&o's
pakistan kontor besked om.
vidnets kollega john andersen stod for ændringen af consignee-angivelsen i overensstemmelse
med fax af 14. juli 1998.
godset kom frem til port qasim henholdsvis den 12. juli og 19. juli 1998. det er en fejl når det
i fax af 3. august er anført at container ii ville ankomme den 9. august 1998. den blev losset
den 19. juli 1998 og placeret på havnen qasim international container terminal.
den 27. juli fik vidnet besked om at containeren skulle reeksporteres til dubai. han fik straks
en ny konnosssementsinstruks sendt til sin kollega i pakistan. man kan, som det fremgår, ikke
få containeren ud uden videre. det skal accepteres af den pakistanske køber. vidnets korre-
spondance i sagen gik til den pakistanske kollega og til chr. jensen. han var løbende i
forbindelse med chr. jensen om problemerne i sagen og bestræbelserne for at løse dem.
godset var ikke i p&o's varetægt, det var i havnens varetægt. som det fremgår af brevet af
31. august 1998, var p&o ikke i stand til at hjælpe med reeksporten. p&o's opgave eller
forpligtelse var at sende godset til pakistan. det må så være chr. jensen der skal løse
                                              - 20 -
eventuelle problemer, og når de er løst, kan p&o få sin container tilbage, hvilket er p&o's
interesse i sagen når godset er blevet behørigt afleveret i port qasim.
p&o har ikke tømt containerne. vidnet fik underretning om at de var blevet tømt. så vidt han
ved, var terminalen blevet tvunget af asif impex, der foreviste en fuldmagt, til at fremvise
godset. p&o fik at vide at man ikke måtte genpakke godset før der havde været en
besigtigelse. vidnets kollega i pakistan deltog i besigtigelsen. genpakningen af godset blev
udført af terminalen på afskibers begæring. p&o havde ikke nærmere oplysninger om godset,
det var "steel scrap".
veit kohlmann har forklaret at han arbejder som claims manager hos p&o i hamburg. han er
ansvarlig for alle krav som rettes mod selskabet i nordeuropa.
efter accept af en booking bliver oplysningerne om den ført ind i p&o's database som er
grundlaget for udfærdigelse af alle andre dokumenter såsom manifester og konnossementer.
hvis et navn ændres, vil alle dokumenter ikke nødvendigvis blive ændret. man kan godt angive
en modtager der ikke er modtager ifølge konnossementet. når man laver et importmanifest,
kan man vælge oplysninger fra sin database. han er bekendt med at manifestet angav asif
impex som modtager. importmanifestet i pakistan blev lavet på grundlag af oplysningerne i
databasen. oplysningen om "to order" går ikke nødvendigvis igennem hele systemet til
lossehavnen. det er muligt at manifestet er skrevet ud på baggrund af oplysningerne i det
oprindelige konnossement, men der er også muligt at der kan være forskellige oplysninger i
konnossementet og manifestet.
hvis en oplysning én gang er ført ind i databasen, vil den tidligere oplysning ikke blive slettet,
men der vil blive lavet en underfil hvorfor man vil kunne finde tidligere oplysninger.
vidnet kom ind i den foreliggende sag i februar 1999. han havde intet med frigivelsen af
varerne at gøre.
dokumenterne i denne sag er standard papirarbejde i overensstemmelse med hvad der
kræves. der er ikke fejl i dokumenterne.
vidnet har noget kendskab til indførselsprocedurer i pakistan. han har ikke fuldstændig viden
om forholdene, men en del kendskab fra enkeltsager. procedurerne er ikke specielt vanskelige,
                                               - 21 -
men der er visse regler man skal følge, ellers går det galt.
oplysning om consignee blev taget fra igm. oplysningen skal gives til myndighederne i
lossehavnen via det lokale p&o-kontor. myndighederne skal bruge oplysningerne for at kunne
se hvem de skal holde sig til for at få afgifter og betalt omkostninger. hvis oplysningerne ikke
bliver meddelt myndighederne, vil de beslaglægge godset som "frustrated cargo", og det vil
blive bortsolgt på auktion der afholdes af told- og havnemyndighederne.
det er en udbredt misforståelse at man nemt kan få varer ud igen. det lokale toldkontor skal
informeres hvis man vil have godset re-eksporteret.
p&o var ikke klar over at sjællands lastvognsophugs containere blev udpakket. der må være
nogen på havnen som er blevet formået til at pakke det ud. det er hvad der sker en gang
imellem.
det er muligt at ændre consignee-angivelsen således som det skete i den foreliggende sag ved
import manifest amendment af 17. december 1998. ændringen indebar at godset skiftede fra
at være importgods til at være i transit. det forudsætter at alle omkostninger er eller bliver be-
talt. i forbindelse med ændringen den 17. december 1998 indestod p&o for alle omkostninger,
og denne indeståelse blev accepteret af de pakistanske myndigheder. ændringen forudsætter
videre i almindelighed accept fra modtageren. i det foreliggende tilfælde er re-eksport
formentlig blevet mulig fordi det lykkedes at overbevise myndighederne om at afsenderen
havde været udsat for bedrageri.
procedure
sjællands lastvognsophug:
godset blev returneret fordi sjællands lastvognsophug greb ind uden assistance fra nogen af
de sagsøgte. de sagsøgte kunne have løst opgaven i tiden fra august til december 1998, men
det gjorde de ikke på grund af deres udygtighed.
årsagen til vanskelighederne var de forkerte oplysninger om modtager som chr. jensen gav til
p&o, både i telefax og dokumenter.
                                             - 22 -
p&o er selvstændig ansvarlig for oplægningen af gods under åben himmel i pakistan. p&o's
brev af 2. september indeholder en accept af at man stadig havde ansvar for godset og ville
sørge for at det ikke blev udleveret.
chr. jensen er selvstændig ansvarlig for de mangelfulde oplysninger man gav om
mulighederne for reeksport til dubai, og for de forkerte oplysninger om modtageren. sjællands
lastvognsophug måtte forvente at når man havde ændret konnossementet til et
ordrekonnossement, måtte asif impex være ude af billedet. det påhvilede p&o at sørge for at
ændringen blev gennemført hele vejen igennem.
derfor er der erstatningsansvar for tab og værdiforringelse. chr. jensen har ikke begrænset sit
ansvar og har ikke krav på dækning af sine omkostninger.
de sagsøgte opgav at løse opgaven. det skrev p&o den 31. august 1998, og det gentog mads
dalsgaard. hvis det havde stået til de sagsøgte, var godset blevet liggende. det eneste der
skulle gøres var at fjerne asif impex som importør, og det var ret let at gøre, viste det sig i
december 1998. p&o har end ikke gjort forsøg på at få foretaget den nødvendige ændring af
modtagerangivelsen som var årsagen til miseren. jørgen steen jensen var indtil december
uvidende om grunden til vanskelighederne og måtte foretage to rejser til pakistan i forsøg på
at klare sagen.
