text:
                             højesterets dom
                       afsagt onsdag den 5. september 2012
sag 5/2011
(1. afdeling)
niels christian knudsen
(advokat uffe baller)
mod
boligselskabet i.h. aps
(advokat charles lindberg)
i tidligere instanser er afsagt dom af retten i aalborg den 11. januar 2010 og af vestre lands-
rets 6. afdeling den 3. november 2010.
i pådømmelsen har deltaget fem dommere: niels grubbe, thomas rørdam, jon stokholm,
hanne schmidt og jan schans christensen.
påstande
appellanten, niels christian knudsen, har nedlagt følgende påstande:
1.     indstævnte, boligselskabet i.h. aps, skal anerkende, at niels christian knudsen skal
       betale forholdsmæssigt afslag på 175.000 kr. med procesrente fra den 7. november
       2007, subsidiært et større beløb, dog mindre end 525.000 kr.
2.     boligselskabet i.h. aps skal til niels christian knudsen tilbagebetale 626.498,11 kr.
       med procesrente fra den 18. november 2010.
3.     frifindelse over for boligselskabet i.h. aps’ principale og subsidiære påstande.
boligselskabet i.h. aps har nedlagt påstand om, principalt at niels christian knudsen udover
det idømte beløb på 525.000 kr. skal betale 67.928,18 kr., dvs. samlet 592.928,18 kr., alt med
procesrente fra den 7. november 2007, subsidiært at landsrettens dom stadfæstes.
niels christian knudsen har den 18. november 2010 opfyldt landsrettens dom således:
                                               - 2 -
idømt beløb                                                                       525.000,00 kr.
procesrente fra 7. november 2007 til 17. november 2010                            156.337,71 kr.
sagsomkostninger                                                                  172.272,98 kr.
i alt                                                                             853.610,69 kr.
niels christian knudsens påstand om tilbagebetaling er opgjort således:
hovedstol, difference                                                             350.000,00 kr.
procesrente af differencen fra 7. november 2007 til 17. november 2010             104.225,13 kr.
sagsomkostninger                                                                  172.272,98 kr.
i alt                                                                             626.498,11 kr.
anbringender
niels christian knudsen har navnlig anført, at der ikke er grundlag for at gøre ham erstat-
ningsansvarlig for handlinger eller undladelser i forbindelse med tømningen af den nedgra-
vede olietank. han anerkender, at forureningen indebar, at der var en betydelig mangel ved
ejendommen, og at dette giver boligselskabet ret til et forholdsmæssigt afslag. hvis manglens
økonomiske værdi er lig med eller overstiger købesummen, må køberen imidlertid enten hen-
vises til at hæve handlen eller tåle et forholdsmæssigt afslag, der ikke fuldt ud kompenserer
for manglen. afslaget kan ikke udmåles til hele den aftalte købesum som sket ved landsret-
tens dom. dette strider mod de hensyn, der ligger bag forholdsmæssigt afslag. hertil kommer,
at det ikke er dokumenteret, at der er sket en reduktion af ejendommens værdi svarende til
oprensningsudgifterne. han bestrider ikke, at de samlede udgifter, som boligselskabet har
afholdt til afhjælpning af forureningen, udgør i niveauet 590.000 kr. det kan imidlertid ikke
entydigt fastslås, hvor stor en del af udgifterne vedrørende forureningen, som knytter sig til
den opgravning, som fandt sted på boligselskabets foranledning efter overtagelsen.
boligselskabet i.h. aps har navnlig anført, at niels christian knudsen har handlet ansvars-
pådragende ved ikke at tømme olietanken og få den afblændet korrekt. den foretagne oprens-
ning var nødvendig. de 592.928,18 kr., som omkostningerne androg, svarer til det tab, som
boligselskabet har lidt, og som niels christian knudsen skal erstatte. til støtte for påstanden
om forholdsmæssigt afslag gøres det gældende, at ejendommen reelt var uden værdi ved kø-
bet, og at det forholdsmæssige afslag, som boligselskabet har krav på, derfor svarer til den
                                               - 3 -
fulde købesum. der er ingen holdepunkter for at afskære et forholdsmæssigt afslag i denne
størrelsesorden. boligselskabet har ikke været forpligtet til at hæve handlen og har i øvrigt
heller ikke været i stand til dette, da bygningerne på ejendommen var revet ned på det tids-
punkt, hvor forureningen blev opdaget.
supplerende sagsfremstilling
for højesteret er der afgivet supplerende forklaring af niels christian knudsen og forklaring
af erik christensen.
niels christian knudsen har supplerende forklaret, at der blev etableret fjernvarme på ejen-
dommen, da terndrup i begyndelsen af 1990'erne fik fjernvarme. han deltog i de forudgående
undersøgelser af mulighederne for at få fjernvarme. han kontaktede kommunen vedrørende
spørgsmålet om, hvorvidt olietankene skulle fjernes, og fik oplyst, at de tilbageværende tanke
alene skulle tømmes og afblændes. de 1200-1400 liter olie, han sugede op af olietanken, an-
vendte han i et fyr på ejendommen, idet installationerne til brug for fjernvarmen endnu ikke
var færdigudført. det var terndrup maskinstation, der tømte tanken for slam. terndrup
fjernvarme bestilte og betalte terndrup maskinstation for at tømme tanke for slam hos de
forbrugere, der måtte ønske det. som han husker det, var det omkring 33-35 husstande, der
gjorde brug af dette tilbud, han selv medregnet. han gjorde også brug af tilbuddet på den
ejendom, han bebor privat. han overværede, at tanken blev tømt for slam. det var maskin-
stationens indehaver, per guldbæk, der udførte arbejdet. per guldbæk er senere blevet ramt af
sygdom og kan som følge heraf ikke afgive forklaring under sagen. det er muligt at suge olie
op af tanken uden at berøre slamlaget. tykkelsen af slamlaget i tanken måles med en pejle-
pind. der monteres et rør for enden af slangen, og olien suges herefter op gennem huller i
slangen, der befinder sig over slamlaget. han sugede selv olien op, hvorefter maskinstationen
tømte tanken for slam. han er sikker på, at tanken herefter var helt tom, idet han kontrollerede
den med en pejlepind. han lagde dernæst plastik over studsen og støbte beton henover. tan-
ken blev afblændet i 1992-1993. efter tømning af en tank vil der altid på tankens sider være
lidt olie tilbage, som glider ned i bunden af tanken. der blev ikke i forbindelse med hævnin-
gen af tanken taget prøver af tankens indhold, men han tror ikke, at der var særlig meget olie
heri. han har ikke efter tømningen af tanken og indtil salget af ejendommen i 2006 opdaget
forhold, der kunne give mistanke om, at der sivede olie ud af tanken. ejendommen ligger helt
tæt på åen, og ca. 2 km længere nede ad åen ligger der et dambrug. han har aldrig fået klager
                                               - 4 -
over forurening af vandet fra dambruget. han har som vvs-installatør været med til at tømme
50-75 tanke for olie. han har ikke tømt disse tanke for slam.
erik christensen har forklaret, at han siden sommeren 1992 har været formand for terndrup
fjernvarme. i forbindelse med etablering af fjernvarme i terndrup forhørte man sig hos
kommunen vedrørende de eksisterende olietanke, og man fik i den forbindelse oplyst, at tan-
kene skulle tømmes og afblændes. kommunen oplyste endvidere, at det var forbrugernes eget
ansvar at få tankene tømt. efter beslutning i terndrup fjernvarmes bestyrelse fik kunderne i
januar 1993, da fjernvarmen var etableret, tilbudt at få tømt deres olietank gratis. terndrup
fjernvarme bestilte herefter terndrup maskinstation til at udføre arbejdet hos de forbrugere,
der måtte ønske det. der var omkring 35-40 forbrugere, der gjorde brug af tilbuddet. han kan
ikke i dag oplyse, hvem de pågældende 35-40 forbrugere, som gjorde brug af tilbuddet, er,
idet disse oplysninger ikke længere findes. han tør ikke sige, om niels christian knudsen var
blandt de forbrugere, der fik tømt tanken af terndrup maskinstation. prisen for tømning af en
tank var den samme, uanset om der var olie i tanken eller ej, men forbrugeren fik ikke beta-
ling for eventuel olie, der blev suget op. per guldbæk blev instrueret om, at tankene skulle
tømmes helt, men terndrup fjernvarme kontrollerede ikke, om dette også skete.
højesterets begrundelse og resultat
i maj 2006 solgte niels christian knudsen ejendommen aalborgvej 6b, terndrup, til bolig-
selskabet i.h. aps for 525.000 kr. salget skete med overtagelsesdag den 1. maj 2006, og bo-
ligselskabet erhvervede ejendommen med henblik på nedrivning af bygningerne. i skødet
havde niels christian knudsen oplyst, at der på ejendommen forefandtes en nedgravet olie-
tank, som han havde afblændet i forbindelse med ejendommens overgang til fjernvarme. i juli
2007, efter at bygningerne var revet ned, konstaterede boligselskabet en olieforurening, som
efter det oplyste hidrørte fra olietanken. efter at kommunen havde udstedt et undersøgelses-
påbud efter jordforureningsloven, foranledigede boligselskabet ejendommen oprenset for
olieforureningen. boligselskabet har opgjort omkostningerne hertil til 592.928,18 kr.
det er ubestridt, at olieforureningen var en værdiforringende mangel, som berettiger boligsel-
skabet til et forholdsmæssigt afslag.
for højesteret angår sagen spørgsmålet, om niels christian knudsen er erstatningsansvarlig
for manglen, og om størrelsen af et eventuelt forholdsmæssigt afslag.
                                                - 5 -
erstatningsansvar
spørgsmålet er, om niels christian knudsen har handlet ansvarspådragende i forbindelse med
tømningen og afblændingen af olietanken. det må efter bevisførelsen, herunder de forklarin-
ger, der er afgivet for højesteret, lægges til grund, at niels christian knudsen i forbindelse
med ejendommens overgang til fjernvarme iværksatte tømningen, idet han selv stod for at
tømme tanken for olie og overlod det til terndrup maskinstation at tømme tanken for slam,
hvilket skete for terndrup fjernvarmes regning. det må endvidere lægges til grund, at der
uanset dette ikke skete en fuldstændig tømning af tanken. niels christian knudsen er imidler-
tid ikke ansvarlig for, at maskinstationen ikke tømte tanken helt, og der er heller ikke i øvrigt
grundlag for at pålægge ham erstatningsansvar. højesteret frifinder herefter niels christian
knudsen for boligselskabets principale påstand.
forholdsmæssigt afslag
spørgsmålet er herefter, hvilket beløb der skal tilkendes boligselskabet som forholdsmæssigt
afslag.
sagen angår en forurening af en fast ejendom, som det har været lovmæssigt påkrævet at af-
hjælpe straks. i et sådant tilfælde må det som udgangspunkt antages, at ejendommens han-
delsværdi er forringet med et beløb, der svarer til udgifterne til afhjælpning af forureningen,
således at det forholdsmæssige afslag skønsmæssigt kan fastsættes på dette grundlag. i til-
fælde hvor udgifterne til afhjælpning udgør en meget betydelig del af købesummen, er det
mindre sikkert, at ejendommens handelsværdi er forringet med et beløb, der fuldt ud svarer til
afhjælpningsudgifterne, og foreligger der ikke nærmere oplysninger – f.eks. ved syn og skøn
– om forureningens betydning for ejendommens handelsværdi, må det forholdsmæssige afslag
fastsættes efter et friere skøn.
højesteret lægger til grund, at boligselskabets oprensning ikke er gået videre end nødvendigt,
og at ingen af omkostningerne på i alt 592.928,18 kr. har været overflødige. da der imidlertid
ikke foreligger nærmere oplysninger om forureningens betydning for ejendommens handels-
værdi, og da der endvidere efter bevisførelsen er en usikkerhed knyttet til, hvor stor en del af
omkostningerne der angår forurening indtruffet efter overtagelsesdagen, herunder i forbin-
delse med opgravningen og fjernelsen af tanken, fastsætter højesteret skønsmæssigt det for-
holdsmæssige afslag til 350.000 kr.
