text:
                             højesterets dom
                        afsagt fredag den 17. december 2010
sag 58/2009
(2. afdeling)
hk danmark som mandatar for a
(advokat ulla jacobsen)
mod
di som mandatar for b
(advokat henrik uldal)
i tidligere instans er afsagt dom af sø- og handelsretten den 3. februar 2009.
i pådømmelsen har deltaget fem dommere: per sørensen, per walsøe, asbjørn jensen, poul
søgaard og lars hjortnæs.
sagen er behandlet skriftligt, jf. retsplejelovens § 387.
påstande
appellanten, hk danmark som mandatar for a, har gentaget sine påstande.
indstævnte, di som mandatar for b, har påstået stadfæstelse.
supplerende sagsfremstilling
af fredericia kommunes fleksjobbevilling, der er dateret den 23. november 2005 og under-
skrevet af b den 15. december 2005, fremgår yderligere bl.a., at løntilskuddet var bevilget til
ansættelse med et ugentligt timetal på 37, og at der var tale om en fuldtidsstilling.
forklaringer
                                               - 2 -
til brug for højesterets behandling af sagen har gert christensen forklaret bl.a., at han var
ansat som faglig konsulent hos hk i 25 år, inden han i foråret 2007 gik på pension. gennem
årene indgik han jævnligt fleksjobaftaler med fredericia kommune. han var ikke til stede den
dag, fleksjobaftalen i denne sag blev indgået, men kan godt huske den. der var efterhånden
opnået en rutine i denne form for ansættelsesforhold, og på fredericia kommunes initiativ
udleverede kommunen selv overenskomster til arbejdsgiveren sammen med instruktion i,
hvordan arbejdsforholdene skulle være. der var ofte tale om en arbejdsgiver, der var uerfaren
med hensyn til fleksjob. kommunen havde også en interesse i, at forholdene var på plads.
han sørgede for, at kommunen havde de mest almindelige overenskomster liggende. fleks-
jobaftalen blev lavet af vivi ågaard, fredericia kommune. aftalen var, at kommunen skulle
undersøge, hvilken type virksomhed arbejdstageren skulle ansættes i. herefter ringede vivi
ågaard til ham, og han oplyste, hvilken overenskomst der var gældende for området.
bemærkningen i fleksjobaftalen om, at overenskomst var aftalt med ham, er derfor en be-
kræftelse på, at vivi ågaard havde haft kontakt med ham og fået oplyst, hvilken overens-
komst der var gældende. efter hans og kommunens opfattelse, skulle man læne sig op ad
overenskomsten i ansættelsesforholdet. overenskomsterne var landsaftaler med fastsatte mi-
nimalvilkår. efter hans opfattelse var overenskomsten gældende for ansættelsen. i modsat fald
ville hk have frarådet at indgå ansættelsesaftalen. han husker ikke, om vivi ågaard hen-
vendte sig til ham vedrørende lønfastsættelsen før eller efter, at fleksjobaftalen var lavet. det
drejede sig om fastsættelse af lønnen i henhold til overenskomsten, og han oplyste kommunen
om, hvad lønnen i ansættelsesforholdet skulle være.
fredericia kommune indgik også fleksjobaftaler med andre ikke-overenskomstdækkede virk-
somheder, og det er aldrig blevet aftalt, at overenskomsten ikke skulle være gældende for et
ansættelsesforhold. såfremt der var behov herfor, indkaldte kommunen ham til at deltage un-
der forhandlingerne om fleksjobaftalen. det skete, når det var nødvendigt at fortolke en over-
enskomst, typisk når arbejdsgiveren var uerfaren i overenskomstforhold. dermed undgik de
konflikter og misforståelser, og hk fik samtidig en god kontakt med arbejdsgiveren. når han
ikke var til stede under forhandlingerne, var det derfor udtryk for, at kommunen regnede med,
at arbejdsgiveren forstod overenskomsten. i så fald var der ikke behov for at indkalde ham. i
stedet ringede konsulenten til ham og stillede de spørgsmål, der var behov for. han husker
ikke opringningen i nærværende sag. ved indgåelsen af alle fleksjob udvekslede han og
kommunen oplysninger, og hk fik som regel en kopi af aftalen om fleksjob fremsendt fra
                                               - 3 -
kommunen. der var ikke en skriftlig aftale med kommunen om, hvordan samarbejdet mellem
kommunens konsulent og hk skulle foregå, men det blev en fast rutine, at konsulenten kon-
taktede ham, når en fleksjobaftale skulle indgås. han var ikke involveret i indgåelsen af an-
sættelsesaftalen og husker ikke at have set ansættelsesaftalen i den konkrete sag. standardaf-
talen er ikke udleveret til arbejdsgiveren af hk. arbejdsgiverorganisationerne ønskede selv
denne kontakt til arbejdsgiverne.
han har ikke senere været involveret i sagen, bortset fra at a på et tidspunkt ringede til ham,
idet hun havde spørgsmål vedrørende feriefridage. han fortalte hende, hvad der stod i over-
enskomsten. han bad ikke om at se hendes ansættelseskontrakt, idet denne er et anliggende
mellem arbejdsgiveren og den ansatte. hun kontaktede ham ikke igen.
retsgrundlag
vedrørende feriefridage
§ 72, stk. 1, i lov om en aktiv beskæftigelsesindsats er en videreførelse af den tidligere be-
stemmelse i § 49 c i lov om social bistand.
i lovforslagets specielle bemærkninger til § 49 c hedder det bl.a. (folketingstidende 1996/97,
tillæg a, s. 5714)
      ”efter § 49 c fastsættes løn og arbejdsvilkår i øvrigt i fleksjob efter de kollektive over-
      enskomster på ansættelsesområdet, herunder de sociale kapitler, hvis området er dækket
      af en sådan, og de regler, som følger heraf omkring indgåelse af individuelle aftaler. i
      ikke overenskomstdækket ansættelse skal overenskomsten på sammenlignelige områder
      gælde. fastsættelse af løn og arbejdsvilkår skal ske i samarbejde med de faglige organi-
      sationer. som det fremgår af bestemmelsen, er det en forudsætning, at kommunen eller
      amtskommunen har givet tilbud om fleksjob.
      der er vide rammer for den nærmere tilrettelæggelse af arbejdet, som aftales mellem ar-
      bejdsgiver og arbejdstager. når arbejdstiden tilrettelægges, kan der herved tages hensyn
      til karakteren af den nedsatte arbejdsevne. det betyder fx, at der kan tages hensyn til, at
      vedkommende kan have behov for hvilepauser, behov for fravær eller behov for perio-
      devis at gå lidt ned i tid. det skal bemærkes, at den nedsatte arbejdsevne kan manife-
      stere sig både ved, at den pågældende ikke kan arbejde fuldt effektivt på fuld tid, og ved
      at den pågældende kan arbejde fuldt effektivt men da kun på nedsat tid.”
