text:
                                           udskrift
                                               af
                            sø- & handelsrettens dombog
                                         ____________
                                            dom
afsagt den 27. marts 2009 af sø‐ og handelsretten sammensat af retsformanden, vicepræsident,
michael b. elmer, og de to sagkyndige medlemmer, direktør uffe thustrup og direktør aksel gybel.
v 132/05                             merckserono nordic, repræsentationskontor
                                     for merckserono nordic ab, sverige
                                     (advokat saskia krüger larsen)
                                     mod
                                     ferring pharmaceuticals a/s
                                     (advokat peter schradieck)
indledning og påstande
ferring pharmaceuticals a/s (i det følgende: ferring) har i forbindelse med et årsmøde i
european society of human reproduction and embryology (eshre), som fandt sted i
københavn den 19.‐22. juni 2005, i en pressemeddelelse af 20. juni 2005, der blev gengivet på
ferrings hjemmeside, www.ferring.com, og på posters, der kunne ses på konferencen, omtalt
resultaterne af den såkaldte merit‐undersøgelse (”menotrophin vs. recombinant fsh in
                                                2
vitro fertilisation trial – a randomised trial comparing highly purified monotrophin and
recombinant fsh in ivf”). merit‐undersøgelsen sammenlignede ferrings produkt,
menopur, der indeholder hormonet hmg (human menopausal gonadotropin), og produktet
gonal‐f, der indeholder hormonet r‐fsh (rekombinant follikel stimulerende hormon),
produceret af merckserono nordic, repræsentationskontor for merckserono nordic ab,
sverige (i det følgende: merckserono). undersøgelsen blev gennemført af overlæge, dr.med.
anders nyboe andersen fra rigshospitalets fertilitetsklinik.
      efter at merckserono den 30. juni 2005 havde klaget, har lægemiddelstyrelsen den 18.
januar 2006 fastslået, at ferrings omtale på hjemmesiden indebar en overtrædelse af
lægemiddellovens § 66, stk. 1, nr. 1, der forbyder reklame for receptpligtige lægemidler over
for offentligheden, og af § 2, stk. 1, nr. 2, i bekendtgørelse om reklame for lægemidler,
hvorefter en reklame ikke må give indtryk af, at ét lægemiddel er bedre end et andet.
derimod fandt lægemiddelstyrelsen ikke tilstrækkeligt grundlag for at fastslå, at omtalen af
menopur på posters på eshre‐årsmødet i københavn var i strid med lægemiddellovens §
63 om forbud mod usaglige og vildledende reklamer.
      nævnet for medicinsk informationsmateriale (i det følgende nmi), der er det juridiske
og etiske kontrolorgan for medicinalindustrien, har endvidere den 4. oktober 2005 i
anledning af en klage fra merckserono af 30. juni 2005 fastslået, at ferrings omtale i reklamer
af merit‐undersøgelsen var i strid med nmis regler, idet resultaterne af undersøgelsen ikke
havde været publiceret i et værk eller tidskrift med en uafhængig redaktion og efter
forudgående bedømmelse af en uvildig konsulent (referee). nmi pålagde derfor ferring at
ophøre med denne form for reklame og pålagde ferring en bøde for overtrædelsen på 10.000
kr.
      under anbringende af, at ferrings omtale af merit‐undersøgelsen på posters i
forbindelse med mødet i eshre og i pressemeddelelsen offentliggjort på hjemmesiden har
været i strid med markedsføringslovens regler om sammenlignende reklame, og at
markedsføringen har været urigtig, vildledende og urimeligt mangelfuld samt egnet til at
virke markedsforstyrrende til skade for merckserono og gonal‐f, har merckserono under
denne sag, der er anlagt den 12. september 2005, nedlagt påstand om, at ferring skal:
    ‐   anerkende, at ferring har markedsført menopur i strid med markedsføringslovens §§
        1, 2 og 2a
                                                 3
     ‐  forbydes at markedsføre menopur med angivelse af, at produktet med henvisning til
        resultaterne af merit‐ undersøgelsen er mere effektivt end produkter baseret på
        rekombinant follikel stimulerende hormon (r‐fsh), herunder at anvende følgende
        eller lignende udsagn
             a.    ”merit provides major weight in the evidence of higher efficacy of
                   menopur over recombinant fsh”
             b.    “treatment with menopur resulted in the production of a higher
                   proportion of top‐quality embryos with an improved capacity to implant
                   and establish a pregnancy”
             c.    “menopur is associated with a significantly higher ongoing pregnancy
                   rate i ivf cycles compared with that seen for women treated with rfsh
                   alone”
             d.    “menopur is associated with a significantly improved capacity to implant
                   and establish a pregnancy vs. r‐fsh following transfer of top quality
                   embryos”
     ‐     påbydes at berigtige sine angivelser mv. i strid med markedsføringslovens regler
           ved   udsendelse     af   pressemeddelelse  herom     til modtagerne      af ferrings
           pressemeddelelse      af   20.  juni  2005,   herunder    ved   offentliggørelse   af
           pressemeddelelsen på ferrings hjemmeside.
     under anbringende af, at lovligheden af de omhandlede udsagn allerede er endeligt
bedømt af de relevante særmyndigheder efter de særlige regler, som gælder for
markedsføring af lægemidler m.v., idet disse afgørelser ikke er blevet indbragt for
domstolene til prøvelse, og at merckserono herefter ikke har retlig interesse i at få afgjort,
om de nævnte udsagn tillige måtte være i strid med de almindelige regler i
markedsføringsloven, har ferring nedlagt endelig påstand om afvisning, subsidiært
frifindelse, og yderligere anført, at de påtalte udsagn i forbindelse med eshre‐årsmødet
ikke er omfattet af markedsføringslovens territoriale anvendelsesområde.
       retten har ved kendelse af 23. april 2007 udskilt disse indsigelser til særskilt
forhandling og afgørelse.
resultaterne fra merit‐undersøgelsen
i de abstracts, som nyboe‐andersen m.fl. udarbejdede til brug for præsentationen af
resultaterne fra merit‐undersøgelsen på eshre‐årsmødet, konkluderedes blandt andet:
                                                      4
     ”ongoing pregnancy rate was 27 % after menopur and 22 % after gonal‐f, but the
     difference was not statistically significant. stimulation with menopur resulted in fewer
     oocytes compared with gonal‐f, but the proportion that developed into top quality
     embryos in the menopu group was increased. additionally, improved ongoing
     implantation rate was observed with menopur compared with gonal‐f when
     transferring top quality embryos. the findings are considered clinically relevant and
     confirm observations from previous studies.”
     “top quality embryos derived from stimulation with menopur were associated with a
     significantly improved capacity to implant and establish a pregnancy compared wih
     those from stimulation with gonal‐f. more oocytes were retrieved with gonal‐f, but
     the data suggest that a higher proportion of the oocytes in the menopur group display
     early cleavage, development to the 4 or more cell stage at 44h and 7 or more cell stage at
     68h, and development into top quality embryos. the mechanism for such an improved
     developmental capacity and the increased implantation and pregnancy rates with
     menopur needs to be elucidated.”
     “menopur is associated with a different serum endocrine profile than gonal‐f.
     continuous exposure to the lh activity in menopur induces higher lvels of
     aromatizable androgens leading to higher estradiol concentrations in the second half of
     the follicular phase. the higher estradiol levels in menopur were not reflecting higher
     follicle recruitment, but a more pronounced aromatizable androgen support. higher
     progesterone values in the gonal‐f group may be the result of an increased
     proliferative granulosa cell activation including paracrine effect on thecal progesterone
     production.”
ferrings pressemeddelelse af 20. juni 2005
i forbindelse med eshre‐årsmødet offentliggjorde ferring den 20. juni 2005 en
pressemeddelelse under overskriften ”new study adds weight to clinical merit of
menopur in ivf” om merit‐undersøgelsen. af pressemeddelelsen fremgår blandt andet:
     ”new data presented today at the eshre (european society of human reproduction
     and embryology) congress supports the efficacy of menopur (menotrophin), a highly
     purified, naturally‐derived infertility treatment belonging to the class of drugs known as
     gonadotrophins, in ivf therapy.
     merit (menotophin vs. recombinant fsh in vitro fertilisation trial), the largest,
     prospective, randomised assessor‐blind trial in ivf, is a head‐to‐head comparison of
     menopur, a treatment containing both fsh (follicle stimulating hormone) and hcg‐
     driven (human chorionic gonadotrophin) lh‐activity (luteinizing hormone) and gonal‐f,
     which contains only recombinant fsh (rfsh).
     in line with previous studies the direction of findings in merit indicates a beneficial
     influence of lh‐activity on ongoing pregnancy rate in ivf cycles (27% with menopur
     and 22 % with gonal‐f). merit provides major weight in the evidence of higher efficacy
     of menopur over recombinant fsh. treatment with menopur resulted in the
     production of a higher proportion of top quality embryos with an improved capacity to
     implant and establish a pregnancy.”
                                                   5
pressemeddelelsen af 20. juni 2005 var at finde på ferrings hjemmeside, www.ferring.com, i
en periode efter den 20. juni 2005.
posters anvendt af ferring under eshre‐årsmødet
på ferrings stand ved eshre‐årsmødet kunne man på posters blandt andet læse
følgende:
     ”menopurtm is associated with a significantly higher ongoing pregnancy rate in
     ivf cycles compared with that seen for women treated with rfsh alone.
     …
     the percentage of top quality embryos per oocyte retrieved was significantly
     higher following stimulation with menopurtm vs. rfsh.
     …
     merit, the largest randomised, prospective assessor‐blind, multinational trial
     comparing menopurtm and rfsh in ivf.
     …
     merit: provinding the clinical evidence for hcg‐driven lh‐activity in human
     reproduction.
     …
     more live births with menopurtm compared with rfsh. the proportion of women
     with a cycle resulting in live born children after ivf cycles was statistically
     significantly higher with menopurtm compared with rfsh.”
ferrings hjemmeside
på ferrings hjemmeside, www.ferring.com, fandtes der i en periode efter eshre‐
årsmødet pressemateriale, der blandt andet indeholdt følgende beskrivelse af
menopur:
     ”a recent multinational head to head study, merit, indicates a beneficial influence
     of lh‐activity on ongoing pregnancy rate in ivf cycles. merit provides a major
     weight in the evidence of higher efficacy of menopur over recombinant fsh.
     …
     merit provides information on understanding the efficacy of menopur
     compared to recombinant fsh. merit, the largest randomised trail in ivf to date,
     involved over 730 women and demonstrated how 27 % of women treated with
     menopur, compared with 22 % treated ith gonal‐f, achieved a successful
     pregnancy. the study further illustrates that, compared to the recombinant,
     menopur results in the production of higher proportion of top quality embryos.
     dr anders nyboe andersen, one of the merit clinical investigators, of the rigs‐
     hospitalet fertility clinic in copenhagen, denmark points out “merit showed
                                                     6
      that out of every 100 women treated with menopur, five more became pregnant,
      which would be clinically very important.”
om merit‐undersøgelsen stod der blandt andet følgende:
      ”what were the results of the merit study?
      …
      the ongoing pregnancy rate was 27 % after menopur and 22 % after gonal‐f,
      which is clinically relevant although not statistically different.