                                               - 6 -
højesteret tager herefter niels christian knudsens påstand 1 til følge med 350.000 kr. og fri-
finder niels christian knudsen for boligselskabets påstande.
sagsomkostninger
efter sagens udfald skal ingen af parterne betale sagsomkostninger for højesteret til den an-
den part.
i sagsomkostninger for byret og landsret skal niels christian knudsen til boligselskabet be-
tale i alt 163.872,98 kr., hvoraf 100.000 kr. er til dækning af advokatbistand for de to instan-
ser, 50.672,98 kr. er til dækning af udgift til syn- og skøn mv., og 13.200 kr. er til dækning af
retsafgift vedrørende de vundne beløb.
tilbagebetaling
niels christian knudsen har den 17. november 2010 med forbehold om tilbagesøgning op-
fyldt landsrettens dom ved betaling af i alt 853.610,69 kr.
efter resultatet af denne højesteretsdom skulle han have betalt:
idømt beløb                                                                      350.000,00 kr.
procesrente fra 7. november 2007 til 17. november 2010                           104.225,14 kr.
sagsomkostninger for by- og landsret                                             163.872,98 kr.
i alt                                                                            618.098,12 kr.
han har derfor krav på tilbagebetaling af 235.512,57 kr., og højesteret tager hans påstand 2 til
følge med dette beløb, idet bemærkes, at boligselskabet ikke har gjort indsigelse mod rente-
påstanden.
                                     thi kendes for ret:
boligselskabet i.h. aps skal anerkende, at niels christian knudsen skal betale forholdsmæs-
sigt afslag på 350.000 kr. med procesrente fra den 7. november 2007.
                                             - 7 -
boligselskabet i.h. aps skal til niels christian knudsen tilbagebetale 235.512,57 kr. tillige
med procesrente fra 18. november 2010.
ingen af parterne skal betale sagsomkostninger for højesteret til den anden part.
det idømte beløb skal betales inden 14 dage efter denne højesteretsdoms afsigelse.

source: retspraksis

LICENSE:
Creative Commons Legal Code

CC0 1.0 Universal

type: caselaw

jurisdiction: Denkmark


text:
                             højesterets dom
                        afsagt tirsdag den 9. december 2014
sag 81/2013
(1. afdeling)
a
(advokat poul bostrup)
mod
skatteministeriet
(kammeradvokaten ved advokat sune riisgaard)
i tidligere instans er afsagt dom af østre landsrets 18. afdeling den 18. april 2013.
i pådømmelsen har deltaget syv dommere: poul søgaard, jytte scharling, marianne højgaard
pedersen, jon stokholm, michael rekling, oliver talevski og kurt rasmussen.
påstande
appellanten, a, har gentaget sine påstande.
indstævnte, skatteministeriet, har påstået stadfæstelse.
supplerende sagsfremstilling
skatteministeren har over for folketingets skatteudvalg den 19. marts 2010 – ud over
spørgsmål nr. 214 som gengivet i landsrettens dom – besvaret spørgsmål nr. 212 af 9. februar
2010:
       "spørgsmål 212:
       ministeren anmodes om at redegøre for den problemstilling, der er omtalt i dagens me-
       dicin … den 5. februar 2010: "danske læger mister skattefidus i norge", herunder:
       -er det korrekt, at skat fra 2004 har ment, der var et hul i reglerne, så der hverken
       skulle betales skat i norge eller danmark, når danske læger udførte vikariater i norge ?
                                               - 2 -
      -hvorfor har danmark og norge i så fald ikke lukket dette hul, herunder gennem dansk
      lovgivning ?
      -er det korrekt, at det med lsr-kendelsen skm.2009.809.lsr viste sig, at der ikke var
      et hul, idet danmark havde beskatningsretten til den pågældende indkomst ?
      svar:
      landsskatteretten fandt i sin kendelse, skm.2004.443.lsr, at indtægterne som lægevi-
      kar fra kommuner og vagtlæge var omfattet af den nordiske dobbeltbeskatningsaftales
      artikel 19, om offentlige hverv, hvilket alt andet lige indebærer, at norge har beskat-
      ningsretten til indkomsten.
      en mindre del af lægernes vederlag, som stammer fra patienters egenbetaling, fandt
      landsskatteretten var omfattet af artikel 22 om andre indkomster, som danmark har be-
      skatningsretten til.
      skat indrettede sin praksis efter landsskatterettens afgørelse.
      det betyder, at indkomsten fra vikariatet som kommunelæge og vagtlæge som udgangs-
      punkt skulle lempes efter exemtionmetoden i artikel 25, stk. 1b), medens indkomst fra
      patienternes egen betaling skulle medregnes i den danske skat uden, at der skulle gives
      nedslag i denne del af indkomsten.
      da norge selv anser indkomsterne fra vikariatet som kommunelæge og vagtlæge for
      omfattet af artikel 14 om frit erhverv, har norge ikke beskattet disse indkomster.
      det er værd at bemærke, at landsskatterettens kendelse ikke omhandler vikarjobs ved
      norske hospitaler. sådanne indtægter anses i norge for at vedrøre offentlige hverv og
      bliver beskattet i norge efter artikel 19 i den nordiske dobbeltbeskatningsaftale.
      skat startede i 2006, i forbindelse med sagerne om udenlandske kreditkort, en sag om
      beskatning om af indtægter for lægevikarjob i norge med udgangspunkt i at udnytte den
      subsidiære beskatningsret i artikel 26, stk. 2, i den nordiske dobbeltbeskatningsaftale.
      den subsidiære beskatningsret går ud på, at hvis den stat, der er tillagt beskatningsretten
      til en indkomst på grund af sin lovgivning, ikke beskatter indkomsten, så kan den anden
      stat beskatte indkomsten.
      landsskatteretten når i sin kendelse, skm.2009.809.lsr, frem til, at danmark kan ud-
      nytte den subsidiære beskatningsret i en sådan situation.
      det må erkendes, at der ikke i perioden 2004-2006 blev taget initiativ til at bringe den
      subsidiære beskatningsret i anvendelse. det skete først i forbindelse med undersøgelsen
      af de udenlandske kreditkort.”
højesterets begrundelse og resultat
sagen angår, om a er skattepligtig her i landet af sin indkomst for 2007-2009 fra x i norge,
hvor han periodevis arbejdede som læge.
                                                - 3 -
som anført af landsretten havde a i 2007-2009 bopæl i danmark, og han var derfor fuldt
skattepligtig her i landet af alle sine indtægter, hvad enten de hidrørte her fra landet eller ikke,
jf. kildeskattelovens § 1, stk. 1, nr. 1, sammenholdt med statsskattelovens § 4.
spørgsmålet er herefter, om dobbeltbeskatningsoverenskomsten mellem de nordiske lande
afskærer danmark fra at beskatte as indkomst fra x i 2007-2009.
skat har oplyst, at de norske skattemyndigheder efter intern norsk ret anser indkomsten for
næringsindkomst, og at beskatningskompetencen efter de norske skattemyndigheders opfat-
telse derfor tilkommer danmark, jf. overenskomstens artikel 14. som følge heraf finder hø-
jesteret, at dobbeltbeskatningsoverenskomsten ikke afskærer danmark fra at beskatte as ind-
komst fra x i 2007-2009, jf. herved overenskomstens artikel 26, stk. 2, hvorefter danmark har
en subsidiær beskatningsret i tilfælde, hvor norge ”på grund af sin lovgivning ikke medtager
indkomsten eller formuen i sin helhed ved beskatningen”.
højesteret tiltræder, at beskatning af as indkomst fra x ikke er strid med en fast administrativ
praksis, selv om de danske skattemyndigheder i en årrække ikke har beskattet en sådan ind-
komst. de danske skattemyndigheder har ikke herved udvist en passivitet, der kan sidestilles
med en positiv afgørelse. højesteret finder endvidere, at de danske skattemyndigheder ikke
har givet a en bindende tilkendegivelse om, at han ikke vil blive beskattet af sin indkomst fra
x, eller at han på anden måde har fået en berettiget forventning herom.
højesteret stadfæster herefter dommen.
                                       thi kendes for ret:
landsrettens dom stadfæstes.
i sagsomkostninger for højesteret skal a betale 75.000 kr. til skatteministeriet.
de idømte sagsomkostningsbeløb skal betales inden 14 dage efter denne højesteretsdoms af-
sigelse og forrentes efter rentelovens § 8 a.


text:
                             højesterets dom
                           afsagt tirsdag den 25. maj 2010
sag 106/2006
(2. afdeling)
a
(advokat klaus berning)
mod
naturklagenævnet
(kammeradvokaten ved advokat britta moll bown)
i tidligere instans er afsagt dom af vestre landsrets 14. afdeling den 4. januar 2006.
i pådømmelsen har deltaget fem dommere: per sørensen, per walsøe, børge dahl, jens peter
christensen og hanne schmidt.
påstande
appellanten, a, har gentaget sine påstande.
indstævnte, naturklagenævnet, har påstået stadfæstelse.
anbringender
a har frafaldet anbringendet om, at dispensation allerede er givet, hvis glasoverdækningen
kræver dispensation. han har i øvrigt gentaget sine anbringender og har yderligere gjort gæl-
dende, at naturklagenævnets afgørelse om ikke at give dispensation bør tilsidesættes som
åbenbart urimelig og i strid med kravet om proportionalitet.
naturklagenævnet har heroverfor fastholdt sine synspunkter og har bestridt det, der yderligere
er gjort gældende.
