text:
- idi
                                         udskrift
                                              af
                         sø- & handelsrettens dombog
                                        ____________
                                           dom
afsagt den 6. januar 2012 af sø- og handelsretten sammensat af michael b. elmer (retsformand),
torben kuld hansen, mette skov larsen og de sagkyndige medlemmer ole lundsgaard andersen,
aksel gybel, anders madsen og søren rathmann.
u-4-10                              viasat broadcasting uk ltd.
                                    (advokat michael honoré)
                                    mod
                                    konkurrencerådet
                                    (kammeradvokaten ved advokat jacob pinborg)
                                    biintervenient: forenede danske antenneanlæg
                                    (advokat susanne mark)
                                                          -2-
indholdsfortegnelse
indledning                                                                           side 3
påstande                                                                             side 4
konkurrencerådets afgørelse                                                          side 4
    1. resumé                                                                side  4
    2. afgørelse                                                             side 11
    3. sagsfremstilling                                                      side 11
    4. vurdering                                                             side 35
       4.1.   markedsafgrænsning                                             side 35
              4.1.1. det relevante produktmarked                             side 35
              4.1.2. geografisk marked                                       side 42
              4.1.3. viasats markedsandele på det relevante marked           side 42
              4.1.4. samlet konklusion (markedsafgrænsning og markedsandele) side 44
       4.2.   samhandelspåvirkning                                           side 44
       4.3.   konkurrencelovens § 6 og ef-traktatens artikel 81              side 44
              4.3.1. virksomhedsbegrebet                                     side 45
              4.3.2. aftale, vedtagelse eller samordnet praksis              side 45
              4.3.3. til formål eller følge at begrænse konkurrencen         side 46
       4.4.   bagatelgrænsen i konkurrencelovens § 7 og kommissionens
                      bagatelmeddelelse                                      side 61
       4.5.   er viasats vilkår omfattet af en fritagelse?                   side 61
              4.5.1. den vertikale gruppefritagelse                          side 61
              4.5.2. konkurrencelovens § 8, stk. 1, og artikel 81, stk. 3.   side 64
       4.6.   samlet konklusion vedrørende konkurrencelovens §§ 6-8 mv.      side 67
       …
       4.8.   samlet konklusion                                              side 67
konkurrencerådets udtalelser til konkurrenceankenævnet                               side 68
konkurrenceankenævnets kendelse af 8. juni 2010                                      side 70
supplerende oplysninger                                                              side 70
forklaringer                                                                         side 71
parternes synspunkter                                                                side 73
-      viasats synspunkter                                                           side 73
-      konkurrencerådets synspunkter                                                 side 77
-      forenede danske antenneanlægs synspunkter                                     side 83
sø- og handelsrettens afgørelse                                                      side 84
domskonklusion                                                                       side 86
                                                   -3-
indledning
viasat broadcasting uk ltd. (i det følgende: viasat) driver og udsender fra london til danmark
tv-kanalerne tv3 danmark, tv3+ danmark og tv3 puls. disse og andre programmer lader
viasat dels distribuere via satellit og internet, dels leverer viasat dem som kabel-tv til antenne-
foreninger og kommercielle kabel-tv distributører som yousee og dansk bredbånd.
       sagen angår lovligheden af to vilkår i viasats aftaler med kabel-tv distributører: place-
ringsvilkåret og minimumspenetrationsvilkåret.
       placeringsvilkåret indgår som pkt. 3.5 i viasats almindelige betingelser for distribution af
kanaler i ikke-kommercielt drevne programfordelingsanlæg ejet af antenneforeninger, boligfor-
eninger og lignende (i det følgende: viasats almindelige betingelser) og i viasats aftaler med
yousee og dansk bredbånd. placeringsvilkåret indebærer, at den pågældende distributør kun
må distribuere tv3 og tv3+, hvis disse tv-kanaler placeres i den første programpakke, som in-
deholder andet end ikke-kommercielle tv-kanaler (typisk den såkaldte mellempakke).
       minimumspenetrationsvilkåret indgår som pkt. 3.2 i viasats almindelige betingelser og in-
debærer et krav om, at tv3 og tv3+ skal distribueres til mindst 75 pct. af de husstande, som er
tilsluttet programfordelingsanlægget. dette vilkår stilles ikke over for yousee, men indgår som
en betingelse for dansk bredbånds videredistribution til ikke-kommercielle antenneforeninger,
der selv sammensætter deres pakker.
       efter at forenede danske antenneanlæg (i det følgende undertiden benævnt: fda) den
18. februar 2004 havde klaget til konkurrencestyrelsen, traf konkurrencerådet første gang afgø-
relse i sagen den 29. marts 2006. afgørelsen blev senere ophævet af konkurrenceankenævnet.
       den 30. september 2009 traf konkurrencerådet på ny afgørelse i sagen. konkurrencerådet
fandt bl.a., at viasats forretningsbetingelser havde til formål og til følge at begrænse konkurren-
cen og pålagde viasat at ophøre med disse vilkår. viasat indbragte den 28. oktober 2009 afgø-
relsen for konkurrenceankenævnet, der stadfæstede den ved kendelse af 8. juni 2010.
                                                     -4-
påstande
viasat har under denne sag, der er anlagt den 3. august 2010, nedlagt påstand om, at konkur-
renceankenævnets kendelse af 8. juni 2010 ophæves, subsidiært at kendelsen ophæves for så
vidt angår (a) antenneforeninger, der ikke udøver økonomisk aktivitet, (b) viasats aftaler med
yousee og dansk bredbånd og(c) kendelsens punkt 47, litra a, mere subsidiært at kendelsen
ophæves og hjemvises til fornyet behandling.
      konkurrencerådet har påstået frifindelse.
konkurrencerådets afgørelse
      ”…
      1. resumé
      1.       sagen omhandler de vilkår, som indgår i viasat broadcasting uk ltds aftaler om
      distribution af viasats tv-kanaler via kabelnet. viasat og viasat a/s indgår i mtg ab-
      koncernen.
      2.       viasat-koncernen er opbygget således, at viasat broadcasting uk ltd (i det føl-
      gende viasat) er leverandør af tv-kanaler (kanaludbyder), mens søsterselskabet viasat
      a/s fungerer som satellit-distributør.
      3.       viasats vilkår regulerer forholdet mellem viasat som kanaludbyder og de distri-
      butører af tv-kanaler, som sender tv ud til seerne via kabelnettet. konkret drejer det sig
      om betingelserne for at distribuere kanalerne tv3 og tv3+. viasat har oplyst, at betingel-
      serne fra 1. januar 2010 også kommer til at omfatte den nye tv-kanal, tv3 puls.
      4.       viasat stiller i sine vilkår krav om, at tv3 og tv3+ skal placeres i den første pro-
      grampakke, som indeholder andet end ikke-kommercielle tv-kanaler (herefter mellem-
      pakken). mellempakken ligger efter grundpakken, der som følge af offentlig regulering
      primært er reserveret til public service-kanaler. herved opnår viasat den størst mulige
      udbredelse (penetration) af sine tv-kanaler i forhold til andre kommercielle kanaler, hvil-
      ket har direkte betydning for størrelsen af de reklame- og abonnementsindtægter, som
      viasat kan opnå. et sådant vilkår har – konkurrencemæssigt set – først og fremmest be-
      tydning for konkurrenceforholdet mellem viasat som kanaludbyder og de øvrige kanal-
      udbydere på markedet.
      5.       viasat har opstillet et sådant placeringskrav for alle sine distributører på kabel-
      markedet, dvs.:
      a)       i viasats aftaler med (ikke-kommercielle) antenneforeninger om distribution til
      husstande, der er medlem af foreningerne,
      b)       i viasats aftaler med kommercielle distributører, der leverer faste basispakker til
      deres kunder. disse kunder kan være enkelte husstande, der har aftale direkte med di-
      stributøren, eller (ikke-kommercielle) antenneforeninger mv., der indgår aftaler med di-
      stributøren om køb af dennes basispakker. sådanne aftaler er indgået med yousee og
      dansk bredbånd.
                                                        -5-
c)         i de aftaler viasat indgår med kommercielle distributører (yousee og dansk
bredbånd) om disses videredistribution til andre (ikke kommercielle) antenneforeninger,
der selv sammensætter deres pakker.
6.         det er således et netværk af vertikale aftaler, der skal bedømmes.
7.         i viasats aftaler med antenneforeningerne (jf. forholdet i pkt. 5, litra a) fremgår
kravet af pkt. 3.5 i ”almindelige betingelser for distribution af viasat kanaler i ikke-kommercielt
drevne programfordelingsanlæg ejet af antenneforeninger, boligforeninger og lignende” … der
har følgende ordlyd:
”har operatøren opdelt programudbuddet i programfordelingsanlægget i to eller flere programpakker, f.eks. i
en grundpakke og en tillægspakke, er det en betingelse for operatørens adgang til at modtage og distribuere
kanalerne, at disse udbydes i den primære programpakke, som indeholder andet end ikke-kommercielle tv-
kanaler (dvs. must-carry kanaler og tv-kanaler, for hvilke der betales en så begrænset pris, at prisen for disse
supplerende kanaler alene udgør en begrænset del af den samlede pris for pakken). ved uenighed mellem via-
sat og operatøren om, hvilken programpakke, der skal betragtes som den primære, er viasats opfattelse den
afgørende.”
8.         i viasats aftale med yousee (tidl. tdc) er forholdet i pkt. 5, litra b) og c) regule-
ret i aftalens pkt. 3, 3. afsnit:
”det er en forudsætning for tdc’s distributionsret af tv3 og tv3+, at disse kanaler placeres i den første
programpakke – p.t. mellempakken – som indeholder andet end ikke-kommercielle kanaler (det vil sige must-
carry kanaler og kanaler, for hvilke der skal betales en så begrænset pris, at prisen for disse supplerende kana-
ler alene udgør en begrænset del af den samlede pris for pakken).”
9.         i viasats aftale med dansk bredbånd er det i pkt. 5 litra b) beskrevne forhold re-
guleret af aftalens pkt. 4.1 og 4.2 (om analoge kanalpakker):
”4.1. pakketeringen af dansk bredbånds kanalpakker baseres som udgangspunkt på en model med en grund-
pakke, en mellempakke og en fuldpakke.
4.2. viasat-kanalerne tv3 og tv3+ skal som minimum ligge i førstkommende pakke med kommercielle beta-
lingskanaler eller – hvis muligt – grundpakken.”
10.        viasats aftale med dansk bredbånd giver i aftalens pkt. 3.8 adgang til analog di-
stribution i de i pkt. 5, litra c) nævnte forhold: ”når dansk bredbånd fremover indgår aftale
om distribution af en eller flere viasat-kanaler med en antenneforening, skal dette for så vidt an-
går viasat-kanaler (tv3, 3+ mv.) ske med viasat som underliggende kontraktpart på kanal ni-
veau, således at viasats standardvilkår for distribution af viasat-kanaler til smatv … indgår
som bilag til dansk bredbånds leverance med pågældende antenneforening”.
11.        ... antenneforeninger, der erhverver distributionsrettigheder til viasats kanaler
gennem dansk bredbånd bliver således omfattet af samme vilkår, som antenneforenin-
gerne, der indgår aftale direkte med viasat, jf. pkt. 5, litra a).
12.        det er desuden fastsat i pkt. 3.2 i viasats almindelige betingelser over for anten-
neforeningerne, at tv3 og tv3+ skal distribueres til mindst 75 pct. af husstandene i an-
tenneforeningen (vilkåret er citeret i afsnit 3.4). et sådant minimumspenetrationskrav har
ligeledes betydning for størrelsen af de reklame- og abonnementsindtægter, som viasat
kan opnå. vilkåret stilles ikke over for yousee og dansk bredbånd (dog indgår vilkåret
… til dansk bredbånds leverancer til antenneforeninger i de situationer, der er omfattet
af punkt 5, litra c).
13.        begge vilkårene – placeringskravet og minimumspenetrationskravet – slår igen-
nem ved både analog og digital kabeldistribution. det bemærkes, at analysen i det føl-
gende ikke omfatter bredbåndsmarkedet.
                                               -6-
14.        sagen har baggrund i en klage fra forenede danske antenneanlæg (fda), som
finder, at vilkåret om placering afskærer antenneforeningerne fra frit at sammensætte
programpakker ud fra medlemmernes interesser og ønsker med hensyn til indhold og
pris. klagen skyldes bl.a. en sag med hjørring antenneselskab, hvor viasat ikke accepte-
rede, at antenneselskabet placerede tv3+ i fuldpakken, når bbc world og discovery lå i
mellempakken. denne sag omtales under afsnit 3.2.
15.        konkurrencerådet har tidligere bedømt viasats placeringsvilkår i pkt. 3.5. i afgø-
relse af 29. marts 2006 fandt rådet således ikke grundlag for at gribe ind over for vilkåret.
rådet fandt dengang ikke, at det kunne påvises, at vilkåret indebar en mærkbar be-
grænsning af konkurrencen i strid med § 6 eller artikel 81, ligesom viasats adfærd ikke
kunne karakteriseres som et misbrug af dominerende stilling i strid med § 11 eller artikel
82.
16.        konkurrenceankenævnet ophævede efterfølgende rådets afgørelse og hjemviste
sagen til fornyet behandling. ankenævnet udtalte i den forbindelse, at ”… aftalevilkåret,
der efter det oplyste må anses for ensidigt dikteret af viasat, efter sit indhold afskærer an-
tenneforeningernes adgang til frit at sammensætte programpakker ud fra medlemmernes
interesser og ønsker med hensyn til indhold og pris. ankenævnet finder, at et sådant vil-
kår efter sin karakter må anses at have til formål at begrænse konkurrencen, jf. herved
konkurrencelovens § 6, stk. 1”.
17.        ankenævnet henviste endvidere til en række betragtninger fra ophavsretsli-
censnævnet og højesteret, som forud herfor – i sagen vedrørende hjørring antennesel-
skab – havde tilsidesat vilkåret som ulovligt efter ophavsretslovens § 48.
18.        efter gennemførelse af en ny markedsundersøgelse og en ny samlet bedømmelse
af viasats placeringsvilkår, finder konkurrencestyrelsen, at vilkåret både har til formål og
til følge at begrænse konkurrencen.
19.        det relevante marked kan i sagen afgrænses til markedet for engrosdistribution
af betalingskanaler via kabelnet i danmark. på dette marked har viasat en markedsandel
på [over 30 pct.]. viasat er dermed den aktør, der har højest markedsandel.
20.        viasat begrænser med vilkåret den normale konkurrence mellem kanaludbyder-
ne. mellempakken er mere attraktiv end fuldpakken for en kanaludbyder, fordi pakken
har højere penetration og dermed kan generere flere reklameindtægter og abonnements-
kroner til en tv-kanal. men i stedet for at konkurrere på kvalitet og pris mv. med de øvri-
ge kanaludbydere om placeringen i mellempakken, så gør viasat denne placering til et
vilkår for levering i distributionsaftalerne. dette rammer først og fremmest de øvrige be-
talingskanaler, som – hos distributører med tre eller flere pakker – risikerer, at deres ka-
naler må vige pladsen i mellempakken til fordel for viasat. nogle kanaler opnår dermed
mindre penetration, lavere seertal, reducerede abonnementsindtægter og/eller tv-
reklameindtægter. vilkåret får også en afledt betydning for det tv-udbud, som distributø-
rerne kan præsentere for seerne, og for den pris, som husstandene skal betale. dermed
har vilkåret også betydning for forbrugerne.
21.        placeringsvilkåret angår ikke kun en enkelt kanal (tv3) men omfatter tillige
tv3+ og forventes også fremover at gælde for tv3 puls. vilkåret har dermed karakter af
bundling. hvis alle tre kanaler aftages, kan distributørerne ikke fordele disse i både mel-
lem- og fuldpakken men er nødsaget til at placere dem alle i mellempakken, såfremt der
indgår blot en enkelt anden kommerciel kanal i denne pakke. styrken af den fortræng-
ningseffekt, som vilkåret medfører, skal derfor ses i forhold til, at vilkåret gælder for op
til tre kanaler.
                                                 -7-
22.       ved bedømmelsen af viasats vilkår som et vilkår, der har til formål at begrænse
konkurrencen har styrelsen lagt vægt på, at vilkåret – set i sammenhæng med selve pak-
kestrukturen – har en indbygget fortrængningseffekt, at konkurrerende kanaludbydere
med en samlet markedsandel på [36-40] pct. på kabelmarkedet anser vilkåret for konkur-
rencebegrænsende, samt at vilkåret i øvrigt hindrer antenneforeningerne i at sammensæt-
te deres programpakker ud fra de tilsluttede husstandes ønsker med hensyn til indhold
og pris. det skal ses i sammenhæng med, at viasat selv angiver, at formålet med vilkåret
er at hindre, at viasat placeres dårligere end konkurrenterne.
23.       ved bedømmelsen af, om viasats vilkår har til følge at begrænse konkurrencen
mærkbart, finder styrelsen, at vilkåret, der indgår i et net af ensartede aftaler, er egnet til
at have en indvirkning på markedsforholdene, at konkurrencen påvirkes i et sådant om-
fang, at der kan forventes eller konstateres negative virkninger. bedømmelsen er baseret
på følgende forhold:
24.       kabeldistribution omfatter dels de net, hvor pakkesammensætningen bestemmes
af kommercielle distributører som yousee og dansk bredbånd (jf. pkt. 5, litra b) og dels
de net, hvor ikke-kommercielle antenneforeninger selv fastlægger pakkesammensætnin-
gen (jf. pkt. 5 litra a og c). de net, hvor pakkesammensætningen fastlægges af kommerci-
elle distributører (jf. pkt. 5 litra b) omfatter [60-64] pct. af alle landets husstande med ka-
belnet.
25.       de ikke-kommercielle antenneforeninger, der selv fastlægger deres pakkeudbud,
omfatter [36-40] pct. af husstandene med kabelnet her i landet. disse antenneforeninger
kan til brug for deres egen sammensætning af pakkerne erhverve en distributionsret for
viasats kanaler enten fra viasat (som kanaludbyder) eller fra en engrosdistributør. p.t.
har yousee og dansk bredbånd aftaler med viasat om at fungere som engrosdistributør
af viasats kanaler til denne del af kabelmarkedet.
26.       viasats aftaler indgår i hele dette netværk af aftaler, og vurderingen af virknin-
gerne af viasats placeringskrav i det følgende omfatter alle kabeldistributører, uanset om
disse erhverver viasats kanaler fra viasat eller fra andre.
27.       tv3 og tv3+ har som følge af kravet gennem de seneste 10 år været placeret i
kabeldistributørernes mellempakke. det er derfor nødvendigt at undersøge, hvordan ka-
nalerne må antages ville være blevet placeret i en situation uden viasats krav. her skal
der tages hensyn til, at tv3 og tv3+ i hele perioden har været blandt de fire dyreste ka-
naler i antenneforeningernes basispakker, samt at public-service-kanalerne som følge af
offentlig regulering er sikret plads i en grundpakke, mens kapaciteten i de øvrige basis-
pakker ikke er ubegrænset.
28.       styrelsens seneste markedsundersøgelse hos de ikke-kommercielle antennefor-
eninger viser, at viasats krav tillægges effekt ved pakkesammensætningen. antennefor-
eninger med 11 pct. af tilslutningerne på hele kabelmarkedet, oplyser, at viasats krav har
haft effekt på deres pakkesammensætning. antenneforeninger med 6 pct. af tilslutnin-
gerne angiver konkret, at de har ønsket at placere tv3/tv3+ i en anden pakke end mel-
lempakken men er blevet hindret heri af viasats krav. hertil kommer, at foreninger re-
præsenterende 1 pct. af tilslutningerne angiver, at de som følge af vilkåret helt har und-
ladt at distribuere en eller flere konkurrerende kanaler. foreninger repræsenterende 9
pct. af tilslutningerne angiver, at de som følge af vilkåret tilbyder færre pakker, end de
ville have gjort, hvis vilkåret ikke havde været gældende.
29.       på den baggrund må det antages, at et antal antenneforeninger ville have place-
ret i hvert fald en af viasats kanaler i en pakke med mindre penetration end mellempak-
ken, såfremt kravet ikke var blevet håndhævet af viasat. dette understøttes af følgende:
                                                 -8-
30.       for det første vil der naturligt være en vis forskel på, hvordan de enkelte antenne-
foreninger prioriterer kanalerne. fx er det dokumenteret, at der er regionale forskelle ved
valg af tv-kanaler. endvidere vil der være forskelle begrundet i de tilsluttede husstandes
interesser og lign. tv3 og tv3+ hører til blandt de mest efterspurgte betalingskanaler,
hvilket atter viser sig i viasats høje seertal og markedsandele målt på indtjening i forhold
til de fleste andre betalingskanaler, og kanalerne ville derfor formentlig i mange tilfælde
under alle omstændigheder være blevet placeret i mellempakken. der er imidlertid lø-
bende blevet markedsført nye kanaler, og der har med mellemrum været anledning for
antenneforeningerne til at prøve nye sammensætninger af programudbuddet, hvor tv3
eller tv3+ kunne have været placeret i andre pakker end mellempakken, hvis vilkåret ik-
ke havde været gældende. der er således andre kanaler, der minder om fx tv3, og som
tilmed er billigere. nogle antenneforeninger ville derfor kunne ”nøjes” med sådanne ka-
naler i mellempakken men hindres heri af vilkåret. tv3+ indeholder fx en del fodbold-
kampe. nogle seere ønsker at have mulighed for at følge disse fodboldkampe. andre in-
teresserer sig ikke for sport og fodbold og vil prioritere kanaler med dette indhold lavt.
viasats placeringskrav begrænser kabeldistributørernes mulighed for frit at sammensæt-
te deres basispakker i overensstemmelse med sådanne præferencer. hertil kommer, at
placeringsvilkåret efter det oplyste i fremtiden også skal gælde for tv3 puls.
31.       at der er et reelt ønske om at stå frit i sammensætningen af pakker fremgår af
klagen fra fda, som er blevet opretholdt i mere end 10 år, og af sagen vedrørende hjør-
ring antenneselskab.
32.       for det andet viser styrelsens undersøgelse hos de ikke-kommercielle antennefor-
eninger, der selv sammensætter deres pakker, at prisen for de enkelte kanaler er en vigtig
eller meget vigtig faktor ved sammensætningen af kanalpakkerne. for at tage hensyn til
det og holde udgifterne nede, er det naturligt at sammensætte kanalpakkerne sådan, at
dyre kanaler gennemgående placeres i de store pakker med mindst penetration, så mel-
lempakken ikke bliver unødig dyr. styrelsens undersøgelse af pakkesammensætningen
hos antenneforeninger med tre pakker viser, at den gennemsnitlige pris pr. kanal i fuld-
pakken er højere end den gennemsnitlige pris pr. kanal i mellempakken. dette gælder
endda, selv om tv3 og tv3+, der hører til de dyreste kanaler, i kraft af viasats krav kon-
sekvent ligger i mellempakken. hvis tv3 og/eller tv3+ ikke indgik i mellempakken men
i fuldpakken, ville prisen på mellempakken kunne sænkes synligt. blev fx tv3, der har
en vejledende udsalgspris på 19,42 kr. pr. måned (uden afgifter) udskiftet i mellempak-
ken med en af de betalingskanaler, der kun koster mellem 2,95 og 9,95 kr. pr. måned (jf.
tabel 3 i afsnit 3.5.3), ville prisen for mellempakken kunne sættes ned. prisforskellen på
mellem- og fuldpakken ville dermed vokse med 10 procent eller mere, hvilket ville give
et øget prisspænd og dermed give de tilsluttede husstande større mulighed for at vælge
efter pris.
33.       sammenfattende er der derfor grundlag for at konkludere, at viasats krav be-
grænser antenneforeningernes muligheder for at sammensætte deres programpakker ef-
ter eget valg, og at dette kan føre til, at konkurrerende kanaler får en mindre gunstig pla-
cering i kabelpakkerne end ellers. i de tilfælde hvor antenneforeninger overvejer at spre-
de betalingskanalerne over flere pakker medfører vilkåret som anført, at viasat ved pla-
ceringen i mellempakken altid opnår den højst mulige penetration i forhold til øvrige be-
talingskanaler. dette sker på bekostning af konkurrencen, idet andre betalingskanaler
som konsekvens heraf fortrænges fra mellempakken. dette støttes af vurderingen fra de
øvrige kanaludbydere med en markedsandel på [36-40] pct. af kabelmarkedet, der finder
viasats krav konkurrencebegrænsende. samtidig skal styrken af denne fortrængningsef-
fekt anskues ud fra, at placeringsvilkårene gælder for op til tre viasat-kanaler.
                                                 -9-
34.       viasat har bl.a. henvist til, at vilkåret skal sikre, at tv3 og tv3+, der er populære
kanaler, ikke via en placering i en større og dyrere pakke anvendes som løftestang for salg
af de øvrige kanaler. samtidig skal vilkåret sikre, at viasat ikke stilles dårligere end sine
konkurrenter. hvis vilkåret ikke fandtes, ville viasat således risikere, at distributørerne
placerede tv3 og tv3+ i de større pakker eller i hvert fald en af kanalerne i fuldpakken,
så mellempakken fx ikke blev for dyr eller for at tilbyde et mere alsidigt udbud i mellem-
pakken. dette kunne resultere i en ond cirkel, hvor antallet af abonnenter og dermed via-
sats indtægter (både fra abonnementer og reklamer) ville falde, hvilket ifølge viasat kun-
ne tvinge selskabet til at slække på kvaliteten eller hæve priserne.
35.       styrelsen finder, at der i forhold til antenneforeningerne ikke er belæg for at an-
tage, at foreningerne skulle have interesse i at afsætte større (og dyrere) pakker med hen-
blik på at sikre et mersalg. foreningerne ønsker netop at kunne varetage medlemmernes
interesser – konkret illustreret ved denne klage, som angår ønsket om at kunne placere
tv3 og/eller tv3+ i fuldpakken – bl.a. så mellempakken ikke bliver for dyr.
36.       hvad angår de kommercielle distributører må det være op til en forhandling
mellem viasat og den pågældende distributør, hvordan de afbalancerer deres interesser.
yousee har oplyst, at de anser placeringsvilkåret for forhandlet. her spiller det efter sty-
relsens opfattelse ind, at yousee repræsenterer omkring 1 mio. husstande og dermed har
mulighed for at udøve reel købermagt set i forhold til en ”almindelig” antenneforening,
der forhandler enkeltvis og ikke repræsenterer mere end maksimalt 64.000 husstande, og
hvor 90 pct. af foreningerne har under 300 tilslutninger. yousees aftale med viasat er ik-
ke en standardaftale men en individuelt udformet kontrakt, og yousee modtager også en
række rabatter fra viasat, som ikke tildeles antenneforeninger i almindelighed. set i den-
ne sammenhæng er der derfor ikke noget overraskende ved, at yousee anser vilkåret
som del af en gensidigt forhandlet aftale. dette ændrer imidlertid ikke ved, at placerings-
vilkåret i aftalens pkt. 3, 3. afsnit er en betingelse for levering i kontraktforholdet mellem
viasat og yousee.
37.       konsekvensen af placeringsvilkåret i den i pkt. 5 litra c) beskrevne situation er, at
de ikke-kommercielle antenneforeninger, der erhverver distributionsret for viasats kana-
ler via yousee eller dansk bredbånd, afskæres fra at udøve den valgret, som ellers ville
tilkomme dem ved sammensætningen af foreningens pakker.
38.       virkningerne af vilkåret for de konkurrerende kanaludbydere er et spejl af alle
de følger, som viasat selv påberåber sig at ville undgå med vilkåret; dvs. dårligere place-
ring og som konsekvens heraf reducerede abonnementsindtægter, forringet penetration,
lavere seertal og dermed reducerede tv-reklameindtægter.
39.       disse virkninger er samtidig mærkbare for konkurrencen. særligt i forhold til de
[36-40] pct. af husstandene på det samlede kabelmarked, hvis antenneforeninger selv står
for sammensætningen af programpakkerne, må vilkåret tillægges en afskærmende effekt.
på denne del af kabelmarkedet må konkurrerende kanaludbydere – ud over at skulle gø-
re sig gældende overfor antenneforeningerne i forhold til de gængse konkurrencepara-
metre som pris og indhold m.v. – affinde sig med, at viasat som en del af det aftale-
grundlag, som antenneforeningerne indgår på, betinger sig op til flere pladser i mellem-
pakken. og blandt disse antenneforeninger oplyser et antal svarende til 11 pct. af det
samlede antal tilslutninger på kabelmarkedet, at kravet har haft virkning på pakkesam-
mensætningen, ligesom et antal svarende til 6 pct. af det samlede antal tilslutninger på
kabelmarkedet angiver, at de konkret har overvejet at placere tv3 og/eller tv3+ i en an-
den pakke, end kravet tilsiger. samtidig hører viasats kanaler til det mest efterspurgte
betalingskanaler, og selskabet har den højeste markedsandel på det relevante marked.
                                                - 10 -
40.       dermed har viasats vilkår både til formål og til følge at begrænse konkurrencen i
strid med konkurrencelovens § 6, stk. 1 og artikel 81, stk. 1.
41.       denne vurdering og konklusion gælder også viasats vilkår om en mindstepe-
netration på 75 pct. i pkt. 3.2 i distributionsvilkårene for de ikke-kommercielle antenne-
foreninger. selv om et sådant mindstepenetrationskrav har nogle andre formuleringer
end placeringskravet i pkt. 3.5, har ophavsretslicensnævnet fastslået, at et vilkår om mi-
nimumspenetration i alt væsentlighed må antages at have samme baggrund og virkning
som kravet om placering i mellempakken. nævnet fandt, at et krav om minimumspenet-
ration på 80 pct. indebar et væsentligt indgreb i kabeldistributørens adgang til at sam-
mensætte programpakker ud fra de tilsluttede husstandes ønsker med hensyn til indhold
og pris – også selv om den krævede mindstetilslutning blev sat væsentligt ned.
42.       styrelsens undersøgelse viser, at antenneforeninger med tre pakker for 60 pcts.
vedkommende har en penetration af fuldpakken på under 75 pct. og dermed rammes af
viasats krav. dette svarer til godt 6 pct. af tilslutningerne på hele kabelmarkedet. et krav
på mindst 75 pct. penetration for tv3/tv3+ fører derfor til, at kanalerne i sådanne for-
eninger mindst skal placeres i mellempakken. formålet med et minimumspenetrations-
krav bliver dermed det samme, som formålet med et egentligt placeringskrav. følgen
bliver også den samme i antenneforeninger med tre eller flere programpakker i de tilfæl-
de, hvor en antenneforening havde ønsket at anbringe tv3 og/eller tv3+ i fuldpakken
men er afskåret herfra pga. vilkåret om minimumspenetration.
43.       viasats vilkår opfylder ikke betingelserne for en individuel fritagelse i § 8, stk.
1/art. 81, stk. 3, allerede fordi det ikke er godtgjort, at de indebærer fordele for effektivite-
ten. vilkårene er ikke tidsbegrænsede og vil – hvis alle kanaludbydere stillede vilkår af
samme art – kunne umuliggøre et fremtidigt udbud af tv-pakker af varierende størrelse
og til differentierede priser.
44.       samlet er der derfor grundlag for at påbyde viasat, at ophøre med og fremover
afstå fra i sine distributionsaftaler med kabeldistributørerne at gøre levering af en eller
flere af viasats tv-kanaler betinget af, at kanalerne placeres i på forhånd angivne pro-
grampakker, at kanalerne placeres i forhold til andre tv-kanalers indplacering i pakkerne,
eller at kanalerne skal kunne ses af en på forhånd angivet andel af de tilsluttede husstan-
de (minimumspenetration) – uanset om kravet er opstillet som vilkår om placering for
tv3 og tv3+ eller andre viasat-kanaler i specifikt angivne pakker (svarende til pkt. 3.5)
eller som et vilkår om konkrete tærskler om minimumspenetration (svarende til pkt. 3.2)
eller på anden vis.
45.       påbuddet omfatter også vilkår fra viasats side, der – i et senere led – får samme
virkning over for antenneforeninger og øvrige kabeldistributører, som hvis antennefor-
eningerne m.v. havde købt kanalerne direkte hos viasat. dette skal imødegå den situati-
on, at viasat via mellemhandel af sine kanaler fortsat sikrer sig en plads i mellempakken.
påbuddet gælder derfor både, når viasat indgår aftale om levering af viasats kanaler di-
rekte med antenneforeninger m.v., der sammensætter egne kanalpakker, og når viasat
indgår aftaler med engrosdistributører, der videresælger viasats kanaler til antennefor-
eninger m.v., der herefter sammensætter egne pakker, jf. pkt. 5, litra c) og pkt. 25. viasat
afskæres dermed fra at betinge sig, at vilkår svarende til pkt. 3.5 om pakkeplacering, pkt.
3.2 om minimumspenetration eller lignende vilkår skal videreføres fra en eller flere en-
grosdistributører til slutdistributøren.
                                                 - 11 -
2. afgørelse
46.       det meddeles viasat broadcasting uk ltd. og mtg ab, at pkt. 3.2 (om mini-
mumspenetration) og 3.5 (om placering) i ”viasats almindelige betingelser for distribution af
viasats kanaler i ikke-kommercielt drevne programfordelingsanlæg ejet af antenneforeninger, bo-
ligforeninger og lignende” samt tilsvarende vilkår indsat i distributionsaftaler med alle øv-
rige kabeldistributører har til formål og til følge at begrænse konkurrencen i strid med
konkurrencelovens § 6, stk. 1, og ef-traktatens artikel 81, stk. 1.
47.       i medfør af konkurrencelovens § 6, stk. 4, jf. § 16, stk. 1, påbyder konkurrencerå-
det viasat broadcasting uk ltd.:
a)        straks at ophøre med og fremover afstå fra at gøre levering af en eller flere af
viasats tv-kanaler, der ikke er high-pay kanaler, til distribution i kabeldistributørernes
pakker i danmark betinget af:
i)        at en eller flere kanaler placeres i på forhånd angivne programpakker,
ii)       at en eller flere kanaler placeres i forhold til andre tv-kanalers indplacering i
programpakkerne, eller
iii)      at en eller flere kanaler skal kunne ses af en på forhånd angivet andel af de til-
sluttede husstande (minimumspenetration).
dette gælder både, når viasat eller en agent på viasats vegne indgår aftale om levering af
viasats kanaler direkte med kabeldistributører (herunder antenneforeninger og boligfor-
eninger), der sammensætter egne kanalpakker, og når viasat indgår aftaler med virk-
somheder, der som mellemhandlere videresælger viasats kanaler til distributører, der
sammensætter egne pakker.
b)        som konsekvens heraf straks at ophæve pkt. 3.2 (om minimumspenetration) og
pkt. 3.5 (om placering) i ”viasats almindelige betingelser for distribution af viasats kanaler i ik-
ke-kommercielt drevne programfordelingsanlæg ejet af antenneforeninger, boligforeninger og lig-
nende”, pkt. 3, 3. afsnit (om placering) i viasats distributionsaftale med yousee samt pkt.
4.2. (om placering) i viasats distributionsaftale med dansk bredbånd.
c)        senest 4 uger fra datoen for denne afgørelse at informere alle kabeldistributører,
med hvem der er indgået aftale om distribution af viasats kanaler, om nærværende afgø-
relse,
d)        senest 4 uger fra datoen for denne afgørelse at indsende dokumentation til kon-
kurrencestyrelsen for,
i)        at viasat broadcasting uk ltd. har ophævet de pågældende vilkår, samt
ii)       at den under litra c) omhandlede information er udsendt.
….
3. sagsfremstilling
3.1 indledning
49.       forenede danske antenneanlæg (fda) har klaget til konkurrencestyrelsen over
viasat broadcasting uk ltd. (viasat). klagen angår viasats distributionsvilkår om place-
ring af tv-kanalerne tv3 og tv3+ i antenneforeningernes programpakker. vilkårene be-
stemmer, at tv3 og tv3+ skal placeres i den første programpakke, der indeholder tv-
kanaler, for hvilke der opkræves abonnementsbetaling.