      …
      a significantly higher ongoing implantation rate in the menopur group (41 %)
      compared with gonal‐f group (27 %) was observed when only top quality
      embryos were transferred, for local and central assessment combined.
      early pregnancy loss occurred for 24 % in the menopur group and 32 % in the
      gonal‐f group”
nævnet for medicinsk informationsmateriales afgørelse af 4. oktober 2005
nmi er oprettet i 1973 og har til formål at sikre læger, tandlæger, farmaceuter,
farmakonomer og sygeplejersker mod ufyldestgørende, misvisende eller vildledende
medicinsk informationsmateriale. reklamer over for offentligheden hører ikke under nmis
område. nmi har endvidere til opgave at påse, at samspillet mellem medicinalindustrien og
læger    samt     apotekere     sker    på   en    sådan      måde,      at pressionsmuligheder  og
afhængighedsforhold udelukkes. nmi har samarbejdsaftaler mellem alle medlemmer af
lægeforeningen,          danmarks          apotekerforening,           lægemiddelindustriforeningen,
industriforeningen for generiske lægemidler og parallelimportørforeningen. endvidere har
andre virksomheder særskilt over for nmi tilkendegivet at ville overholde det etiske
regelsæt. for de dele af medicinalindustrien, der har underlagt sig nmis kompetence, er der
anmeldelsespligt for såvel reklameaktiviteter som møder og sponsorater. ved overtrædelse
af de gældende regler kan nmi pålægge virksomhederne en bøde. nmi er uafhængigt af
medicinalindustrien, der ikke er repræsenteret i nævnet.
      merckserono klagede den 30. juni 2005 til nmi over ferrings markedsføringsmateriale.
af nmis afgørelse af 4. oktober 2005 fremgår følgende:
      ”klage over markedsføring af menopur
                                                     7
      ferring har ikke svaret på den aktuelle hastesag, men der foreligger et svar på
      tilsvarende klagepunkter i en tidligere fremsendt klagesag fra serona … på dette
      grundlag har nmi behandlet klagen som en hastesag.
      der klages over anvendelse af resultaterne fra det såkaldte merit‐studie i reklamer for
      ferrings produkt menopur, selv om resultaterne ikke har været publiceret i et værk eller
      tidsskrift med en uafhængig redaktion og efter forudgående bedømmelse af en uvildig
      konsulent (referee), som det kræves iht. nmi’s vejledning af 9. oktober 1998 vedr.
      dokumentationskrav.
      ferring har henholdt sig til, at der ikke i internationale regler stilles samme krav til
      dokumentationen.
      i danmark gælder den danske lovgivning og de af nmi fastsatte regler for
      dokumentation. på denne baggrund giver nmi klageren medhold i, at anvendelse af
      resultaterne fra merit‐undersøgelsen i lægemiddelreklamer ikke er lovlig, så længe
      resultaterne ikke har været publiceret iht. de nævnte dokumentationskrav.
      nmi pålægger ferring at ophøre med at anvende reklamerne i deres foreliggende form.
      endvidere pålægges ferring en bøde på kr. 10.000,‐ i medfør af nævnets reglement for
      reklame‐ og andet informationsmateriale § 6, stk. 3, litra b, og f. ”
lægemiddelstyrelsens afgørelse af 18. januar 2006
lægemiddellovens § 63 bestemmer, at reklame for et lægemiddel skal være fyldestgørende
og saglig, og at den ikke må være vildledende eller overdrive lægemidlets egenskaber.
oplysninger i reklamen skal være i overensstemmelse med lægemidlets godkendte
produktresumé. ifølge lægemiddellovens § 66 er der forbud mod blandt andet reklame over
for offentligheden for lægemidler som er receptpligtige. ved offentlighed forstås enhver, der
ikke er læge, tandlæge, dyrlæge, farmaceut, sygeplejerske, veterinærsygeplejerske,
farmakonom eller studerende inden for et af disse fag.
      af daværende bekendtgørelse om reklame m.v. for lægemidler nr. 793 af 10. september
2001 § 2, stk. 1, nr. 2 (nu bekendtgørelse nr. 272 af 21. marts 2007 med senere ændringer)
fremgik, at reklame over for offentligheden for et lægemiddel ikke må give indtryk af, at
virkningen af lægemidlet er sikker (garanteres), er uden bivirkninger eller er bedre eller lige
så god som virkningen af en anden behandling, herunder et andet lægemiddel.
      overholdelse      af   reglerne    om     reklame      over    for    offentligheden påses af
lægemiddelstyrelsen.
      efter at merck den 30. juni 2005 havde klaget hertil, traf lægemiddelstyrelsen den 18.
januar 2006 afgørelse om, at ferrings pressemateriale indebar en overtrædelse af
                                                        8
lægemiddellovens regler om reklame over for offentligheden og bekendtgørelse om reklame
for lægemidlers regler om sammenlignende reklame. afgørelsen udtaler bl.a. følgende:
      ”pressemateriale publiceret på ferrings hjemmeside
      afgørelse
      pressematerialet – pressemeddelelse af 20. juni 2005, baggrundsmateriale og ”merit
      backgrounder” – må som helhed bedømmes som reklame over for offentligheden, ikke
      som en pressemeddelelse.
      pressematerialet er i strid med lægemiddellovens [§] 66, stk. 1, nr. 1 (tidligere § 27,stk. 1,
      nr. 1) og § 2, stk. 1, nr. 2, i bekendtgørelse om reklame for lægemidler.
      da de har fjernet materialet fra deres hjemmeside for ½ år siden, finder vi ikke
      anledning til at forfølge den konkrete overtrædelse yderligere.
      begrundelse
      pressemeddelelser, der omhandler et lægemiddel, betragtes som udgangspunkt ikke som
      reklame. ved pressemeddelelser forstås saglig information, der udsendes til tidsskrifter,
      radio og tv, nyhedsbureauer o.l. med henblik på at vække de pågældende mediers
      interesse og bidrage til den fornødne baggrundsviden for udarbejdelse af journalistiske
      artikler og indslag.
      en ”pressemeddelelse”, der fx på grund af et usagligt indhold eller en stærkt
      påtrængende facon fremtræder som reklame, ikke information, betragtes ikke som en
      pressemeddelelse.
      en pressemeddelelse kan kortvarigt publiceres på en virksomheds egen hjemmeside som
      led i løbende nyhedsformidling, uden at den af den grund betragtes som reklame.
      det er vores vurdering, at det samlede pressemateriale om menopur, som de
      publicerede i juni 2005, ud fra en helhedsvurdering fremtræder som reklame, fordi det
      [på] påtrængende vis fremhæver menopur på bekostning af et konkurrerende
      lægemiddel, fordi det er langt mere omfangsrigt end en pressemeddelelse må forventes
      at være, og fordi de fremhævede produktfordele ikke kan udledes af produktresumeerne
      for de pågældende lægemidler.
      da menopur er et receptpligtigt lægemiddel, og da publicering på internettet må
      sidestilles med reklame over for offentligheden, foreligger der en overtrædelse af
      lægemiddellovens § 66, stk. 1, nr. 1 (tidligere § 27, stk. 1, nr. 1). denne bestemmelse
      forbyder reklame for receptpligtige lægemidler over for offentligheden.
      da det publicerede materiale fremhæver menopur på bekostning af et andet lægemiddel,
      foreligger der endvidere en overtrædelse af § 2, stk. 1, nr. 2, i bekendtgørelse om reklame
      for lægemidler. efter denne bestemmelse må en reklame for et lægemiddel ikke give
      indtryk af, at lægemidlet er bedre end et andet lægemiddel.
      klagevejledning
      de kan klage over denne afgørelse til indenrigs‐ og sundhedsministeriet.
      øvrige bemærkninger
      sagen giver os anledning til at indskærpe over for dem, at pressemeddelelser, der
      omhandler konkrete lægemidler, skal udarbejdes inden for de rammer, der er skitseret i
      vores vejledning om reklame for lægemidler.
      markedsføring på eshre‐møde
      afgørelse
                                                    9
     på baggrund af det materiale, vi har fået forelagt, finder vi ikke tilstrækkeligt grundlag til
     at fastslå, at markedsføringen af menopur på posters på eshre‐mødet i københavn er i
     strid med lægemiddellovens § 63 (tidligere § 26, stk. 1 og 2).
     øvrige bemærkninger
     sagen giver os anledning til kraftigt at henstille til dem, at markedsføringen af menopur
     fremover sker på en sådan måde, at der ikke skabes unødig tvivl om forholdet mellem
     menopur og konkurrerende produkter.”
lægemiddelstyrelsens afgørelse af 9. februar 2006
ved brev af 7. februar 2006 klagede merckserono til lægemiddelstyrelsen over ferrings
pressemeddelelse af 26. januar 2006 med den begrundelse, at denne pressemeddelelse på
væsentlige punkter var identisk med ferrings pressemeddelelse af 20. juni 2005. af
lægemiddelstyrelsens afgørelse af 7. februar 2006 fremgår følgende:
     ”afgørelse
     meddelelsen ”latest developments in infertility treatment” på deres hjemmeside må
     som helhed bedømmes som reklame over for offentligheden, ikke som en
     pressemeddelelse.
     meddelelsen er i strid med lægemiddellovens [§] 66, stk. 1, nr. 1, og § 2, stk. 1, nr. 2, i
     bekendtgørelse om reklame for lægemidler.
     i medfør af lægemiddellovens § 69, stk. 1, påbyder vi dem øjeblikkeligt at bringe den
     ulovlige reklamering til ophør.
     begrundelse
     pressemeddelelser, der omhandler et lægemiddel, betragtes som udgangspunkt ikke som
     reklame. ved pressemeddelelser forstås saglig information, der udsendes til tidsskrifter,
     radio og tv, nyhedsbureauer o.l. med henblik på at vække de pågældende mediers
     interesse og bidrage til den fornødne baggrundsviden for udarbejdelse af journalistiske
     artikler og indslag.
     en ”pressemeddelelse”, der fx på grund af et usagligt indhold eller en stærkt
     påtrængende facon fremtræder som reklame, ikke information, betragtes ikke som en
     pressemeddelelse.
     en pressemeddelelse kan kortvarigt publiceres på en virksomheds egen hjemmeside som
     led i løbende nyhedsformidling, uden at den af den grund betragtes som reklame.
     det er vores vurdering, at afsnittene ”merit” og ”menopur” i ovennævnte
     meddelelse fremtræder som ren markedsføring af deres lægemiddel på bekostning af et
     konkurrerende produkt. hertil kommer, at publiceringen af disse afsnit ikke kan anses
     som et led i løbende nyhedsformidling.
     da menopur er et receptpligtigt lægemiddel, og da publicering på internettet må
     sidestilles med reklame over for offentligheden, foreligger der en overtrædelse af
     lægemiddellovens § 66, stk. 1, nr. 1. denne bestemmelse forbyder reklame for
     receptpligtige lægemidler over for offentligheden.
     da det publicerede materiale fremhæver menopur på bekostning af et andet lægemiddel,
     foreligger der endvidere en overtrædelse af § 2, stk. 1, nr. 2, i bekendtgørelse om reklame
                                                    10
       for lægemidler. efter denne bestemmelse må en reklame for et lægemiddel ikke give
       indtryk af, at lægemidlet er bedre end et andet lægemiddel.
       klagevejledning
       de kan klage over denne afgørelse til indenrigs‐ og sundhedsministeriet.”
forklaringer
hans koch har forklaret, at han er uddannet farmaceut og er country manager for serono i
danmark. han har tidligere arbejdet mange år i medicinalbranchen og på advokatkontorer.
       serono har længe været blandt de førende biotekfirmaer inden for behandling af bl.a.
barnløshed, sclerose og psoriasis. firmaet har hovedsæde i schweiz. ud over serono og
ferring tilbyder også organon produkter til behandling af barnløshed i danmark. serono er
underlagt dansk ret for så vidt angår den aktivitet, der finder sted i danmark.
       seronos produkter til behandling af barnløshed koncentrerede sig oprindeligt omkring
oprensning af urin, men i de senere år har serono arbejdet med genmodificerede produkter,
herunder      gonal‐f,     som      blev   introduceret     midt   i 1990’erne   til brug   ved
reagensglasbehandling. ferrings produkt er billigere end gonal‐f og produceret ud fra
oprenset urin.
       eshre er den største og vigtigste internationale kongres indenfor fertilitetsforskning.
der er videnskabelige sessioner og en kommerciel del med bl.a. udstillingsstande. han
deltog selv i kongressen. serono havde en udstillingsstand med plancher, men han husker
ikke, hvad der stod på plancherne. han ved ikke, om jyllands‐postens journalist var til stede
ved kongressen. langt størstedelen af de danske læger inden for fertilitetsområdet vil være
til stede ved en sådan kongres. nogle klinikker holder helt lukket, mens kongressen finder
sted. både læger og klinikpersonale deltager i kongressen. i danmark er der ca. 25 klinikker,
der tilbyder fertilitetsbehandling. typisk er der to‐tre læger på hver klinik. der er færre end
75 danske læger, der arbejder specifikt med fertilitetsbehandling.
       nyboe‐andersens forsøg var designet til at påvise, at menopur skulle være bedre end
gonal‐f, men der fandtes ikke en signifikant forskel på resultaterne. serono udtaler sig ikke
mod professorens oplæg på mødet, men mod uddeling af reklamemateriale og plancher.
serono får også lavet kliniske undersøgelser, men har ikke lavet egentlige sammenlignende
undersøgelser for specifikke produkter.
