text:
                                         udskrift
                                               af
                           sø- & handelsrettens dombog
                                        ____________
                                           kendelse
                                        af 12. juli 2007
                                            i sagen
     v-69-05
     1) advokat klaus juel rasmussen
     2) advokat thomas jacobi
     (advokat flemming andersen for begge)
     mod
     1) interessentskabet elvang & partnere advokatfirma
     2) advokat kristian elvang-gøransson
     3) advokat peter vilsøe
     (advokat kristian elvang-gøransson for alle)
kendelsen vedrører spørgsmålet om parternes pligt til at fremlægge en række dokumenter og
oplysninger til brug for behandlingen af en sag om opgørelsen af mellemværendet mellem
parterne i forbindelse med sagsøgernes udtræden af advokatfirmaet elvang & partnere.
    baggrunden for sagen er at advokaterne klaus juel rasmussen, thomas jacobi, kristian
elvang-gøransson og peter vilsøe i fællesskab drev advokatvirksomheden elvang & partnere
(interessentskabet). klaus juel rasmussen og thomas jacobi udtrådte som partnere den 30.
                                                -2-
november 2004 efter opsigelse af interessentskabskontrakten (partnerkontrakten). parterne er
uenige om hvorvidt kristian elvang-gøransson også udtrådte som partner den 30. november
2004 (og senere genindtrådte). interessentskabet blev drevet videre af peter vilsøe og kristian
elvang-gøransson.
     sagen vedrører klaus juel rasmussens og thomas jacobis krav på udbetaling af
indeståender på kapitalkontiene i elvang & partnere i forbindelse med deres udtræden. sagen
vedrører endvidere spørgsmålet om parterne har overtrådt interessentskabskontrakten, og
endelig om kristian elvang-gøransson har handlet i strid med god markedsføringsskik i
forbindelse med interessentskabets indgåelse af lejeaftale og indkøb af inventar.
klaus juel rasmussen og thomas jacobi har nedlagt følgende påstande:
1. interessentskabet, kristian elvang-gøransson og peter vilsøe skal in solidum betale
458.150,25 kr. til klaus juel rasmussen og 499.373,25 kr. til thomas jacobi med nærmere
angiven rente.
2. kristian elvang-gøransson skal anerkende at have handlet i strid med god
markedsføringsskik over for sagsøgerne ved at formå interessentskabet til at indgå en
uopsigelig lejekontrakt i januar 2004 og tage initiativ til omfattende investeringer i bl.a.
inventar og indretning af lejede lokaler for derefter i maj 2004 at opsige partnerkontrakten.
      endvidere skal kristian elvang-gøransson anerkende at være erstatningsansvarlig for
sagsøgernes tab som følge af at kristian elvang-gøransson har handlet i strid med god
markedsføringsskik over for sagsøgerne.
interessentskabet, kristian elvang-gøransson og peter vilsøe har påstået frifindelse for
sagsøgernes påstande og har selvstændigt nedlagt følgende påstande:
1. klaus juel rasmussen og thomas jacobi skal anerkende at de har overtrådt
hemmeligholdelsesforpligtelsen i den mellem parterne indgåede interessentskabskontrakt,
bilag 1.
2. klaus juel rasmussen og thomas jacobi skal anerkende at de har overtrådt klientklausulen i
pkt. 14.4 i den mellem parterne indgåede interessentskabskontrakt, bilag 1.
                                                   -3-
editionsbegæringerne
der er under sagens behandling fremsat en række provokationer fra begge parters side. dette
har resulteret i at interessentskabet, kristian elvang-gøransson og peter vilsøe til modparten
har overbragt udskrift af interessentskabets bogholderi, herunder kontoudtog, udgiftsbilag,
underbilag mv., komplet udskrift af registeret tid og kopi af samtlige afregninger på
indtægtssiden.
klaus juel rasmussen og thomas jacobi har i forbindelse med sagens behandling fremsat
følgende editionsbegæringer:
     1) de sagsøgte pålægges at opfylde provokation 1 ved at fremlægge internt
månedsregnskab for elvang & partnere for november 2004.
     2) de sagsøgte pålægges at opfylde provokation 4 ved at fremlægge kopi af
salærindsigelser der har ført til afskrivninger vedrørende perioden forud for den 1. december
2004 samt enhver øvrig korrespondance med de pågældende klienter omkring fakturaer
vedrørende perioden forud for den 1. december 2004.
     3) de sagsøgte pålægges at opfylde provokation 5 ved at fremlægge oplysninger om
afregningsstørrelse på sagen med j.nr. 11603 i perioden fra december 2004 til og med februar
2005, herunder oplysninger om foretagne afskrivninger på debiteret tid, måned for måned.
     4) de sagsøgte pålægges at opfylde provokation 9 ved at fremlægge oplysninger om
debiteret, ikke faktureret eller aktiveret tid pr. 31. december 2003 samt redegøre for i hvilket
omfang at denne tid efterfølgende er faktureret.
     5) de sagsøgte pålægges at opfylde provokation 10 ved at fremlægge opgørelse af den
samlede debiterede, ikke fakturerede tid pr. 30. november 2004.
     6) de sagsøgte pålægges at opfylde provokation 15 ved at redegøre for forskellen i
igangværende arbejde i sagens bilag i og bilag 37 b med redegørelse for hvorledes denne
forskel fremkommer ved fremlæggelse af en opgørelse sag for sag hvoraf det fremgår
hvorledes uafregnet tid er opgjort vedrørende den enkelte sag.
     7) de sagsøgte pålægges at opfylde provokation 17 ved at fremlægge årsregnskab for
interessentskabet pr. 31. december 2004 samt åbningsbalance pr. 1. januar 2005.
                                                 -4-
interessentskabet, kristian elvang-gøransson og peter vilsøe har nedlagt påstand om at
begæringerne ikke tages til følge og har anmodet om
       1. at det pålægges klaus juel rasmussen og thomas jacobi til opfyldelse af de sagsøgtes
provokation i at fremlægge deres selvangivelser for år 2004 med tilhørende specifikationer,
herunder de specifikationer og forklaringer de har indgivet til skattemyndighederne
vedrørende perioden 01/01 2004 - 30/11 2004.
      2. at det pålægges klaus juel rasmussen og thomas jacobi at opfylde de sagsøgtes
provokation j
      ved at fremlægge det materiale, herunder såvel fysisk som elektronisk materiale samt
dokumenter, breve og e-mails, vedrørende de sagsøgtes klienter, herunder nuværende eller
tidligere medarbejdere hos de sagsøgtes klienter, som sagsøgerne ved deres udtræden af
firmaet medtog eller var i besiddelse af, og
      ved at fremlægge alle henvendelser, herunder breve og e-mails, efter den 30. november
2004 mellem på den ene side en af sagsøgerne og på den anden side de sagsøgtes klienter eller
nuværende eller tidligere medarbejdere hos de sagsøgtes klienter, samt lister sagsøgerne måtte
have udarbejdet over de medarbejdere hos de sagsøgtes klienter, som sagsøgerne har rettet
henvendelser til.
      klaus juel rasmussen og thomas jacobi har nedlagt påstand om at de sagsøgtes
editionsbegæringer ikke tages til følge.
sagsøgernes editionsbegæringer:
1. begæring om fremlæggelse af internt månedsregnskab for elvang & partnere for november 2004
til støtte for anmodningen har klaus juel rasmussen og thomas jacobi anført at der hver
måned i interessentskabet blev udarbejdet et internt regnskab. regnskabet for november 2004
vil kunne give et godt udgangspunkt for at forstå hvorfor der i sagens bilag 37 og bilag i er en
difference på ca. 700.000 kr. idet sagsøgerne ikke nærmere kan finde en forklaring herpå.
oplysningerne skal bruges som af sagsøgerne i forbindelse med den endelige opgørelse af
deres krav.
interessentskabet, kristian elvang-gøransson og peter vilsøe har oplyst at der ikke blev
udarbejdet et internt regnskab for november 2004 hvorfor et sådan ikke kan fremlægges. de
                                                  -5-
sagsøgte har i juni 2005 udarbejdet et udkast til et internt regnskab for november 2004 med
forbehold om ændringer og med bemærkning om at det endnu ikke var muligt at udarbejde et
endelig regnskab. dette udkast blev sendt til klaus juel rasmussen og thomas jacobi den 24.
juni 2005. de sagsøgte har derved udleveret hvad de er i besiddelse af.
rettens bemærkninger:
et editionspålæg forudsætter at rekvirenten kan påvise eller sandsynliggøre at der findes et
eller flere dokumenter der kan gøres til genstand for edition. det er ubestridt at klaus juel
rasmussen og thomas jacobi har modtaget et udkast til regnskab for november 2004, og det er
ikke sandsynliggjort at der herudover findes dokumenter i sagsøgtes besiddelse som kan
gøres til genstand for et editionspålæg. begæringen om editionspålæg kan derfor ikke tages til
følge.
2. begæring om fremlæggelse af kopi af salærindsigelser der har ført til afskrivninger vedrørende
perioden forud for den 1. december 2004 samt enhver øvrig korrespondance med de pågældende klienter
omkring fakturaer vedrørende perioden forud for den 1. december 2004
klaus juel rasmussen og thomas jacobi har anført at disse dokumenter er nødvendige for en
endelig opgørelse af deres krav og eventuelt fremkomme med indsigelser over for de
salærnedsættelser der er foretaget i deres partnerperiode.
interessentskabet, kristian elvang-gøransson og peter vilsøe har oplyst at salærindsigelserne
fremkom som telefoniske henvendelser hvorefter der var mundtlige forhandlinger med
klienterne. interessentskabet, kristian elvang-gøransson og peter vilsøe har som sagens bilag
af og ag fremlagt hvad der findes af dokumenter vedrørende salærindsigelser. der findes ikke
yderligere dokumenter angående salærindsigelserne.
rettens bemærkninger:
der er ikke grundlag for at forkaste at interessentskabet, kristian elvang-gøransson og peter
vilsøe har fremlagt hvad der er i deres besiddelse af dokumenter vedrørende salærindsigelser.
editionsbegæringen kan derfor ikke tages til følge.
                                                  -6-
3. begæring om fremlæggelse af oplysninger om afregningsstørrelse på sagen med j.nr. 11603 i
perioden fra og med december 2004 til og med februar 2005, herunder oplysninger om foretagne
afskrivninger på debiteret tid, måned for måned
klaus juel rasmussen og thomas jacobi har til støtte for anmodningen anført at den
pågældende klient med sag nr. 11603 var en af interessentskabets største klienter. i månederne
før klaus juel rasmussen og thomas jacobi udtrådte, er der foretaget væsentlige afskrivninger
for så vidt angår debiteret tid. oplysningerne ønskes fremlagt til belysning af om der er
anvendt en anden praksis efter den 30. november 2004 med hensyn til fremgangsmåden for
registreringen og faktureringen, og om dette eventuelt har haft indflydelse på afregningens
størrelse. oplysningerne er nødvendige for sagsøgernes endelige opgørelse af deres krav.
interessentskabet, kristian elvang-gøransson og peter vilsøe har anført at parterne i
forbindelse med opsigelsen af interessentskabskontrakten var enige om at følge princippet
”business as usual” helt frem til den 30. november 2004. det var med henblik på at holde
driften uændret. i kraft af sin position som managing partner forestod klaus juel rasmussen
virksomhedens afregninger helt ind i november 2004. dette vedrørte udført arbejde til og med
oktober 2004. derfor burde klaus juel rasmussen og thomas jacobi allerede være bekendt
med hvordan der blev faktureret, og hvad der blev faktureret. der er ikke senere faktureret
afregninger der rettelig burde være faktureret på et tidligere tidspunkt, og der er ikke flyttet
registreret tid med henblik på foretagelse af senere afregning. de sagsøgte vil ikke fremlægge
specifikke klientrelaterede oplysninger under henvisning til den almindelige klienttavsheds-
pligt. i forhold til den klient som sag nr. 11603 vedrører, har de sagsøgte påtaget sig en
udvidet, fuldstændig tavshedspligt.
rettens bemærkninger:
de oplysninger der ønskes fremlagt, vedrører perioden efter klaus juel rasmussens og
thomas jacobis udtræden af interessentskabet. der er ikke forelagt oplysninger der tyder på at
de sagsøgte er i besiddelse af dokumenter der viser en ændret afregningspraksis. under
hensyn hertil og det oplyste vedrørende tavshedspligten kan editionsbegæringen ikke tages til
følge.