                                                  - 12 -
50.        klagen blev fremsat første gang i 2004 og blev behandlet af konkurrencerådet
den 29. marts 2006. her fandt rådet, at viasats vilkår ikke var i strid med konkurrencelo-
vens § 6, stk. 1/ef-traktatens art. 81, idet det ikke havde til formål at begrænse konkur-
rencen, og idet det ikke kunne påvises, at vilkåret havde en mærkbar konkurrencebe-
grænsende virkning. …
51.        afgørelsen blev af fda indbragt for konkurrenceankenævnet. den 27. april 2007
ophævede ankenævnet afgørelsen og hjemviste sagen. konkurrenceankenævnet udtalte i
den forbindelse bl.a.:
”… at afgørelsen er baseret på en beskrivelse og afgrænsning af det relevante marked, som er po-
stulerende og upræcis, selvmodsigende og uklar. de foretagne undersøgelser om bl.a. det omtviste-
de vilkårs påvirkning af markedet er derfor baseret på et mangelfuldt grundlag.
        hertil kommer, at aftalevilkåret, der efter det oplyste må anses for ensidigt dikteret af via-
sat, efter sit indhold afskærer antenneforeningernes adgang til frit at sammensætte programpakker
ud fra medlemmernes interesser og ønsker med hensyn til indhold og pris. ankenævnet finder, at
et sådant vilkår efter sin karakter må anses at have til formål at begrænse konkurrencen, jf. herved
konkurrencelovens § 6, stk. 1. højesteret har da også i dommen af 26. august 2003 (ufr 2003 s.
2391) tiltrådt ophavsretslicensnævnets bedømmelse, at hensyn af konkurrenceretlig karakter un-
der alle omstændigheder bestyrker, at vilkår som det omhandlede bør modvirkes.”
52.     fda har herefter opretholdt sin klage, og konkurrencestyrelsen har i den anled-
ning foretaget en ny markedsundersøgelse med henblik på at bedømme viasats vilkår på
ny.
3.2 ophavsretslicensnævnets afgørelser
3.2.1 hjørring antenneselskab
53.        forud for konkurrencerådets afgørelse i 2006 havde vilkåret været forelagt op-
havsretslicensnævnet. sagen var indbragt af hjørring antenneselskab, fordi viasat ikke
accepterede, at antenneselskabet placerede tv3+ i programpakke 3 (fuldpakken), når
bbc world og discovery var placeret i programpakke 2 (mellempakken).
54.        ophavsretslicensnævnet traf afgørelse i sagen den 6. december 2000 og udtalte
om vilkåret:
”…at bestemmelser som den omhandlede strider mod væsentlige hensyn til brugerne og mod væ-
sentlige samfundsmæssige hensyn. nævnet finder endvidere, at der ikke heroverfor kan lægges af-
gørende vægt på de hensyn af forretningsmæssig karakter, som indklagede har anført som begrun-
delse for bestemmelsen. den tilstræbte store udbredelse af 3+ bør opnås i fri konkurrence og ikke
ved at påtvinge antenneforeningerne en bestemt ordning med hensyn til placering i programpakke.
efter en samlet vurdering finder nævnet derfor, at det omhandlede vilkår bør tilsidesættes i medfør
af ophavsretslovens § 48, stk. 1”.
55.        ophavsretslicensnævnet anførte endvidere:
”nævnet finder dog anledning til at bemærke, at hensyn af konkurrenceretlig karakter efter næv-
nets opfattelse under alle omstændigheder bestyrker, at vilkår som det omhandlede bør modvirkes.”
56.        afgørelsen fra ophavsretslicensnævnet blev stadfæstet af østre landsret den 22.
februar 2002 og af højesteret den 26. august 2003.
57.        landsretten bemærkede følgende:
”vilkåret…medfører, at sagsøgte… ikke frit kan vælge, i hvilken programpakke sagsøgte vil placere
tv-kanalen 3+, heller ikke selvom en vejledende brugerafstemning måtte vise en meget ringe inte-
resse for 3+ blandt sagsøgtes medlemmer. hvis tilsvarende vilkår blev almindelige blandt pro-
gramudbydere, ville det vanskeliggøre antenneselskabernes muligheder for at udbyde mere end én
                                                    - 13 -
programpakke ud over den programpakke, der indeholder ikke-kommercielle tv-kanaler. såvel pri-
sen for adgang til tv-kanaler som antallet af udbudte tv-kanaler vil kunne påvirkes heraf.
        efter en samlet vurdering, herunder af de af sagsøgeren anførte forretningsmæssige hensyn,
finder landsretten, at det omhandlede vilkår strider mod væsentlige hensyn til brugerne og væ-
sentlige samfundsmæssige hensyn, hvorfor vilkåret tilsidesættes som urimeligt, jf. ophavsretslo-
vens § 48, stk. 1.”
58.     højesteret bemærkede følgende:
”af de grunde, der er anført af ophavsretslicensnævnet, tiltræder højesteret, at der er tilstrække-
ligt grundlag for i medfør af ophavsretslovens § 48, stk. 1, at tilsidesætte punkt 2.03 i viasats al-
mindelige betingelser for distribution af tv3 danmark og 3+. ”
3.2.2 aalborg-nørresundby antenneforening
59.        ophavsretslicensnævnet har yderligere den 3. januar 2002 truffet afgørelse i
medfør af ophavsretslovens § 48, stk. 1, i anledning af en klage fra aalborg-nørresundby
antenneforening over tvdanmark 1 ltd. sagen omhandlede et vilkår om minimumspe-
netration, som indebar, at tv-kanalen tvdanmark 1 skulle modtages af mindst 80 pct. af
husstandene i antenneforeningen. foreningen havde opdelt sit programudbud i tre pak-
ker. tvdanmark 1 var placeret i pakke tre (fuldpakken), der blev modtaget af 78 pct. af
foreningens husstande.
60.        ophavsretslicensnævnet udtalte følgende:
”vilkåret i indklagedes standardaftale med kabeloperatører om, at tvdanmark 1 skal modtages af
mindst 80 % af de husstande, som er tilsluttet kabelanlægget, indebærer et væsentligt indgreb i
kabeloperatørernes adgang til frit at sammensætte programpakker ud fra de tilsluttede husstandes
interesser og ønsker med hensyn til indhold og pris. dette gælder, selv om den krævede mindste-
tilslutning blev sat væsentligt ned. på denne baggrund, og da vilkår om en vis mindstetilslutning
efter det oplyste også anvendes af andre kabeloperatører, findes klageren at have fornøden retlig in-
teresse i en prøvelse af påstand 2, selv om indklagede har afgivet erklæring om at være villig til ik-
ke fuldt ud at håndhæve 80%-kravet over for klageren.
        et vilkår for tilladelse til kabelviderespredning, hvorefter tv-programmet skal modtages af
en vis andel af de husstande, der er tilsluttet kabelanlægget, må antages i alt væsentligt at have
samme baggrund og virkning som de vilkår om placering i den primære programpakke med kom-
mercielle kanaler, hvorom nævnet traf afgørelse ved kendelsen af 6. december 2000 i sag nr. 80 [sa-
gen om hjørring antenneselskab]. nævnet finder derfor af de grunde, der er anført i denne ken-
delse, at også vilkår om en vis mindstetilslutning bør tilsidesættes i medfør af ophavsretslovens §
48, stk. 1. …
        det bemærkes, at dette ikke udelukker, at en programleverandør overfor en kabeloperatør
kan være berettiget til at nægte at give tilladelse til viderespredning af tv-programmet i en be-
stemt programpakke, såfremt placeringen i denne som følge af særlige forhold strider mod væsent-
lige og anerkendelsesværdige hensyn til programleverandøren.”
3.2.3 ophavsretsloven efter 1. januar 2004
61.        ophavsretslicensnævnets afgørelser på kabelmarkedet har efter 1. januar 2004
ikke bindende virkning for radio- og fjernsynsforetagender, .... viasat har herefter valgt at
fastholde vilkåret om pakkeplacering.
3.3. virksomhederne
3.3.1 mtg-koncernen
62.        aftalerne om placering af tv3 og tv3+ indgås med viasat broadcasting uk ltd.,
der udsender (up-linker) kanalerne fra england. viasat broadcasting uk ltd. er en del af
modern times group (mtg), jf. figur 1. mtg-koncernen ejer og driver en række tv-
kanaler i danmark og andre europæiske lande. tv3 og tv3+ er brede underholdnings
                                                   - 14 -
      kanaler henvendt til danske seere. kanalerne er finansieret af både annonceindtægter og
      abonnementskroner. ud over tv3 og tv3+ markedsfører mtg i danmark bl.a. tv3 puls
      og tv1000-kanalerne (film). viasat ejer halvdelen af aktierne i tv2 sport.
figur 1.mtg
      note: mtg broadcasting ab og mtg holding ab er 100 % ejet af mtg ab. viasat uk
      ltd., tv3 a/s er 100 % ejet af mtg broadcasting ab. mtg a/s danmark og viasat a/s
      danmark er 100 % ejet af mtg holding ab.
      63.      tv3 og tv3+ produceres i selskabet tv3 a/s. mtg er derudover aktiv på mar-
      kedet for distribution af tv-kanaler gennem viasat a/s danmark, der tillige agerer som
      satellitdistributør her i landet.
      64.      …
      3.3.2 forenede danske antenneanlæg
      65.      der findes over 4.000 antenneforeninger i danmark. antenneforeningernes inte-
      resser varetages af organisationen forenede danske antenneanlæg (fda). fda har eksi-
      steret siden 1983 og har i 2009 335 brugerejede antenneforeninger over hele landet som
      medlemmer. disse antenneforeninger har tilsammen ca. 400.000 tilslutninger og repræ-
      senterer ca. 1 mio. danske tv-seere. der er som helhed tale om forholdsvis store antenne-
      foreninger, men der er en betydelig variation.
      3.4. aftalen m.v.
      66.      for at se tv3 og tv3+ kræves der enten miniparabol med tilhørende viasat-
      godkendelse eller adgang til kabel-tv, herunder via fællesantenneanlæg, eller til bred-
      bånds-tv (iptv via telefon- eller fiberkabler). viasat indgår i dag aftale om distribution af
      tv3 og tv3+ med lokale antenneforeninger og har herudover indgået distributionsaftaler
      med de kommercielle distributører yousee, telia stofa, tdc tv, dansk bredbånd og
      profiber.
      67.      det vilkår, der er til bedømmelse, stilles af viasat over for alle selskabets distri-
      butører på kabelmarkedet, dvs.:
      a)       i viasats aftaler med (ikke-kommercielle) antenneforeninger om distribution til
      husstande, der er medlem af foreningerne,
                                                    - 15 -
b)         i viasats aftaler med kommercielle distributører, der leverer faste basispakker til
deres kunder. kunderne kan være enkelte husstande, der har aftale direkte med distribu-
tøren, eller (ikke-kommercielle) antenneforeninger mv., der indgår aftaler med distribu-
tøren om køb af dennes basispakker. sådanne aftaler er indgået med yousee og dansk
bredbånd.
c)         i de aftaler viasat indgår med kommercielle distributører (yousee og dansk
bredbånd) om disses videredistribution til andre (ikke kommercielle) antenneforeninger,
der selv sammensætter deres pakker.
68.        kravet stilles ikke ved distribution via satellit og det jordbaserede sendenet, da
viasat er eneleverandør af tv3 og tv3+ via satellit og har valgt ikke at tilbyde kanalerne
via det jordbaserede sendenet. vilkårene for distribution via bredbånd indgår ikke i ana-
lysen, jf. pkt. 81 og 114.
69.        i aftalerne med antenneforeningerne … fremgår vilkåret bl.a. af pkt. 3.5 i ”viasats
almindelige betingelser for distribution af viasats kanaler i ikke-kommercielt drevne programforde-
lingsanlæg ejet af antenneforeninger, boligforeninger og lignende” …
…
73.        betingelser svarende til … pkt. 3.5 fremgår tilsvarende af aftalerne med de kom-
mercielle distributører. af viasats aftale med yousee (tidl. tdc) pkt. 3, 3. afsnit fremgår
således vedrørende de under pkt. 66, litra b) og c), beskrevne forhold, at
”det er en forudsætning for tdc’s distributionsret af tv3 og tv3+, at disse kanaler placeres i
den første programpakke – p.t. mellem-pakken – som indeholder andet end ikke-kommercielle ka-
naler (det vil sige must-carry kanaler og kanaler, for hvilke der skal betales en så begrænset pris, at
prisen for disse supplerende kanaler alene udgør en begrænset del af den samlede pris for pakken).”
 74.    i aftalens pkt. 5 in fine om prisregulering er det anført, at:
”såfremt organiserede kunder, der er tilsluttet tdc-net eller tilsluttede net, lovligt måtte vælge
at placere tv3 og/eller tv3+ i pakker, der er væsentligt mindre attraktive for viasat end tdc’s
standardpakker, jf. pkt. 3, 3. afsnit, skal viasat have ret til at foretage en justering af programpri-
serne for så vidt angår de berørte tilslutninger i overensstemmelse med de principper, der af viasat
måtte blive anvendt på markedet generelt. tdc’s rabat, jf. pkt. 4.2, skal dog fortsat udgøre […]
pct. af de såkaldte regulerede markedspriser”.
75.        i viasats aftale med dansk bredbånd samt tillæg hertil, er den i pkt. 66, litra b)
beskrevne situation reguleret af følgende bestemmelse i aftalens pkt. 4.1 og 4.2 (om ana-
loge kanalpakker):
”4.1. pakketeringen af dansk bredbånds kanalpakker baseres som udgangspunkt på en model med
en grundpakke, en mellempakke og en fuldpakke.
4.2. viasat-kanalerne tv3 og tv3+ skal som minimum ligge i førstkommende pakke med kom-
mercielle betalingskanaler eller – hvis muligt – grundpakken.”
76.        viasats aftale med dansk bredbånd giver i aftalens pkt. 3.8 adgang til analog di-
stribution i de i pkt. 66, litra c) nævnte forhold:
”når dansk bredbånd fremover indgår aftale om distribution af en eller flere viasat-kanaler med
en antenneforening, skal dette for så vidt angår viasat-kanaler (tv3, 3+ mv.) ske med viasat som
underliggende kontraktpart på kanal niveau, således at viasats standardvilkår for distribution af
viasat-kanaler til smatv … indgår som bilag til dansk bredbånds leverance med pågældende
antenneforening”.
                                               - 16 -
 …. antenneforeninger, der erhverver distributionsrettigheder til viasats kanaler gennem
dansk bredbånd er således omfattet af samme vilkår, som antenneforeningerne, jf. pkt.
66, litra a).
78.       ud over placeringskravet i pkt. 3.5 indeholder viasats aftaler med antennefor-
eninger … i aftalens pkt. 3.2 et krav om minimumspenetration:
”operatøren har pligt til at distribuere kanalerne til mindst 75 % af husstande tilsluttet pro-
gramfordelingsanlægget.”
79.       et tilsvarende minimumspenetrationsvilkår findes ikke over for de kommercielle
kabeldistributører. viasats aftale med dansk bredbånd, … bestemmer dog, at viasat er
kontraktpart på kanalniveau for tv3, tv3+ mv., og at viasats standardvilkår, der inde-
holder minimumspenetrationskravet på 75 pct., er del af kontraktforholdet.
80.       viasat har oplyst, at pkt. 3.5 i ”viasats almindelige betingelser…” alene håndhæves
i forhold til tv3 og tv3+ men ikke i forhold til viasats øvrige tv-kanaler. dog skal vilkå-
ret fremover også gælde for den nye viasatkanal, tv3 puls. indtil udgangen af 2009 er
tv3 puls dog gratis for antenneforeningerne og de kommercielle kabeloperatører inkl.
bredbåndsoperatører.
81.       ovennævnte vilkår har først og fremmest været rettet imod kabel-tv i analog form.
hvad angår kabel-tv i digital form via antenneforeninger og kommercielle kabeldistributø-
rer, så udsendes viasats kanaler alene i digitalt format i form af et såkaldt digitalt spejl af
det analoge udbud – dvs. at placeringen af hver enkelt tv-kanal i det analoge pakkeud-
bud overføres uændret via et digitalt spejl til et digitalt pakkeudbud. dermed overføres
virkningen af vilkårene direkte til det digitale spejl og har dermed også betydning ved
digital modtagelse af tv3 og tv3+ via kabel-tv. viasat har i den forbindelse bekræftet, at
det ikke er muligt for kabeldistributører, herunder antenneforeninger, at få tv3 eller
tv3+ som enkeltstående digitale tilvalgskanaler eller som kanaler i en eller flere sideord-
nede digitale kanalpakker. i tilknytning hertil er det aftalt mellem viasat og yousee, at
der træder et placeringskrav svarende til pkt. 3, 3. afsnit i kraft, hvis yousee erstatter den
analoge mellempakke med en digital mellempakke. viasat har ikke indgået aftale med
dansk bredbånd om distribution af kanalerne i digital form via coax-kabler.
82.       tv3 og tv3+ distribueres herudover via bredbånd. på dette område har viasat af-
taler med tdc tv, dansk bredbånd og profiber. distributionen er underlagt en anden
regulering end distribution via kabelnettet (coax-kabler). ved distribution via bredbånd
indgår viasats kanaler således i egentlige viasat-pakker, der købes som supplement til en
eller flere af distributørernes basispakker med gængse must-carry kanaler og nabolands-
kanaler (alternativt inkluderer viasats pakke disse kanaler). viasat har i aftalerne forbe-
holdt sig kundeforholdet til egne kanaler og fastsætter selv prisen for pakkerne eller for
viasat-kanalerne, hvis der tillige indgår must-carry kanaler mv. i pakken. styrelsen har
ikke konstateret vilkår om forrang for viasat-pakkerne i forhold til distributørernes egne
pakker svarende til ”viasats almindelige betingelser…” pkt. 3.5. hertil kommer, at andre
kanaludbydere udbyder lignende pakker ved siden af viasats pakker – fx canal digital
pakker. styrelsen har derfor ikke taget stilling til forholdene på bredbåndsmarkedet.
3.5 markedsbeskrivelse
3.5.1 tv-markedet
83.       næsten alle danske husstande har fjernsyn. heraf har ca. 66 pct. af husstandene
mere end ét tv-apparat. godt 60 pct. af husstandene har fortsat kun analoge tv-apparater
og kan derfor ikke modtage digitale signaler.
                                              - 17 -
84.      danskerne har de seneste 10 år fået mange flere tv-kanaler at vælge imellem. den
udvikling er betinget af, at der er kommet nye distributionsformer med stor kapacitet
(sendemuligheder) så som kabel-tv, satellit-tv og senest bredbånds-tv. distributørerne
tilbyder husstandene tv-kanaler i pakker med op til samlet mere end 50 tv-kanaler.
85.      tv-markedet er vertikalt integreret, jf. figur 2. på den ene side skal kanaludby-
derne (up-stream) have sikret sig tilstrækkeligt attraktive rettigheder, og samtidig skal de
(down-stream) have adgang til distributionsnet, der giver mulighed for at nå så mange
seere/husstande som muligt.
figur 2.tv-markedet
                rettigheder             tv-kanaler            tv-kanaler i
                                                                 pakker
   rettigheds-               kanal-
      haver                  udbyder               distributør              seere
86.      kanaludbyderne indkøber tv-rettigheder og producerer programmer, som redi-
geres og sammensættes til en samlet udsendelsesflade. blandt vigtige og dyre tv-
rettigheder figurerer visningsrettigheder til visse sportsbegivenheder og til populære
spillefilm. da sagen angår viasats distributionsvilkår for tv3 og tv3+ til kabeldistributø-
rer og antenneforeninger omtales markedet for tv-rettigheder ikke nærmere.
3.5.2 kanaludbyderne
87.      selv om antallet af tv-kanaler, der tilbydes danskerne, er steget betydeligt, så er
antallet af væsentlige, uafhængige udbydere overskueligt, jf. tabel 1.
tabel 1. tv-selskabernes andel af tv-sening, 2009
                 tv-selskab                                     andel af tv-sening
                 tv2 (5 kanaler)                                38,9
                 dr (3 kanaler)                                 29,4
                 mtg/viasat (3 kanaler)                         7,7
                 sbs (4 kanaler)                                6,4
                 tv2 sport (1 kanal)                            1,1
                 øvrige (over 100 kanaler)                      16,5
                 i alt                                          100,0
         note: angivelserne er baseret på tns gallups målinger for personer på 3 år eller ældre i
         perioden 1/1-1/4 2009
         kilde: viasat
88.      over 80 pct. af forbruget af tv-tid anvendes således til udsendelser fra kanaler fra
tv2/danmark, danmarks radio, mtg/viasat og sbs. de øvrige 20 pct. er fordelt over et
meget stort antal selskaber/kanaler.
89.      tv2/danmark a/s (tv2) udbyder 5 kanaler. ud over hovedkanalen, tv2, der er
annoncefinansieret, producerer og sælger tv2 fire kanaler (tv2 zulu, tv2 charlie, tv2
news og tv2 film) som er abonnementsfinansierede og - for de tre førstes vedkommen-
de – også annoncefinansierede.
                                                - 18 -
90.       danmarks radio udsender dr1, dr2 samt dr update. kanalerne er uden ind-
tægter fra abonnementer og annoncer, dvs. de er 100 pct. licensfinansieret. dr update di-
stribueres alene som web-kanal og digitalt.
91.       sbs udbyder fire kanaler (kanal 4, kanal 5, 6’eren og the voice tv), der både er
abonnements og annoncefinansierede.
92.       disse tv-kanaler er alle henvendt til danske seere. de er tekstet til dansk og ud-
sendes ikke til andre lande (bortset fra grønland og færøerne). andre kanaler, som hen-
vender sig til danskere, er tv2 sport og dk4. dertil kommer en række internationale ka-
naler, som også er tekstet til dansk eller anvender danske speakere, bl.a. discovery
channel, disney channel, bbc entertainment, animal planet, mtv og eurosport.
93.       derudover findes et stort antal kanaler, som danske husstande kan modtage. de
fleste markedsføres ikke særskilt til det danske marked. det drejer sig bl.a. om nabo-
landskanaler som svenske svt1, svt2 og tv4, norske nrk1 og nrk2 samt tyske ard,
zdf, ndr, rtl og sat1, men også kanaler fra et stort antal andre lande, fx tv chile og
cnbc.
3.5.3 indtægter
94.       indtægtsgrundlaget for de forskellige tv-kanaler varierer. indtil slutningen af
1980’erne var licens i praksis den eneste indtægtskilde for de kanaler, der markedsførte
sig i danmark. licensbetaling spiller fortsat en betydelig rolle, men først annonceindtæg-
ter og dernæst abonnementsbetaling har været væsentligt medvirkende til finansiering af
den udvidelse, der er sket af tv-udbuddet til danskerne, jf. figur 3.
figur 3.udvikling i licens-, annonce- og abonnementsindtægterne
 mio. kr.
 4.500
 4.000
 3.500
 3.000
 2.500
 2.000
 1.500
 1.000
   500
       0
            2000 2001 2002 2003                2004 2005 2006 2007              2008
             licens      annonceindtægter       abonnementsindtægter
note: opgjort for tv2, mtg, sbs, discovery, dr, canal+ og dk4. disse tv-stationer står tilsammen
for ca. 85 pct. af danskernes samlede seertid.
kilde: kulturministeriet og konkurrencestyrelsens markedsundersøgelse.
licensindtægter
                                                 - 19 -
95.          indtægter fra licens beror på offentlige bevillinger og opkræves af alle husstande
med et tv-apparat, en computer eller en mobiltelefon med internetadgang. det er alene
drs tv-kanaler og tv2 regionerne som modtager licensmidler.
annonceindtægter
96.          rammerne for udsendelse af tv-reklame er bestemt ved lov. de danske regler be-
stemmer, at tv-reklamerne skal vises i reklameblokke mellem udsendelserne, og andelen
af tv-reklamer må højst udgøre 15 pct. af den daglige sendetid og højst 12 minutter pr
time. tv-kanaler, der udsendes fra andre lande er ikke omfattet af disse regler men af ud-
sendelsesreglerne i det land, hvorfra tv-signalet kommer (up-linkes til satellit).
mtg/viasats og sbs’ tv-kanaler udsendes fra england og er dermed omfattet af de en-
gelske regler, der bl.a. tillader reklameafbrydelser af udsendelser (breaks).
97.          muligheden for indtægter fra reklame er derudover afhængig af antallet af seere
samt af annonceprisen. høje seertal er en væsentlig fordel i konkurrencen om annonce-
kronerne. tv-stationerne skal kunne påvise, hvor mange personer, der ser annoncerne
inden for de målgrupper, som annoncørerne efterspørger. annoncørerne efterspørger og-
så høj dækning, dvs. det skal ikke blot være de samme seere, der ser reklameindslagene
flere gange, men der skal være tale om, at annoncerne ses af forskellige seere.
98.          en tv-kanals penetration afhænger af, hvor mange husstande, der kan se kana-
len. dette bestemmes igen af, hvor mange distributører, der distribuerer den, samt i hvil-
ke af distributørernes tv-kanalpakker den er placeret. kanaludbydere, der har sikret sig
en høj penetration, har derved en fordel i konkurrencen om annonceindtægter.
figur 4.tv-kanalernes penetration, 2008
          dr 1
          tv 2
          dr 2
           tv3
         tv3+
     tv 2 zulu
       kanal 4
     discovery
       kanal 5
  tv 2 charlie
 animal planet
    tv 2 film
  tv 2 news
    tv 2 sport
         6eren
     voice tv
               0      10     20     30     40      50      60     70    80     90          100
                                                                             pct. af husstande
             kilde: tns gallup, annual survey uge 32-48 2008.
99.          de samlede indtægter fra tv-annoncer er opgjort til dkk 2,3 mia. (2008). nogle
markedsaktører har forklaret, at det danske tv-reklamemarked er relativt lille i forhold til
andre tv-reklamemarkeder, og at der ikke er et ubegrænset antal annoncører til at finan-
siere gratis tv-kanaler.
100.         i danmark står tv2s hovedkanal for over 50 pct. af salget af tv-reklame. andre
væsentlige reklamefinansierede tv-kanaler er mtg-kanalerne tv3 og tv3+, sbs’ kanal 4
og kanal 5 samt tv2 zulu, tv2 charlie og tv2 news. jf. tabel 2.
                                              - 20 -
tabel 2. fordeling af reklameindtægter, 2008
      kanaludbyder                                  andel af indtægter i pct.
      tv2                                           *…+
      mtg                                           *…+
      sbs                                           *…+
      andre                                         *…+
        kilde: konkurrencestyrelsens markedsundersøgelse …
abonnementsindtægter
101.      den tredje hovedfinansieringskilde for tv-stationerne er abonnementsbetaling fra
de husstande, der kan modtage tv-udsendelserne. der findes forskellige betalingsmodel-
ler. den mest anvendte er at opkræve et fast beløb pr. husstand (abonnent) pr. måned for
adgang til at følge tv-kanalen. andre modeller er ”pay per view”, hvor husstanden betaler
for den enkelte udsendelse (fx en sportsbegivenhed) eller ”video on demand”, hvor hus-
standen bestiller videooptagelse, fx af en film, og betaler herfor. den første model er langt
mest udbredt i danmark, og det følgende angår kun den model.
102.      abonnementsbetaling forudsætter, at der etableres et system, så kun de husstan-
de, der har betalt for at modtage tv-kanalen, har adgang til at følge udsendelserne. i
praksis kan det ske ved at kryptere signalet eller ved at distribuere det i lukkede net, fx i
et kabelnet. der skal etableres en betalingsadministration og et kontrolsystem, så der er
styr på, hvilke husstande, der har betalt, og dernæst skal tv-kanalerne markedsføres.
kryptering, dekryptering og abonnementssalg forudsætter aftale med distributørerne,
som har den løbende kontakt til husstandene. dertil kommer markedsføring over for bå-
de distributørerne og husstandene.
103.      vigtige elementer i markedsføringen er pris og indhold samt teknisk kvalitet mv.
de fleste kanaludbydere udmelder vejledende priser gældende for salg til husstandene. i
forhold til de vejledende priser opnår distributørerne et afslag som honorar for deres
ydelser. de vejledende priser for tv-kanalerne i 2009 varierer fra knap 3 kr. til omkring 25
kr. pr. måned, jf. tabel 3.
tabel 3. tv-kanalernes vejledende videresalgspriser 1999-2009
                                1999 2002 2005 2006 2007 2008 2009              gns. stigning,
        kanalnavn               kr.    kr.   kr.     kr.   kr.    kr.    kr.    pct.
                                                                                1999-     2005-
                                                                                2009      2009
        tv2 sport                                          20,00 23,55 24,72    -         -
        tv3                     9,75   10,19 16,35 17,95 17,95 18,67 19,42* 9,0           4,7
        tv3+                    7,50   9,14  9,37    12,95 12,95 13,47 14,01* 8,7         12,4
        kanal                5/ n/a    8,75  8,95    9,95  10,17 12,95 12,95    -         11,1
        tvdanmark 1
        tv2 zulu                       0     8,25    9,00  9,00   9,95   14,95  -         20,3
        tv2 news                                                  10,45 10,97   -         -
        kanal 4                 n/a    n/a   n/a     0     8,25   8,25   8,95   -         -
                                                  - 21 -
        dk 4                     6,25    6,25    6,25    6,25   6,95   9,95    9,95    5,4        14,8
        tv2 charlie                              6,95    6,95   6,95   7,95    8,95    -          7,2
        disney channel                                          7,95   7,95    7,95    -          -
        eurosport                5,20    5,50    5,80    5,95   6,10   6,17    6,37
        discovery channel        3,10    3,10    3,95    3,95   5,25   5,25    6,95    11,3       19,0
        tv2 film                                 0       5      5      5,50    6,50    -          -
        animal planet            n/a     3,10    3,10    3,10   3,10   3,10    4,10    -          8,1
        cnn                                                     2,75   2,75    2,75    -          -
         * fra 1. sept. 2009 har viasat varslet prisstigninger på tv3 og tv3+. kabeloperatører, der
         allerede har aftale om tv3 eller tv3+, kan vælge mellem to prismodeller, a og b. nye
         kunder har fået hævet deres priser pr. 1. oktober 2008 til kr. 25,95 og kr. 21,95. efter sept.
         2009 er priserne pr. måned:
                   model a                          model b                   nye kunder
                   tv3              tv3+            tv3         tv3+          tv3            tv3+
  1. sept.                          14,57           22,95       19,95         28,55
                   20,20 kr.                                                                 24,15 kr.
  2009                              kr.             kr.         kr.           kr.
  1. sept.                          26,56           24,10       20,95         31,40          26,56
                   31,40 kr.
  2010                              kr.             kr.         kr.           kr.            kr.
  1. sept.                          29,22           25,30       21,99         34,54          29,22
                   34,54 kr.
  2011                              kr.             kr.         kr.           kr.            kr.
note: prisen er opgjort pr. marts uden moms og bidrag til koda/copydan.
kilde: konkurrencestyrelsens markedsundersøgelse …
104.     ud over de kanaler, der er nævnt i tabel 3, findes over 100 kanaler, som danske
seere har mulighed for at modtage via en distributør.
105.     kanaludbyderne søger at tiltrække abonnenter bl.a. gennem deres indhold. dr
og tv2, som ikke anvender abonnementsbetaling, udsender som led i deres public ser-
vice-forpligtelser en bred vifte af programtyper inkl. nyheder, dokumentarprogrammer,
børneprogrammer, film, sport og anden underholdning. en række nabolandskanaler har
ligeledes nationale public service-forpligtelser. tv2 news, dr update og cnn sender
hovedsageligt nyheder. tv3, tv3+ sender en bred vifte af underholdningstilbud (film,
serier, familieprogrammer og sport mv.). lignende programflader med underholdning
(og evt. sport) præsenteres af kanal 4, kanal 5 og 6’eren, tv2 zulu og tv2 charlie evt.
målrettet efter specielle aldersgrupper, mænd, kvinder mv. disney channel er en børne-
kanal. tv2 film sender film. discovery og animal planet udsender forskellige former for
dokumentar- og naturprogrammer.
106.     det er normalt, at abonnementskanaler også sælger annoncer, men en række tv-
kanaler finansieres alene (eller næsten udelukkende) ved abonnementsindtægter. nogle
af disse opkræver høje priser fra abonnenterne, og det har givet dem betegnelsen high-pay
kanaler. disse kanaler differentierer sig ved deres indhold, som ofte er baseret på udnyt-
telse af tv-rettigheder til populære sportsbegivenheder og populære spillefilm. for
sportsrettighederne gælder, at helt tilsvarende rettigheder udnyttes på almindelige mini-
pay kanaler blandet med andre visningsrettigheder. for spillefilm gælder, at visningsret-
tigheder til premierefilm udbydes i ”vinduer”, dvs. perioder afstemt efter hvornår rettig-
hedshaver ønsker visningsrettighederne til biografer, dvd osv. udnyttet. de tidlige vin-
                                                - 22 -
duer til visning på tv for de populære film sælges ofte til visning på high-pay kanaler
med krav om, at filmene ikke i dette vindue må vises på tv-kanaler placeret i basispak-
kerne. ca. 30 pct. af tv 1000s premierefilm er således solgt eksklusivt til high-pay kana-
len, mens de resterende ca. 70 pct. af filmene ligeledes kan udnyttes på mini-pay kanaler
placeret i distributørernes basispakker.
107.      high-pay kanaler tilbydes ikke til distributørernes basispakker (jf. senere) men
som tillæg til basispakkerne enten i særlige pakker eller som stand alone kanaler. eksem-
pler på high-pay kanaler er udover tv1000, canal+ sport1 og canal+action.
108.      når kanaludbyderne sammensætter deres udsendelsesflader, placerer de udnyt-
telsen af visningsrettighederne efter, hvor de giver størst udbytte. samme rettigheder kan
udnyttes på flere kanaler. det er særligt en mulighed for tv-koncerner som tv2, mtg og
sbs, der råder over flere betalingskanaler. bortset fra tidlige visningsrettigheder til pre-
mierefilm, vil der normalt ikke være klausuler i aftalerne med rettighedshaverne, der
hindrer en sådan samlet disponering af visningsrettigheder.
109.      seertal spiller ikke samme rolle for en abonnementskanal som for en reklamefi-
nansieret kanal. en abonnementskanal sælger først og fremmest muligheden for at seerne
kan følge udsendelserne på en bestemt kanal, mens en reklamefinansieret kanal sælger
seerkontakter til annoncører. husstandene er fx parat til at betale for at have mulighed
for at følge programmerne på en nyhedskanal, men de faktiske seertal er ikke nødven-
digvis ret høje og har derfor ikke samme værdi for annoncørerne som fx en fodbold-
landskamp med høje seertal.
110.      endelig kan kanaludbyderne differentiere deres tilbud i forhold til billed- og
lydkvalitet mv. digital distribution og hdtv åbner nye muligheder for præsentation af
billede og lyd. flere distributører efterspørger derfor signaler, der lever op til disse krav.
111.      i danmark er mtg, tv2 og sbs de vigtigste kanaludbydere af abonnementska-
naler med tilsammen over 2/3 af de samlede abonnementsindtægter for alle tv-kanaler fra
husstande, der modtager tv, jf. tabel 4.
tabel 4. fordeling af abonnementsindtægter for hele tv-markedet, 2008
                                   mini-pay kanaler,             alle kanaler,
                                   pct. markedsundersøgelse og egne
          kilde: konkurrencestyrelsens                           pct.beregninger
       mtg                         [over 30 pct.]                [over 30 pct.]
       tv2                         *…+                           *…+
       sbs                         *…+                           *…+
       andre                       *…+                           *…+
       i alt                       100                           100
3.5.4 distributionsmarkedet
112.      for at få tv-signalet frem til seerne er en kanaludbyder nødt til at have adgang til
et eller flere sendenet.
113.      kanaludbyderne er interesseret i at nå ud til så mange husstande som muligt.
det betyder, at de normalt har aftaler med flere distributører. omvendt har husstandene
overvejende kun aftale med en enkelt distributør, i hvert fald hvis der er tale om beta-
lings-tv.
                                                           - 23 -
       114.     husstandens valg af distributionsnet har betydning for de produkter og ydelser,
       der modtages. de vigtigste distributionsnet er:
       a)       det jordbaserede (terrestriske) sendenet via høje master (att= analogt terre-
                strisk tv og dtt = digitalt terrestrisk tv)
       b)       satellit (dth= direkte til hjem)
       c)       kabelnet.