                                                11
      engelsk    er   det   væsentligste   sprog    inden   for   medicinalbranchen,   bl.a.  er
forskningssproget engelsk, men langt de fleste taler dansk på klinikkerne. serono sender
følgebreve på dansk til danske læger, men ofte vedlagt engelsksprogede artikler.
      serono er ikke medlem af lif, men har frivilligt erklæret over for nmi at underlægge
sig nmis afgørelser, ligesom serono efterlever lægemiddelstyrelsens afgørelser. serono har
ikke påklaget lægemiddelstyrelsens afgørelser til indenrigs‐ og sundhedsministeriet.
      serono har taget forbehold for nedlæggelse af en erstatningspåstand, når det er muligt
at opgøre det økonomiske tab.
jan peutzfeldt har forklaret, at han er uddannet tandlæge og har arbejdet i medicinalbranchen
de seneste 20 år. i 2005 var han administrerende direktør i ferring i danmark, men arbejder
nu i ferrings hovedsæde i schweiz. ferring pharmaceuticals a/s’ hjemmeside er underlagt
dansk ret.
      nmi er et brancheetisk nævn sammensat af medicinalindustrien. indtil han flyttede til
schweiz, var han med i nmis forretningsudvalg. forretningsudvalget sørger for det
økonomiske i forhold til nmis virksomhed. nmi modtager 2000‐3000 sager om året, primært
indbragt af medicinalindustriens parter. sagerne forberedes af et juridisk sekretariat. der
afholdes nævnsmøder hver 14. dag. nmi udfylder en rolle på medicinalområdet, som
lægemiddelstyrelsen derved ikke behøver at anvende ressourcer på. i 2005 havde nmi en
snak med lægemiddelstyrelsen om de virksomheder, der ikke var med under nmis område.
på baggrund heraf skrev nmi til disse virksomheder med henblik på en frivillig tiltrædelse,
hvorefter bl.a. serono accepterede at underlægge sig nmis kompetence. ferring er underlagt
nmis afgørelser via deres medlemskab af lif. klager vedrørende reklame overfor
offentligheden kan ikke behandles af nmi, men derimod af lægemiddelstyrelsen. dette er
udtryk for en stiltiende arbejdsdeling. nmi behandler sager rettet mod medicinalpersoner,
mens    lægemiddelstyrelsen       behandler   sager    både   rettet mod    offentligheden    og
medicinalpersoner.      der    er   mulighed    for   at   indbringe    nmis    afgørelser   for
lægemiddelstyrelsen, men han ved ikke, om dette er sket i praksis. der er offentliggjort
afgørelser fra nmi, som påser udenlandske virksomheders information til danske
medicinalpersoner, ligesom nmis kompetence også omfatter danske lægers aktiviteter i
udlandet.
                                                  12
       ferring har taget lægemiddelstyrelsens afgørelser til efterretning. ferring har ikke
indbragt afgørelserne for indenrigs‐ og sundhedsministeriet eller domstolene.
       eshre‐konferencen turnerer europa rundt og er således ikke en dansk begivenhed.
eshre laver også andet end kongresser, blandt andet udgiver de et engelsksproget
tidsskrift. der findes tillige et dansk selskab for fertilitetslæger, som afholder årsmøder mv.
       nyboe‐andersens studie var ikke kun en dansk undersøgelse, idet der var ti lande
involveret i undersøgelsen. ferring udsendte en pressemeddelelse om undersøgelsen, fordi
de fandt, at undersøgelsen havde interesse for en større kreds. det var den første
sammenlignende undersøgelse med flere produkter og med mange forsøgsdeltagere. det er
ikke    enkeltstående,     at  virksomheder     præsenterer      deres   resultater  og   udsender
pressemeddelelser i forbindelse med konferencer. i danmark må der først orienteres om
resultaterne fra en undersøgelse, når resultaterne er skrevet ned i en artikel, der er indsendt
til et tidskrift og accepteret af tidsskriftet, hvilket typisk tager seks måneder. ”abstracts”
vedrørende undersøgelser til brug for konferencer skal godkendes af en komité inden
konferencen.
parternes påstande under delforhandlingen og ændringerne heri
ved begyndelsen af delforhandlingen den 10. oktober 2007 nedlagde merckserono påstand
om, at sagen fortsættes til afgørelse i realiteten.
       ferring    nedlagde      påstand    om,    at    sagen     afvises.   i   forbindelse  med
påstandsnedlæggelsen ved indledningen af retsmødet henviste retsformanden til, at en af
ferrings indsigelser var, at forholdene ikke var omfattet af den danske markedsføringslovs
territoriale anvendelsesområde, og således angik sagens realitet, og til, at det undertiden
også kan give anledning til tvivl, om retsfølgen af manglende retlig interesse bør være
afvisning eller frifindelse, og han spurgte på den baggrund i medfør af retsplejelovens § 339,
stk. 1, ferrings advokat, om ferrings afvisningspåstand tilsigtede at afskære retten fra i givet
fald at afsige frifindelsesdom. hertil svarede ferrings advokat, at dette ikke var hensigten,
og at påstanden om afvisning skulle forstås som indeholdende en subsidiær påstand om
frifindelse.
                                                     13
       merckseronos advokat fremkom ikke med bemærkninger til denne præcisering af
påstanden i forbindelse med påstandsnedlæggelsen, men tog spørgsmålet op under
proceduren, hvor hun protesterede imod, at ferring nedlagde subsidiær påstand om
frifindelse under henvisning til, at der efter hendes opfattelse var tale om en ny påstand, som
ikke fremgik af ferrings påstandsdokument.
       heroverfor gjorde ferrings advokat gældende, at ferring under hele sagens
forberedelse tillige havde gjort en påstand om frifindelse gældende. retten optog ved
afslutningen af retsmødet sagen til dom eller kendelse.
       efter at retten, der var sat med 4 sagkyndige medlemmer, i forlængelse af
delforhandlingen havde voteret om de spørgsmål, der forelå til afgørelse, men inden der var
afsagt dom i sagen, fremkom merckseronos advokat med yderligere indsigelser imod, at
retten tog stilling til sagen på grundlag af ferrings endelige påstand under retsmødet, som
merckseronos advokat ikke mente at have haft fornøden tid til at forberede sig på.
retsformanden besluttede derfor for en sikkerheds skyld i medfør af retsplejelovens § 346 at
genoptage sagen, jf. følgende tilførsel til retsbogen af 7. december 2007:
      ”…
      under sin procedure fremkom sagsøgerens advokat med nogle bemærkninger om
      sagsøgtes påstandsændring. sagsøgtes advokat henviste i sin procedure til, at hans
      hovedpåstand i sagen siden svarskriftet har været frifindelse, og at påstandsændringen
      derfor ikke indebærer nova, ligesom sagsøgerens advokat ikke havde rejst nogen
      indsigelse, da retsformanden havde stillet spørgsmålet om påstandens udformning ved
      indledning af retsmødet.
              i den efterfølgende brevveksling er sagsøgerens advokat fremkommet med
       yderligere bemærkninger om spørgsmålet, som sagsøgte også har haft lejlighed til at
       kommentere.
              retsformanden besluttede på denne baggrund, at spørgsmålet om udformningen
       af sagsøgtes påstand, herunder om denne allerede var ændret, inden sagsøgerens
       advokat protesterede herimod, og i benægtende fald, om sagsøgte skulle meddeles
       tilladelse til denne ændring, optages til dom eller kendelse sammen med de øvrige
       spørgsmål i sagen.
              idet sagsøgeren har begrundet sin indsigelse mod påstandsændringen med, at
       parterne ikke har haft tilstrækkelig lejlighed til at ytre sig om spørgsmålet om, hvorvidt
       retsfølgen af manglende retlig interesse mv. i givet fald var afvisning eller frifindelse, og
       idet retsfølgen i forhold til de anbringender, der var udskilt til særskilt behandling og
       afgørelse under deldomsforhandlingen, efter rettens opfattelse kan give anledning til
       betydelig tvivl, besluttede retsformanden at anmode parterne om at fremkomme med
       processkrifter om dette spørgsmål på grundlag af retsplejelovens § 366. det vil efter
       retsformandens opfattelse være naturligt, at parternes indlæg samtidig forholder sig til
       spørgsmålet om udformningen af sagsøgtes påstand,
      …
                                                     14
       [retsformanden tilkendegav i den forbindelse, at såfremt] parterne i disse processkrifter
       tilkendegiver, at de ønsker at fremkomme med mundtlige bemærkninger om disse
       spørgsmål, vil retten være indstillet på at genoptage den mundtlige delforhandling med
       henblik herpå.
             retten vil på baggrund heraf foretage en ny, samlet votering om de spørgsmål, der
       nu foreligger til afgørelse.
       …”
efter at der var udvekslet processkrifter herom, blev der endvidere afholdt supplerende
mundtlig forhandling den 4. februar 2009, hvor parternes advokater havde lejlighed til at
komme med bemærkninger til spørgsmålet om udformningen af ferrings påstand under
sagen. ved afslutningen af denne forhandling, hvor retten ligeledes var sat med 4
sagkyndige medlemmer, optog retten sagen til dom eller kendelse og tilkendegav, at den
ville foretage ny, samlet votering om de spørgsmål, der nu forelå til afgørelse.
rettens sammensætning
i forbindelse med voteringen i forlængelse af den mundtlige forhandling under
genoptagelsen af sagen blev retten opmærksom på, at ét af de 4 sagkyndige medlemmer,
som retten var sat med, ikke havde medvirket ved den første mundtlige delforhandling.
       en nærmere undersøgelse viste, at ét af de oprindelige 4 sagkyndige medlemmer
havde meldt forfald, hvorefter rettens sekretariat ved en fejl blot havde indkaldt en anden
sagkyndig i stedet for at udsætte sagen til en anden dag, hvor alle de oprindelige
medlemmer af retten kunne deltage.
       parternes advokater var forud for den mundtlige forhandling under sagens
genoptagelse blevet underrettet om, hvilken retsformand og hvilke sagkyndige medlemmer
der ville beklæde retten og var ikke fremkommet med bemærkninger hertil.
       retsformanden har i forlængelse heraf anmodet parternes advokater om deres
bemærkninger til, at sagen færdigbehandles under medvirken af de to efter embedsalder
ældste sagkyndige, som har medvirket både ved den oprindelige mundtlige delforhandling
og ved den mundtlige delforhandling under genoptagelsen af sagen. retsformanden har i
den forbindelse oplyst over for parternes advokater, at samtlige medlemmer af retten, som
                                               15
har medvirket ved sagens behandling, ved begge voteringer har været enige om, hvordan
sagen skulle afgøres.
       på denne baggrund har begge parters advokater meddelt samtykke til, at sagen
færdigbehandles under medvirken af de to efter embedsalder ældste sagkyndige, som har
medvirket ved begge mundtlige forhandlinger af sagen.
parternes synspunkter
merckseronos advokat har gjort gældende, at markedsføringslovens regler finder anvendelse
ved siden af reglerne i lægemiddellovgivningen, og at markedsføringslovens regler skal
overholdes     uafhængigt     af, om   der   måtte   være    en   samtidig   overtrædelse    af
lægemiddellovgivningens regler.
       det er ikke et krav, at muligheden for administrativ rekurs skal være udtømt. en civil
retssag kan fortsætte, uanset at administrativ prøvelse sættes i gang, såfremt sagsøger fortsat
har en retlig interesse i sagen. hverken lægemiddelstyrelsen eller nmi har taget stilling til,
om ferring ved sin markedsføring af menopur har overtrådt reglerne for vildledende
reklame og sammenlignende reklame, herunder om ferring har handlet i strid med god
markedsføringsskik. merckserono har således en retlig interesse, som muliggør prøvelse ved
domstolene. statutterne for nmi udelukker heller ikke domstolsprøvelse. det er ikke
tilstrækkeligt, at nmis formand er landsdommer, eller at der kan indhentes sagkyndig
bistand. nmis afgørelser er ikke bindende for parterne, og der kan tillige ske prøvelse ved
domstolene. der er intet anført i lægemiddellovgivningen, der udelukker domstolsprøvelse,
hvor lægemiddelstyrelsen tillige er kompetent. klagepunkterne til nmi er ikke de samme,
som de påstande, der er nedlagt under retssagen. lægemiddelstyrelsens afgørelser
beskæftiger sig desuden kun med forholdet til lægemiddellovgivningen. i retssagen
påberåber merckserono sig derimod markedsføringslovens regler som grundlag for sine
krav. hverken lægemiddelstyrelsen eller nmi har taget stilling til de markedsføringsretlige
spørgsmål, som denne sag rejser, ligesom der ikke er taget stilling til hensynet til fair
konkurrence mellem aktørerne i medicinalindustrien. der er derfor heller ikke materielt en
hindring mod retssagen. merckserono har således en retlig interesse i sagen.