                                               - 2 -
retsgrundlag
i bemærkningerne til forslaget til lov nr. 439 af 1. juni 1994 om ændring af lov om planlæg-
ning og lov om naturbeskyttelse, hvorved den tidligere gældende 100 meter strandbeskyttel-
seslinje i naturbeskyttelsesloven § 15, stk. 1, blev ændret til en beskyttelseslinje på 300 meter
(folketingstidende 1993-94, tillæg a, l 191, sp. 6530) hedder det bl.a.:
      ”til- og ombygning af helårshuse, hvorved husets samlede bruttoareal ikke overstiger
      250 m2 kan i medfør af planloven ske uden tilladelse. det forudsættes, at administration
      af den udvidede strandbeskyttelseslinje vil ske under hensyntagen hertil, således at dis-
      pensation fra forbudet inden for linjen vil kunne gives i det omfang, der er tale om eksi-
      sterende huse, som ved lovens ikrafttræden har henligget med helårsstatus. der vil i den
      forbindelse kunne stilles vilkår om placering og udformning.”
denne ændring trådte ifølge § 1, stk. 1, i bekendtgørelse nr. 718 af 9. august 2003 i kraft for
nordjyllands amt den 15. december 2003.
supplerende sagsfremstilling
i nordjyllands amts brev af 28. januar 2003 til a hedder det bl.a.:
      ”standsningsmeddelelse
      …
      der er hverken søgt eller givet dispensation efter naturbeskyttelseslovens § 15 til at for-
      syne sommerhuset med en glasoverdækket solgård, hvorfor du med øjeblikkelig virk-
      ning påbydes at standse den del af byggearbejdet, der vedrører glasoverdækningen.”
af brevet af 27. marts 2003, hvorved nordjyllands amt afslog at meddele dispensation fra
forbudet i naturbeskyttelseslovens § 15, stk. 1, fremgår bl.a.:
      ”afgørelsen begrundes med, at der ikke ses at være særlig begrundelse for at tillade den
      igangværende glasoverdækning, som delvis ligger inden for strandbeskyttelseslinien.”
landskabsarkitekt preben skaarup har i en syns- og skønserklæring af 26. september 2009
udtalt bl.a.:
      ”svar til spørgsmål 1.1:
                                                - 3 -
      en glasoverdækning af pergolaspærene over den østlige del af gården, suppleret med et
      løst solsejl til udspænding over pergolaspærene mod vest, vil være mere synlig end den
      projekterede glasoverdækning af samtlige pergolaspær. nærmere forklaring følger un-
      der svar på spørgsmål 1.2 og 2.1.
      svar til spørgsmål 1.2:
      de to løsninger vil, som det fremgår af besigtigelsen, kun være synlige i en begrænset
      indsigt fra syd, og det er min vurdering, at en samlet glasoverdækning vil være mindre
      synlig end en overdækning, hvor én del er glas og en anden del er et solsejl. en samlet
      tagflade over pergolaspærene vil virke mere rolig og dermed være den løsning, der vi-
      suelt tilpasser sig landskabet mest muligt.
      svar til spørgsmål 2.1:
      en glasoverdækning af hele solgården vil være mindre synlig end den opsatte, demon-
      terbare overdækning, idet den opsatte, demonterbare overdækning fremtræder som en
      lys flade, fordi den reflekterer en stor del af dagslyset, mens en glasoverdækning erfa-
      ringsmæssigt vil fremtræde som en mørk flade, idet dagslyset falder ind gennem glas-
      fladen og kun i begrænset omfang reflekteres ud gennem glasfladen igen.
      i mørke, med lys tændt under pergolaoverdækningen, vil de oplyste pergolaspær kunne
      ses gennem en glasoverdækning, mens den demonterbare overdækning i samme situa-
      tion vil fremtræde som en samlet, lysende flade.
      en glasoverdækning vil altså i alle tilfælde være mindre synlig end den opsatte demon-
      terbare overdækning.
      dermed vil en samlet glasoverdækning også være den løsning, der visuelt tilpasser sig
      landskabet mest muligt.”
højesterets begrundelse og resultat
a har gjort gældende, at der ikke foreligger en tilstandsændring omfattet af naturbeskyttel-
seslovens § 15, stk. 1. han har til støtte herfor anført, at der er tale om en bagatelagtig æn-
dring – ifølge syns- og skønserklæringen oven i købet til det bedre. ændringen består blot i at
lægge glas på de allerede etablerede pergolaspær, der gerne må være der, i stedet for den afta-
gelige sejldug, som pergolaspærrene uden indskriden fra myndighedernes side er beklædt
med. hertil bemærker højesteret, at standsningsmeddelelsen af 28. januar 2003 angår ”den
del af byggearbejdet, der vedrører glasoverdækningen”, hvilket i forhold til beskrivelsen en
”åben solgård” i ansøgningen, der førte til amtets tilladelse af 10. april 2002, må anses for
også at omfatte de pergolaspær, som skal udgøre glastagets underdækning. højesteret tiltræ-
der med denne bemærkning og i øvrigt med henvisning til, hvad der herom er anført af lands-
retten, at den del af glasoverdækningen, der ligger inden for den dagældende forbudslinje på
100 m, kræver dispensation efter lovens § 65, stk. 3.
                                               - 4 -
a har yderligere gjort gældende, at amtets afslag af 27. marts 2003 på at tillade glasoverdæk-
ningen ikke er begrundet med, at glasoverdækningen har virkninger for kyststrækningen, men
alene med det formelle argument, at der var forskel mellem to tegninger. hertil bemærker
højesteret, at afslaget er begrundet med, ”at der ikke ses at være særlig begrundelse for at
tillade den igangværende glasoverdækning, som delvis ligger inden for strandbeskyttelses-
linien”.
a har endvidere anført, at det nedbrændte hus var et helårshus, og at han derfor havde ret til at
opføre et hus, der var større end 120 m2; byggeriet kunne således have været tilrettelagt, så
problemet ikke var opstået. hertil bemærker højesteret, at muligheden for efter lov nr. 439 af
1. juni 1994 at opnå dispensation fra strandbeskyttelseslinjen – der i medfør af denne lov blev
udvidet fra 100 til 300 meter – til udvidelse af helårshuse indtil et samlet etageareal på 250
m2, angår området fra 100 meter-grænsen til 300 meter-grænsen. denne dispensationsmulig-
hed er således uden betydning for adgangen til at etablere glasoverdækning af en solgård in-
den for 100 meters beskyttelseslinjen.
med disse bemærkninger og i øvrigt af de grunde, der er anført af landsretten – samt med be-
mærkning om, at det, a i øvrigt har anført om tilsidesættelse af forvaltningens afgørelse, ikke
kan føre til et andet resultat – stadfæster højesteret dommen.
                                      thi kendes for ret:
landsrettens dom stadfæstes.
i sagsomkostninger for højesteret skal a betale 50.000 kr. til naturklagenævnet.
de idømte sagsomkostningsbeløb skal betales inden 14 dage efter denne højesteretsdoms af-
sigelse og forrentes efter rentelovens § 8 a.


text:
                      højesterets kendelse
                            afsagt onsdag den 16. maj 2018
sag 214/2017
c
(advokat stefan reinel)
mod
rigspolitiet
(advokat karsten hagel-sørensen)
i tidligere instanser er afsagt kendelse af københavns byret den 17. juni 2017 og af østre
landsrets 18. afdeling den 23. juni 2017.
i påkendelsen har deltaget tre dommere: lene pagter kristensen, thomas rørdam og lars
hjortnæs.
påstande
kærende, c, har nedlagt påstand om, at frihedsberøvelsen af ham ikke burde have været kendt
lovlig og opretholdt ved københavns byrets kendelse af 17. juni 2017, stadfæstet af østre
landsret den 23. juni 2017.
indkærede, rigspolitiet, har påstået stadfæstelse.
sagsfremstilling
af politirapport af 16. juni 2017 fremgår, at politiet samme dag kl. 5.35 ankom til nikolaj
plads, der er beliggende inden for tættere bebygget område i københavn. ved ankomsten til
stedet observerede politiet to rumænere, der havde etableret lejr. de havde indrettet sig i et
indhak bag et gitter i nikolaj kirke, hvor de havde hængt et tæppe for. c lå på to store
sofapuder med en pude og tæpper.
                                                 - 2 -
af afhøringsrapport af 16. juni 2017 fremgår, at c vedtog en bøde på 500 kr. for overtrædelse
af ordensbekendtgørelsens § 18, stk. 1, jf. § 3, stk. 4, ved i en port til nikolaj kirke på nikolaj
plads, hvortil der er almindelig adgang, at have etableret og opholdt sig i lejr, som var
indrettet med tæpper, madrasser og soveposer, hvilket var egnet til at skabe utryghed i
nærområdet. han forklarede under afhøringen, at han kom til danmark den 14. juni 2017.
hans plan for opholdet i danmark var at samle flasker og betle. de næste dage havde han
tænkt at overnatte i en park.
af politirapport af 16. juni 2017 fremgår om cs kontakt med politiet i danmark den seneste
måned, at han den 17. maj 2017 blev antruffet ved trinitatis kirken og sigtet for overtrædelse
af ordensbekendtgørelsen, hvorefter han fik en bøde på 500 kr. den 30. maj 2017 bortvist af
politiet efter anmeldelse om teltlejr, der var indrettet med sovepladser. den 4. juni 2017
bortvist af politiet fra dronningens tværgade, hvor han blev antruffet sovende sammen med
fire andre personer.
ved udlændingestyrelsens afgørelse af 16. juni 2017 blev c udvist af danmark med
indrejseforbud i 2 år, jf. udlændingelovens § 25 a, stk. 2, nr. 3, og § 32, stk. 4, 5. pkt.
københavns byret afsagde den 17. juni 2017 kendelse om frihedsberøvelsens lovlighed og
opretholdelse, jf. udlændingelovens § 36, stk. 1. i begrundelsen for kendelsen er anført bl.a.:
       ”retten finder, at der i udlændingestyrelsens afgørelser foreligger en rimelig sandsyn-
       liggørelse af, at det grundlæggende faktum er fastslået med rette efter de foreliggende
       oplysninger. retten har herved navnlig lagt vægt på fotomaterialet og udlændingens er-
       kendelse af overtrædelse af ordensbekendtgørelsen. retten har således lagt til grund, at
       udlændingen ved nikolaj kirke sammen med en anden lå og sov, og at de havde indret-
       tet sig i indhakket foran en port. dette var egnet til at skabe utryghed i nærområdet. ret-
       ten lægger derfor efter de foreliggende oplysninger til grund, at udlændingen, der er
       statsborger i rumænien, under sit ophold i danmark, har overtrådt ordensbekendt-
       gørelsens § 18, stk. 1, jf. § 3, stk. 4.
       udlændingen har som følge heraf over for politiet erkendt sig skyldig og har vedtaget
       en bøde på 500 kr. for overtrædelse af ordensbekendtgørelsens § 18, stk. 1, jf. § 3, stk.
       4.
       udlændingen har oplyst, at han indrejste i danmark den 14. juni 2017, og at han samler
       flasker og betler.