                                                  -7-
4. begæring om fremlæggelse af oplysninger om debiteret, ikke faktureret eller aktiveret tid pr. 31.
december 2003 samt redegøre for i hvilket omfang, at denne tid efterfølgende er faktureret
klaus juel rasmussen og thomas jacobi har til støtte for anmodningen gjort gældende at
oplysningerne er nødvendige af hensyn afklaring af hvorvidt der er sket korrekt
efterfakturering af den opsparede debiterede tid pr. 31. december 2003.
interessentskabet, kristian elvang-gøransson og peter vilsøe har oplyst at interessentskabets
edb-system pr. 30. november 2004 blev renset for debiteret tid der ikke kunne faktureres.
dette er klaus juel rasmussen og thomas jacobi fuldt ud bekendt med. der eksisterer ikke et
dokument der indeholder oplysninger af det indhold som editionsbegæringen sigter til, og det
er derfor ikke muligt at fremlægge et sådan dokument. klaus juel rasmussen og thomas
jacobi må henvises til at gennemgå de allerede udleverede afregninger.
rettens bemærkninger:
der er ikke forelagt oplysninger der tyder på at interessentskabet, kristian elvang-gøransson
og peter vilsøe råder over et dokument med et indhold som angivet i editionsbegæringen.
begæringen kan derfor ikke imødekommes.
5. begæring om fremlæggelse af opgørelse af den samlede debiterede, ikke fakturerede tid pr. 30.
november 2004
klaus juel rasmussen og thomas jacobi har til støtte for anmodningen anført at oplysninger
om den samlede, ikke fakturerede tid pr. 30. november 2004 er nødvendige for at de endeligt
kan opgøre deres krav.
interessentskabet, kristian elvang-gøransson og peter vilsøe har oplyst at der ikke eksisterer
et dokument med de ønskede oplysninger. det er ikke muligt at udskrive sådanne
oplysninger fra interessentskabets edb-system på nuværende tidspunkt. efter at
interessentskabet har sendt faktura og afregnet med en klient, er den debiterede, men ikke
fakturerede tid blevet afskrevet og dermed slettet i edb-systemet da registreringen ikke
længere havde noget formål. sagsøgerne er fuldt ud bekendt med den anvendte
                                                    -8-
fremgangsmåde og derfor ligeledes bekendt med at det ikke er muligt at fremskaffe de
ønskede oplysninger.
rettens bemærkninger:
retten har ikke grundlag for at tilsidesætte de sagsøgtes oplysninger. det kan således ikke
antages at der findes et dokument med de af sagsøgernes ønskede oplysninger.
editionsbegæringen kan derfor ikke tages til følge.
6. begæring om redegørelse for forskellen i igangværende arbejde i sagens bilag i og bilag 37 b med
redegørelse for, hvorledes denne forskel fremkommer ved fremlæggelse af en opgørelse sag for sag, hvoraf
det fremgår, hvorledes uafregnet tid er opgjort vedrørende den enkelte sag
klaus juel rasmussen og thomas jacobi har anført at en redegørelse der forklarer differencen
på ca. 700.000 kr. i sagens bilag i og bilag 37 b, er af afgørende betydning for forståelsen af
differencen og dermed for sagsøgernes endelige opgørelse af deres krav.
de sagsøgte har oplyst at der ikke foreligger et dokument med de pågældende oplysninger.
de sagsøgte har anført at det vil medføre et uforholdsmæssigt stort arbejde hvis de pålægges
at redegøre herfor.
rettens bemærkninger:
da de sagsøgtes oplysninger ikke kan tilsidesættes, må det antages at der ikke findes et
dokument som editionsbegæringen sigter til. editionsbegæringen kan derfor ikke tages til
følge.
7. begæring om fremlæggelse af årsregnskab pr. 31. december 2004 og åbningsbalance pr. 1. januar
2005 for interessentskabet
klaus juel rasmussen og thomas jacobi har til støtte for anmodningen anført at regnskabet
ønskes fremlagt med henblik på en vurdering af om der er foretaget korrekt
periodeafgrænsning. der er fremlagt én enkelt side fra årsregnskabet som sagens bilag ah,
men den fremlagte del dækker ikke sagsøgernes informationsbehov. de ønskede oplysninger
                                                   -9-
er nødvendige for sagsøgerne kan foretage en helhedsvurdering af økonomien i
interessentskabet med henblik på endeligt at kunne gøre deres krav op.
de sagsøgte har anført at oplysninger om interessentskabets omsætning pr. 31. december 2004
allerede er fremlagt, jf. sagens bilag ah. klaus juel rasmussen og thomas jacobi har således
fået udleveret hvad der er af eventuel betydning for dem. øvrige oplysninger – enkelte
oplysninger i øvrigt eller regnskabet i sin helhed - er uden betydning for dem som udtrådte af
interessentskabet. det samme gør sig gældende for så vidt åbningsbalancen pr. 1. januar 2005.
rettens bemærkninger:
det lægges til grund at der ikke er udarbejdet et endeligt internt regnskab for november 2004.
der foreligger alene et udkast til et regnskab for november 2004, i hvilket der er taget
forbehold for ændringer, og udkastet er først udarbejdet omkring juni 2005.
    sagsøgerne har været partnere i interessentskabet i 11 ud af 12 måneder i regnskabsåret
2004. der findes ikke et endeligt udarbejdet internt regnskab for november 2004 som var den
sidste måned i hvilken sagsøgerne var deltagere i interessentskabet. de oplysninger af
betydning for sagsøgerne der fremgår af årsregnskabet, kan efter det oplyste ikke
tilvejebringes på anden måde. årsregnskabet for 2004 kan derfor have betydning for klaus
juel rasmussens og thomas jacobis opgørelse af deres krav. sagsøgernes editionsbegæring
må derfor følges.
    sagsøgerne har ikke peget på omstændigheder der gør det antageligt at åbningsbalancen
pr. 1. januar 2005 har betydning for deres krav. anmodningen tages derfor ikke til følge.
sagsøgtes editionsbegæringer:
1. begæring om fremlæggelse af klaus juel rasmussens og thomas jacobis selvangivelser vedrørende
2004 med tilhørende specifikationer, herunder de specifikationer og forklaringer de har indgivet til
skattemyndighedernes vedrørende perioden 01/01-30/11 2004
de sagsøgte har til støtte for deres anmodning anført at det er af betydning for parternes
mellemværende hvad klaus juel rasmussen og thomas jacobi har angivet til skattevæsenet i
forhold til det krav de under nærværende sag vil gøre gældende. fremlæggelsen af
selvangivelserne kan ske i ekstraheret form. det er oplyst at sagsøgerne har selvangivet i
overensstemmelse med sagens bilag 37 hvorfor oplysningerne lige så godt kan fremlægges.
                                                   - 10 -
klaus juel rasmussen og thomas jacobi har anført at selvangivelserne vedrører dem selv og
skat og ingen andre. oplysningerne i selvangivelsen har ingen betydning i sagen.
rettens bemærkninger:
de sagsøgte har ikke peget på sådanne særlige omstændigheder der viser at det kan være af
betydning for afgørelsen at klaus juel rasmussens og thomas jacobis selvangivelser for 2004
fremlægges - hverken i deres helhed eller i ekstraheret form. anmodningen om edition tages
derfor ikke til følge.
      2. begæring om fremlæggelse af materiale vedrørende de sagsøgtes klienter som sagsøgerne ved
deres udtræden af firmaet medtog eller var i besiddelse af, og om fremlæggelse af henvendelser efter den
30. november 2004 mellem sagsøgerne og de sagsøgtes klienter mv.
til støtte for anmodningen har de sagsøgte anført at man er bekendt med at medarbejdere hos
flere klienter efter sagsøgernes udtræden er blevet kontaktet af klaus juel rasmussen og
thomas jacobi. interessentskabet konstaterede en betydelig omsætningsnedgang i de 3
måneder efter november 2004. denne nedgang i omsætningen må efter de sagsøgtes opfattelse
tilskrives klaus juel rasmussens og thomas jacobis uberettigede henvendelser til nuværende
og tidligere ansatte hos interessentskabets klienter. det må antages at klaus juel rasmussen
og thomas jacobi i forbindelse med deres udtræden uberettiget medførte oplysninger i hvert
fald om telefonnumre og/eller email-adresser for senere at kunne kontakte tidligere klienters
medarbejdere.
klaus juel rasmussen og thomas jacobi har oplyst at de ikke har medtaget oplysninger af den
art i forbindelse med udtrædelsen den 30. november 2004. de af sagsøgte ønskede
dokumenter findes således ikke og kan derfor ikke fremlægges. der er i øvrigt alene rettet
henvendelse til tidligere klienter med henblik på at takke for det ophørte samarbejde. hverken
klaus juel rasmussen eller thomas jacobi har efter udtræden arbejdet for de pågældende
klienter.
rettens bemærkninger:
                                                - 11 -
sagsøgernes oplysninger hvorefter dokumenter som nævnt i begæringen ikke findes, kan ikke
tilsidesættes på grundlag af de forelagte oplysninger. begæringen kan derfor ikke tages til
følge.
      editionsreglerne omfatter alene oplysninger som findes i dokumenter og kan derfor ikke
anvendes til at pålægge en modpart at tilvejebringe eller fremlægge oplysninger som ikke
fremgår af dokumenter.
      hvorvidt sagsøgerne efter deres udtræden uberettiget har rettet henvendelse til tidligere
klienter i interessentskabet, må afgøres ved almindelig bevisførelse under hovedforhand-
lingen.
                                        herefter bestemmes:
interessentskabet elvang & partnere v/advokat kristian elvang-gøransson og advokat peter
vilsøe, advokat kristian elvang-gøransson og advokat peter vilsøe pålægges at fremlægge
årsregnskab pr. 31. december 2004 for interessentskabet elvang & partnere v/advokat kristian
elvang-gøransson og advokat peter vilsøe.
de øvrige af advokat klaus juel rasmussen og advokat thomas jacobi fremsatte begæringer
om editionspålæg tages ikke til følge.
de af interessentskabet elvang & partnere, advokat kristian elvang-gøransson og advokat
peter vilsøe fremsatte editionsbegæringer tages ikke til følge.
                                            jens feilberg
                                             (sign.)