                                               - 4 -
under folketingets førstebehandling af lovforslaget udtalte socialistisk folkepartis ordfører
(villy søvndal) bl.a. (folketingstidende 1996/97, folketingets forhandlinger, side 7375):
      ”vi kan derimod se nogle positive ting, f.eks. at man følger de kollektive overenskom-
      ster; der står i lovforslaget, at man som udgangspunkt følger de kollektive overenskom-
      ster, men det forstår jeg simpelthen ikke – enten skal de kollektive overenskomster vel
      følges, eller også skal de ikke. må vi ikke godt få en klarhed over det i det videre ud-
      valgsarbejde?”
hertil svarede socialministeren (karen jespersen) bl.a. (folketingstidende 1996/97, folketin-
gets forhandlinger, side 7381):
      ”der har været nogle forskellige spørgsmål til de enkelte bestemmelser, og en del af
      dem vil jeg svare på i forbindelse med, at jeg besvarer skriftlige spørgsmål, men jeg kan
      sige til hr. villy søvndal, der spurgte, om det er de kollektive overenskomster, der gæl-
      der:
      ja, det er det, men mange steder er sociale kapitler jo i dag blevet en del af de kollektive
      overenskomster, så hvis der er tale om fleksibilitet i forhold til disse, er det altså kun
      den fleksibilitet, der kan rummes inden for de kollektive overenskomster, og det står
      også direkte både i lovforslagets paragraffer og i bemærkningerne til det, at det skal
      holdes inden for de kollektive overenskomster.”
§ 12 i landsoverenskomst for kontor og lager for 2004-2007 indgået mellem dansk handel &
service og hk/handel og hk/privat lyder således:
      ”§ 12 feriefridage
      1. medarbejdere, der har været beskæftiget i virksomheden uafbrudt i 9 måneder, er
          berettigede til 5 feriefridage.
      2. feriefridage omregnes til og afvikles som timer inden for ferieåret.
      3. feriefridagene betales som ved sygdom.
      4. feriefridagene placeres efter samme regler som restferie, jf. ferieloven.
      5. holdes feriefridagene ikke inden ferieårets udløb, kan medarbejderen inden 3 uger
          rejse krav om kompensation svarende til løn under sygdom for hver feriefridag, der
          ikke er blevet afholdt. kompensation udbetales senest sammen med lønnen for juni
          måned.
                                              - 5 -
       6. der betales ikke feriegodtgørelse og ferietillæg af løn under feriefridage eller
          kompensation herfor.
       7. der kan uanset jobskifte ikke afholdes mere en 5 feriefridage i hvert ferieår.
       8. ved fratræden skal virksomheden skriftligt oplyse, hvor mange feriefridage/ferie-
          fridagstimer medarbejderen har til gode. den fratrådte medarbejder kan rejse krav
          om kompensation for ikke afholdte feriefridage i perioden fra den 1. maj til 30.
          september. ”
  vedrørende ansættelsesbevis
  der henvises til gennemgangen af retsgrundlaget i højesterets dom af 17. december 2010 i
  sag 90/2010.
højesterets begrundelse og resultat
vedrørende feriefridage
efter § 72, stk. 1, i lov om en aktiv beskæftigelsesindsats skal løn og øvrige arbejdsvilkår som
udgangspunkt fastsættes efter de kollektive overenskomster på ansættelsesområdet, herunder
efter de sociale kapitler, når kommunen har givet tilbud om fleksjob. i ikke overenskomst-
dækket ansættelse skal overenskomsten på sammenlignelige områder gælde.
bestemmelsen må i overensstemmelse med forarbejderne forstås således, at den pågældende
overenskomsts bestemmelser om løn og øvrige arbejdsvilkår – herunder eventuelle bestem-
melser om ret til feriefridage – kun kan fraviges ved aftale mellem det konkrete ansættelses-
forholds parter i det omfang, overenskomsten åbner mulighed herfor.
det er ubestridt, at den relevante overenskomst i den foreliggende sag var landsoverenskomst
for kontor og lager for 2004-2007, der i § 12 indeholder bestemmelser om ret til feriefridage,
og det er ikke godtgjort, at denne overenskomst åbnede mulighed for, at b og a ved aftale
kunne fravige bestemmelserne.
højesteret finder, at a kan støtte sit krav om kompensation for ikke afholdte feriefridage på
lovens § 72, stk. 1, således som denne efter det anførte skal forstås.
                                                - 6 -
herefter tager højesteret denne del af as påstand til følge, således at b skal betale løn for 5
feriefridage med 4.545,47 kr.
vedrørende ansættelsesbevis
det følger af det, som er anført ovenfor, at b har tilsidesat sin oplysningspligt efter
ansættelsesbevislovens § 2, stk. 2, nr. 10, ved ikke at oplyse om, hvilken kollektiv
overenskomst der regulerede arbejdsforholdet.
højesteret finder endvidere, at selskabet har tilsidesat sin oplysningspligt ved, at det ikke
fremgik af ansættelsesaftalen, at den normale ugentlige arbejdstid var 20 timer, jf. ansættel-
sesbevislovens § 2, stk. 2, nr. 9.
i dommen af 17. december 2010 i sag 90/2010 fandt højesteret på baggrund af forarbejderne
til ansættelsesbevisloven, at en godtgørelse ved overtrædelse af loven som udgangspunkt bør
udmåles efter nærmere angivne principper. i dommen udtales bl.a.:
       ”er et ansættelsesbevis behæftet med en eller flere mangler, som er undskyldelige og
       uden konkret betydning for lønmodtageren, gælder bagatelgrænsen i lovens § 6, stk. 2,
       således at en godtgørelse skal fastsættes i intervallet fra 0 til 1.000 kr.
       foreligger der i øvrigt mangler ved et ansættelsesbevis, eller er et sådant ikke udstedt,
       uden at forholdet har haft konkret betydning for lønmodtageren, bør en godtgørelse som
       udgangspunkt fastsættes til et beløb på op til 5.000 kr., afhængig af forholdets karakter.
       i mangel af særlige holdepunkter for at gå op eller ned bør godtgørelsen fastsættes til
       2.500 kr. for at gå ned – og eventuelt efter omstændighederne helt undlade at tilkende
       en godtgørelse – taler, at arbejdsgiveren uden videre retter for sig efter, at forholdet er
       påtalt. et moment, som taler for at gå op, kan omvendt være, at arbejdsgiveren undlader
       dette.
       i tilfælde, hvor der er opstået tvist om ansættelsesforholdet eller konkret risiko herfor,
       som korrekt opfyldelse af oplysningspligten kunne have afværget, bør en godtgørelse
       som udgangspunkt fastsættes til et beløb på op til 10.000 kr., afhængig af forholdets ka-
       rakter og betydning. i mangel af særlige holdepunkter for at gå op eller ned bør godtgø-
       relsen fastsættes til 7.500 kr. som momenter, der taler for at gå op, kan f.eks. nævnes, at
       ansættelsesbeviset indeholder vilkår, som er vildledende i forhold til lønmodtagerens
       retsstilling efter lov eller overenskomst, at pligtforsømmelsen konkret har medført risiko
       for tab af rettigheder, herunder for tab af ikke ubetydelige lønbeløb, at der ikke er tale
       om et enkeltstående tilfælde, eller at arbejdsgiveren ikke har rettet for sig, efter at for-
       holdet er blevet påtalt. omvendt taler det for at gå ned, at forholdet er af mindre betyd-
       ning eller undskyldeligt, eller at der er tale om et enkeltstående tilfælde.”