                                         - 3 -
retten finder herefter, at betingelserne i udlændingelovens § 25 a, stk. 2, nr. 3, for at
udvise udlændingen på dette grundlag har været opfyldt. retten finder ikke, at udlæn-
dingen er omfattet af undtagelsen i § 25 a, stk. 2, nr. 3, 2. pkt.
det følger af udlændingelovens § 2, stk. 3, at de begrænsninger, der følger af udlændin-
geloven, kun finder anvendelse på udlændinge, der er omfattet af eu-reglerne, i det om-
fang det er foreneligt med disse regler. det følger endvidere af udlændingelovens § 26
b, at for udlændinge, som er omfattet af eu-reglerne, kan udvisning kun ske i over-
ensstemmelse med de principper, der efter eu-reglerne gælder for begrænsning af retten
til fri bevægelighed.
det fremgår af europaparlamentets og rådets direktiv af 29. april 2004 om unionsborge-
res og deres familiemedlemmers ret til at færdes og opholde sig på medlemsstaternes
område mv. (opholdsdirektivet), artikel 27, blandt andet, at medlemsstaterne kan be-
grænse den frie bevægelighed for en unionsborger af hensyn til blandt andet den offent-
lige orden eller sundhed, og at foranstaltninger truffet af hensyn til den offentlige orden
eller sundhed skal være i overensstemmelse med proportionalitetsprincippet og udeluk-
kende kan begrundes i vedkommendes personlige adfærd. den personlige adfærd skal
udgøre en reel, umiddelbar og tilstrækkelig alvorlig trussel, der berører en grund-
læggende samfundsinteresse.
retten finder, at udlændingens adfærd må anses for at udgøre en sådan reel, umiddelbar
og tilstrækkelig alvorlig trussel, der berører en grundlæggende samfundsinteresse, jf. di-
rektiv 2004/38/ef af 29. april 2004 (opholdsdirektivet) artikel 27, stk. 2, 2. led. retten
har herved lagt vægt på den aktuelle overtrædelse af ordensbekendtgørelsen og karak-
teren heraf, og på, at udlændingen forud for denne sag, den 17. maj 2017 har fået en bø-
de for at have overnattet og indrettet sig på et offentligt tilgængeligt sted.
retten finder derfor ikke, at udlændingens aktuelle overtrædelse af ordensbekendtgø-
relsen har en tilfældig karakter med begrænset skadevirkning, idet retten finder, at der er
tale om en systematisk adfærd som led i udlændingens ophold i danmark som flaske-
samler.
da udlændingen ikke har nogen tilknytning til danmark, kan udvisning af ham endvide-
re ikke anses for stridende mod proportionalitetsprincippet i direktivets artikel 27, stk.,
2, 1. led, sammenholdt med artikel 28, stk. 1. opholdsdirektivet er således ikke til hin-
der for udvisning, jf. udlændingelovens § 2, stk. 3, og § 26 b.
retten finder ikke efter de foreliggende oplysninger holdepunkter for at antage, at ud-
lændingen er handlet, jf. udlændingelovens § 26 a.
retten finder herefter, at frihedsberøvelse af udlændingen har været og fortsat er nød-
vendig for at sikre muligheden for udvisning, jf. udlændingelovens § 36, stk. 1. retten
finder efter de foreliggende oplysninger om udlændingens personlige forhold ikke, at
mindre indgribende foranstaltninger efter udlændingelovens § 34 er tilstrækkelige,
hvorfor
bestemmes:
                                               - 4 -
      frihedsberøvelsen af udlændingen c findes lovlig, og den pågældende kan fortsat
      tilbageholdes indtil den 10. juli 2017.”
østre landsret stadfæstede den 23. juni 2017 byrettens kendelse. i landsrettens begrundelse er
anført:
      ”det fremgår af bemærkningerne til udlændingelovens § 25 a, stk. 2, nr. 3, som affattet
      ved lov nr. 516 af 26. maj 2014, at adgangen til udvisning udvides, således at en udlæn-
      ding, der ikke har haft lovligt ophold her i landet i længere tid end de sidste 6 måneder,
      fremover også kan udvises, blandt andet hvis hensynet til den offentlige orden i ”andre
      schengenlande” tilsiger, at udlændingen ikke bør have ophold her i landet, dog kan ud-
      lændinge, der er omfattet af udlændingelovens § 2, stk. 1 og 2, ikke udvises af hensyn
      til den offentlige orden i ”andre schengenlande”.
      en udlænding, der er omfattet af udlændingelovens § 2, stk. 1 og 2, og som ikke har haft
      lovligt ophold her i landet i længere tid end de sidste 6 måneder, kan således udvises,
      hvis hensynet til den offentlige orden i danmark tilsiger, at udlændingen ikke bør have
      ophold her i landet.
      med denne bemærkning og af de grunde, der i øvrigt er anført af byretten, stadfæster
      landsretten byrettens kendelse, idet det for landsretten fremførte ikke kan føre til et an-
      det resultat.
                                            thi bestemmes:
      byrettens kendelse stadfæstes.”
c blev den 8. juni 2017 udsendt til rumænien.
anbringender
c har anført navnlig, at ordensbekendtgørelsens § 3, stk. 4, ikke objektivt er overtrådt. skulle
det imidlertid være en lejr, som han befandt sig i, så er dette ikke tilstrækkeligt til at have
overtrådt bestemmelsen. lejren skal også være ”egnet til at skabe utryghed i nærområdet”.
uanset at der ikke skal være påvist en konkret utryghed efter ordensbekendtgørelsen, så skal
det dog indgå som moment, at han og de andre rumænere bare lå og sov. de havde ikke
henvendt sig til andre mennesker ved truende eller chikanøs adfærd eller udøvet kriminalitet i
form af tyverier, og ingen i nærområdet havde klaget over dem. den vedtagne ændring af
ordensbekendtgørelsen har et diskriminatorisk sigte, som først og fremmest er mod ud-
lændinge.
                                                 - 5 -
måtte højesteret finde, at ordensbekendtgørelsens § 3, stk. 4, er overtrådt, gøres det gælden-
de, at udvisning efter udlændingelovens § 25 a, stk. 2, nr. 3, ikke kan finde sted, da kærende
er eu-borger, og udvisningen er i strid med opholdsdirektivets artikel 27, stk. 2. bøder for
overtrædelse af ordensbekendtgørelsen er ikke et led i et adfærdsmønster, der har så stor ska-
devirkning, at adfærden udgør en reel, umiddelbar og tilstrækkelig alvorlig trussel, der berører
en grundlæggende samfundsinteresse. c har ikke under sit ophold i danmark begået tyveri
eller andre lovovertrædelser, og han har ikke i forbindelse med overnatningen givet anledning
til politianmeldelse for en aggressiv adfærd eller forulempning af nogen. det er helt
uproportionalt at udvise ham.
når et spørgsmål om fortolkning af eu-retten rejses for en national ret, hvis afgørelser er en-
delige, er den nationale ret som udgangspunkt forpligtet til at anmode eu-domstolen om be-
svarelse af præjudicielle spørgsmål. i nærværende sag anmodes højesteret om, at eu-
domstolen forelægges følgende spørgsmål om fortolkning af eu-retten: ” udgør en overtræ-
delse af ordensbekendtgørelsen § 18, stk. 1, jf. § 3, stk. 4, hvorefter det med bødestraf er for-
budt på steder, hvortil der er almindelig adgang, at etablere og opholde sig i lejre, som er eg-
nede til at skabe utryghed i nærområdet en ”reel, umiddelbar og tilstrækkelig alvorlig trussel,
der berører en grundlæggende samfundsinteresse”, jf. opholdsdirektivet artikel 27, stk. 2?”
rigspolitiet har anført navnlig, at c sammen med en anden rumæner havde etableret en lejr
ved nikolaj kirke. lejrens tilstedeværelse ved nikolaj kirke var utryghedsskabende, og der
foreligger derfor en overtrædelse af ordensbekendtgørelsens § 3, stk. 4. det bestrides, at
ordensbekendtgørelsens § 3, stk. 4, indeholder en diskriminerende kriminalisering af
udlændinge.
c har forud for denne sag vedtaget en bøde for overtrædelse af ordensbekendtgørelsens § 18,
stk. 1, jf. § 3, stk. 4, og er adskillige gange bortvist som overnatter på gaden. cs aktuelle over-
trædelse af ordensbekendtgørelsen har derfor ikke en tilfældig karakter med en begrænset
skadevirkning. der er tale om en systematisk adfærd som led i hans ophold i danmark som
flaskesamler.
                                                  - 6 -
efter rigspolitiets opfattelse er en forelæggelse af det anførte spørgsmål om opholdsdirek-
tivets artikel 27, stk. 2, ikke nødvendig for at tilvejebringe klarhed over det, som må anses
som tvistens genstand. problemstillingen angår spørgsmålet om anvendelsen af eu’s op-
holdsdirektiv i dansk kontekst. den ledende dom på området er fortsat eu-domstolens dom
af 4. december 1974 i sag c-41/74 (van duyn). eu-domstolen fastslog i præmis 18, at de
omstændigheder, der kan berettige anvendelsen af begrebet ”den offentlige orden”, kan være
forskellige fra land til land og fra periode til periode. dommen er et meget klart eksempel på,
at det er hver enkelt medlemsstats kompetente myndighed, der må afgøre, om en bestemt
virksomhed er i strid med den offentlige orden. i danmark har de kompetente myndigheder
forbudt både danske og udenlandske statsborgere at slå lejr i park mv., og forbuddet er straf-
sanktioneret. de nu foreliggende fire sager bør afgøres på samme måde som de fire sager,
højesteret traf kendelse i den 19. december 2017, således at de påkærede kendelser fra østre
landsret stadfæstes.
retsgrundlaget
ordensbekendtgørelsen er udstedt i medfør af § 23 i lov nr. 444 af 9. juni 2004 om politiets
virksomhed. bestemmelsen i ordensbekendtgørelsens § 3, stk. 4, blev indført ved bekendtgø-
relse nr. 305 af 31. marts 2017. bestemmelsen, der trådte i kraft den 1. april 2017, er sålyden-
de:
       ”stk. 4. på steder, hvortil der er almindelig adgang, er det forbudt at etablere og opholde
       sig i lejre, som er egnede til at skabe utryghed i nærområdet.”
sanktionen fremgår af ordensbekendtgørelsens § 18, stk. 1, hvoraf bl.a. fremgår:
       ”§ 18. overtrædelse af §§ 3-13 og § 15, stk. 2, overtrædelse af de i medfør af § 14 og
       § 15, stk. 1, og § 16 udstedte regler og bestemmelser eller overtrædelse samt manglende
       efterkommelse af påbud eller forbud udstedt i medfør af § 3, stk. 5, § 4, stk. 2, § 6, stk.
       1-4, § 8, stk. 1, § 13, stk. 4, og § 17 straffes med bøde. ved fastsættelse af straffen skal
       der lægges betydelig vægt på hensynet til sikring af den offentlige orden og beskyttelse
       af enkeltpersoners og den offentlige sikkerhed…”
forud for indsættelse af ordensbekendtgørelsens § 3, stk. 4, besvarede justitsministeriet en
række spørgsmål fra folketingets retsudvalg. i besvarelse af spørgsmål nr. 858 stillet den 31.
august 2016 er bl.a. anført:
                                                 - 7 -
       ”det er afgørende for regeringen, at borgerne kan færdes trygt i det offentlige rum. op-
       hold i lejre, på veje og andre steder i det offentlige rum skal derfor kriminaliseres, og re-
       geringen foreslår endvidere, at der skal kunne meddeles zoneforbud ved gentagne over-
       trædelser heraf.”
i besvarelse af spørgsmål nr. 213 stillet den 3. februar 2017 redegjorde justitsministeriet for
ændringen, og hvad der forstås ved en lejr:
       ”den foreslåede ændring af ordensbekendtgørelsen indeholder et forbud mod at etablere
       og opholde sig i lejre, som skaber utryghed på steder, hvortil der er almindelig adgang.
       det foreslåede forbud indgår som en del af finanslovsaftalen for 2017.
       baggrunden for den foreslåede ændring er, at det i sommer blev konstateret, at der blev
       etableret lejrlignende ophold i det offentlige rum, f.eks. i offentlige parker og på offent-
       lige gader og veje, hvor de pågældende personer sov og opholdt sig – ofte i længere tid
       ad gangen. sådanne forhold kan indebære gener for omgivelserne i form af f.eks. støj,
       uro og uhumske sanitære forhold og kan give anledning til utryghed hos omkringboende
       og forbipasserende.
       den foreslåede ændring af ordensbekendtgørelsen indebærer ikke en kriminalisering af
       overnatning på steder, hvor der er almindelig adgang. formålet med ændringen er der-
       imod at kriminalisere utryghedsskabende lejre i det offentlige rum.
       ved en lejr forstås i overensstemmelse med almindelig sproglig forståelse, jf. eksem-
       pelvis ordbog over det danske sprog, bl.a. et sted under åben himmel, hvor
       (om)rejsende, omflakkende personer indretter sove- eller hvilepladser. der skal således
       være tale om en vis grad af etablering af soveplads eller lignende. opstilling af en enkelt
       madras eller sovepose vil i almindelighed ikke i sig selv være tilstrækkelig til at udgøre
       en lejr i bekendtgørelseændringens forstand, men hvis sovestedet efter sin indretning
       bærer præg af at have en mere varig karakter, f.eks. ved opstilling af telt eller hvis der er
       sat presenning op, kan det efter omstændighederne få karakter af en lejr.”
justitsministeriet har i besvarelsen ligeledes redegjort for, hvad der skal forstås ved begrebet
utryghedsskabende:
       ”ved vurderingen af om en lejr er egnet til at skabe utryghed, kan der bl.a. lægges vægt
       på antallet af personer i lejren, om lejren er placeret et befærdet sted, og om lejren fører
       til støjgener, trafikale gener eller andre gener i lokalområdet. der vil endvidere kunne
       lægges vægt på de tilstedeværende personers generelle adfærd, herunder om de pågæl-
       dende begår strafbare forhold i området omkring lejren, f.eks. henkastning af affald, el-
       ler udviser chikanøs eller truende adfærd.