han fik ikke hjælp fra p&o. det er påfaldende at p&o's stedlige repræsentanter forholdt sig
passive. de må have været klar over hvad der var problemet, og hvad der var dets løsning.
p&o's repræsentanter kendte reglerne og havde formularer der kunne sikre en ændring af
modtagerangivelse. chr. jensen bistod med at lade leif salling thomsen rejse med på den
anden rejse, men han rejste hjem igen. herefter stod jørgen steen jensen alene og måtte selv
klare sagen med hjælp fra de lokale.
det er ikke ganske klart hvorfor asif impex blev indsat som modtager i manifestet. angivelsen
kan stamme fra den oprindelige konnossementsinstruks, men det kan også skyldes at man har
taget angivelsen fra staalings forsendelse.
sagsøgeren har ikke afgivet konnossementsinstruktioner, han vidste ikke hvad det var. det er
nok leif salling thomsen der har sat oplysningerne ind. det er værd at bemærke at det ikke er
de samme oplysninger i sjællands lastvognophugs fakturaer som i konnossementet.
                                                 - 23 -
det er en alvorlig fejl fra chr. jensens side at man sendte telefaxen den 14. juli uden at sætte
sig i forbindelse med jørgen steen jensen. dennes forklaring herom må være den rigtige. hvis
leif salling thomsen havde spurgt hvem der skulle indsættes, er det udelukket at jørgen steen
jensen havde sagt asif impex der jo var i forbindelse med eller identisk med den oprindelige
køber der ikke havde betalt. derfor kan det lægges til grund, at jørgen steen jensen talte
sandt. i øvrigt må det være chr. jensen der skal bevise at de har videregivet meddelelsen om
indsættelsen af asif impex.
ved at lade p&o indføre asif impex som modtager har leif salling thomsen begået en alvorlig,
professionel fejl som han burde vide kunne føre til et betydeligt tab for sjællands
lastvognsophug.
sjællands lastvognsophug har opfordret til at fremlægge korrespondance vedrørende unitrade
der er anført som shipper på konnossements-instruktionerne for container i og ii, der er
fremlagt som bilag ia og ib. provokationerne er ubesvarede. det må lægges til grund at
afsenderbetegnelsen er urigtig, og at det har været til skade for sjællands lastvognsophug.
særlig i forhold til p&o gøres gældende at ansvaret for godset ikke ophørte da godset blev sat
på kajen. p&o havde godset i sin varetægt indtil det forlod pakistan. p&o burde tage hånd om
godset eller i hvert fald føre et vist tilsyn og sørge for at det ikke blev tømt ud på kajen. det
var p&o's container, så også i egen interesse burde selskabet have ført tilsyn. det forekommer
helt usandsynligt at p&o ikke skulle have fået underretning om tømningen af containeren. det
må lægges til grund at de, dvs. deres folk på stedet, fik underretning, og så burde de have un-
derrettet chr. jensen og sjællands lastvognsophug.
p&o bør derfor betale for de skader der er en følge af selskabets passivitet og bør miste krav
på fragt og demurrage. klausul 13 i konnossementerne har til formål at sik re rederen effektiv
betaling og afskære modregning. den sigter ikke mod at afskære afsenderens krav i et tilfælde
som det foreliggende.
chr. jensen markedsfører sig som specialist på området for transport af brugte lastvogne. de
burde være i stand til at yde en fornuftig rådgivning. deres rådgivning svigtede på flere
punkter. de burde have oplyst sjællands lastvognsophug om problemerne ved re-eksport til
dubai, så afsenderen fik mulighed for at tage stilling til hvad han ville vælge, men det gjorde
                                                - 24 -
de ikke. rådgivningen i forbindelse med situationen der opstod i port qasim, var mangelfuld
eller ikke eksisterende, og det var en væsentlig medvirkende årsag til tabet som chr. jensen
derfor bør dække.
hver krone der er i erstatningsopgørelsen, er en følge af de fejl og forsømmelser som de
sagsøgte har gjort sig skyldige i. havarirapporterne dokumenterer at der er sket skade på
godset. det var intet værd ved udførslen fra pakistan, så det er godt præsteret af sagsøgeren
at få noget for det.
det erkendes at nsab's ansvarsbegrænsning er vedtaget. da der er to forsendelser, skal
begrænsningen ske med to gange 50.000 sdr.
med hensyn til chr. jensens krav bemærkes at der må ske frifindelse fordi det påhviler en
speditør at hjælpe sin ordregiver. den af chr. jensen ydede begrænsede bistand, som ikke
førte til noget positivt, falder ikke uden for grænserne for hvad en speditør bør gøre.
det er i øvrigt ikke dokumenteret at der blev krævet en importøraccept. det er p&o der skal
dokumentere at det var nødvendigt. sjællands lastvognsophug fik jo godset ud af pakistan
uden importøraccept.
p&o har anført at selskabet har opfyldt sine kontraktmæssige forpligtelser til at transportere
godset fra hamburg til port qasim og losse det hvorefter det i henhold til klausul 20 henlå for
sjællands lastvognsophugs regning og risiko. transportøren er ifølge konnossementet og de
søretlige regler ansvarlig for eventuel skade på godset under transporten. det tab som
sjællands lastvognsophug gør gældende, falder uden for transportansvaret. der er ikke påvist
ansvarspådragende forhold på p&o's side. p&o har handlet i overensstemmelse med de
instrukser man fik, og har orienteret om de problemer der opstod. man har endvidere søgt at
bistå ved at informere chr. jensen om hvordan man skulle få godset ud af pakistan. allerede
dengang gjorde man noget. brevet fra mads dalsgaard og dennes forklaring viser de
bestræbelser man udfoldede. endelig gav p&o en garanti, således at godset kunne komme ud.
det er for så vidt underordnet på hvilket grundlag påførslen af asif impex skete. det afgørende
var at der blev påført en modtager, ellers kunne man ikke undgå at godset blev anset for
"frustrated", og så ville det meget let være gået tabt. det er i øvrigt ikke noget usædvanligt i
at importstater kræver angivelse af en modtager i landet for at have nogen i importstaten at
                                              - 25 -
holde sig til. det gør danmark fx også. da afsenderen havde de originale konnossementer,
havde han fortsat rådighed over godset. der kunne derfor ikke ske skade ved påførslen af asif
impex. i øvrigt må det fremhæves at påførslen skete efter instruks fra afsenderspeditøren,
chr. jensen. at det blev asif impex man anførte, skyldtes at det var den eneste mulighed man
havde.