                                                  16
      lægemiddelstyrelsen er ikke bundet af parternes påstande. merckserono har taget
forbehold for at rejse erstatningskrav. konsekvensen af at afskære merckserono fra at få
prøvet    sagen   ved   domstolene      vil  blandt    andet   være,   at  en   konkurrent  på
lægemiddelområdet efter en sagsbehandling ved nmi eller lægemiddelstyrelsen, som ikke
kan behandle erstatningsspørgsmål, i givet fald vil være afskåret fra at rejse krav om
erstatning ved domstolene i medfør af markedsføringsloven, hvilket ikke kan antages at
være gældende ret.
      lex    specialis princippet    er   en   vejledende    fortolkningsregel,  hvis  primære
anvendelsesområde er tilfælde, hvor to forskellige regelsæt strider mod hinanden. der er
ikke    modstrid    mellem    regelsættene     i    henholdsvis   lægemiddellovgivningen    og
markedsføringsloven, og der er et videre anvendelsesområde for markedsføringslovens
regler. det er almindeligt tiltrådt i retspraksis, at markedsføringsloven kan anvendes ved
siden af andre regelsæt. også af nmis statutter følger, at lægemiddellovgivningen og
markedsføringsloven finder anvendelse ved siden af hinanden.
      alle ferrings markedsføringstiltag under og efter eshre‐årsmødet har været egnet til
at have og har faktisk haft virkning på det danske marked og er derfor omfattet af
markedsføringslovens territoriale anvendelsesområde. dette ses bl.a. ved, at ferrings
pressemeddelelse var grundlag for en artikel i jyllands‐posten, mens konferencen fandt sted.
ferrings markedsføring og artiklen i jyllands‐posten medførte en efterspørgsel på ferrings
lægemiddel på fertilitetsklinikker landet over.
      det er uden betydning for markedsføringslovens territoriale anvendelsesområde, at
materialet    var  engelsksproget,    idet   engelsk    anvendes    som   fagsprog   inden for
medicinalindustrien.
      af ferrings hjemmeside fremgik endvidere på offentliggørelsestidspunktet bl.a., at
hjemmesiden var underlagt dansk ret og rettet mod brugere med bopæl i danmark.
      størstedelen af de danske læger, som er potentielle aftagere af parternes lægemidler,
var til stede på årsmødet, og der er derfor ikke tvivl om, at markedsføringen på årsmødet
kan have haft betydning for efterspørgslen i danmark.
      der er herefter ikke hjemmel til at afvise sagen, hverken med henvisning til
lægemiddellovgivningen, markedsføringsloven, nmis statutter eller med henvisning til
retsplejelovens bestemmelser om mulighed for afvisning af sager.
                                                 17
      særlig om udformningen af ferrings påstand har merckserono gjort gældende, at
rettens genoptagelse af behandlingen af sagen, jf. retsplejelovens § 346, medfører en udvidet
adgang til at inddrage nyt processtof, og at en påstand om afvisning ikke indeholder en
subsidiær påstand om frifindelse.
      merckserono har under den mundtlige forhandling under sagens genoptagelse
erklæret sig enig med ferring i, at retsfølgen af manglende retlig interesse er afvisning.
ferrings advokat har gjort gældende, at sagen skal afvises, idet merckserono ikke har den
fornødne retlige interesse i sagen. subsidiært påstår ferring frifindelse.
      merckserono er ikke berettiget til at søge rettens vurdering af de udsagn, der er
angivet i påstandene, idet merckserono selv har valgt nmi og lægemiddelstyrelsen som
forum for vurderingen af disse påstande. selv om en indbringelse for nmi og
lægemiddelstyrelsen som udgangspunkt ikke i sig selv på det formelle plan afskærer en
part fra at indbringe et spørgsmål for retten, savner merckserono netop i denne sag en
beskyttelsesværdig retlig interesse i at få disse påstande vurderet på ny. dette følger allerede
af lex specialis princippet, idet merckserono for nmi og lægemiddelstyrelsen har fået
vurderet disse spørgsmål af specialiserede fagfolk, der har den relevante baggrund for at
tage stilling til sådanne spørgsmål. nmi er grundlagt på synspunktet om, at
reklameforanstaltninger overfor medicinalpersoner udtømmende skal bedømmes af nmi på
baggrund af nmis egne regler. merckseronos påstande savner aktualitet, idet der ikke
foreligger forhold til pådømmelse, der ikke udtømmende er bedømt af lægemiddelstyrelsen
og nmi.
      de konkrete forhold, som merckserono gør gældende, er detaljeret reguleret i
lovgivningen, herunder den specifikke regulering af sammenlignende reklame for
lægemidler i lægemiddellovgivningen.
      nmi har på baggrund af merckseronos udførlige klager afgjort, at der ikke skete
nogen utilbørlig og/eller ulovlig påvirkning af de danske medicinalpersoner på eshre‐
årsmødet. sø‐ og handelsretten er ikke appelinstans i forhold til nmi, og hvis merckserono
havde indbragt nmis afgørelse for domstolene til prøvelse, ville det i givet fald ikke have
været for sø‐ og handelsretten. det forhold, at merckserono og ferring har valgt at
underlægge sig nmis kompetence, og at merckserono har valgt nmi til at bedømme
                                                18
forholdene, må således medføre, at merckserono har afskrevet sig muligheden for at få
samme forhold prøvet materielt ved sø‐ og handelsretten, også selvom der ikke foreligger
en eksplicit aftale om eksklusiv kompetence for nmi.
      det er lægemiddelstyrelsen, der påser overholdelsen af de lægemiddelretlige regler
om reklame og anden information om lægemidler overfor offentligheden. der er mulighed
for administrativ rekurs og retlig prøvelse af forvaltningsafgørelsen. merckserono kan ikke
gennem en civil sag omgå dette lovbestemte system for rekurs og domstolsprøvelse.
merckseronos påstande, argumentation og bevisførelse svarer i det hele til, hvad der
allerede er forelagt nmi og lægemiddelstyrelsen. merckserono ønsker derved at få sø‐ og
handelsretten til at tage stilling til de samme forhold efter lægemiddelloven, som
lægemiddelstyrelsen allerede har forholdt sig til i sine afgørelser. merckserono har hverken
påklaget afgørelserne administrativt eller anmodet domstolene om at tage stilling til
afgørelserne, og afgørelserne har derfor retskraft mellem parterne.
      lægemiddelstyrelsen har konkluderet, at markedsføringen af menopur på eshre‐
årsmødet ikke var i strid med lægemiddellovens § 63, der vedrører sagligheden og
korrektheden mv. af en lægemiddelreklame. når lægemiddelstyrelsen har truffet afgørelse
om, hvorvidt ferrings markedsføringsmæssige tiltag var urigtige, vildledende og/eller
mangelfulde i forhold til lægemiddellovgivningen, har lægemiddelstyrelsen samtidig så
meget desto mere udtømmende gjort op med forholdet til de bestemmelser i
markedsføringsloven,      der   omhandler     urigtige,  vildledende   og/eller  mangelfulde
oplysninger.
      der er intet som helst grundlag for merckseronos påstand om, at ferrings
pressemeddelelse, der alene blev udsendt til journalisterne på eshre‐årsmødet, skulle have
medført en øget efterspørgsel efter sagsøgtes lægemidler på fertilitetsklinikker landet over.
sagsøger har da heller ikke rejst noget erstatningskrav.
      dr. jur. mogens koktvedgaard, der var formand for nmi i mere end 30 år frem til 2003,
har i en artikel i ”juristen” fra 1982 konkluderet, at lægemiddellovens regler som det helt
overvejende     udgangspunkt     efter  lex  specialis  synspunktet   fortrænger  reglerne  i
markedsføringsloven, bortset fra i enkelte, særlige tilfældegrupper, som imidlertid ikke
omfatter nærværende sag.
                                                 19
       i forhold til den territoriale udstrækning gøres det gældende, at sagen udelukkende
omhandler forhold, der har fundet sted på eshre‐årsmødet den 19.‐22. juni 2005 i
københavn.      ferrings   markedsføring     på   konferencen   har  været   rettet mod     de
tilstedeværende, professionelle læger, der for størstedelens vedkommende var udlændinge.
de af merckserono påtalte overtrædelser af markedsføringsloven vedrører udsagn på
engelsk.    artiklen   i  jyllands‐posten   hidrører   ikke fra  ferring,  og   merckseronos
udokumenterede postulat om, at artiklen skulle have medført en øget efterspørgsel efter
ferrings lægemiddel på fertilitetsklinikker i danmark, kan ikke tillægges vægt.
markedsføringen var ikke rettet mod det danske marked og har ikke haft virkning i
danmark.
       særlig vedrørende spørgsmålet om udformningen af sin påstand har ferring under
retsmødet den 4. februar 2009 gjort gældende, at diskussionen under genoptagelsen angår de
samme anbringender, som har været gjort gældende under hele sagen. påstanden om
principalt afvisning, subsidiært frifindelse, har været nedlagt af ferring under hele sagens
forløb. da påstanden blev præciseret under delforhandlingen den 10. oktober 2007 på rettens
foranledning, var der således ikke tale om, at ferring nedlagde en ny påstand. såfremt retten
måtte finde, at dette ikke er tilfældet, og at ferring dermed under delforhandlingen den 10.
oktober 2007 har nedlagt en ny påstand, gøres det gældende, at der ikke er grundlag for at
afskære denne påstand, og da slet ikke nu, hvor sagen er genoptaget efter retsplejelovens §
346. i hvert fald ved den genoptagne forhandling er der åbnet enhver mulighed for, at
merckserono kan gøre rede for sine synspunkter omkring de emner, der af retten er udskilt
til delforhandling, herunder ferrings frifindelsespåstand, og merckserono har i hvert fald nu
haft mere end rigelig tid til at forberede sig herpå. allerede fra ferrings processkrift af 15.
februar 2007 – før rettens kendelse om udskillelse af spørgsmål under en delforhandling –
har merckserono været klar over, at den udskilte forhandling ville basere sig på en principal
påstand om afvisning, subsidiært frifindelse. ferring har aldrig frafaldet sin subsidiære
påstand om frifindelse.
sø‐ og handelsrettens afgørelse
                                                  20
retsformanden havde oprindelig tilkaldt 4 sagkyndige medlemmer til delforhandlingen
under anvendelse af den fakultative regel i retsplejelovens § 16, stk. 5, men kun 3 af disse var
til stede ved den delforhandling, som fandt sted under sagens genoptagelse. idet
retsplejelovens § 16, stk. 3, alene kræver, at retten under hovedforhandlingen i borgerlige
sager tiltrædes af 2 sagkyndige medlemmer, og idet begge parters advokater skriftligt har
meddelt samtykke hertil, færdigbehandles sagen under medvirken af de to efter
embedsalder ældste sagkyndige, som har medvirket både ved den oprindelige mundtlige
delforhandling og ved den mundtlige delforhandling under sagens genoptagelse.
       sø‐ og handelsretten tillader fremsættelse af ferrings subsidiære påstand om
frifindelse, der dels er resultatet af rettens spørgsmål stillet i medfør af retsplejelovens § 339,
stk. 1, dels er nødvendig for, at retten kan afsige den korrekte dom, hvis retten kommer frem
til, at de påtalte overtrædelser ikke er omfattet af markedsføringslovens territoriale
anvendelsesområde.
       omtalen af merit‐undersøgelsen skete bl.a. på posters i forbindelse med eshre‐
årsmødet i danmark i dagene 19.‐22. juni 2005 og således i den danske stat.
pressemeddelelsen med omtalen heraf var rettet imod deltagerne i dette årsmøde, der bl.a.
var de danske læger, som var potentielle aftagere af parternes lægemidler, og ferring havde
derfor forsæt til, at pressemeddelelsen fik virkning i danmark. herefter, og idet det er uden
betydning, at materialet var på engelsk, når dette er fagsproget inden for det pågældende
fagområde, kan der ikke gives ferring medhold i, at forholdene ikke kan påtales i danmark.
det bemærkes herved, at såvel nmi som lægemiddelstyrelsen har anset sig kompetente til
at træffe afgørelse i sagen.
       begge parter har efter det oplyste underlagt sig nmis kompetence. ingen af parterne
har udnyttet adgangen til administrativ rekurs over lægemiddelstyrelsens afgørelser eller
indbragt dem for domstolene. ferring har endvidere efterkommet både nmis og
lægemiddelstyrelsens afgørelser.
       retten lægger derfor nmi og lægemiddelstyrelsens afgørelser uprøvede til grund,
hvorefter ferrings markedsføring af menopur under og efter eshre‐årsmødet i juni 2005
var i strid med lægemiddellovgivningens bestemmelser om reklame for lægemidler.
lægemiddelstyrelsen havde i medfør af lægemiddellovgivningen hjemmel til at bestemme,
at afgørelsen skulle offentliggøres, men har ikke udnyttet denne mulighed.