                                                 - 8 -
        det er ikke efter den foreslåede bestemmelse et krav, at der konkret skal være givet ud-
        tryk for en følelse af utryghed i forhold til en lejr, idet den pågældende lejr alene skal
        være egnet til at skabe utryghed, men henvendelser eller lignede fra personer, der ople-
        ver, at en lejr skaber utryghed, vil dog kunne indgå i den samlede vurdering af, om en
        lejr er omfattet af bestemmelsen.
        det er i sagens natur ikke muligt udtømmende at opliste, hvornår der er tale om en lejr,
        som er egnet til at skabe utryghed. det må imidlertid antages, at en kø foran en butik,
        ved indgangen til en koncert, festival eller lignende, hvor folk – afhængig af vejret –
        ligger med soveposer, formentlig sjældent vil have et mere varigt præg og være egnet til
        at virke utryghedsskabende i nærområdet.”
højesterets begrundelse og resultat
efter udlændingelovens § 25 a, stk. 2, nr. 3, kan en udlænding, som ikke har haft lovligt op-
hold her i landet i længere tid end de sidste 6 måneder, udvises, hvis hensyn til den offentlige
orden tilsiger, at udlændingen ikke bør have ophold her i landet. udvisning af udlændinge,
der er omfattet af eu-reglerne, kan dog kun ske, i det omfang det er foreneligt med disse reg-
ler, jf. udlændingelovens § 2, stk. 3.
hvis det er nødvendigt for at sikre, at udvisning af en udlænding i medfør af udlændingelo-
vens § 25 a, stk. 2, nr. 3, kan gennemføres, kan politiet i medfør af § 36, stk. 1, frihedsberøve
udlændingen. i tilfælde af frihedsberøvelse skal udlændingen fremstilles for retten, der tager
stilling til frihedsberøvelsens lovlighed og fortsatte opretholdelse, jf. udlændingelovens § 37.
som anført i højesterets kendelser af 31. marts 2011 (ufr 2011.1788, ufr 2011.1794, ufr
2011.1799 og ufr 2011.1800) og af 19. december 2017 (sagerne 167-170/2017) skal prøvel-
sen efter § 37 omfatte en rimelig sandsynliggørelse af, at det grundliggende faktum er fast-
slået med rette efter de foreliggende oplysninger. endvidere indebærer prøvelsen, at retten
skal tage stilling til, om betingelserne for at udvise på dette grundlag må anses for opfyldt, og
herunder prøve den retlige subsumption, og om udvisningen er proportional.
efter de foreliggende oplysninger kan det lægges til grund, at c sammen med en anden
rumæner havde indrettet sig med madrasser, dyner, soveposer og tæpper i en port til nikolaj
kirke. de to personer lå ved politiets ankomst og sov bag et ophængt tæppe. c forklarede til
politiet, at han var i danmark for at samle flasker og betle, og at han påtænkte at sove i en
park de kommende nætter.
                                               - 9 -
c har ved afhøringen erkendt at have overtrådt ordensbekendtgørelsens § 18, stk. 1, jf. § 3,
stk. 4, og har vedtaget et udenretligt bødeforelæg på 500 kr. højesteret tiltræder, at det efter
de foreliggende oplysninger, at lejren var egnet til at skabe utryghed i nærområdet, jf.
ordensbekendtgørelsens § 3, stk. 4.
forholdet er begået kort tid efter cs indrejse i danmark. han har tidligere den 17. maj 2017
vedtaget en bøde for overtrædelse af ordensbekendtgørelsens § 18, stk. 1, jf. § 3, stk. 4, og
han er den 30. maj 2017 og den 4. juni 2017 bortvist som overnatter på gaden. c har ingen
tilknytning til danmark. betingelserne efter udlændingelovens § 25 a, stk. 2, nr. 3, for at
udvise c må herefter på det foreliggende grundlag anses for opfyldt.
spørgsmålet er herefter, om udvisning er forenelig med artikel 27, stk. 2, 2. led, i direktiv
2004/38/ef af 29. april 2004 (opholdsdirektivet). da anmodningen om præjudiciel forelæg-
gelse angår den konkrete anvendelse af eu-retten og ikke fortolkning, findes der ikke grund-
lag for præjudiciel forelæggelse for eu-domstolen, således som kærende har anmodet om.
højesteret finder, at cs adfærd udgør en reel, umiddelbar og tilstrækkelig alvorlig trussel, der
berører en grundlæggende samfundsinteresse. det bemærkes herved, at hensynet til den
offentlige orden også beskyttes efter opholdsdirektivet, og at den aktuelle overtrædelse
sammenholdt med de kort forud begåede overtrædelser af ordensbekendtgørelsen og
bortvisningsreglerne ikke har en tilfældig karakter med begrænset skadevirkning, men må
anses for at være udslag af en systematisk adfærd som led i cs ophold i danmark som
flaskesamler. c har ikke tilknytning til danmark, og udvisning med indrejseforbud i 2 år skal
derfor ikke anses for stridende mod proportionalitetsprincippet i opholdsdirektivets artikel 27,
stk. 2, 1. led, sammenholdt med artikel 28, stk. 1. opholdsdirektivet er således ikke til hinder
for udvisning, jf. herved udlændingelovens § 2, stk. 3.
højesteret tiltræder herefter, at frihedsberøvelsen af c var nødvendig for at sikre muligheden
for udvisning, idet mindre indgribende foranstaltninger efter det oplyste om hans forhold ikke
var tilstrækkelige, jf. udlændingelovens § 36, stk. 1. højesteret stadfæster derfor landsrettens
kendelse.
                                        thi bestemmes:
                                   - 10 -
landsrettens kendelse stadfæstes.


text:
                             højesterets dom
                        afsagt onsdag den 7. december 2011
sag 366/2010
(1. afdeling)
rigsadvokaten
mod
t
(advokat poul helmuth petersen, beskikket)
i tidligere instanser er afsagt dom af københavns byret den 13. september 2010 og af østre
landsrets 4. afdeling den 25. oktober 2010.
i pådømmelsen har deltaget fem dommere: børge dahl, asbjørn jensen, poul søgaard, jens
peter christensen og hanne schmidt.
påstande
dommen er anket af t med påstand om frifindelse.
anklagemyndigheden har tilsluttet sig påstanden om frifindelse.
supplerende sagsfremstilling
ministeriet for flygtninge, indvandrere og integration har den 15. april 2011 truffet afgørelse
i anledning af ts klage over udlændingeservices afgørelse af 11. august 2010 om udvisning
af ham med indrejseforbud. ministeriet fandt, at der ikke er grundlag for at opretholde afgø-
relsen. det hedder i ministeriets afgørelse:
       ”ministeriet finder grundlag for at ændre udlændingeservices afgørelse af 11. august
       2010.
                                                 - 2 -
       ministeriet finder således ikke, at der foreligger det fornødne grundlag for at opretholde
       udlændingeservices afgørelse om udvisning af deres klient med indrejseforbud i med-
       før af udlændingelovens § 25 a, stk. 2, nr. 3, og § 32, stk. 1.
       ministeriet har herved lagt vægt på, at der ud fra sagens konkrete omstændigheder, ikke
       ses at foreligge særligt skærpende forhold, herunder at der alene er tale om husfreds-
       krænkelse af et forladt hus, samt at der er tale om en engangsforseelse, hvorfor ministe-
       riet konkret ikke finder, at der er tale om en forstyrrelse af den offentlige orden af en
       sådan karakter, at det bør begrunde udvisning.
       ministeriet har endvidere lagt vægt på, at ministeriet ikke finder, at den af deres klient
       udviste adfærd udgør en sådan reel, umiddelbar og tilstrækkelig alvorlig trussel mod en
       grundlæggende samfundsinteresse, at en udvisning af deres klient vil være forenelig
       med eu-retten.”
anbringender
t har anført, at husfredskrænkelsen, der var begrundelsen for at udvise ham, efter sin karakter
ikke kan anses for omfattet af udlændingelovens § 25 a, stk. 2, nr. 3, om hensyn til den of-
fentlige orden.
husfredskrænkelsen kan heller ikke anses for at udgøre en reel, umiddelbar og tilstrækkelig
alvorlig trussel, der berører grundlæggende samfundsinteresser, og afgørelsen om administra-
tiv udvisning er derfor tillige i strid med opholdsdirektivet (direktiv 2004/38/ ef af 29. april
2004). da der således ikke er grundlag for udvisningen af ham og for indrejseforbuddet –
hvilket nu også fremgår af afgørelsen truffet af ministeriet for flygtninge, indvandrere og
integration – skal han frifindes for tiltalen for overtrædelse af forbuddet.
i øvrigt burde landsretten have prøvet, om der forelå det fornødne grundlag for afgørelsen om
udvisning af ham.
rigsadvokaten har ligeledes anført, at landsretten som en forudsætning for at idømme straf
skulle have prøvet, om betingelserne for at meddele indrejseforbuddet af 11. august 2010 var
opfyldt, og at det forhold, at der på tidspunktet for landsrettens afgørelse i administrativt regi
verserede en klage over afgørelsen om udvisning og indrejseforbud, ikke kan føre til et andet
resultat.
efter ministeriets afgørelse af 15. april 2011 samt højesterets kendelse af 31. marts 2011
(ufr 2011 s. 1794), hvor højesteret i en lignende sag fandt en udvisning ulovlig, må det læg-
                                              - 3 -
ges til grund, at der ikke i udlændingelovens § 25 a, stk. 2, nr. 3, var grundlag for udvisning af
t, og at afgørelsen herom var ugyldig. der var derfor heller ikke grundlag for byrettens og
landsrettens domfældelse for overtrædelse af udlændingelovens § 59 b, og t må derfor frifin-
des.
højesterets begrundelse og resultat
efter ophævelsen af udlændingeservices afgørelse af 11. august 2010 om udvisning af t med
indrejseforbud er der ikke grundlag for tiltalen mod ham for overtrædelse af udlændingelo-
vens § 59 b. allerede af denne grund og i overensstemmelse med parternes samstemmende
påstande frifindes t.
højesteret bemærker i øvrigt, at en straffesag om overtrædelse af et forvaltningsretligt forbud
eller påbud omfatter i fornødent omfang en prøvelse af afgørelsen. dette gælder, uanset om
der er en særlig adgang til domstolsprøvelse som i udlændingelovens § 52.