containeren blev sandsynligvis åbnet fordi sælger og køber ikke var enige om hvorvidt der var
betalt. der var ingen der tog levering inden for den fastsatte tidsfrist, jf. konnossementets
klausul 20, og betalte told, afgifter og gebyrer. det var derfor forventeligt at containeren blev
åbnet. hertil kommer at sjællands lastvognsophug gennem en letsindig udstedelse af fuldmagt
havde givet nogen adgang til at komme til godset, en adgang som sandsynligvis blev udnyttet
af personer i forbindelse med den oprindelige køber. fuldmagten blev ganske vist tilbagekaldt,
men det er langt fra sikkert at tilbagekaldelsen kom frem til rette vedkommende.
resultatet må derfor være at det er afsenderen der ved si ne uforsvarlige eller klart
uhensigtsmæssige skridt har bragt godset i fare. den vurdering stemmer med ambassadens.
sagsøgeren indlod sig med forskellige "hjælpere" hvoraf i hvert fald nogle var kriminelle. det er
ikke noget man kan bebrejde p&o eller chr. jensen.
hvis man alligevel kommer frem til at p&o er ansvarlig, så må det være efter fragtaftalen.
ansvarets omfang følger af konnossementet. det står på side 2 med henvisning til de nærmere
bestemmelser i den fortrykte side 1. ansvaret er begrænset til værdien på
bestemmelsesstedet, dvs. ved losningen i port qasim. det er ikke godtgjort at godset på nogen
måde var skadet ved ankomsten. de langt senere afholdte surveys viser ikke at godset var
skadet ved ankomsten. det følger af klausul 13 at fragten er fortjent og ikke kan kræves
tilbage, jf. herved u 1999.1100 h.
med hensyn til de øvrige tab som sagsøgeren kræver dækket, gøres gældende at de ligger
langt uden for det som p&o kan mødes med. p&o kan i øvrigt henholde sig til hvad chr. jensen
gør gældende herom, men fremhæver blot at udgifterne til jørgen steen jensen ophold i
pakistan var helt upåregnelige for p&o.
chr. jensen har anført sjællands lastvognsophug ikke har godtgjort et ansvarspådragende
forhold fra chr. jensens side. hele miseren skyldes at sjællands lastvognsophug indgik aftale
med en uvederhæftig person og afsendte godset uden at have fået betaling.
                                              - 26 -
chr. jensen har handlet som enhver anden fornuftig speditør ville have gjort. man har
indhentet instrukser fra sælger og køber og handlet i overensstemmelse med disse. da
problemet med saeeds manglende betaling opstod, søgte man at løse det ved at ændre
konnossementet til et ordrekonnossement som man sørgede for at sjællands lastvognsophug
fik i hænde og dermed fik ret til at råde over godset.
det bør lægges til grund at parterne som forklaret af leif salling thomsen diskuterede
påførslen af asif impex som modtager inden det skete. hvis det antages at der ikke fandt en
sådan samtale sted, fører det ikke til ansvar for chr. jensen. der er ikke dokumenteret eller
blot sandsynliggjort en årsagssammenhæng mellem anførslen af asif impex og de problemer
der førte til det af sagsøgeren hævdede tab. på grund af besiddelsen af konnossementerne var
sagsøgeren rådig over godset i hele transportperioden.
angivelsen af asif impex var en nødvendighed for at få godset i land i pakistan, jf. herom
p&o's procedure. der var ingen anden man kunne angive som køber.
det bestrides at chr. jensen har givet forkerte råd. chr. jensen har rådet bedst muligt i den
situation der opstod som følge af det uafklarede forhold mellem sælger og køber. det må i
øvrigt fremhæves, fordi det overses af sagsøgeren, at chr. jensen fungerede som og blev
vederlagt som afsenders speditør. opgaven var at skaffe skibslejlighed til pakistan, og den
opgave blev udført. chr. jensen skulle ikke bistå med indklarering i pakistan eller med
rådgivning om toldregler i pakistan. det måtte sagsøgeren selv sætte sig ind i hvis det blev
nødvendigt.
problemerne med at reeksportere godset skyldtes hverken p&o eller chr. jensen, men
hovedsagelig at khalid saeed hævdede at have betalt hele købesummen eller en del af den og
gjorde alt for at forhindre at godset kom ud af pakistan igen.
det var p&o der krævede angivelse af en modtager. hvis det er en fejl at der bliver oplyst en
modtager, må ansvaret falde tilbage på p&o.
hvis der er en skade på godset, er det transportøren og ikke speditøren der hæfter for den.
meget tyder på at terminalen blev snydt til at åbne containeren, og det kan i hvert fald ikke
være chr. jensens ansvar. det må være p&o der skal friholde chr. jensen hvis denne måtte
                                              - 27 -
blive pålagt erstatningsansvar over for sjællands lastvognsophug.
chr. jensen orienterede løbende sjællands lastvognsophug om alt der skete og gav løbende
kopier. man forsøgte at rette henvendelse til den oprindelige køber for at hjælpe og strakte sig
langt for at bistå. leif salling thomsen tog med til pakistan i et forsøg på at hjælpe. han kan
ikke lastes fordi han tog hjem da opholdet blev for farligt.
sjællands lastvognsophug har påtaget sig en alvorlig risiko ved at lade godset gå afsted uden
at have fået betaling. det kan ikke udelukkes at saeed har en anden og velbegrundet
opfattelse af forholdet mellem køber og sælger end sagsøgeren har. en tvivl herom må komme
sagsøgeren til skade, for man har ikke søgt at få saeed til at afgive forklaring eller redegøre for
sagen. køberen var en person som sagsøgeren kun havde handlet med én gang, så der var
ikke noget tillidsforhold at bygge på.
det er sjællands lastvognsophug der som eksportør må sætte sig ind i de regler der gælder i
pakistan.
sagsøgeren har selv bidraget til at fremkalde tabet ved helt uforsvarligt at indlade sig med de
forskellige "hjælpere". det kan også ses af skrivelsen fra ambassaden.
vedrørende de subsidiære påstande anføres at hvis der er et ansvar, må det begrænses
betydeligt under hensyn til sagsøgerens uforsigtighed.
ansvaret skal i hvert fald begrænses til højst 50.000 sdr. jf. nsab § 23. der var tale om et
samlet opdrag om afskibning af en given mængde gods til én køber. det forhold at der blev
udstedt to konnossementer, kan ikke betyde at der er tale om to aftaler.
sagsøgerens tabsopgørelse bestrides i sin helhed. den er overordnet helt ude af proportioner.
chr. jensen kan ikke gøres ansvarlig for skade på godset. tabet er ikke dokumenteret. den
anvendte timesats bestrides. en række poster er ikke rimelige, adækvate følger af problemerne
- helt uanset hvem der har ansvaret for dem. udgifterne var heller ikke nødvendige. en række
af dem skyldtes at sagsøgeren valgte at foretage nogle skridt hvis hensigtsmæssighed be-
strides. det var ikke handlinger som chr. jensen opfordrede til. problemerne kunne formentlig
være klaret for en brøkdel hvis sjællands lastvognsophug havde anmodet p&o eller en anden
pålidelig organisation om at tage sig af sagen. det kunne være ordnet mod et mindre vederlag.
