text:
- jgc
                                           udskrift
                                                af
                          sø- & handelsrettens dombog
                                         ____________
                                              dom
afsagt den 10. august 2010 af sø- og handelsretten sammensat af vicepræsident mette christensen
(retsformand), carsten vagn jacobsen og thorkild juul jensen
v-30-09
                                     1) stokke as
                                     2) peter opsvik
                                     (advokat per håkon schmidt)
                                     mod
                                     leanderform aps
                                     (advokat pia kirstine voldmester)
indledning
denne sag vedrører spørgsmålet, om leanderform aps ved produktion og markedsføring af
leander stolen har krænket stokke as’ og peter opsviks rettigheder til tripp trapp stolen.
påstande
stokke as og peter opsvik (herefter samlet stokke) har nedlagt følgende påstande:
                                                  -2-
1.    leanderform aps (herefter leanderform) skal anerkende at have krænket stokkes ret-
      tigheder ved produktion og markedsføring af stolen vist på bilag 1 benævnt leander
      stolen.
2.    det forbydes leanderform at fremstille, importere, udbyde til salg, markedsføre eller
      oplagre med henblik derpå, eksportere eller på anden måde erhvervsmæssigt at dispo-
      nere over barnestole svarende til stolen vist på bilag 1 benævnt leander stolen.
3.    leanderform skal anerkende at være uberettiget til at benytte betegnelsen ”leandersto-
      len • vokser med barnet” ved markedsføring og salg af stolen vist på bilag 1.
4.    de af påstand 1 omfattede barnestole i leanders besiddelse skal udleveres for leander-
      forms regning til stokke til destruktion.
5.    leanderform skal til stokke as betale 100.000 kr. i erstatning med renter fra sagens an-
      læg den 4. juni 2009.
6.    leanderform skal til peter opsvik betale en godtgørelse på 30.000 kr.
leanderform har påstået frifindelse og har nedlagt følgende selvstændige påstande:
1.    stokke as skal anerkende at have handlet i strid med markedsføringslovens §§ 1 og 3
      ved udsendelse af bilag j til stokke as’ forhandlere.
2.    stokke as skal anerkende at være erstatningsansvarlig for det af leanderform lidte
      tab, som følge af stokke as’ overtrædelse af markedsføringslovens §§ 1 og 3.
stokke as har over for leanderforms selvstændige påstande nedlagt påstand om frifindelse.
oplysningerne i sagen
tripp trapp og sitti stolene
møbelarkitekt peter opsvik er ophavsmand til barnestolen kendt som tripp trapp stolen.
rettighederne til stolen er givet i licens til det norske selskab stokke as. stolen er tegnet i
1970’erne og har været kontinuerligt markedsført i danmark siden.
      den 1. juni 2004 fik stokke as hos patent- og varemærkestyrelsen registreret tripp
trapp stolen som et tredimensionelt figurvaremærke i klasse 20 for møbler, herunder stole
og barnestole.
                                                 -3-
       peter opsvik har udover tripp trapp stolen tegnet en anden barnestol med indstille-
ligt sæde, benævnt sitti stolen. denne stol kom på markedet i 1994.
leander stolen
leanderform har udover leander stolen produceret og markedsført flere produkter til børn,
herunder en vugge, en børneseng og en juniorseng.
       den 24. august 2006 fik leanderform registreret leander stolen som et ef-design hos
office for harmonization in the international market (ohim). stokke har i holland gjort
indsigelse med registreringen. sagen er pt. sat i bero og afventer udfaldet af en retssag, der
verserer mellem parterne i holland.
under hovedforhandlingen har der været forevist følgende barnestole: tripp trapp stolen,
leander stolen og sitti stolen.
tripp trapp stolen til venstre og leander stolen til højre:              sitti stolen:
den på billederne viste leander stol svarer til den stol, der er vist på bilag 1. udsalgsprisen
for en leander stol er 1.394 kr., og udsalgsprisen for tripp trapp er i samme prisleje.
sloganet ”stolen der vokser med barnet”
ved markedsføringen af tripp trapp stolen har stokke benyttet sig af sloganet ”stolen der
vokser med barnet”.