                                     thi kendes for ret:
t frifindes.
statskassen skal betale sagens omkostninger for byret, landsret og højesteret.


text:
- peh
                                         udskrift
                                                af
                         sø- & handelsrettens dombog
                                        ____________
                                             dom
afsagt den 4. november 2014
h-62-13
                                   give goodwind a/s
                                   (advokat carsten lorentzen)
                                   mod
                                   if skadeforsikring
                                   filial af if skadesforsikring ab
                                   (advokat ulrik christrup)
indledning
sagen vedrører spørgsmålet om, hvorvidt give goodwind a/s (herefter goodwind) kan
kræve en skade dækket af if skadesforsikring, filial af if skadesforsikring ab (herefter if),
hos hvem der var tegnet en fragtførerdækning for selskabets biler. spørgsmålet i sagen an-
gik, om denne forsikring også var gældende for en bil, som var lejet af et koncernforbundet
italiensk selskab.
                                                  -2-
påstande
goodwind har nedlagt påstand om, at if tilpligtes at betale 4.850.000 dkk med tillæg af rente
5,0 % p.a. fra den 13. september 2012.
if har nedlagt påstand om frifindelse.
oplysningerne i sagen
denne sag er en adcitationssag, der udspringer af en sag mellem aig europe limited united
kingdom som vareforsikrer for siemens mod goodwind i anledning af, at goodwind skulle
transportere en vindmølle-nacelle med tilhørende dele fra ringkøbing til et vindmølle-site i
worms, tyskland. godset blev totalskadet under transporten. hovedsagen er forligt, således
at goodwind betalte 4.950.000 kr. til aig europe limited united kingdom. herefter er
spørgsmålet om, hvorvidt goodwind kan kræve det betalte beløb, med fradrag af selvrisiko
på 100.000 kr., af sit forsikringsselskab if. der er enighed mellem parterne om den beløbs-
mæssige opgørelse.
parterne
goodwind er et selskab i give sværgods koncernen, der driver transportvirksomhed.
if er et forsikringsselskab, der blandt andet driver skadesforsikringsvirksomhed.
policen
give sværgods administration a/s havde tegnet en forsikring omfattende fragtfører- og
speditøransvar hos if. af policen af 17. oktober 2011, gældende for 2. juli 2011 til 30. juni
2012, fremgår det, at give sværgods administration a/s var forsikringstager, og at en række
selskaber i koncernen var medforsikrede, herunder blandt andre goodwind og et italiensk
selskab, give italia srl. sidstnævnte selskab var kun medforsikret for speditøransvar.
       om dækningsomfanget fremgår det:
       ”…
       dækningsomfang og aftalegrundlag
                                                      -3-
       forsikringen dækker forsikringstagerens/sikredes civilretlige erstatningsansvar i dennes egen-
       skab af speditør og fragtfører.
       forsikringen i henhold til eller ikke mere byrdefuldt end:
       fragtføreransvar ved transport med egne biler
       …”
       om præmie og forsikringsanmeldelse fremgår det:
       ”…
       for policen betales en forskudspræmie på grundlag af den af forsikringstageren anslåede årlige
       regnskabsomsætning, for de sikrede selskaber.
       forsikringstageren forpligter sig til senest 1 måned efter hver forsikringsperiodes udløb at
       meddele if den samlede regnskabsomsætning.
       er den regulerede præmie større end forskudspræmien, betales det overskydende beløb til if, er
       den regulerede præmie mindre, tilbagebetaler if forskellen, jfr. dog policens bestemmelser om
       minimumspræmie.
       …
       risikoprofil
       præmien er fastsat under hensyntagen til forsikringstagerens/sikredes risikoprofil i henhold til
       udbudsmaterialet (fragtføreransvar 2009 og speditøransvar 2010).
       såfremt risikoprofilen ændres, påhviler det forsikringstageren at underrette if uden unødigt
       ophold. if forbeholder sig ret til at revurdere præmien/aftalen i sådanne situationer.
       …”
i policen er der i afsnittet ”forsikringsbetingelser” henvist til ”almindelige betingelser for
fragtføreransvarsforsikring (ved transport pr. egne biler)” og ”almindelige betingelser for
speditøransvarsforsikring (nsab 2000)”.
       af almindelige betingelser for fragtføreransvarsforsikring fremgår det blandt andet:
       ”…
       hvem dækkes?
       forsikringen dækker forsikringstageren i dennes egenskab af fragtfører for gods, der befordres
       med det i policen nævnte køretøj.
       …”
af almindelige betingelser for speditøransvarsforsikring fremgår det blandt andet:
       ”…
       forsikringen dækker ikke:
       § 4a. transportøransvar, når transporten udføres med speditørens egne, lejede, chartrede eller
       leasede, indregistrerede motordrevne transportmidler.
       …”
                                                 -4-
der er enighed mellem parterne om, at det er reglerne for fragtføreransvar, der finder an-
vendelse i denne sag. det er ifs opfattelse, at også policens bestemmelser om speditøransvar
udgør fortolkningsbidrag.
den aktuelle transport
af faktura, dateret 22. november 2011 udstedt af goodwind (tidligere give sværdgods wind
a/s) til vestas deutschland gmbh fremgår det, at fragtbeløbet for en transport fra ringkø-
bing til worms var 95.282,50 eur.
      ifølge fragtbrev 7372256 er vestas wind systems a/s afsender og vestas central euro-
pe modtager. transportør er goodwind. godset skulle overtages i ringkøbing og leveres i
worms. det fremgår, at forvognen har reg. nr. dx 971 zz og sættevognen reg. nr. 430980.
der er enighed om, at fragtbrevet er underskrevet af en chauffør ansat ved goodwind, og at
forvognen tilhører give italia srl, mens sættevognen tilhører goodwind.
tilladelser
syd- og sønderjyllands politi gav den 22. november 2011 tilladelse til særtransport for tung
og/eller omfangsrig særtransport udført med blokvogn og for mobilkran til goodwind. til-
ladelsen blev givet til benyttelse af det ”motordrevne køretøj xd 95 815 eller andet trækken-
de motordrevet køretøj, som tilladelsens indehaver er registreret som bruger af”. det frem-
går desuden, at tilladelsen vedrører en transport fra en adresse i ringkøbing, ad en nærmere
angivet rute, til frøslev grænse.
      de tyske myndigheder, lbv landesbetrieb verkehr, gav den 24. november 2011 tilla-
delse til, at give wind a/s kunne benytte forvognen nf – gs 204 og en række nærmere an-
give sættevogne til en transport i tyskland til worms. der er desuden henvist til ausnahme-
genehmigung nr. 15105/11, dateret 16. august 2011. af denne fremgår det, at give sværd-
gods-koncernen blandt andet har tilladelse til at anvende forvognen reg. nr. dx 971 zz.
leasingaftalen
af aftale dateret 5. september 2011 fremgår det, at der er indgået leasingaftale mellem
goodwind og give italia srl:
                                                   -5-
      ”…
      reg. no.:          dx971 zz
      monthly rent:      eur 3.500
      maintenance:       lessee maintains the equipment during the lease period and the equipment
                         has to be returned in the same condition as by the start of the lease
      usage:             lessee has the right to use the equipment for transportation in europe.
                         usage outside in uk or outside europe is not allowed without give italia
                         srl’s written confirmation.
      insurance:         give italia srl insures the equipment
      road taxes:        are paid by the lessee
      start of lease:    15 september 2011
      end of lease:      whenever the equipment is returned by lessee or whenever give italia srl
                         requests the equipment to be returned with a notice of 30 days.
      …”
aftalen er underskrevet for give italia srl af lucca ciarloni og for goodwind af per jakob-
sen.
      der er fremlagt 2 fakturaer fra give italia srl til goodwind, dateret 2. februar 2012
vedrørende ”rent truck 143 november” og ”rent truck 143 december” begge på 3.500
eur. der er desuden fremlagt 2 fakturaer fra give italia srl til goodwind dateret 29. marts
2012 vedrørende ”rental truck 143 january reg. n. dx971zz” og ”rental truck 143 februa-
ry reg. n. dx971zz” begge på 3.500 eur.
skaden
under transporten fra ringkøbing til worms brød lastbilen i brand den 12. december 2011,
og nacellen blev totalskadet. cunningham & lindsey har i report of survey anført, at skaden
er sket den 12. december 2011, og besigtigelse har fundet sted den 13. december 2011. det
fremgår blandt andet af rapporten:
      ”…
      consignor:                vestas windsystems, ringkobing danmark
      consignee:                vestas deutschland gmbh, wind turbine site at worms, germany
      means of transport:       per truck/trailer combination of hauler give, sveargods winds a/s,
                                give, danmark [goodwind];
                                license no. truck dx-971 zz (italian),
                                licence no. trailer 430980 (danish)
      bill of transport:        international waybill no. 7372256
      …
      at about km 123 one of the tyres of the trailer reportedly burst and caught fire. the driver ma-
      naged to stop the combination alongside the motorway, shortly after exit mellendorf. the com-
      bination and the driver of an escorting van tried to extinguish the fire by means of hand-
      extinguishers, however, in vain. thereupon, the driver uncoupled the trailer and drove his
      truck a couple of meters away. shortly hereafter the entire trailer with nacelle caught fire.
      …”
                                                    -6-
underretning til forsikringsselskabet
jens christian dalgard, vestas, skrev den 13. december 2011, kl. 08.49 til blandt andre per ja-
kobsen og finn hansen, med kopi til peter berg hansen, alle hos goodwind, at vestas ville
holde goodwind ansvarlig for den brændte nacelle.
      per jakobsen svarede samme dag kl. 09.49, at goodwind bekræftede, at uheldet og
skaden ville blive anmeldt til deres forsikringsselskab.
      forsikringsmægler hos hansson & partners a/s anni lund borg, der var forsikrings-
mægler for goodwind, skrev samme dag kl. 10.42 til blandt andre stig møller iversen, if:
      ”…
      hej stig
      jeg er netop kontaktet af peter berg hansen fra give sværgods, idet en nacelle tilhørende ve-
      stas er brændt under transport i tyskland i nat.
      desværre er oplysninger p.t. meget sparsomme, men det kan oplyses at nacellen befandt sig på
      en blokvogn tilhørende give sværdgods dk, og blokvognen er trukket af en give italia srl
      trækker.
      transportaftalen er indgået mellem vestas og give sværdgods wind a/s.
      værdien af nacellen er anslås til 10-15 mio. kr.
      brandårsagen kendes p.t. ikke.
      straks når der foreligger nye oplysninger herunder transportbilag/aftalebilag, evt. besigtigelses-
      sted, krav fra vareejer/transportforsirking mv. vil det blive fremsendt.
      kontaktperson hos give sværgods er peter berg hansen.