                                               21
       de påstande, som merckserono har nedlagt over for sø‐ og handelsretten, svarer til de
klagepunkter,     som    merckserono    allerede   har  fået  medhold     i  ved    nmi     og
lægemiddelstyrelsen med henvisning til lægemiddellovgivningen, og som ferring har
efterkommet. der er således under denne sag ikke nedlagt påstand om andet og mere, end
hvad der allerede er truffet afgørelse om.
       nmis og lægemiddelstyrelsens afgørelser er endvidere truffet i medfør af
lægemiddellovgivningen, som er strengere og langt mere specifik end de almindelige regler i
markedsføringsloven.
       på denne baggrund finder retten, at merckserono ikke har retlig interesse i at få de
samme forhold bedømt én gang til, nu i forhold til de almindelige regler i
markedsføringsloven, og sagen afvises derfor.
       retten finder, at merckserono ikke har haft rimelig grund til at fremsætte indsigelse
imod, at ferring præciserede sine påstande i overensstemmelse med rettens opfordring,
således at retten i givet fald havde mulighed for at træffe den korrekte afgørelse om
retsfølgen af parternes anbringender. sagen er herved blevet tynget og forlænget med
yderligere processkrifter og yderligere mundtlig forhandling om formelle indsigelser, som
retten af forsigtighedsgrunde ikke har afskåret merckserono fra at få påkendt, men som i
realiteten ikke har tilført sagen noget egentligt nyt, således at grundlaget for at træffe
afgørelse i realiteten nu er det samme, som det var efter delforhandlingen den 10. oktober
2007. retten fastsætter under hensyn hertil og til sagens beskaffenhed og resultat i øvrigt, at
merckserono skal betale 50.000 kr. i sagsomkostninger til ferring.
                               thi kendes for ret
sagen afvises.
       merckserono nordic, repræsentationskontor for merckserono nordic ab, sverige skal
inden 14 dage betale 50.000 kr. i sagsomkostninger til ferring pharmaceuticals a/s.
sagsomkostningsbeløbet forrentes efter rentelovens § 8a.
                            22
uffe thustrup         michael b. elmer         aksel gybel
                       (retsformand)
                            (sign.)
                         ___ ___ ___
              udskriftens rigtighed bekræftes
              p.j.v. sø- og handelsretten, den

source: retspraksis

LICENSE:
Creative Commons Legal Code

CC0 1.0 Universal

type: caselaw

jurisdiction: Denkmark


text:
                             højesterets dom
                          afsagt onsdag den 12. august 2015
sag 84/2014
(2. afdeling)
atradius, filial af atradius credit insurance n.v. holland
(advokat niels w. kjærgaard)
mod
a/b dokhuset
(advokat klaus søborg jørgensen)
i tidligere instanser er afsagt dom af retten på frederiksberg den 1. marts 2013 og af østre
landsrets 4. afdeling den 17. januar 2014.
i pådømmelsen har deltaget syv dommere: lene pagter kristensen, jytte scharling, thomas
rørdam, jon ulrik stokholm, michael rekling, lars hjortnæs og kurt rasmussen.
sagen er behandlet skriftligt, jf. retsplejelovens § 387.
påstande mv.
appellanten, atradius, filial af atradius credit insurance n.v. holland, har påstået frifin-
delse, samt at indstævnte, a/b dokhuset, skal tilbagebetale 732.130,80 kr. med procesrente
fra den 31. januar 2014.
a/b dokhuset har påstået stadfæstelse og frifindelse over for tilbagebetalingspåstanden.
atradius’ påstand om tilbagebetaling fremkommer som følge af, at selskabet har opfyldt
landsrettens dom. beløbet er opgjort således:
                                                - 2 -
garantibeløbet svarende til 2 % af entreprisesummen:                     669.630,80 kr.
sagsomkostninger for landsretten:                                          62.500,00 kr.
i alt:                                                                   732.130,80 kr.
anbringender
atradius har supplerende anført, at landsrettens flertal i sin begrundelse har fastslået, at der
foreligger ganske særlige forhold. den omstændighed, at både totalentreprenøren og bygher-
ren er erklæret konkurs, og at a/b dokhuset dermed ikke kan rette sit krav mod andre end
atradius, er imidlertid ikke et særligt forhold, der er tilstrækkeligt til at fravige dansk rets ho-
vedregel om kontrakters relativitet. a/b dokhuset er hverken ved cession eller subrogation
indtrådt i k/s dokhusets eventuelle krav mod rk entreprise a/s, og a/b dokhuset kan der-
for ikke rette et direkte krav mod atradius. det er ikke atradius, men a/b dokhuset, der i
givet fald opnår en ugrundet berigelse.
a/b dokhuset har supplerende anført, at man i kraft af principperne om cession/subrogation
(indtrædelsesret) er berettiget til at indtræde i rettighederne i henhold til den garanti, som
atradius har stillet. garantien gælder ikke kun i forhold til bygherren, men er tillige forplig-
tende over for andre, som bygherren måtte forventes at overdrage byggeriet til. da der er tale
om en projektejendom, der skulle videreoverdrages, har dette også været forventeligt for
atradius. hvis det ikke tillades a/b dokhuset at indtræde i garantien, vil atradius opnå en
ugrundet berigelse.
højesterets begrundelse og resultat
a/b dokhuset købte i 2005 af bygherren, k/s dokhuset, en nybygget ejendom opført med
videresalg for øje. rk entreprise a/s var totalentreprenør på byggeriet, og atradius, filial af
atradius credit insurance n.v. holland, havde den 28. december 2004 på totalentreprenørens
foranledning over for k/s dokhuset c/o keops development a/s afgivet en garanti i overens-
stemmelse med § 6, stk. 4 og 7, i almindelige betingelser for totalentreprise (abt 93). ga-
rantien var stillet til sikkerhed for opfyldelse af alle totalentreprenørens forpligtelser over for
bygherren i entrepriseforholdet og var gældende i en periode på 5 år efter afleveringstids-
punktet.
                                                 - 3 -
a/b dokhuset gjorde efter overtagelsen af ejendommen mangelskrav gældende mod bygher-
ren, og der fandt løbende mangelsafhjælpning og drøftelser herom sted indtil juli 2008, hvor
rk entreprise a/s trådte i betalingsstandsning. selskabet gik efterfølgende konkurs. k/s
dokhuset anmeldte betalingsstandsning den 16. april 2009, og k/s dokhuset blev efter, at
komplementarselskabet var gået konkurs den 16. juni 2009, slettet som selskab.
sagen angår, om a/b dokhuset herefter kan gøre rettigheder i henhold til garantien gældende
over for atradius.
procesbevillingsnævnets anketilladelse omfatter alene spørgsmålet om a/b dokhusets ind-
træden i bygherrens rettigheder i henhold til garantien. sagen for højesteret angår derfor
udelukkende, om a/b dokhuset som erhverver af ejendommen er indtrådt i bygherrens ret-
tigheder i henhold til garantien, uanset at a/b dokhuset ikke har fået tiltransporteret k/s
dokhusets krav mod rk entreprise, og uanset at a/b dokhuset ikke har fået tiltransporteret
k/s dokhusets rettigheder i henhold til garantien. som sagen er forelagt højesteret, skal hø-
jesteret ikke tage stilling til, om – og i givet fald i hvilken udstrækning – a/b dokhuset kan
gøre mangelskrav gældende.
højesteret finder, at det for atradius på tidspunktet for garantistillelsen måtte fremstå som en
nærliggende mulighed, at bygherrens ejendom kunne blive solgt inden for garantiperioden, og
at eventuelle mangler, som totalentreprenøren er ansvarlig for, ikke – eller ikke fuldt ud –
ville blive konstateret i forbindelse med salget. det er ubestridt, at bygherren i forbindelse
med salget eller senere kunne have overdraget sine rettigheder mod totalentreprenøren og sine
rettigheder i henhold til garantien til a/b dokhuset, og det var endda en nærliggende mulig-
hed, at dette ville ske. det kan derfor ikke anses for en bristende forudsætning for garantier-
klæringen eller en urimelig ulempe for atradius, at det er a/b dokhuset og ikke k/s dokhu-
set, som kan påberåbe sig k/s dokhusets rettigheder i henhold til garantien, så længe a/b
dokhuset ikke opnår nogen bedre ret end k/s dokhuset, jf. herved princippet i gældsbrevslo-
vens § 27.
der er endvidere ikke noget hensyn at tage til bygherren, som ikke længere eksisterer, og som
derfor ikke vil kunne håndhæve garantien over for atradius, og atradius vil kunne opnå en
                                              - 4 -
uforudset berigelse på bekostning af a/b dokhuset, hvis a/b dokhuset afskæres fra at ind-
træde i bygherrens rettigheder i henhold til garantien.
højesteret finder på den anførte baggrund, at a/b dokhuset er berettiget til at indtræde i k/s
dokhusets rettigheder i henhold til garantien, og stadfæster herefter landsrettens dom.
                                    thi kendes for ret:
landsrettens dom stadfæstes.
i sagsomkostninger for højesteret skal atradius, filial af atradius credit insurance n.v.
holland, betale 50.000 kr. til a/b dokhuset. det idømte beløb skal betales inden 14 dage ef-
ter denne højesteretsdoms afsigelse og forrentes efter rentelovens § 8 a.


text:
 rlo
                                          udskrift
                                               af
                          sø- & handelsrettens dombog
                                         ____________
                                          kendelse
afsagt den 17. juli 2015.
b-61-15
s aps under konkurs
(advokat henrik sjørslev)
mod
x
(advokat jørgen lange e.o.)
indledning
denne sag drejer sig om konkurskarantæne i tilknytning til behandling af konkursboet efter
s aps. selskabet er ifølge en fuldstændig rapport fra erhvervsstyrelsen stiftet den 8. august
2012 af selskab1 aps med en selskabskapital på 80.000 kr., der blev indbetalt kontant til kurs
100. x har ifølge samme rapport siden den 1. maj 2013 og frem til den 4. september 2014 væ-
ret registreret som direktør i selskabet. selskabets formål var at drive konsulentvirksomhed
og virksomhed med universelle løsninger indenfor it, byggeri, im- og eksport, samt enhver i
                                                    -2-
forbindelse hermed stående virksomhed. erhvervsstyrelsen traf den 22. august 2014 beslut-
ning om tvangsopløsning af selskabet, og den 4. september 2014 blev advokat henrik sjørs-
lev udnævnt som likvidator. på dennes anmodning blev selskabet den … 2014 taget under
konkursbehandling, og likvidator blev samtidig udpeget som kurator i konkursboet.
retten har den 2. februar 2015 taget kurators indstilling om at indlede konkurskarantænesag
mod x til følge.
påstande
i et processkrift modtaget i sø- og handelsretten den 24. februar 2015 har kurator nedlagt
påstand om, at x pålægges konkurskarantæne i tre år.
processkriftet blev ikke forsøgt forkyndt for x. en person ved dette navn er frameldt folke-
registret den 24. juli 2008 som udrejst til polen og har på intet tidspunkt haft officiel adresse
som angivet i erhvervsstyrelsen. den 17. april 2015 beskikkede retten advokat jørgen lange
for x og indrykkede samtidigt annonce i statstidende med forkyndelse af sagen og beskik-
kelsen for x. x blev i annoncen opfordret til at kontakte den beskikkede advokat.
advokat jørgen lange har i et svarskrift modtaget den 22. maj 2015 op lyst, at han ikke har
fået kontakt til x og har nedlagt påstand om frifindelse. sagen er herefter behandlet på skrift-
ligt grundlag.
oplysninger i sagen
det hedder i kurators processkrift blandt andet:
            ”… s aps blev ved konkursdekret afsagt af sø- og handelsrettens skifteret den … 2014 taget un-
            der konkursbehandling. kopi af retsbog af … 2014 vedlægges … selskabet var forud herfor, på
            anmodning fra erhvervsstyrelsen, taget under tvangsopløsning, og fristdagen – den 22. august
            2014 – er dagen for erhvervsstyrelsens beslutning om tvangsopløsning. s aps under tvangsop-
            løsning blev taget under konkurs på baggrund af en konkursbegæring indgivet af likvidator advo-
            kat henrik sjørslev.
                                                -3-
1.1 kurator har den 30.. januar 2015 indstillet til sø- og handelsrettens skifteret, at der skal indledes
    sag om konkurskarantæne mod sagsøgte 1 (x) og 2 (p1). sø- og handelsrettens skifteret tog den 2.
    februar 2015 indstillingen til følge. kopi af indstillingen vedlægges … og udskrift af retsbogen
    vedlægges …
1.2 det fremgår af fuldstændig udskrift fra erhvervsstyrelsen, at det konkursramte selskab har haft til
    formål at drive konsulentvirksomhed og virksomhed med universelle løsninger indenfor it, bygge-
    ri, im- og eksport, samt enhver i forbindelse hermed stående virksomhed. fuldstændig udskrift fra
    erhvervsstyrelsen vedlægges ... det bemærkes, at det ikke for kurator har været muligt nærmere,
    at fastslå hvilken type virksomhed det konkursramte selskab rent faktisk drev i dets levetid.