                                               - 7 -
ved afgørelsen af spørgsmålet om godtgørelse i denne sag må det tillægges betydning, at
ordlyden af bestemmelsen i § 72 i lov om en aktiv beskæftigelsesindsats har kunnet give an-
ledning til tvivl om, hvorvidt en bestemt overenskomst skal følges. det må endvidere tillæg-
ges betydning, at det af fredericia kommunes bevilling af løntilskuddet til as fleksjob frem-
gik, at det ugentlige timetal var 37 timer, og at fejlen i ansættelsesaftalen vedrørende dette
forhold ikke har givet anledning til tvist.
på denne baggrund finder højesteret, at b i anledning af det mangelfulde ansættelsesbevis
skal betale en godtgørelse til a på 4.000 kr., jf. ansættelsesbevislovens § 6, stk. 1.
under hensyn til sagens karakter sammenholdt med, at a ikke har fået fuldt medhold, er
sagsomkostninger fastsat til dækning af advokatudgifter for sø- og handelsretten og højeste-
ret med 50.000 kr., til delvis dækning af retsafgift for sø- og handelsretten og højesteret med
2.000 kr. og til fuld dækning af andre udgifter med 653,50 kr., i alt 52.653,50 kr.
                                      thi kendes for ret:
b skal til a betale 8.545,47 kr. med procesrente fra den 29. april 2007.
i sagsomkostninger for sø- og handelsretten og højesteret skal di som mandatar for b betale
52.653, 50 kr. til hk danmark som mandatar for a.
de idømte beløb skal betales inden 14 dage efter denne højesteretsdoms afsigelse.
sagsomkostningsbeløbet forrentes efter rentelovens § 8 a.


text:
                                             dom
afsagt den 29. januar 2018 af østre landsrets 6. afdeling
(landsdommerne sanne kolmos, kåre mønsted og alexia jensen (kst.)).
6. afd. nr. s-1904-17:
anklagemyndigheden
mod
t
(cpr.nr. …81-…)
(advokat kåre pihlmann, valgt)
nykøbing falster rets dom af 27. juni 2017 (1-2667/2017) er anket af t med endelig påstand
om afvisning, subsidiært frifindelse og mere subsidiært formildelse.
anklagemyndigheden har påstået stadfæstelse.
forklaring
der er i landsretten afgivet supplerende forklaring af tiltalte, der har forklaret blandt andet, at
politiet var blevet kontaktet, inden hun delte billederne på facebook. det vigtigste for hende
var at finde gerningsmanden, og det virkede ikke til, at politiet havde ressourcerne til at tage
sig af sagen. hun opfordrede til, at billederne, som hun delte med sine venner på facebook,
blev delt med andre. hun bad om at få slettet det opslag, hvor billedet af blotteren blev
sammenlignet med billedet af en anden person, da det var tydeligt, at det ikke var den samme
person. hun fjernede billedet af blotteren fra facebook, da politiet bad hende om det.
hendes datter og dennes veninde var begge 10 år, da blotteren kom hen til pigerne på
parkeringspladsen. hendes datter var meget rystet over oplevelsen, hvor blotteren blottede sig
for hende to gange og den sidste gang også onanerede. på videoovervågningen fra x-butik
kan man meget tydeligt se blotteren. de kontaktede straks politiet, da hun og hendes mand fra
                                                 - 2 -
deres datter blev bekendt med episoden. hun ønskede at beskytte andre børn mod at komme
ud for samme oplevelse som sin egen datter.
om sine personlige forhold har tiltalte supplerende forklaret, at hun også har en søn.
landsrettens begrundelse og resultat
negativ retskraft
det følger af den europæiske menneskerettighedsdomstols praksis, jf. blandt andet dom af
10. februar 2009 i sagen sergey zolotukhin mod rusland (klagesag nr. 14939/03), navnlig
præmis 80-84, at det er de faktiske omstændigheder alene og ikke den retlige subsumption,
der er afgørende ved vurderingen af, om en tiltalt i strid med princippet om ne bis in idem, jf.
artikel 4, stk. 1, i tillægsprotokol nr. 7 til den europæiske menneskerettighedskonvention,
må anses for at være strafforfulgt for det samme forhold to gange.
tiltalen i den sag, der blev endeligt afgjort ved nykøbing falster rets frifindende dom af 10.
marts 2017, vedrører i det væsentlige samme faktiske omstændigheder som i denne sag.
forskellen mellem de to sager består reelt alene i, at anklagemyndigheden har ændret den
retlige subsumption fra persondatalovens § 26 a, stk. 1, til § 8, stk. 5, jf. stk. 4.
det fremgår imidlertid af dommen af 10. marts 2017, at byretten alene forholdt sig til og tog
stilling til spørgsmålet om, hvorvidt tiltalte var dataansvarlig i persondatalovens forstand. da
retten nåede frem til, at dette ikke var tilfældet, blev tiltalte frifundet allerede af den grund for
overtrædelse af persondatalovens § 26 a, stk. 1. retten foretog således ikke en vurdering af
skyldsspørgsmålet i øvrigt, herunder navnlig ikke af spørgsmålene om videregivelse af
personfølsomme oplysninger og afvejningen af modsatrettede interesser i den forbindelse.
da der således ikke ved dommen af 10. marts 2017 er foretaget en realitetsbehandling af de
spørgsmål, som vurderingen af skyldsspørgsmålet i denne sag omfatter, finder landsretten, at
dommen af 10. marts 2017 ikke har negativ retskraft i forhold til denne sag.
skyldsspørgsmålet
også efter bevisførelsen for landsretten tiltrædes det af de grunde, der er anført i dommen,
at tiltalte har overtrådt persondatalovens § 8, stk. 5, 1. pkt., jf. stk. 4.
                                                 - 3 -
spørgsmålet er herefter, om tiltaltes videregivelse af personfølsomme oplysninger skete til
varetagelse af offentlige eller private interesser, der klart oversteg hensynet til de interesser,
der begrunder hemmeligholdelse, jf. persondatalovens § 8, stk. 5, 2. pkt.
tiltalte har forklaret, at det vigtigste for hende var at finde gerningsmanden og at beskytte
andre børn mod at komme ud for samme oplevelse som hendes egen datter. tiltalte har
endvidere forklaret, at det ikke virkede til, at politiet havde ressourcerne til at tage sig af
sagen.
heroverfor står, at der er tale om videregivelse af følsomme personoplysninger om strafbare
forhold i form af offentliggørelse på en åben facebookprofil og dermed til et betydeligt antal
personer.
landsretten finder på denne baggrund efter en konkret afvejning af de modsatrettede
interesser, at hensynet til at varetage offentlige eller private interesser ikke klart oversteg de
interesser, der begrunder forbuddet mod videregivelse af personfølsomme oplysninger uden
udtrykkeligt samtykke. landsretten har herved navnlig lagt vægt på, at forholdet var anmeldt
til politiet, der den 5. august 2016 sikrede sig videoovervågningen fra x-butik, og at politiet
på det grundlag identificerede gerningsmanden. landsretten har endvidere tillagt det
betydning, at tiltalte i sit første opslag på facebook gav udtryk for, at hun ”vil skide højt og
flot på hans [gerningsmandens] følelser”, og at hun ventede to timer med at offentliggøre
billeder af gerningsmanden fra overvågningsvideoen.
landsretten tiltræder herefter, at tiltalte er skyldig efter anklageskriftet.
straffen findes passende.
landsretten stadfæster derfor dommen.