       115.     derudover udsendes tv via bredbånd. bredbånds-tv er tv i digital form. i mod-
       sætning til klassisk kabel-tv, der sendes via tv-kabler (coax), kan bredbånds-tv modtages
       via telefonkabler (i det omfang en husstand har internet via telefonkablet) eller andre til
       formålet nedlagte kabler (fibernet m.v.). sammenlignet med coax-kablerne er tilslutnin-
       gen til tv via telefonkabler eller fibernet begrænset til 2 pct. af husstandene, jf. tabel 5. da
       bredbånds-tv ikke spiller en væsentlig rolle på markedet og vilkårene for distribution via
       bredbånd har en anden karakter end vilkårene for distribution via kabel (både digital og
       analogt), … inddrages det ikke yderligere i sagen.
tabel 5. distributionsnettenes fordeling i danmark i 2008
 modtageform                        tilslutninger                 husstandenes               procent
                                    i alt                         primære
                                                                  modtageform
 antenne (att/dtt)                  628.000                       407.000                    16
 kabel / fællesantenne              1.673.000                     1.673.000                  65
 parabol (dth)                      358.000                       358.000                    14
 bredbånd                           62.000                        62.000                     2
 andet                              22.000                        22.000                     1
 ved ikke                           45.000                        45.000                     2
 i alt                              2.788.000                     2.547.000                  100
       note: antallet af husstande i danmark er ca. 2,5 mio. når antallet af i tabellens første kolonne (til-
       slutninger i alt) er højere, skyldes det, at flere husstande har mere end én tv-løsning. ud over hus-
       stande med to adresser, antyder det, at der er en del husstande, der modtager gratiskanaler via an-
       tenne og betalingskanaler via parabol. indtil 2009 blev tv2 ikke distribueret af canal digital, som
       dækker halvdelen af dth-markedet. det betød, at canal digital-kunder også blev registreret som
       antennetilsluttede. for at korrigere for dette er ”antenne” i tabellens anden kolonne (husstandenes
       primære modtageform) reduceret til kun at omfatte det approksimerede antal husstande, der alene
       modtager tv via antenne.
       kilde: tns gallup annual survey, efterår 2008 og egne beregninger.
       3.5.4.1 det terrestriske net
       116.     det terrestriske net er det ældste distributionsnet i danmark. nettet er opbygget
       til analog distribution af tv-signaler og udgøres af et antal høje tv-master med tilhørende
       sendere. udsendelse af signaler foregår gennem luften, og husstandene behøver kun en
       stue- eller tagantenne for at modtage tv-kanalerne. det terrestriske net dækker husstande
       over hele danmark.
       117.     kapaciteten i det terrestriske net er begrænset. de landsdækkende sendemulig-
       heder er tildelt til dr1 og tv2(s hovedkanal). frekvenser på det terrestriske net anvendes
       også til analog udsendelse af lokal-tv samt dr2 i visse områder. det terrestriske net har
       hidtil ikke været anvendt til betalings-tv, idet signalerne har været udsendt ukrypteret og
       gratis. husstandene har dermed ikke behøvet indgå aftale med nogen distributør.
                                               - 24 -
118.      fra 1. november 2009 slukkes det analoge signal, og der udsendes herefter alene
digitalt tv via det terrestriske net. ved omlægning til digital distribution øges antallet af
sendemuligheder betydeligt. opgaven som gatekeeper for de landsdækkende sendemu-
ligheder, der ikke forestås af dr og tv2, er tildelt boxer a/s, der via det digitale terrestri-
ske net (dtt-nettet) skal distribuere op til 29 tv-kanaler (betalingskanaler) til husstande-
ne. viasat har ikke indgået aftale med boxer om sine kanaler.
119.      for at kunne modtage tv-kanaler via dtt skal husstandene anskaffe sig en set
top boks (dekoder/omformer) og et programkort.
3.5.4.2 dth
120.      dth-distributørerne ejer eller lejer kapacitet på en satellit. kanaludbydernes
signaler sendes via en radioledning til en koblingsstation, hvor signalerne eventuelt kryp-
teres. fra koblingsstationen sendes signalerne videre til satellitten og kan herefter tages
ned fra satellitten af husstandene.
figur 5. dth-distribution
        kanal-            koblings-
                                        satellit
                                                     parabol husstand
       udbyder             station
121.      for at kunne modtage dth-tv skal husstandene have en parabol, der skal være
rettet mod distributørens satellit, en set top boks og et programkort.
122.      der er to distributører, der markedsfører dth-tv til danske husstande, nemlig
viasat a/s og canal digital a/s, der er en del af telenor-koncernen. de to distributører
har hver omkring 200.000 husstande som kunder. distributørerne benytter satellitter, der
er placeret på to forskellige positioner. ud over de tv-kanaler, der udbydes af canal digi-
tal og viasat, har husstandene også mulighed for at hente signaler fra 3-4 andre satellit-
ter, hvis de retter deres parabol mod dem.
123.      distributørerne fremfører signalet digitalt til husstandens parabol, hvorefter sig-
nalet omformes og afkodes i set top boksen. husstandens programkort bestemmer, hvil-
ken pakke af tv-kanaler, der herefter kan vises på tv-skærmen.
124.      dth-modtagelse er i princippet mulig over hele landet. i praksis kan lokalplaner
og boligforeningers vedtægter indebære begrænsninger i mulighederne for at opsætte
paraboler, ligesom bygningsmæssige forhold kan hindre, at husstanden kan rette parabo-
len mod den ønskede satellitposition. i styrelsens markedsundersøgelse oplyser antenne-
foreninger svarende til ca. 60 pct. af kabeltilslutningerne, at der er hel eller delvis be-
grænsning af mulighederne for opsættelse af paraboler i deres dækningsområde.
3.5.4.3 kabelnet
125.      distribution via nedgravet kabelnet er den mest udbredte distributionsform. ka-
beldistribution forudsætter rådighed over en hovedstation, hvor tv-signalerne modtages
fra kanaludbyder via antenne, parabol og/eller kabler, et kabelnet til fordeling af signa-
lerne til husstandene og en boks placeret før tv-signalet føres ind til husstandens tv-stik.
126.      på hovedstationen af- og omkodes signalerne, pakkes og sendes derefter ud i ka-
belnettet. foran indføringen af det analoge signal til den enkelte husstand (og dens tv-
apparat) er indskudt en boks, der regulerer, hvilken del af den samlede pakke, den enkel-
te husstand skal modtage.
figur 6. kabeldistribution
                                                - 25 -
      kanal-                 eksternt      modtager   lokal central boks  husstand
      udbyder                sendenet                 hovedstation
127. antenneanlæggene kan benyttes til fordeling af radio- og tv-signaler, men kan
derudover også udnyttes til multimedietjenester.
128.     der er ingen overordnede krav til kabellægning, men lokale planer kan evt. in-
debære begrænsninger. kabellægning er investeringskrævende og vil normalt kun kunne
betale sig, hvis tilstrækkelig mange husstande tilslutter sig. en stor del af landet uden for
byerne og de bymæssige bebyggelser er derfor ikke dækket af kabler, og i et givent om-
råde vil der ofte kun være ét net (én operatør).
129.     i nogle geografiske områder kan der være vedtaget regler, der forbyder opsæt-
ning af paraboler og antenner i lokalplaner, ejerforeningsvedtægter.
130.     de største kommercielle distributører af tv på kabelmarkedet er yousee, der er
en del af tdc-koncernen, telia stofa, der er en del af teliasonera-koncernen samt canal
digital, der er en del af telenor-koncernen. hertil kommer mindre kommercielle distri-
butører, som dansk bredbånd, samt et antal net, der ejes af antenneforeninger (ikke-
kommercielle distributører), herunder boligforeninger og kommuner.
engros- og detailmarkedet
131.     distributionen kan opdeles i et engrosled og et detailled. i engrosleddet indgås
aftaler om distribution mellem kanaludbydere og distributører (og mellem distributører
indbyrdes). i detailleddet udbyder distributørerne tv-kanaler i pakker til husstandene …
…
132.     [60-64] pct. af tilslutningerne (tilslutninger herefter anvendt som fællesbetegnelse
for husstande, virksomheder og institutioner med kabel-tv-forbindelse) på kabelmarke-
det modtager et pakkeprogram, der er fastlagt af en kommerciel distributør – enten fordi
de er enkeltstående kunder hos en kommerciel distributør (fx yousee eller dansk bred-
bånd) eller tilknyttet en antenneforening, der modtager forudbestemte pakker fra en
kommerciel distributør (fx yousee eller dansk bredbånd).
133.     resten – [36-40] pct. af tilslutningerne – modtager kabel-tv fra en antennefor-
ening, som selv sammensætter sine pakker. disse antenneforeninger indgår enten aftaler
direkte med kanaludbyderne om rettigheder til distribution af kanaler til husstandene, el-
ler de kan indgå aftaler med andre distributører om levering af kanaler til videredistribu-
tion til husstandene. de fire store kommercielle (engros-)distributører af kanaler til an-
tenneforeningerne er yousee, telia stofa, canal digital og viasat.
134.     viasat fungerer alene som engrosdistributør på kabelmarkedet, nemlig til anten-
neforeningerne (som selv sammensætter deres pakker) og til yousee og dansk bredbånd.
yousee og dansk bredbånd tilbyder viasats kanaler til enkelthusstande, som er direkte
kunder hos yousee/dansk bredbånd (individuelle husstande). derudover indgår viasats
kanaler i færdige pakketilbud, som yousee og dansk bredbånd tilbyder antenneforenin-
ger. endelig distribuerer yousee og dansk bredbånd viasats kanaler til antenneforenin-
ger, der selv sammensætter deres pakker, jf. pkt. 5 og pkt. 66. antenneforeninger kan og-
så få leveret viasats kanaler gennem telia stofa, men her er tale om en ren agentaftale,
dvs. aftalen om distribution af kanalerne i antenneforeningernes pakkestruktur indgås
direkte mellem viasat og den enkelte antenneforening.
135.     i forbindelse med videredistribution af kanaler til antenneforeninger, der selv
sammensætter deres pakker, er alle distributører, der har aftale med viasat, forpligtet til
                                                 - 26 -
som engrosdistributører at videreføre viasats placeringskrav, jf. afsnit 3.4. dansk bred-
bånd er også forpligtet til at videreføre minimumspenetrationskravet over for antenne-
foreninger, der selv sammensætter pakker.
placering af tv-kanalerne i kablerne (analogt kabel-tv)
136.      fra start var distributionen af kabel-tv baseret på analog teknik. siden hen er det
blevet muligt at modtage digitale tv-signaler også via kabler, men analog teknik er fortsat
helt dominerende, når det drejer sig om fordeling af distributørernes basispakker. så-
fremt husstandene ønsker andre tv-kanaler end basispakkernes, digitale billeder eller
hdtv, er digital fremføring nødvendig, jf. uddybende afsnit 3.5.4.4.
137.      den analoge fremføring af tv-signaler i kablerne ind til husstandene sker lagvis
fordelt i frekvensbåndet, og dette har betydning for pakketeringen.
138.      de fleste kabelnet er udbygget til at udnytte frekvensbåndet op til 862 mhz. i
styrelsens undersøgelse oplyser antenneforeninger med 85 pct. af tilslutningerne, at deres
net er udbygget til 862 mhz. alle de kommercielle operatørers net er udbygget til 862
mhz. tv-signalerne er placeret i båndet mellem ca. 150 mhz og maksimum, normalt 862
mhz. en tv-kanal optager ifølge fda normalt ca. 8 mhz. det betyder, at der er ”plads”
til et betydeligt antal tv-kanaler i kablerne.
139.      kapaciteten i kabelnet, der er udbygget til 862 mhz, er stor men ikke ubegræn-
set.
140.      de kommercielle distributører oplyser, at der er visse kapacitetsproblemer i ka-
belnet. de angiver, at et typisk antenneanlæg vil have en kapacitet på 862 mhz med
plads til 60 analoge eller 360 digitale tv-kanaler. eksempelvis kan der sendes 40 kanaler
analogt med 20 kanalpladser reserveret til op til 120 digitale tv-kanaler. dertil begrænses
kapaciteten af placering af de analoge filtre, indstråling af støj fra eksterne kilder, samt
den stigende efterspørgsel efter kapacitet til bredbånd og interaktive digitale tv tjenester.
141.      en af antenneforeningerne i styrelsens undersøgelse karakteriserer på den anden
side kabelanlæg med en båndbredde på 862 mhz som ”en meget bred motorvej med en mas-
se spor”.
142.      i styrelsens undersøgelse er det gennemsnitlige antal tv-kanaler hos antennefor-
eningerne oplyst til 37, men nogle har en del flere. yousee har 40 tv-kanaler i sine stan-
dardtilbud (basispakker).
143.      pakningen af tv-kanaler sker således, at de kanaler, som alle skal modtage, place-
res på de laveste frekvenspladser inden for spektret fra 150 mhz til fx 400 mhz. tv-
kanalerne i pakke 2 placeres i det næste interval, og kanalerne i pakke 3 mv. i efterføl-
gende frekvensintervaller.
144.      ved planlægningen af udnyttelsen af frekvensbåndet skal der tages hensyn til
evt. yderligere tjenester. det er almindeligt at reservere en frekvensplads til video, der-
udover skal der evt. reserveres plads til digital fremføring, hdtv og internet. digitale tv-
kanaler kræver som udgangspunkt væsentligt mindre plads end analoge.
145.      endelig kræver adskillelsen af analog fremføring i pakker, at der indsættes filtre i
frekvensbåndet. et filter lægger beslag på nogenlunde samme plads som en analog tv-
kanal.
146.      ved at indsætte et filter i frekvensbåndet før signalet føres ind til husstanden ud-
skiller man alle de kanaler, der ligger højere i frekvensbåndet end filtret. indsætter kabel-
operatøren et filter ved 600 mhz, kan husstanden kun modtage de signaler, der er place-
ret på lavere frekvenser.
                                               - 27 -
figur 8. illustration af pakning af kanaler i forhold til deres placering.
                                      pakke 3
                             pakke 2
                   pakke 1
147.      dette betyder, at det ved analog fremføring ikke er praktisk muligt at sælge ka-
nalerne individuelt (a la carte), idet kanalerne ligger frekvensmæssigt lagdelt. det er
nødvendigt at modtage de kanaler, der ligger på lavere frekvenser end en given kanal,
der ønskes modtaget.
148.      antages det, at der er tre pakker (grundpakken, mellempakken og fuldpakken)
så indebærer det – set fra en kommerciel kabeloperatørs side – at der kan være fordele
ved at placere nogle af de populære kanaler i fuldpakken, idet det vil betyde, at husstan-
dene, der gerne vil modtage en af disse kanaler, bliver nødt til at abonnere på fuldpak-
ken. set fra husstandenes side er det omvendt en fordel at få de tv-kanaler, de er mest in-
teresseret i, placeret i grundpakken eller mellempakken.
offentlig regulering af betydning for kabelmarkedet
149.      ved kabeldistributørernes sammensætning af tv-pakker skal de tage hensyn til
bestemmelserne i radio og fjernsynslovens § 6 om, at fællesantenneanlæg, der tilbyder tv-
kanaler i programpakker, er forpligtet til at medtage must-carry tv-kanalerne i alle deres
programpakker og tillige sikre, at der udbydes en pakke som enten alene indeholder
must-carry tv-kanalerne, eller disse og andre tv-kanaler, forudsat disse andre tv-kanaler
alene indebærer en begrænset prisforøgelse af pakken. derfor indeholder distributører-
nes grundpakke altid must-carry tv-kanalerne (dr1, dr2 og tv2 inkl. regioner) og ofte et
antal nabolands tv-programmer uden abonnementsbetaling (fx svt1, tv4, ard, zdf).
selv om bestemmelsen ændres pr. 1. november 2009, har must-carry tv-kanalerne stadig
fortrinsret til fællesantenneanlæggenes grundpakker.
150.      videredistribution af tv-udsendelser i kabel medfører, at kabeloperatøren (hvis
de forsyner to eller flere tilsluttede) skal registreres hos copydan kabel-tv, og der skal be-
tales et særskilt ekstra vederlag til rettighedshaverne (inkl. tv-foretagender). vederlaget
er fastsat efter en degressiv skala, hvor de første kanaler hver koster kr. 1,33 pr. måned
pr. tilslutning (uden moms) og kanal nr. 20 og derefter hver koster kr. 0,89 pr. måned pr.
tilslutning (2009 satser).
151.      yderligere regulering, der har betydning for kabelmarkedet, er planlovens § 15,
stk. 2, nr. 7, 11 og 13 der giver kommuner ret til at fastsætte bestemmelser om forbud
mod opsætning af udendørs antenner, samt fastsætte bestemmelser om tilslutnings- og
forsyningspligt vedrørende fællesantenneanlæg, herunder om husstandenes forpligtelse
til at betale tilslutningsbidrag og en andel af de faste årlige udgifter. lejelovens § 46 c, stk.
1, og lov om almene boliger § 62 bestemmer tilsvarende, at udlejere kan forlange betaling
fra lejerne til dækning af de nødvendige og rimelige udgifter til etablering, forbedring,
drift og administration af fællesantenneanlægget.
                                               - 28 -
152.      det betyder, at husstande i boligforeninger ofte er forpligtet til at betale til for-
eningens fælles-antenneanlæg, selv om de kun modtager tv fra en stueantenne (evt. pa-
rabol). ligeledes er mange parcelhuse forpligtet til at betale til et fællesantenneanlæg.
3.5.4.4 digitalt tv
153.      med digitalisering af signalet er det blevet teknisk muligt at tilbyde 4-6 gange så
mange tv-kanaler som i det analoge sendenet, og der er ikke tekniske hindringer for at
modtage kanalerne a la carte. endvidere giver det digitale signal mulighed for at modta-
ge nye tjenester, herunder hdtv, video on demand og pay per view.
154.      med en digital løsning fremføres signalerne digitalt helt frem til husstandens
(digitale) tv eller til en set top boks, der omkoder signalerne fra digitale til analoge (hvis
der er tale om et analogt tv-apparat). da digitale signaler som oftest er krypterede, skal
husstandene købe et programkort til set top boksen, der dekrypterer signalet for de tv-
kanaler, der indgår i abonnementet. der indsættes således ikke filtre, som det gør sig
gældende ved analog fremføring.
digitalt tv i kabelnet
155.      ved kabel-tv i digital form (coax-kabler) via antenneforeninger og kommercielle
kabeldistributører foregår udsendelsen på nuværende udviklingstrin hyppigst således, at
kanalerne fra det analoge pakkeudbud udsendes i digitalt format i form af et såkaldt di-
gitalt spejl – dvs. at placeringen af hver enkelt tv-kanal i det analoge pakkeudbud overfø-
res uændret til tilsvarende digitale pakker. i nogle tilfælde er det muligt at købe digitale
tilvalgspakker i tilknytning til de analoge basispakker (fx yousees digitale pakker, der
dog ikke tilbydes antenneforeninger men alene er rettet imod individuelle husstande).
156.      hvad angår tv3 og tv3+ har viasat oplyst, at det ikke er muligt for kabeldistri-
butører, herunder antenneforeninger, at få tv3 eller tv3 + som enkeltstående digitale til-
valgskanaler eller som kanaler i en eller flere sideordnede digitale kanalpakker.
157.      de digitale pakker udgør således overvejende et tilvalg til basispakkerne og har
generelt en mere nichepræget sammensætning. ifølge styrelsens oplysninger modtager
under 10 pct. af tilslutningerne på kabelmarkedet digitale tv-pakker.
3.5.4.5 distributørernes tv-pakker og deres penetration
158.      de fleste populære tv-kanaler går igen hos alle distributører. den væsentligste
afvigelse er dth-udbyderne, som har eksklusive (dth-) rettigheder til en række kanaler:
viasat har således bl.a. eksklusiv ret til tv3, tv3+, tv3 puls samt til tv2 sport, mens
canal digital har eksklusive rettigheder til kanal 4, kanal 5 og 6’eren.
kabeldistributørernes pakker
159. kabeloperatørernes udbud af kanaler er mere ensartet. de nævnte kanaler findes
således i langt de fleste kabeltilbud.
160.      yousee udbyder sine tv-kanaler i det analoge program i tre pakker: grundpak-
ken med 15 kanaler (inkl. public-service-kanaler, beboerkanaler, mv.). mellempakken
med yderligere 6 kanaler (i alt 21 kanaler). fuldpakken med endnu yderligere 19 kanaler
(i alt 40 kanaler). denne fordeling gælder både i forhold til yousees egne kabelkunder og
over for de antenneforeninger, der abonnerer på yousees regionstilbud.
161.      de antenneforeninger, som selv pakketerer, tilbyder … i gennemsnit 37 kanaler.
5 pct. har ingen pakkeopdeling, 62 pct. har to pakker, mens resten, dvs. 33 pct., anvender
tre pakker.
162.      af yousees kunder modtager 15 pct. alene grundpakken, godt 17 pct. modtager
mellempakken mens resten, 68 pct., abonnerer på fuldpakken. forholdene i antennefor-
eningerne afhænger af antallet af pakker. blandt antenneforeninger med to pakker mod-
                                                        - 29 -
tager 18 pct. af tilslutningerne den lille pakke og resten den store pakke. for de forenin-
ger, der har tre pakker, modtager 12 pct. grundpakken, 22 pct. mellempakken og resten,
66 pct. den store pakke tv-kanaler, jf. figur 9.
figur 9. andel af husstande der modtager en given pakke, 2008
   foreninger med 1 pakke                                      100%
  foreninger med 2 pakker         18%                                  82%
  foreninger med 3 pakker       12%         22%                             66%
  foreninger med yousees
                                  18%          17%                          65%
        regionsudbud
    yousee til individuelle
                                 15%         17%                           68%
           husstande
                            0%     10% 20% 30% 40%              50% 60%       70%  80%    90%     100%
                                 grundpakke     mellempakke    fuldpakke
            kilde: konkurrencestyrelsens markedsundersøgelse …
163.        i foreninger med 3 pakker har godt 60 pct. af foreningerne, svarende til 6 pct. af
tilslutningerne på det samlede kabelmarked, en tilslutning til fuldpakken på mindre end
75 pct. resten – svarende til 4 pct. af tilslutningerne på det samlede kabelmarked – har en
tilslutning til fuldpakken på mere end 75 pct.
164.        der er forskel på pakkepriserne i antenneforeningerne og hos yousee, jf. figur 10.
antenneforeningernes priser er som helhed lavere end yousees.
figur 10. gennemsnitspris pr. kanal pr. måned ekskl. afgifter og moms, 2008
 kr./kanal
 10
  9
  8
  7
  6
  5
  4
  3
  2
  1
  0
       foreninger med 1      foreninger med 2   foreninger med 3    foreninger med     yousee til
             pakker               pakker             pakker             yousees       individuelle
                                                                     regionsudbud      husstande
         grundpakke     mellempakke      fuldpakke
note: når antenneforeninger med én pakke har forholdsvis høj gennemsnitspris, skyldes det, at
denne pakke også indeholder betalingskanaler – i modsætning til grundpakken for alle de øvrige
grupper. gennemsnitspriserne er beregnet på grundlag af samtlige kanaler i den enkelte pakke (så-
fremt man i stedet så på gennemsnit alene for de kanaler, der kommer ekstra til i fuldpakken, ville
prisforskellene være en del større).
kilde: konkurrencestyrelsens markedsundersøgelse …
165.        for antenneforeninger (som ikke modtager regionspakker fra yousee) er gen-
nemsnitspriserne højst i de største pakker. det afspejler, at de dyreste tv-kanaler som
helhed ligger i de største pakker, som har mindst penetration.
                                                         - 30 -
         166.      denne sammenhæng gælder ikke for yousees pakkepriser. her er gennemsnits-
         prisen for mellempakken klart højest. det afspejler, at priserne på de kanaler, der er pla-
         ceret i yousees mellempakke, ligger en del over priserne i både grundpakken og fuld-
         pakken.
         167.      tv3 og tv3+ er forholdsvis dyre kanaler, jf. tabel 3. de er placeret i overens-
         stemmelse med viasats distributionsvilkår hos yousee og i alle antenneforeningerne i
         styrelsens undersøgelse, der ikke modtager yousees regionspakker.
         dth-distributørernes pakker
         168.      dth-distributørernes pakker har en anden struktur end kabeldistributørernes,
         og der tilbydes fx flere kanaler eller større valgfrihed i pakkerne. dth-distributørernes
         signaler sendes digitalt, og pakkevalget sker i husstandens set top boks.
         169.      den digitale distribution giver langt flere muligheder end ved analog kabeldi-
         stribution. det afspejler sig i dth-distributørernes pakkesammensætning. canal digital
         har en pakkestruktur, der minder om pakkerne på kabelmarkedet, dog er der langt flere
         kanaler i hver pakke. viasat har derimod pakket kanalerne i 6 temapakker, der kan kom-
         bineres på 31 forskellige måder afhængig af ønsker. priserne for dth-pakkerne afviger
         ikke væsentligt fra priserne hos kommercielle kabeldistributører (yousee) set i lyset af
         antal kanaler i pakkerne, …
         pakkesammensætningen i antenneforeninger
         170.      de kommercielle distributører sammensætter deres pakketilbud ud fra kommer-
         cielle overvejelser. distributørerne oplyser, at de først og fremmest sammensætter kanal-
         pakkerne efter seernes ønsker. dertil kommer kanalernes pris og alsidighed i kanalud-
         buddet. den enkelte kanalpakke skal gerne være attraktiv for alle i de enkelte husstande.
         hvis en ny tv-kanal kan bidrage til efterspørgselen efter kanalpakkerne, vil distributører-
         ne overveje at tage den med i deres pakker. distributørerne opererer ikke med noget pris-
         loft for deres pakker.
         171.      for antenneforeningerne spiller kommercielle overvejelser ikke samme rolle.
         pakkerne sammensættes først og fremmest ud fra de tilsluttede husstandes præferencer,
         et ønske om alsidighed samt prisen, jf. tabel 6.
   tabel 6. forhold af betydning for pakkesammensætningen i foreninger, der selv pakketerer
                    i alt        foreninger med 1 pakke         foreninger med 2 pakker    foreninger med 3 pakker
seernes ønsker      100 pct.      100 pct.                        100 pct.                  100 pct.
alsidighed          87 pct.       100 pct.                        94 pct.                   66 pct.
pris                83 pct.       46 pct.                         87 pct.                   78 pct.
   andel tilslutninger i foreninger, der angiver, at forholdet er væsentligt/meget væsentligt
         note: foreningerne har kunnet sætte flere kryds, hvorfor summen er større end 100 pct.
         kilde: konkurrencestyrelsens markedsundersøgelse…
         172.      alsidighed vægter især højt hos foreninger med kun én pakke. disse foreninger
         tillægger gennemgående ikke prisen høj vægt, jf. at de ikke giver de tilsluttede husstande
         adgang til noget prismæssigt valg. foreninger med to og tre pakker tillægger prisen væ-
         sentlig større betydning ved sammensætningen af kanalpakkerne.
         173.      antenneforeninger, der repræsenterer 36 pct. af tilslutningerne i styrelsens un-
         dersøgelse, oplyser, at de opererer med et øvre prisloft på pakkerne eller et ønskeligt
         prisspænd mellem hver pakke. prisspændene varierer fra forening til forening. hos nogle
         må der kun være kr. 50,- pr. måned til forskel, andre opererer med op til kr. 200,-.
                                                  - 31 -
174.      telia stofa, der administrerer mange antenneforeningers pakketering, har i til-
knytning til dette spørgsmål oplyst, at mange antenneforeninger ønsker et prisloft over
den samlede pakke.
175.      antenneforeningerne tager gennemgående stilling til pakkesammensætningen
hvert eller hvert andet år. ofte er der nye kanaler, der markedsfører sig og gerne vil have
plads i kabelnettet.
3.5.4.6 aftaler med kanaludbydere
176.      aftalerne mellem kanaludbyder og distributører (herunder antenneforeninger)
fastlægger overordnet omfang, priser og varighed af aftalen. aftalen angiver således,
hvilke kundegrupper distributøren er berettiget til at sælge til samt bl.a. fremføringsform,
fx dth, kabel, terrestrisk, analog, digital, hdtv og bredbånds-tv. kanaludbyderne be-
tinger sig, at videredistribution i kabler skal foregå ”samtidigt og uden afbrydelser, ændrin-
ger eller tilføjelser … til samtlige betalingspligtige husstande”. en kabeloperatør kan ikke vi-
deredistribuere signaler til andre kabeldistributører, med mindre der er givet specifik til-
ladelse hertil.
177.      prisen for kanalen er af kanaludbyderen normalt udmeldt som en vejledende vi-
deresalgspris. i andre tilfælde kan distributøren fungere som agent for kanaludbyder,
dvs. at aftalen om kanaldistribution indgås direkte mellem udbyder og husstand. distri-
butøren opnår en vis rabat eller provision som honorering for sine ydelser samt evt. mar-
kedsføringstilskud. til gengæld skal kanalen markedsføres i nærmere aftalt omfang. der
vil ofte være aftalt en vis penetration, evt. således at kontrakten genforhandles, hvis de
aftalte forudsætninger ikke realiseres. kanaludbyderne har forklaret, at der er en direkte
sammenhæng mellem den (netto)pris, som kanaludbyderen tilbyder, og det antal abon-
nenter, som distributørerne leverer til kanaludbyderen. kanaludbyder vil normalt frem-
lægge et program for indholdet på kanalen, og i enkelte tilfælde er der forudsat transmis-
sion af bestemte begivenheder, fx sport, konkurrencer, shows eller dokumentarpro-
grammer.
178.      kanaludbyder står inde for, at alle immaterielrettigheder er klareret i forhold til
indholdet i tv-udsendelserne. hvad angår de særskilte bidrag for kabelviderespredning
vil det normalt være aftalt, at de afregnes af kabeloperatøren. for betalingskanalerne skal
kabeloperatøren månedligt rapportere tilbage til kanaludbyder om antal abonnenter, li-
gesom der med aftalte mellemrum afregnes. til gengæld får operatøren udleveret et pro-
gramkort til dekryptering af signalet.
179.      prisen vil som udgangspunkt være fastlagt ud fra en forudsætning om, at kana-
len videresendes i distributørens pakkestruktur. nye kanaler tilbydes ofte uden betaling
for en prøveperiode. i øvrigt er der normalt bestemmelser om, hvornår priserne kan re-
guleres. nogle kanaler har tilkendegivet priser flere år ud i fremtiden, jf. note til tabel 3.
3.6 markedsaktørernes bemærkninger til viasats vilkår
180.      som del af styrelsens undersøgelser er andre kanaludbydere, kommercielle di-
stributører og antenneforeninger anmodet om bemærkninger til viasats vilkår …
3.6.1 kanaludbydernes kommentarer
181.      12 kanaludbydere ud af 16 har kommenteret placeringsvilkåret i pkt. 3.5 i viasats
distributionsbetingelser for antenneforeninger. 7 kanaludbydere finder, at vilkår som pkt.
3.5 er konkurrencebegrænsende, mens 5 finder, at vilkåret ikke er konkurrencebegræn-
sende, jf. tabel 7. begge synspunkter repræsenteres af danske og udenlandske kanalud-
bydere, samt kanaludbydere med mere eller mindre tematiserede tv-kanaler.
                                                             - 32 -
              182.      generelt er vilkår om placeringen af kanaler i distributørernes pakker at finde i
              flertallet af kanaludbydernes distributionskontrakter, men placeringen er, efter det oply-
              ste, resultatet af konkrete forhandlinger mellem kanaludbyderne og distributørerne. vil-
              kårene adskiller sig derfor ofte indbyrdes alt afhængigt af, hvilken distributør der er ind-
              gået aftale med. i modsætning hertil tilkendegiver viasat som den eneste blandt kanal-
              udbyderne, at de fortrykte vilkår er ufravigelige, hvilket understreges af, at de indgår
              ensartet i alle viasats distributionskontrakter med antenneforeninger og er gjort til en
              forudsætning for engrosdistributørenes videredistribution af kanalerne.
              tabel 7. kanaludbydernes vurdering af viasats vilkår
kanaludbydere (selskaber)         viasats vilkår vur-  viasat vilkår vurderes  ikke besvaret   i alt
                                  deres konkurren-     ikke konkurrence-
                                  cebegrænsende        begrænsende
antal                             7                    5                       4               16
andele af abonnementsind- [36-40]                      [36-40]                 [26-30]         100
tægter på kabelmarkedet i pct.
              note: mtg er ikke blevet bedt om at besvare spørgsmålet og er medtaget under ”ikke besvaret”.
              markedsandele dækker alene mtg, da styrelsen ikke har oplysninger om øvrige kanaludbydere,
              der ikke har besvaret spørgsmålet.
              kilde: konkurrencestyrelsens markedsundersøgelse …
              184.      de kanaludbydere, som er kritiske over for viasats vilkår, forklarer, at vilkåret
              generelt set kan resultere i større og ufleksible kanalpakker. de tv-kanaler, som benytter
              den type vilkår, begunstiges på bekostning af andre tv-kanaler, som dermed får ringere
              vilkår i konkurrencen. der kan kun være et begrænset antal tv-kanaler i mellempakken,
              og en tvangsmæssig placering af en eller flere tv-kanaler i pakken giver færre pladser til
              andre tv-kanaler. dermed styrkes viasats penetration og annonceindtægter på bekost-
              ning af konkurrenternes. dertil indebærer viasats tv-kanalers høje pris efter de konkurre-
              rende kanaludbyderes vurdering, at prisen på mellempakken bliver så høj, at loftet for
              pakkens maksimale pris hurtigt nås, og at budgettet til indkøb af andre tv-kanaler der-
              med bliver mindre.
              185.      de kanaludbydere, som finder, at vilkåret ikke er konkurrencebegrænsende, an-
              ser vilkåret som et naturligt led i forhandlingerne med distributørerne. prisen er direkte
              afhængig af, hvilken penetration der tilbydes. når forhandlingerne er tilendebragt, skal
              penetrationen være fastlagt, da den resulterer i konkrete aftaleklausuler om pakkeplace-
              ring eller minimumspenetration.
              186.       to kanaludbydere har i tilknytning hertil oplyst, at de anser egne kanaler for at
              være nichekanaler, som ikke er i direkte konkurrence med viasats kanaler og derfor ikke
              berøres af vilkåret. en enkelt kanaludbyder har bemærket, at viasats vilkår er uden be-
              tydning, hvis en konkurrerende kanaludbyder har et godt brand og populære tv-kanaler.
              187.      næsten alle markedsaktørerne har i øvrigt oplyst, at det er forbundet med væ-
              sentlige omkostninger at ændre en gratis kanal til en mini-pay kanal eller omvendt, hvil-
              ket gør det særdeles vanskeligt hurtigt at reagere på en ændret efterspørgsel.
              3.6.2 distributørernes kommentarer
              188.      konkurrencestyrelsens markedsundersøgelse har tillige omfattet de største
              kommercielle distributører i danmark, dvs. yousee, telia stofa, dansk bredbånd og ca-
              nal digital.
              189.      flere svar peger på, at de senere års mange nye og relativt dyre tv-kanaler har sat
              kanalpakkerne under pres prismæssigt, hvilket har fået de kommercielle distributører til
                                                    - 33 -
      at udbyde flere små temapakker med henblik på at målrette tv-kanaludbuddet til den
      enkelte husstand. denne tendens kan ses for udbudet af digitale kanaler/pakker. en en-
      kelt svarer, at viasats krav om repræsentation i alle digitale temapakker begrænser mu-
      ligheden for at lave ”rene” digitale pakker.
      190.      distributørerne giver udtryk for, at der kan være en skærpet konkurrence mel-
      lem tematisk nært beslægtede kanaler, men at alle kanaler uanset indhold konkurrerer
      med hinanden om en plads i en basispakke.
      191.      en kommerciel distributør har svaret, at vilkåret betyder, at antenneforeningerne
      principielt ikke kan udbyde pakker efter eget ønske, men at det i praksis ikke har så stor
      betydning, da udviklingen går mod to pakker i det analoge grundudbud, sammenholdt
      med den omstændighed, at kanaler som tv3 og tv3+, kanal 4, kanal 5, og tv2’s kom-
      mercielle kanaler alligevel altid vil være en naturlig del af det analoge udbud i kraft af
      deres popularitet hos medlemmerne. vilkåret vurderes dog konkret at have medført, at
      antenneforeninger udbyder færre pakker end ønsket (to i stedet for tre) og at de mindst
      populære tv-kanaler fravælges ved plads/prisloftproblemer.
      192.      yousee og dansk bredbånd har oplyst, at viasats vilkår ikke har haft konkret be-
      tydning for selskabernes sammensætning af egne pakker, idet selskaberne selv har valgt
      placeringen af tv3 og tv3+ (hos yousee i henholdsvis grund- og mellempakken og hos
      dansk bredbånd i grundpakken). yousee har desuden påpeget, at vilkåret er et forhand-
      let vilkår og indgår som et af en lang række elementer i forhandlingerne med viasat.
      193.      endelig har distributørerne svaret bekræftende på at et vilkår om minimumspe-
      netration har samme virkning på muligheden for frit at sammensætte programpakkerne.