1.3 det konkursramte selskab blev stiftet den 8. august 2012. selskabet blev ifølge registrering hos er-
    hvervsstyrelsen stiftet af selskab1 aps. ved nærmere søgning i erhvervsstyrelsens register frem-
    kommer ikke noget selskab med dette navn. ved personsøgning vedrørende sagsøgte 2 i erhvervs-
    styrelsens register fremgår dog også selskabet selskab2 aps, cvr.nr. … som stifter af s aps. sag-
    søgte 2 er stifter af dette selskab … fremlægges udvidet personrapport vedrørende sagsøgte 2.
1.4 i perioden fra selskabets stiftelse 8. august 2012 – 1. maj 2013 har sagsøgte 2 været registreret som
    direktør i selskabet. i perioden fra den 1. maj 2013 til dato har sagsøgte 1 været registreret direktør
    i selskabet.
1.5 selskabet har i sin levetid ikke aflagt regnskab.
1   sagsøgte 1 – x
2.1 under såvel den forudgående tvangsopløsning som under konkursbehandlingen har kurator for-
    gæves forsøgt at få kontakt til sagsøgte 1, x, som dog gennem hele forløbet har haft ubekendt
    adresse. sagsøgte 1 blev ifølge fuldstændig rapport fra erhvervsstyrelsen (bilag 4) registreret som
    direktør i det konkursramte selskab den 1. maj 2013 med adressen … karup j, polen. sagsøgte 1
    har ifølge folkeregistret ikke haft adresse på denne adresse og kan ikke i øvrigt findes.
2.2 sagsøgte 2 er derimod registreret hos folkeregistret på adressen … 7470 karup j.
2.3 ifølge oplysning fra selskabets bank, jyske bank, har sagsøgte 1 ikke haft dispositionsret til selska-
    bets bankkonto.
    da kurator konstaterede, at sagsøgte 2 ikke besvarede kurators henvendelser på trods af, at kurator
    har gjort sagsøgte 2 bekendt med dennes pligt hertil i henhold til konkurslovens § 100, jf. § 105,
    stk. 1, anmodede kurator sø- og handelsrettens skifteret om at indkalde den tidligere direktør til at
    afgive forklaring for sø- og handelsrettens skifteret. sø- og handelsrettens skifteret forsøgte at
    forkynde indkaldelsen for sagsøgte 2 på dennes adresse, men fik oplyst, at han opholdt sig i ukrai-
    ne på ubestemt tid. kopi af indkaldelsen vedlægges …
                                                         -4-
             sagsøgte 2 har som den eneste ifølge selskabets bank, jyske bank, i hele selskabets levetid haft di-
             spositionsadgang til selskabets bankkonto. dette har også været tilfældet efter at han den 1. maj
             2013 er afmeldt som direktør i selskabet.
      2      sagsøgte 2 – p1
     3.1     såvel under den forudgående tvangsopløsning som under konkursbehandlingen har kurator for-
             gæves forsøgt at få kontakt til sagsøgte 2, p1, på dennes registrerede adresse, … karup j. kurator
             har således tilskrevet sagsøgte 2 gentagne gange uden at have modtaget svar. brevene er ikke
             kommet retur.
     3.2     da kurator konstaterede, at sagsøgte 2 ikke besvarede kurators henvendelser på trods af, at kurator
             har gjort sagsøgte 2 bekendt med dennes pligt hertil i henhold til konkurslovens § 100, jf. § 105,
             stk. 1, anmodede kurator sø- og handelsrettens skifteret om at indkalde den tidligere direktør til at
             afgive forklaring for sø- og handelsrettens skifteret. sø- og handelsrettens skifteret forsøgte at
             forkynde indkaldelsen for sagsøgte 2 på dennes adresse, men fik oplyst, at han opholdt sig i ukrai-
             ne på ubestemt tid. kopi af indkaldelsen vedlægges …
      3      pkt. 4 økonomiske forhold
     4.1     selskabet havde ifølge udskrift fra erhvervsstyrelsen, jf. bilag 3, første regnskabsår i perioden 08.
             august 2012 - 31.december 2013. det konkursramte selskab har ikke aflagt årsrapport for perioden.
     4.2     for så vidt angår selskabets bogholderimateriale bemærkes, at kurator ikke på tidspunktet for kon-
             kursdekretets afsigelse fik det udleveret, eller modtog besked om hvor dette befandt sig. det er ej
             heller efterfølgende lykkedes kurator at blive sat i besiddelse af bogholderimaterialet. der er ikke re-
             gistreret en revisor hos erhvervsstyrelsen … og kurator har ikke kunnet identificere om selskabet
             har haft en bogholder tilknyttet.
             efter afsigelse af konkursdekretet har kurator løbende modtaget anmeldelser fra selska-
             bets/boets kreditorer. der er således sammenlagt anmeldt krav i størrelsesordenen kr.
             305.936,92, heraf udgør anmeldelsen fra skat kr. 268.617,08. det konkursramte selskab
             har ikke angivet moms, hvorfor skat potentielt har et større moms- og skattekrav. ud-
             skrift fra boets gældbog vedlægges … og kopi af anmeldelse fra skat vedlægges … ”
det hedder i advokat jørgen langes processkrift blandt andet:
     ”… det fremgår af sagsøgers sagsfremstilling i processkrift af 23. februar 2015, at sagsøgte 1 har været
     registreret som direktør i det nu konkursramte selskab siden 1. maj 2013 til fristdagen.
     kurator har ikke kunnet opnå kontakt til sagsøgte 1, og det er således ikke godtgjort, at sagsøgte 1 har haft
     nærmere kendskab til, at han er registreret som direktør i det nu konkursramte selskab siden 1. maj 2013
     frem til fristdagen. kurator har ej heller haft mulighed for at fastslå, i hvilket omfang sagsøgte 1 har været
                                                         -5-
      indsat proforma som direktør i selskabet, og det er således ikke fastslået med tilstrækkelig sikkerhed, at
      sagsøgte 1 har haft noget med selskabet at gøre …”
synspunkter
kurator har i sit processkrift til støtte for påstanden blandt andet anført:
          ”… til støtte for den nedlagte påstand gøres det overordnet gældende, at sagsøgte 1 …, på grund af
          groft uforsvarlig forretningsførelse, er uegnet til at deltage i ledelsen af en erhvervsvirksomhed, og at
          sagsøgte 1 … derfor skal pålægges konkurskarantæne i henhold til konkurslovens § 157, stk. 1.
  5.1    i henhold konkurslovens § 157, stk. 1, kan en person der senere end et år før fristdagen har deltaget i
         ledelsen af en konkursramt virksomhed pålægges konkurskarantæne. sagsøgte 1 var registreret som
         direktør i det nu konkursramte selskab frem til selskabet blev tvangsopløst, hvorfor den tidsmæssige
         betingelse er opfyldt.
  5.2    sagsøgte 2 blev derimod afmeldt som direktør i selskabet den 1. maj 2013 og har derfor ikke været re-
         gistreret ledelse i selskabet indenfor 1 års fristen i konkurslovens § 157, stk. 1. det må imidlertid læg-
         ges til grund, at sagsøgte 2 de facto fortsat har fungeret som ledelse i selskabet også efter, at sagsøgte 1
         1. maj 2013 formelt blev registreret som ny direktør, idet sagsøgte 2 i hele perioden som den eneste har
         haft dispositionsadgang til selskabets bankkonto, hvorpå der har været en række hævninger også efter
         afmeldelse af sagsøgte 2 som direktør.
  5.3    det er ikke lykkedes at identificere sagsøgte 1, som ikke kan findes på cpr og som ved registrering
         som direktør i selskabet den 1. maj 2013 blev anført på adressen … karup j, polen. sagsøgte 2 er regi-
         streret hos cpr på denne adresse (med undladelse af polen) og det gøres gældende, at sagsøgte 1 alene
         er indsat som direktør pro forma og at sagsøgte 2 derfor reelt har udgjort ledelsen i selskabet siden stif-
         telsen og frem til tvangsopløsningen.
  5.4    …
  5.5    det fremgår af forarbejderne til konkurslovens § 157, stk. 1, at den groft uforsvarlige adfærd skal have
         fundet sted senere end et år før fristdagen, hvilket gøres gældende at være tilfældet.
  5.6    det gøres mere specifikt gældende, at sagsøgte 1 … ikke har sikret den tilstrækkelige og nødvendige
         styring og dokumentation af selskabets økonomiske forhold, da der ikke foreligger noget bogføring, og
         selskabet ikke har aflagt årsrapport. det konkursramte selskab var forpligtet til at aflægge årsrapport i
         overensstemmelse med årsregnskabslovens § 3, stk. 1, nr. 1, og ingen af undtagelserne i årsregnskabs-
         lovens §§ 4-6 finder anvendelse. sagsøgte 1 … har derved handlet i strid med årsregnskabslovens § 8,
         stk. 1.
                                                            -6-
   5.7     kurator har ikke fået adgang til selskabets bogholderimateriale, og sagsøgte 1 … har direkte, qua deres
           tilsidesættelse af dennes forpligtelse til at bistå kurator med oplysninger om selskabets forhold, jf. kon-
           kurslovens § 100, jf. § 105, modvirket kurators arbejde. det må derfor antages, at der, forud for sel-
           skabets tvangsopløsning, ikke er foretaget den påkrævede bogføring i henhold til bogføringslovens § 1
           og § 6-9. sagsøgte 1 og 2 har derved handlet i strid med selskabslovens § 118, stk. 1.
   5.8     det gøres samtidig gældende, at sagsøgte 1 … har handlet i strid med bogføringslovens § 10, stk. 1,
           da det må lægges til grund, at bogholderimaterialet ikke er blevet opbevaret forsvarligt. fra praksis
           kan bl.a. henvises til dom afsagt af sø- og handelsretten den 12. december 2014 (…), hvor retten på-
           lægger en direktør konkurskarantæne, da denne ikke var i besiddelse af selskabets bogføring og derved
           havde overtrådt bogføringslovens § 10 og dom afsagt af sø- og handelsrettens skifteret den 19. de-
           cember 2014 (…), hvor en direktør blev pålagt konkurskarantæne, idet selskabets bogføringsbilag ikke
           var opbevaret forsvarligt.
   5.9     endelig gøres det gældende, at det skal indgå som en skærpende omstændighed, at der ikke løbende er
           angivet eller afregnet moms overfor skat. der er således, udover kr. 268.617,08 foreløbigt anmeldt af
           skat … potentielt en større latent moms- og skattebyrde påhvilende det nu konkursramte selskab.
           sagsøgte 1 .. har således i strid med momslovens § 56-57 ikke sikret momsangivelser og momsafreg-
           ning overfor skat, hvilket i ft 2012-13, l 131, side 28-29, blandt andet anses for værende groft
           uforsvarlig forretningsførelse.