                                                - 28 -
chr. jensen er berettiget til særligt vederlag efter nsab § 11. kravet bygger på leif salling
thomsen opgørelse af medgået tid. timesatsen er moderat, 500 kr.
rettens afgørelse
erstatningsansvar for p&o nedlloyd ltd.
p&o nedlloyd påtog sig i henhold til konnossementerne af 19. og 27. juni 1998 transport af
containerne fra hamburg til port qasim. p&o nedlloyd påførte konnossementerne modta-
gernavnet asif impex i tillid til de oplysninger man modtog fra chr. jensen, og foretog losning
af containerne i bestemmelseshavnen.
rederiet havde herefter pligt til at afvente at den berettigede efter konnossementerne tog
levering inden udløbet af den aftalte liggetid. rederiet har en interesse i at få de tømte
containere, men har ikke pligt til at holde opsyn med containerne i en længere periode. rede-
riet har således opfyldt sine forpligtelser i henhold til transportaftalerne.
der er ikke sikre oplysninger om hvem der har forestået udpakningen af containerne på
havnen i port qasim. udpakning kan være sket med henblik på besigtigelse forud for en
eventuel auktion over godset som frustrated goods eller i forbindelse med et svigagtigt forsøg
på at skaffe sig rådighed over godset fra den oprindelige købers side eller fra anden side. der
er ikke grundlag for at antage at udpakningen er foretaget af p&o nedlloyd eller på dette
selskabs foranledning.
p&o nedlloyd har i tilstrækkeligt omfang bistået sjællands lastvognsophug med at få
containerne reeksporteret og har ikke tilsidesat forpligtelser til i rimeligt omfang at søge at
varetage sjællands lastvognophugs interesser.
p&o nedlloyd har således ikke handlet ansvarspådragende overfor sjællands lastvognsophug,
hvorfor retten tager p&o nedlloyd frifindelsespåstand til følge.
erstatningsansvar for chr. jensen befragtnings- og skibsagentur a/s.
chr. jensen påtog sig at virke som afsenderspeditør med henblik på at skaffe skibslejlighed for
                                               - 29 -
godset fra hamburg til port qasim. chr. jensen påtog sig ikke forpligtelser til at bistå ved
indklareringen af godset i pakistan. chr. jensen foranledigede efter henvendelse fra p&o
nedlloyd at asif impex blev indsat som modtager i konnossementerne senest efter telefax af
14. juli 1998. chr. jensen har ikke godtgjort at indholdet af telefaxen blev drøftet med sjæl-
lands lastvognsophug før det blev sendt, eller at sjællands lastvognsophug blev bekendt med
faxen på anden måde end forklaret af jørgen steen jensen. det er rettens opfattelse at chr.
jensen burde have sikret sig afsenderens accept inden man ændrede modtagerangivelsen i
konnossementerne, også selvom man samtidig gentog at containerne kun måtte udleveres
mod præsentation af originalkonnossementer.
ved bedømmelsen af om denne fejl er erstatningspådragende, må der lægges vægt på at
hovedårsagen til de opståede vanskeligheder må antages at være at sjællands lastvognsophug
sendte containerne til port qasim, uden at man havde en køber der kunne og ville betale
købesummen og dermed blive berettiget til at modtage og råde over godset. det må endvidere
lægges til grund at angivelse af en modtager fra myndighedernes side var en betingelse for at
godset kunne blive losset i havnen. endelig må det fremhæves at sjællands lastvognsophug
fortsat var i besiddelse de konnossementer der var den eneste lovlige adgang til at disponere
over containerne og deres indhold.
det kan på denne baggrund ikke antages at angivelsen af asif impex som modtager og
manglende rettidig underretning til sjællands lastvognsophug herom har ført til et tab for
sjællands lastvognsophug der kan kræves erstattet af chr. jensen. det tab der er opstået, er
ikke en følge af angivelsen af asif impex som modtager, men en følge af andres, som det må
antages, uberettigede råden over containernes indhold.
retten finder ikke at chr. jensen på anden måde har forsømt sine forpligtelser som
afsenderspeditør. virksomheden har løbende søgt at hjælpe sjællands lastvognsophug med at
løse de opståede problemer gennem korrespondance, møder og leif salling thomsens
deltagelse i rejsen til pakistan.
da indsætningen af asif impex herefter ikke kan antages at være årsagen til at der opstod et
tab for sjællands lastvognophug, tager retten chr. jensens frifindelsespåstand til følge. retten
tager således ikke stilling til om de poster sjællands lastvognsophug kræver betalt, ville kunne
indgå i en erstatningsopgørelse, såfremt der havde været tabforvoldende ansvarspådragende
dispositioner fra chr. jensens side.
                                               - 30 -
vederlag til chr. jensen befragtnings- og skibsagentur a/s.
chr. jensen har ydet service og bistand til sjællands lastvognsophug som ligger ud over det
der normalt er forbundet med en speditionsordres udførelse, jf. nsab 85 § 11.
chr. jensen havde ikke ekspertise med hensyn til indklarering til pakistan eller til regler eller
praksis med hensyn til reeksport. i forbindelse med rejsen til pakistan gjorde chr. jensen ikke
sjællands lastvognsophug opmærksom på at der ville blive opkrævet vederlag. retten finder
derfor at sjællands lastvognsophug under de foreliggende specielle omstændigheder var
berettiget til at antage at chr. jensen, der havde samarbejdet med sjællands lastvognsophug
igennem flere år, ikke ville kræve betaling for merarbejde i sagen.
retten følger derfor sjællands lastvognsophugs frifindelsespåstand.
                            t h i k e n d e s f o r r e t:
p&o nedlloyd ltd. og chr. jensen befragtnings- og skibs agentur a/s frifindes for de af
sjællands lastvognsophug a/s nedlagte påstande.
sjællands lastvognsophug a/s frifindes for den af chr. jensen befragtnings- og skibsagentur
a/s nedlagte påstand.
inden 14 dage efter denne doms afsigelse skal sjællands lastvognsophug a/s i
sagsomkostninger betale dkk 40.000 til p&o nedlloyd ltd. og dkk 40.000 til chr. jensen be-
fragtnings- og skibsagentur a/s.
                                     jens feilberg
                   jørn hansen                       helle lehmann
                                      (sign.)