                                      thi kendes for ret:
byrettens dom i sagen mod t stadfæstes.
                                                - 4 -
tiltalte, som selv har sørget for sit forsvar, skal betale sagens omkostninger for landsretten.

source: retspraksis

LICENSE:
Creative Commons Legal Code

CC0 1.0 Universal

type: caselaw

jurisdiction: Denkmark


text:
 -
                                  udskrift
                                      af
                    sø- og handelsrettens dombog
                                  ──────────
den 11. februar 2000 har retten i sag
h-0185-97
jette lis jensen
(advokat thomas mardahl petersen (prøve))
   mod
 yvonne vander larsen
(advokat henrik scharling)
afsagt følgende
                                    d o m:
sagen er opstået i forbindelse med opløsningen af et interessentskab om driften af en
frisørsalon mellem sagsøgeren, jette lis jensen, og sagsøgte, yvonne vander larsen, der er
søskende. sagsøgeren gør navnlig gældende, at sagsøgte, der stod for regnskabsføringen i in-
teres- sentskabet, har holdt indtægter uden for driftsregnska- bet.
sagens omstændigheder
                                               - 2 -
sagsøgte er frisøruddannet og har siden 1980 drevet sa lon young hair på frederiksberg. ved
slutseddel af 23. december 1993 solgte sagsøgte halvdelen af frisørforretningen til sagsøgeren,
der ligeledes er frisøruddannet. salget skete med henblik på, at parterne skulle drive
forretningen sammen i interessentskabsform fra den 1. april 1994, og at sagsøgeren skulle
overtage forretningen som eneejer fra den 1. januar 1999.
parterne drev forretningen i fællesskab i 1994, 1995 og 1996. forretningens medarbejdere
bestod foruden sagsøgeren og sagsøgte af en fastansat frisørsvend, poul nielsen, og to elever.
sagsøgeren arbejdede på fuld tid og sagsøgte i 21 timer om ugen. i en periode i 1996 havde
sagsøgeren barselorlov.
     sagsøgte forestod bogføring og udarbejdelse af måneds- og kvartalsbalancer. parterne
gennemgik løbende månedsbalancerne sammen. kvartals- og årsregnskaber blev udarbejdet af
registreret revisor sven-erik jensen, og parterne gennemgik disse med revisoren.
regnskabsmæssigt blev der forlods tillagt hver af parterne en "svende- løn", og resten af
driftsregnskabet blev fordelt ligeligt mellem parterne og opført på deres kapitalkonti.
i januar 1997 fik sagsøgte tilbud om at købe yderligere en frisørsalon i området. i forbindelse
med parternes drøftelser om køb af denne forretning opstod der imidlertid uenighed mellem
dem, og sagsøgeren begærede interessentskabet opløst. sagsøgeren udtrådte herefter af
interessentskabet med virkning fra den 1. januar 1997, således at sagsøgte samtidig overtog
interessentskabets aktiver og passiver.
bogføringen
forretningen anvendte et elektronisk regnskabsprogram, frista-front, der er udviklet specielt
til frisørbranchen.
     regnskabsføringen foregik på den måde, at forretningens medarbejdere førte den daglige
kassekladde elektronisk på en bærbar computer, der fungerede som forretningens kasse. den,
der lukkede forretningen, afsluttede kassekladden, foretog afstemning på computeren og
indlagde den del af den kontante beholdning, der oversteg 500 kr., i døgnboks. fredagens og
lørdagens omsætning blev dog af den pågældende medarbejder afleveret til sagsøgte på
hendes bopæl. hvis sagsøgte havde ferie af længere varighed, blev fredagens og lørdagens
omsæt- ning afleveret i døgnboks i banken.
     afslutningen af kassekladden på computeren medførte, at dagens regnskab af programmet
blev overført til en diskette, som den pågældende medarbejder gav til sagsøgte, der herefter
                                                - 3 -
indlæste den i en computer på hendes bopæl, hvor bogføring skete i programmets regn-
skabsmo- dul.
det elektroniske regnskabsprogram indeholder en regnskabsdel og en kundedel. kundedelen
består af et elektronisk kundekartotekskort, hvorpå forretningens medarbejdere har registreret
forskellige oplysninger om kunderne under et kundenummer, herunder dato for første og
seneste kundebesøg. kundedelen indeholder endvidere en salgsoversigt over hver kunde,
hvorpå der er registreret oplysninger om datoer for behandlinger, kodenummer for den, der
har behandlet kunden, specifikation af behandlingen, varekøb og angivelse af pris.
     regnskabsprogrammet indeholder endvidere en såkaldt front, der er et spejlbillede af de
registreringer, der foretaget i kundekartoteket.
     i februar 1997 - efter at parternes uoverensstemmelse var opstået - lod sagsøgeren
forretningens kundekartotek med salgsoversigter samt fronten kopiere til sig selv. hun har på
grundlag heraf fremlagt udskrifter af 14 kundekartotekskort med tilhørende salgsoversigter,
som hidrører fra det kopierede materiale, og som efter hendes opfattelse skal vise, at
regnskabstallene ikke er korrekte.
told & skats agterskrivelse
sagsøgeren rettede herefter henvendelse til told & skat under angivelse af, at forretningens
omsætning ifølge kundekartoteket var større end den, som regnskaberne udviste. told- og
skatteregionen meddelte herefter i en skrivelse af 9. juli 1997 sagsøgte, at regionen agtede at
foretage en skønsmæssig ansættelse af interessentskabets afgiftstilsvar for perioden 1. januar
1995 til 31. december 1996 på grundlag af forskellen mellem omsætningen i
interessentskabets regnskaber og den konstaterede omsætning i henhold til det materiale, som
sagsøgeren havde fremsendt.
     agterskrivelsen mundede ud i en skønsmæssig ansættelse af 17. marts 1998, hvorefter
forretningens afgiftstilsvar for perioden 1. januar 1995 til 31. december 1996 blev ansat til
440.000 kr., hvilket udløste et for lidt angivet momstilsvar på 98.650 kr. afgiftstilsvaret var
beregnet på grundlag af en omsætning for 1995 på 1.128.327 kr. i henhold til forretningens
årsregnskab og en omsætning for 1996 på 1.826.100 kr., der fremkom på grundlag af de
oplysninger fra kundekartoteket i forretningens edb-system, som sagsøgeren havde udleveret
til told- og skatteregionen.
     sagsøgte påklagede imidlertid told- og skatteregionens afgørelse til landsskatteretten, der
ved kendelse af 2. februar 1999 nedsatte det for lidt angivne momstilsvar til 0 kr., idet
                                               - 4 -
landsskatteretten fandt, at told- og skatteregionens ansættelse alene hvilede på sagsøgerens
anmeldelse, og i mangel af andre holdepunkter var betænkelig ved at opretholde ansættelsen.
     landsskatterettens afgørelse er ikke indbragt for domstolene.
nærmere om regnskabsprogrammet "frista-front".
jd totalinformation aps, der har udviklet regnskabsprogrammet frista-front, har i en skrivelse
af 29. august 1997 redegjort nærmere for programmet således:
".....