   5.10    ovennævnte forhold kan både sammenlagt, og hver for sig, karakteriseres som værende groft uforsvar-
           lig forretningsførelse og disse forhold gør også, henset til deres grove karakter, sagsøgte 1 … uegnet til
           at deltage i ledelsen af en erhvervsvirksomhed, jf. konkurslovens § 157, stk. 1. der foreligger ikke no-
           gen undskyldende omstændigheder, der begrunder, at der ikke pålægges konkurskarantæne, jf. kon-
           kurslovens § 157, stk. 2. i den forbindelse henvises særligt til at sagsøgte 1 ikke har kunnet findes og
           at sagsøgte 2 ikke har besvaret kurators henvendelser ligesom det ikke har været muligt at forkynde
           indkaldelser til afhøring for sø- og handelsrettens skifteret… ”
advokat jørgen lange har i sit svarskrift til støtte for frifindelsespåstanden blandt andet an-
ført:
       ”… til støtte for den nedlagte påstand om frifindelse gøres det overordnet gældende, at sagsøger ikke på
       tilstrækkelig måde har godtgjort, at sagsøgte 1 har tilsidesat sine pligter som beskrevet i processkriftet, og
       at der således vil kunne pålægges sagsøgte 1 konkurskarantæne.
       det gøres endvidere gældende
       at              det i realiteten er sagsøgte 2, der har været selskabets reelle leder
       at              det i den sammenhæng fremgår, at sagsøgte 1 ikke har haft dispositionsret til selskabets
                       bankkonto i jyske bank
                                                     -7-
      at           sagsøgte 2 som den eneste ifølge selskabets bank, jyske bank, i hele selskabets levetid har
                   haft dispositionsadgang til selskabets bankkonto, og at dette også har været gældende efter
                   den 1. maj 2013, selvom sagsøgte 2 har været afmeldt som direktør i selskabet efter denne
                   dato…”
sø- og handelsretten skal udtale:
efter de foreliggende oplysninger lægger retten til grund, at en person ved navn x har været
registreret som direktør for selskabet fra den 1. maj 2013 frem til selskabet blev taget under
likvidation, og at denne periode delvist er omfattet af den periode, som fremgår af konkurs-
lovens § 157, stk.1, om konkurskarantæne. retten lægger også til grund, at skat for den pe-
riode, hvor x har været registreret som direktør, har anmeldt et krav mod boet af ikke ube-
tydelig størrelse, baseret på foreløbige fastsættelser af moms, a-skat m.v. derimod fremgår
det ikke nærmere af sagens oplysninger, hvornår de øvrige anmeldte, mindre kreditorkrav
er opstået. retten lægger efter de foreliggende oplysninger videre til grund, at x ikke har
haft dispositionsret over selskabets bankkonto, idet denne dispositionsret fortsat lå hos den
tidligere direktør, sagsøgte 2, at x ikke har været tilmeldt folkeregistret efter den 24. juli
2008, og at den pågældendes adresse i erhvervsstyrelsen var angivet som ”… karup j, po-
len”. retten bemærker i denne forbindelse, at adressen … karup j, er den tidligere direktør,
sagsøgte 2’s adresse, og at der ikke er fremkommet nærmere oplysninger om, hvorledes x er
blevet anmeldt som direktør for selskabet. retten bemærker også, at erhvervsstyrelsen alle-
rede den 9. januar 2014 overførte selskabets adresse til c/o erhvervsstyrelsen med den be-
grundelse, at ”det ikke er muligt at komme i kontakt med selskabet på den registrerede
adresse”.
henset til overstående finder retten ikke, at det med fornøden sikkerhed er godtgjort, at en
person med navnet ”x” faktisk har givet tilsagn til og/eller været bekendt med, at han var
registreret som direktør for selskabet. advokat jørgen langes påstand om frifindelse tages
derfor til følge.
                                          derfor bestemmes:
                                              -8-
x frifindes for påstanden om konkurskarantæne.
statskassen betaler sagens omkostninger.
                                     jeanette melchior
                                           (sign.)
                                        ___ ___ ___
                               udskriftens rigtighed bekræftes
                            sø- og handelsretten, den 17. juli 2015


text:
 -
                                   udskrift
                                        af
                     sø- og handelsrettens dombog
                                   ──────────
den 11. maj 2000 blev af retten i sagen
h-0191-98
benny jespersen
(advokat anders tornbjerg andersen, beskikket)
   mod
k/s albatros vi
(advokat casper moltke)
afsagt sålydende
                                     d o m:
sagens spørgsmål er, om sagsøgte, k/s albatros vi, i forbindelse med salg af en anpart til
sagsøger, benny jespersen, har overtrådt forbrugeraftaleloven, og om sagsøger som følge af
passivitet har fortabt adgangen til at gøre denne ugyldighedsindsigelse gældende.
påstande
                                                 - 2 -
sagsøger, hvem der er meddelt fri proces, har nedlagt endelig påstand om, at sagsøgte
tilpligtes at frigøre sagsøger for sine forpligtelser i henhold til tegnings- aftale af 1. og 5.
oktober 1992, herunder at tilbagebe- tale det allerede indbetalte beløb, 6.530 kr., med til- læg
af procesrente fra sagens anlæg.
sagsøgte har nedlagt påstand om frifindelse.
nærmere om sagen
i slutningen af september 1992 modtog sagsøger en tele- fonisk henvendelse fra sagsøgte
vedrørende salg af for- sikringer, og nogle dage efter blev der på sagsøgers bo- pæl afholdt et
møde mellem sagsøger og en repræsentant for sagsøgte.
på mødet underskrev sagsøger en aftale af bl.a. følgende indhold:
"       tegningsaftale for k/s albatros vi
benny jespersen
...
tegner herved som kommanditist 1 kommanditanpart (er) à dkk 100.000.00 i k/s
albatros vi, idet jeg herved accepterer dette selskabs vedtægter, som jeg/vi har
modtaget.
kontant indbetales pr. kommanditanpart dkk 27.250.00 der forfalder til betaling således:
...
jeg bekræfter endvidere, at jeg har gjort mig be- kendt med indholdet af vedtægter,
tegningsprospekt samt redegørelse fra statsautoriserede revisorer lundgaard andersen & glud
a/s.
...
for mig er tegningen bindende ved underskrift, medens tegningen først er bindende for
selskabet, når dette skriftligt har godkendt tegningen overfor mig, hvilken godkendelse
                                               - 3 -
selskabet diskretionært er berettiget til at nægte.
indbetaling
kr. 675,-     1/11    1992 kvartal 1
kr. 675,-     31/12    1992 kvartal 2
..."
over sagsøgers underskrift på aftalen er med håndskrift anført datoen 1. oktober 1992. over
sagsøgtes underskrift på aftalen er med håndskrift anført datoen 5. oktober 1992.
det fremgår af en i sagen fremlagt talon, at sagsøger har afkrydset ud for feltet: "jeg anmoder
om at høre om både investering og forsikringer". talonen er dateret den 30. september 1992.
sagsøger har gjort gældende, at talonen er underskrevet samme dag som tegningsaftalen.
efter tegningsaftalens indgåelse betalte sagsøger den 4. november 1992, den 25. februar
1993, den 23. marts 1993 og den 28. marts 1994 afdrag på hver 675 kr. den 17. maj 1994
betalte han et afdrag på 2.025 kr., den 13. november 1995 og den 16. januar 1996 betalte han
afdrag på hver 465 kr., mens han den 25. maj 1996 betalte et sidste afdrag på 875 kr.
summen af disse afdrag, 6.530 kr., svarer til det i sagsøgers påstand indeholdte tilbagebe-
talingskrav.
i brev af 19. september 1993 skrev sagsøger således til sagsøgte:
"...
vedr. k/s albatros vi invest.
tegnet 1/10 - 92
som i nok har bemærket, har jeg undladt at betale kvartalsvis 1-6-93, 1-9/93. grunden er
følgende:
da jeg den 1-10-92 tegnede anparten, fik jeg at vi- de, at udbetalingen ville ske efter 7 år i
stedet for 15 år. desuden fik jeg at vide, at i løbet af 3. måned 93 ville få en oversigt over
hvilke ejendomme, der var med i albatros vi. da jeg i 3. måned modtog oversigt, var det kun
                                               - 4 -
albatros iii og iv, albatros v og vi blev ikke nævnt. efter trussel med at blive indberettet til
ribers kredit, betalte jeg kvartal 1-3-93. efter en samtale med kontoret i århus fik jeg at vide,
at jeg ikke kunne træde ud af albatros vi, men blev lovet en oversigt i løbet af kort tid. da jeg
endnu ikke har modtaget nogen oversigt, vil jeg gerne ud af det, da jeg føler, at det er solgt til
mig på falske forudsætninger og manglende oplysninger om, hvad jeg betaler til.
                                  ...".
sagsøgtes direktør bjarne skov larsen besvarede henvendelsen ved følgende brev af 21.
september 1993:
"...
vedr. k/s albatros vi inv. nr. 333.
tak for skrivelse dateret d. 19/9-1993.
for mulig afhændelse af deres anpart har vi regi-
streret anparten på vor interne salgsliste, uden garanti for salg. i salgsperioden må
kommanditanparten ikke være i restance.
det står dem frit for at sælge kommanditanparten til anden side selv, blot skal det her
nævnes, at køberen skal godkendes af selskabets komplementar samt långivende bank.
                                       ...".
i brev af 14. maj 1997 skrev sagsøgers advokat bl.a. således til sagsøgte:
"...
vedr. k/s albatros vi benny jespersen, invest nr. 333 cpr.nr. 190656-1723.
i fortsættelse af behagelig telefonsamtale af den 13.05.1997 bekræfter jeg for en god ordens
skyld, at vi har aftalt at den iværksatte rykkerprocedure m.v. er sat i bero indtil den
09.06.1997, idet de har lovet mig at fremsende kopier af følgende ne- denfor nævnte
                                                 - 5 -
materiale:
     1. tegningsaftale.
     2. dokumentation for at benny jespersen har
       anmodet om henvendelse vedrørende tegning
       af aftale.
     3. udbudsmaterialet.
     4. vedtægter.
jeg forbeholder mig at begære yderligere materiale udleveret.
jeg skal allerede nu for god ordens skyld forbehol- de mig at gøre gældende, at der foreligger
     1. tilsidesættelse af dørsalgslovgivningen,
       derved at benny jespersen ikke har anmodet
       om at blive kontaktet vedrørende ovennævnte
       projekt.
     2. tilsidesættelse af de krav, der kan stilles
       til udbudsmaterialet, derved at dette ikke
       i tilstrækkelig omfang belyser projektet.
     3. at vedtægterne er udformet på en sådan må-
       de, at de ikke giver benny jespersen nogen
       reel mulighed for indflydelse på selskabet.
så snart jeg har modtaget ovennævnte materiale, vil jeg hurtigt sammen med benny
jespersen gennemgå dette for herefter endelig at meddele dem benny
jespersens stillingstagen til sagen.
 ...".
i et brev af 18. maj 1997 til sagsøgers advokat bekræftede bjarne skov larsen, at sagen blev
stillet i bero til den 9. juni 1997. brevet var efter sit indhold vedlagt kopi af tegningsaftalen
med sagsøger, den ønskede dokumentation for anmodning om henvendelsen samt det ud-
budsmateriale og de vedtægter, som sagsøger havde modtaget.
                                               - 6 -
sagsøgers advokat fastholdt ved brev af 9. juni 1997 til sagsøgte de fremsatte indsigelser.
forklaringer
sagsøger har forklaret, at han er procesoperatør, men var tømrer, da aftalen med sagsøgte
blev indgået.
i efteråret 1992 - han husker ikke datoen - blev han en aften ringet op af en dame, der
spurgte, om hun måtte komme og fortælle om forsikringer. han var først afvisende overfor
dette, men indvilligede så heri, og der blev med det samme aftalt en dato for et møde.
ugen efter mødte en mandlig sælger fra et firma ved navn 3 f forsikringsmæglerne op på hans
bopæl. denne startede med at tale om forsikringer, men begyndte hurtigt at tale om anparter.
anparterne blev præsenteret som en 7- årig opsparing, som han erindrer netop ville afsluttes
og komme til udbetaling, når hans ældste barn skulle konfirmeres. han skulle indbetale 27.000
kr. og ville få mindst 75.000 kr. udbetalt.
opsparingen blev af sælgeren sammenlignet med en pension og betegnet som sikker. han fik
oplyst, at det drejede sig om ejendomme, der blev købt og lejet ud. han fik udleveret noget
materiale, men satte sig ikke til at læse dette. han læste dog selve tegningsaftalen igennem,
inden han skrev under, men det var nok et problem lige at forstå det hele. sælgeren oplyste,
at da albatros vi ikke var færdig, ville der komme materiale i løbet af 3 måneder. han er ikke
sikker på, hvornår han modtog vedtægter, tegningsprospekt og revisorredegørelse, men det
skete vist først efter, at han havde været ved advokat. han har fra sagsøgte løbende modtaget
regnskaber, bilag til selvangivelser samt indkaldelser til generalforsamlinger. han har ikke
deltaget i generalforsamlinger.
han har skrevet under på både talon og tegningsaftale, men datoen på tegningsaftalen er ikke
påført af ham. derimod kan datoen på talonen være påført af ham. han skrev under på disse
dokumenter samme dag. sælgeren sagde under mødet, at talonen skulle have været
underskrevet før mødet.
da han ikke fik det lovede materiale, ringede han til sælgeren på et tidspunkt i første halvår af
1993. sælgeren meddelte, at han ikke længere var ansat hos sagsøgte. han ringede derefter til
sagsøgtes kontor i århus omkring juli måned 1993. af kontoret fik han den forklaring, at
                                                - 7 -
albatros vi ikke var startet. han mener, at han spurgte, om han ikke "kunne komme ud af
det". han fik blot besked på at betale og blev truet med indberetning til ribers.
da han ville have sikkerhed for, at albatros vi blev til noget, skrev han i september 1993 til
sagsøgte. efter hans opfattelse blev hans spørgsmål i brevet ikke besvaret, men han forstod
svarbrevet fra sagsøgte således, at hvis anparten skulle sælges, måtte han ikke være i re-
stance. han fortsatte af denne grund med betaling af afdrag og indgik tillige en afdragsordning
til indhentelse af opståede restancer. han kan ikke huske, om han på noget tidspunkt har fået
oplysning om, at albatros vi blev etableret.