                                          ___ ___ ___
                                udskriftens rigtighed bekræftes
                - 12 -
p.j.v. sø- og handelsretten, den

source: retspraksis

LICENSE:
Creative Commons Legal Code

CC0 1.0 Universal

type: caselaw

jurisdiction: Denkmark


text:
                                            dom
afsagt den 1. juni 2015 af østre landsrets 10. afdeling
(landsdommerne anne thalbitzer, m. stassen og heidi bøgelund hansen (kst.)).
10. afd. nr. b-832-14:
a invest aps
(advokat simon bernard clark)
mod
skatteministeriet
(kammeradvokaten ved advokat bodil søes petersen)
denne sag, der er anlagt ved retten i helsingør den 5. december 2013, er ved kendelse af 19.
marts 2014 henvist til behandling ved østre landsret i medfør af retsplejelovens § 226, stk. 1.
a invest aps har nedlagt påstand om, at skatteministeriet skal anerkende, at a invest aps’
skatteansættelse for indkomståret 2009 genoptages, alternativt at a invest aps kan foretage
omvalg af selvangivelse for indkomståret 2009.
skatteministeriet har påstået frifindelse.
sagsfremstilling
i slutningen af 2008 drøftede a med sin rådgiver skatteinform ved statsautoriseret revisor
inge nilsson i forbindelse med omlægning af hans investeringer at gennemføre en skattefri
virksomhedsomdannelse.
                                                 - 2 -
med virkning fra 1. januar 2009 stiftede a den 26. maj 2009 a invest aps, der fik til formål
at eje kapitalandele i andre selskaber. stiftelsen skete ved, at a indskød aktiver i form af
skibsanparter og dertil knyttet likviditet til en værdi af godt 12 mio. kr.
a invest aps’ stiftelsesdokument, vedtægter, vurderingsberetning m.m. blev den 17. juni
2009 sendt til skat af skatteinform v/statsautoriseret revisor b med oplysning om, at a
havde omdannet sine skibsandele i henhold til lov om skattefri virksomhedsomdannelse.
samme dag sendte skatteinform v/statsautoriseret revisor b ligeledes personlig selvangivelse
for 2008 for a. af et bilag til denne selvangivelse fremgår, at for meget afskrevet på
skibsandele i forhold til reglerne om tonnageafskrivninger blev indtægtsført i 2008 med i alt
1.150.880 kr.
den 24. juni 2010 fremsendte skatteinform v/statsautoriseret revisor b selvangivelse for 2009
for a invest aps. den skattepligtige indkomst var opgjort efter selskabsskattelovens
bestemmelser.
den 20. juli 2011 fremsendte skatteinform v/statsautoriseret revisor inge nilsson ny selv-
angivelse for a invest aps med anmodning om genoptagelse af skatteansættelsen for 2009
under henvisning til, at a invest aps ved selskabsomdannelsen besluttede, at selskabet skulle
beskattes efter tonnageskatteloven.
den 26. oktober 2011 nægtede skat at genoptage skatteansættelsen, hvilken afgørelse blev
påklaget til landsskatteretten.
i marts 2012 anmodede a invest aps om omvalg af selskabets selvangivelse for 2009,
hvilket skat afslog den 27. juni 2012. denne afgørelse blev også indbragt for
landsskatteretten.
den 20. september 2013 afsagde landsskatteretten kendelse (jr. nr. 12-0188961) vedrørende
a invest aps’ anmodning om genoptagelse af skatteansættelsen for indkomståret 2009. af
kendelse fremgår bl.a.:
                                           - 3 -
”klagen skyldes, at skat ikke har imødekommet selskabets anmodning om
genoptagelse af skatteansættelsen for indkomståret 2009 med henblik på be-
skatning efter tonnageskattelovens regler.
landsskatterettens afgørelse
landsskatteretten stadfæster skats afgørelse.
…
sagens oplysninger
…
selskabets revisor anmodede i brev af 20. juli 2011, modtaget i skat den 21. juli
2011, skattecenter fredensborg om at genoptage selskabets skatteansættelse for
indkomståret 2009. anmodningen var begrundet med, at den i 2010 indsendte
selvangivelse for indkomståret 2009 var forkert, idet selskabets anpartshaver i
forbindelse med beslutningen om skattefri virksomhedsomdannelse i 2009 valgte,
at selskabet skulle beskattes efter reglerne i tonnageskatteloven.
genoptagelsesanmodningen var vedlagt en ny selvangivelse for indkomståret
2009, hvor den skattepligtige indkomst er opgjort efter reglerne i tonnageskat-
teloven.
skats afgørelse
i henhold til tonnageskattelovens § 2, stk. 1, skal valg om tonnageskat træffes
senest ved rettidig indgivelse af selvangivelse for det indkomstår, hvor tonna-
gebeskatning første gang vil kunne vælges. det fremgår videre af tonnage-
skattelovens § 2, stk. 2, at valg eller fravalg af tonnagebeskatning er bindende for
en periode på 10 år regnet fra påbegyndelsen af det indkomstår, hvor ton-
nagebeskatning første gang kan vælges.
selskabet kunne vælge tonnagebeskatning første gang fra og med indkomståret
2009.
selvangivelsen for indkomståret 2009 er rettidigt modtaget af skat den 28. juni
2010, og der er ikke valgt tonnagebeskatning ved indkomstopgørelsen for 2009.
selskabet har således fravalgt tonnagebeskatning, og dette fravalg er bindende i
10 år.
der er i øvrigt ikke taget stilling til selskabets indkomstansættelse for ind-
komståret 2009.
klagerens påstand og argumenter
...
landsskatterettens bemærkninger og begrundelse
selskabet indgav ved brev af 24. juni 2010, modtaget i skat den 28. juni 2010,
selvangivelse for indkomståret 2009 uden anvendelse af tonnageskattelovens
regler. selskabets skattepligtige indkomst er i selvangivelsen opgjort efter
skattelovgivningens almindelige regler.
                                               - 4 -
    ved brev af 20. juli 2011, modtaget i skat den 21. juli 2011, anmodede sel-
    skabet om genoptagelse af skatteansættelsen for indkomståret 2009 med henblik
    på anvendelse af tonnageskattelovens regler.
    adgangen til at få genoptaget en skatteansættelse er reguleret af skatteforvalt-
    ningslovens § 26 (ordinær ansættelse) og § 27 (ekstraordinær ansættelse), men
    tonnageskattelovens § 2 indeholder en særregel for så vidt angår valg af tonna-
    gebeskatning.
    af tonnageskattelovens § 2 fremgår:
    ”rederier, som opfylder betingelserne i § 1, og som anvender skibe, som efter §§ 6-8 kan
    omfattes af loven, kan vælge tonnagebeskatning fra og med det første indkomstår, hvor
    betingelserne er opfyldt. valget skal træffes senest ved indgivelse af selvangivelse for det
    indkomstår, hvor tonnagebeskatning første gang vil kunne vælges.
    stk. 2. valg eller fravalg af tonnagebeskatning efter stk. 1 er bindende for rederiet i en
    periode på 10 år regnet fra påbegyndelsen af det indkomstår, hvor tonnagebeskatning
    første gang kan vælges. ved udløbet af denne periode kan tonnagebeskatning tilsvarende
    vælges for en ny 10-års-periode. efter udtræden af tonnagebeskatteordningen kan
    ordningen tidligst igen vælges efter 10 år med beskatning efter skattelovgivningens
    almindelige regler.
    …”
    henset til, at tonnageskattelovens § 2, stk. 1, er en specialregel, er det lands-
    skatterettens opfattelse, at skatteforvaltningslovens §§ 26 og 27 ikke finder an-
    vendelse i forbindelse med omvalg af beskatningsmetode.
    selskabets frist for at vælge tonnagebeskatning var herefter senest ved rettidig
    indgivelse af selvangivelsen for indkomståret 2009, eller den 30. juni 2010, jf.
    skattekontrollovens § 4, stk. 2.
    denne frist er overskredet, hvorfor det er med rette, at selskabet er nægtet gen-
    optagelse med henblik på tonnagebeskatning for indkomståret 2009.
    det bemærkes herved, at selskabets skrivelse af 17. juni 2009 er indsendt til
    skat i henhold til den dagældende bestemmelse i § 2, stk. 1, nr. 6 (nu nr. 7), i
    lov om skattefri virksomhedsomdannelse, og at skrivelsen ikke er en meddelelse
    til skat om valg af tonnagebeskatning efter tonnageskattelovens § 2.
    bestemmelsen i tonnageskattelovens § 2 er ufravigelig, og der findes in[g]en
    dispensationsmuligheder i loven. der kan derfor ikke dispenseres fra de krav og
    betingelser, der stilles i lovbestemmelsen.
    landsskatteretten stadfæster derfor skats afgørelse.”
samme dag afsagde landsskatteretten kendelse (jr. nr. 12-0191876) vedrørende sagsøgers
anmodning om selvangivelsesomvalg. af kendelsen fremgår bl.a.:
                                            - 5 -
”klagen skyldes, at skat ikke har givet selskabet tilladelse til selvangivelses-
omvalg.
landsskatterettens afgørelse
landsskatteretten stadfæster skats afgørelse.
…
sagens oplysninger
…
ved afgørelse af 26. oktober 2011 nægtede skat at genoptage selskabets
skatteansættelse for indkomståret 2009. denne afgørelse er påklaget til lands-
skatteretten.
selskabets revisor anmodede i e-mails af 21. marts 2012 og 28. marts 2012 skat
om omvalg af selskabets selvangivelse for indkomståret 2009.
skats afgørelse
selskabet har ikke fået tilladelse til selvangivelsesomvalg for indkomståret 2009,
fordi betingelserne herfor ikke er opfyldt.