dokumentationen består af en daglig kassekladde samt en kontrolstrimmel, der dokumenterer
hvert indslag, der har fundet sted i løbet af dagen. en sammentælling af kontrolstrimlen vil
stemme overens med de på kassekladden dokumenterede omsætningssummer. er der
rabatformer, som ikke er en procentvis reducering af salgsbeløbet på registreringstidspunktet,
vil de også kunne sammentælles som specielle betalingsmåder. hvor meget disse rabatformer
reducerer omsætningsbeløbet med, fremgår også af kontrolstrimlen.
     i forbindelse med den daglige kasseaf stemning bliver der udskrevet en specifikation af
omsætningen på forskellige varegrupper samt en opgørelse af de enkelte personers omsæt-
ning. disse to bilag er af mere faglig interesse og har ingen regnskabsmæssig værdi.
     kassekladden er en daglig afstemning af kontantkassen. de af programmet genererede om-
sætningstal kan ikke korrigeres inden kassekladden udskrives.
     resterende indtægts- og udgiftsposter skal der ifølge bogføringsloven forefindes bilag på,
da de ikke har noget at gøre med de aut. registreringer.
     det er en fejltagelse, at kundekartoteket har nogen betydning for lønberegningen. det er
alene de aut. registreringer til kassekladden, der danner tal til løn- og statistikberegning.
kundekartoteket må kun betragtes som et appendiks til programmet, det har ingen regnskabs-
mæssig værdi hverken for opgørelse af omsætning eller løn- og statistiktal. vi har kunder, der
aldrig bruger den facilitet, som aut. ajourfører den enkelte kundes køb. de benytter kun et
kartotekskort i forbindelse [med] de daglige registreringer (for at kunne foretage ekspeditioner
hurtigere), og i stedet for at notere de kemiske behandlinger på papkort bruges programmets
kundekartotek, men kun når det vedrører kemi, og der er aldrig beløb på disse
kundekartoteker.
....."
anvendelsen af regnskabsprogrammet frista-front er demonstreret for retten. retten har
                                             - 5 -
konstateret, at den fil, som kassekladdeprogrammet udskriver til en diskette, der derefter
indlæses i den computer, hvor regnskabsprogrammet er, er en såkaldt back-up fil. den er
genereret ved hjælp af styresystemets (dos/windows) back-up kommando og kan ikke
anvendes og behandles, førend den ved hjælp af styresystemets restore kommando indlæses
på modtagercomputeren. der vil ved anvendelsen af denne metode til at flytte data fra én
computer til en anden være praktisk sikkerhed for, at det er de samme data, som findes på de
to computere, uanset at der anvendes forskellige programmer til at behandle dataene på de to
computere.
regnskabstal
af de fremlagte regnskaber fremgår følgende oplysninger, idet tallene for 1993 og for perioden
1. januar 1994 til 31. marts 1994 vedrører sagsøgtes frisørforretning før etableringen af
interessentskabet:
1993
1994
1.1 - 31.3
1994
1.4 - 31.12
1995
1996
omsætning
952.857
249.300
786.224
1.128.327
1.244.342
vareforbrug
163.742
41.953
                       - 6 -
175.143
201.310
273.527
dækningsbi- drag
789.115
207.347
611.081
927.017
970.815
resultat før afskriv-
ninger og renter
375.904
78.558
215.960
335.990
298.126
nettoover-
skud
280.429
60.878
156.698
263.318
208.549
egenkapital
jette
jensen
-
-
74.968
29.296
-16.311
egenkapital
                                                - 7 -
yvonne
larsen
-
-
97.345
72.384
111.239
registreret revisor sven-erik jensen har påtegnet samt- lige regnskaber og har herunder bl.a.
oplyst, at han ikke har foretaget revision, men har afstemt samtlige balanceposter, at han ikke
under sin regnskabsassistance har fundet forhold, der tilkendegiver, at regnskabet ikke er
opgjort under omhyggelig hensyntagen til de bestående aktiver, gældsposter og forpligtelser,
og at kassebeholdningen er i overensstemmelse med bogføringen.
     parterne har underskrevet regnskaberne for 1994 og 1995. sagsøgeren har ikke
underskrevet regnskabet for 1996.
syn og skøn
statsautoriseret ejendomsmægler tonny christensen har som udmeldt syn- og skønsmand
afgivet en skønserklæring af 9. september 1998 hovedsagelig om værdiansættelsen af
frisørforretningen til brug for delingen af interessentskabet. af erklæringen fremgår bl.a.
følgende:
".....
erfaringsmæssigt er varelageret i en virksomhed af denne art ikke så stort som i omhandlede.
der ses eksempelvis i årsregnskab for 1993, 1994, 1995 og 1996 hhv. kr. 43.296,00, kr.
40.562,00, kr. 51.161,00 kr. og kr. 62.597,00, hvilket siger noget om, at der er et unormalt
stort detailsalg over disken af i forvejen indkøbte produkter, vel typisk hårshampooer m.m.,
hvor avancen ikke kan måle sig med den avance, som opnås ved traditionel drift (branchen
betragtes som et håndværk). det typiske vareforbrug i branchen svinger fra 10 - 15 % af
omsætningen, alt efter om man anvender billige eller luksus produkter til behandlingerne,
hvorefter min formodning er, at mindst kr. 200.000,00 af omsætningen har været detailsalg.
avancen på detailsalg af kosmetiske produkter er ca. 30 % målt på udsalgspriser, hvilket
svarer til en kalkule på indkøbsprisen på knap 40 %.
                                              - 8 -
af årsregnskabet for 1996, ..., ses et varesalg på kr. 352.532,00, hvilket støtter mig i mine
ovennævnte formodninger.
.....
hvilken værdi skønnes frisørforretningen at have i fri handel, såfremt det lægges til grund, at
omsætningen i frisørforretningen for 1996 var kr. 1.583.200,00 excl. moms [svarende til den
af told & skat varslede forhøjelse] ?
såfremt omsætning stor kr. 1.583.200,00 excl. moms var dokumenterbar og dermed gav in-
dehaverne en nettoavance i 1996 stor kr. 547.407,00 ville afkastet, når driftsherreløn (for én
indehaver) var modregnet, give ca. kr. 300.000,00.
jeg skønner værdierne fordelt således:
goodwill         kr. 300.000,00
inventar         kr. 225.000,00
indretning af
"lejede lokaler"   kr. 50.000,00
andelen = andels-
værdi ifølge
gammelt regnskab
fra 1996/97 for
a/b             kr. 109.435,00
samlet skøn over
kontant værdi         kr. 684.435,00
hvilken værdi skønnes frisørforretningen at have i fri handel, såfremt det lægges til grund, at
                                             - 9 -
omsætningen i frisørforretningen for 1996 var kr. 1.244.342,00 excl. moms [svarende til
regnskabet for 1996 som stadfæstet af landsskatteretten] ?
ud fra årsregnskab 1996, hvor virksomheden har givet et afkast stort kr. 208.549,00, når ren-
teudgifter og afskrivninger er kalkuleret med, er mit bedste skøn, at min kollega, stats.
ejendomsmægler e. lander har ramt den nominelle prisfastsættelse meget godt.