                            - 31 -
       udskriftens rigtighed bekræftes
p. j. v. sø- og handelsretten, den 30/05-01


text:
 -
                                  udskrift
                                      af
                    sø- og handelsrettens dombog
                                 ──────────
den 30. april 2002 blev af retten i sagen
v-0134-00
1) fonden dbu sponsorship
   (advokat martin dahl pedersen)
2) fonden dbu sponsorship s.m.f.
   martin jørgensen
   (advokat martin dahl pedersen)
   mod
aller press a/s
(advokat per håkon schmidt)
afsagt sålydende
                                   d o m:
sagen drejer sig om, hvorvidt sagsøgte, aller press a/s (i det følgende: aller) har krænket
                                               - 2 -
martin jørgensens ret til eget billede ved på midteropslaget i ugebladet se og hør at have
bragt nogle billeder af martin jørgensen uden dennes samtykke.
påstande
sagsøger, fonden dbu sponsorship som mandatar for martin jørgensen, har nedlagt følgende
påstande:
1.sagsøgte tilpligtes at anerkende at have været uberettiget til at fremstille og udgive den som
    bilag 1 fremlagte plakat med fotografier af martin jørgensen som et indlæg i ugebladet se
    og hør, nr. 46, 18.-24. november 1999.
2.sagsøgte tilpligtes at anerkende at have været uberettiget til en samlet adfærd bestående i
    dels fremstilling og udgivelse af den som bilag 1 fremlagte plakat med fotografier af martin
    jørgensen som et indlæg i ugebladet se og hør, nr. 46, 18.-24. november 1999, dels
    markedsføring af ugebladet se og hør under henvisning til, at en plakat med martin
    jørgensen fulgte med bladet, herunder ved den som bilag 2 fremlagte tv-spot på tv2, den
    som bilag 3 fremlagte radiospot på radio voice og den som bilag 4 fremlagte bladforside.
3.sagsøgte tilpligtes at anerkende at have været uberettiget til at fremstille og udgive den som
    bilag h fremlagte plakat med fotografier af martin jørgensen som et indlæg i ugebladet se
    og hør, nr. 32, 1998.
4.sagsøgte tilpligtes i erstatning, vederlag og godtgørelse at betale 100.000 kr. i anledning af
    den i de foregående påstande omhandlede uberettigede brug af martin jørgensens navn og
    billede.
sagsøgte har nedlagt påstand om frifindelse.
sagen var oprindeligt tillige anlagt af fonden dbu sponsorship (i det følgende: dbu
sponsorship) på egne vegne, men blev hævet af denne sagsøger ved replik af 27. fe- bruar
2001. der blev ikke i den forbindelse taget stilling til sagsomkostningsspørgsmålet.
                                             - 3 -
sagens omstændigheder
i oktober 1997 udstedte dbu nogle retningslinier for den kommercielle udnyttelse af
fodboldlandsholdet og udsendte den 9. oktober 1997 disse til udvalgte annonce- og reklame-
bureauer. af retningslinierne fremgår blandt andet:
       " ..........
1: dbus herre a-landshold:
dansk boldspil union (dbu) indehaver rettighederne til salg af sponsorater og retten til enhver
       form for reklamemæssig udnyttelse af landsholdet. dbu skal derfor give samtykke til
       salgsfremmende virksomhed, hvor den reklameværdi, der er knyttet til landsholdet,
       udnyttes.
virksomheder må som følge heraf blandt andet ikke foretage følgende handlinger uden accept
       fra dbu:
a:
virksomheder må ikke give udtryk for at være sponsor for landsholdet, ligesom markedsføring
       ikke må kunne give det indtryk, at dbu eller landsholdet direkte eller indirekte har givet
       samtykke til markedsføringen.
b:
virksomheder må endvidere i markedsføring ikke give udtryk for, at virksomheden eller et
       produkt har nogen tilknytning til dbu eller landsholdet.
2: fotos af landsholdsspillere:
virksomheder må ikke som led i markedsføring anvende billeder af landsholdsspillere i
       landsholdsdragt uden at have indhentet samtykke fra såvel den eller de pågældende
       spillere som dbu.
a:
                                                - 4 -
ophavsretten til billeder med landsholdsspillere ligger som udgangspunkt hos den fotograf, der
        har taget billedet, og godkendelse til brug og betingelserne herfor må således indhentes
        fra fotografen.
b:
hvis brugen af et billede har reklamemæssig karakter kræves endvidere dbus og spillerens
        godkendelse.
denne godkendelse samt de økonomiske betingelser for brugen afklares med dbus initiativ-
        fond, der indhenter spillerens tilladelse, eller kan formidle kontakt til den pågældende
        spiller eller hans agent.
c:
anvendelse af billeder af hele landsholdet - herunder "det officielle landsholdsbillede" - kræver
        dog kun dbus samtykke.
        .............."
disse retningslinier blev afløst af nye retningslinier den 2. juni 2000, hvorved brugen af
landsholdets og landsholdsspillernes navne og billeder blev præciseret.
i en erklæring af 3. september 1998 bekræftede martin jørgensen, at spillerforeningen på hans
vegne kunne tilslutte ham spillerpuljen, som herefter repræsenterede ham ved indgåelse af
aftaler om udnyttelse af hans personlige immaterielle rettigheder i form af navn, billede og
autograf. det blev samtidig understreget, at han ikke herved overdrog sine immaterielle
rettigheder til spillerforeningen eller dbu, men alene gav fuldmagt til at indgå aftale på hans
vegne.
direktør i spilleforeningen mads øland har ved brev af 22. februar 2001 bekræftet, at der siden
november 1997 har eksisteret en aftale mellem spillerforeningen og dbu samt dbu
sponsorship om, at dbu sponsorship ikke kan indgå kommercielle aftaler med anvendelse af
billeder af landsholdet/landsholdsspillerne uden et samlet minimumsvederlag på 100.000 kr.
excl. moms.
dbu har inden for de seneste år bl.a. indgået licensaftaler med bt og hyundai om brugen af
                                                - 5 -
dbus logo og billeder af landsholdet. licensaftalen med bt omfattede foruden logoet
produktion og salg af det officielle landsholdsbillede samt portrætbilleder af min. 12 spillere fra
a-landsholdstruppen og var gældende i 5 måneder. for dette betalte bt en licensafgift på
250.000 kr. excl. moms. licensaftalen med hyundai omfattede produktion af det officielle
landsholdsbillede påført dbus officielle licenslogo samt spillernes autografer i en periode på 9
måneder. for dette betalte hyundai en licensafgift på 150.000 kr. excl. moms.
martin jørgensen er tidligere blevet afbildet på siden af en bus tilhørende risskov rejser.
se og hørs brug af billeder af landsholdsspillere.
i ugebladet se og hør nr. 46, 18.-24. november 1999 bragte man over de to midtersider tre
billeder af martin jørgensen i spilsituationer. martin jørgensen var iført landsholdsdragt og
spillede med nr. 10. i nederste højre hjørne var påført se og hørs logo samt teksten
"idolbillede". endvidere er en del af billedet gengivet i nederste venstre hjørne på forsiden med
teksten "idolplakat". der var ingen omtale af martin jørgensen i tilknytning til billederne eller i
bladet i øvrigt. se og hør havde købt billederne af fotograf per kjærbye. midteropslaget (bilag
1) er gengivet som bilag til dommen.