…
skatteforvaltningslovens § 30 har følgende ordlyd:
   told- og skatteforvaltningen kan tillade, at en skattepligtig ændrer valg af selvangivne
   oplysninger, i det omfang skattemyndighederne har foretaget en ansættelse af ind-
   komst- eller ejendomsværdiskat, der har betydning for valget, og valget som følge
   heraf har fået utilsigtede skattemæssige konsekvenser.
   stk. 2. anmodning om tilladelse efter stk. 1 skal fremsættes af den skattepligtige inden
   6 måneder efter, at den skattepligtige er kommet til kundskab om den ansættelse, der
   begrunder anmodningen. told- og skatteforvaltningen kan efter anmodning fra den
   skattepligtige dispensere fra fristen, hvis særlige omstændigheder taler derfor.
skat kan alene imødekomme en anmodning om omvalg, hvis der er foretaget en
indkomstansættelse, som har betydning for det trufne valg.
selskabet har fravalgt tonnagebeskatning.
skat har ikke ændret selskabets indkomst. der er derfor ikke tale om, at en
indkomstansættelse har betydning for det trufne valg.
valget har som følge heraf ikke fået utilsigtede skattemæssige konsekvenser.
skm2007.371.dep refereres således: skatteministeriet har kommenteret et forlig
i en sag (tfs 2006, 985), der verserede for retten i lyngby. ved forliget
anerkendte ministeriet, at brancheforeningen havde ret til omvalg, jf. dagældende
skattestyrelseslovs § 37 d, med den virkning, at det i stedet for den indgivne
selvangivelse blev tilladt at indgive erklæring i medfør af fondsbeskatningslovens
§ 15, stk. 2.
skat har ikke tillagt dette forlig vægt, idet den juridiske vejledning anfører
følgende:
                                             - 6 -
   ”skatteministeriet har indgået forlig i en sag ved byretten. skatteministeriet tillod om-
   valg vedrørende indgivelse af selvangivelse for en brancheforening, uanset at skat
   ikke havde ændret ansættelsen i forhold til det selvangivne, og uanset at valget dermed
   ikke havde fået utilsigtede skattemæssige konsekvenser på grund af en ændring lavet
   af skat. skatteministeriet indgik forliget, da ssl § 37 d (nu sfl § 30) må antages
   at omfatte situationer, hvor der er tale om uhensigtsmæssige virkninger beroende på
   egentlige fejltagelser. det er skats opfattelse, at der er tale om en konkret afgørelse,
   som udelukkende kan anvendes i helt identiske tilfælde, da brancheforeningen i forli-
   get fik lov til omvalg på trods af, at betingelserne ikke var opfyldt. se
   skm2006.563.lsr. forliget er kommenteret af departementet i skm2007.371.dep.
   skats opfattelse er tiltrådt af landsskatteretten i skm2010.850.lsr, hvor lands-
   skatteretten udtalte, at det måtte lægges til grund, at skattemyndighederne ikke har fo-
   retaget en korrektion eller ændring af skatteansættelsen af betydning for valget, såle-
   des at betingelserne for tilladelse til omvalg allerede af denne grund ikke er opfyldt.
   landskatteretten udtalte endvidere, at synspunktet om, at uhensigtsmæssige skatte-
   mæssige virkninger beroende på egentlige fejltagelser i sig selv kan begrunde omvalg
   efter skatteforvaltningslovens § 30, ikke kan tiltrædes. der er herved lagt vægt på, at
   en sådan fortolkning ikke ses at kunne støttes på ordlyden af bestemmelsen med tilhø-
   rende forarbejder, og at skatteministeriets kommentar til indgået forlig i
   skm2007.371.dep vedrørende en brancheforening angår en ikke sammenlignelig
   sag, hvor det også fremgår direkte af kommentaren, at afgørelsen vil kunne påberåbes
   af andre fonde eller foreninger.”
det fremgår således klart, at der er tale om en helt specifik sag, hvor afgørelsen
alene vil kunne påberåbes af andre fonde og foreninger i samme situation. det er
skats opfattelse, at selskabet ikke kan anvende afgørelsen, og skat har lagt
vægt på landsskatterettens udtalelser i skm2010.850.lsr.
skm2003.547.lr vedrører en tilladelse til omgørelse af en manglende over-
dragelse af en blandet benyttet bil, et billån samt nogle malerier i forbindelse med
en skattefri virksomhedsomdannelse. der er således ikke tale om omvalg.
skm2007.732.lsr refereres således: klager havde indskudt en udlejnings-
ejendom i virksomhedsordningen som et nettoindskud. dette blev af myndig-
hederne ændret til et indskud af ejendommens bruttoværdi, samtidig med at
gælden i ejendommen blev behandlet som en hævning. klager var berettiget til at
foretage omvalg således, at gælden i ejendommen blev holdt uden for virk-
somhedsskatteordningen.
skat har ikke tillagt denne afgørelse vægt i relation til selskabets anmodning om
omvalg, idet det klart fremgår, at der i afgørelsen er tale om, at skat har
foretaget en ændring af indkomstansættelsen.
det forhold, at selskabets manglende valg af tonnagebeskatning har betydning for
en anden part, og dermed ikke for selskabet selv, anses ikke at være omfattet af
bestemmelsen i skatteforvaltningslovens § 30 om omvalg.
skat kan således ikke tillade omvalg.
skat har ud fra anmodningens klare ordlyd anset anmodningen om omvalg for
alene at være en anmodning om omvalg for selskabet. selskabets hovedan-
                                              - 7 -
partshaver har ikke foretaget et valg, uagtet at der er foretaget en skattefri virk-
somhedsomdannelse.
skat har ikke taget stilling til anmodningen om omgørelse af privatretlige di-
spositioner i henhold til skatteforvaltningslovens § 29, idet der skal betales et
gebyr for en anmodning om omgørelse, ligesom en anmodning skal indeholde
oplysning om, hvorfor betingelserne i skatteforvaltningslovens § 29 er opfyldt.
skat har derfor betragtet anmodningen som en bemærkning om, at repræ-
sentanten efterfølgende vil indsende en omgørelsesanmodning.
klagerens påstand og argumenter
…
landsskatterettens bemærkninger og begrundelse
selskabet indgav ved brev af 24. juni 2010, modtaget i skat den 28. juni 2010,
selvangivelse for indkomståret 2009 uden anvendelse af tonnageskattelovens
regler. selskabets skattepligtige indkomst er i selvangivelsen opgjort efter
skattelovgivningens almindelige regler.
ved e-mails af 21. marts 2012 og 28. marts 2012 anmodede selskabet skat om
tilladelse til omvalg af selskabets selvangivelse for indkomståret 2009.
af skatteforvaltningslovens § 30, som er en videreførelse af den tidligere be-
stemmelse i skattestyrelseslovens § 37 d, fremgår følgende:
…
af forarbejderne til den tidligere bestemmelse i skattestyrelseslovens § 37 d (l
175/fremsat 12.3.2003 – senere lov nr. 410 af 2.6.2003) fremgår det bl.a.:
    ”til 1, nr. 4
    det er en betingelse for tilladelse til ændring efter bestemmelsen, at det tidligere trufne
    valg som følge af myndighedernes korrektion eller ændring af skatteansættelsen ikke
    har de skattemæssige virkninger, der var forudsat, da valget blev truffet, og at den
    skattepligtige kan godtgøre, at det vil have økonomiske konsekvenser, såfremt valget
    opretholdes.”
det lægges til grund, at selskabets årsopgørelse for indkomståret 2009 er ud-
skrevet på grundlag af den selvangivelse for indkomståret 2009, som selskabet
indsendte til skat i juni 2010, og at skat derfor ikke har foretaget en kor-
rektion eller en ændring af skatteansættelsen af betydning for selvangivelses-
valget, således at betingelserne for tilladelse til omvalg allerede af denne grund
ikke er opfyldt.
synspunktet om, at uhensigtsmæssige skattemæssige virkninger beroende på
egentlige fejltagelser i sig selv – under henvisning til skm2007.371.dep – kan
begrunde omvalg efter skatteforvaltningslovens § 30, kan ikke tiltrædes.
                                               - 8 -
      der er herved lagt vægt på, at en sådan fortolkning ikke ses at kunne støttes på
      ordlyden af bestemmelsen med tilhørende forarbejder, og at skatteministeriets
      kommentar til indgået forlig i skm2007.371.dep vedrørende en brancheforening
      angår en ikke sammenlignelig sag, hvor det også fremgår direkte af kommentaren,
      at afgørelsen vil kunne påberåbes af andre fonde eller foreninger.
      landsskatteretten stadfæster derfor skats afgørelse.”
af årsopgørelse nr. 1, dateret 8. juli 2010, for indkomståret 2009 for a fremgår blandt andet,
at der var overskydende skat på 65.621 kr., og at resultat af virksomhed udgjorde 0 kr.
af årsopgørelse nr. 2, dateret 20. marts 2013, for indkomståret 2009 for a fremgår, at der var
restskat på 6.283.680 kr. og rest am-bidrag på 1.526.812 kr., og at resultat af virksomhed nu
udgjorde 16.523.950 kr. dette skyldtes en af skat truffet afgørelse om, at
virksomhedsomdannelsen blev anset for skattepligtig, da betingelserne i virksom-
hedsomdannelsesloven ikke var opfyldt. det er oplyst, at skatteankenævnet har modtaget en
klage over skatteansættelsen for 2009, men at klagen er sat i bero, indtil dom foreligger.
ved brev af 5. juli 2013 til skat har a varslet en anmodning om omgørelse.
a invest aps’ har til brug for sagen udarbejdet oversigter over selskabets skattepligtige
indkomst for indkomstårene 2009 og 2010 beregnet efter henholdsvis selskabsskattelovens
regler og tonnageskattelovens regler. det fremgår heraf, at selskabet ved anvendelse af
selskabsskattelovens regler har skattemæssige underskudsaldi på 3.767.681 kr. i 2009 og
3.996.212 kr. i 2010. ved anvendelse af tonnageskattelovens regler ville selskabet have haft
en skattepligtig positiv indkomst på 28.600 kr. i 2009 og 0 kr. i 2010.
forklaringer
der er afgivet forklaring af a, inge nilsson og b.
a har forklaret, at han er eneanpartshaver i selskabet, a invest aps. han er beskæftiget i it-
branchen, primært med salg af software. han kom i starten af 2002 eller 2003 efter at have
investeret i ejendomme via kommanditselskaber i kontakt med skatteinform og inge nilsson,
som han havde fået anbefalet af venner og bekendte. inge nilsson bistod ham med
selvangivelser m.v. i 2007 og 2008 besluttede et flertal i kommanditselskaberne sig for at
sælge ejendommene, hvilket gav ham et provenu på 27-28 mio. kr. før skat. herefter
                                               - 9 -
investerede han sit overskud efter betaling af skat af genvundne afskrivninger og avance med
ca. en tredjedel i en software-virksomhed, ca. en tredjedel i skibsanparter og den sidste
tredjedel i to nye ejendomskommanditselskaber. opdelingen af investeringen skete for at
sprede risikoen med henblik på at sikre hans opsparing. med inge nilsson drøftede han bl.a.,
at skibsanparterne kunne beskattes efter tonnageskatteordningen. i den forbindelse gennemgik
inge nilsson konsekvenserne for ham og det anpartsselskab, som skulle stiftes i forbindelse
hermed. herunder drøftede de, at han ville blive nødt til at lade sig beskatte af genvundne
afskrivninger for 2008. dette betragtede han som en slags ”omkostning” ved at vælge
tonnageskatteordningen. endvidere drøftede de, at der under tonnageskatteordningen ville
være tale om en fast skat, og at der var tale om et ”varigt” valg, det vil sige gældende for 10
år. inge nilsson rådede ham til at lade investeringen i skibsanparterne ske i et selskab og ad-
skilt fra ham personligt, dels for at indkapsle risikoen ved investeringen, dels for at opnå en
forventet skattemæssig fordel af at lade sig beskatte under tonnageskatteordningen. b, der
havde udarbejdet hans selvangivelser for tidligere år, udarbejdede selvangivelsen for 2009,
uden at de nærmere drøftede indholdet. han benytter sig stadig af inge nilssons
revisorbistand.
inge nilsson har forklaret, at hun er statsautoriseret revisor og ejer skatteinform, som bl.a.