jeg skønner værdierne fordelt som følger:
goodwill         kr. 100.000,00
inventar         kr. 175.000,00
indretning af
"lejede lokaler"  kr. 40.000,00
andelsværdi        kr. 109.435,00
samlet skøn over
kontant værdi        kr. 424.435,00
....."
påstande
sagsøgeren har påstået sagsøgte dømt til at betale 430.392,62 kr. med sædvanlig procesrente
fra sagens anlæg den 5. august 1997 til betaling sker.
sagsøgerens påstand fremkommer således:
jette jensens kapitalinde-
stående pr. 1/1 1997 beregnet
på grundlag af syns- og skønsmandens
besvarelse af spørgsmål 1,
d.v.s. ved en omsætning i 1996
på 1.583.200 kr., svarende til
den af told & skat varslede
                                               - 10 -
forhøjelse:                        kr. 31.147,00
udeladt omsætning på grundlag
af told- og skatteregionens
agterskrivelse af 9/7 1997
vedr. 1995:
varslet skønsmæssig ansat
omsætning excl. moms          kr. 1.428.262,00
omsætning ifølge regn-
skab                 kr. 1.128.327,00
difference             kr.   299.935,00
yvonne larsens andel heraf kr.      149.967,50
moms heraf               kr.   37.491,87
jette jensens krav 1995                 kr. 187.459,37
vedr. 1996:
varslet skønsmæssig ansat
omsætning excl. moms          kr. 1.583.200,00
omsætning ifølge regn-
skab                 kr. 1.244.342,00
difference             kr.   338.858,00
yvonne larsens andel heraf kr.      169.429,00
moms heraf               kr.   42.357,25
jette jensens krav 1996                 kr. 211.786,25
jette jensens krav i alt              kr. 430.392,62
sagsøgte har nedlagt påstand om frifindelse og har nedlagt selvstændig påstand om, at
                                               - 11 -
sagsøgeren dømmes til at betale principalt 98.853 kr., subsidiært et efter rettens skøn fastsat
mindre beløb med tillæg af procesrente af et beløb på indtil 16.311 kr. fra fremlæggelsen af
svarskrift den 24. september 1997 og af restbeløbet fra fremlæggelse af et senere processkrift
den 13. november 1998.
sagsøgtes påstand fremkommer således:
jette jensens kapitalindestående
pr. 1/1 1997 ifølge regnskab 1996:         kr. ÷ 16.311
regulering i henhold
til skønserklæringens besvarelse
af spørgsmål 2, d.v.s. ved en om-
sætning i 1996 på 1.244.342 kr., som
stadfæstet af landsskatteretten:          kr. ÷ 82.542
jette jensens tilsvar i alt          kr. ÷ 98.853
over for denne påstand har sagsøgeren påstået frifindelse.
parterne er enige om de talmæssige opgørelser i påstandene.
forklaringer
sagsøgeren har bl.a. forklaret, at hun var elev hos sagsøgte i perioden 1984/1985 til 1989.
hun kendte salonens kunder, da hun blev medejer.
     når hun havde færdigbehandlet en kunde i salonen, fulgte hun fast den fremgangsmåde
med hensyn til afregning, at hun slog kunden op i det elektroniske kartotek efter kundens
telefonnummer, indtastede behandlingen og betalingsmåden, herunder om behandlingen var
på husets regning, og til sidst sit eget navn. når hun klippede gratis, tastede hun kode 6 i kas-
sen, således at der blev beregnet provision til hende selv af den gratis klipning. hun anvendte
også kode 6 ved salg af produkter. kassesystemet fratrak ikke automatisk rabatten.
     der var træning på modeller i salonen tirsdag aften. senere blev modelaftenerne begrænset
til hver 14. dag, da modelarbejdet var blevet for omfattende. det var kun eleverne, der lavede
                                              - 12 -
modelklipninger. de blev oftest
ikke slået ind. hvis behandlingen blev slået ind, anvendte man kode 6. de ansatte kunne købe
forretningens produkter til indkøbspris. de ansatte har altid betalt for de produkter, som de
tog.
     efter sagsøgerens opfattelse var omfanget af gratisbehandlinger ikke særlig stort. hun har
nærmere for klaret, hvilke kunder der har fået gratisbehandlinger. forretningen indførte
klippekort mellem jul og nytår
1995. forretningen har hende bekendt ikke haft fødselsdagstilbud.
     kassen blev talt op hver dag ved afslutningen. den skulle stemme med kassekladden. det
var meget sjældent, at kassen ikke stemte. dankortbetalinger skulle selvfølgelig også stemme
overens med kassekladden. der blev lavet 2 disketter hver dag. den ene var til back-up. begge
disketter blev afleveret til sagsøgte. hun er ikke bekendt med, hvad sagsøgte gjorde med
disketterne. sagsøgte lavede alt regnskab. hun stolede på sagsøgte, som jo er hendes søster
og havde haft forretning i mange år. da hun underskrev regnskabet for 1995, kontrollerede
hun ikke noget. hun havde da kun været i forretningen i 2 år og kendte ikke edb-programmet
så godt.
     i forbindelse med, at sagsøgte i 1996-1997 foreslog, at de åbnede endnu en forretning,
ville hendes mand, der skulle skyde penge ind i projektet, gerne vide, hvad der reelt blev
omsat for i salon young hair. de kunne ikke få det oplyst. på et tidspunkt i februar 1997, hvor
sagsøgte havde ferie, hjalp en af hendes mands venner hende med at kopiere oplysningerne
fra edb- anlægget uden sagsøgtes viden.
     da hun modtog udkastet til regnskab for 1996, kunne hun konstatere, at regnskabstallene
ikke stemte med tallene fra edb-programmet, idet disse tal viste en højere omsætning. hun
ønskede derfor ikke at fortsætte interes- sentskabet og heller ikke at underskrive regnskabet
for 1996. sagsøgte må efter hendes opfattelse have udeholdt driftsindtægter fra regnskaberne,
f.eks. ved at have lavet 2 sæt kassekladder. sagsøgte og hun kunne ikke blive enige om et for-
lig, og derfor kontaktede hun told- og skatteregionen.
     i dag driver hun en frisørforretning sammen med den tidligere svend i forretningen, poul
nielsen, der er medindehaver. de bruger ikke regnskabsprogrammet frista- front.
sagsøgte har bl.a. forklaret, at hun indgik samarbejdet med sagsøgeren med henblik på at
trappe arbejdet ned på grund af dårlig ryg.
     hun indførte edb-programmet frista-front i forretningen i september eller oktober 1993.
hun bruger fortsat programmet og er bekendt med, at programmet anvendes af ca. 600 - 800
                                               - 13 -
frisører over hele landet. programmets kundedel har ikke forbindelse med regnskabsdelen. man
kan af programmet ikke se, hvem der har taget imod betalingen. oplysningerne i fronten
stammer fra registre- ringen i kundekartoteket og har intet med kassen at gøre.
    kode 6 bruges ved salg til gadekunder, og koden kan anvendes af alle medarbejderne.
nogle af medarbejderne bruger også kode 6 ved modelarbejde. kode 6 har intet at gøre med,
om betalingen er gratis eller ej. medarbejderen skal hver gang fortælle maskinen, om der skal
betales eller ej. hvis behandlingen eller varekøbet er på husets regning, anvendes funktion p7.