aller reklamerede for det pågældende nummer af se og hør ved blandt andet en tv-
reklamespot på tv2 og en radiospot i radio voice. reklamespottet på tv2 sluttede med at vise
midteropslaget med billeder af martin jørgensen, samtidig med at en stemme sagde: "ekstra -
idolplakat med martin jørgensen. køb se og hør". i reklamespottet i radio voice var ordene
de samme.
se og hør har en gang tidligere i nr. 32 fra 1998 bragt et lignende idolbillede af martin
jørgensen (bilag h).
se og hør har endvidere i perioden 1992 til 1999 i en lang række andre tilfælde bragt
tilsvarende idolbilleder af landsholdet og af enkelte spillere. desuden har der været bragt
adskillige artikler om fodboldspillere med tilhørende billeder, herunder en artikel med martin
jørgensen i nr. 46/1998.
                                               - 6 -
forklaringer
martin jørgensen har forklaret, at han har spillet fodbold i agf fra 1989-1997 og siden da i
udinese i italien. han kom på landsholdet i marts 1998. han har ikke givet aller tilladelse til at
bruge billeder af ham som idolbilleder i se og hør, hverken i 1998 eller 1999. han blev gjort
opmærksom på idolbilledet i se og hør nr. 46/1999 af mikael overgaard fra dbu sponsorship.
han så endvidere reklamespottet for se og hør på tv. han har ikke mulighed for at se se og
hør i italien. han er først blevet bekendt med idolbilledet fra se og hør nr. 32/1998 i
forbindelse med nærværende sag. i august 1998 var der mange billeder og meget omtale af
ham i aviser og tv, da han lige havde fået sit gennembrud ved vm. 1999/2000 var nok hans
bedste sæson i italien. desuden havde landsholdet lige kvalificeret sig til em. han kan godt
huske artiklen i se og hør nr. 46/1998. han blev kontaktet af en journalist og indvilgede i at
medvirke i et interview. afbildningen af ham på en bus kom i stand efter vm 1998 for at
udnytte reklameværdien. han ejer selv risskov rejser sammen med en kompagnon. han fik
taget billedet i landsholdsdragt med dbus accept og fik billedet sendt hjem til sin far, som
sørgede for, at det blev sat på bussen. han har ingen indvendinger mod karakteren af de
billeder, som se og hør har brugt. han har ikke haft tab af reklameindtægt efter se og hørs
anvendelse af billederne.
mikael overgaard jensen har forklaret, at han indtil 1. september 1999 var salgschef i
fonden dbu sponsorship og siden da har været direktør samme sted. dbu sponsorship er
dbus salgsafdeling. det var først i efteråret 1997, at man i dbu fik koordineret varetagelse af
de kommercielle rettigheder i tilknytning til landsholdet og landsholdsspillerne. disse opgaver
varetages nu af dbu sponsorship. han blev første gang opmærksom på idolbilledet af martin
jørgensen i den uge, hvor se og hør nr. 46/1999 udkom, idet han så tv-reklamen for se og
hør på tv2. han kontaktede martin jørgensen, som intet kendte til idolbilledet. selvom der er
tale om afbildning over et midteropslag i bladet, vil han betragte det som en plakat. han er
også bekendt med, at sådanne midteropslag rent faktisk bliver taget ud og brugt som plakater.
i forbindelse med redaktionel omtale indgår billeder i en naturlig sammenhæng. også i en tv-
guide indgår billeder i en naturlig sammenhæng med de programmer, der omtales. hvis et blad
ønsker at afbilde en enkelt landsholdsspiller på en idolplakat, skal bladet rette henvendelse til
den pågældende spiller for at indgå en aftale herom. skal pågældende afbildes i
landsholdsdragt, indbetaler spilleren efterfølgende et beløb til spillerpuljen for brug af
landsholdsdragten. ønskes der en aftale omfattende flere spillere, skal der indgås en
licensaftale herom med dbu sponsorship som f.eks. den aftale, der er indgået med bt. som
                                                 - 7 -
følge af en sådan aftale bragte bt billeder af 10- 12 spillere som indstik i bladet og havde tillige
lov til at reklamere med billederne ved markedsføring af dagbladet.
retten til anvendelse af billeder af landsholdet varetages også af dbu sponsorship. på et
tidspunkt udsendte lars berendt, dbu, noget supplerende materiale vedrørende brugen af
landsholdsbilledet, som skabte tvivl om, hvorvidt der krævedes dbus samtykke. samme tvivl
gjaldt ikke billeder af de enkelte spillere.
han kan bekræfte, at der er indgået en aftale mellem dbu sponsorship og spillerforeningen
om at forlange et minimumsvederlag på 100.000 kr. for anvendelse af billeder af
landsholdsspillere. dette skyldes et ønske om at indgå færre større licensaftaler fremfor mange
små. man har dog indgået en enkelt aftale med jysk sengetøjslager på 50.000 kr. med tillæg
af et mindre beløb pr. solgt sengesæt. når der er tale om anvendelse af en enkelt spillers
billede, er det dog op til den enkelte spiller selv at aftale prisen herfor, men dbu anbefaler, at
der som minimum forlanges et vederlag på 100.000 kr. der er dog ikke solgt et enkelt billede
til brug én gang for 100.000 kr.
han gav i sin tid martin jørgensen tilladelse til at benytte billedet af sig selv i landsholdsdragt
på en enkelt bus. der blev ikke krævet vederlag i den forbindelse. mejeriforeningen, der er
landsholdets hovedsponsor, har tidligere fået tilladelse til at male landsholdsspillerne på siden
af en bus. der blev betalt 200.000 kr. herfor.
han har først fået kendskab til idolbilledet af martin jørgensen fra se og hør nr. 32/1998 -
under denne sag. han er ikke bekendt med, at martin jørgensen skulle være blevet brugt som
plakatobjekt af andre blade end se og hør. han har ikke før set så massiv en markedsføring
med idolplakater, som tilfældet var med martin jørgensen.
per kjærbye er dbus fotograf. det er et almindeligt vilkår i de fleste fotobureauer, at der
udover betaling til fotografen skal indhentes særskilt samtykke fra den afbildede til benyttelse
af billederne.
dbus retningslinier fra 1997 blev ikke sendt til ugebladene.
flemming sørensen har forklaret, at han blev uddannet journalist i begyndelsen af 1980'erne
og har arbejdet som sådan siden, blandt andet har han undervist på journalisthøjskolen i 13
                                                   - 8 -
år. siden august 2001 har han drevet selvstændig virksomhed som bladudviklingskonsulent,
hvor han hjælper eksisterende blade med at blive bedre til at profilere sig og er
sparringspartner for nye blade.