      …”
anna jessen thomsen, hansson & partners a/s, skrev samme dag kl. 15.57 til peter mikkel-
sen, der er marine underwriter hos if, og med kopi til anni lund borg:
      ”hej peter
      p.t. er give italia srl medforsikret på policen for speditøransvar. give sværgods ønsker nu po-
      licen udvidet pr. d.d. til også at omfatte give italia srl på fragtførerdækningen.
      måtte du ønske yderligere oplysninger i den forbindelse, må du venligst vende tilbage – ellers
      må du gerne oplyse evt. merpræmie herfor.
      …”
peter mikkelsen svarede den 14. december 2011:
      ”hej anna
      før jeg kan tilbyde at udvide policen til, at omfatte fragtføreransvar for give italia srl, skal jeg
      have oplyst følgende:
      - skadeshistorik for de seneste 3 år.
      - nuværende selvriskiko
      - virksomhedens omsætning (faktisk omsætning for 2010 og forventede for 2011)
      jeg kan forstå at virksomheden har en fragtføreransvarspolice i italien (jfr. tidligere korrespon-
      dance med marianne w.) hvornår forfalder denne police?
                                                    -7-
      tillige skal jeg bede dig om, at bekræfte at virksomheden transporterer iht. cmr-loven?
      efterfølgende vender jeg retur med et tilbud.
      …”
stig møller iversen, if, skrev den 15. december 2011, kl. 09.59 til anni lund borg:
      ”hej anni
      har forsøgt at fange dig på telefonen i går, men det lykkedes ikke. i din skadesanmeldelse skrev
      du at det var en italiensk trækker som trak blokvognen. for en god ordens skyld skal jeg nævne
      for overfor dig, at vi ikke har tegnet en fragtføreransvarsdækning for give italy srl, og at kra-
      vet som sådan skal anmeldes til der hvor det italienske firma har deres dækning.
      …
      - jeg kan se i vores korrespondance omkring etablering af gives forsikringsforhold hos if netop
      skriftligt har fravalgt dækning på fragtføreransvarsforsikringen for give italy.
      …”
anni lund borg svarede samme dag kl. 10.49:
      ”hej stig
      som jeg skrev til dig i min mail i torsdags, så var de oplysninger som jeg havde modtaget fra
      give sværgods meget sparsomme, og samtidig var peter rystet over omfanget af skaden. op-
      lysninger skulle derfor udelukkende bruges som en forhåndsanmeldelse til cmr/saf policen,
      hvorfor der også blev meddelt at straks når der forelå nye oplysninger, ville sådanne oplysnin-
      ger inkl. bilag blive fremsendt if.
      de faktiske forhold omkring trækkeren er, at give sværgods wind har indlejet bilen af give ita-
      lia srl, chaufføren på trækkeren er dansk, og er ansat i give sværgods wind. (transporten fo-
      regår fra danmark til tyskland)
      jeg er helt bekendt med at give italy srl ikke er omfattet af fragtføreransvarsforsikring etable-
      ret i if, men forholdet at ordremodtager er give sværgods wind og jf. ovenstående ligeledes
      må betegnes som udførende transportør gør, at skaden må behandles under give sværgods
      winds police i if.
      …”
forklaringer
tom myrdal har forklaret, at han er økonomidirektør i goodwind. han er uddannet
cand.merc. og revisor.
      hans væsentligste opgaver omfatter økonomi, men også forsikringsspørgsmål. hans
ansvarsområde er hele give sværgods-koncernens regnskaber, herunder også transferpricing
spørgsmål.
      give sværgods administration a/s er alene et administrationsselskab. der øvrige sel-
skaber i koncernen tæller blandt andre give sværgods nh3 a/s, som kører med ammoniak,
give sværgods transport a/s, som kører med sværgods og goodwind, som kører med
vindmøller. koncernen omfatter også engelske, tyske og italienske selskaber, som også kører
                                                -8-
med blandt andet vindmøller. goodwind har blandt sine faste kunder vestas og siemens.
opgaverne i koncernen er projektorienterede. når der er overkapacitet på udstyr, bliver det-
te sendt til de dele af koncernen, som har brug for det.
       trækkeren med registreringsnummer dx 971 zz blev oprindeligt købt af goodwind,
men blev omregistreret til give italia srl. som det er typisk i branchen, skiftede behovet for
trækkeren. således opstod der spidsbelastning i goodwind. projektet i worms bestod af 7
vindmøller. der skulle derfor transporteres forholdsvist meget for vestas. goodwind lejede
derfor trækkeren af det italienske selskab.
       der blev oprettet en lejekontrakt og senere udstedt fakturaer. det var almindelig prak-
sis at gennemføre betalinger mellem selskaberne som mellemregninger. mellemregningerne
kunne udlignes, hvis der opstod et likviditetsbehov i et af selskaberne.
       det endte med, at give italia srl ikke igen fik behov for trækkeren, og goodwind køb-
te derfor senere trækkeren. dette var en helt sædvanlig praksis. der er i øjeblikket et projekt i
sverige, som gennemføres på lignende måde.
       da koncernen således råder over mange biler, som jævnligt lejes mellemselskaberne,
og da selskaberne også handler bilerne imellem sig, er koncernens forsikring lavet som en
fælles police. derved udgås risikoen for en bil ikke er forsikringsdækket.
       præmien betales som en del af omsætningen. goodwind, som havde opgaven for ve-
stas, har faktureret vestas for opgaven. goodwind har således betalt præmie af omsætnin-
gen. det fremgår af fragtbrevet, at det danske selskab er transportør. chaufføren er dansk og
er ansat i goodwind. blokvognen er dansk og er ejet af goodwind. give italia srl har såle-
des ikke haft noget at gøre med transporten på anden måde, end at give italia srl ejede
trækkeren og havde udlejet denne til goodwind.
       goodwind havde fået tilladelse til transporten fra både de danske og de tyske myn-
digheder. goodwind var ikke registreret som bruger af den lejede trækker. der var ikke no-
gen fastprocedure om dette. hos de tyske myndigheder var det derimod et krav, og derfor
var listen over de trækkere og blokvognes, som anvendes hyppigt, ajourført.
       han har ikke haft noget at gøre med skadesanmeldelsen. han er ikke bekendt med, om
vestas ikke har betalt for den konkrete transport, eller om goodwind skulle have refunderet
fakturaen.
                                                 -9-
anni lund borg har forklaret, at hun er forsikringsmægler for give sværdgods-koncernen.
       det er normalt at tegne en forsikring, der dækker hele koncernen og ikke kun de enkel-
te selskaber. egne biler skal forstås som de biler, som man har i hele koncernen.
       selskabet betaler forlods 85 % af den forventede præmie. dette beløb efterreguleres,
når året var omme, i forhold til den realiserede omsætning. der vil således kunne ske både
efterbetaling som tilbagebetaling, men der er en minimumspræmie, idet forsikringsselskabet
har påtaget sig en risiko uanset omsætning. give sværdgods-koncernen havde tegnet en
transportforsikring. koncernen udfører transporter til tyskland. hun har intet kendskab til
en liste over køretøjer.
       efter at være blevet kontaktet af peter berg hansen om skaden, skrev hun mailen af 13.
december 2011 på grundlag af de oplysninger, hun havde fået af ham og hendes kendskab til
policen. hun anmeldte skaden til if på grund af dens omfang. mailen var en slags ”war-
ning”.
       hun var ikke inde over mailen fra anna jessen thomsen, men anna jessen thomsen
arbejder også med give sværdgods. måske har hun selv ikke været på kontoret denne dag.
hun kom formentlig ind over senere i forbindelse med indhentelse af oplysninger.
       skaden er også anmeldt til den italienske motoransvarsforsikring, som i italien dækker
sådanne skader. skaden er også anmeldt til vognens kaskoforsikring.
peter mikkelsen har forklaret, at han er marine cargo underwriter hos if, hvilket han også var
på skadestidspunktet.
       han deltog i forhandlingerne i forbindelse med indgåelse af forsikringsaftalen med
give sværgods-koncernen. det blev drøftet, om det italienske selskab skulle være medfor-
sikret, men han forstod, at selskabet allerede var dækket af en fragtførerforsikring i italien.
det italienske selskab kunne være blevet omfattet, hvis man havde bedt om det. derfor blev
der ikke indhentet oplysninger, om dette selskab.
       inden han modtog mailen den 13. december 2011 fra anna jessen thomsen, fik han et
par timer før en opringning fra hende. det lød, som om det hastede. han bad om oplysnin-
ger for at kunne komme med et tilbud. det var hans indtryk, at der var et eller andet, der ik-
ke var godt. hun ville gerne have en forsikring, næsten uanset hvad den kostede. han mod-
tog aldrig oplysningerne. det syntes, som om de ikke var interesseret.
                                                - 10 -
       forsikringen dækker egne biler, hvilket omfatter lovligt købte, lejede og leasede biler.
hvert enkelt selskab vurderes for sig. det er ikke tilstrækkeligt, at bilen tilhører et medfor-
sikret selskab. hvis alle biler i koncernen skulle være dækket, skulle dette være nævnt sær-
skilt. de modtager en liste over køretøjer ved tegning af forsikringen, men ikke efterfølgen-
de, da dette ville kræve for meget administration.
       præmien udregnes på grundlag af omsætningen. præmien fastsættes også ud fra en ri-
sikoprofil, skadeshistorikken, ansvarsgrundlaget for transporterne og dækningssummen. en
fragtførerforsikring er dyrere end en speditørforsikring. om præmien ville have været høje-
re, hvis det italienske selskab skulle have været dækket, afhænger af bl.a. af dets skadeshi-
storik, men yderligere dækning vil koste mere.
stig møller har forklaret, at han har været skadesbehandler hos if, hvilket han også var på
skadestidspunktet.
       han hørte første gang om skaden, da han modtog mailen den 13. december 2011 fra
anni lund borg. om han, inden han sendte mailen af 15. december 2011, har talt med anni
lund borg i telefonen, husker han ikke.
       han havde ikke inden da hørt, at trækkeren var leaset af det italienske selskab. da det-
te selskab ikke har tegnet fragtførerforsikring hos if, er skaden ikke dækket under forsikrin-
gen.
parternes synspunkter
goodwind har anført, at den erstatning, som give goodwind har betalt til aig europe
udgør en dækningsberettiget skade i henhold til den tegnede fragtførerforsikring.
       goodwind har været kontraherende og udførende transportør, og tilladelsen til at ud-
føre transporten er udstedt til goodwind. trækkeren står anført på fragtbrevet. chaufføren
var ansat hos goodwind. goodwind udstedte faktura til vestas. aig udtog stævning mod
goodwind og ikke mod det italienske selskab. den eneste tilknytning til det italienske sel-
skab er, at dette ejede trækkeren.
       give sværdgods administration a/s tegnede en forsikring, der omfattede hele koncer-
nen, herunder goodwind og det italienske selskab. på skadestidspunktet ejede det italienske
selskab trækkeren, som var leaset til goodwind. trækkeren er købt af det danske selskab,
                                                  - 11 -
derefter solgt til det italienske og er nu tilbagesolgt til goodwind. da trækkeren er ejet af et
medforsikret selskab, må transporten anses for udført af en ”egen bil”.