alle gratisbehandlinger og varer, der er udleveret gratis, er registreret på kundekortet, som om
kunden har betalt. dette forklarer differencen mellem omsætningen i henhold til fronten og
omsætningen i regnskaberne.
    modellerne betalte ikke for behandlingen. forretningen har fast brugt 4 - 7 modeller om
ugen i perioderne fra midten af januar til juli og fra august til sidste uge i november, og
modelklipningerne har fundet sted tirsdag aften og mandag, tirsdag og onsdag formiddag.
formålet med modelarbejdet er at træne eleverne. modelklipning er også en del af
forretningens markedsføring. det var ikke altid, personalet huskede at registrere mo-
delklipningerne.
    forretningen indførte klippekortsystemet den 1. august 1995 i forbindelse med salonens 10
års jubilæum. klippekortene indebærer, at den 10. behandling er gratis.
    alle medarbejderne kunne foretage kasseafslutning. hun modtog disketten og indlæste den
i computeren til brug for bogføringen, og hver 3. måned afleverede hun materialet til revisoren.
det kan ikke lade sig gøre at lave to kassekladder eller i øvrigt at manipulere med tallene eller
bogføringen, og det har hun heller ikke gjort. kassekladder med underbilag blev sat i ringbind,
der stod i forretningen i 3 måneder, hvor også sagsøge ren kunne se dem, hvorefter de blev
destrueret. told- og skatteregionen fortalte hende i 1997, at hun skulle have arkiveret kon-
trolstrimlerne i 5 år, hvilket hun ikke vidste.
    hun har siden foretaget beregninger på grundlag af de af sagsøgeren kopierede
oplysninger. de viste bl.a., at der i 1995 og 1996 skulle være udført gratisbehand- linger for
225.765,14 kr. og udleveret produkter gratis for 65.281,25 kr. samt udført 404
klippekortbehandlinger for 102.313 kr., hvilket i alt giver ca. 393.000 kr. disse tal kan
imidlertid ikke passe.
    der blev ofte indtastet fiktive kunder i forretningens edb-system, bl.a. når systemet blev
demonstreret for eleverne. man kan imidlertid slette de fiktive kunder. hun fandt ikke fiktive
kundekort i den kasse med kundekort, som sagsøgeren afleverede til hende den 23. december
1996.
    i januar 1997 gik samarbejdet med sagsøgeren dårligt. sagsøgerens mand stillede pludselig
                                               - 14 -
krav om, at den nye butik skulle være sagsøgerens. de kunne ikke blive enige. bruddet har
været meget dyrt for hende.
hun købte selv den nye forretning, men det gik ikke.
poul nielsen har forklaret, at han er frisørmester. han var ansat som frisørelev i salonen i 1988
til 1991 og som frisørsvend fra 1992 til 1997. han modtog betaling efter at have klippet
kunderne og registrerede betalingerne i kassen. hvis de andre medarbejdere havde travlt, -
registrerede han betalingerne for dem. kode 6 betød, at behandlingen var på husets regning.
efter hans opfattelse var omfanget af gratisbehandlinger ikke stort. han har nærmere forklaret
om forskellige kunder, han har behandlet og modtaget betaling fra.
     forretningen indførte klippekortene lige før julen 1995 og ikke i august 1995. der var
modelklipning hver
tirsdag aften, nogle gange kun hver anden tirsdag. der var kun modelklipning om aftenen.
     i 1996 gav forretningen gratisbehandlinger, der var sponsoreret af firmaet wella.
forretningen havde 10 års jubilæum i 1990. forretningen annoncerede ikke med fødsels-
dagstilbud i 1996. han ophørte i forretningen i februar 1997 og indledte senere et samarbejde
med sag søgeren.
tinne jensen har forklaret, at hun var ansat i salonen som frisørelev fra januar 1996 til
februar/marts 1998. hendes arbejdsopgaver bestod i tage imod kunder, vaske og farve hår på
kunderne og lave kaffe. hun tog nogle gange imod betaling. hun tastede betalinger ind på kas-
sen.
     der var klippetræning på modeller som regel tirsdag aften, ind i mellem også på hverdage.
hun klippede maksimalt én model om ugen i åbningstiden. modellerne betalte for farvning af
hår, men ikke for klipning. modelarbejdet blev ikke tastet ind på kassen, mens sagsøgeren og
poul nielsen var ansat. efterfølgende begyndte de på det. modelklipninger blev da slået ind på
husets regning. hun har i dagtimerne slået ind på husets regning mere end to gange og
modtaget penge.
registreret revisor sven-erik jensen har bl.a. forklaret, at han har været revisor for sagsøgte
siden slutningen af 1980'erne. han fik interessentskabets edb- balance hvert kvartal. der har
aldrig været regnskabsmæssige eller forretningsmæssige problemer med interessentskabet.
     han holdt et regnskabsmøde hvert halve år og et årsregnskabsmøde hvert år med
interessenterne. i perioden fra 1. april 1994 til februar 1997 holdt han 8 - 10 regnskabsmøder
med begge interessenter. sagsøgeren har aldrig gjort indsigelse mod regnskaberne over for
                                                - 15 -
ham. begge interessenter har som indehavere af forretningen pligt til selv at kontrollere
regnskaberne.
    han har ikke foretaget revision gennem årene. han fik ikke kontrolstrimlerne, da han
lavede regnskaberne for 1995 og 1996. han begyndte først at se underbilagene, herunder
kontrolstrimlerne, i 1997, efter at sagsøgeren havde gjort indsigelse. han har altid set kas
sekladden og kontrolleret den. han har altid stemt banken af, når han fik bilagene ind.
    der eksisterer ikke længere kassekladder eller kontrolstrimler fra 1995 og 1996. sagsøgte
har efter fast praksis destrueret kontrolstrimlerne efter opbevaring i 3 måneder.
    forretningens edb-program laver hver dag en elektronisk kassekladde, der registrerer salg
af ydelser og salg af produkter. der er tale om en meget effektiv kasseafstemning. det er ikke
muligt at manipulere med kasseregnskabet. man skal være programmør eller ødelægge edb-
systemet, hvis man skal kunne ændre tallene i forbindelse med bogføringen. differencen
mellem kassekladden og det, der fremgår af fronten, er en såkaldt "nonsens-total". tallet siger
intet. kundekortet og fronten er mere eller mindre identisk, men har intet med kasse-
regnskabet at gøre.
    han er revisor for 15 til 20 frisører. salon young hair har en høj omsætning. varesalget
over disken er ca. 20 % til 30 % større end normalt, hvilket bl.a. giver et lavere
dækningsbidrag. salonen har orden i sagerne og lægger vægt på at være med på moden.
der er endvidere afgivet forklaring af forskellige vidner, der har fået modelbehandlinger og
lignende.
anbringender
sagsøgerens advokat har gjort gældende, at sagsøgeren har et krav mod sagsøgte for udeladt
omsætning i forretningen og vedrørende værdien af salon young hair.
    sagsøgte har uberettiget tilegnet sig en væsentlig del af interessentskabets faktiske
omsætning ved at holde omsætningen uden for regnskaberne. dette kan man efter
sagsøgerens opfattelse dokumentere ved en sammentælling af oplysningerne i kundekortene
og i fronten. sagsøgte har uberettiget tilegnet sig den omsætning, der er nævnt i told- og
skatteregionens agterskrivelse. der er højst udført gratis behandlinger og udleveret gratis
produkter for i alt 50.000 kr. i 1996, hvilket svarer til ca. 20 %. sagsøgerens og poul nielsens
forklaringer om det beskedne omfang af gratisbehandlinger må lægges til grund. det gøres
gældende, at sagsøgte har bevisbyrden for, at interessentskabets kunder ikke har betalt for de
registrerede behandlinger og produkter.