se og hør tilhører kategorien billedugeblade, der tillige omfatter billedbladet, kig ind og her
og nu. billedugebladene er karakteriseret ved af være mere billedbårne i deres formidling end
andre blade. der vil altid være billeder i tilknytning til en trykt tekst. man kan også sagtens
tænke sig et billede uden en trykt historie, således at billedet fortæller en historie i sig selv.
billedugebladene fortæller historier om kendte mennesker, skæbnehistorier, sladder og tv-stof.
det er hans opfattelse, at billederne af martin jørgensen, som er pressebilleder i modsætning
til stylede billeder, fortæller en historie i sig selv om, at martin jørgensen er en god
fodboldspiller. billederne indgår således i det redaktionelle stof. der er ikke tale om en plakat i
traditionel forstand. en plakat vil typisk blive bragt som et indlæg i bladet, så der ikke kommer
mærker efter hæfteklammerne. se og hør har et fast koncept med at bringe billeder over
midteropslaget uden tekst. det samme gælder et blad som ugens rapport. det er helt
sædvanligt, at bladene reklamerer for sig selv ved at omtale de bedste historier i bladet på
forsiden.
mads øland har forklaret, at han har været direktør i spillerforeningen siden 1997.
spillerforeningen har oprettet spillerpuljen, som fra 1994 har forvaltet landsholdsspillernes
kommercielle rettigheder i samarbejde med dbu. først fra 1998 har det været formaliseret
med skriftlige aftaler. spillerpuljen tager sig af forhold, hvor billeder af mindst tre spillere er
involveret. selve licensaftalen indgås med dbu sponsorship. ved ønske om afbildning af en
enkelt spiller sættes det pågældende blad i forbindelse med spilleren og dbu sponsorship.
aftalen om et minimumsvederlag på 100.000 kr. skyldes et ønske om at hindre alle mulige
småaftaler, der ødelægger markedet. aftalen gælder kun afbildning af det samlede landshold
eller tre spillere og derover. det er op til den enkelte spiller ved aftaler om afbildning af
pågældende at afgøre, hvad han vil sælge sig for. martin jørgensen tilhører
markedsføringsmæssigt den øverste del og har således en betydelig kommerciel værdi. det har
også en betydning, at martin jørgensen spiller med nr. 10 - det nummer, som michael laudrup
tidligere spillede med. det er hans klare opfattelse, at midtersiden er beregnet til at tage ud og
blive hængt op på et børneværelse.
per salskov har forklaret, at han siden september 1997 har været chefredaktør på se og
hør. se og hør har i de sidste 25 år hver uge bragt idolbilleder af filmstjerner, popgrupper og
                                               - 9 -
sportsstjerner på bladets midtersider. billederne har som regel en vis aktualitet, f.eks. i
forbindelse med en ny pladeudgivelse eller et vm/em. de finder enten billederne i deres eget
fotoarkiv eller køber dem af en fotograf. se og hør har aldrig betalt for brugen af disse billeder
udover, hvad der evt. betales til en fotograf. bladet har bragt billeder af landsholdet siden 1982
uden betaling. der er aldrig før modtaget indsigelser mod brugen af disse billeder. bladet
fortæller også historier om fodboldspillerne privat. martin jørgensen er så kendt, at billederne i
sig selv fortæller nok. han husker ikke den konkrete anledning til, at billederne blev bragt. han
vil ikke afvise, at folk finder på at hænge midtersiden op som en plakat, men der er tale om en
meget dårlig papirkvalitet i modsætning til de plakater, som nogle gange bringes som ekstra
indlæg.
aller markedsfører se og hør ved at reklamere med forsiden af ugens nummer i aviser og med
jævne mellemrum også på tv. idolplakaten vil altid fremgå af forsiden. det er forsiden, der
sælger bladet. 96% af salget er løssalg. når de reklamerer ved tv-spots, sker det både på
tv2, tv3 og tvdanmark. en tv-reklame koster 300.000 kr. og bringes typisk onsdag aften og
torsdag morgen. radioreklamen i radio voice betaler de ikke for. til gengæld får radio voice
se og hør en dag før den almindelige udgivelse. i 1999 kom se og hør i et oplag på 250.000
med et læsertal på knap 1 mio.
anbringender
sagsøgerens advokat har gjort gældende, at det er i strid med almindelige retsgrund-
sætninger og markedsføringslovens § 1 om god markedsføringsskik at benytte billederne af
martin jørgensen på den omhandlede måde uden dennes forudgående samtykke. dette
fremgår endvidere af art. 9 og 10 i icc's internationale kodeks for reklamepraksis samt
forbrugerombudsmandens retningslinier for anvendelse af portrætbilleder eller andre
personlige kendetegn i markedsføringen fra 1987. retten til eget navn og eget billede er
endvidere gentagne gange fastslået i retspraksis. dette betyder, at en erhvervsdrivende ikke
uden samtykke har ret til at anvende en persons billede og navn i en kommerciel
sammenhæng. billederne af martin jørgensen er bragt i se og hør uden at være en del af
bladets redaktionelle indhold. der er tale om en idolplakat lavet på tværs af bladets
midtersider. plakaten kan uden problemer tages ud og hænges op. ved at reklamere for
idolplakaten på forsiden af bladet og i tv-reklamen på tv2 snylter se og hør på martin
jørgensens image i markedsføringen af deres eget produkt. der er efter retspraksis intet krav
                                               - 10 -
om, at billeder skal være brugt til en egentlig anprisning af et bestemt produkt. den blotte
anvendelse af en persons billeder i forbindelse med et produkt uden tilladelse er en krænkelse
af den pågældendes personlighedsret. det er endvidere ikke afgørende, om billederne er
kompromitterende. se og hør har ikke haft en berettiget forventning om at kunne bruge
billeder af martin jørgensen til en idolplakat uden hans samtykke. retningslinierne for
benyttelsen af enkeltspilleres billeder har hele tiden været klare. det forhold, at bladet har
anvendt billeder af andre fodboldspillere uden at have modtaget indsigelser, kan ikke komme
martin jørgensen til skade. martin jørgensen har endvidere ikke fortabt retten til eget billede
ved passivitet. der er tale om en eneret, der ikke kan fortabes på grund af passivitet. det
eneste, der eventuelt kan fortabes ved længere tids passivitet, er krav i anledning af en
konkret krænkelse. for så vidt angår idolbilledet fra 1998 er der imidlertid tale om, at martin
jørgensen først er blevet bekendt med billedet under denne sag.