      3.6.3 antenneforeningernes kommentarer
      194.      blandt de antenneforeninger, der selv pakketerer, har knap halvdelen oplyst, at
      viasat håndhæver vilkåret, og at vilkåret har effekt på pakkesammensætningen. disse
      foreninger har 11 pct. af tilslutningerne på det samlede kabelmarked. foreninger med
      samlet 6 pct. af tilslutningerne på kabelmarkedet oplyser, at vilkåret har betydet, at de
      har ønsket at placere enten tv3, tv3+ eller begge kanaler i en pakke med mindre penet-
      ration end det, vilkåret betinger (dvs. fuldpakken), jf. tabel 8.
tabel 8. vurdering af viasats vilkår
                                         andel af                 andel af tilslutninger i andel af tilslutninger
                                         antenne-foreninger       foreningerne                på hele kabelmarkedet
  foreningen oplyser, at viasats vilkår 43 pct.                   30 pct.                     11 pct.
  har effekt på pakkesammensætning
  foreningen har ønsket at placere tv3 18 pct.                    15 pct.                     6 pct.
  og/eller tv3+ i en anden pakke end
  vilkåret betinger
      note: antenneforeninger, der selv sammensætter tv-pakker, udgør [36-40] pct. af tilslutningerne på
      det samlede kabelmarked.
      kilde: konkurrencestyrelsens markedsundersøgelse …
      195.      ca. halvdelen af de foreninger, der oplyser, at viasat anvender et placeringsvil-
      kår, har forsøgt at forhandle vilkåret – alle med negativt resultat.
      196.      når man ser på virkningen af vilkåret, så angiver antenneforeningerne svarende
      til 2 pct. af tilslutningerne på kabelmarkedet, at viasats vilkår har indebåret, at de ikke
      frit har kunnet placere konkurrerende kanaler i samme programpakke som tv3 og tv3+.
      disse foreninger angiver alle, at hovedårsagen hertil er, at der ikke prismæssigt er råd til
                                                                    - 34 -
                     at optage flere kanaler i pakken, samt at pakken bliver for stor i forhold til den efterføl-
                     gende pakke, hvis den skal indeholde yderligere kanaler, jf. tabel 9.
                     197.     det er særligt de små foreninger (målt i antal tilslutninger), der oplever, at vilkå-
                     ret indebærer økonomisk eller pladsmæssig begrænsning, jf. tabel 9. større foreninger
                     begrænser i højere grad antallet af pakker for derved at imødegå vilkåret, jf. at foreninger
                     svarende til 9 pct. af tilslutningerne på kabelmarkedet oplyser, at de som følge af vilkåret
                     tilbyder færre pakker, jf. tabel 10.
                     tabel 9. konsekvenser af viasats vilkår for økonomisk og teknisk kapacitet
                                                  andel af                        andel af tilslutninger i      andel af tilslutninger på
                                                  antenne-foreninger              foreningerne                  hele kabelmarkedet
der er prismæssigt ikke råd til at optage         22 pct.                         6 pct.                        2 pct.
flere kanaler i mellempakken ved siden
af tv3 og tv3+
der er – set i forhold til antallet af tv-         22 pct.                        6 pct.                        2 pct.
kanaler i mellempakken – ikke ”plads”
til yderligere kanaler, hvis mellempak-
ken skal fremstå som et alternativ til en
større programpakke.
der er – med henvisning til begrænset             6 pct.                          4 pct.                        1 pct.
teknisk kapacitet – ikke yderligere plads
til tv-kanaler i mellempakken.
                     note: antenneforeninger, der selv sammensætter tv-pakker, udgør [36-40] pct. af tilslutningerne på
                     det samlede kabelmarked.
                     kilde: konkurrencestyrelsens markedsundersøgelse …
              tabel 10. konsekvenser af viasats vilkår for pakkestruktur og indhold
                                              andel af                    andel af tilslutninger i for-  andel af tilslutninger på hele ka-
                                              antenne-foreninger          eningerne                      belmarkedet
foreningen tilbyder færre pakker              2 pct.                      24 pct.                        9 pct.
foreningen har udeladt at distribuere en      6 pct.                      2 pct.                         1 pct.
eller flere andre kanaler
foreningen har valgt at fjerne tv3 og         0 pct.                      0 pct.                         0 pct.
tv3+ fra sine programpakker
foreningen har valgt kun at distribuere 0 pct.                            0 pct.                         0 pct.
en af kanalerne (tv3 eller tv3+) i sine
programpakker
                     note: antenneforeninger, der selv sammensætter tv-pakker, udgør [36-40] pct. af tilslutningerne på
                     det samlede kabelmarked.
                     kilde: konkurrencestyrelsens markedsundersøgelse …
                     198. der er ingen foreninger, der har taget konsekvensen af vilkåret og helt undladt at
                     distribuere tv3 og tv3+. en enkelt forening svarende til 1 pct. af tilslutningerne på ka-
                     belmarkedet valgte i 2005 og 2006 at fjerne tv3+ fra sit programudbud men har nu på
                     medlemmernes ønske taget kanalen ind igen. viasats kanaler opnåede i 2008 en samlet
                     penetration i antenneforeningerne på 83 pct.
                     199. det bemærkes, at to af de store foreninger med to pakker oplyser at den varslede
                     prisstigning fra 1. september 2009 (jf. note til tabel 3) forventes at få den konsekvens, at
                     flere husstande fravælger den store pakke. derved får foreningerne ikke mulighed for at
                     opfylde kravet om 75 pct. minimumspenetration.
                                              - 35 -
4. vurdering
200. i det følgende skal det vurderes, om viasats anvendelse af et vilkår som pkt. 3.5 i
viasats almindelige betingelser for distribution af viasats kanaler til antenneforeninger
m.v. samt tilsvarende vilkår indsat i distributionsaftaler med øvrige kabeldistributører er
i strid med konkurrencelovens § 6, stk. 1, og ef-traktatens artikel 81, stk. 1 samt § 11 og
artikel 82.
201. vurderingen omfatter alle placeringsvilkår i viasats distributionsaftaler med ka-
beldistributører med indhold eller virkning svarende til pkt. 3.5, fx også placeringer i
mellempakken dikteret via et vilkår om en given minimumspenetration (forretningsbe-
tingelsernes pkt. 3.2), samt sådanne vilkår rettet mod digital distribution via kablerne.
4.1. markedsafgrænsning
202.      for at vurdere om der foreligger en konkurrencebegrænsende aftale i strid med
konkurrencelovens § 6, stk. 1, og art. 81 og/eller misbrug af en dominerende stilling i strid
med § 11 og artikel 82, er det nødvendigt at afgrænse det relevante marked. det relevante
marked består af det relevante produktmarked og det relevante geografiske marked, og
skal afgrænses på baggrund af undersøgelser af efterspørgsels- og udbudssubstitutionen
– suppleret med undersøgelser af den potentielle konkurrence.
4.1.1. det relevante produktmarked
4.1.1.1. indledende bemærkninger
203.      ved det relevante produktmarked forstås markedet for de produkter eller tjene-
steydelser, som forbrugerne betragter som indbyrdes substituerbare på grund af produk-
ternes eller tjenesteydelsernes egenskaber, pris eller anvendelsesformål.
204.      overordnet set vedrører sagen salg af tv-kanalerne tv3 og tv3+. kanalerne ud-
bydes af viasat broadcasting uk ltd. i praksis forestås salget m.v. af kanalerne til distri-
butører her i landet af søsterselskabet viasat a/s, der ligeledes selv fungerer som leve-
randør af distributionsydelser via satellit til de enkelte husstande. som anført tidligere
betegnes viasat broadcasting uk ltd. i den foreliggende sag som viasat.
205.      kanaludbydere som viasat sammensætter tv-indhold, enten internt produceret
eller indkøbt fra eksterne leverandører, til tv-kanaler. kanaludbyderne er afhængige af at
få etableret en distribution, der kan forbinde tv-kanalerne med slutbrugerne (seerne).
rettighederne til at vise tv-kanalerne udbydes derfor til distributørerne, som omvendt
har brug for tv-kanaler for at kunne sælge deres distributionsydelse til seerne.
206.      som leverandør af tv3 og tv3+ er viasat dermed udbyder af tv-kanaler. sagen
drejer sig om viasats vilkår for at lade kabeldistributørerne (herunder yousee, dansk
bredbånd, telia stofa samt lokale antenneforeninger) distribuere kanalerne i analog form
til seerne. hertil kommer distributionen af kanalerne i digital form samt via bredbånd.
som kanaludbyder indgår viasat (i modsætning til når viasat opererer som satellitdistri-
butør eller på bredbåndsmarkedet) ikke aftaler direkte med seerne. dermed berører sa-
gen den del af distributionsmarkedet, der benævnes engrosmarkedet – dvs. kanaludbyde-
rens salg til distributøren (i modsætning til detailmarkedet, der vedrører distributørens
salg til husstandene).
figur 12: distribution af tv-kanaler
                                                - 36 -
                        engros-                         detail-
                      distribution                    distribution
     kanaludbyder                     distributør                      husstand
207.      i det følgende vil det relevante produktmarked blive afgrænset til
a)      markedet for engrosdistribution af betalingskanaler i kabelnet.
208.      afgrænsningen sker ud fra en analyse af forholdene på det danske marked
sammenholdt med kommissionens praksis. i den forbindelse vil følgende delelementer
indgå i bedømmelsen:
a)      udbud af tv-kanaler – underopdelt i
i)          udbud af betalingskanaler
ii)         udbud af gratiskanaler
b)      distribution af tv-kanaler med fokus på engrosdistribution.
209.      den nærmere begrundelse for afgrænsningen fremgår nedenfor. om samspillet
mellem udbud af tv-kanaler og distributionen af disse, skal det indledningsvist bemær-
kes, at selv om det er muligt at sondre mellem distributørernes erhvervelse af tv-kanaler
(konkret rettighederne til at distribuere de pågældende tv-kanaler) på den ene side og
kanaludbyderens køb af transmissionsydelser på den anden side, så indgår disse aktivite-
ter i praksis i en og samme forhandling. kommissionen har derfor i sin praksis undladt at
afgrænse særskilte delmarkeder for henholdsvis erhvervelse af distributionsrettigheder
til tv-kanaler og køb af distributionsservices. for overskuelighedens skyld beskrives det
pågældende marked i det følgende dog både set fra kanaludbyderens side og fra distri-
butørernes side.
4.1.1.2. udbud af tv-kanaler
betalingskanaler ctr. gratiskanaler
210.      uanset hvilken vinkel, der anlægges ved afgrænsningen af det relevante pro-
duktmarked, er det et faktum, at samtlige tv-kanaler i sidste ende konkurrerer om seerne.
kanaludbydernes hovedinteresse er dermed at nå frem til så mange og så attraktive seere
som muligt. et væsentligt element i markedsafgrænsningen er, om alle tv-kanaler kan si-
ges at være i indbyrdes konkurrence, det vil sige om tv-kanalerne efterspørges ensartet,
og om udbudet af tv-kanaler relativt nemt og hurtigt kan ændres, eller om der skal son-
dres mellem forskellige typer af tv-kanaler efter bestemte kriterier. efterspørgslen efter
kanaler skal i det foreliggende tilfælde anskues ud fra distributørens og ikke seernes
synsvinkel, idet aftalevilkåret vedrører distributørernes køb af tv3 og tv3+ – med hen-
blik på disses videredistribution til seerne.
211.      der foreligger en række afgørelser fra konkurrencerådet og kommissionen, som
omhandler udbud af tv-kanaler.
212.      i tv2 sport (konkurrencerådets afgørelse af 11. april 2007) lagde konkurrence-
rådet i forhold til produktafgrænsningen for tv-kanalerne til grund, ”… at der findes et
samlet marked for salg af tv-kanaler til abonnementer, som omfatter både mini-pay og high-pay
kanaler og salget af pay per view tv. … de frit tilgængelige kanaler, dr’s kanaler og tv 2, indgår
ikke i konkurrencen på dette marked, selvom de ligeledes konkurrerer om seernes gunst.” konkur-
                                               - 37 -
rencerådet fandt ikke i sagen anledning til at undersøge, hvorvidt high-pay og mini-pay
kanaler eventuelt kan betragtes som produkter på hver sine separate markeder.
213.     kommissionen sondrer i afgørelserne cinven/upc france (comp/m.4204 pkt. 8-
18) og srf/tele 2 france (comp/m.4504, pkt. 37-40) mellem gratis tv-kanaler og beta-
lings-tv kanaler, som anses for separate produktmarkeder i relation til distributørerne (og
seerne). baggrunden herfor er, at tv-kanalerne adskiller sig fra hinanden i forhold til ef-
terspørgselssubstitutionen (set fra distributørernes side) og udbudssubstitutionen.
214.     i den forbindelse anskues gratiskanaler som kanaler, der udelukkende er finan-
sieret via reklamer og/eller licens (men uden abonnementsbetaling fra seerne). herover-
for står betalingskanaler, som både omfatter de såkaldte mini-pay kanaler finansieret ved
en blanding af abonnement og reklameindtægter, og de såkaldte high-pay kanaler, der
oftest er reklamefri og dermed udelukkende finansieret via et forholdsmæssigt højere
abonnement.
215.     sondringen mellem gratiskanaler og betalingskanaler understøttes af en række
forskelligheder de enkelte kanaltyper imellem.
216.     for det første har de pågældende kanaltyper forskellige kommercielle samhan-
delsparter. gratis tv-kanalers kommercielle forbindelser er således først og fremmest ret-
tet imod annoncørerne, der finansierer tv-kanalerne via køb af tv-reklame (medmindre
kanalen finansieres via licens). omvendt har kanalerne normalt ikke kommercielle for-
bindelser til distributørerne. must-carry kanaler er automatisk sikret distribution gennem
kabeldistributørerne som følge af reguleringen i lov om radio- og tv-virksomhed, mens
der i forhold til nabolandskanalerne alene skal ske en klarering af rettigheder – et for-
hold, der varetages af koda/copydan i forhold til de enkelte distributører. for at distri-
butører i øvrigt skal have en forretningsmæssig fordel ud af at videresprede en kanal,
forudsætter det, at distributøren ser en fordel i at medtage kanalen i sin tv-pakke, og mu-
ligheden for dette begrænses af, at kanalen forudsættes at være gratis for husstandene.
217.     betalingskanaler har derimod altid kommercielle forbindelser til distributørerne
om salg og markedsføring, og detaljerede distributionsaftaler mellem parterne sikrer, at
de seere, der modtager tv-kanalerne, betaler abonnement herfor. en betalingskanal skal
derfor markedsføre sig over for distributører og seere samt opstille en betalingsadmini-
stration, der skal stå for løbende afregninger med distributørerne på baggrund af antallet
af abonnementer. det er nødvendigt at etablere krypteringsforanstaltninger, som vedva-
rende skal sikre, at det alene er betalende abonnenter, der har adgang til at se kanalen.
alle disse foranstaltninger er overflødige for en gratiskanal.
218.     for det andet påvirker forskellene mellem betalingskanaler og gratiskanaler kanal-
indholdet. en gratiskanal ønsker så mange seere som muligt til hvert enkelt program på
kanalen, hvorimod en betalingskanal ønsker så mange abonnenter som muligt, hvilket et
par enkelte attraktive kanalprogrammer vil kunne sikre. i godkendelsen af oprettelsen af
tv2 sport anføres det således, at bl.a. eksklusive rettigheder til fodboldturneringer, der
afvikles over en væsentlig del af året, er velegnede for betalingskanaler, idet det tiltræk-
ker loyale abonnenter, samtidig med at kanalen får mulighed for at opbygge et eksklusivt
brand med udgangspunkt i eksklusive rettigheder. det samme gælder som udgangs-
punkt rettigheder til visning af film, om end der her er tale om begivenheder, der tids-
mæssigt set ikke rækker længere end varigheden af den pågældende film.
219.     for det tredje er udviklingen i indtægterne forskellig for de enkelte finansierings-
former, jf. figur 3 (udviklingen i licens-, annonce- og abonnementsindtægterne). både den
samlede licensudbetaling og de samlede annonceindtægter er fra 2005 og frem til 2008
steget med ca. 10 pct. til sammenligning er de samlede abonnementsindtægter i perioden
                                              - 38 -
steget med over 50 pct. da licens er forbeholdt dr og tv2 regionerne, og tv-
reklamemarkedet er konjunkturfølsomt, forventer markedsaktører yderligere stigninger i
abonnementsindtægterne i de kommende år.
220.      mulighederne for udbudssubstitution mellem gratis- og betalings-tv kanaler er
samtidig lav. i konkurrencestyrelsens markedsundersøgelse hos kanaludbyderne har
næsten alle markedsaktørerne oplyst, at det er forbundet med væsentlige omkostninger
at ændre en gratis kanal til en mini-pay kanal eller omvendt, hvilket gør det særdeles
vanskeligt hurtigt at reagere på en ændret efterspørgsel.
221.      hvis en gratis tv-kanal ændres til en betalingskanal, skal kanalen således omgå-
ende krypteres og mister dermed penetration inkl. et fald i reklameindtægterne. samtidig
skal der etableres betalingsadministration, kanalen skal markedsføres overfor distributø-
rerne, og programfladen skal tilpasses, idet det bliver vigtigt at være i besiddelse af at-
traktive programmer, som kan tiltrække de betalingsvillige seere.
222.      hvis en betalingskanal omvendt ændres til en gratis tv-kanal, vil tv-kanalen mi-
ste alle abonnementsindtægterne, og salgsindsatsen skal i stedet målrettes annoncørerne.
nogle markedsaktører har forklaret, at det danske tv-reklamemarked er relativt lille i
forhold til andre tv-reklamemarkeder, og at der ikke er et ubegrænset antal annoncører til
at finansiere gratis tv-kanaler. dertil kommer, at markedet for salg af tv-reklame er kon-
junkturfølsomt, hvilket forøger de kommercielle risici ved at ændre en betalingskanal til
en gratis tv-kanal. mange af de dyre og attraktive tv-rettigheder kan ifølge flere mar-
kedsaktører ikke finansieres alene gennem tv-reklameindtægter. derfor er det helt afgø-
rende for en succesfuld ændring fra betalingskanal til gratis tv-kanal, at tv-kanalen er i
besiddelse af et stærkt brand med bred seerappel.
223.      også set fra købernes – distributørerne – side er der væsentlig forskel på, om en
tv-kanal er frit tilgængelig og dermed gratis, eller om en tv-kanals tilgængelighed forud-
sætter et abonnementsforhold.
224.      distributørerne skal således kun afregne abonnementsbetaling til kanaludbyde-
ren for at distribuere betalings-tv kanalerne, mens de kan distribuere gratiskanalerne
uden at opkræve abonnement for kanaludbyderen. distributørerne vil derfor alene skulle
overveje, om en gratiskanal er så attraktiv, at det kan retfærdiggøre, at den optager en
kanalplads i en tv-kanalpakke i stedet for fx en betalingskanal, der kan give distributøren
mulighed for indtjening ved videresalg. selvom distributørerne ikke nødvendigvis løber
nogen økonomisk risiko ved at vælge en betalings tv-kanal ind i sit kanaludbud (fordi be-
taling evt. først skal falde til kanaludbyderen, når en seer vælger en pakke, der inkluderer
tv-kanalen), gør enhver betalingskanal den pågældende tv-kanalpakke dyrere for seerne,
hvilket ikke er tilfældet for de gratis kanaler.
225.      dette leder sammenfattende til, at der i det foreliggende tilfælde kan afgrænses
særskilte markeder for udbud af henholdsvis gratiskanaler og betalingskanaler.
226.      viasat har hertil anført, at man kan tiltræde, at det relevante marked er engros-
markedet. viasat er imidlertid ikke enig i sondringen mellem gratiskanaler og betalings-
kanaler, idet den medfører, at kanaler, der efter viasats opfattelse er i skarp konkurrence
med hinanden, indgår på forskellige produktmarkeder. viasat fremhæver i den forbin-
delse, at viasat og tv2 i vidt omfang konkurrerer om de samme reklamekroner, de sam-
me seere (dette gør sig også gældende for dr og dr2) og de samme distributører, uden
at der tages højde herfor i styrelsens markedsafgrænsning.
                                               - 39 -
227.      endvidere er tv2 efter viasats opfattelse ikke en gratis-tv kanal men derimod
reelt en mini-pay kanal, idet der ved distribution via satellit betales et beløb fra viasat,
hhv. canal digital til tv2 herfor.
228.      styrelsen er ikke enig i viasats betragtninger.
229.      sondringen mellem gratis-tv kanaler og betalings-tv kanaler er relevant i den fo-
religgende sag, fordi hovedsigtet er betingelserne for distributørernes indkøb af rettighe-
derne til at vise tv3 og tv3+. kanalerne og deres indbyrdes forskelle skal derfor anskues
fra en distributørs side.
230.      for en distributør er de væsentligste forhold, hvilke kanaler, der skal udvælges,
og især om distributøren (og derved i sidste ende seeren) skal afregne et abonnement til
kanaludbydere for at vise den pågældende tv-kanal eller ej. derimod er det – set fra di-
stributørens side – ikke af samme primære relevans, om de kanaler, han vælger at distri-
buere, har andre indbyrdes konkurrenceflader – fx på markedet for reklame eller på ret-
tighedsmarkedet – idet distributørens interessefelt er rettet mod det endelige produkt og
en evt. pris herfor.
231.      selv om gratiskanaler og betalingskanaler indgår side om side i distributørernes
programpakker og derfor er i indbyrdes konkurrence, når udvælgelsen skal ske, er dette
ikke til hinder for, at kanalerne typemæssigt tilhører forskellige produktmarkeder. dette
gælder også for en række andre produktmarkeder, fx for det samlede vareudbud i et su-
permarked, hvor de enkelte produkter i en lang række tilfælde tilhører forskellige pro-
duktmarkeder men tilsammen har samme mål – nemlig at blive udtaget til forhandling i
supermarkedet. samtidig har styrelsens markedsundersøgelse bekræftet, at det er for-
bundet med væsentlige omkostninger at ændre en gratis kanal til en mini-pay kanal eller
omvendt. i forlængelse heraf finder styrelsen, som det uddybes nedenfor, at man i den
foreliggende sag får det mest retvisende billede ved at opgøre viasats markedsandele i
forhold til indtægterne fra de pågældende distributører (=abonnementindtægterne). son-
dringen er tillige i overensstemmelse med kommissionens praksis.
232.      i forhold til viasats bemærkning om, at tv2 reelt er at anse som en mini-pay ka-
nal, fordi der ved distribution via satellit betales et beløb herfor, skal styrelsen fremhæve,
at tv2 medio 2009 stadigvæk er en gratis public service kanal, der via terrestrisk
tv/stueantenne er frit tilgængelig for alle seere. at satellitdistributørerne herudover væl-
ger at tilbyde tv2 via satellitten mod at betale et beløb, ændrer ikke ved, at kanalen som
sådan er gratiskanal for alle, der måtte ønske det.
233.      styrelsen fastholder derfor samlet set, at der kan afgrænses særskilte markeder
for henholdsvis gratis- og betalingskanaler.
…
delkonklusion (udbud af tv-kanaler)
249.      med henvisning til ovenstående kan der – foreløbigt – udskilles et særligt mar-
ked for engrosdistribution af betalingskanaler. …
4.1.1.3. distributionsmarkedet
250.      det skal herefter vurderes, hvilken del af distributionsmarkedet, der er berørt af
viasats vilkår, og hvorvidt dette skal afgrænses i forhold til andre former for distribution.
251.      tv-kanalens vej fra kanaludbyder til seer går via distributørerne. distributørens
vigtigste opgave er at få bragt de tv-kanaler, som distributøren har købt rettigheden til at
transmittere hos kanaludbydere, frem til slutseerne. distributionsmarkedet består der-
med af to delmarkeder – markedet for engrosdistribution og markedet for detaildistribution.
                                                - 40 -
markederne er funktionsbestemte, idet distributøren fungerer som engrosdistributør ved
indkøb af tv-kanaler hos kanaludbyderne, og som detaildistributør ved videresalg af dis-
se til seerne (se figur 12).
252.      opdelingen af distributionsmarkedet i engros- og detaildistribution følger
kommissionens afgrænsning i en række sager.
253.      kommissionen definerer engrosmarkedet for distribution af radio- og tv-kanaler som
markedet, hvor distributører og kanaludbydere forhandler betingelserne for distribution
af radio- og tv-signaler til seerne. hertil leverer distributørerne transmissionsydelser ba-
seret på forskellige infrastrukturer (kabel, dth, dtt/att osv. – se uddybende afsnit
3.5.4).
254.      heroverfor står detailmarkedet for distribution af tv-signaler, som er det led i kæden,
hvor distributøren sælger sine tv-pakker til seerne. markedet består af de services, som
distributøren – via kabel, dth, dtt/att osv. – leverer til slutseerne i form af tv og evt.
tillige radio (primært i pakker) og andre produkter og ydelser, fx internet og telefoni.
255.      opdelingen af distributionsmarkedet i et engrosmarked og et detailmarked sva-
rer til forholdene her i landet.
256.      som anført er viasats aftalevilkår rettet direkte imod distributørerne, ligesom
viasat som kanaludbyder ikke indgår aftaler direkte med seerne. dermed berører sagen
først og fremmest engrosmarkedet for distribution af tv-kanaler.
257.      spørgsmålet er herefter, om de enkelte distributionsformer på engrosmarkedet –
set i forhold til de forskelle, der er beskrevet foran under markedsbeskrivelsen mht. tek-
nologi, betaling, adfærd mv. – skal anses som et eller flere separate produktmarkeder.
svaret herpå afhænger af en vurdering af efterspørgsels- og udbudssubstitutionen.
258.      i forhold til efterspørgselssubstitutionen på engrosmarkedet spiller flere forhold
ind. kanaludbyderne ønsker at nå ud til så mange husstande som muligt og vil derfor
som hovedregel søge distribution via så mange forskellige distributionsplatforme som
muligt. som overvejende hovedregel ønsker alle kommercielle tv-kanaler derfor at være
repræsenteret på alle distributionsplatforme – evt. med eksklusivitet i forhold til udvalg-
te distributører på den pågældende platform. derfor finder kanaludbyderne som ud-
gangspunkt ikke, at distributionsplatformene kan erstatte hinanden.
259.      der er flere grunde til, at i hvert fald kabelmarkedet kan anses som et selvstæn-
digt produktmarked.
260.      operatørerne på de enkelte platforme er forskellige. husstandene er typisk kun
tilsluttet en distributionsform – alternativt to, men modtager som oftest kun betalingska-
naler via den ene. på det danske marked modtager ca. 2/3 af danske husstande signaler
via kabler, enten direkte fra en kommerciel udbyder eller gennem en antenneforening.
tv-kanaler kan derfor opnå langt den højeste penetration på kabelmarkedet. til sammen-
ligning forsyner dth distributørerne kun ca. 15 pct. af markedet. det samme gælder ter-
restrisk tv, som med digitaliseringen i efteråret 2009 bliver en ny aktør ved distribution af
betalingskanaler. indledningsvist forventes den udpegede operatør af dtt-nettet, boxer
tv a/s, dog ikke at dække væsentlige andele af husstandene. endelig er distribution af
tv via bredbånd – selv om der er en hastig udvikling i gang – stadig meget begrænset. i
2008 modtog alene ca. 62.000 husstande tv via denne distributionsform. bredbånds-tv vil
derfor ikke blive berørt yderligere.
261.      set fra kanaludbydernes side (efterspørgselssubstitutionen) kan kabelnettet som
følge af sin omfattende dækning derfor ikke substitueres af andre distributionsplatforme.
                                                - 41 -
262.      hertil kommer, at kabelnettet på en række områder er underlagt særlig regule-
ring. kabelnettet er således - konkurrencemæssigt set - i et vist omfang skærmet af regu-
leringen i plan- og lejelov (jf. afsnit 3.5.4.3 om pligtmæssige tilslutningsbidrag til fælles-
antenneanlæg samt muligheden for at forbyde opsætning af parabol og antenner). det
indebærer, at en betydelig del af seerne via kabelnet har en tilskyndelse til at forblive som
kunder hos den pågældende kabeldistributør/antenneforening, idet de ved overgang til
anden distributionsform – fx satellit – alligevel fortsat skal betale til kabelanlægget. ka-
naludbydere, der efterspørger distribution uden om kablerne til husstandene – fx via sa-
tellit – er ved fastsættelsen af kanalens pris via satellitdistribution nødt til at tage hensyn
til, at husstandene fortsat skal betale til kabelanlæggene.
263.      hvad angår muligheden for udbudssubstitution (andre distributørers mulighed
for at skifte til kabeldistribution) så er denne lav. distributøren erhverver som udgangs-
punkt alene rettighed til kanalen for en konkret distributionsform. såfremt en distributør
overvejer at skifte distributionsform, skal der erhverves yderligere rettigheder. dertil
kommer, at ændring af distributionsform fra fx satellit til kabel er bekostelig. ingen satel-
litdistributør, uanset platform, vil således have mulighed for som reaktion på små, varige
ændringer i de relative priser omgående at omstille distributionsformen til kabel uden at
det medfører endog særdeles høje ekstraomkostninger.
264.      samtidig er viasats placeringsvilkår for tv3 og tv3+ alene rettet imod kabelen-
grosmarkedet bestående af lokale antenneforeninger samt kabeldistributørerne yousee
og dansk bredbånd men ikke mod de enkelte husstande (detaildistributionsmarkedet).
dette skal sammenholdes med, at kanalerne slet ikke er tilgængelige for distribution via
dth (bortset fra viasats egendistribution af kanalerne) eller dtt-nettet. dette taler yder-
ligere for en afgrænsning til netop kabelmarkedet. viasat distribueres også via bredbånd,
men udbredelsen af bredbånds-tv er som anført endnu så begrænset, at distributionsfor-
men ikke inddrages i sagen.
265.      sammenfattende indebærer dette, at kabel(engros)markedet – set i forhold til det
samlede distributionsmarked – efter styrelsens opfattelse udgør et særskilt marked for
engrosdistribution. en sådan afgrænsning finder støtte i kommissionens praksis, jf. pkt.
28 i lgi/telenet (comp/m.4521). i providence/carlyle/upc sweden (comp/m.4217),
som lgi/telenet ligeledes refererer til, modtog 60 pct. af seerne i sverige kabel-tv i sam-
menligning med øvrige distributionsplatforme, hvorfor kabelnettet, set fra kanaludby-
dernes side, ifølge kommissionen vanskeligt ville kunne substitueres med andre distribu-
tionsnet.
266.      det kan overvejes, om der skal ske en yderligere opdeling af engrosmarkedet,
afhængig af om den videre distribution til seerne – dvs. distributionen på detailmarkedet
– sker analogt eller digitalt.
267.      ved kabeldistribution modtager husstandene fortrinsvis analoge signaler, mens
de ved dth distribution modtager digitale signaler. imidlertid sker der en hastig udvik-
ling hen imod en digitalisering af samtlige distributionsformer – en udvikling der på alle
distributionsplatforme påvirkes af introduktionen af digitalt terrestrisk betalings-tv i
kombination med slukningen af det analoge terrestriske tv-signal ultimo 2009. kommis-
sionen sondrer ikke mellem analog og digital fremføring. samtidig er den nuværende di-
gitale kabeldistribution p.t. hovedsageligt et spejl af den analoge pakke, hvor viasats vil-
kår om pakkeplacering slår direkte igennem. de digitale tillægspakker, der kan købes i
tilknytning til de analoge pakker, har alene et relativt begrænset antal tilslutninger – fra
under 10 pct. af kabelkunderne. med henvisning hertil finder styrelsen ikke grundlag for
at afgrænse særskilte analoge og digitale delmarkeder på hverken engros- eller detailni-
veau. viasat er enig i disse betragtninger.
                                               - 42 -
4.1.1.4. konklusion – det relevante produktmarked
268.      det relevante produktmarked i sagen kan afgrænses til markedet for engrosdi-
stribution af betalingskanaler via kabelnet. det skyldes (set fra kanaludbydernes øjne):
         at der ikke er efterspørgselssubstitution,
o         idet husstandene typisk kun er tilsluttet en distributionsform for betalingskana-
          ler. kabelnettet kan som følge af sin omfattende udbredelse blandt husstandene
          ikke uden videre erstattes af andre platforme,
o         idet et betydeligt antal af seerne via kabelnet har en tilskyndelse til at forblive
          som kunder hos den pågældende antenneforening som følge af reguleringen i
          plan- og lejeloven, ligesom der er skifteomkostninger i form af anskaffelse af pa-
          rabol, set-upbokse m.v.,
         at der ikke er udbudssubstitution mellem de øvrige distributionsplatforme og
          kabelmarkedet,
o         idet ingen distributør, uanset platform, har mulighed for omgående at omstille
          distributionen til kabel som reaktion på små varige prisændringer, uden at det
          med fører særdeles høje ekstraomkostninger,
hertil kommer,
         at tv3 og tv3+ ikke er tilgængelige for distribution via dth (bortset fra viasats
          egen-distribution), og at vilkåret dermed udelukkende er rettet imod kabelmarke
          det.
4.1.2 geografisk marked
…
272.      styrelsen finder, at … markedet for engrosdistribution af betalingskanaler via
kabelnet i den konkrete sag kan afgrænses til danmark.
4.1.3. viasats markedsandele på det relevante marked
273.      udgangspunktet for beregningen af markedsstyrke er afsætningen af det pågæl-
dende produkt. når der er tale om differentierede produkter, vil afsætningen opgjort i
værdi og markedsandelen i denne forbindelse normalt blive anset for bedre til at afspejle
de enkelte leverandørers relative stilling og styrke. henset til at sagen vedrører kabeldi-
stributørernes køb af rettigheder hos kanaludbyderne til at vise betalings tv-kanaler, her-
under tv3 og tv3+, fås det mest retvisende billede af viasats markedsstyrke i den fore-
liggende sag ved at opgøre viasats markedsandele i forhold til indtægterne fra disse di-
stributører (=indtægterne fra abonnementskroner).
274.      viasat har gjort gældende, at markedsstyrken først og fremmest bør opgøres i
forhold til seertal og penetration, ligesom konkurrencesituationen på reklamemarkedet
bør tages i betragtning.
275.      det af viasat anførte giver ikke styrelsen anledning til at ændre opgørelsesmeto-
de. hvad angår seertal giver disse ikke et retvisende billede af styrkeforholdet mellem de
enkelte betalingskanaler, fordi målingerne ikke tager højde for, hvor dyre kanalerne er
for distributørerne (og i sidste ende seerne). inddragelse af penetrationstal – dvs. hvor
mange der kan se kanalerne – er heller ikke anvendeligt. det forhold, at tv-kanaler udby-
des i pakker indebærer således, at størstedelen af husstandene her i landet modtager et
større antal tv-programmer, som de aldrig eller meget sjældent ser. anvendelse af pe-
netrationstal vil derfor give et skævt billede ved vurderingen af markedsstyrke. dette
                                                  - 43 -
understreges af, at en opgørelse efter penetrationstal ville betyde, at et stort antal kanaler
ville have en markedsandel tæt på 50-60 pct.
276.       det skal samtidig fremhæves, at den af styrelsen valgte fremgangsmåde med op-
gørelse i abonnementsindtægter er i overensstemmelse med praksis fra kommissionen. i
sagen news corp / premiere (case no comp/m.5121– fra 25/6 2008), der angik en
fusion mellem to medieselskaber, news corporation (usa) og premiere ag (tyskland),
havde parterne gjorde gældende, at det relevante produktmarked var udbud af betalings
tv-kanaler og free-to-air (fta) gratis tv-kanaler. med henvisning til fast praksis konklu-
derede kommissionen i pkt. 20 at
”the results of the market investigation therefore indicate that, at present, pay-tv and fta tv
are still clearly distinct markets in both germany and austria.”
277.       parternes markedsstyrke blev herefter (jf. afgørelsens pkt. 51) målt i forhold til
abonnementsindtægter og antal abonnenter med det resultat, at:
”premiere’s market share in the pay-tv market is around [60-70%] in 2007 in germany, both by
number of subscribers and by revenues…”
278.       styrelsen fastholder derfor, at markedsstyrken i den foreliggende sag bør opgø-
res i abonnementskroner.
279.       målt i abonnementskroner på kabelmarkedet er viasat med en markedsandel på
[over 30 pct.] den største kanaludbyder, der agerer på markedet for engrosdistribution af
betalingskanaler, jf. tabel 11.
tabel 11. kanaludbydernes markedsandele på kabelmarkedet (high-pay og mini-pay)
             kanal-                     2007                           2008
             udby-
             mtg                        [over 30 pct.]                 [over 30 pct.]
             der
             tv2                        *…+ pct.                       *…+ pct.
             sbs                        *…+ pct.                       *…+ pct.
             øvrige                     *…+ pct.                       *…+ pct.
kilde: konkurrencestyrelsens markedsundersøgelse. ingen af de øvrige kanaludbydere har mar-
kedsandele på over *…+ pct.
280.       viasats og tv2’s markedsandele er tillagt halvdelen af abonnementsindtægterne
fra tv2 sport, hvilket måske kan undre ud fra en umiddelbar betragtning, idet tilsagnene
afgivet i forbindelse med godkendelsen af tv2 sport som et selvstændigt fungerende
joint venture netop skal sikre, at tv2 sport i videst muligt omfang agerer som en uaf-
hængig kanaludbyder på tv-markedet.