                                              - 16 -
     at sagsøgte har destrueret og bortskaffet virksomhedens regnskabsbilag, må endvidere
medføre, at bevis byrden for omfanget af gratisydelser påhviler hende. hun har handlet culpøst
ved ikke at have opbevaret regnskabsmaterialet, herunder kontrolstrimlerne, som fore- skrevet
i bogføringsloven.
sagsøgtes advokat har bestridt, at der er udeholdt omsætning fra interessentskabets bogføring
eller regnskaber, og at sagsøgte uberettiget skulle have tilegnet sig nogen del af interessent-
skabets faktiske omsætning. bevisbyrden for de af sagsøgeren påståede ukorrektheder i
bogføring og regnskaber påhviler sagsøgeren. der er ingen holdepunkter for at vælte bevisbyr-
den over på sagsøgte. at sagsøgte har smidt kontrolstrimler ud, hvilket hun har erkendt, kan
ikke ændre på bevisbyrden, idet også sagsøgeren er ansvarlig herfor.
     interessentskabets regnskaber er godkendt af sagsøgeren selv og af revisor og har været
gennemgået af flere offentlige myndigheder, der har godkendt dem. interessentskabets ind-
tægter er registreret af interessentskabets medarbejdere, herunder i vidt omfang af sag-
søgeren, i interessentskabets kasseapparat og dermed i dets daglige kassekladde.
     det må lægges til grund, at der ikke er nogen forbindelse mellem edb-programmets
regnskabsdel og kundedel, og at det ikke er muligt at manipulere med tallene, når kassen er
afstemt. registreringer på edb-programmets kundekort og dermed i fronten omfatter også mo-
delarbejde og anden gratisbehandling samt vareforbrug og fejlføringer og kan derfor ikke
tillægges regnskabsmæssig værdi.
     landsskatteretten har ikke fundet anledning til at ændre det indberettede afgiftstilsvar på
grundlag af regnskaberne. det må være den øverste administrative instans' afgørelse, der skal
lægges til grund for rettens bedømmelse af interessentskabets regnskaber. told- og
skatteregionens afgørelse er jo netop underkendt af den højere myndighed og har herved
mistet sin eksistens. sagsøgeren har endvidere godkendt i hvert fald interessentskabets
årsregnskaber for 1994 og 1995 og interes- sentskabets kvartalsregnskaber for tiden indtil den
1. oktober 1996.
     det må således i overensstemmelse med den øverste skattemyndigheds afgørelse lægges
til grund, at interes sentskabets omsætning og overskud samt fordelingen heraf på in-
teressenterne er foretaget korrekt i interessentskabets regnskaber.
     parternes økonomiske mellemværende skal opgøres på grundlag af interessentskabets
regnskaber og status pr. 31. december 1996 som korrigeret ved det i sagen foretagne syn og
skøn, hvilket er erkendt af sagsøgeren. sagsøgerens kapitalindestående i interessentskabet ud-
gør i henhold hertil ÷ 98.853 kr. svarende til det af sagsøgte principalt påståede beløb.
     sagsøgeren skal derfor i henhold hertil betale 98.853 kr. til sagsøgte.
                                               - 17 -
sø- og handelsrettens afgørelse
det er sagsøgeren, der har bevisbyrden for sit anbringende om, at sagsøgte har holdt
driftsindtægter uden for regnskabet.
    det lægges til grund, at kontrolstrimlerne efter fast praksis i interessentskabet kun blev
opbevaret i 3 måneder, indtil revisoren havde udarbejdet kvartalsregnskabet. selv om dette ud
fra en formel betragtning er uheldigt, idet kontrolstrimlerne er regnskabsbilag i vid forstand,
må det efter registreret revisor sven-erik jensens forklaring og efter den gennemgang af
kasse- og regnskabssystemet, som er forelagt retten, lægges til grund, at det afgørende for
regnskabsføringen var kassekladderne og regnskabsprogrammet frista-front.
    sagsøgeren kunne som interessent have gjort sig bekendt med kontrolstrimlernes indhold i
den tid, hvor de stod fremme i forretningen, og bar i øvrigt som interessent samme ansvar som
sagsøgte for denne procedure, som hun udmærket kendte. der kan herefter ikke tillægges den
manglende opbevaring af kontrolstrimler nogen bevismæssig værdi.
    efter revisorens forklaring var der ikke noget at udsætte på regnskabsføringen, ligesom han
afstemte de daglige kassekladder med bankindbetalingerne.
    efter revisorens forklaring var salon young hair en effektiv forretning sammenlignet med
andre frisørforretninger, og man satsede meget på at være med på det sidste nye, ligesom
man gjorde meget for elevernes uddan nelse bl.a. ved at foranstalte modelklipninger, som i
sagens natur er gratis.
    efter erklæringen fra jd totalinformation aps og efter revisorens forklaring havde den
såkaldte front og kundekortene ikke nogen sammenhæng med regnskabet. revisoren kaldte i
sin forklaring differencen mellem fronten og regnskabet for en "nonsens-total". retten må på
den baggrund konkludere, at kundekortene og den såkaldte front ikke kan tillægges nogen
bevismæssig vægt.
    efter de afgivne forklaringer må det endvidere lægges til grund, at betalinger blev
registreret i kassen, og at også gratisbehandlinger navnlig til modeller blev registreret ved
anvendelsen af en særlig kode, bl.a. af hensyn til behandlernes provision. revisorens forklaring
og den demonstration af regnskabsprogrammet, som er foretaget for retten, giver intet
grundlag for en antagelse om, at der kan være manipuleret med regnskabssystemet.
    herefter, og idet landsskatterettens kendelse ikke er indbragt for domstolene, må
interessentskabets regnskaber for 1994, 1995 og 1996 lægges til grund for opgørelsen, idet
sagsøgeren ikke har bevist, at sagsøgte har
holdt indtægter uden for regnskabet.
                                               - 18 -
    sagsøgtes påstande tages til følge.
idet sagsøgeren har betalt udgiften til syns- og skønsmanden, og idet sagsøgte burde have
inddraget sin medinteressent, sagsøgeren, yderligere i regnskabsføringen,
finder retten, at ingen af parterne skal betale sagsomkostninger til den anden part.
                        thi kendes for ret:
sagsøgeren, jette lis jensen, skal inden 14 dage til sagsøgte, yvonne vander larsen, betale
98.853 kr. med procesrente af 16.311 kr. fra den 24. september 1997 og af 82.542 kr. fra den
13. november 1998 til betaling sker.
ingen af parterne skal betale sagsomkostninger til den anden part.
                                       elmer.
hans jørgen nielsen               palle mikkelsen
                                      (sign.)
                         udskriftens rigtighed bekræftes
                        p. j. v. sø- og handelsretten, den