i 1994 eller 1995 henvendte han sig til en advokat i vejle. til mødet med advokaten
medbragte han noget materiale, han husker ikke nøjagtigt hvilket. advokaten gennemlæste
materialet og rådede ham til at fortsætte med at betale.
da han i foråret 1997 fra sagsøgte fik en større ekstraregning, som han ikke kunne betale,
henvendte han sig til sin nuværende advokat.
bjarne skov larsen har forklaret, at det første alba- trosselskab blev stiftet i 1990. der er nu
i alt 8. vedtægterne er ens for alle selskaberne.
tegningsaftalen for albatros vi blev udformet medio 1992. den samlede anpartskapital var 75
mio. kr. fordelt på 750 anparter. tegning af anparter blev begyndt efter sommerferien 1992.
for ikke at overtræde dørsalgsloven blev anparterne tegnet gennem firmaet 3 f forsikrings-
mæglerne a/s, der rettede uanmodet telefonisk henven- delse til privatpersoner vedrørende
forsikringer. der blev ved første henvendelse aftalt et møde hos kunden. kunden fik tilsendt en
talon, der skulle returneres med underskrift og afkrydsning for, om mødet alene drejede sig om
forsikringer eller tillige om investeringer. en sælger fik ikke provision, hvis talonen manglede
underskrift.
i efteråret 1992 var vedtægter, tegningsprospekt og revisorredegørelse udfærdiget for albatros
vi, da lovgivningen foreskriver, at erhvervs- og selskabsstyrelsen skal have kvitteret for at
have modtaget et sæt af nævnte materiale, inden anparter udbydes. den generelle instruks til
sælgerne var, at materialet skulle forevises og om ønsket gennemgåes med kunden. sælgerne
var i øvrigt provisionslønnede og modtog 1000 kr. pr. solgt anpart. på tidspunktet for tegning
af en anpart kan der ikke altid gives oplysninger om ejendomme omfattet af projektet, da
                                               - 8 -
ejendomskøb sker, når stamkapitalen er etableret. købte ejendomme fremgår af selskabets
regnskaber.
han kan bekræfte, at han i 1994 blev idømt en bøde på 20.000 kr. for overtrædelse af
forbrugeraftaleloven. den instruks, som sælgerne fik, og som af retten blev kendt ulovlig, blev
også benyttet i 1992.
som anført i hans brev af 18. maj 1997 til sagsøgers advokat, stillede han inkassosagen mod
sagsøger i bero. baggrunden var den udtrykkelige anmodning herom i advokatens brev.
torben taustrup har forklaret, at han er uddannet radiotekniker. han var ansat hos sagsøgte
fra november 1990 til udgangen af februar 1993 og arbejdede i telemarketingsafdelingen i
århus.
sagsøgte rettede via et forsikringsselskab uanmodet telefonisk henvendelse til privatpersoner
vedrørende forsikringer. konstruktionen blev anvendt som "døråbner", fordi forsikringer er
undtaget fra forbrugeraftalelovens regler om uanmodet henvendelse. under den første samtale
blev der aftalt et møde hos kunden. såfremt kunden øn- skede at høre om opsparing og
investeringer, blev der udsendt en talon som den i sagen fremlagte. det skete, at talon og
tegningsaftale vedrørende anparter blev underskrevet samme dag, og han kan ikke afvise
sagsøgers forklaring om, at dette er sket. instruksen fra sagsøgte var, at han og andre sælgere
skulle holde øje med, at talonen var i orden, men nogle gange så han den ikke.
han husker ikke mødet hos sagsøgte, men kan af sin kalender se, at det formentlig fandt sted
den 1. oktober 1993. det er ham, der har skrevet under på tegningsaftalen på selskabets
vegne.
normalt fik kunden på mødet udleveret alt materiale af relevans for tegning af
kommanditanparter, herunder vedtægter, tegningsprospekt og revisorredegørelse, hvilket blev
gennemgået i det omfang, kunden ønskede det. i en helt kort periode manglede der materiale,
muligvis vedrørende albatros v eller vi, og der blev så under mødet henvist til tilsvarende
materiale fra tidligere projekter. det korrekte materiale blev i sådanne situationer sendt til
kunden et par dage senere. i øvrigt var han omhyggelig med at orientere kunder om ydelser,
resthæftelser o. lign.
                                               - 9 -
procedure
sagsøger har anført, at den mellem parterne indgåede aftale om sagsøgers tegning af en
kommanditanpart er ugyldig i henhold til forbrugeraftalelovens § 3, da aftalen blev indgået som
følge af en henvendelse fra sagsøgte i strid med lovens § 2. sagsøger kan ikke fraskrive sig
beskyttelsen efter denne lov.
sagsøgte har således uden sagsøgers forudgående anmodning herom rettet telefonisk
henvendelse til sagsøger på dennes bopæl med henblik på indgåelse af en aftale om
anpartstegning. sagsøgers forklaring, hvorefter der allerede ved den første telefoniske
henvendelse fra sagsøgte blev aftalt et møde, er bekræftet af bjarne skov larsen og torben
taustrups forklaringer om sagsøgtes sædvanlige fremgangsmåde ved salg af anparter. selvom
der i telefonen kun blev talt om forsikringer, er forbrugeraftalelovens § 2 overtrådt, fordi mødet
handlede om andet end forsikringer. den fremlagte talon ændrer ikke herved, da torben
taustrup ikke har kunnet afvise sagsøgers forklaring om tidspunktet for talonens under-
skrivelse, men tværtimod har oplyst, at en sådan talon ikke sjældent først blev underskrevet
under salgsmødet.
bjarne skov larsen er bl.a. ved dommen refereret i ufr 1994.583 ø blevet idømt en bøde for
overtrædelse af forbrugeraftaleloven. efter det oplyste svarer denne ved dom underkendte
fremgangsmåde til den overfor sagsøger benyttede.
da projektmaterialet ikke var til stede ved sagsøgers anpartstegning, er aftalen tillige ugyldig i
medfør af aftalelovens § 36. sagsøgers forklaring har ej heller på dette punkt kunnet afvises af
torben taustrup. det må derfor lægges til grund, at vedtægter, prospekt og revisorredegørelse
- som forklaret af sagsøger - ikke var til stede, da sagsøger forpligtede sig i henhold til aftalen.
sagsøgers forklaring om, at projektet i strid med sandheden blev præsenteret som en
opsparing med udbetaling allerede efter 7 år, støtter antagelsen om, at det korrekte materiale
ikke var tilgængeligt på tegnings- tidspunktet.
sagsøger har ikke udvist en retsfortabende passivitet. sagsøger har rettet henvendelse til
sagsøgte både telefonisk i første halvår af 1993 og ved brevet af 19. september 1993. ved den
skriftlige reklamation, der er sket indenfor et år regnet fra tegningsaftalens datering, er både
anført, at sagsøger vil ud af aftalen, og at årsagen hertil er den manglende tilsendelse af
materiale. sagsøgers fortsatte betaling af afdrag kan ikke tillægges nogen betydning, idet den
                                                - 10 -
er sket dels under trussel om indberetning til ribers, dels som følge af oplysning- en om, at
afhændelse af anparten kun var mulig, hvis sagsøger ikke var i restance. den af sagsøgte
anførte retspraksis vedrører passivitet gennem betydeligt læng- ere tid end i denne sag. efter
købelovens § 82 er reklamationsreglerne endvidere sat ud af kraft, såfremt sælger har handlet
i strid med almindelig hæderlighed eller groft uagtsomt, hvorfor sagsøger næppe overhovedet
kan fortabe sine rettigheder ved passivitet.
sagsøgte har anført, at det er udokumenteret, at forbrugeraftaleloven er overtrådt. sagsøger
har ved sin underskrift på talonen af 30. september 1992 legitimeret sagsøgtes henvendelse,
og det må derfor i mangel af holdepunkter for andet lægges til grund, at lovens forbud mod
uanmodet henvendelse ikke er overtrådt. såfremt retten måtte finde det bevist, at talon og
tegningsaftale er underskrevet samme dag, har sagsøger ved sin underskrift givet afkald på at
påberåbe sig forbrugeraftaleloven.
såfremt tegningsaftalen er indgået i strid med forbru- geraftalelovens bestemmelser, er
ugyldighedsindsigelsen under alle omstændigheder fortabt ved passivitet, da der går mere end
5 år fra aftalens indgåelse, til forbruger- aftaleloven bliver påberåbt.
der er ikke belæg for at antage, at sagsøger har rettet henvendelse til sagsøgte forud for
brevet af 19. september 1993. dette brev kan ikke opfattes som en ophævelse og nævner ej
heller, at forbrugeraftaleloven skulle være overtrådt. brevet indeholder alene en beklagelse
over manglende oplysninger om ejendomme i albatros vi. sagsøger har ubestridt fortløbende
modtaget opkrævninger, regnskaber og indkaldelser til generalforsamlinger, ligesom sagsøger
har betalt afdrag - 8 i alt - helt frem til den 21. maj 1996. efter sagsøgtes svarbrev af 21.
september 1993 hører sagsøgte intet fra sagsøger før brevet af 14. maj 1997 fra sagsøgers
advokat. i dette brev tages forbehold overfor sagsøgte om, at forbruger- aftaleloven vil blive
påberåbt, men en egentlig ophævelse af aftalen kan først siges at foreligge i forbindelse med
udtagelse af stævning den 25. februar 1998.
på baggrund af dette hændelsesforløb må sagsøger som følge af passivitet være afskåret fra at
påberåbe sig en eventuel overtrædelse af forbrugeraftaleloven, jf. bl.a. afgørelsen refereret i
ufr 1999.1120 ø. købelovens § 81 fastslår endvidere en pligt til at påberåbe sig en mangel
inden rimelig tid, i hvilken forbindelse forbrugerstyrelsen har udtalt, at en indsigelse fremsat
10-11 måneder efter købets indgåelse normalt anses for for sent fremsat. heller ikke denne
frist er overholdt.
                                               - 11 -
der kan ikke under henvisning til manglende tilstede- værelse af skriftligt materiale ved
sagsøgers underskrift på tegningsaftalen eller senere ske tilsidesættelse af aftalen i medfør af
aftalelovens § 36. sagsøger har således skrevet under på at have modtaget og gjort sig
bekendt med vedtægter, tegningsprospekt og revisorredegørelse og må i værste fald have fået
materialet med et par dages forsinkelse.
rettens begrundelse og resultat
der er mellem parterne enighed om at anse tegningsaftalen for omfattet af
forbrugeraftaleloven.
efter bevisførelsen kan det lægges til grund, at sagsøger i efteråret 1992 modtog en uanmodet
henvendelse fra sagsøgte vedrørende forsikringer, at der ved henvendelsen blev aftalt tid for et
møde hos sagsøger, og at sagsøger under dette møde tegnede en anpart.
herefter, og da sagsøgte ikke har godtgjort, at der i kraft af den i sagen fremlagte talon
foreligger en for- udgående anmodning om personlig henvendelse til sagsøger med henblik på
indgåelse af tegningsaftalen, er denne ugyldig i medfør af forbrugeraftalelovens ⌡ 3, jf. ⌡ 2,
stk. 1.
sagsøgers brev af 19. september 1993, hvori han udbad sig en oversigt over ejendomme i
albatros vi og tillige meddelte, at han ville "ud af det", blev ved sagsøgtes brev af 21.
september 1993 besvaret med en oplysning om, at anparten var registreret på sagsøgtes in-
terne salgsliste. herefter fortsatte sagsøger indbetalingerne til sagsøgte - 5 i alt og den seneste
den 25. maj 1996 -, og først ved advokat tornbjerg andersens brev af 18. maj 1997 gjorde
sagsøger påny indsigelse overfor sagsøgte. under disse omstændigheder findes sagsøger ved
passivitet at have fortabt adgangen til i medfør af forbrugeraftaleloven at påberåbe sig
tegningsaftalens ugyldighed.
sagsøger har ved sin underskrift på tegningsaftalen bekræftet at have modtaget selskabets
vedtægter og at have gjort sig bekendt med disse samt med tegningsprospektet og
revisorredegørelsen. på denne baggrund findes han efter det i sagen fremkomne ikke at have
ført bevis for, at han har manglet materiale i et omfang, der kan føre til tilsidesættelse af
tegningsaftalen i medfør af aftalelovens ⌡ 36.
                                             - 12 -
af disse grunde tages sagsøgtes frifindelsespåstand til følge.
        thi kendes for ret:
sagsøgte, k/s albatros vi, frifindes.
statskassen betaler inden 14 dage 8.000 kr. i sagsomkostninger til sagsøgte.
per skovsted     steen mejer hansen       bent nyløkke
                               jørgensen
                                     (sign.)
                        udskriftens rigtighed bekræftes
                       p. j. v. sø- og handelsretten, den