281.       imidlertid fastslår den vertikale gruppefritagelse (kommissionens meddelelse
om retningslinier for vertikale begrænsninger (2000/(0292/01)) i artikel 11, at en virksom-
hed også omfatter dens respektive forbundne virksomheder, og at et joint ventures mar-
kedsandele skal fordeles ligeligt mellem de fælleskontrollerende virksomheder i forbin-
delse med en opgørelse af markedsandele i medfør af artikel 3 i gruppefritagelsen.
282.       det har ikke betydning for spørgsmålet om viasats markedsstyrke, om denne
alene opgøres på det relevante marked for mini-pay kanaler, jf. tabel 12.
tabel 12. kanaludbydernes markedsandele på kabelmarkedet (mini-pay)
                                              - 44 -
            kanal-                   2007                          2008
            udbyder
            mtg                      [over 30 pct.]               [over 30 pct.]
            tv2                      *…+ pct.                     *…+ pct.
            sbs                      *…+ pct.                     *…+ pct.
            øvrige                   *…+ pct.                     *…+ pct.
kilde: konkurrencestyrelsens markedsundersøgelse. ingen af de øvrige kanaludbydere har mar-
kedsandele på over *…+ pct.
283.      det kan derfor sammenfattende konkluderes,
         at viasats markedsandel på det relevante marked pr. 2008 udgør [over 30 pct.]
4.1.4. samlet konklusion (markedsafgrænsning og markedsandele)
284.      det relevante marked i sagen er engrosdistribution af betalingskanaler via kabel-
net i danmark.
285.      på dette marked havde viasat i 2008 en markedsandel på [over 30 pct.]
4.2. samhandelspåvirkning
286.      efter forordning nr. 1/2003 af 16. december 2002 skal det fastlægges, om en evt.
konkurrencebegrænsende aftale mærkbart kan påvirke samhandelen mellem medlems-
stater. i givet fald er konkurrencerådet forpligtet til at anvende ef-traktatens konkur-
renceregler.
287.      i kommissionens meddelelse om samhandelspåvirkning anføres det i pkt. 80, at
vertikale aftaler, der dækker hele en medlemsstats område, og omfatter produkter, der
handles over grænserne, vil kunne påvirke samhandelen mellem medlemsstater, selv om
de ikke skaber direkte handelshindringer.
288.      viasats vilkår vedrører salg af rettigheder til videredistribution af tv3 og tv3+
på hele det danske marked. da aftalen ikke omfatter andre medlemsstater, skal aftalens
karakter og indhold derfor undersøges nærmere.
289.      vilkåret i viasats almindelige betingelser vedrørende placering kan være med til
at hindre nye aktører i at komme ind på det danske marked. det skyldes, at nye aktører
får sværere ved at blive placeret i en attraktiv pakke, hvilket vil besværliggøre indtræn-
gen på det danske marked. samtidig er flere af viasats konkurrenter udenlandske selska-
ber, ligesom viasats kanaler sendes fra england.
290.      på den baggrund finder styrelsen, at aftalen vil kunne påvirke samhandlen mel-
lem medlemsstater mærkbart. udkast til afgørelse i sagen har derfor været forelagt eu-
kommissionen.
4.3. konkurrencelovens § 6 og ef-traktatens artikel 81
291.      konkurrencelovens § 6 og ef-traktatens artikel 81 vedrører aftaler mellem virk-
somheder, vedtagelser inden for sammenslutninger af virksomheder og samordnet prak-
sis mellem virksomheder.
292.      det er forbudt for virksomheder at indgå aftaler m.v., der direkte eller indirekte
har til formål eller følge at begrænse konkurrencen mærkbart, jf. konkurrencelovens § 6
og artikel 81.
                                                - 45 -
293.      der er fire betingelser, der skal være opfyldt for, at forbuddet i konkurrencelo-
vens § 6/artikel 81 finder anvendelse. der skal være tale om (i) erhvervsvirksomheder,
der (ii) indgår en aftale/indgår en vedtagelse inden for en sammenslutning af virksomhe-
der/udøver samordnet praksis, som (iii) har til formål eller følge at begrænse konkurren-
cen (iv) mærkbart.
4.3.1. virksomhedsbegrebet
294.      forbuddet i konkurrencelovens § 6 og artikel 81 omfatter ”virksomheder”. dette
begreb fortolkes bredt. det følger således af konkurrencelovens § 2, stk. 1, at forbuddet
gælder for enhver form for erhvervsvirksomhed. det er desuden præciseret i forarbej-
derne, at det omfatter ”enhver økonomisk aktivitet, der foregår i et marked for varer og tjene-
ster”. det er ikke afgørende, om der med virksomheden tilstræbes profit, eller om der i
øvrigt er et økonomisk formål med virksomheden. af ef-domstolens praksis følger end-
videre, at virksomhedsbegrebet omfatter ”enhver enhed, som udøver økonomisk virksomhed,
uanset denne enheds retlige status og dens finansieringsmåde”.
295.      sagen vedrører betingelserne for viasats salg af retten for antenneforeninger og
kommercielle kabeloperatører til at videredistribuere tv3 og tv3+. med henvisning til
beskrivelsen i afsnit 3.3 af mtg-koncernen og herunder viasats aktiviteter kan det, hvad
angår viasat, uden videre lægges til grund, at der er tale om virksomhed i lovens for-
stand.
296.      heroverfor står antenneforeningerne, som på mange måder antager karakter af
foreninger med et mere almennyttigt formål. imidlertid udfører de opgaver med drift af
fællesantenneanlæg, herunder investeringer og vedligeholdelse, hvortil kommer indkøb
af rettighederne til at distribuere tv-kanaler hos kanaludbydere, evt. via andre engrosdi-
stributører. med henvisning til den brede fortolkning af virksomhedsbegrebet kan det
derfor også for antenneforeningernes vedkommende lægges til grund, at der er tale om
virksomhed i konkurrencelovgivningens forstand. det samme gælder de kommercielle
kabeldistributører (herunder yousee og dansk bredbånd).
4.3.2. aftale, vedtagelse eller samordnet praksis
297.      det konkurrenceretlige aftalebegreb er bredere end det traditionelle obligations-
retlige begreb. ved bedømmelsen af, om der er tale om en aftale omfattet af konkurrence-
lovens § 6 og artikel 81 skal der blandt andet foretages en vurdering af, om der er tale om
en ren ensidig adfærd, der ikke er omfattet af de pågældende bestemmelser men derimod
af § 11 og artikel 82.
298.      selv om en adfærd umiddelbart fremstår som ensidig, kan den godt være omfat-
tet af aftalebegrebet i § 6 og artikel 81, hvis der er tale om en integreret del af en kontrakt-
forhold. det afgørende er, om de involverede virksomheder har udtrykt en fælles vilje.
det er i den forbindelse uden betydning, om aftalens bestemmelser tjener begges interes-
ser eller er i direkte strid med en af parternes kommercielle interesser.
299.      forhandlerkontrakter, der lægges til grund i parternes interne forhold, anses ef-
ter praksis for en aftale i henhold til § 6 og artikel 81. viasats almindelige forretningsbe-
tingelser henhører til denne kategori som en aftale mellem viasat og den enkelte distribu-
tør, der skal underskrives af begge parter, og som regulerer betingelserne for distributø-
rens ret til at videredistribuere tv3 og tv3+ på en given måde. at der konkurrenceretligt
set er tale om en aftale udelukker ikke, at der i aftalen kan indgå for den ene part endog
direkte ugunstige elementer, som er ensidigt dikteret af den anden part. der henvises
supplerende til afsnit 4.3.3.3 og afsnit 4.3.3.4.
                                               - 46 -
300.      at viasats almindelige forretningsbetingelser udgør en aftale i overensstemmelse
med § 6 og artikel 81 understreges også af, at viasats programmer efter ophavsretslovens
§ 69, stk. 1, ikke må udsendes uden samtykke fra viasat. det er dermed forudsat i loven,
at der skal indgås aftale mellem viasat og distributørerne, hvis viasats tv-kanaler udsen-
des via kabel eller fællesantenneanlæg.
301.      sammenfattende kan det derfor lægges til grund, at viasats almindelige betin-
gelser samt viasats aftaler med kommercielle kabeldistributører (yousee og dansk bred-
bånd) udgør en aftale i § 6 og artikel 81’s forstand.
4.3.3. til formål eller følge at begrænse konkurrencen
302.      en aftale omfattes kun af forbuddet i konkurrencelovens § 6, stk. 1, hvis aftalen
direkte eller indirekte enten har til formål eller til følge at begrænse konkurrencen. betin-
gelserne om formål eller følge er alternative.
303.      det er en yderligere betingelse for anvendelse af forbuddet i konkurrencelovens
§ 6, at konkurrencebegrænsningen er mærkbar. det vil sige, at en konkurrencebegræn-
sende aftale, samordnet praksis eller vedtagelse skal være egnet til at påvirke konkurren-
cen på det relevante marked i et vist omfang.
304.      hvorvidt en konkurrencebegrænsning er mærkbar, beror dels på en kvantitativ
og dels på en kvalitativ vurdering.
305.      det kvantitative mærkbarhedskrav afhænger af virksomhedernes omsætning
og/eller markedsandele og følger af konkurrencelovens § 7 og kommissionens bagatel-
meddelelse.
306.      det kvalitative mærkbarhedskrav supplerer det kvantitative mærkbarhedskrav og
beror på en helhedsvurdering af den omtvistede aftale eller adfærds betydning for kon-
kurrencen – set i den retlige og økonomiske kontekst, hvori den indgår.
307.      den kvalitative mærkbarhed vil bl.a. afhænge af konkurrencebegrænsningens
art, herunder om samarbejdet efter sin karakter har til formål at begrænse konkurrencen,
det pågældende markeds særlige kendetegn, om samarbejdet har en særlig stilling på en
del af markedet, adgangsbarrierer til markedet, osv.
308.      hvis aftalen har til formål at begrænse konkurrencen, er det ikke nødvendigt at
påvise, at aftalen har haft konkurrencebegrænsende virkninger. men det skal vurderes,
om aftalen er egnet til at have eller få virkninger for konkurrencen.
309.      hvis aftalen derimod har til følge at begrænse konkurrencen, er det nødvendigt at
påvise, at aftalen kan forventes at have eller har haft konkurrencebegrænsende virknin-
ger og at disse har været mærkbare.
310.      i det følgende bedømmes det, om viasats vilkår om placering har til formål
og/eller til følge at begrænse konkurrencen. da viasats almindelige betingelser samt afta-
ler med kommercielle kabeldistributører udgør en vertikal aftale (idet viasat indgår afta-
ler med distributører, der befinder sig på et andet omsætningsled), skal vilkåret vurderes
i overensstemmelse med de retningslinier, der er fastsat for sådanne aftaler.
311.      vurderingen skal yderligere ske under hensyntagen til, at der er tale om et net-
værk af ensartede aftaler. sådanne netværk af ensartede aftaler skal efter fast praksis be-
dømmes samlet, idet de kumulative virkninger af en aftale kan være i strid med artikel 81
og § 6.
312.      endelig indgår det i vurderingen, at placeringsvilkåret ikke kun angår en enkelt
kanal (tv3) men tillige omfatter tv3+ og fremover også forventes at gælde for tv3 puls,
og at vilkåret dermed har karakter af bundling. der er ganske vist ikke pligt for distribu-
                                                 - 47 -
tørerne til at aftage både tv3, tv3+ og tv3 puls, men hvis alle tre kanaler aftages, kan di-
stributørerne ikke fordele disse i både mellem- og fuldpakken men er nødsaget til at pla-
cere dem alle i mellempakken, såfremt der indgår blot en enkelt anden kommerciel kanal
i denne pakke. styrken af den fortrængningseffekt, som vilkåret medfører, skal derfor ses
i forhold til, at vilkåret gælder for op til tre kanaler.
4.3.3.1. hvem rammes af viasats vilkår
313.      et vilkår som viasats, der sikrer tv3 og tv3+ en placering i mellempakken, på-
virker, konkurrencemæssigt set, først og fremmest konkurrenceforholdet mellem viasat
som kanaludbyder og de øvrige betalingskanaler på markedet. det skyldes, at vilkåret – i
samspil med pakkestrukturen på kabelmarkedet – har en indbygget fortrængningseffekt i
forhold til disse andre kanaler, der som følge af vilkåret risikerer at måtte ”nøjes” med en
mindre attraktiv placering i en pakke med lavere penetration (fuldpakken).
314.      når vilkåret er direkte rettet mod kabeloperatørernes muligheder for selv at
sammensætte de enkelte programpakker, får vilkåret også afledt betydning for det tv-
udbud, som antenneforeningerne m.v. har mulighed for at præsentere for seerne. der-
med får vilkåret også afledt betydning for forbrugerne.
4.3.3.2. generelle forudsætninger for bedømmelse af viasats vilkår
315.      ved bedømmelsen af, om viasats vilkår kan siges at have til formål og/eller følge
at begrænse konkurrencen, er det nødvendigt at inddrage følgende overordnede generel-
le forudsætninger.
316.      husstandene køber ikke kanaler enkeltvist men i pakker. antallet af kanaler i en
pakke kan variere betydeligt (fra 5 til 40 og derover), og distributørerne kan anvende en
forskellig strategi ved sammensætningen af de enkelte pakker med hensyn til størrelse,
indhold og pris. konkurrencestyrelsen har indhentet markedsoplysninger fra såvel
kommercielle distributører som yousee, dansk bredbånd og telia stofa som hos anten-
neforeninger, der selv sammensætter deres programpakker. sidstnævnte (i det følgende
”antenneforeningerne”) modsvarer *36-40] pct. af samtlige husstande, der modtager ka-
bel-tv.
317.      styrelsens undersøgelser viser, at de væsentligste elementer for antenneforenin-
gerne ved sammensætningen af de enkelte pakker er:
a)        seernes ønsker
b)        ønsket om at tilbyde et alsidigt udbud samt
c)        prisen på pakken.
318.      hvis distributøren vælger at opdele sine kanaltilbud udover grundpakken i flere
pakker, er det logisk set for at give husstandene valgmuligheder mht. at modtage et mere
begrænset antal kanaler og – direkte afledt heraf – mulighed for at spare penge, hvis hus-
standen føler sig tilstrækkeligt dækket ind via den lidt mindre mellempakke frem for en
omfattende fuldpakke.
319.      konkurrencestyrelsens markedsundersøgelse viser, at 10-20 pct. af kabelseerne
vælger at abonnere på en sådan mindre mellempakke, jf. figur 9. en sådan valgmulighed
fordrer – hvis den skal anses for reel – at der er en vis prisforskel på mellem- og fuldpak-
ken. det samme gælder antallet af kanaler i mellempakken hhv. fuldpakken.
320.      ad pris: få af de adspurgte i konkurrencestyrelsens undersøgelse henviser til et
konkret prisloft for de enkelte pakker, men konkurrencestyrelsens undersøgelser af an-
tenneforeningernes priser bekræfter, at der bevidst eller ubevidst opereres med et pris-
spænd mellem de enkelte pakketilbud, idet foreninger repræsenterende 36 pct. af hus-
standene i antenneforeningerne opererer enten med et øvre prisloft på pakkerne eller et
                                               - 48 -
ønskeligt prisspænd mellem hver pakke, ligesom prisen i sig selv vægter som et væsent-
ligt element. det samme billede ses hos de kommercielle operatører, hvor yousee opere-
rer med et prisspænd mellem grund- og mellempakke på ca. 100-120 kr. mens spændet
mellem mellem- og fuldpakke ligger fra 80 til knap 100 kr. telia stofa har i tilknytning til
dette spørgsmål oplyst, at mange antenneforeninger ønsker et prisloft over den samlede
pakke.
321.      ad plads: hvad angår den fysiske plads i pakkerne oplyser langt den overvejende
andel af antenneforeningerne (målt på antal tilsluttede husstande), at der teknisk set er
plads til det ønskede antal kanaler. dog oplyser 6 pct. af antenneforeningerne med til-
sammen 1 pct. af husstandene på hele kabelmarkedet, at der med henvisning til begræn-
set teknisk kapacitet ikke er plads til yderligere tv-kanaler i mellempakken. flere kom-
mercielle operatører oplyser tilsvarende, at der samlet er begrænset kapacitet i kabelnet-
tet, og at man derfor – for at skabe plads til den digitale distributions andre tjenester (in-
ternet, telefoni vod m.v.) – må begrænse den plads, der er til rådighed for analoge kana-
ler, ligesom kanaler må fravælges i den analoge pakke. pt. tilsiger disse begrænsninger, at
der i yousees grundpakke højst kan være 15 kanaler, i mellempakken højst 6 yderligere
kanaler og i fuldpakken højst 19 kanaler herudover.
322.      dermed er der teknisk set ikke ubegrænset plads i hverken grund-, mellem- eller
fuldpakke. samtidig oplyser 22 pct. af antenneforeningerne med tilsammen 2 pct. af hus-
standene på kabelmarkedet, at der ikke er ”plads” til yderligere kanaler i mellempakken,
hvis den skal fremstå som et alternativ til en større programpakke.
323.      ad seernes ønsker: endelig kan det lægges til grund, at tv3 og tv3+ hører til de
mest efterspurgte betalingskanaler, hvilket atter viser sig i viasats høje seertal jf. tabel 1,
og markedsandele set i forhold til de fleste øvrige betalingskanaler. kanalerne ville derfor
formentlig i langt de fleste antenneforeninger blive distribueret uden et egentligt vilkår
om pakkeplacering, jf. hermed resultatet af de ugentlige målinger af seertal, samt det for-
hold, at kanalerne ifølge styrelsens markedsundersøgelse distribueres af langt de fleste
kabeloperatører. kun en enkelt antenneforening i styrelsens markedsundersøgelse har så-
ledes valgt at fjerne tv3+ fra sit programudbud, men har efterfølgende været nødsaget til
at geninddrage kanalen i tv-udbuddet efter ønske fra medlemmerne. begge kanaler hører
imidlertid også til blandt de dyreste kanaler i distributørernes basispakker. jf. tabel 3
ovenfor.
324.      disse forudsætninger vil ligge til grund for vurderingen i det følgende af, om
viasats vilkår kan siges at have til formål eller følge at begrænse konkurrencen.
4.3.3.3. formål (vilkåret om placering)
325.      særligt alvorlige konkurrencebegrænsninger – benævnt hardcorekonkurrence-
begrænsninger – betragtes uden videre for så skadelige for konkurrencen, at de anses for
at have et konkurrencebegrænsende formål. sådanne hardcorebegrænsninger fremgår
bl.a. af kommissionens bagatelmeddelelse og gruppefritagelserne. for vertikale forhold
er der tale om bindende og mindste videresalgspriser samt absolut områdebeskyttelse,
herunder begrænsninger i adgangen til passivt salg.
326.      som udgangspunkt er det kun et fåtal af klausuler, der har til formål at begrænse
konkurrencen. dette udelukker imidlertid ikke, at andre begrænsninger end hardcorebe-
grænsningerne kan anses for at have til formål at begrænse konkurrencen.
327.      om en aftale eller et aftalevilkår har til formål at begrænse konkurrencen afgøres
af objektive kriterier. en sådan vurdering foretages på baggrund af flere forskellige fakto-
rer, herunder navnlig aftalens indhold og karakter, den sammenhæng den gælder i og
                                                  - 49 -
parternes faktiske adfærd på markedet. et konkurrencebegrænsende formål kan udledes
af den måde, hvorpå en aftale rent faktisk gennemføres, også selv om den formelle aftale
ikke indeholder nogen udtrykkelig bestemmelse herom. kan der påvises en hensigt fra
parternes side om at begrænse konkurrencen, kan det være en relevant faktor men er ik-
ke nogen forudsætning.
328.      konkurrenceankenævnet udtalte i tilknytning til ophævelsen og hjemvisningen
af rådets afgørelse af 29. marts 2006 følgende:
”hertil kommer, at aftalevilkåret, der efter det oplyste må anses for ensidigt dikteret af viasat, efter
sit indhold afskærer antenneforeningernes adgang til frit at sammensætte programpakker ud fra
medlemmernes interesser og ønsker med hensyn til indhold og pris. ankenævnet finder, at et så-
dant vilkår efter sin karakter må anses at have til formål at begrænse konkurrencen, jf. herved kon-
kurrencelovens § 6, stk. 1. højesteret har da også i dommen af 26. august 2003 (ufr 2003 s.
2391) tiltrådt ophavsretslicensnævnets bedømmelse, at hensyn af konkurrenceretlig karakter un-
der alle omstændigheder bestyrker, at vilkår som det omhandlede bør modvirkes.”
329.      ankenævnet har herved – bl.a. med henvisning til ophavsretslicensnævnets og
højesterets betragtninger herom – rubriceret viasats vilkår som et vilkår, der efter sin ka-
rakter har til formål at begrænse konkurrencen.
330.      i tilknytning til ankenævnets bedømmelse af vilkåret som et formålsvilkår kan
det – ud fra en bedømmelse af vilkåret som sådan og ud fra den sammenhæng, som vil-
kåret indgår i – anføres, at viasat med vilkåret sætter den normale konkurrence mellem
kanaludbyderne ud af kraft. der er både prismæssigt og pladsmæssigt set grænser for,
hvor mange kanaler, der kan være i en mellempakke. i stedet for at konkurrere med de
øvrige kanaludbydere om en placering i mellempakken, fx ved at lancere populære kana-
ler, der set i forhold til indhold og pris kan ”bære igennem” af sig selv i forhold til den
ønskede profil for en konkret mellempakke, så betinger viasat sig den bedst mulige pla-
cering på forhånd uanset indhold og pris for op til tre viasat-kanaler.
331.      dette får betydning for de øvrige betalingskanaler på kabelmarkedet, idet vilkå-
ret – i samspil med pakkestrukturen på kabelmarkedet – har en indbygget fortræng-
ningseffekt i forhold til disse kanaler, der som følge af vilkåret i sammenhæng med pris-
og pladsmæssige begrænsninger i mellempakken risikerer at måtte ”nøjes” med en min-
dre attraktiv placering i en pakke med lavere penetration (fuldpakken).
332.      ved at sikre sig placering i mellempakken opnår viasat den højest mulige penet-
ration for en betalingskanal. det indebærer flere abonnementskroner og bedre dækning.
det sidste er vigtigt for kanaler som tv3 og tv3+, der har betydelige annonceindtægter.
333.      viasat oplyser selv, at formålet med vilkåret er at sikre, at viasat ikke stilles dår-
ligere end sine konkurrenter. hvis vilkåret ikke fandtes, ville viasat således risikere, at
distributørerne placerede tv3 og tv3+ (og senere tv3 puls) i de større pakker eller i
hvert fald en af kanalerne i fuldpakken, så mellempakken fx ikke blev for dyr eller for at
tilbyde et mere alsidigt udbud i mellempakken. dette kunne, ifølge viasat, resultere i en
ond cirkel, hvor antallet af abonnenter og dermed viasats indtægter (både fra abonne-
menter og reklamer) ville falde. viasat har endvidere henvist til, at vilkåret skal sikre, at
tv3 og tv3+, der er populære kanaler, ikke via en placering i en større og dyrere pakke
anvendes som løftestang for salg af de øvrige kanaler. endelig er vilkåret, ifølge viasat,
ikke ”værre” end en konkurrenceklausul.
334.      styrelsen skal hertil bemærke, at det formentlig er korrekt, at et antal distributø-
rer – især blandt antenneforeningerne – såfremt vilkåret ikke fandtes, ville placere tv3,
                                             - 50 -
tv3+ eller (senere) tv3 puls i fuldpakken, så mellempakken enten ville blive billigere el-
ler mere alsidig (jf. uddybende herom under afsnit 4.3.3.4.).
335.     som udgangspunkt er det op til kanalerne at konkurrere om den mere attraktive
placering i mellempakken ud fra deres indhold og pris. dette forhindrer viasats vilkår
imidlertid, idet tv3 og tv3+ pr. automatik skal placeres i mellempakken, hvis der indgår
kommercielle kanaler heri. formålet er således at begrænse den konkurrence, der ellers
kunne udspille sig om placeringen i mellempakken.
336.     vilkåret slår dobbelt eller tredobbelt igennem, fordi det både gælder for tv3,
tv3+ og (senere) for tv3 puls. hvis en antenneforening eller en anden kabeldistributør fx
måtte ønske at placere tv3 i mellempakken sammen med en anden kommerciel kanal (fx
en nyheds- eller en naturkanal) og tv3+ i fuldpakken, er dette ikke muligt pga. vilkåret,
fordi også tv3+ som minimum skal have en lige så gunstig placering som den konkurre-
rende kanal. dermed reduceres mulighederne for andre kanaler for at opnå placering i
mellempakken, idet tv3 og tv3+ (og tv3 puls) automatisk optager både kanalplads og
budgetmidler hos kabeldistributørerne.
337.     dette skal holdes op imod, at vilkåret indgår i et netværk af ensartede aftaler
med antenneforeningerne og håndhæves ensartet af viasat, jf. herved også tilkendegivel-
serne fra antenneforeninger om, at de uden resultat har søgt at forhandle vilkåret med
viasat, … det samme oplyses af en kommerciel distributør, der foretager pakketering på
vegne af antenneforeningerne. ønsker antenneforeningen ikke at acceptere vilkåret, er
konsekvensen den, at foreningen ikke erhverver rettigheden til at distribuere tv3 og/eller
tv3+, hvilket seerne – henset til kanalernes generelle popularitet – næppe vil acceptere.
dette skal samtidig ses i modsætning til, at de øvrige kanaludbydere ikke på forhånd stil-
ler ufravigelige placeringskrav men nøjes med at angive den mellem parterne konkret af-
talte placering efter at forhandlingerne mellem parterne er tilendebragt (jf. afsnit 3.6.1
ovenfor).
338.     hvad angår løftestangsargumentet er der i forhold til antenneforeningerne ikke
belæg for at antage, at foreningerne skulle have interesse i at afsætte større (og dyrere)
pakker med henblik på at sikre et mersalg. foreningerne ønsker netop at kunne varetage
medlemmernes interesser – konkret illustreret ved denne klage, som angår ønsket om at
kunne placere tv3 og/eller tv3+ i fuldpakken, så mellempakken ikke bliver for dyr –
dvs. et hensyn der går direkte imod argumentet om mersalg. og hvad angår de kommer-
cielle distributører må det være op til forhandling mellem viasat og den pågældende
kommercielle distributør, hvordan de afbalancerer deres interesser. hertil kommer, at
vilkår som det foreliggende – hvis alle kanaludbydere stillede vilkår af samme art – vil
kunne umuliggøre et fremtidigt udbud af tv-pakker af varierende størrelse og til differen-
tierede priser.
339.     endelig er styrelsen ikke enig i argumentet om, at vilkåret ikke er mere skadeligt
for konkurrencen end fx en konkurrenceklausul. efter styrelsens opfattelse er sammen-
ligningen ikke relevant, fordi konkurrenceklausuler og programpakker med tv-kanaler
fra forskellige kanaludbydere i sig selv er uforenelige størrelser. accepten af konkurren-
ceklausuler i en pakkestruktur som anvendt i antenneforeningernes analoge udbud ville
således indebære, at distributøren i værste fald alene ville kunne fremvise tv-kanaler hid-
rørende fra én kanaludbyder. sammenligningen tjener derfor ikke som et selvstændigt
argument for, at viasats vilkår bør anses for lovligt. det samme kan anføres om sammen-
ligninger af vilkåret med eksklusivbestemmelser.
340.     vilkåret rammer – konkurrencemæssigt set – først og fremmest de øvrige kom-
mercielle kanaludbydere, som hos distributører med tre eller flere pakker risikerer, at de-
                                               - 51 -
res kanaler må vige pladsen i mellempakken til fordel for viasat. dette har forringet pe-
netration, lavere seertal og reducerede abonnementsindtægter og/eller tv-
reklameindtægter til konsekvens, jf. i det hele at 7 ud af i alt 12 besvarelser i konkurren-
cestyrelsens markedsundersøgelse hos kanaludbydere med en samlet markedsandel på
[36-40] pct. af kabelmarkedet angiver, at viasats vilkår er konkurrencebegrænsende. den
afledte virkning er som også påpeget af ankenævnet, at vilkåret hindrer antenneforenin-
gerne i at sammensætte deres programpakker ud fra de tilsluttede husstandes ønsker
med hensyn til indhold og pris med risiko for, at husstandene kommer til at betale en hø-
jere pris for tv – enten fordi mellempakken bliver dyrere, eller fordi mellempakken helt
bortfalder, og fuldpakken herefter bliver det eneste alternativ til den relativt begrænsede
grundpakke. som andre mulige skadevirkninger kan nævnes et mere begrænset tv-
udbud, enten hvis der kun udbydes en enkelt tv-pakke, eller hvis distributøren i en to-
pakke-struktur vælger at skære antallet af kanaler i den store pakke ned for ikke at over-
skride grænserne for husstandenes betalingsvilje.
341.      et eksempel på virkningen af viasats vilkår er situationen, sådan som den forelå
for ophavsretslicensnævnet i sagen vedrørende hjørring antenneselskab. her ville via-
sat ikke acceptere, at hjørring antenneselskab placerede tv3+ i fuldpakken, alene fordi
bbc world og discovery samtidig var placeret i mellempakken
342.      ophavsretslicensnævnet udtalte i den anledning:
       ”at bestemmelser som det omhandlede strider imod væsentlige hensyn til brugerne
       og væsentlige samfundsmæssige hensyn. nævnet finder endvidere, at der ikke her-
       overfor kan lægges afgørende vægt på de hensyn af forretningsmæssig karakter, som
       indklagede har anført som begrundelse for bestemmelsen. den tilstræbte store ud-
       bredelse af 3+ bør opnås i fri konkurrence og ikke ved at påtvinge antenneforenin-
       gerne en bestemt ordning med hensyn til placering i programpakke. efter en samlet
       vurdering finder nævnet derfor, at det omhandlede vilkår bør tilsidesættes i medfør
       af ophavsretslovens § 48, stk. 1.”
 343. som anført i afsnit 3.2.1, blev ophavsretslicensnævnets kendelse stadfæstet af både
østre landsret og højesteret.
344.      styrelsen finder derfor samlet, at det kan lægges til grund, at viasats vilkår må
anses for at have til formål at begrænse konkurrencen.
345.      viasats vilkår er karakteriseret som et formålsvilkår, fordi viasat gennem vilkå-
ret sætter den normale konkurrence ud af kraft ved at betinge sig en given placering på
forhånd, jf. i det hele betragtningerne ovenfor. med henvisning hertil findes vilkåret i det
hele efter sin art at være egnet til at påvirke konkurrencen i mere end blot ubetydelig
grad. samtidig har viasat en markedsandel på [over 30 pct.], hvilket skal ses i sammen-
hæng med, at man ved formålsvilkår ofte anslår, om den fornødne mærkbarhed er til
stede ved en henvisning til parternes markedsstyrke. i den forbindelse antages det med
henvisning til ef-domstolens afgørelser i sagerne völk og miller, at markedsandele på
under 1 pct. på det relevante marked vil kunne ligge under grænsen for kvalitativ mærk-
barhed, mens markedsandele på over 5 pct. omvendt formodes være tilstrækkelige til at
statuere den fornødne mærkbarhed. intervallet mellem 1 og 5 pct. betegnes som en grå-
zone.
346.      bedømt som et formålsvilkår opfylder viasat derfor de nødvendige betingelser.
konklusion (formål)
                                               - 52 -
347.      styrelsen finder sammenfattende, at viasats vilkår har til formål at begrænse
konkurrencen, samt at vilkåret – set i forhold til at viasats markedsandel udgør [over 30
pct.] – er egnet til at påvirke konkurrencen som helhed. styrelsen har herved lagt vægt
på:
a)      at viasats vilkår har en indbygget fortrængningseffekt, da viasats formål med vil-
        kåret er at sikre tv3 og tv3+ en placering i mellempakken, således at andre beta-
        lingskanaler ikke stilles bedre end viasat,
b)      at (konkurrerende) kanaludbydere med en samlet markedsandel på [36–40] pct. på
        kabelmarkedet anser vilkåret for konkurrencebegrænsende,
c)      at vilkåret i øvrigt hindrer antenneforeningerne i at sammensætte deres program-
        pakker frit ud fra de tilsluttede husstandes ønsker med hensyn til indhold og pris.
4.3.3.4. følge (vilkåret om placering)
348.      for at konkludere, at et placeringsvilkår som pkt. 3.5 har til følge at begrænse
konkurrencen i strid med konkurrencelovens § 6/artikel 81, stk. 1, forudsætter det, at vil-
kåret har sandsynlige konkurrenceskadelige virkninger; dvs. at det påvirker den faktiske
eller den potentielle konkurrence i en sådan grad, at det med en rimelig grad af sandsyn-
lighed kan ventes at få negative virkninger på det relevante marked. disse virkninger
skal endvidere være mærkbare.
349.      der er en sandsynlighed for konkurrenceskadelige virkninger på det relevante
marked, når parterne hver for sig eller tilsammen har eller får en vis markedsstyrke, og
aftalen bidrager til skabelse, opretholdelse eller styrkelse af denne markedsstyrke, eller
sætter parterne i stand til at udnytte en sådan markedsstyrke. markedsstyrke kan fx bero
på en konkurrencebegrænsning mellem en eller flere aftaleparter og tredjemand. i nogle
tilfælde kan konkurrenceskadelige virkninger påvises direkte ved at analysere aftalepar-
ternes adfærd på markedet.
350.      i den foreliggende sag skal altså kunne lægges til grund, at viasats vilkår vil ha-
ve en sådan indvirkning på markedsforholdene, at konkurrencen påvirkes i et sådant
omfang, at der kan forventes eller konstateres negative virkninger på markedet.
351.      her skal der både tages hensyn til den aktuelle og den potentielle konkurrence,
og konkurrencen skal vurderes i forhold til, hvordan den må antages at ville udfolde sig,
hvis det pågældende vilkår ikke fandtes. det er således nødvendigt at anlægge en vurde-
ring af virkningerne af vilkåret ud fra, hvordan forholdene naturligt måtte antages at ud-
vikle sig i en hypotetisk situation uden dette krav.
352.      kravet skal vurderes under hensyntagen til, at der er tale om et netværk af ensar-
tede aftaler, således at der tages hensyn til de kumulative virkninger. dette kan indebæ-
re, at de kumulative virkninger af en aftale kan være i strid med artikel 81 og § 6, uanset
at de enkelte aftaler isoleret set ikke nødvendigvis vil udgøre en mærkbar konkurrence-
begrænsning
353.      i en sådan vurdering skal der tages hensyn til, at vilkåret har været gældende og
håndhævet siden 1997. viasat har dermed i over 10 år sikret sig placering i den bedste
kommercielle pakke hos antenneforeningerne. i dette tidsrum er husstandene blevet til-
vænnet kanalerne, og de konkurrerende kanaludbydere har tilsvarende måttet affinde sig
med virkningerne af vilkåret. i konkurrencestyrelsens markedsundersøgelse bekræfter
antenneforeninger repræsenterende op til 90 pct. af husstandene tilsluttet sådanne for-
eninger, at der opbygges en stor loyalitet over for kanaler, som har indgået i pakkerne
gennem en årrække. af samme grund har det været svært at identificere konkrete ek-
sempler af nyere dato på virkningerne af vilkåret. den forløbne tid har dog ikke ændret
ved, at en række antenneforeninger, repræsenteret ved fda, har klaget over vilkåret –
                                               - 53 -
oprindeligt i 2004 – og at fda på vegne af medlemmerne i 2009 fortsat finder vilkåret
konkurrencebegrænsende.
354.      når man opstiller et vilkår, er det for at normere en handlemåde, der antagelig-
vis ville have været anderledes uden vilkåret. når viasat opstiller et vilkår som det om-
handlede i sine distributionsaftaler og fastholder det igennem en længere årrække trods
modstand fra kunderne, er det ifølge viasat selv, fordi man påregner, at et antal antenne-
foreninger mv. uden vilkåret ville have ønsket eller søgt at placere enten tv3 eller tv3+ i
fuldpakken, jf. pkt. 332. dermed opnår viasat automatisk den mest gunstige pakkeplace-
ring i forhold til øvrige kommercielle kanaler.
355.      styrelsen er i den forbindelse ikke enig med viasats begrundelser for, hvorfor
vilkåret tjener anerkendelsesværdige formål, herunder argumenterne om løftestang og
konkurrenceklausul (jf. i det hele pkt. 332 ff).