den kompensation, som aller skal betale for den uberettigede brug af martin jørgensens
billede, må fastsættes til 100.000 kr. svarende til det minimumsvederlag, som dbu
sponsorship ville have forlangt, hvis aller havde indhentet samtykke til anvendelsen af
billederne. billederne har været anvendt meget intensivt i markedsføringen af se og hør. der
må også lægges vægt på, at der ligger enorme værdier i udnyttelsen af de kommercielle
rettigheder indenfor sportsverdenen.
der skal ikke tillægges aller sagsomkostninger i forbindelse med, at sagen er hævet for så vidt
angår dbu sponsorship. der er tale om et samlet sagskompleks, og det har ikke påført aller
yderligere arbejde, at sagen oprindeligt tillige var anlagt af dbu sponsorship.
sagsøgtes advokat har gjort gældende, at se og hørs anvendelse af billederne af martin
jørgensen uden dennes samtykke ikke er en krænkelse af martin jørgensens personlighedsret.
der er tale om lovligt optagede pressefotos, som se og hør har købt af en fotograf og bragt i
bladet som idolbilleder som led i bladets almindelige redaktionelle indhold, således som bladet
har gjort de sidste 25 år. som billedugeblad lever se og hør af at vise billeder. der skal ikke
sættes grænser herfor, blot fordi kendte personer kan tjene penge på deres billeder. der er
ikke tale om, at billederne af martin jørgensen er blevet brugt til at reklamere for et bestemt
produkt. det forhold, at man på forsiden af det pågældende nummer af se og hør og i re-
klamer herfor omtaler indholdet af bladet, herunder idolbilledet, er ikke en krænkelse af martin
jørgensens rettigheder. aller har aldrig tidligere betalt for at benytte billeder af landsholdet
eller enkelte fodboldspillere som idolbilleder og har aldrig modtaget indsigelser mod denne
                                               - 11 -
benyttelse. de retningslinier, som dbu udstedte i 1997, blev ikke sendt til aller, og de senere
retningslinier fra juni 2000, som aller har modtaget, kan først få retsvirkning for fremtidige
forhold. endvidere kan sagsøgeren ikke ensidigt fastsætte sådanne krav. aller har således haft
en berettiget forventning om frit at kunne benytte billederne af martin jørgensen som sket.
særligt vedrørende idolbilledet fra 1998 bemærkes, at et eventuelt krav er fortabt på grund af
passivitet. dbu sponsorship blev allerede i september 2000, inden man udtog stævning, gjort
opmærksom på dette idolbillede, men valgte alligevel ikke at medtage forholdet i stævningen.
der er intet grundlag for, at martin jørgensen skal have kompensation for den skete benyttelse
af billederne. en godtgørelse efter erstatningsansvarslovens § 26 forudsætter en retsstridig
anvendelse af billederne, hvilket ikke er tilfældet. der er tale om almindelige, offentligt
optagede billeder. tilkendelse af vederlag forudsætter en udnyttelse af immaterielle
rettigheder, ligesom tilkendelse af erstatning forudsætter, at der er lidt et tab. ingen af delene
er tilfældet.
såfremt retten måtte komme frem til, at der er sket en krænkelse af martin jørgensens
rettigheder, skal der kun ydes en mindre kompensation på højst 10.000 kr. martin jørgensen
har ikke dokumenteret, hvad prisen er for anvendelse af billeder af én fodboldspiller én gang.
aller skal tillægges sagsomkostninger i forhold til dbu sponsorship, som har hævet sagen på
egne vegne.
rettens bemærkninger
uanset at se og hør er et billedugeblad, finder retten ikke, at anvendelsen af billederne af
martin jørgensen, der ubestridt er sket uden dennes samtykke, er et led i bladets almindelige
redaktionelle indhold. der er, som bladet også selv angiver på forsiden, tale om en idolplakat,
der kan tages ud af bladet og hænges op. se og hør har således udnyttet martin jørgensens
navn og billede i en kommerciel sammenhæng, hvilket er i strid med almindelige
retsgrundsætninger om retten til eget navn og eget billede og med markedsføringslovens § 1
om god markedsføringsskik.
det forhold, at se og hør i flere tidligere tilfælde har bragt lignende billeder af fodboldspillere
                                                - 12 -
uden at modtage indsigelser, fratager ikke martin jørgensen retten til at gøre sine rettigheder
gældende. kravet i relation til idolbilledet fra 1998 er ikke fortabt som følge af passivitet, da
martin jørgensen først i forbindelse med denne sag har fået kendskab til billedet.
det kan efter bevisførelsen lægges til grund, at erklæringen om et minimumsvederlag på
100.000 kr. for kommerciel udnyttelse af billeder af landsholdet/landsholdsspillere dels kun
vedrører aftaler, der omfatter mindst tre spillere, dels kan fraviges af den enkelte spiller ved
individuelle aftaler. martin jørgensen har således ikke bevist, at prisen for anvendelse af en
enkelt spillers billede ville være 100.000 kr. den erstatning, som martin jørgensen er berettiget
til som følge af den skete krænkelse, fastsættes derfor skønsmæssigt til 50.000 kr., hvorved
bl.a. er taget hensyn til, at martin jørgensen på det pågældende tidspunkt var en meget
populær spiller, og at idolplakaten fra 1999 blev brugt meget intensivt i markedsføring af det
pågældende nummer af se og hør.
                                  thi kendes for ret:
sagsøgte, aller press a/s, tilpligtes at anerkende at have været uberettiget til at fremstille og
udgive den som bilag 1 fremlagte plakat med fotografier af martin jørgensen som et indlæg i
ugebladet se og hør, nr. 46, 18.-24. november 1999 og den som bilag h fremlagte plakat
med fotografier af martin jørgensen som et indlæg i ugebladet se og hør, nr. 32, 1998.
aller press a/s tilpligtes at anerkende at have været uberettiget til en samlet adfærd
bestående i dels fremstilling og udgivelse af den som bilag 1 fremlagte plakat med fotografier
af martin jørgensen som et indlæg i ugebladet se og hør, nr. 46, 18.- 24. november 1999,
dels markedsføring af ugebladet se og hør under henvisning til, at en plakat med martin
jørgensen fulgte med bladet, herunder ved den som bilag 2 fremlagte tv-spot på tv2, den som
bilag 3 fremlagte radiospot på radio voice og den som bilag 4 fremlagte bladforside.
inden 14 dage betaler aller press a/s til fonden dbu sponsorship som mandatar for martin
jørgensen 50.000 kr., samt sagens omkostninger med 15.000 kr.
inden samme frist betaler fonden dbu sponsorship til aller press a/s 3.000 kr. i
sagsomkostninger.
                                     - 13 -
                         mette christensen
jørgen tandrup                              klaus stampe tønnes pedersen
                             (sign.)
                udskriftens rigtighed bekræftes
               p. j. v. sø- og handelsretten, den

source: retspraksis

LICENSE:
Creative Commons Legal Code

CC0 1.0 Universal

type: caselaw

jurisdiction: Denkmark