andet yder skatterådgivning til hovedaktionærer og velhavende personer. skatteinform har
eksisteret siden 1998 og har 6-8 ansatte. hun er i dag, efter b stoppede, eneste
statsautoriserede revisor. a har været klient hos hende fra vist nok 2004, hvor han bad hende
om at bistå med bl.a. udarbejdelse af regnskaber og selvangivelser. a havde tjent på nogle
investeringer og bad om hendes råd til at reinvestere pengene. han forelagde investeringerne i
skibsanparter for hende. hun gennemgik investeringernes risici og muligheder med ham og
syntes, det så fornuftigt ud, da de ville give et afkast på omkring 8 %. det fremgik af
projektmaterialet, at deloitte, som var revisor for kommanditselskaberne, foreslog, at investor
kunne foretage en skattefri virksomhedsomdannelse med henblik på at opnå beskatning efter
tonnageskatteordningen. hun anbefalede dette til a. hun har gennemført mange skattefrie
virksomhedsomdannelser og har fuldt kendskab til reglerne. hun undersøgte, i hvilket omfang
a skulle afvikle sine afskrivninger for at opfylde reglerne i tonnageskatteordningen. hun
foretog beregningerne og rådgav a om, hvorledes han bedst kunne foretage investeringen, og
de besluttede omkring slutningen af december 2008, at han skulle lade sig beskatte efter
tonnageskatteordningen. dette fremgik også af bilaget til selvangivelsen for 2008, som
                                               - 10 -
fremsendtes den 17. juni 2009. selvangivelsen for 2009 blev udarbejdet af b, som i 2009
havde lavet hele den selskabsretlige del af virksomhedsomdannelsen. selvangivelsen blev
lavet ud fra en formular udarbejdet af scan-trans victoria k/s´ revisor, deloitte. det er en
fejl, at selvangivelsen for 2009 blev udarbejdet efter selskabsskattelovens bestemmelser og
må skyldes, at b havde glemt, at tonnagebeskatningsreglerne skulle anvendes. hun så ikke
selvangivelsen, før den blev indsendt. b var meget dygtig. i sommeren 2009 blev b syg,
hvilket påvirkede hans arbejde, idet han arbejdede langsommere og langsommere, og de
besluttede i 2010 at gå hver til sit. b troede, han havde problemer med hjertet, men det viste
sig, at han led af parkinsons syge. da hun i foråret 2011 skulle udarbejde selvangivelsen for
2010, opdagede hun fejlen. den 20. juli 2011 sendte hun til skattecenter fredensborg og til
selskabsskat en ny selvangivelse for 2009 udarbejdet efter tonnageskatteordningens regler,
idet hun regnede med, at fejlen kunne blive rettet, da det var åbenbart, at der var tale om en
fejl. hendes virksomhed har hende bekendt ikke tidligere lavet tilsvarende fejl. specifika-
tionerne til årsregnskabet angiver heller ikke, at selskabet beskattes efter tonnageskatteord-
ningen.
b har forklaret, at han som statsautoriseret revisor var ansat hos skatteinform fra 2005 til
2010. han fik for ca. 3 år siden stillet diagnosen parkinsons syge, men mener, at han har haft
symptomer på sygdommen fra for 6-7 år siden. hos skatteinform arbejdede han bl.a. med
selskabsretlige problemstillinger, som han havde kendskab til fra en ansættelse i
erhvervsstyrelsen. han bistod a invest aps og a i forbindelse med stiftelsen af selskabet,
hvor han i maj 2009 udarbejdede dokumenterne. han var bekendt med, at omdannelsen skulle
ske efter tonnageskatteordningen. han har været med til at gennemføre mange skattefrie
virksomhedsomdannelser, men ikke nogen skattepligtig virksomhedsomdannelse. det var
inge nilsson, der forestod rådgivningen, mens han ordnede dokumenterne, som han den 17.
juni 2009 sendte til skattemyndighederne. samme dag sendte han as personlige
selvangivelse. han mener ikke, at der var nogen sammenhæng mellem de to ekspeditioner.
bilaget til selvangivelsen er udarbejdet af en medarbejder og viser en opgørelse af de
afskrivninger, som a skulle tilbageføre i forbindelse med selskabsdannelsen. den 24. juni
2010 indsendte han selskabets selvangivelse, som han havde udfyldt. selvangivelsen var
imidlertid fejlagtigt udarbejdet efter selskabsskatteloven.
procedure
                                                - 11 -
a invest aps har vedrørende påstanden om genoptagelse gjort gældende, at selskabet har
fremlagt nye oplysninger af retlig og faktisk karakter, som kan begrunde en ændring, hvorfor
der skal ske genoptagelse, jf. skatteforvaltningslovens § 26, stk. 2. den foretagne
skatteansættelse er baseret på forkerte oplysninger om a invest aps’ valg af
beskatningsform. tonnageskattelovens § 2, stk. 2, gælder sideløbende med bestemmelsen om
genoptagelse, hvilket støttes af, at skatteforvaltningslovens § 26, stk. 5, henviser til
tonnageskatteloven. valget om anvendelse af tonnageskattelovens bestemmelser er truffet
senest den 26. maj 2009, hvor selskabet blev stiftet efter reglerne om skattefri virksom-
hedsomdannelse, som forudsætter, at selskabet lader sig beskatte efter tonnageskatteloven.
det støttes af, at a samtidig lod sig beskatte af for meget foretagne afskrivninger i
indkomståret 2008 i henhold til tonnageskattelovens § 5, stk. 2. det fremgår af tonna-
geskattelovens § 2, stk. 1, 2. pkt., at valget skal træffes senest ved indgivelse af selvangivelse,
hvorfor valget også kan træffes på et tidligere tidspunkt. der er ikke fastsat særlige formkrav
til, hvordan valget skal træffes. der findes paralleller i den øvrige skattelovgivning, hvor det
tillades den skattepligtige at berigtige fejl.
a invest aps har vedrørende påstanden om omvalg gjort gældende, at a invest aps skal
have adgang til at foretage omvalg, da skatteansættelsen, der er foretaget på baggrund af
selvangivelsen, er behæftet med en egentlig fejl fra revisor side. egentlige fejl kan berigtiges,
jf. forarbejderne til dagældende skattestyrelseslovens § 37 d. både for selskabet og a
personligt har fejlen medført væsentlige, utilsigtede konsekvenser.
skatteministeriet har til støtte for påstanden om frifindelse gjort gældende, at anvendelse af
tonnageskatteordning foretages som et selvangivelsesvalg. a invest aps valgte ikke at
selvangive efter tonnageskatteloven. selvangivelsesvalg er dispositive og kan ikke ændres,
medmindre betingelserne for omvalg er opfyldt. betingelserne for at foretage selv-
angivelsesomvalg er ikke opfyldt i denne sag, da skattemyndighederne ikke har foretaget
ændring af a invest aps’ skatteansættelse, og valget kan derfor heller ikke have haft
utilsigtede konsekvenser. ved bestemmelsens tilblivelse blev det overvejet at indføre en
”sikkerhedsventil”, hvorefter den skattepligtige skulle have adgang til at fortryde et truffet
valg. en sådan adgang blev ikke indført. egentlige fejl kan berigtiges, hvormed menes, at
ukorrekte oplysninger i selvangivelsen kan rettes, mens uhensigtsmæssige valg ikke kan
ændres. a invest aps traf et bindende valg ved indgivelse af selvangivelsen. valget kan ikke
                                               - 12 -
træffes efter indgivelse af selvangivelsen. dispositionerne foretaget i 2008 ændrer ikke ved,
at valget blev truffet ved indgivelsen af selvangivelsen. skat har ikke hjemmel til at anse en
anden form for kommunikation end selvangivelsen for bindende. der var ikke noget, der
hindrede a invest aps i at overskue konsekvenserne ved indgivelsen af selvangivelsen.
ændringen af skatteansættelsen for a personligt, fastslår blot konsekvenserne af gældende ret
og er ikke en relevant begivenhed i forhold til betingelserne i skatteforvaltningslovens § 30.
vedrørende genoptagelse har skatteministeriet gjort gældende, at bestemmelsen forudsætter,
at selvangivelsen er forkert. selvangivelsen er ikke forkert, og et uhensigtsmæssigt selv-
angivelsesvalg er ikke en fejl, der kan begrunde genoptagelse. i modsat fald ville reglen om
omvalg være illusorisk.
landsrettens begrundelse og resultat
bestemmelsen i skatteforvaltningslovens § 26, stk. 2, om en skatteyders adgang til at få
ændret skatteansættelsen er en videreførelse af en tidligere bestemmelse i skattestyrelses-
lovens § 34, stk. 2. af forarbejderne til denne bestemmelse (folketingstidende 1998-99, tillæg
a, s. 4563) fremgår blandt andet:
       ”genoptagelsesfristen gælder de pligtmæssige selvangivelsesoplysninger, der er
       fastsat efter § 1 i skattekontrolloven. fristerne for ændring af oplysninger i
       selvangivelsen om valg mellem flere muligheder, f.eks. valg af virksomheds-
       ordningen eller valg af afskrivningsprocent, er reguleret i de enkelte særlove,
       hvori adgangen til disse særlige valg er givet.”
skatteforvaltningslovens § 26, stk. 2, hjemler således ikke adgang til at ændre skattean-
sættelsen i tilfælde, hvor det er den skattepligtiges valg mellem flere muligheder, der ønskes
ændret.
det forhold, at a i indkomståret 2008 lod sig beskatte af afskrivninger i overensstemmelse
med tonnageskattelovens § 5, stk. 2, og ved brev af 17. juni 2009 underrettede
skattemyndighederne om, at der var foretaget en skattefri virksomhedsomdannelse, hvorved
skibsanparterne var blevet indskudt i et selskab, udgør ikke et valg af tonnagebeskatning med
virkning for a invest aps.
                                              - 13 -
a invest aps’ valg af beskatningsform kan herefter først anses for at være truffet i forbin-
delse med, at selskabet i selvangivelsen for 2009 anvendte selskabsskattelovens bestemmelser
ved opgørelsen af den skattepligtige indkomst.
betingelserne for at genoptage selskabets skatteansættelse for 2009 i medfør af skattefor-
valtningslovens § 26, stk. 2, er således ikke opfyldt.
skattemyndighederne har ikke foretaget nogen skatteansættelse af betydning for a invest
aps’ valg af skatteordning, og betingelserne for selvangivelsesomvalg i medfør af
skatteforvaltningslovens § 30 er derfor heller ikke opfyldt.
uanset at det ikke kan afvises, at det i forbindelse med stiftelsen af selskabet var hensigten, at
selskabet skulle undergives tonnagebeskatning, findes anvendelsen af selskabsskattelovens
bestemmelser i selskabets selvangivelse for 2009 ikke at udgøre en sådan fejl, som kan
berigtiges.
landsretten tager herefter skatteministeriets frifindelsespåstand til følge.
a invest aps skal betale sagsomkostninger for landsretten til skatteministeriet med i alt
70.000 kr. beløbet omfatter 70.000 kr. til udgifter til advokatbistand inkl. moms. ved fast-
sættelsen af beløbet til dækning af udgifterne til advokatbistand er der ud over sagens værdi i
betydeligt omfang taget hensyn til sagens omfang og varighed.
                                   thi kendes for ret:
skatteministeriet frifindes.
i sagsomkostninger for landsretten skal a invest aps betale 70.000 kr. til skatteministeriet.
de idømte sagsomkostninger, der forrentes efter rentelovens § 8 a. skal betales inden 14 dage
efter denne doms afsigelse.