356.      tv3 og tv3+ hører til blandt de mest efterspurgte betalingskanaler hos husstan-
dene, og antenneforeningerne ønsker derfor at inkludere kanalerne i deres pakker. gene-
relt set gælder, at hvis en antenneforening bliver utilfreds med en tv-kanal i forhold til
indhold eller pris eller blot generelt set finder kanalen for dyr i forhold til det mere bud-
getagtige tilbud, som mellempakken udgør, så kan de normalt vælge at placere kanalen i
fuldpakken frem for mellempakken. det forhindrer viasats vilkår imidlertid hvad angår
tv3 og tv3+ og reducerer dermed antenneforeningernes normale reaktionsmuligheder –
fx på høje priser.
357.      det er derfor styrelsens vurdering, at et antal antenneforeninger, der selv står for at
sammensætte deres programpakker, i en alternativ hypotetisk situation uden kravet ville
have valgt at placere tv3 og/eller tv3+ i en anden pakke end mellempakken, navnlig
fuldpakken.
358.      for det første sammensætter antenneforeningerne deres programpakker i over-
ensstemmelse med deres medlemmers ønsker. tv3 og tv3+ er populære kanaler, men
det er naturligt at antage, at der er forskel i præferencerne for indhold hos antennefor-
eningerne. regionale forhold spiller en rolle. der er løbende blevet markedsført nye ka-
naler, og i den forbindelse har der været anledning til at overveje pakkesammensætnin-
gen. der er således kommet andre kanaler, som minder om tv3, men som er billigere.
nogle antenneforeninger må derfor antages at overveje at nøjes med sådanne kanaler i
mellempakken. tv3+ indeholder en del fodboldkampe, som tiltrækker bestemte grupper
af seere, mens andre ikke interesserer sig for fodbold. det kunne naturligt føre til, at nog-
le antenneforeninger ville overveje placeringen af tv3+. styrelsens markedsundersøgelse
viser i den forbindelse, at langt de fleste kabeldistributører tager stilling til pakkesam-
mensætningen hvert eller hvert andet år. heri ligger også, at der – med mindre fx kon-
krete placeringsvilkår måtte stille sig til hinder herfor – jævnligt er anledning til omroke-
ringer eller egentlige udskiftninger i de tv-kanaler, som indgår i kabeloperatørernes ba-
sispakker.
359.      her skal der også tages hensyn til, at kapaciteten i basispakkerne ikke er ube-
grænset. navnlig har tilkomsten af nye multimedietjenester medført, at der i forhold til
tv-kanaler er alternative anvendelsesmuligheder til kapacitet. hertil kommer, at der for
en række foreninger er et loft for, hvor mange kanaler mellempakken kan rumme, hvis
den skal fremstå som et alternativ til en større programpakke, jf. afsnit 3.6.3 og 4.3.3.2.
360.      for det andet spiller prisen (sammen med alsidigheden) en væsentlig rolle, når an-
tenneforeningerne sammensætter deres kanalpakker og herunder opdeler tv-udbuddet i
flere kanalpakker. dette bekræftes af antenneforeninger med over 80 pct. af tilslutninger-
ne, jf. tabel 6.
                                                - 54 -
361.      hvis en antenneforening opdeler sine kanaltilbud udover grundpakken i flere
pakker, må det være for at give husstandene valgmuligheder og herunder mulighed for
at spare penge. her er mellempakken et relevant alternativ til den mere omfattende – og
dyrere – fuldpakke for de forbrugere, der ikke har behov for eller ønsker at betale for et
mere omfattende kanaludbud. det er naturligt for en ikke-kommerciel antenneforening
at differentiere sine pakker efter pris, således at dyrere kanaler fortrinsvis placeres i fuld-
pakken, for at tilgodese husstandenes interesser. her adskiller antenneforeningerne sig
fra en kommerciel operatør, som må antages at sammensætte de enkelte pakker ud fra et
ønske om gevinstmaksimering.
362.      tv3 og tv3+ hører til blandt de dyreste betalingskanaler. konkret koster tv3
(2009) over 19 kr., mens tv3+ koster 14 kr. til sammenligning ligger andre typiske kana-
ler i kabeloperatørernes basispakker – uden placeringskrav – i et lavere prisinterval (fra
12,95 (kanal 5) til 2,75 (cnn), jf. tabel 3). kanaler som tv2 sport og tv2 zulu er også dy-
re kanaler (til henholdsvis 24,27 kr. og 14,95 kr.), men tv2 sport er da også helt overve-
jende placeret i fuldpakken hos de antenneforeninger og kommercielle kabeldistributø-
rer, som styrelsen har spurgt, ligesom tv2 zulu har været placeret i yousees fuldpakke
indtil i 2009, hvor kanalen opnåede placering i mellempakken. for at holde udgifterne
nede og give de tilsluttede husstande et økonomisk valg er det naturligt at sammensætte
kanalpakkerne sådan, at dyre kanaler gennemgående placeres i de store pakker med
mindst penetration.
363.      derfor må det antages at distributørerne har reelle prismæssige incitamenter til
at placere i hvert fald en af flere dyre viasat-kanaler i fuldpakken, så prisen for mellem-
pakken ikke belastes unødigt. dette underbygges af styrelsens undersøgelse af pakke-
sammensætningen hos antenneforeninger med tre pakker. heraf fremgår, at kanalerne i
fuldpakken i gennemsnit har den højeste pris, jf. figur 10. det gælder, selv om tv3 og
tv3+ i kraft af viasats krav konsekvent ligger i mellempakken. hvis tv3 og/eller tv3+
ikke indgik i mellempakken men i fuldpakken ville prisen på mellempakken kunne sæn-
kes synligt. blev fx tv3, der har en vejledende udsalgspris på 19,42 kr. pr. måned (uden
afgifter) udskiftet i mellempakken med en af de betalingskanaler, der kun koster mellem
2,95 og 9,95 kr. pr. måned (jf. tabel 3), ville prisen for mellempakken kunne sættes ned
med kr. 9,47-16,47 pr. måned. prisforskellen på mellem- og fuldpakken ville dermed vok-
se med 10 procent eller mere, hvilket ville gøre mellempakken mere attraktiv for de til-
sluttede husstande.
364.      den ”normale” fremgangsmåde for nye kanaler er at starte fra bunden af, dvs. i
fuldpakken med den laveste penetration, og derefter arbejde sig op i den mere attraktive
mellempakke. en kommerciel distributør har bekræftet, at denne tendens gælder for bl.a.
tv2 sport, tv2 news, tv2 zulu, kanal 5 og cnn, hvoraf de fleste er væsentligt billigere
end tv3 eller tv3+. viasats placeringskrav gør det vanskeligere for konkurrenternes nye
kanaler at avancere i pakkestrukturen. samtidig indebærer viasats placeringskrav, at
viasat kan placere den nye kanal, tv3 puls, direkte i mellempakken, hvis der indgår an-
dre kommercielle kanaler heri.
365.      konkurrencestyrelsens markedsundersøgelse bekræfter, at tv3 og/eller tv3+ i
en del tilfælde uden placeringskravet ville være blevet placeret i en anden pakke end vil-
kåret betinger (dvs. fuldpakken) hos de antenneforeninger, der selv står for sammensæt-
ningen af programpakkerne. foreninger svarende til 11 pct. af tilslutningerne på kabel-
markedet oplyser således, at viasats krav har haft effekt på deres pakkesammensætning,
og foreninger svarende til 6 pct. af tilslutningerne angiver at de – trods 10 års tilvænning
– har ønsket at placere tv3/tv3+ i en anden pakke men er blevet hindret heri af viasats
krav, jf. tabel 8
                                               - 55 -
366.      dette billede bekræftes endvidere af konkurrerende kanaludbydere med en
markedsandel på [36-40] pct. på kabelmarkedet, jf. tabel 7, som finder, at vilkåret er kon-
kurrencebegrænsende. en kommerciel distributør, der pakker på vegne af antennefor-
eningerne, har i tråd hermed oplyst, at antenneforeningerne som følge af viasats pakke-
teringskrav ikke kan udbyde pakker efter eget ønske.
367.      sammenfattende er det derfor konklusionen, at et antal distributører og antenne-
foreninger ville have placeret tv3 og/eller tv3+ i fuldpakken, hvis vilkåret ikke fandtes.
når viasats vilkår hindrer sådanne dispositioner, får det effekt i forhold til de øvrige
kommercielle tv-kanaler.
368.      vilkåret giver således, sammen med de høje priser for tv3 og tv3+, en for-
trængningseffekt i forhold til de øvrige kommercielle kanaler, som ikke kan rummes in-
den for det plads- og prismæssige loft, som antenneforeningen overordnet set opererer
med, hvis mellempakken skal udgøre et reelt alternativ til fuldpakken. ophavsretslicens-
nævnet og østre landsret tilkendegav da også, at det, hvis klausuler af denne art eller
lignende karakter blev almindelige i de kommercielle tv-kanalers distributionsvilkår,
ville blive vanskeligt, måske i praksis umuligt, for antenneforeningerne at foretage en
opdeling af tv-kanalerne i mere end to programpakker.
369.      fortrængningseffekten skal ses i sammenhæng med, at der er tale om et netværk
af ensartede distributionsaftaler. fortrængningseffekten forstærkes samtidig af, at vilkå-
ret gælder for op til tre viasat-kanaler og dermed har karakter af bundling. der er ikke
pligt for distributørerne til at aftage både tv3, tv3+ og tv3 puls, men hvis alle tre kana-
ler aftages, kan distributørerne ikke fordele disse i både mellem- og fuldpakken men er
nødsaget til at placere dem alle i mellempakken, såfremt der indgår blot en enkelt anden
kommerciel kanal i denne pakke.
370.      selv om tv3, tv3+ og tv3 puls har indbyrdes forskelligheder, er de stadig at be-
tegne som gængse dansksprogede underholdningskanaler med blandet indhold (modsat
egentlige tema-kanaler). jo flere ensartede viasat-kanaler, der skal udsendes via basis-
pakkerne i kabelnettet, jo større er incitamentet for distributørerne til at placere i hvert
fald en af kanalerne i fuldpakken for at undgå at øremærke en stor andel af mellempak-
ke-budgettet på viasats kanaler, eller at mellempakken kommer til at antage karakter af
en viasat-pakke, jf. herved også distributørernes ønske om alsidighed i hver af basispak-
kerne. viasats vilkår begrænser muligheden for sådanne dispositioner og sætter samtidig
antallet af kanaler under yderligere pres i mellempakken.
371.      effekten af vilkåret forstærkes af, at viasat-kanalerne hører til blandt de mest ef-
terspurgte betalingskanaler hos husstandene, hvilket atter viser sig i viasats høje seertal
(jf. tabel 1) og markedsandele (målt på indtjening) i forhold til de fleste øvrige betalings-
kanaler, (jf. tabel 11 og 12). på det relevante marked er viasat den aktør, der har højest
markedsandele. viasat har yderligere mulighed for at fordele visningen af sine udsendel-
ser på de tre kanaler (tv3, tv3+ og tv3 puls) i forhold til, hvor effekten af salget er
størst. kombineret med et vilkår om placering af op til tre betalingskanaler i mellempak-
ken får det den konsekvens, at andre betalingskanaler – set i forhold til de afgrænsede
budgetmidler og kanalpladser, som distributørerne finder det formålstjenstligt at anven-
de på en mellempakke – fortrænges i tilsvarende omfang.
372.      effekten er indtil nu blevet forstærket af reguleringen i lov om radio- og fjern-
synsvirksomhed § 6, stk. 5, der indebærer, at mellempakken reelt set er den første pakke,
som kanaludbyderne kan få placeret deres betalingskanaler i, hvis de kræver normal be-
taling for kanalen.
                                              - 56 -
373.      et antal antenneforeninger har valgt at lægge alle betalingskanaler i samme pak-
ke. her vil der umiddelbart ikke være nogen effekt af viasats krav, idet alle betalingska-
naler stilles lige. kravet kan dog have haft effekt ved valget af kun at tilbyde en pakke (og
dermed reducere husstandenes valgmuligheder). foreninger repræsenterende 9 pct. af
tilslutningerne på det samlede kabelmarked oplyser, at de som følge af vilkåret tilbyder
færre pakker, end de ville have gjort, hvis vilkåret ikke havde været gældende, jf. tabel
10. tilsvarende oplyser en kommerciel distributør, at tendensen går imod kun to pakker i
det analoge basispakkeudbud, og distributøren vurderer, at vilkåret konkret har medført,
at antenneforeninger udbyder færre pakker end ønsket (to i stedet for tre), og at de
mindst populære kanaler fravælges ved plads-/prisloftproblemer (jf. afsnit 3.6.2 ovenfor).
endelig angiver foreninger repræsenterende 1 pct. af tilslutningerne, at de som følge af
vilkåret helt har undladt at distribuere en eller flere konkurrerende kanaler.
374.      afgørende for den konkurrenceretlige vurdering i forhold til § 6 er, om kravet
må antages at have haft til følge, at konkurrerende betalings-tv kanaler er blevet placeret
ringere end ellers i pakkerne. på baggrund af besvarelserne fra antenneforeningerne, di-
stributørerne og de konkurrerende kanaler, må det anses for godtgjort, at kravet er egnet
til at have en sådan fortrængningseffekt, som yderligere forstærkes af, at vilkåret anven-
des på i alt tre kanaler og dermed får en bundling-lignende karakter, samt det forhold, at
viasat-kanalerne hører til de mest efterspurgte hos seerne.
375.      viasats vilkår i forhold til antenneforeningerne er et standardvilkår, der hånd-
hæves ensartet over for alle. det er problematisk for de antenneforeninger, der ikke øn-
sker at acceptere vilkåret, idet de i givet fald ikke opnår rettighederne til at distribuere
tv3 og/eller tv3+. styrelsens undersøgelser viser som anført, at det ikke er et reelt alter-
nativ, pga. tv3 og tv3+s stærke stilling hos husstandene, jf. afsnit 4.3.3.2. når man ser
bort fra de husstande, der kun modtager grundpakken.
376.      styrelsen er opmærksom på, at den største andel af distributionsmarkedet via
kabel – både engrosdistributionsmarkedet og detaildistributionsmarkedet (dvs. ved den
videre distribution ud til husstandene) – tegnes af kommercielle operatører, først og
fremmest yousee. vilkåret indgår også i yousees distributionsaftale med viasat, og you-
see har de seneste mange år i overensstemmelse med vilkåret placeret både tv3 og tv3+
i mellempakken, herunder også i sine regionspakker (tv3 har siden 2009 været placeret i
yousees grundpakke). yousee har oplyst, at viasats vilkår ikke har haft konkret betyd-
ning for yousees sammensætning af egne pakker, idet yousee selv har valgt placeringen
af tv3 og tv3+ (i henholdsvis grund- og mellempakken). yousee har desuden påpeget,
at vilkåret er et forhandlet vilkår og indgår som et af en lang række elementer i forhand-
lingerne med viasat.
377.      hertil bemærkes, at tv3 og tv3+’s stærke position blandt seerne indebærer, at
det var forventeligt, når en række distributører i styrelsens markedsundersøgelse oplyser,
at kanalerne under alle omstændigheder ville være blevet placeret i mellempakken.
378.      hvad angår yousee spiller det dog yderligere ind, at yousee repræsenterer om-
kring 1 mio. husstande og dermed har mulighed for at udøve reel købermagt set i forhold
til en ”almindelig” antenneforening, der forhandler enkeltvis og ikke repræsenterer mere
end maksimalt 64.000 husstande, og hvor 90 pct. af foreningerne har under 300 tilslutnin-
ger. yousees aftale med viasat er ikke en standardaftale men en individuelt udformet
kontrakt, og yousee modtager også en række rabatter fra viasat, som ikke tildeles anten-
neforeninger i almindelighed. set i denne sammenhæng er der derfor ikke noget overra-
skende ved, at yousee anser vilkåret som del af en gensidigt forhandlet aftale.
                                                - 57 -
379.      dette ændrer imidlertid ikke ved, at vilkåret også figurerer i kontraktforholdet
mellem viasat og yousee som en forudsætning for yousees distributionsret for tv3 og
tv3+.
380.      tilsvarende gælder vilkåret (om placering af tv3 og tv3+ i mellempakken) også
for yousees videredistributionsret til antenneforeninger, der selv bestemmer pakketerin-
gen. som følge af dette videreførte krav kan disse antenneforeninger ikke frit vælge, hvor
de ønsker at placere tv3 eller tv3+.
381.      yousees markedsstyrke skal ses i forhold til de enkelte antenneforeninger, der
selv står for pakketering. her håndhæver viasat kravet – evt. via mellemhandlere – uden
afvigelse og med en reaktion om manglende levering, hvis foreningen ikke vil indgå på
vilkåret. og også her kommer vilkåret til at påvirke konkurrencemulighederne for de øv-
rige betalingskanaler, når de enkelte antenneforeninger skal udvælge og placere de ud-
valgte tv-kanaler i mellem- eller fuldpakken.
382.      for distribution via dansk bredbånd bemærkes, at leverancen til antennefor-
eninger, der selv pakketerer, er omfattet af viasats almindelige betingelser …
383.      konkurrerende kanaludbydere har – ligesom viasat – behov for at nå ud til så
mange husstande som muligt. dette kan ske mest effektivt via yousee, idet kanaludby-
derne herved automatisk tilbydes [60-64] pct. af kabelseerne. men skal de have adgang til
de resterende seere på kabelmarkedet, skal de herudover indgå aftale med hver enkelt af
de antenneforeninger, der forestår eller har mulighed for at forestå egen pakketering.
disse antenneforeninger er imidlertid nu og fremover bundet af viasats placeringsvilkår,
som dermed i realiteten vanskeliggør adgangen for konkurrerende kanaludbydere til [36-
40] pct. af kabelmarkedet, idet viasats konkurrenter – ud over at skulle gøre sig gælden-
de i forhold til de gængse konkurrenceparametre som pris og lignende vilkår – må affin-
de sig med, at viasat har forhåndsreserveret plads i den mest attraktive kommercielle
pakke (mellempakken) på ubestemt tid for op til tre kanaler.
384.      virkningerne af vilkåret i forhold til de konkurrerende kanaludbydere er et spejl
af alle de følger, som viasat selv påberåber sig at ville undgå med vilkåret; dvs. dårligere
placering og som konsekvens heraf reducerede abonnementsindtægter, forringet penetra-
tion, lavere seertal og dermed reducerede tv-reklameindtægter.
385.      udover skadevirkningerne for de konkurrerende tv-kanaler indebærer vilkåret
tillige, at husstandene kommer til eller risikerer at komme til at betale en højere pris for
tv, og/eller at tv-udbuddet begrænses.
386.      vilkårets virkning for konkurrencen er ”mærkbar”; dvs. at vilkåret er egnet til en
sådan indvirkning på markedsforholdene, at det får reelle virkninger. således fremgår
det af resultaterne fra styrelsens undersøgelse (jf. afsnit 3.6.3),
       at antenneforeninger med i alt 11 pct. af de tilsluttede husstande på kabelmarkedet
        finder, at vilkåret har haft effekt på pakkesammensætningen, og
       at antenneforeninger med i alt 6 pct. af tilslutningerne konkret har ønsket at place
        re tv3 og/eller tv3+ i en anden pakke end vilkåret betinger.
387.      det må anses for en så betydelig del af markedet, at kravet om mærkbarhed er
opfyldt.
388.      hertil kommer,
       at antenneforeninger med til 1 pct. af tilslutningerne på hele kabelmarkedet har op-
        lyst, at de som følge af vilkåret helt har undladt at distribuere konkurrerende kana-
        ler, og
                                                - 58 -
      at antenneforeninger med 9 pct. af tilslutningerne på hele kabelmarkedet har op-
       lyst, at de som følge af vilkåret tilbyder færre pakker, end de ville have gjort, hvis
       vilkåret ikke havde været gældende. det betyder, at de tilsluttede husstande har
       fået færre prismæssige valgmuligheder.
389.   dette skal atter sammenholdes med, at viasat har en markedsandel på [over 30
       pct.] og dermed er en stor aktør blandt kanaludbyderne. konkurrencestyrelsen
       finder det hermed sandsynliggjort, at vilkåret har mærkbare konkurrenceskadelige
       virkninger på markedet.
konklusion (følge)
390. styrelsen finder sammenfattende, at viasats vilkår har til følge at begrænse kon-
       kurrencen mærkbart. styrelsen har i den forbindelse lagt vægt på, at
a)     viasat har håndhævet vilkåret i over 10 år for både tv3 og tv3+,
b)     vilkåret gælder for op til tre viasat-kanaler,
c)     vilkåret begrænser valgmulighederne for de antenneforeninger, der ønsker at ud-
       byde flere pakker,
d)     tv3 og tv3+ hører til blandt de mest efterspurgte betalingskanaler hos husstande-
       ne, hvilket også viser sig i høje seertal og en høj markedsandel for viasat målt på
       omsætning,
e)     alsidighed og pris er vigtige elementer, når programpakkerne sammensættes. tv3
       og tv3+ er brede underholdningskanaler. tv3 og tv3+ hører samtidig til blandt
       de dyre betalingskanaler. prisen på mellempakken vil kunne nedsættes synligt, så-
       fremt en af kanalerne flyttes til fuldpakken,
f)     vilkåret har en afskærmende effekt i forhold til [36-40] pct. af husstandene på det
       samlede kabelmarked – nemlig i forhold til de antenneforeninger, der selv står for
       sammensætningen af programpakkerne,
g)     antenneforeningerne med 11 pct. af tilslutningerne på kabelmarkedet angiver, at
       vilkåret har haft effekt på pakkesammensætningen, mens antenneforeninger med 6
       pct. af tilslutningerne på kabelmarkedet har ønsket at placere tv3 og/eller tv3+ i
       en anden pakke men er blevet forhindret heri af vilkåret,
h)     foreninger repræsenterende 1 pct. af tilslutningerne på kabelmarkedet angiver, at
       de som følge af vilkåret helt har undladt at distribuere en eller flere konkurrerende
       kanaler, og foreninger repræsenterende 9 pct. af tilslutningerne, angiver, at de som
       følge af vilkåret tilbyder færre pakker, end de ville have gjort, hvis vilkåret ikke
       havde været gældende,
i)     vilkåret er dermed egnet til at fortrænge konkurrerende kanaler fra mellempakken
       og evt. fuldpakken og har faktisk gjort det, og i konsekvens heraf indebærer det en
       risiko for, at husstandene kommer til at betale en højere pris for tv eller at tv-
       udbuddet begrænses,
j)     konkurrenter til viasat med en samlet markedsandel på [36-40] pct. vurderer, at
       vilkåret begrænser konkurrencen,
k)     disse virkninger samlet påvirker konkurrencen på markedet mærkbart.
4.3.3.5. samlet konklusion vedrørende § 6 og artikel 81 (vilkåret om placering)
391.      sammenfattende finder styrelsen, at pkt. 3.5 i ”viasats almindelige betingelser for di-
stribution af viasats kanaler i ikke-kommercielt drevne programfordelingsanlæg ejet af antennefor-
eninger, boligforeninger og lignende” samt tilsvarende vilkår indsat i distributionsaftaler
med alle øvrige kabeldistributører
a)     har til formål at begrænse konkurrencen i strid med konkurrencelovens § 6, stk. 1
       og artikel 81, stk. 1, samt
                                                      - 59 -
       b)      har til følge at konkurrencen begrænses i strid med konkurrencelovens § 6, stk. 1
               og artikel 81, stk. 1.
       4.3.3.6. viasats vilkår om minimumspenetration
       392.      det anførte under vurderingen og konklusionen vedrørende formål og følge af
       vilkåret om placering (pkt.3.5) gælder også andre formuleringer af vilkår fra viasats side,
       som måtte have samme formål/tilsvarende virkning.
       393.      styrelsen har i den forbindelse konstateret, at viasat i sine ”almindelige betingelser
       for distribution af viasats kanaler i ikke-kommercielt drevne programfordelingsanlæg ejet af an-
       tenneforeninger, boligforeninger og lignende” i pkt. 3.2. har opstillet et vilkår om minimums-
       penetration på 75 pct. pkt. 3.2. er citeret under afsnit 3.4.
       394.      et penetrationskrav på fx 75 pct. har til formål at sikre viasat en placering i pak-
       kestrukturen, som indebærer nogle fordele for viasat (abonnements- og reklameindtæg-
       ter m.v.). hvis antenneforeningerne ikke opdeler tv-indholdet i pakker, har et sådant vil-
       kår ikke nogen betydning, idet alle stilles lige. men foretages der en opdeling i tre eller
       flere pakker, får vilkåret samme formål som placeringsvilkåret i pkt. 3.5, hvis det er ud-
       formet, så det sikrer en plads i mellempakken. ophavsretslicensnævnet har som anført
       fastslået, at et krav om minimumspenetration i alt væsentlighed må antages at have
       samme baggrund og virkning som vilkåret om placering i mellempakken i den forelig-
       gende sag. nævnet fandt, at et krav om minimumspenetration på 80 pct. indebar et væ-
       sentligt indgreb i kabeldistributørens adgang til at sammensætte programpakker ud fra
       de tilsluttede husstandes ønsker med hensyn til indhold og pris – også selv om den kræ-
       vede minimumspenetration blev sat væsentligt ned.
       395.      et penetrationsvilkår er således egnet til at påvirke konkurrencen, idet det – lige-
       som et egentligt placeringsvilkår – lægger pres på antenneforeningernes pakketering og
       derved kan medvirke til, at konkurrerende kanaler placeres i en pakke med lavere penet-
       ration, end den pakke, hvori viasats kanaler indgår, eller helt fravælges for at den enkelte
       antenneforening kan holde sit budget, jf. i det hele argumentationen ovenfor under pkt.
       4.3.3.2. og 4.3.3.3. om, hvorfor et placeringsvilkår som pkt. 3.5 har til formål at begrænse
       konkurrencen.
       396.      et vilkår om minimumspenetration vil endvidere – efter omstændighederne –
       have samme følge som placeringsvilkåret i pkt. 3.5. i enkelte tilfælde vil det endog være
       strammere og i andre tilfælde svagere. det beror på, hvor mange pakker antenneforenin-
       gen ønsker at udbyde, og hvilken penetration hver af disse pakker vil kunne opnå.
       397.      der kan opstilles følgende oversigt med forskellige eksempler på antallet af pak-
       ker, penetrationen for de enkelte pakker samt resultatet heraf (om viasats vilkår om mi-
       nimumspenetration på 75 pct. resulterer i en placering i mellempakken – her forstået som
       den første pakke med betalingskanaler).
tabel 12. effekten af et minimumspenetrationskrav på 75 pct.
eks.        antal         grundpakke mellempakke fuld                  penetration       penetration effekt
            pakker                                       pakke         mellempakke fuld pakke
1           3             gratis         betaling        betaling      70                60             0
2           3             gratis         betaling        betaling      80                70             +
3           3             gratis         betaling        betaling      85                75             0
note: effektangivelsen sigter alene mod at vise, om kravet sikrer viasat-kanalerne placering i mellempakken.
under grund-, mellem- og fuld pakke er angivet, hvilken type kanaler der er placeret i pakkerne, hhv. gratis- og
betalingskanaler
                                                - 60 -
398.       ud fra forudsætningerne i eksemplerne vil viasats penetrationskrav i eksempel 2 have
samme effekt som et placeringskrav, der fordrer en placering i mellempakken. her betyder vil-
kåret, at viasats kanaler skal placeres i mellempakken, da fuldpakken ikke opfylder mindste-
kravet på 75 pct.
399.       hvad angår de øvrige eksempler er virkningen af minimumspenetrationsvilkåret
forskellig.
400.       i eksempel 3 har fuldpakken en minimumspenetration på 75 pct. og kanalerne
kan derfor efter vilkårets ordlyd placeres i fuldpakken. her vil placeringsvilkåret i pkt.
3.5 imidlertid sikre tv3 og tv3+ en placering i mellempakken og vil dermed kunne for-
trænge andre betalingskanaler.
401.       i eksempel 1 indebærer penetrationsvilkåret, at viasats kanaler som udgangs-
punkt ikke kan distribueres i kabelpakkerne.
402.       i styrelsens markedsundersøgelse har antenneforeninger med to pakker en pe-
netration for grundpakken på i gennemsnit 82 pct. det betyder at minimumspenetrati-
onskravet ikke giver problemer. antenneforeninger med tre pakker har en penetration
for fuldpakken mellem 65 og 68 pct., mens mellempakken i alle tilfælde ligger over 80
pct., jf. figur 9. minimumspenetrationsvilkåret indebærer således, at tv3 og tv3+ for så-
danne gennemsnitlige antenneforeninger gennemgående skal placeres i mellempakken.
403.       ser man mere konkret på antenneforeninger i styrelsens undersøgelse, der tilby-
der tre pakker, og som selv sammensætter pakker, så fremgår det, at 60 pct. af disse har
en penetration for fuldpakken, der er lavere end 75 pct. set i forhold til det samlede antal
tilslutninger på kabelmarkedet betyder det, at 6 pct. af tilslutningerne rammes direkte af
viasats vilkår om minimumspenetration på 75 pct.
404.       samlet gælder dermed, at et penetrationskrav på 75 pct. ud fra forholdene i dag
kan tillægges samme virkning som placeringsvilkåret i pkt. 3.5. konkret vil det få virk-
ning for antenneforeninger med 6 pct. af tilslutningerne på kabelmarkedet.
405.       det anførte under vurderingen af og konklusion vedrørende formål og følge af
vilkåret om placering (svarende til pkt.3.5) under afsnit 4.3.3.1-4.3.3.5. gælder dermed og-
så vilkår fra viasat om en given minimumspenetration, som måtte have tilsvarende for-
mål eller samme følge.
konklusion (vilkåret om minimumspenetration)
406.       styrelsen finder, at pkt. 3.2 i ”viasats almindelige betingelser for distribution af
viasats kanaler i ikke-kommercielt drevne programfordelingsanlæg ejet af antennefor-
eninger, boligforeninger og lignende” samt tilsvarende vilkår indsat i distributionsaftaler
med alle øvrige kabeldistributører
a)      har til formål at begrænse konkurrencen i strid med konkurrencelovens § 6, stk. 1
        og artikel 81, stk. 1, samt
b)      har til følge at konkurrencen begrænses i strid med konkurrencelovens § 6, stk. 1
        og artikel 81, stk. 1.
4.3.3.7. samlet konklusion vedrørende § 6 og artikel 81 (vilkår om pakkeplacering og
minimumspenetration m.v.)
407.       sammenfattende vil det stride imod § 6 og artikel 81, hvis viasat nu og fremover
over for kabeldistributører, herunder antenneforeninger, boligforeninger og lignende gør
                                                - 61 -
levering af en eller flere viasat-kanaler (der ikke er high-pay kanaler (som tv1000)) be-
tinget af, at en eller flere af disse kanaler placeres i på forhånd angivne programpakker,
at en eller flere af disse kanaler placeres i forhold til andre tv-kanalers indplacering i pro-
grampakkerne eller, at en eller flere af disse kanaler skal kunne ses af en på forhånd an-
givet andel af de tilsluttede husstande (minimumspenetration).
408.      dette gælder, når viasat eller en agent på viasats vegne indgår aftale om leve-
ring af viasats kanaler direkte med kabeldistributører (herunder antenneforeninger, bo-
ligforeningner og lignende), der sammensætter egne programpakker, og når viasat ind-
går aftaler med virksomheder, der som mellemhandlere videresælger viasats kanaler til
distributører, der sammensætter egne pakker.
4.4. bagatelgrænsen i konkurrencelovens § 7 og kommissionens bagatelmeddelelse
409.      det følger af konkurrencelovens § 7 og kommissionens bagatelmeddelelse, at
visse konkurrencebegrænsende aftaler er undtaget fra forbuddet i § 6 og artikel 81, hvis
de deltagende virksomheder har en mindre omsætning og/eller markedsandel.
410.      mtg abs omsætning udgjorde i 2008 over 9 mia. kr., mens viasats markedsan-
del androg [over 30 pct.] dermed overstiger viasats markedsandel i sig selv tærsklerne i
både konkurrenceloven og bagatelmeddelelsen. allerede derfor er vilkåret ikke omfattet
af undtagelserne i henholdsvis § 7 og bagatelmeddelelsen.
4.5. er viasats vilkår omfattet af en fritagelse
411.      selv om viasats vilkår om placering og minimumspenetration er karakteriseret
som vilkår, der har til formål at begrænse konkurrencen, er viasat ikke afskåret fra at på-
beråbe sig, at vilkårene er lovlige enten i medfør af den vertikale gruppefritagelse, eller
fordi de generelle betingelser i § 8/artikel 81, stk. 3 er opfyldt. i det følgende omtales vil-
kårene om placering og minimumspenetration generelt som ”vilkåret”.
4.5.1. den vertikale gruppefritagelse
412.      hvad angår den vertikale gruppefritagelse indgår viasats vilkår – uanset rubri-
ceringen som en alvorlig konkurrencebegrænsning – ikke i opregningen i gruppefritagel-
sens artikel 4 af de hardcore konkurrencebegrænsninger, der uden videre indebærer, at
gruppefritagelsen ikke gælder (bindende og mindste videresalgspriser samt absolut om-
rådebeskyttelse, herunder begrænsninger i adgangen til passivt salg). det skal derfor
vurderes, om vilkåret kan anses for lovligt med henvisning til gruppefritagelsen. to for-
hold taler imod dette:
a)        viasats markedsandele.
b)        gruppefritagelsens regulering af immaterielle rettigheder.
4.5.1.1. viasats markedsandele
413.      den vertikale gruppefritagelse kan ikke påberåbes, hvis viasats markedsandel
overstiger 30 pct. af det relevante marked, hvorpå aftalevarerne og –tjenesterne sælges, jf.
gruppefritagelsens artikel 3, stk. 1.
414.      allerede fordi viasat har en markedsandel på [over 30 pct.], er viasat afskåret fra
at påberåbe sig, at vilkåret er lovligt med henvisning til den vertikale gruppefritagelse.
415.      styrelsen er i den forbindelse ikke enig med viasat i, at styrelsen bør fritage vil-
kåret med henvisning til at den vertikale gruppefritagelsesforordnings principper finder
anvendelse, selv om tærskelværdien på 30 pct. er overskredet. som det fremgår af den
samlede konklusion på afsnit 4.3. (jf. afsnit 4.3.3.7), er det styrelsens opfattelse, at vilkåret
udgør en ulovlig konkurrencebegrænsning. da gruppefritagelsens tærskelværdier er ab-
                                                  - 62 -
solutte med undtagelse af de mindre udsving i markedsandele, der tolereres i artikel 9,
stk. 2, finder styrelsen ikke grundlag for at udvide principperne i gruppefritagelsen ud
over, hvad gruppefritagelsen giver belæg for, i sig selv.
416.      det tilføjes for god ordens skyld, at anvendelse af gruppefritagelsens artikel 9,
stk. 2 forudsætter, at den pågældende virksomheds markedsandel har bevæget sig fra
under 30 pct. og op til de i bestemmelsen anførte grænser. da viasats markedsandele
gennem de seneste år har ligget over 30 pct., er det ikke relevant at inddrage de pågæl-
dende undtagelser i sagen.
4.5.1.2. gruppefritagelsen og immaterielle rettigheder
417.      den vertikale gruppefritagelse kan ikke påberåbes, hvis hovedformålet med via-
sats distributionsaftaler er at overdrage immaterielle ejendomsrettigheder (også benævnt
ie). det fremgår af gruppefritagelsens artikel 2, stk. 3, der har følgende ordlyd:
”fritagelsen efter stk. 1, gælder kun for vertikale aftaler, der indeholder bestemmelser, som vedrø-
rer overdragelsen til køberen af immaterialrettigheder eller dennes udnyttelse heraf, forudsat at
disse bestemmelser (1) ikke udgør hovedformålet med sådanne aftaler, og (2) at de er direkte for-
bundet med køberens eller dennes kunders anvendelse, salg eller videresalg af varer eller tjenester.
fritagelsen er betinget af, at bestemmelserne i forhold til aftalevarerne og -tjenesterne ikke inde-
holder konkurrencebegrænsninger, der har samme formål eller virkninger som vertikale begræns-
ninger, der ikke er fritaget efter denne forordning.”
418.      styrelsen finder, at bestemmelserne om ie er hovedformålet med viasats distri-
butionsaftaler. hertil kommer, at aftalerne indeholder konkurrencebegrænsninger, der
ikke er fritaget efter den vertikale gruppefritagelse, jf. art. 2, stk. 3 in fine. denne vurde-
ring bygger på følgende forhold:
419.      viasats distributionsaftaler for tv3 og tv3+ skal give distributørerne (kommer-
cielle distributører og antenneforeninger) ret til at distribuere kanalerne til husstandene,
og dette kan ikke ske uden en overførsel af ie-rettigheder. helt overordnet gælder såle-
des, at såvel signalretten som programindholdet er ophavsretligt beskyttet. beskyttelsen
af programindholdet betyder, at kanalerne som udgangspunkt ikke må udsendes i radio
eller tv uden, at der er indhentet samtykke fra rettighedshaverne i forhold til de indslag,
der udgør kanalernes programmasse (samtykke fra skuespillere, forfattere, komponister
m.v.).