        begrebet ”egen bil” omfatter tillige også lejede og leasede biler. trækkeren var leaset af
det italienske selskab, og leasingaftalen var i kraft på skadestidspunktet. trækkeren er blevet
brugt af goodwind både før og efter skadestidspunktet. der er intet usædvanligt i, at materi-
ellet i en koncern benyttes, hvor der er mest behov for det.
        der er udstedt fakturaer for lejen omfattende den periode, hvor skaden er sket, og fak-
turaerne er berigtiget over mellemregningskontoen. dette er sædvanligt for koncernforhold.
der er intet usædvanligt i, at der først blev udstedt fakturaer på et senere tidspunkt, når hen-
ses til organisationens størrelse.
        if fik ved tegningen af forsikringen en liste over antallet af biler, men der blev ikke lø-
bende fulgt op herpå. dette viser, at det ikke var vigtigt for if at have kendskab til antallet af
biler. det eneste afgørende for if var derimod omsætningen.
        forløbet omkring skadesanmeldelsen findes heller ikke at give grundlag for, at trække-
ren ikke skulle være omfattet af forsikringen. anni lund borg gjorde i sin anmeldelse den
13. december 2011 opmærksom på, at der forelå sparsomme oplysninger, men allerede den
15. december 2011 meddelte hun, at trækkeren var lejet af det italienske selskab. dette er og-
så angivet i skadesanmeldelsen. der skiftes således ikke forklaring på noget tidspunkt. der
var således ikke tale om, at koncernens forsikringsmægler med tilbagevirkende kraft forsøgte
at tegne fragtførerforsikring for det italienske selskab, men blot at man ønskede at sikre sig
fremadrettet.
        skaden er opstået ved, at der opstod brand i traileren og ikke i trækkeren. skaden
skyldtes derfor ikke forhold ved trækkeren, som blev koblet fra, så der ikke skete skade på
den.
        give goodwind har udført transporten i henhold til sin egen godskørselstilladelse.
goodwind var ikke registreret som bruger af den trækker, der blev benyttet ved transpor-
ten, og trækkeren var ikke anmeldt til registrering, men disse forhold er ikke relevant for
sagen, idet ifs forpligtelse til at yde forsikringsdækning ikke er betinget heraf.
        trækkeren var imidlertid godkendt til at udføre den aktuelle transport i tyskland og
kunne lovligt benyttes til transporten i tyskland. disse forhold er ikke et vilkår i policen og
medfører heller ikke en fareforøgelse. reglerne er alene af offentligretlig karakter og har ikke
                                                 - 12 -
relevans for parternes forhold.
       if skadeforsikring har henvist til artikel 4, stk. 3 i forordning 1072/2009 om fælles-
skabstilladelser til godskørsel. bestemmelsen er imidlertid uden betydning for den indgåede
forsikringsaftale, ligesom den ikke medfører, at ifs forpligtelse til at yde forsikringsdækning
skulle bortfalde. det samme gør sig gældende for § 52 i bekendtgørelse nr. 651 af 16. juni
2011.
       if har ikke taget forsikringsforbehold vedrørende de forhold, som if anfører under
denne sag, og det er der god grund til, for de har ingen betydning for risikovurderingen af
den skete skade.
       o msætningen for transporten er indgået i opgørelsen af forsikringspræmien for den
tegnede fragtføreransvarsforsikring, og der er de facto betalt forsikringspræmie for den ud-
førte transport. den årlige omsætning vedrørende udførte transporter både med den i sagen
omhandlede trækker og med andre trækkere, såvel egne som lejede, har indgået i præmiebe-
regningen. goodwind har således ikke betalt for lidt i præmie.
       endvidere er der i henhold til de sikredes selskabers risikoprofil taget højde for, at
goodwind benytter sig af leasede trækkere, idet en sådan forretningsform stedse har været
benyttet af goodwind, og if har været bekendt hermed.
if har anført, at det eneste afgørende for afgørelsen er, om trækkeren kan anses for at være
omfattet af begrebet ”egne biler”. i så fald er skaden dækket af fragtføreransvarsforsikringen.
       if er enig i, at egne, lejede og leasede biler er omfattet, men forsikringen omfatter ikke
biler ejet af andre selskaber i koncernen, medmindre disse er lejet. at egne biler tillige omfat-
ter af goodwind lejede, chartrede eller leasede, indregistrerede motordrevne transportmid-
ler, fremgår af § 4 a i speditøransvarsbetingelserne, hvori afgrænsningen mellem fragtfører-
ansvarsdækningen og speditøransvarsdækningen er foretaget.
       goodwind er omfattet af såvel en fragtfører- som speditørforsikring, mens give italia
srl kun var omfattet af en speditørforsikring, hvilket understøtter, at hvert enkelt selskab
skal vurderes for sig.
       anni lund borg blev hjulpet meget godt på vej under sin forklaring, og hun har en
særskilt interesse som forsikringsmægler i, at kravet er dækket.
                                                 - 13 -
       goodwind har bevisbyrden for, at trækkeren tilhørende det italienske selskab var lejet
af goodwind, men denne bevisbyrde er ikke løftet.
       ved afgørelsen om, hvorvidt der er dækning under policen, er de første oplysninger til
forsikringsselskabet vigtige. dette fremgår af retspraksis, hvor der i en sag er blevet set bort
fra forklaringer, der først er fremkommet efter første afslag på dækning af skaden.
       i de første oplysninger i mailen af 13. december 2011 blev der intet nævnt om, at træk-
keren var leaset af goodwind, men alene at trækkeren tilhørte det italienske selskab. at det
heller ikke forholder sig sådan, understøttes af mailen 5 timer senere fra anna jessen thom-
sen. denne mail er nærliggende at se som et udslag af, at trækkeren ikke var leaset på det
pågældende tidspunkt. hvis goodwind anså sig som fragtfører, giver det ingen mening at
interessere sig for, om det italienske selskab er dækket. dette stemmer med peter mikkelsens
opfattelse af, at man var blevet opmærksom på et problem, og at der hurtigt skulle findes en
løsning.
       oplysningen om, at trækkeren er leaset, kommer først frem efter, at if har tilkendegi-
vet, at der ikke er dækning under policen. et sådant moment er tillagt betydning i andre sa-
ger.
       fakturaerne mellem selskaberne er først udstedt i februar 2012. goodwind har ikke
bevist at have betalt leasingydelserne til det italienske selskab. goodwind har ikke fremlagt
bogføringsmateriale eller dokumentation for overførsel af beløbene. den afgivne forklaring
herom er ikke tilstrækkelig. selvom der er betalt, kan det næppe tillægges den store betyd-
ning, da det er sket efter, at skaden er opstået.
       dertil kommer, at lejeaftalen er mellem koncernforbundne selskaber, og lejeperioden
efter lejeaftalen har en startdato den 15. september, men der er alene udstedt fakturaer fra
november.
       som vognmandsfirma etableret i danmark forudsættes goodwind at udføre sine egne
transporter på baggrund af sin egen fællesskabstilladelse/godskørselstilladelse udstedt i
danmark i henhold til godskørselsloven. det følger forudsætningsvis af artikel 4, stk. 3 i
forordning 1072/2009 om fælles regler for adgang til markedet for international godskørsel,
at det blandt andet er en forudsætning for udnyttelse af en sådan tilladelse, at goodwind er
registreret som bruger af de trækkere, der bruges ved udnyttelse af tilladelserne. det er ikke
                                               - 14 -
bevist, at goodwind var registreret som bruger af den trækker, som blev anvendt i forbin-
delse med skaden den 12. december 2011.
      et motorkøretøj, der anvendtes til godskørsel for fremmed regning, hvortil der efter
godskørselsloven krævedes særlig tilladelse, skulle i.h.t. § 52 i bekendtgørelse nr. 651 af 16.
juni 2011 anmeldes til registrering heraf. det er ikke bevist, at dette er sket.
      det forhold, at trækkeren er anført i lbv’en er alene et udtryk for, at den er ejet af kon-
cernen, ikke af goodwind.
      det er uden betydning, hvor chaufføren er ansat. det er endvidere uden betydning, om
den præmie, der skulle have været betalt for transporten, skulle være indgået i beregnings-
grundlaget for præmien, idet præmien også fastsættes under hensyntagen til selskabernes ri-
sikoprofil. såfremt det italienske selskab havde været dækket af transportansvarsforsikrin-
gen, ville præmien være højere.
sø- og handelsrettens afgørelse
goodwind må anses for at have været udførende transportør for transporten med vindmøl-
le-nacellen, idet goodwind står anført på fragtbrevet og har udstedt faktura for transporten.
      spørgsmålet er herefter, om trækkeren reg. nr. dx 971 zz er omfattet af ”egne biler” i
forsikringsaftalen.
      der er mellem goodwind og give italia srl indgået en lease agreement, dateret den
5. september 2011, hvorefter leasingperioden begyndte den 15. september 2011.
      det må anses for sædvanligt, at en koncerns materiel bliver brugt i det koncernselskab,
hvor der for tiden er mest brug for det, og at der indgås interne koncernaftaler samt regn-
skabsmæssige reguleringer.
      der er i februar og marts 2012 udstedt fakturaer for tiden efter 1. november 2011. det
forhold, at fakturaer først blev udstedt nogen tid efter leasingperiodens begyndelse, findes
ikke at kunne tillægges betydning. når henses til, at der er tale om et koncerninternt lejefor-
hold, finder retten, at det må anses for sædvanligt, at lejen reguleres over en mellemreg-
ningskonto, og at der ikke finder betaling sted.
      det forhold, at goodwind ikke som foreskrevet har registreret sig som bruger af træk-
keren, findes ikke at burde have civilretlige konsekvenser.
                                                 - 15 -
      retten finder, at forsikringsmæglerens henvendelse til if om udvidelse af fragtføreran-
svarsforsikringen til også at dække give italia srl ikke kan anses som et udtryk for, at
goodwind ikke anså skaden for omfattet af forsikringen, idet forsikringsmægleren på dette
tidspunkt kun havde fået oplyst, at der var tale om en trækker ejet af det italienske selskab
og ikke om leasingforholdet. en forsikringsdækning tegnet efter skadestidspunktet ville
desuden ikke have medført, at der var dækning for skaden.
      derefter finder retten det godtgjort, at trækkeren på skadestidspunktet var leaset af
goodwind og dermed omfattet af begrebet ”egne biler” i forsikringsaftalen, hvorfor good-
winds påstand tages til følge.
efter sagens udfald, omfang og karakter skal if betale sagsomkostninger til goodwind med
293.950 kr., hvoraf 175.000 kr. er til dækning af advokatomkostninger og 118.950 kr. til dæk-
ning af retsafgift. sagsomkostningerne forrentes som nedenfor anført.
                                        thi kendes for ret:
if skadesforsikring, filial af if skadesforsikring ab, tilpligtes til give goodwind a/s at betale
4.850.000 dkk med tillæg af rente 5,0 % p.a. fra den 13. september 2012.
i sagsomkostninger skal if skadesforsikring, filial af if skadesforsikring ab inden 14 dage
betale 293.950 kr. til give goodwind a/s. sagsomkostningsbeløbet forrentes efter rentelo-
vens § 8a.
      kaj flemming nielsen                  mette christensen              ole poul sehested
                                              (sign.)
                                           ___ ___ ___
                                 udskriftens rigtighed bekræftes
                          sø- og handelsretten, den 4. november 2014
 - 16 -