text:
                             højesterets dom
                       afsagt onsdag den 9. september 2009
sag 68/2009
(1. afdeling)
rigsadvokaten
mod
t
(advokat finn bachmann, beskikket)
i tidligere instanser er afsagt dom af københavns byret den 9. april 2008 og af østre lands-
rets 2. afdeling den 17. november 2008.
i pådømmelsen har deltaget ni dommere: per sørensen, peter blok, per walsøe, asbjørn
jensen, børge dahl, niels grubbe, thomas rørdam, poul dahl jensen og vibeke rønne.
påstande
dommen er anket af tiltalte, t, med påstand om frifindelse.
anklagemyndigheden har påstået skærpelse af straffen.
anbringender
t har på baggrund af højesterets dom af 19. juni 2009 i sag 191/2008 ikke bestridt, at de
pokerspil, han har spillet på internettet, var hasardspil. det er imidlertid anklagemyndigheden,
der skal godtgøre, at han har spillet utilladt hasardspil på internettet. han har videre bestridt,
at han har søgt erhverv i straffelovens § 203’s forstand ved at deltage i pokerspil på nettet og
har i den forbindelse henvist til, at mange spiller poker på internettet, og at der er talrige
pokersider på internettet. § 203 bør fortolkes indskrænkende, så bestemmelsen kun omfatter
arrangøren, ikke deltagerne.
                                                - 2 -
anklagemyndigheden har heroverfor anført, at § 203 ikke alene omfatter arrangøren, men
også den, der søger erhverv ved at deltage i hasardspil. t har spillet et større antal pokerspil
over en periode på omkring et år med en samlet gevinst på cirka 194.000 kr., og han har selv
forklaret, at han levede af at spille poker på nettet. han har derved søgt erhverv ved
hasardspil. dansk tipstjeneste a/s (danske spil a/s) har eneretsbevilling til at udbyde
pokerspil på internettet her i landet, men har ikke udnyttet denne ret.
retsgrundlag mv.
i betænkning afgivet af kommissionen om gennemsyn af den almindelige borgerlige straffe-
lovgivning fra 1912 findes følgende udkast (side 108 og 109):
                                                  ”§ 333.
      den, der for egen eller andens regning driver forretning med at foranstalte eller ind-
      byde til lykkespil – væddemaal af tilsvarende art derunder indbefattet – , straffes, for
      saa vidt spillet ikke ifølge særlig bestemmelse er tilladt, med bøde eller simpelt fæng-
      sel indtil 1 aar.
      …
                                                   § 334.
      den, som paa offentligt sted foranstalter, eller som yder husrum til utilladt lykkespil,
      straffes, for saa vidt straf efter § 333 ikke er forskyldt, med bøde indtil 600 kr. eller
      simpelt fængsel indtil 3 maaneder.
      …
                                                   § 335.
      deltagere i utilladt lykkespil jfr. §§ 333 og 334 straffes med bøde indtil 200 kr.”
i betænkning med udkast til love vedrørende den borgerlige straffelovgivning udarbejdet af
carl torp i 1917 findes følgende udkast (side 73):
                                                  ”§ 185.
      den, som søger erhverv ved lykkespil – derunder væddemaal –, der ikke ifølge særlig
      bestemmelse er tilladt, eller ved at fremme saadant spil, straffes med bøde, simpelt
      fængsel eller med arbejdsfængsel i indtil 1 aar.
      …
      (k. u. § 333, frd. 6/10 1753.)
                                                   § 186.
      den, som paa offentligt sted foranstalter eller yder husrum til utilladt lykkespil, straf-
      fes med bøde eller simpelt fængsel i indtil 6 maaneder. i gentagelsestilfælde kan straf-
      fen stige til en højere grad af simpelt fængsel eller til arbejdsfængsel i 6 maaneder.
                                                - 3 -
      lige med offentligt sted anses foreningers lokaler, naar enten enhver eller enhver af
      en vis samfundsklasse som regel kan opnaa optagelse i foreningen, eller lykkespil
      indgaar i foreningens formaal, eller der erlægges særlig betaling for deltagelse i spil-
      let.
      den, som paa offentligt sted deltager i utilladt lykkespil, straffes med bøde.
      (k. u. §§ 334, 335, frd. 6/10 1753)”
hertil er knyttet bl.a. følgende bemærkninger (side 176 og 177):
      ”udtrykket ”søger erhverv ved lykkespil … eller ved at fremme saadant spil”, der
      slutter sig nærmere til den i fremmede love og udkast benyttede formulering, angiver
      formentlig skarpere bestemmelsens omraade end udtrykkene i k. u. § 333 ”for egen
      eller andres regning driver forretning med at foranstalte eller indbyde til lykkespil”.
      derved henledes tanken nærmest kun paa det mere forretningsmæssig organiserede
      lykkespil – spillebank, totalisator, lotteri o.l. – medens ogsaa den erhvervsmæssige
      hazardspiller, der virker uden saadant apparat, samt dennes hjælpere skal rammes.
      idet bestemmelsen kun angaar det erhvervsmæssigt drevne lykkespil – andet lykkespil
      rammes kun, naar de i § 186 angivne betingelser foreligger …
      k. u. § 335 straffer ligesom fr. 6. okt. 1753 alle deltagere i ikke særlig tilladt lykke-
      spil, ogsaa dem, der ikke driver det erhvervsmæssigt, og uden hensyn til, hvor spillet
      finder sted. saa vidt gaar vistnok ingen nyere love eller udkast og sikkert med rette.
      dels lader en saadan bestemmelse sig slet ikke overholde, dels vil det ikke erhvervs-
      mæssigt drevne lykkespil indenfor en ganske privat kreds ofte været ret harmløst, og
      endelig vil det ofte føles ubilligt at ramme den erhvervsmæssige spillers i reglen gan-
      ske ufarlige ofre med straf. det foreslaaes derfor at lade denne bestemmelse udgaa og
      ligesom n. strfl. § 383 kun at straffe deltagerne i lykkespil paa offentligt sted. ved at
      foregaa paa offentligt sted faar spillet en noget mere forargelig og for samfundsøko-
      nomien farligere karakter, og i dette omfang kan reglen ogsaa i noget større grad
      overholdes.
      i overensstemmelse hermed rammer § 186 den, som paa offentligt sted foranstalter el-
      ler yder husrum til utilladt lykkespil, samt – med ringere straf – den, som paa saadant
      sted deltager i spillet.”
efter § 10 i lov om visse spil, lotterier og væddemål (tips- og lottoloven) er det strafbart at
udbyde spil mv. her i landet, hvis udbyderen ikke har opnået bevilling til det. indtil 2003 var
det efter tips- og lottoloven også strafbart at deltage i ulovligt væddemål mv. ved lov nr. 204
af 26. marts 2003 blev det hidtidige forbud i denne lov mod at deltage i ulovligt væddemål
mv. ophævet. ophævelsen af dette forbud var i overensstemmelse med en anbefaling fra en
embedsmandsarbejdsgruppe i rapporten ”spil i fremtiden – overvejelser om en samlet spille-
                                               - 4 -
lovgivning”, side 154. i lovbemærkningerne hedder det bl.a. (folketingstidende 2002-03, til-
læg a, s. 2443):
       ”den gældende tips- og lottolov indeholder et forbud mod deltagelse i ulovligt foran-
       staltede eller ulovligt formidlede væddemål. det foreslås, at dette forbud ophæves, og at
       deltagelse i ulovlige spil, hvad enten de udbydes på sædvanlig vis eller via internettet, er
       straffrit, således at myndighedernes indsats i stedet koncentreres om udbydere og for-
       midlere af ulovlige spil, som har den økonomiske fortjeneste af spillene.”
af skatteministerens svar på spørgsmål nr. 217 (alm.del) af 31. januar 2006 fremgår bl.a.
følgende:
       ”pokerspil på internettet er ikke omfattet af kasinoloven men af tips- og lottoloven og
       dermed af dansk tipstjenestes bevilling. dansk tipstjeneste har hidtil fravalgt at ud-
       byde pokerspil på internettet.”
højesterets begrundelse og resultat
8 dommere – per sørensen, peter blok, per walsøe, asbjørn jensen, børge dahl, niels
grubbe, thomas rørdam og vibeke rønne – udtaler:
efter straffelovens § 203 straffes den, som søger erhverv ved hasardspil eller ved at fremme
sådant spil. det er en betingelse, at det pågældende spil ikke ifølge særlig bestemmelse er
tilladt.
der foreligger ikke nærmere oplysninger om karakteren af de pokerspil, t har deltaget i på
internettet, men vi finder det ubetænkeligt at lægge til grund, at der – som også erkendt af t –
har været tale om hasardspil i den forstand, dette udtryk anvendes i straffelovens § 203, jf.
herved højesterets dom af 19. juni 2009 i sag 191/2008.
straffelovens § 203 må efter ordlyd og forarbejder forstås således, at bestemmelsen ikke alene
omfatter den, som erhvervsmæssigt foranstalter hasardspil, men også den, som søger erhverv
ved hasardspil gennem deltagelse deri. ophævelsen i 2003 af forbuddet i tips- og lottoloven
mod deltagelse i ulovlige væddemål og bemærkningerne hertil kan ikke anses at have medført
en indskrænkning i anvendelsesområdet for straffelovens § 203.
                                                 - 5 -
t har forklaret, at han i en periode på et år dagligt spillede poker på internettet med gevinst
eller tab på op til 20.000 kr. pr. dag, at han har vundet væsentligt mere, end han har tabt, at de
194.000 kr. er vundet på under et år, samt at han i denne periode ikke havde arbejde og i
øvrigt kun havde beskedne indtægter. han har således ved systematisk og omfattende
hasardspil skaffet sig betydelige indtægter til sit underhold. vi tiltræder, at han derved har
søgt erhverv ved hasardspil.
straffelovens § 203 finder som nævnt ikke anvendelse i det omfang, der er tale om hasardspil,
som ”ifølge særlig bestemmelse er tilladt”. denne undtagelse må forstås som alene sigtende
til særlige danske bestemmelser, og da den eneret til i danmark at udbyde pokerspil på inter-
nettet, som er givet til danske spil, ikke er udnyttet, er undtagelsen ikke aktuel i den forelig-
gende sag. for strafbarheden efter § 203 er det uden betydning, om det pågældende spil fore-
går i henhold til et andet lands særlige tilladelse.
på den anførte baggrund tiltræder vi, at t er fundet skyldig i overtrædelse af straffelovens §
203.
der har været tvivl om forståelsen og rækkevidden af bestemmelsen i straffelovens § 203,
bl.a. som følge af udtalelser i bemærkningerne til ændringsloven i 2003 til tips- og lottoloven.
som følge heraf finder vi, at straffen for t bør bortfalde efter straffelovens § 83, jf. § 82, nr.
4.
da t er skyldig i overtrædelse af straffelovens § 203, tiltræder vi landsrettens bestemmelse
om konfiskation.
dommer poul dahl jensen udtaler:
ved lov nr. 204 af 26. marts 2003 om ændring af tips- og lottoloven blev pokerspil på inter-
nettet inddraget under loven i det omfang, spillene udbydes her i landet. samtidig blev det
hidtidige forbud i loven mod at deltage i ulovligt væddemål mv. ophævet. i lovbemærknin-
gerne til denne afkriminalisering er det anført (folketingstidende 2002-03, tillæg a, s. 2443),
at det foreslås, at ”deltagelse i ulovlige spil, hvad enten de udbydes på sædvanlig vis eller via
                                               - 6 -
internettet, er straffrit, således at myndighedernes indsats i stedet koncentreres om udbydere
og formidlere af ulovlige spil, som har den økonomiske fortjeneste af spillene.”
efter lovbemærkningerne omfatter straffriheden enhver deltagelse i ulovlige spil omfattet af
loven, herunder også den mere regelmæssige deltagelse, uden at forholdet til straffelovens
hasardbestemmelser er omtalt. det fremgår endvidere, at myndighedernes indsats i stedet skal
koncentreres om udbydere og formidlere af ulovlige spil. efter min opfattelse er der herved
skabt en betydelig tvivl om, hvorvidt deltagere fortsat skal kunne straffes efter straffelovens §
203, hvis de pågældende søger erhverv ved at deltage i pokerspil på internettet. jeg finder
derfor, at der ikke foreligger den fornødne klare hjemmel til, at t kan straffes efter § 203 for
at have spillet poker på internettet.
jeg stemmer herefter for at frifinde t.
der afsiges dom efter stemmeflertallet.