420.      på det overordnede plan er viasat dermed selv begrænset i sin råden over pro-
gramindholdet – alt afhængig af hvad der er aftalt med den enkelte rettighedshaver, fx i
forhold til betingelserne for visning og videresalg.
421.      i næste led – når kabeldistributøren videresender signalet gennem eget kabelnet
– sker der en ny fremførelse, som atter indebærer, at der sker en overførsel af de ie-
rettigheder, der knytter sig til programindholdet, og som derfor nødvendiggør en ny kla-
rering i forhold til rettighedshaverne. ud over at gennemføre overdragelsen af signalret-
ten indestår viasat derfor for, at de nødvendige tilladelser fra rettighedshaverne er eller
vil blive opnået for den primære rettighedsudnyttelse af programindhold, så distributø-
ren lovligt kan modtage kanalerne og videresende dem til husstandene … i overens-
stemmelse med den ophavsretlige regulering fremgår det endvidere af bilag … at distri-
butøren er ansvarlig for afregningen med koda og copydan for rettighedsudnyttelsen
ved distribution af kanalerne via kabel til husstandene, og at enhver udnyttelse af kana-
lerne, som ikke er omfattet af distributørens ret efter aftalen, forudsætter viasats forud-
gående skriftlige tilladelse, samt at distributøren forudgående har indhentet de nødven-
dige tilladelser hertil fra rettighedshaverne (bilag a, pkt. 7.1). helt tilsvarende ophavsret-
lige reguleringer indgår også i viasats aftaler med kommercielle distributører.
                                               - 63 -
422.      på distributionsplan – ligeledes i forhold til antenneforeningerne og de øvrige
kabeldistributører – indeholder aftalen endvidere en række bestemmelser, som skyldes
immaterielle rettigheder, og som indebærer en række begrænsninger i anvendelsen af
”produktet” (kanalerne), som afskærer distributøren fra at disponere over produktet på
en måde, som man ellers typisk kan disponere over erhvervede varer eller tjenesteydel-
ser.
423.      for det første må distributøren alene forsyne det kabelnet, som distributionsafta-
len angår, og der må ikke ske videresalg af distributionsretten (bilag a, pkt. 1.1) – et for-
hold, der ellers i sig selv ville være en hardcore overtrædelse af den vertikale gruppefri-
tagelse, men som skal ses i modsætning til, at et forbud imod videreoverdragelse netop er
et kærneelementet i en immateriel rettighed. derved opfylder aftalen heller ikke artikel 2,
stk. 3, sidste pkt. for det andet skal udsendelse ske samtidig og uden afbrydelser, æn-
dringer eller tilføjelser til samtlige husstande (bilag a, pkt. 3.3). for det tredje må distri-
butøren alene distribuere kanalerne med henblik på ”ikke-offentlig visning i almindeligt
tv i betalingspligtige husstande”, ligesom distributøren alene er beføjet til at foretage ana-
log (men ikke digital) distribution af kanalerne, medmindre andet konkret er aftalt mel-
lem viasat og den enkelte distributør (bilag a, pkt. 3.3). for det fjerde skal distributøren
inddrage viasat forud for enhver disposition, som kan påvirke størrelsen af vederlaget til
rettighedshaverne i forbindelse med distributionen til husstandene (bilag a, pkt. 7.4).
424.      for husstanden gælder der tilsvarende begrænsninger. husstanden må således
heller ikke vise kanalen offentligt eller for større forsamlinger eller optage indholdet og
videresælge det i kommercielt øjemed.
425.      anvendelsen af produktet er dermed pålagt en række begrænsninger ned gen-
nem alle vertikale led som en direkte følge af, at der erhverves immaterielle rettigheder,
eller udtrykt enkelt – at der fra start til slut er begrænsninger i mulighederne for at ud-
sende og anvende programindholdet, som ikke skyldes tekniske forhold men derimod
den ophavsretlige regulering. kærnen i aftalen udgøres dermed af disse immaterielle ret-
tigheder, som via aftalen giver distributøren en klart afgrænset ret til at distribuere kana-
lerne til husstandene og intet yderligere herudover. uden en sådan udtrykkelig aftale
ville kanalerne ikke kunne videredistribueres til apparaterne i husstandene.
426.      sammenfattende finder styrelsen derfor, at den vertikale gruppefritagelse ikke
finder anvendelse i den foreliggende sag, fordi hovedformålet med de viasat-aftaler med
kommercielle distributører og antenneforeninger, som er behandlet i denne sag, er ud-
nyttelse af immaterielle rettigheder. det indebærer, at viasat – uanset markedsandel – ik-
ke vil kunne påberåbe sig den vertikale gruppefritagelse.
427.      fda har afgivet et høringssvar, der når frem til samme konklusion; at gruppefri-
tagelsen ikke er anvendelig, fordi hovedformålet med distributionsvilkårene er udnyttel-
se af immaterielle rettigheder.
428.      til støtte for styrelsens konklusion kan det yderligere fremhæves, at placerings-
kravet i viasats almindelige betingelser oprindeligt blev bedømt af ophavsretslicens-
nævnet i medfør af ophavsretslovens § 48, stk. 1. som bekendt fandt nævnet, at viasats
placeringsvilkår var urimeligt efter denne bestemmelse, hvilket efterfølgende blev stad-
fæstet af højesteret.
konklusion
429. sammenfattende opfylder viasat ikke betingelserne for fritagelse efter den vertika-
le gruppefritagelse. dels overstiger viasats markedsandele 30 pct., dels er hovedformålet
med distributionsaftalerne udnyttelse af immaterielle rettigheder.
                                                   - 64 -
4.5.2. konkurrencelovens § 8, stk. 1 og artikel 81, stk. 3
430.      efter konkurrencelovens § 8, stk. 1 og artikel 81, stk. 3, kan der ikke gribes ind
overfor en konkurrencebegrænsende aftale, samordnet praksis eller vedtagelse, hvis den
opfylder de fire betingelser i konkurrencelovens § 8 og artikel 81, stk. 3.
431. de fire – kumulative – betingelser er, at adfærden:
1)      bidrager til at forbedre produktionen eller fordelingen af varerne eller til at frem-
        me den tekniske eller økonomiske udvikling (1),
2)      sikrer forbrugerne en rimelig andel af fordelen herved (2),
3)      uden at der pålægges de pågældende virksomheder begrænsninger, som ikke er
        nødvendige for at nå disse mål (3), og
4)      uden at der gives disse virksomheder mulighed for at udelukke konkurrencen for
        en væsentlig del af de pågældende varer (4).
432.      den vurdering, der foretages i medfør af § 8, stk. 1/artikel 81, stk. 3 skal fastslå,
om konkurrencebegrænsningen måtte have så objektive økonomiske fordele, at det opve-
jer konkurrencebegrænsningens konkurrenceskadelige virkninger. da betingelserne er
kumulative og dermed skal være opfyldt samtidig, er det ikke nødvendigt at undersøge
de andre betingelser, når først det er fastslået, at en af betingelserne i § 8/artikel 81, stk. 3
ikke er opfyldt.
433.      det er virksomhederne, der har bevisbyrden for, at alle betingelserne i § 8, stk. 1/
artikel 81, stk. 3, er opfyldt. viasat har – for placeringsvilkårets vedkommende - med ne-
denstående begrundelser gjort gældende, at dette er tilfældet.
1)        aftalen bidrager til at styrke effektiviteten i produktionen eller distributionen af varer el-
        ler tjenesteydelser eller fremmer den tekniske eller økonomiske udvikling.
434.      viasat har fremført, at man med vilkåret ønsker at sikre, at viasat ikke stilles dår-
ligere end sine konkurrenter. viasats kanaler er populære hos forbrugerne og dermed og-
så hos distributørerne. for at fastholde denne popularitet, er det ifølge viasat nødvendigt
at fastholde indholdet. konkurrencen på markedet for indkøb af rettigheder er hård og
bliver til stadighed hårdere. viasat er derfor nødt til at sikre sig, at man har en fast kritisk
masse af abonnementsindtægter, idet reklameindtægterne ikke udgør en tilstrækkeligt
stor og stabil indtægt.
435.      ifølge viasat skaber det omtvistede vilkår derfor sikkerhed for, at viasat kan op-
retholde tv-kanaler af en høj kvalitet til en lav pris. hvis vilkåret ikke fandtes, ville viasat
risikere, at distributørerne placerede tv3 og tv3+ (og senere tv3 puls) i de større pakker
for derved at lokke flere forbrugere til at købe disse store pakker (frem for grund- eller
mellempakken). vilkåret sikrer dermed effektiviteten i produktionen og distributionen,
idet man sikrer, at disse populære kanaler indgår i den billigste kommercielle pakke og
ikke anvendes som løftestang for salg af de øvrige kanaler i de dyre pakker. dette ville
udgøre en urimeligt konkurrenceparameter fra distributørens side overfor kunden, og
viasat (og forbrugerne) ville derfor blive straffet for at have gode billige kanaler. viasat
finder dermed, at betingelse nr. 1 er opfyldt.
436.      styrelsen er ikke enig i viasats betragtninger. det følger af ef-domstolens prak-
sis, at det kun er objektive fordele, der kan tages hensyn til. omvendt kan der ikke tages
hensyn til foranstaltninger, der ikke har nogen konkurrencefremmende virkninger på
markedet, fx i form af værdiskabelse, men som blot sætter de implicerede virksomheder i
stand til at øge deres indtjening.
437.      efter styrelsens opfattelse er de af viasat påberåbte effektivitetsfordele af subjek-
tiv karakter uden konkurrencefremmende virkninger. såfremt alle betalingskanaler an-
                                                 - 65 -
vendte tilsvarende vilkår, ville der ikke kunne ske en opdeling af udbuddet af betalings-
kanaler i pakker. dermed ville udbuddet til husstandene blive mindre varieret og dyre-
re/indeholde holde færre kanaler end i en struktur med opdelte pakker. allerede af den
grund er betingelse nr. 1 ikke opfyldt.
438.     dernæst er der i forholdet til antenneforeningerne intet belæg for at antage, at
foreningerne, der er oprettet for at varetage seernes interesser, skulle have interesse i at
tilbyde medlemmerne større og dyrere pakker med henblik på at sikre et mersalg. for-
eningerne ønsker netop at tilgodese medlemmernes interesser mest muligt – konkret illu-
streret ved denne klage, som netop angår ønsket om at kunne placere tv3 eller tv3+ i
fuldpakken, så mellempakken ikke bliver for dyr.
439.     i forhold til de kommercielle distributører kan styrelsen ikke afvise, at der ud fra
rene forretningsmæssige overvejelser er et incitament til at placere tv3 eller tv3+ i fuld-
pakken. her må det imidlertid være op til en forhandling mellem parterne, hvordan de
afbalancerer deres interesser. der er intet godtgjort om, at forhåndsvilkår af den art, som
viasat praktiserer, indebærer nogle effektivitetsfordele, hverken med hensyn til produk-
tion eller distribution.
440.     hvis tv3 og tv3+ ønsker den bedste kommercielle placering (i mellempakken),
så må kanalernes kvalitet og pris berettige hertil i sig selv. en forhåndsreservering fra
viasats side af plads i mellempakken uden at give antenneforeningen mulighed for at
vægte, om kvaliteten af eller prisen på kanalen(erne) modsvarer denne placering, falder
ikke ind under begrebet objektive effektivitetsgevinster. et vilkår som det foreliggende
indebærer derimod, at viasat ikke i samme grad som resten af markedet behøver at foku-
sere på produktudvikling og priskonkurrence, når det gælder spørgsmålet om at opnå en
god placering. helt samme argument ville kunne gøres gældende fra de konkurrerende
kanaludbyderes side. dermed kommer vilkåret konkret til at fremstå som en faktor til
fremme af ineffektivitet som følge af manglende konkurrence.
441.     betingelse nr. 1 kan dermed ikke anses for opfyldt.
2)      aftalen sikrer forbrugerne en rimelig andel af fordelene herved
442.     ifølge viasat tilgodeser vilkåret forbrugerne i meget vidt omfang, idet vilkåret
som anført ovenfor sikrer, at forbrugerne ikke tvinges til at købe den dyreste pakke og
dermed ikke tvinges til at købe en række yderligere (dyre) tv-kanaler, selv om man reelt
blot ønsker de bedste og mest populære (tv3 og tv3+). vilkåret er dermed direkte en
sikring af forbrugeren, idet disse ikke af distributøren kan tvinges ud i et merkøb.
443.     hertil kommer, at en placering i den dyre pakke ifølge viasat vil skabe en ond
cirkel, hvor antallet af abonnenter ville falde, dermed falder viasats indtægter (både fra
abonnementer og reklamer), og viasat må så slække på kvaliteten og/eller hæve prisen.
dette vil igen føre til et nyt fald i abonnenter (penetration) og så fremdeles. på den måde
vil forbrugerne risikere, at endnu flere populære udsendelser ender på high-pay tv-
stationer, ligesom det er sket med eksempelvis italiensk fodbold og (langt størstedelen) af
engelsk fodbold. begge dele var produkter, som tidligere blev vist på dr og tv2, men
som forbrugerne nu kun kan modtage ved betaling af høje priser for canal+. set over tid
vil dette således kunne medføre de populære mini-pay kanalers død. viasat finder der-
med, at betingelse nr. 2 er opfyldt.
444.     konkurrencestyrelsen kan ikke tiltræde viasats synspunkter. hvad angår syns-
punktet om, at antenneforeningerne vil anvende tv3 eller tv3+ som løftestang, henvises
der til bemærkningerne under betingelse nr. 1. det bør således være forbrugerne (via de-
res antenneforeninger), der frit afgør, hvad de ønsker at se i fjernsynet, og ikke viasat.
                                                 - 66 -
445.      som sagen foreligger, afskærer vilkåret netop antenneforeningerne fra at sam-
mensætte de enkelte kanalpakker ud fra seernes interesser hvad angår sendeflade og pris,
uden at der gives andre fordele videre, som kan siges at opveje dette. der er således ikke
tale om, at viasats gunstige (og sikre) placering i mellempakken set i forholdet mellem
viasat og henholdsvis rettighedshaverne og annoncørerne har givet sig (afledt) aftryk i
den pris, som antenneforeningerne og ultimativt seerne opkræves for kanalerne.
446.      dermed er taberne også forbrugerne, som på grund af viasats krav begrænses i
deres muligheder for – via deres antenneforening – at sammensætte mellempakken efter
egne ønsker i forhold til indhold og pris. dette gælder både de seere, der havde ønsket
andre kanaler i mellempakken end viasats, men hvis antenneforening ikke frit kunne
vælge, og som dermed reelt udsættes for det merkøb, som viasat hævder, at vilkåret skal
undgå. taberne er også de seere, som havde ønsket en mellempakke, men ikke kan få
det, fordi deres antenneforening ikke udbyder en sådan som en konsekvens af viasats
krav (fordi mellempakken pga. kravet bliver for dyr i forhold til fuldpakken).
447.      betingelse nr. 2 er dermed ikke opfyldt.
3)      aftalen pålægger ikke virksomhederne begrænsninger, som er unødvendige for at nå disse
mål
448.      dette krav er ifølge viasat opfyldt, allerede fordi viasat har valgt et vilkår, som
er mindre indgribende end en konkurrenceklausul. hertil kommer, at viasat ikke har an-
dre muligheder for at opnå denne sikkerhed for placering i mellempakken. distributø-
rernes incitament til at placere viasats kanaler i de store pakker er så stort, at prissætnin-
gen af kanalen er uden indflydelse på placeringen.
449.      viasat har endvidere fremhævet, at viasats eneste mulige – men lidet ønskelige –
alternativ til pakketeringskravet, er en undladelse af levering til samtlige distributører
med undtagelse af yousee. viasat finder dermed, at betingelse nr. 3 er opfyldt.
450.      styrelsen skal atter henvise til, at der ved en vurdering efter § 8, stk. 1/artikel 81,
stk. 3 ikke kan tages hensyn til foranstaltninger, der ikke har nogen konkurrencefrem-
mende virkninger på markedet. viasats vilkår har, som anført af viasat selv, til hensigt at
sikre, at viasat ikke stilles dårligere end konkurrenterne. dette resultat bør imidlertid
opnås via konkurrence på kvalitet og pris og ikke ved hjælp af vilkår, der reelt sætter
konkurrencen ud af kraft uden tidsmæssig begrænsning.
451.      styrelsen er som fremhævet ovenfor under afsnit 4.3.3.3 ikke enig i viasats ar-
gument om, at vilkåret ikke er mere skadeligt for konkurrencen end fx en konkurrence-
klausul. sammenligningen er således ikke relevant i den analoge struktur, fordi konkur-
renceklausuler og programpakker med tv-kanaler fra forskellige kanaludbydere i sig selv
er uforenelige størrelser. accepten af konkurrenceklausuler i en pakkestruktur som an-
vendt i antenneforeningernes analoge udbud ville således kunne indebære, at distributø-
ren alene ville kunne fremvise tv-kanaler hidrørende fra en kanaludbyder (fx rene viasat-
pakker). sammenligningen tjener derfor ikke som et selvstændigt argument for, at via-
sats vilkår bør anses for lovligt.
452.      med henvisning til ovenstående anser styrelsen heller ikke betingelse nr. 3 for
opfyldt.
4)      aftalen giver ikke virksomhederne mulighed for at udelukke konkurrencen for en væsentlig
del af de pågældende varer eller tjenesteydelser.
453.      ifølge viasat udelukker vilkåret ikke konkurrencen, idet viasats kanaler nok er
populære, men på ingen måde en forudsætning for at konkurrere downstream. dette be-
vidnes ifølge viasat af, at såvel en række bredbåndsselskaber, canal digital og boxer har
                                               - 67 -
god succes (hhv. forventer at få god succes) med deres kanalpakker, uden at viasats ka-
naler er en del heraf. den fjerde betingelse er dermed opfyldt.
454.      styrelsen skal hertil bemærke, at betingelse nr. 4 er udtryk for et krav om, at der
trods den konkurrencebegrænsende aftale skal opretholdes et minimum af konkurrence;
dvs. at aftaledeltagerne skal være udsat for et konkurrencepres, og at der fortsat er aktu-
elle eller potentielle konkurrenter til aftaledeltagerne.
455.      anvendelsen af den fjerde betingelse vil ofte bero på aftaledeltagernes markeds-
andele, men også andre faktorer er relevante – så som tilstedeværelsen af alternative pro-
dukter, graden af potentiel konkurrence og et helhedsbillede af konkurrencen på det re-
levante marked.
456.      selv om det er styrelsens vurdering, at vilkåret har mærkbare konkurrenceskade-
lige virkninger på markedet, så finder styrelsen ikke tilstrækkeligt belæg for at antage, at
viasat vil kunne udelukke en væsentlig del af konkurrencen. styrelsen lægger i den for-
bindelse vægt på, at der har været en tilgang af konkurrerende tv-kanaler på markedet
inden for de seneste år. styrelsen finder således ikke – på det foreliggende grundlag – at
kunne afvise, at betingelse nr. 4 er opfyldt.
457.      allerede fordi en fritagelse i medfør af § 8, stk. 1/artikel 81, stk. 3 er udelukket
(fordi betingelse nr. 1-3 ikke er opfyldt), finder styrelsen imidlertid ikke anledning til at
tage endeligt stilling til, om betingelse nr. 4 er opfyldt.
konklusion
458.      sammenfattende finder styrelsen, at betingelse 1-3 i § 8, stk. 1/artikel 81, stk. 3,
ikke er opfyldt, hvorfor vilkåret ikke kan opnå individuel fritagelse i medfør af disse be-
stemmelser.
4.6. samlet konklusion vedrørende konkurrencelovens § 6 - 8 m.v.
459.      viasats vilkår om, at en eller flere kanaler skal placeres i på forhånd angivne
programpakker (placeringsvilkår), og om at en eller flere kanaler skal kunne ses af en på
forhånd angiven andel af de tilsluttede husstande (minimumspenetration), strider imod
konkurrencelovens § 6 og ef-traktatens artikel 81, stk. 1. vilkårene er ikke omfattet af
bagatelgrænsen i konkurrencelovens § 7 eller af kommissionens bagatelmeddelelse. vil-
kårene opfylder heller ikke betingelserne for fritagelse efter den vertikale gruppefritagel-
se eller de generelle betingelser i § 8/artikel 81, stk. 3.
460.      der er derfor grundlag for at meddele viasat broadcasting uk ltd. påbud om at
ophøre med og fremover afstå fra at anvende disse vilkår. for at sikre påbuddets efterle-
velse fremover, uagtet hvilken konstruktion der måtte blive valgt i mtg ab- koncernen,
rettes der ligeledes et påbud mod mtg-koncernens moderselskab (mtg ab).
…
4.8. samlet konklusion
467.      det meddeles viasat broadcasting uk ltd. og mtg ab, at pkt. 3.2 (om mini-
mumspenetration) og 3.5 (om placering) i ”viasats almindelige betingelser for distribution af
viasats kanaler i ikke-kommercielt drevne programfordelingsanlæg ejet af antenneforeninger, bo-
ligforeninger og lignende” samt tilsvarende vilkår indsat i distributionsaftaler med alle øv-
rige kabeldistributører har til formål og til følge at begrænse konkurrencen i strid med
konkurrencelovens § 6, stk. 1, og ef-traktatens artikel 81, stk. 1.
468.    i medfør af konkurrencelovens § 6, stk. 4, jf. § 16, stk. 1, påbyder konkurrencerådet
        viasat broadcasting uk ltd.:
                                                      - 68 -
     a)     straks at ophøre med og fremover afstå fra at gøre levering af en eller flere af via-
            sats tv-kanaler, der ikke er high-pay kanaler, til distribution i kabeldistributørernes
            pakker i danmark betinget af:
            i)      at en eller flere kanaler placeres i på forhånd angivne programpakker,
            ii)     at en eller flere kanaler placeres i forhold til andre tv-kanalers indplacering i
                    programpakkerne, eller
            iii)    at en eller flere kanaler skal kunne ses af en på forhånd angivet andel af de
                    tilsluttede husstande (minimumspenetration).
            dette gælder både, når viasat eller en agent på viasats vegne indgår aftale om le-
            vering af viasats kanaler direkte med kabeldistributører (herunder antennefor-
            eninger og boligforeninger), der sammensætter egne kanalpakker, og når viasat
            indgår aftaler med virksomheder, der som mellemhandlere videresælger viasats
            kanaler til distributører, der sammensætter egne pakker.
     b)     som konsekvens heraf straks at ophæve pkt. 3.2 (om minimumspenetration) og
            pkt. 3.5 (om placering) i ”viasats almindelige betingelser for distribution af viasats kana-
            ler i ikke-kommercielt drevne programfordelingsanlæg ejet af antenneforeninger, boligfor-
            eninger og lignende”, pkt. 3, 3. afsnit (om placering) i viasats distributionsaftale med
            yousee samt pkt. 4.2. (om placering) i viasats distributionsaftale med dansk bred-
            bånd.
     c)     senest 4 uger fra datoen for denne afgørelse at informere alle kabeldistributører,
            med hvem der er indgået aftale om distribution af viasats kanaler, om nærværen-
            de afgørelse,
     d)     senest 4 uger fra datoen for denne afgørelse at indsende dokumentation til kon-
            kurrencestyrelsen for,
            i)      at viasat broadcasting uk ltd. har ophævet de pågældende vilkår, samt
            ii)     at den under litra c) omhandlede information er udsendt.
     i medfør af konkurrencelovens § 6, stk. 4, jf. § 16, stk. 1, påbyder konkurrencerådet end-
     videre mtg ab at påse, at litra a) og b) nu og fremover efterleves af enhver virksomhed i
     mtg ab - koncernen, der indgår aftaler om levering af tv-kanaler til distribution via ka-
     bel i danmark.
     …”
konkurrencerådets udtalelser til konkurrenceankenævnet
viasat indbragte ved klageskrift af 28. oktober 2009 konkurrencerådets afgørelse for kon-
kurrenceankenævnet. forenede danske antenneanlæg (fda) indtrådte under sagen for an-
kenævnet som biintervenient til støtte for konkurrencerådet.
     konkurrencerådet udtalte i brev af 16. november 2009 følgende om forståelsen af på-
buddet i pkt. 47 i rådets afgørelse (jf. det ligelydende påbud i pkt. 468, der er citeret lige
ovenfor):
     ”rådets påbud i pkt. 47 er opbygget således, at viasat ikke kan gøre levering af viasats
     kanaler betinget af en given placering i kabeldistributørernes pakker. rådet har i konse-
                                                    - 69 -
    kvens heraf påbudt, at pkt. 3. 3. afsnit i viasats aftale med yousee og pkt. 4.2 i viasats af-
    tale med dansk bredbånd skal ophæves, fordi de pågældende punkter i aftalerne er for-
    muleret således, at placering af tv3 og tv3+ er en egentlig forudsætning for distribu-
    tionsretten til kanalerne (jf. bl.a. rådets afgørelse pkt. 72).
           heri ligger imidlertid ikke, at viasat er afskåret fra – på baggrund af konkrete for-
    handlinger med de enkelte distributører – at indføje i en distributionsaftale, hvilken pla-
    cering en eller flere af viasats kanaler konkret har opnået efter sådanne forhandlinger.
    rådets påbud omfatter således ikke et forbud imod sådanne aftalebestemmelser. rådets
    påbud omfatter alene et forbud imod, at viasat gør levering af en eller flere viasat-
    kanaler (der ikke er high-pay-kanaler) betinget af,
    -      at en eller flere kanaler placeres i på forhånd angivne programpakker,
    -      at en eller flere kanaler placeres i forhold til andre tv-kanalers indplacering i pro-
           grampakkerne, eller
    -      at en eller flere kanaler skal kunne ses af en på forhånd angiven andel af de til-
           sluttede husstande.
           den endelige placering af viasats kanaler er dermed i sidste ende distributørens
    valg. det følger heraf, at det ikke vil stride imod rådets afgørelse, hvis viasat og yousee
    henholdsvis dansk bredbånd på baggrund af konkrete - og reelle - forhandlinger bliver
    enige om at placere viasats kanaler i den mellemste programpakke. det fordrer dog som
    minimum, at beskrivelsen i distributionsaftalen af den konkret aftalte placeringen er for-
    muleret sådan, at distributionsretten til viasats kanaler ikke i sig selv er betinget af den
    anførte placering.
           en korrekt efterlevelse af denne del af rådets påbud vil derfor - som sagen forelig-
    ger oplyst af viasat - alene kræve, at de nugældende distributionsaftaler med yousee og
    dansk bredbånd præciseres i den henseende, såfremt det i øvrigt kan godtgøres, at der er
    enighed mellem viasat og henholdsvis yousee og dansk bredbånd.”
konkurrencerådet udtalte endvidere følgende i brev af 10. december 2009:
    ”viasat har i brev af 30. november 2009 til konkurrenceankenævnet oplyst, at selskabet
    vil frafalde begæringen om opsættende virkning, hvis rådet kan bekræfte, at rådets be-
    mærkninger skal forstås derhen:
    -      at det er tilstrækkeligt for opfyldelsen af påbuddet i relation til yousee og dansk
           bredbånd, at der foreligger en skriftlig bekræftelse fra disse om, at vilkårene er re-
           sultatet af individuelle forhandlinger mellem parterne og ikke ensidigt dikteret af
           viasat, og
    -      at aftalerne ved førstkommende genforhandling skal omformuleres, således at det
           udtrykkeligt fremgår heraf, at placeringsvilkåret er et resultat af individuelle for
           handlinger mellem parterne.
           rådet skal hertil oplyse følgende:
           rådet kan ... acceptere en placering af viasats kanaler i mellempakken fremover
    hos yousee og dansk bredbånd. det forudsætter imidlertid, at det fremgår direkte af di-
    stributionsaftalen mellem viasat og de pågældende parter, at distributionsretten til via-
    sats kanaler ikke er betinget af, at kanalerne placeres i mellempakken. det må således
    godt fremgå af distributionsaftalen, at det er aftalt, at en eller flere af viasats kanaler pla-
    ceres i mellempakken, når det samtidig fremgår, at placeringen ikke er en forudsætning
    for aftalen som sådan.
           på nuværende tidspunkt er placeringen af viasats kanaler i mellempakken i de på-
    gældende aftaler gjort til en betingelse for at opnå distributionsretten til viasats kanaler.
    påbuddet i afgørelsens pkt. 47, litra c, fastslår derfor, at vilkårene i aftalerne med yousee
    og dansk bredbånd skal ophæves straks
                                                       - 70 -
       da det formodes, at en præcisering af pkt. 3, 3. afsnit i viasats aftale med yousee og pkt.
       4.2 i viasats aftale med dansk bredbånd kan ske uden større besvær - fx i form af en al-
       longe - fastholder rådet, at disse bestemmelser straks enten ophæves eller alternativt
       straks berigtiges i overensstemmelse med det anførte. det er dermed ikke tilstrækkeligt,
       at vilkårene omformuleres "ved førstkommende genforhandling", som der lægges op til
       fra viasats side.
              rådet kan i øvrigt oplyse, at der fortsat mangler en række oplysninger for at kunne
       konstatere, om påbuddet er efterkommet. rådet mangler således:
        -     oplysninger, om hvorvidt påbuddet er efterkommet i de situationer, hvor mellem
              handlere som yousee sælger tv3-kanalerne videre til antenneforeningerne på en-
              gros-basis
       -      dokumentation for, at viasat har informeret alle kabeldistributører, med hvem der
              er indgået distributionsaftale, om rådets afgørelse (pkt. 47 litra d, jf. litra c)
              rådet skal i øvrigt fremhæve, at hvis de alternativer, som viasat opstiller til en pla-
       cering i mellempakken, fx prisstigninger af en vis størrelse, reelt indebærer det samme
       resultat som et placeringsvilkår eller et vilkår om minimumspenetration, så vil det blive
       anset som en overtrædelse af påbuddet.”
konkurrenceankenævnets kendelse af 8. juni 2010
       ”…
       7.0    konkurrenceankenævnets begrundelse og resultat
       7.1    konkurrenceankenævnet finder af de af konkurrencerådet anførte grunde, at pkt. 3.2
       (om minimumspenetration) og 3.5 (om placering) i ”viasats almindelige betingelser for di-
       stribution af viasats kanaler i ikke-kommercielt drevne programfordelingsanlæg ejet af antennefor-
       eninger, boligforeninger og lignende” samt tilsvarende vilkår indsat i distributionsaftaler
       med alle øvrige kabeldistributører har til formål og til følge at begrænse konkurrencen i
       strid med konkurrencelovens § 6, stk. 1, og ef-traktatens artikel 81, stk. 1 (nu euf-
       traktatens artikel 101).
       7.2    konkurrenceankenævnet finder, at markedet er korrekt afgrænset af konkurrence-
       rådet.
       7.3    ligeledes finder konkurrenceankenævnet, at det nedlagte påbud er tilstrækkeligt
       klart med den præcisering, at rådets påbud ikke er til hinder for, at viasat på baggrund af
       konkrete forhandlinger med de enkelte distributører indføjer en bestemmelse om, hvilken
       placering en eller flere af viasats kanaler skal have, i en distributionsaftale.
       7.4    nævnet har i den forbindelse lagt vægt på, at det fremgår af konkurrencerådets præ-
       cisering, at betingelser som ellers ville have været i strid med påbuddets punkt a) vil være
       lovlige, i det omfang de er en følge af konkrete forhandlinger med den enkelte distributør.