                                       thi kendes for ret:
t’s straf bortfalder.
landsrettens bestemmelse om konfiskation stadfæstes.
t skal betale sagens omkostninger for byret og landsret, mens statskassen skal betale sagens
omkostninger for højesteret.


text:
                      højesterets kendelse
                          afsagt onsdag den 30. marts 2016
sag 1/2016
a
(advokat gert drews)
mod
x holding aps
(advokat christian riewe)
i tidligere instanser er afsagt kendelse af skifteretten i sønderborg den 16. juli 2015 og af
vestre landsrets 1. afdeling den 8. september 2015. procesbevillingsnævnet har den 14. de-
cember 2015 meddelt tilladelse til, at landsrettens kendelse indbringes for højesteret.
i påkendelsen har deltaget tre dommere: marianne højgaard pedersen, oliver talevski og
kurt rasmussen.
påstande
kærende, a, har nedlagt påstand om, at landsrettens kendelse ophæves, og at
gældssaneringssagen hjemvises til skifteretten i sønderborg, subsidiært at landsrettens
kendelse ophæves, og at sagen hjemvises til vestre landsret.
indkærede, x holding aps, har påstået stadfæstelse.
supplerende sagsfremstilling
a drev sammen med b virksomheden y a/s. i 2011 fusionerede virksomheden med den
konkurrerende virksomhed ... -import, der var ejet af c og d. der blev lavet en konstruktion,
således at y a/s var ejet af et holdingselskab, … holding aps, som igen var ejet ligeligt af
fire holdingselskaber. disse holdingselskaber var … holding aps ejet af a, … holding aps
                                                - 2 -
ejet af b, x holding aps ejet af c og … holding aps ejet af d. a var herefter direktør i
virksomheden, og d var bestyrelsesformand.
y a/s skiftede i forbindelse med fusionen bankforbindelse til jyske bank, hvor der blev
etableret en driftskredit med kaution af samtlige direkte og indirekte ejere.
der opstod uenighed om driften mellem på den ene side a og b og på den anden side c og d.
c meddelte i den forbindelse, at hverken han eller hans holdingselskab ville kautionere, når
kreditten skulle genforhandles den 1. juli 2012, hvilket medførte, at jyske bank nedskrev
kreditten til nul. efter det oplyste var kreditten trukket med 11,5 mio. kr. på dette tidspunkt.
ved indbetalinger af tilgodehavender blev saldoen nedbragt til ca. 4 mio. kr.
der var herefter forhandlinger mellem parterne via deres advokater om, at en af parterne
kunne drive virksomheden videre uden den anden part.
advokat christian riewe, der repræsenterede c, d og deres holdingselskaber, skrev den 28.
juli 2012 en mail til advokat thomas carsten clausen, der repræsenterede a, b og deres
holdingselskaber, med et tilbud om, at der kunne indgås en aftale, hvorefter as gæld kunne
nedbringes til 500.000 kr. aftalen forudsatte bl.a., at han vederlagsfrit skulle afstå sine
ejerandele i y a/s til x holding aps og frafalde alle krav mod virksomheden. til gengæld
ville hans kautionsforpligtelse over for jyske bank blive indfriet. aftalen indeholdt også et
tilbud om, at gælden på 500.000 kr. kunne afdrages rentefrit, hvis der inden for et år
etableredes en afdragsordning med betaling af 5.000 kr. månedligt. a accepterede ikke den
foreslåede aftale.
a indgav herefter den 31. juli 2012 konkursbegæring til skifteretten i sønderborg vedrørende
y a/s, og der blev afsagt konkursdekret den 2. august 2012 over selskabet.
x holding aps har efter det oplyste indfriet as kautionsforpligtelse over for jyske bank,
således at a i stedet skylder x holding aps ca. 2,2 mio. kr.
                                               - 3 -
skifteretten i sønderborg indledte gældssaneringssag den 27. oktober 2014 efter as
ansøgning herom. efter det oplyste skulle konkursboet efter y a/s nu være sluttet med en
dividende på ca. 14 %.
den 16. juli 2015 afsagde skifteretten følgende kendelse:
      ”a har efter det oplyste været ansat i samme stilling siden 1. oktober 2012. retten har
      derfor lagt til grund, at ansøger siden november 2012 har haft samme rådighedsbeløb
      som anført i forslaget til gældssaneringen. ansøger kunne således i perioden fra 1.
      november 2012 til nu have afdraget eller hensat 4.800 kr. månedligt til sine kreditorer.
      den 28. juli 2012 fik a tilbud om, at gælden kunne nedskrives til 500.000 kr. mod, at
      han begyndte at afdrage med 5.000 kr. månedligt inden for det næste år. afviklingen
      ville være uden forrentning.
      allerede fordi ansøger har undladt at afdrage gælden på trods af, at han har haft rimelig
      mulighed herfor jf. konkurslovens § 197, stk. 2, nr. 4, opfylder a ikke betingelserne for
      at få gældssanering.
      dette sammenholdes med at ansøger har afslået et tilbud fra x holding aps, hvori det
      netop foreslås, at gælden kunne afdrages på yderst rimelige vilkår.
      derfor bestemmes
      a nægtes gældssanering.”
vestre landsret stadfæstede den 8. september 2015 skifterettens kendelse med følgende be-
grundelse:
      ”den væsentligste gældspost er gælden til x holding aps, der er opstået i forbindelse
      med indfrielse af gælden til jyske bank. af de grunde, der er anført af skifteretten,
      tiltrædes det, at a, der i en længere periode, hvor han havde mulighed for at afdrage på
      sin gæld, ikke betalte afdrag, skal nægtes gældssanering efter bestemmelsen i
      konkurslovens § 231 a, stk. 2, jf. § 197, stk. 2, nr. 4. der er herefter ikke grundlag for at
      tage stilling til, om andre forhold også er til hinder for gældssanering. landsretten
      stadfæster derfor skifterettens kendelse.”
anbringender
a har anført navnlig, at betingelserne for gældssanering er opfyldt.
                                               - 4 -
det er ikke hensigten med bestemmelsen i konkurslovens § 197, stk. 2, nr. 4, at omfatte situa-
tioner, hvor der ikke har været afdraget på gælden forud for gældssaneringssagens indledning,
uagtet at et gældssaneringsbudget udviser et overskud, og de budgetmæssige forhold har væ-
ret uændrede i en periode forud for gældssaneringssagens indledning.
bestemmelsen blev indsat i loven i 1984 og omfatter ifølge forarbejderne og den retspraksis,
der har udviklet sig, situationer, hvor skyldneren i en begrænset og nu overstået periode har
haft enten ekstraordinært store indtægter, herunder primært som følge af underskudsfremfør-
sel, eller har haft ekstraordinære større beløb til rådighed, herunder arv, gave, ophævede pen-
sionsordninger, og i det væsentlige har forbrugt disse beløb på sig selv eller ved indfrielse af
gæld til nærtstående. i disse situationer vil det ofte hindre gældssanering, at skyldneren først
efterfølgende, når pengene er forbrugt, søger om gældssanering.
bestemmelsen fik sin nuværende formulering ved lovændringen i 2005, hvorefter det kan
være gældssaneringshindrende, hvis skyldneren har undladt at afdrage på sin gæld, selv om
han har haft rimelig mulighed herfor. det fremgår imidlertid af bemærkningerne til lovforsla-
get og af betænkning nr. 1449/2004, der lå til grund for lovændringen, at der ikke var tilsigtet
nogen ændring i den retstilstand, der havde udviklet sig i retspraksis efter den tidligere be-
stemmelse.
ved bedømmelsen af, om der i givet fald burde have været afdraget på gælden forud for
gældssaneringssagens indledning, skal der ikke tages udgangspunkt i et budget udarbejdet
efter gældssaneringsbekendtgørelsens regler.
ved bedømmelsen af, hvorvidt det kan bebrejdes en skyldner, at han ikke har betalt afdrag til
sine kreditorer, skal det undersøges og afklares, hvorledes indtægterne konkret er anvendt,
herunder bl.a. ved gennemgang af skyldnerens betalingsoversigter mv. og ved skyldnerens
forklaring herom. man kan ikke uden videre lægge til grund, at der har været et overforbrug,
blot fordi skyldneren har haft et beløb til rådighed, der overstiger rådighedsbeløbet.
der må endvidere tages forbehold for skattemæssige ændringer som følge af restskat og æn-
dret beskatning af firmabil for så vidt angår det beløb på 4.800 kr., som skifterettens med-
hjælpers budget viser, at a har haft mulighed for at afdrage på gælden med. beløbet giver
                                               - 5 -
ingen realistisk mulighed for at afdrage på en gæld på over 2 mio. kr. det kan derfor ikke
bebrejdes a, at han ikke har taget initiativ til at afdrage på gælden.
der kan ikke lægges vægt på, at a ikke accepterede tilbuddet af 28. juli 2012 fra x holding
aps, og det bestrides, at han i den forbindelse skulle have tilkendegivet, at hans gæld ville
være ”for lille” til gældssanering, hvis han accepterede tilbuddet. den omstændighed, at hans
ægtefælle er blevet ejer af den ejerlejlighed i solrød, som parret tidligere ejede sammen, har
heller ingen betydning.
x holding aps har anført navnlig, at betingelserne for gældssanering ikke er opfyldt. a burde
have accepteret tilbuddet af 28. juli 2012. han har således selv bragt sig i en uoverskuelig
økonomisk situation ved at afslå det meget fordelagtige tilbud, der ville have sat klare og
opnåelige rammer for afviklingen af gælden til x holding aps. a gav i forbindelse med sit
afslag på tilbuddet udtryk for, at hans gæld ville være ”for lille” til gældssanering, hvis han
accepterede tilbuddet. der er således tale om spekulation i gældssaneringsinstituttet, og der
kan allerede som følge heraf ikke ske gældssanering.
det fremgår af forslaget til gældssanering, at a har haft mulighed for at afdrage på sin gæld
med ca. 4.800 kr. månedligt. han har dog ikke rettet henvendelse til x holding aps med
henblik på at afdrage på gælden, selvom han har haft rimelig mulighed herfor og har derfor
ikke vist den motivation for at komme økonomisk på fode igen, som må kræves i forbindelse
med gældssanering.
det må også tillægges vægt, at a af spekulative årsager har ladet den ejerlejlighed, som han
ejede halvdelen af, overdrage til sin ægtefælle uden vederlag. dette er alene sket for at undgå
kreditorforfølgning, og det viser en manglende vilje til at samarbejde med kreditorerne.
det bestrides på denne baggrund, at betingelserne for gældssanering skulle være opfyldt.