       7.5    på denne baggrund stadfæster konkurrenceankenævnet konkurrencerådets afgørel-
       se. …”
supplerende oplysninger
i tiden efter konkurrencerådets afgørelse af 30. september 2009 skete der væsentlige ændringer
på tv-markedet. således blev tv-signalerne omlagt fra den hidtidige analoge teknik til digitalt
                                                  - 71 -
format pr. 31. oktober 2009, og samtidig fik boxer tv a/s til opgave at forestå distribution af
kanalpakker, som sendes kodet via det digitale jordbaserede net (dtt). det fremgår af artikler i
www.mediawatch.dk fra begyndelsen af 2010, at ca. 50.000 husstande havde tegnet tv-
abonnement hos boxer pr. 1. januar 2010.
       pr. 1. januar 2012 får tv2 adgang til at opkræve abonnementsbetaling med henblik på hel
eller delvis finansiering af hovedkanalens public service-programvirksomhed. tv2 er en af de
mest sete kanaler i grundpakkerne, og tv2 forventes derfor at ville forblive i grundpakken hos
stort set alle distributører og antenneforeninger, selv om tv2 bliver en betalingskanal.
       under hovedforhandlingen har parterne for retten gennemgået udskrifter af de pakker,
som yousee i efteråret 2011 tilbød til bl.a. antenneforeninger. det fremgår heraf, at grundpak-
ken indeholder tv3, at tv3+ er placeret i mellempakken sammen med en række andre kom-
mercielle kanaler, mens tv3 puls er placeret i fuldpakken.
       der er endvidere gennemgået eksempler på de pakkesammensætninger, som på samme
tidspunkt er blevet udbudt af fdas medlemmer. det fremgår heraf, at antenneforeningerne, nu
hvor de som følge af konkurrencerådets påbud kan handle uden at skulle tage hensyn til place-
rings- og minimumspenetrationsvilkårene, har valgt at opdele viasats kanaler i deres pakker på
en måde, som afviger fra, hvad der ville følge af en anvendelse af placeringsvilkåret i pkt. 3.5. i
viasats almindelige betingelser.
forklaringer
administrerende direktør i tv3 kim poder har forklaret, at han på tidspunktet for konkurrence-
ankenævnets afgørelse var administrerende direktør i viasat. da både antenneforeningerne
og de kommercielle kabeldistributører udbyder tv-kanalerne til deres kunder i kanalpakker,
har det stor betydning for en tv-kanals udbredelse, om den er placeret i den billigste grund-
pakke frem for den dyreste fuldpakke. formålet med viasats placeringsvilkår var at sikre, at
viasats kanaler tv3, tv3+ og tv3 puls ikke blev placeret ringere end konkurrenterne, de øv-
rige betalingskanaler. der var intet krav om, at kabeldistributørerne skulle købe alle tre ka-
naler. viasat forlangte bare, at de af deres kanaler, som en kabeldistributør ønskede at abon-
nere på, blev placeret i den billigste kanalpakke, hvor der indgik andre betalingskanaler. vil-
kåret forhindrede ikke en antenneforening i at have flere billigere pakker med gratiskanaler,
                                                - 72 -
herunder rent reklamefinansierede kanaler. desuden kunne en antenneforening have en be-
talingskanal på prøve i en grundpakke i op til ½ år, uden at det fik betydning for placeringen
af viasats kanaler.
      tv3, tv3+ og tv3 puls er danske tv-kanaler og derfor afhængige af danske abonne-
mentsindtægter. det er derfor vigtigt at have en idé om, hvor mange abonnenter man kan
regne med. det har betydning for, hvor meget de har at købe programmer ind for. desuden
er der i forbindelse med nogle udsendelser, f.eks. sportsbegivenheder, krav om, at udsendel-
sen skal udbredes til et vist antal husstande. i forhold til reklameindtægterne er det vigtigt,
hvor mange der ser en kanal. med placeringsvilkåret ønskede viasat endvidere at undgå, at
tv3 blev lagt i en dyr kanalpakke, så husstandene kom til at betale meget for at se tv3, fordi
man samtidig var tvunget til at betale for en masse andre kanaler, som man ikke ønskede at
se. man ønskede med andre ord at forhindre, at tv3, som er blandt de fem mest populære
tv-kanaler, blev brugt som løftestang for mindre populære kanaler.
      antenneforeningerne har meget favorable vilkår. der er intet opsigelsesvarsel for den
enkelte husstand, hvilket betyder, at samtlige medlemmer af en antenneforening fra dag til
dag kan opsige mellempakken og gå over til grundpakken. det er dog korrekt, at selve an-
tenneforeningen i forhold til viasat har et opsigelsesvarsel på 180 dage. viasat kunne have
valgt at sælge deres kanaler til antenneforeningerne i pakker, men det har der ikke været
tradition for. antenneforeningerne kan derfor købe kanalerne enkeltvis. desuden kunne an-
tenneforeningerne som følge af placeringsvilkåret opnå en prisgaranti på op til 4 år.
       efter konkurrencerådets afgørelse ændrede viasat sine vilkår i september 2009, såle-
des at antenneforeningerne i dag skal betale et tillæg til abonnementsprisen på 25 %, hvis
tv3, tv3+ eller tv3 puls placeres i kanalpakke 3 og et tillæg på 50 %, hvis de placeres i ka-
nalpakke 4. den almindelige abonnementspris for tv3 er 23 kr. + moms pr. måned. der er
generelt ikke sket den store ændring i placeringen af de tre kanaler i antenneforeningernes
kanalpakker efter september 2009. tv3 og tv3+ er således fortsat i overvejende grad placeret
i den billigste pakke med betalingskanaler. der er dog enkelte eksempler på, at antennefor-
eninger har valgt at placere f.eks. tv3 i mellempakken og tv3+ i fuldpakken, eller tv3 i
mellempakken selvom der er en betalingskanal i grundpakken, hvilket ikke var muligt med
det tidligere vilkår. viasat ønsker at genindføre disse vilkår, hvis de ikke længere kendes
ugyldige. viasat har indgået en aftale med de kommercielle kabeldistributører om, at tv3
                                               - 73 -
placeres i 1. pakke, tv3+ i 2. pakke og tv3 puls i 3. pakke. viasat har f.eks. indgået en aftale
med yousee om gratis distribution af tv3 mod, at tv3 er blevet placeret i grundpakken
sammen med kanal 4 og kanal 5. selvom viasat på den måde mister abonnementsindtægter,
regner man med til gengæld at få flere reklameindtægter. viasat vil gerne forhandle med an-
tenneforeningerne om lignende vilkår, som dem der er aftalt med yousee.
       tv3 oplever i høj grad gratis-kanaler som dr og tv2 som konkurrenter i forhold til
indkøb af programmer. kanalernes programindhold har betydning for den pris, som kanal-
udbyderen kan kræve af distributørerne. på den måde får konkurrencen fra gratis-kanalerne
på indkøbssiden også en afsmittende effekt på distributionssiden. dr har endvidere udviklet
flere nye kanaler, bl.a. ramasjang, som presser de kommercielle kanaludbydere med samme
målgruppe. han kan ikke forklare, hvorfor viasat begrænsede sit placeringsvilkår til andre
betalingskanaler, når tv3 også betragter gratis-kanalerne som konkurrenter.
parternes synspunkter
viasat har gjort gældende, at det påhviler konkurrencerådet at bevise, at der foreligger en
overtrædelse af konkurrencereglerne, og at der må kræves et stærkt og velunderbygget bevis
for, at de vilkår, som denne sag angår, udgør en overtrædelse af konkurrencereglerne. denne
bevisbyrde har konkurrencerådet ikke løftet.
       konkurrencerådet har ikke i tilstrækkelig grad godtgjort, at alle antenneforeninger ud-
øver økonomisk virksomhed. der findes mere end 4.000 antenneforeninger i danmark, og 90 %
af disse har under 300 tilslutninger. de fleste antenneforeninger udfører ikke nogen økono-
misk aktivitet og tilbyder ikke produkter på et marked. efter retspraksis er det virksomhed,
der består i at udbyde varer og tjenesteydelser på markedet, der kendetegner begrebet er-
hvervsmæssig virksomhed. konkurrenceankenævnets afgørelse må ophæves, allerede fordi
forholdet omkring antenneforeningerne ikke er belyst tilstrækkeligt, eller i hvert fald ind-
skrænkes til alene at omfatte de antenneforeninger, som konkurrencerådet kan påvise, ud-
gør virksomheder i konkurrencelovens forstand.
       konkurrencerådet har heller ikke godtgjort, at det omtvistede vilkår har til formål eller
følge at begrænse konkurrencen. vilkårene har alene til formål at sikre, at viasat stilles lige så
godt som sine konkurrenter. i andre konkurrenceretlige sammenhænge anses det for helt
                                                 - 74 -
uproblematisk, at en ikke-dominerende virksomhed betinger sig en given placering hos en
distributør. vilkårene udelukker ikke konkurrerende programmer fra at blive distribueret af
antenneforeningerne, ligesom disse helt frit kan fravælge en eller flere af viasats kanaler, og
vilkårene har således ikke nogen indbygget fortrængningseffekt.
       konkurrencerådets argument om, at placeringsvilkåret hindrer antenneforeninger i frit
at sammensætte deres programpakker, indebærer i realiteten, at samtlige konkurrenceklau-
suler må opfattes som havende til formål at begrænse konkurrencen, idet en konkurrence-
klausul er kendetegnet ved, at distributøren ikke må forhandle konkurrerende produkter.
sådanne klausuler anses imidlertid ikke som havende til formål at begrænse konkurrencen,
da de er gruppefritaget efter den vertikale gruppefritagelsesforordning. konkurrenceregler-
ne forholder sig generelt positivt til vilkår, herunder konkurrenceklausuler, der efter deres
art er langt mere konkurrencebegrænsende end de omstridte vilkår.
       viasats vilkår bidrager endvidere til at begrænse det konkurrenceretlige problem, at
tv3 og tv3+ anvendes som løftestang for salget af andre kommercielle kanaler. dernæst
hindrer vilkåret, at mindre attraktive tv-kanaler kan free-ride på viasats investeringer.
       der er ikke tale om hard core vilkår, og nationale myndigheder kan kun i begrænset
omfang gå ud over de kategorier, som allerede er fastsat i den vertikale gruppefritagelses-
forordning.
       distributionsaftalerne i denne sag vedrører hovedsagligt overdragelse af immaterielle
rettigheder. selv om forordning 772/2004 kun finder anvendelse på overførsel af ophavsret
til software, anerkender retspraksis, at der foretages en lempeligere konkurrenceretlig vur-
dering også i relation til overførsel af andre typer af ophavsrettigheder.
       konkurrencerådet har heller ikke godtgjort, at vilkårene har haft til følge at begrænse
konkurrencen mærkbart. for en konkurrenceretlig analyse af et aftalevilkårs mærkbare virk-
ning er det alene afgørende, om vilkåret har nogen virkning for konkurrencen, dvs. for andre
kanaludbydere. det er således uden betydning, om en antenneforening har fået begrænset
sin frihed til at sammensætte tv-pakkerne, hvis det ikke samtidig godtgøres, at dette konkret
har haft nogen mærkbar virkning i relation til konkurrenterne.
       konkurrencerådet har ikke inddraget seernes ønsker i tilstrækkeligt omfang, men alene
baseret sin afgørelse på baggrund af kriterierne alsidighed og pris.
                                                 - 75 -
       det fremgår ikke af konkurrencerådets afgørelse, hvorfor placeringsvilkåret har en af-
skærmende effekt i forhold til 36-40 % af husstandene. at en række antenneforeninger har
udtalt, at placeringsvilkåret har haft en effekt på pakkesammensætningen, kan ikke tillægges
bevisværdi, særligt da udsagnene ikke er begrundede, og det ikke er godtgjort, at den omtal-
te effekt har haft virkning på en eller flere konkurrerende kanaler.
       det fremgår dernæst af afgørelsen, at der kun i relation til 1 % af tilslutningerne har
været eksempler på, at en konkurrerende kanal enten ikke er blevet distribueret eller er ble-
vet placeret i en dyrere pakke. der foreligger i øvrigt ingen oplysninger om pålideligheden
af dette udsagn om fravalg af en konkurrerende kanal, herunder hvilke kanaler, der er blevet
fravalgt, om det er placeringsvilkåret eller vilkåret om minimumspenetration, der har været
årsagen til fravalget eller om der er årsagssammenhæng mellem vilkåret og fravalget.
       konkurrencerådet har endvidere ikke godtgjort, at der er årsagssammenhæng mellem
viasats vilkår og udbuddet af færre pakker, ligesom rådet ikke har godtgjort, hvorledes et
udbud af færre pakker har indebåret nogen konkret fortrængning af viasats konkurrenter.
       viasats vilkår er i relation til yousee og dansk bredbånd resultatet af konkrete forhand-
linger mellem parterne og således ikke nogen betingelse for yousees og dansk bredbånds
distributionsret for tv3 og tv3+. vilkårene har allerede af denne grund ikke haft til formål
at begrænse konkurrencen i relation til disse distributører.
       det er en mangel ved afgørelsen, at den ikke indeholder nogen undersøgelse af, hvad
der skulle gøre viasats forhandlinger med yousee og dansk bredbånd forskellige fra de for-
handlinger, som disse fører med konkurrerende kanaludbydere, ligesom afgørelsen ikke in-
deholder nogen redegørelse for, hvorledes viasats vilkår i relation til yousee og dansk bred-
bånd skulle have påvirket konkurrencen i relation til konkurrerende kanaludbydere.
       konkurrencerådet burde have undersøgt, om vilkårene opfylder betingelserne for at
opnå fritagelse efter retningslinjerne for teknologioverførselsaftaler, ligesom konkurrencerå-
det ikke i tilstrækkelig grad har godtgjort, at der ikke er grundlag for at fritage viasats vilkår
efter konkurrencelovens § 8 eller euf-traktatens artikel 101, stk. 3. antenneforeningerne har
således fået mere lempelige forhold end eksempelvis yousee, idet en husstand i en antenne-
forening kan fravælge tv3 med dags varsel, hvorimod en husstand med yousee har et opsi-
gelsesvarsel på 6 måneder.
                                               - 76 -
       konkurrencerådet har ikke godtgjort, at det relevante produktmarked er markedet for en-
grosdistribution af betalingskanaler via kabelnet i danmark. formålet med markedsaf-
grænsningen er at fastslå, hvilke konkurrenter der er i stand til at begrænse de involverede
virksomheders adfærd og forhindre dem i at handle uafhængigt af et effektivt konkurrence-
mæssigt pres.
       konkurrencerådet har ikke taget højde for, at gratiskanaler og betalingskanaler er i
indbyrdes konkurrence. en gratiskanals popularitet kan være helt afgørende for muligheden
for, at en betalingskanal udbredes, og en gratiskanal kan derfor lægge et konkurrencemæs-
sigt pres på en betalingskanal.
       endvidere har konkurrencerådet ikke taget højde for, at visse kanaludbydere udbyder
deres reklamefinansierede ”betalingskanaler” gratis til distributørerne, hvorved de opnår
den bedste mulige penetration og et højere annoncesalg. konkurrencerådets markedsaf-
grænsning synes at indebære, at en reklamefinansieret betalingskanal pludselig befinder sig
på et andet marked, alene fordi den for en periode distribueres gratis.
       der består utvivlsomt et kommercielt forhold mellem en gratiskanal og en kanaldistri-
butør, idet det ikke er gratis for en distributør at distribuere gratiskanaler. dernæst optager
en gratiskanal plads i en distributørs pakker, og kan dermed begrænse pladsen til andre ka-
naler.
       det er ikke underbygget af markedsundersøgelser, at gratiskanaler og betalingskanaler
skulle have forskelligt indhold, og konkurrencerådets argumentation forholder sig ikke til,
at de store danske betalingskanaler også er reklamefinansierede, og dermed også har behov
for at sikre og fastholde så mange seere som muligt.
       konkurrencerådet har ikke belyst spørgsmålet om udbudssubstitution tilstrækkeligt.
en nærmere undersøgelse heraf ville have påvist, at en række danske kanaler allerede er
konverteret fra reklamefinansierede gratiskanaler til betalingskanaler med fortsat reklame-
salg.
       konkurrencerådets henvisning til praksis kan ikke uden videre lægges til grund i den-
ne sag. europa-kommissionen har i sin praksis ikke forholdt sig til et marked, hvor samtlige
mindre betalingskanaler er blandingsfinansierede med både abonnements- og reklameind-
tægter, og hvor public service kanalernes programflader er mere attraktive end betalingska-
nalernes. kommissionens praksis kan derfor ikke overføres til det danske marked.
                                                - 77 -
       konkurrencerådet har ikke i tilstrækkelig grad godtgjort, at kabeldistribution udgør et
særskilt marked.
       konkurrencerådet har lagt vægt på, at distributionsformerne dtt, bredbånd og dth,
på det tidspunkt, hvor afgørelsen blev truffet, ikke var lige så udbredte som kabeldistributi-
on. det er ikke afgørende for afgrænsningen af det relevante marked, hvor udbredt et givet
produkt eller en given tjenesteydelse er. dette er alene relevant i forbindelse med vurderin-
gen af produktets eller tjenesteydelsens markedsandele. dernæst har konkurrencerådet ikke
taget højde for, at tv via bredbånd vil overhale tv via kabel inden for meget kort tid.
       konkurrencerådet har ikke godtgjort, at opgørelsen af markedsandele for viasats kanaler
skal ske på baggrund af omsætning. markedsandele skal opgøres på baggrund af seertal. en
vurdering af markedsandele på baggrund af omsætningstal giver ikke indtryk af styrkefor-
holdet mellem to reklamefinansierede kanaler på en gros markedet.
       påbuddet lider efter sin formulering af betydelig uklarhed. det fremgår ikke nærmere af
afgørelsens punkt 47, litra a, hvornår et vilkår efter konkurrencerådets opfattelse er en be-
tingelse for distribution af viasats kanaler. påbuddet bør som følge heraf ophæves i relation
til dette punkt i afgørelsen.
konkurrencerådet har gjort gældende, at der intet grundlag er for at tilsidesætte konkurren-
ceankenævnets kendelse, som utvivlsomt er truffet på et velfunderet og tilstrækkeligt grund-
lag.
       begrebet økonomisk virksomhed skal ifølge forarbejderne til konkurrenceloven og efter
eu-domstolens praksis forstås bredt. økonomisk virksomhed består i at udbyde varer og
tjenesteydelser på et marked, også selv om virksomheden ikke udøves med vinding for øje,
når blot virksomheden med rimelighed kan forventes udøvet af andre på kommercielt
grundlag, og udbuddet af varer eller tjenester dermed konkurrerer med erhvervsdrivende,
der arbejder med vinding for øje.
       antenneforeninger udøver virksomhed i konkurrencelovens forstand, idet de mod be-
taling udbyder distributionstjenester til kanaludbydere og omvendt indkøber og videredi-
stribuerer kanalpakker til seerne. dette gælder også små almennyttige antenneforeninger,
idet denne type virksomhed normalt udøves af erhvervsdrivende.
                                                - 78 -
       konkurrencerådet har i sin afgørelse udførligt redegjort for, hvorfor de omtvistede vil-
kår i viasats almindelige betingelser har til formål at hindre, begrænse eller fordreje konkurren-
cen. konkurrencerådet har ved sin vurdering bl.a. lagt vægt på, at vilkårene set i sammen-
hæng med kabelnettets opbygning og pakkestrukturen har en indbygget fortrængningsef-
fekt. viasats formål med vilkårene er at sikre kanalerne tv3, tv3+ og tv3 puls placering i
mellempakken på bekostning af andre betalingskanaler.
       konkurrencebegrænsningen er særlig mærkbar, fordi vilkårene gælder for både tv3,
tv3 + og senere tv3 puls. dette reducerer væsentligt mulighederne for andre kanaler for at
opnå placering i mellempakken, idet tv3, tv3+ og tv3 puls som følge af vilkårene automa-
tisk optager både kanalplads og budgetmidler hos kabeldistributørerne.
       konkurrencerådet har dernæst lagt vægt på, at markedsundersøgelsen viser, at 7 kon-
kurrerende kanaludbydere med en samlet markedsandel på 36-40 % på kabelmarkedet anser
vilkåret for konkurrencebegrænsende.
       ved vurderingen af viasats anbringende om, at markedsundersøgelsen skulle under-
støtte, at vilkåret ikke er egnet til at begrænse konkurrencen, må man være opmærksom på,
at den ene af de 4 kanaludbydere, som i tabel 7 angives ikke at have besvaret henvendelsen
fra konkurrencestyrelsen, er mtg, dvs. i realiteten viasat selv, jf. noten til tabel 7, hvor det
også er anført, at de angivne markedsandele alene dækker mtg.
       konkurrencerådet har endvidere lagt vægt på, at vilkårene hindrer antenneforeninger i
at sammensætte deres programpakker frit ud fra de tilsluttede husstandes ønsker med hen-
syn til indhold og pris.
       man kan ikke som viasat argumentere med, at vilkårene ikke er værre end en hypote-
tisk og ikke nærmere defineret konkurrenceklausul. en hypotetisk sammenligning med an-
dre typer af aftalevilkår på andre markeder, hvor konkurrenceforholdene er anderledes, er
ikke relevant.
       den omstændighed, at kommissionens gruppefritagelsesforordning nr. 330/2010 ikke
omtaler et placeringskrav som en alvorlig konkurrencebegrænsning, er ikke ensbetydende
med, at et placeringsvilkår ikke har til formål at begrænse konkurrencen. kommissionen kan
undlade at anvende forordningen, hvor aftalevilkår udover de oplistede alvorlige begræns-
ninger kan have til formål at begrænse konkurrencen. hertil kommer, at forordningen ikke
                                                - 79 -
finder anvendelse i sagen, idet viasats markedsandel overstiger over 30 %, og der ikke er
formodning for, at aftalen opfylder betingelserne i teuf artikel 101, stk. 3.
       bedømmelsen af aftalevilkåret skal derfor foretages efter konkurrencelovens § 6 og
teuf artikel 101, stk. 1, og vurderingen skal ske ud fra en konkret vurdering af vilkårets
formål og den retlige og økonomiske sammenhæng, hvori vilkåret indgår.
       gruppefritagelsen for teknologioverførselsaftaler er ikke anvendelig i sagen, da viasats
markedsandel er for høj, og da aftalevilkåret ikke er omfattet af gruppefritagelsens materielle
anvendelsesområde. viasats henvisning til, at overdragelse af immaterielle rettigheder skal
bedømmes lempeligere end andre aftaler, skal således ikke tillægges vægt. hertil kommer, at
viasats placeringsvilkår ikke tilsigter at værne om indholdet af viasats immaterialrettighe-
der.
       viasats henvisning til, at distributørernes anvendelse af en pakkestruktur har gjort det
muligt for konkurrerende tv-kanaler at free-ride på viasats kanaler, er udokumenteret. ingen
af viasats konkurrenter anvender tilsvarende placeringsvilkår, og de konkurrerende kanal-
udbydere søger således ikke selv at opnå den af viasat påberåbte løftestangseffekt.
       antenneforeningerne har ikke til formål at opnå mersalg, men ønsker blot frihed til
selv at kunne placere kanalerne.
       konkurrencerådet har i afgørelsen redegjort for, hvorfor aftalevilkåret udover at have
til formål at begrænse konkurrencen også med en rimelig grad af sandsynlighed har haft til
følge at begrænse konkurrencen mærkbart.
       placeringsvilkåret har en klar og mærkbar konkurrencebegrænsende virkning i forhold
til de konkurrerende kanaludbydere. det sikrer tv3, tv3+ og tv3 puls placering i mellem-
pakken og fortrænger derved de øvrige kommercielle kanaler, som ikke kan rummes inden
for det plads- og prismæssige loft, som antenneforeningen opererer med, for at mellempak-
ken skal udgøre et reelt alternativ til fuldpakken.
       dernæst begrænser vilkåret valgmulighederne for de antenneforeninger, der ønsker at
udbyde flere pakker. der er således en klar sammenhæng mellem antenneforeningernes be-
grænsede valgmuligheder og den negative virkning for de konkurrerende kanaludbydere.
       højesteret har i u 2003 2391 h fastslået, at placeringsvilkåret er urimeligt og i strid
med ophavsretslovens § 48. det må lægges til grund, at vilkåret har mærkbar effekt, når
viasat, trods højesterets afgørelse, har fastholdt vilkåret og nu ønsker det genindført. dette
                                                 - 80 -
fremgår også af, at en række antenneforeninger efter ophævelsen af vilkåret har ændret på
sammensætningen af de pakker, de tilbyder husstandene.
       konkurrencerådet har til brug for afgørelsen foretaget en gennemgribende markeds-
undersøgelse med inddragelse af viasats konkurrenter, et større antal af landets antennefor-
eninger og de kommercielle kabeldistributører. det fremgår af markedsundersøgelsen, at an-
tenneforeninger med 11 % af tilslutningerne på kabelmarkedet angiver, at vilkåret har haft
afskærmende virkning på sammensætningen af pakker. 6 % af tilslutningerne på kabelmar-
kedet har ønsket at placere tv3 og/eller tv3+ i en anden pakke, men er blevet forhindret
heri af vilkåret. antenneforeninger repræsenterende 1 % af tilslutningerne på kabelmarkedet
har helt undladt at distribuere en eller flere konkurrerende kanaler, mens 9 % har tilbudt
færre pakker, end de ville have gjort uden vilkåret.
       antenneforeninger svarende til 36-40 % af husstandene er bundet af placeringsvilkåret,
hvorfor vilkåret har en generel afskærmende effekt i forhold til de øvrige betalingskanaler
for disse husstande. fortrængningseffekten er af generel karakter og det er således uden be-
tydning, hvilke kanaler, der er blevet fortrængt, idet betalingskanaler generelt fortrænges
som følge af vilkåret. at der udbydes færre programpakker, har en afledt negativ effekt for
forbrugerne, idet de risikerer at komme til at betale en højere pris eller risikerer, at udbuddet
begrænses. dette vil også resultere i skadelige virkninger for de konkurrerende tv-kanaler,
som ikke optages i de pågældende programpakker.
       placeringsvilkåret har således til følge at begrænse konkurrencen mærkbart.
       vilkåret om minimumspenetration lægger pres på antenneforeningerne i forbindelse
med deres udformning af de forskellige pakker og kan medvirke til, at konkurrerende kana-
ler placeres i en pakke med en lavere penetration end den pakke, hvori viasats kanaler ind-
går, eller helt fravælges, for at den enkelte antenneforening kan holde sit budget. viasats vil-
kår om en minimumspenetration på 75 % har til formål og til følge at begrænse konkurren-
cen i strid med konkurrencelovens § 6, stk. 1, og teuf artikel 101, stk. 1.
       de konkrete vilkår i viasats aftaler med yousee og dansk bredbånd er formuleret såle-
des, at den angivne placering af tv3 og tv3+ er en betingelse for retten til at distribuere ka-
nalerne. placeringen af kanalerne er således ikke overladt til distributøren.
       for at fritage vilkåret skal der anlægges en konkret vurdering af, om vilkårets negative
virkning på konkurrencen opvejes af positive effekter for denne, jf. konkurrencelovens § 8 og
                                                - 81 -
teuf artikel 101, stk. 3. det påhviler viasat at godtgøre, at alle 4 kumulative betingelser for
fritagelse i disse bestemmelser er opfyldt. viasat har imidlertid ikke påvist, at de medfører
gavnlige effekter for andre end viasat selv, og viasat har derfor ikke løftet sin bevisbyrde.
        ved det relevante produktmarked forstås markedet for de produkter eller tjenesteydelser,
som forbrugerne betragter som substituerbare på grund af produkternes egenskaber, pris el-
ler anvendelsesformål. afgrænsningen skal ske på grundlag af undersøgelser af efterspørg-
sels- og udbudssubstitution og evt. den potentielle konkurrence jf. konkurrencelovens § 5 a,
stk. 1.
        afgrænsningen af produktmarkedet skal foretages med udgangspunkt i distributører-
nes forhold, da sagen drejer sig om markedet for engros-distribution.
        det forhold, at tv2’s og viasats kanaler i et vist omfang er i konkurrence med hinan-
den på annoncemarkedet og blandt seere, er ikke afgørende for markedsafgrænsningen. i
forhold til distributøren er de væsentligste forhold, hvilke kanaler distributøren udvælger,
og især om distributøren skal afregne abonnement til kanaludbyderen for at distribuere den
pågældende kanal. for distributøren er der så væsentlig forskel på, om der skal betales
abonnement for en tv-kanal, eller dette ikke er tilfældet, at betalingskanaler og gratiskanaler
udgør separate markeder.
        konkurrencerådet har ved markedsafgrænsningen lagt vægt på, at der er betydelige
forskelle på gratiskanalers og betalingskanalers kommercielle samhandelspartnere, således
at gratiskanalernes forbindelser til distributørerne ikke kan sammenlignes med betalingska-
nalernes forhold til disse. gratiskanaler retter sig primært imod annoncørerne, der finansie-
rer tv-kanalerne via køb af tv-reklame. betalingskanalerne har omvendt altid kommercielle
forbindelser til distributørerne om salg og markedsføring.
        konkurrencerådet har dernæst lagt vægt på, at der er væsentlige forskelle i det samle-
de kanalindhold på betalingskanaler og gratiskanaler, idet en gratiskanal ønsker så mange
seere som muligt, hvorimod en betalingskanal ønsker så mange abonnenter som muligt. for-
skellen på finansieringsmåden for betalingskanaler, henholdsvis gratiskanaler påvirker såle-
des direkte kanalindholdet.
        konkurrencerådet har endvidere lagt vægt på, at udbudssubstitutionen mellem gratis-
kanaler og betalingskanaler er lav, idet det er forbundet med væsentlige omkostninger at
                                                - 82 -
ændre en gratis kanal til en betalingskanal eller omvendt, hvilket gør det vanskeligt at reage-
re hurtigt på en ændret efterspørgsel.
       endelig har konkurrencerådet lagt vægt på, at der set fra distributørens side er forskel
på, om en tv-kanal er frit tilgængelig og gratis, eller om en tv-kanals tilgængelighed forud-
sætter et abonnementsforhold. dette gælder også for så vidt angår de betalingskanaler, der
er delvist reklamefinansieret.
       europa-kommissionens praksis kan overføres til det danske marked, da kommissio-
nen har taget stilling til betalingskanaler, der har store annonceindtægter. det afgørende er
under alle omstændigheder, at der fra en distributørs synsvinkel ikke er forskel på, om en
betalingskanal er delvist reklamefinansieret eller ej. dernæst er der ikke holdepunkter for at
antage, at danske public service kanaler er så særligt populære, at det har en væsentlig effekt
på distributørernes opfattelse af, om betalingskanaler og gratiskanaler er substituerbare.
       markedet er i overensstemmelse med kommissionens praksis afgrænset til kun at om-
fatte distribution via kabel, og i den forbindelse har konkurrencerådet lagt vægt på, at der,
set fra distributørens side, hverken er efterspørgsels- eller udbudssubstitution mellem de øv-
rige distributionsplatforme og kabelmarkedet.
       på det danske marked modtager to tredjedele af husstandene signaler via kabler, og
derfor opnår tv-kanaler den højeste penetration på kabelmarkedet. indførelsen af digitalt
terristrisk tv (dtt) pr. 1. november 2009 ligger tidsmæssigt efter datoen for konkurrence-
rådets afgørelse af 30. september 2009, men har i øvrigt ikke ændret ved kabeldistributører-
nes stærke stilling på det samlede distributionsmarked. hertil kommer, at der for en distri-
butør er væsentlige omkostninger forbundet med at skifte distributionsform. de forskellige
distributionsformer kan derfor ikke uden videre substituere hinanden.
       der er ikke grundlag for at tilsidesætte konkurrencerådets og -ankenævnets vurdering,
hvorefter det relevante marked skal afgrænses til markedet for engrosdistribution af beta-
lingskanaler via kabelnet i danmark.
       konkurrencerådet har i overensstemmelse med kommissionens faste praksis foretaget
opgørelsen af viasats markedsandele i forhold til indtægterne fra distributørerne, da distributø-
rerne sælger abonnementer og ikke seertal. dette giver det mest retvisende billede af viasats
markedsandele.
                                                - 83 -
      påbuddet er præciseret ved konkurrenceankenævnets kendelse af 8. juni 2010, hvori det
er klargjort, at viasat ikke er afskåret fra at træffe aftale om placeringen af en eller flere af
viasats kanaler, når blot det sker på baggrund af konkrete og reelle forhandlinger med de
enkelte distributører.
forenede danske antenneanlæg har udtalt sig til støtte for konkurrencerådet. de omtvistede
vilkår i viasats almindelige betingelser er ikke genstand for forhandling, når det drejer sig
om antenneforeninger. de er således, som det også fremgår af konkurrenceankenævnets
kendelse af 27. april 2007, ensidigt dikteret af viasat.
      efter sit indhold tvinger placeringsvilkåret antenneforeningerne til at placere viasats
programmer tv3 og tv3+ i mellempakken uden hensyn til, om medlemmerne måtte ønske
disse programmer medtaget i denne pakke eller kun i den fulde pakke. vilkåret afskærer så-
ledes antenneforeningerne fra at sammensætte deres programpakker alene ud fra medlem-
mernes interesser og ønsker med hensyn til indhold og pris.
      placeringsvilkåret har således til formål at give viasats egne betalingskanaler tv3,
tv3+ og tv3 puls større penetration og derigennem skaffe viasat større abonnements- og
annonceindtægter, end viasat ville opnå uden dette vilkår. dette bekræftes af, at viasat iføl-
ge direktør kim poders forklaring vil genindføre vilkåret, såfremt dette bliver muligt. det
fremgår også af antenneforeningernes svar på spørgsmål i forbindelse med konkurrencesty-
relsens markedsundersøgelse, jf. konkurrencerådets afgørelse, afsnit 3.6.3., hvor det også er
oplyst, at to store antenneforeninger med to pakker forventer, at medlemmerne på grund af
prisstigninger vil fravælge den store pakke, således at foreningerne ikke vil kunne opfylde
viasats krav om en minimumspenetration på 75 %.
      retten må ved afgørelsen være opmærksom på, at tv2 forventes at ville forblive i
grundpakkerne hos stort set alle distributører og antenneforeninger, når tv2 fra januar 2012
bliver en betalingskanal. alene som følge af disse udefra kommende ændringer i forholdene
på markedet og uden, at viasat selv behøver at røre en finger for at skabe øget efterspørgsel
efter tv3, tv3+ og tv3 puls, vil placeringsvilkåret - såfremt det findes lovligt - indebære, at
viasat over for antenneforeningerne kan stille krav om, at viasats egne programmer tv3,
tv3+ og tv3 puls ligeledes placeres i grundpakkerne.
                                                - 84 -
       dette dokumenterer i sig selv, at placeringsvilkåret alene har til formål at hindre, be-
grænse eller fordreje konkurrencen. placeringsvilkåret vil jo i givet fald indebære, at tv3,
tv3+ og tv3 puls opnår en penetration og udbredelse på markedet, som er uafhængig af
disse programmers egen indsats for at øge efterspørgslen, og som alene opnås gennem den
efterspørgsel, som tv2 ved dygtig indsats har skabt efter sine programmer. viasats egne
programmer har hver for sig en væsentligt højere abonnementspris og en væsentligt lavere
penetration end tv2 og ville på et frit marked ikke kunne opnå placering i en grundpakke,
hvilket også dokumenteres af de pakkesammensætninger fra yousee og antenneforeninger-
ne i efteråret 2011, som er gennemgået under hovedforhandlingen.
sø- og handelsrettens afgørelse
begrebet virksomhed i teuf artikel 101 og den hertil svarende bestemmelse i konkurrence-
lovens § 6 er efter eu-domstolens praksis meget bredt og omfatter enhver enhed, som ud-
øver økonomisk virksomhed, uanset denne enheds retlige status og finansieringsmåde, jf.
navnlig dom af 23. april 1991 i sag c-41/90, höfner og elser, præmis 21. det er ikke en be-
tingelse, at virksomheden drives med vinding for øje, når blot den pågældende aktivitet
normalt er af kommerciel karakter, og udbuddet af varer eller tjenesteydelser dermed kon-
kurrerer med udbuddet fra erhvervsdrivende, der arbejder med vinding for øje, jf. herved
dom af 11. juli 2006 i sag c-205/03 p, fenin. virksomhedsbegrebet omfatter både virksom-
heder drevet i selskabsform, enkeltmandsvirksomheder og foreninger, idet den konkret valg-
te form er uden betydning.
       uanset antallet af tilsluttede husstande driver antenneforeninger fællesantenneanlæg
og forestår investeringer, vedligeholdelse og eventuelt fornyelse af anlægget, ligesom de hos
kanaludbydere, evt. via andre engrosdistributører, mod betaling indkøber rettigheder til at
distribuere programmer til de tilsluttede husstande. antenneforeninger opkræver hos hus-
standene bidrag til dækning af udgifterne ved driften og til indkøb og distribution af tv-
kanaler og evt. tillige til hensættelse til fremtidige investeringer. hvis ikke antenneforenin-
gerne påtog sig denne opgave, måtte husstandene skaffe sig tv-kanalerne via kommercielle
distributører som f.eks. yousee. herefter, og idet antenneforeninger således videresælger
indkøbte ydelser til husstandene mod betaling, udøver de en økonomisk aktivitet, uanset om
                                                  - 85 -
denne efter den pågældende antenneforenings vedtægter skal drives med eller uden vinding
for øje.
       det tiltrædes på denne baggrund, at antenneforeninger er virksomheder som nævnt i
teuf artikel 101.
       efter sit indhold tvinger placeringsvilkåret kanaldistributørerne, herunder antennefor-
eningerne, til at placere viasats programmer tv3 og tv3+ i den såkaldte mellempakke uden
hensyn til, om medlemmerne måtte ønske disse programmer medtaget i denne pakke eller
kun i den fulde pakke. vilkåret afskærer således distributørerne, herunder antenneforenin-
gerne, fra at sammensætte deres programpakker alene ud fra de tilsluttede husstandes inte-
resser og ønsker.
       minimumspenetrationsvilkåret indebærer, at viasat kan stille krav om, at tv3 og tv3+
skal distribueres til mindst 75 pct. af de husstande, som er tilsluttet programfordelingsanlægget.
dette vilkår har i realiteten samme effekt som placeringsvilkåret, nemlig at viasats programmer
tv3 og tv3+ skal placeres i mellempakken. vilkårene har således til formål at give viasats
egne betalingskanaler tv3 og tv3+ større udbredelse og derigennem skaffe viasat større
abonnements- og annonceindtægter, end viasat ville opnå uden disse vilkår. viasat vil da
også, ifølge direktør kim poders forklaring, i givet fald genindføre vilkårene, hvis de ikke
længere kendes ugyldige.
       begge vilkår begrænser således kanaldistributørernes, herunder antenneforeningernes,
adgang til at disponere over de tv-kanaler, som viasat har solgt til dem. viasat har erkendt at
have fordel af vilkåret, idet vilkåret sikrer placering af tv3 og tv3+ i mellempakken, hvilket
navnlig giver viasat en vis sikkerhed for indtægter fra abonnementer, annoncer og reklamer.
dette sker imidlertid på bekostning af andre konkurrerende betalingskanaler, som af tekni-
ske og økonomiske grunde ikke kan få den plads i mellempakken, som tv3 og tv3+ får ale-
ne som følge af vilkåret.
       retten finder på denne baggrund, at de omhandlede vilkår efter deres indhold må an-
ses at have til formål at hindre, begrænse eller fordreje konkurrencen.
       der er herefter ikke anledning til særskilt at efterprøve, om vilkårene også har denne
følge.
                                                - 86 -
       af de grunde, som konkurrencerådet har anført i afgørelsens afsnit 4.5.2., tiltrædes det,
at viasat ikke har godtgjort, at betingelserne for fritagelse efter teuf artikel 101, stk. 3, og
den tilsvarende bestemmelse i konkurrencelovens § 8 er opfyldt.
       det, som viasat har anført, giver ikke retten grundlag for at kritisere eller tilsidesætte
afgørelsens afgrænsning af markedet, opgørelsen af markedsandele eller den oplysning af
sagen, som i øvrigt ligger til grund for konkurrencerådets afgørelse af 30. september 2009,
som stadfæstet ved konkurrenceankenævnets kendelse af 8. juni 2010. det bemærkes her-
ved, at retten alene kan efterprøve afgørelsens vurdering af markedsforholdene på tidspunk-
tet for afgørelsen, og at retten således ikke selvstændigt skal vurdere betydningen af de æn-
dringer, som senere måtte være indtrådt på dette dynamiske marked.
       som fremhævet i pkt. 7.3. - 7.4. i konkurrenceankenævnets afgørelse er konkurrence-
rådets påbud præciseret, således at det ikke er til hinder for, at viasat på baggrund af kon-
krete og reelle forhandlinger med enkelte distributører indgår aftale om den nærmere place-
ring af en eller flere af viasats kanaler. det tiltrædes, at der ikke er grundlag for at ophæve
påbuddet på grund af uklarhed.
       konkurrencerådet frifindes herefter i det hele for viasats påstande.
                              thi kendes for ret
konkurrencerådet frifindes.
       viasat broadcasting uk ltd. betaler inden 14 dage 100.000 kr. i sagsomkostninger til
konkurrencerådet. beløbet forrentes efter rentelovens § 8 a.
       torben kuld hansen                  michael b. elmer               mette skov larsen
                                            (retsformand)
ole lundsgaard andersen              aksel gybel       anders madsen            søren rathmann
                - 87 -
              (sign.)
           ___ ___ ___
udskriftens rigtighed bekræftes
p.j.v. sø- og handelsretten, den

source: retspraksis

LICENSE:
Creative Commons Legal Code

CC0 1.0 Universal

type: caselaw

jurisdiction: Denkmark