retsgrundlag
gældssaneringsinstituttet blev indført ved lov nr. 187 af 9. maj 1984. konkurslovens § 197
var ved indsættelsen sålydende:
                                                 - 6 -
       ”§ 197. skifteretten kan efter en skyldners begæring afsige kendelse om gældssanering,
       såfremt:
       1) skyldneren godtgør, at skyldneren ikke er i stand til og ingen udsigt har til at kunne
            opfylde sine gældsforpligtelser, og
       2) skyldnerens forhold og omstændighederne i øvrigt taler derfor.
       stk. 2. ved anvendelsen af stk. 1, nr. 2, skal der navnlig lægges vægt på skyldnerens
       interesse i gældssanering, gældens alder, omstændighederne ved dens pådragelse og
       hidtidige afvikling samt skyldnerens forhold under gældssaneringssagen.
       stk. 3. kendelse om gældssanering kan kun afsiges for så vidt angår skyldnere, som er
       fysiske personer.”
af de almindelige bemærkninger til lovforslaget (folketingstidende 1983-84, 2. samling, til-
læg a, lovforslag nr. l 10, sp. 613) fremgår, at lovforslagets del om gældssanering var baseret
på betænkning nr. 957/1982 om gældssanering.
i de specielle bemærkninger til betænkningens lovudkast hedder det (s. 130-31) bl.a. i relation
til stk. 2:
       ”skyldnerens forhold i relation til gældens hidtidige afvikling må også tages i betragt-
       ning. har skyldneren loyalt forsøgt efter evne at fyldestgøre fordringshaverne, er dette i
       sig selv en omstændighed, der taler for gældssanering. omvendt må gældssanering i
       almindelighed være udelukket, hvis skyldneren f.eks. ved at forstikke gods, på utilbørlig
       måde har lagt hindringer i vejen for fordringshavernes inddrivelsesforsøg. herved må
       man dog være opmærksom på, at det tidligere nævnte om mulighederne for i henhold til
       (§ 3, stk. 1, 2. pkt.) at begrænse gældssanering til at angå den ældre del af gælden efter
       omstændighederne kan fjerne betænkelighederne ved gældssanering, når skyldnerens
       utilbørlige forhold kun har relation til den nye del af gælden, og der består den fornødne
       klare forskel mellem de nye og de gamle gældsposter. foreligger der utilbørligt forhold
       af mere systematisk art, må gældssanering som altovervejende hovedregel anses for
       udelukket, således f.eks. i tilfælde, hvor skyldneren gennem særlige arrangementer har
       forstået at indrette sig således, at han og hans husstand har kunnet opretholde en i for-
       hold til gælden urimelig høj levestandard, men samtidig har vist sig at være immun over
       for retsforfølgning. sammenhold herved bemærkningerne ovenfor under 1) om betyd-
       ningen af husstandens forhold i relation til den økonomiske betingelse.”
ved lov nr. 365 af 24. maj 2005 blev konkurslovens bestemmelser om gældssanering revide-
ret, hvorved § 197 fik sin nuværende affattelse:
                                                 - 7 -
        ”§ 197. skifteretten kan efter en skyldners begæring afsige kendelse om gældssanering,
        såfremt skyldneren godtgør, at skyldneren ikke er i stand til og inden for de nærmeste år
        ingen udsigt har til at kunne opfylde sine gældsforpligtelser, og det må antages, at
        gældssanering vil føre til en varig forbedring af skyldnerens økonomiske forhold.
        stk. 2. kendelse om gældssanering kan i almindelighed ikke afsiges, såfremt
        1) skyldnerens økonomiske forhold er uafklarede,
        2) skyldneren har handlet uforsvarligt i økonomiske anliggender, herunder såfremt en
            ikke uvæsentlig gæld
            a) er stiftet på et tidspunkt, hvor skyldneren var ude af stand til at opfylde sine øko-
                nomiske forpligtelser,
            b) er opstået som følge af, at skyldneren har påtaget sig en finansiel risiko, der stod
                i misforhold til skyldnerens økonomiske situation,
            c) er stiftet med henblik på forbrug eller
            d) er gæld til det offentlige, som er oparbejdet systematisk,
        3) en ikke uvæsentlig gæld er pådraget ved strafbare eller erstatningspådragende for-
            hold,
        4) skyldneren har undladt at afdrage på sin gæld, selv om skyldneren har haft rimelig
            mulighed herfor,
        5) skyldneren har indrettet sig med henblik på gældssanering eller
        6) skyldneren stifter ny gæld, efter at gældssaneringssag er indledt.
        stk. 3. ved skifterettens afgørelse efter stk. 2 skal der lægges vægt på gældens alder.
        stk. 4. uanset stk. 2 kan skifteretten nægte gældssanering, såfremt der foreligger andre
        omstændigheder, som taler afgørende imod gældssanering.
        stk. 5. ved afgørelsen om gældssanering skal det ikke tages i betragtning, hvorvidt
        skyldneren har mulighed for at opnå eftergivelse efter anden lovgivning.
        stk. 6. kendelse om gældssanering kan kun afsiges for så vidt angår skyldnere, som er
        fysiske personer.”
af de almindelige bemærkninger til lovforslaget (folketingstidende 2004-05, 2. samling, til-
læg a, lovforslag nr. l 10, s. 258) fremgår, at lovforslaget bygger på betænkning nr.
1449/2004 om gældssanering afgivet af konkursrådet, og at lovforslaget i det væsentlige sva-
rer til rådets lovudkast.
af betænkningen fremgår bl.a. (s. 87-89):
        ”6.4.2. de øvrige betingelser. konkurslovens § 197, stk. 1, nr. 2, og stk. 2
                                               - 8 -
      det er som anført ovenfor under pkt. 5.1.2 konkursrådets overordnede opfattelse, at der
      ved vurderingen af, om gældssanering skal meddeles, må foretages en konkret skøns-
      mæssig afvejning af modsatrettede hensyn, således som det blev anført af gældssane-
      ringsudvalget.
      det er samtidig konkursrådets opfattelse, at hensynene bag indførelsen af retsstandar-
      den i § 197 for så vidt fortsat er gældende, og at det med henblik på at sikre en fortsat
      udvikling af retsområdet kan være hensigtsmæssigt at fastholde dette udgangspunkt.
      …
      ved at normere det skøn, der fortsat skal udøves af domstolene, kan der imidlertid være
      en risiko for, at systemet gøres for firkantet og ufleksibelt. en opregning af omstændig-
      heder, som normalt bør føre til, at gældssanering udelukkes, må derfor ikke opfattes
      som en form for ”facitliste”, således at det automatisk vil føre til gældssanering, hvis
      der ikke i den enkelte sag er forhold, som udtrykkeligt er omfattet af udelukkelsesgrun-
      dene. det er således ikke hensigten, at der skal sluttes modsætningsvist fra listen af om-
      stændigheder. dette vil kunne medføre urimelige og stødende afgørelser, hvilket ikke er
      ønskeligt.
      konkursrådet finder samtidig anledning til at præcisere, at hensigten med den foreslåede
      ændring af lovbestemmelsen ikke er at udvide eller indskrænke det område, inden for
      hvilket der efter gældende ret gives gældssanering.
      ideen om gældssanering er generelt accepteret af kreditorerne og samfundet i øvrigt. de
      grunde, som førte til etablering af gældssaneringsinstituttet, er fortsat til stede, og de er-
      faringer, der er gjort siden reglernes ikrafttræden i 1984, taler efter konkursrådets op-
      fattelse ikke for at ændre det generelle område for gældssanering i udvidende eller ind-
      skrænkende retning - men nok for en præcisering.
      konkursrådet skal bemærke, at den foreslåede ændring af konkurslovens § 197 giver
      mulighed for en fortsat videreudvikling af praksis vedrørende gældssanering, hvilket
      konkursrådet ligesom gældssaneringsudvalget ikke finder betænkeligt.”
i konkursrådets bemærkninger til lovudkastets § 197, stk. 2, nr. 2 og 3, om gældens stiftelse
og afviklingen heraf hedder det i betænkningen bl.a. (s. 460):
      ”den opregning af omstændigheder, der er foreslået i stk. 2, nr. 2 og 3, og som i almin-
      delighed skal udelukke gældssanering, er ikke udtryk for, at en skyldner varigt er afskå-
      ret fra at opnå gældssanering, hvis sådanne omstændigheder foreligger. det foreslås, at
      forholdene ved gældsstiftelsen som efter gældende ret må vurderes i sammenhæng med
      gældens alder, jf. stk. 3.
      bestemmelsen er udtryk for et princip om, at jo yngre gælden er, desto mere tungtve-
      jende for afgørelsen om gældssanering bliver omstændighederne ved gældens pådra-
      gelse. det samme kan anføres om de handlinger, der er nævnt i stk. 2, nr. 4 og 5, idet
      betydningen af disse handlinger ligeledes afsvækkes med tiden. det forhold, at skyldne-
                                                - 9 -
       ren har undladt at afdrage på sin gæld, selv om skyldneren har haft rimelig mulighed
       herfor, vil eksempelvis efter en længere årrække ikke i sig selv udelukke gældssane-
       ring.”
i lovforslagets bemærkninger til § 1, nr. 3 (§ 197), hedder det bl.a. (s. 322):
       ”til nr. 3 (§ 197)
       …
       efter nr. 4 kan en kendelse om gældssanering i almindelighed ikke afsiges, såfremt
       skyldneren har undladt at afdrage på sin gæld, selv om den pågældende har haft rimelig
       mulighed herfor. denne mulighed for afdrag på gælden kan f.eks. bestå i, at skyldneren
       har haft en indtægt, der muliggjorde afdrag, eller at der i øvrigt er tilfaldet skyldneren
       ophævede pensionsordninger, gavebeløb og lignende, hvor skyldneren i stedet for at
       betale af på gælden selv har forbrugt beløbet.”
højesterets begrundelse og resultat
hovedspørgsmålet under kæremålet er, om a har undladt at afdrage på sin gæld, således at
han – allerede som følge heraf – er afskåret fra at opnå gældssanering.
det fremgår af konkurslovens § 197, stk. 2, nr. 4, at kendelse om gældssanering i almindelig-
hed ikke kan afsiges, hvis skyldneren har undladt at afdrage på sin gæld, selv om skyldneren
har haft rimelig mulighed herfor. af forarbejderne til bestemmelsen (folketingstidende 2004-
05, 2. samling, tillæg a, lovforslag nr. l 10, s. 322) fremgår, at denne mulighed for afdrag på
gælden f.eks. kan bestå i, at skyldneren har haft en indtægt, der muliggjorde afdrag.
efter oplysningerne om as økonomiske forhold lægger højesteret til grund, at han igennem
flere år havde mulighed for at afdrage på sin gæld med et betydeligt beløb pr. måned. dette
har han ikke gjort, og han har heller ikke hensat noget beløb til sine kreditorer.
højesteret tiltræder herefter, at bestemmelsen i konkurslovens § 197, stk. 2, nr. 4, er til hinder
for gældssanering og stadfæster derfor landsrettens kendelse.
henset til sagens karakter og forløb finder højesteret, at ingen af parterne skal betale omkost-
ninger for højesteret til den anden part, jf. retsplejelovens § 312, stk. 3.
                                           - 10 -
                                     thi bestemmes:
landsrettens kendelse stadfæstes.
ingen af parterne skal betale omkostninger for højesteret til den anden part.