                                               -4-
      den 19. februar 2007 indgav stokke as en ansøgning til patent- og varemærkestyrel-
sen om registrering af varemærket ”stolen der vokser med barnet” i klasse 20. den 14. marts
2008 blev varemærket foreløbigt registreret.
      basson baby aps fremsatte den 28. april 2008 indsigelse mod varemærkeregistrerin-
gen. ved sø- og handelsrettens dom af 17. november 2009 mellem stokke as og basson ba-
by aps fik stokke medhold i, at varemærket ”stolen der vokser med barnet” gennem indar-
bejdelse havde opnået særpræg i relation til produktet barnestole. sagen er anket til højeste-
ret, dog ikke for så vidt angår varemærkeretten.
      leanderform har ved markedsføringen af leander stolen blandt andet benyttet sig af
beskrivelsen ”vokser med barnet”, jf. nedenfor.
                                     bilag 10
markedsføringsmæssige forhold
på en messe i øksnehallen i 2009 udstillede leanderform blandt andet leander stolen ved
ophæng på væggen. leanderforms forhandlere udstiller også leander stolen ved ophæng på
væggen samt ved opstilling på et podie.
      de samme former for udstilling benyttes af stokke ved markedsføringen af tripp
trapp stolen.
      endvidere har forhandleren børnebiksen på sin hjemmeside ved markedsføringen af
leander stolen benyttet overskriften ”trip traps afløser”.
                                                       -5-
den hollandske retssag
ved dom af 21. oktober 2009 fra distriktsretten i amsterdam i sagen mellem stokke m.fl.
mod leanderform aps m.fl. kom retten frem til, at leander stolen gav et andet helhedsind-
tryk end tripp trapp stolen, og at der derfor ikke forelå en krænkelse af tripp trapp
stolen. dommen er anket.
stokkes henvendelse til deres forhandlere om leander stolen
karsten larsen, country sales manager – nordic, stokke, skrev den 22. december 2009 til
samtlige forhandlere af tripp trapp stolen.
      det fremgår af brevet (sagens bilag j), at stokke havde indledt sag mod leanderform
på grund af leander stolen, der ansås for at være ”en kopi af tripp trapp”, og at forhandler-
ne inden 48 timer skulle stoppe salget og markedsføringen af leander stolen. det blev samti-
dig meddelt, at et fortsat salg af leander stolen medførte automatisk opsigelse af forhandler-
aftalen for tripp trapp med omgående virkning.
      af brevet fremgår endvidere, at stokke for nylig havde vundet sagen over basson baby
aps vedrørende lulu stolen i sø- og handelsretten.
syn og skøn
skønsmændene, industriel designer mdd thomas dickson og møbelarkitekt mdd hans
thyge raunkjær, har afgivet skønserklæring, hvoraf der blandt andet fremgår følgende:
      ”4.1 først de af stokke as og peter opsvik … stillede spørgsmål.
      spørgsmål 1:
      skønsmanden bedes kort beskrive de tre stole; tripp trapp stolen, leanderstolen og sitti sto-
      len, jf. bilag 8.
      svar:
      alle tre stole er høje barnestole, der bringer det i stolen anbragte barn i højde med et alminde-
      ligt spisebord. alle tre stole er udført i lyst træ og har henholdsvis en sidde- og en fodplade der
      begge kan justeres således at stolen kan bringes til at indtage den bedst mulige indstilling i for-
      hold til barnets størrelse.
      tripp trapp stolen er opbygget af to sidevanger (som på en stige), der når man ser stolen fra
      siden ligner et omvendt 7-tal. disse vanger er begge sat sammen af to lige stykker massivt træ
      (henh. 66/75 mm x 25 mm i tværsnit). de to vanger er fastholdt i en afstand af 410 mm med 5 af-
      standsstykker: forneden ved gulvet med en liste af træ, øverst to buede ryglænsstykker udført i
      lamineret træ, samt endelig af to sortlakerede metalstænger med et cirkulært profil på ø 13
                                                -6-
mm. denne konstruktion udgør en stabil ramme, som muliggør trinvis montering af de løse
sidde- og fodplader ved hjælp af et antal (2 x 14 stk.) fræsede spor på indersiden af de to side-
vanger. i det fremviste eksemplar er der også øverst monteret en buet sikkerhedsbøjle i lamine-
ret træ, samt en gjord, fremstillet af et sort skindlignende materiale, der går fra denne bøjle og
ned igennem et udfræset hul i siddepladen.
leanderstolen er opbygget af to sidestykker, der når man ser stolen fra siden tegner et organisk
svunget forløb, og som med brug af nogen fantasi kan minde om et omvendt 7-tal. disse to
sidestykker er hver for sig udført ud-i-et af lamineret lyst træ (28 mm x 35 mm tværsnit). de to
sidestykker er fastholdt i en indbyrdes afstand varierende fra ca. 345 mm (øverst) til ca. 480 mm
(bagerste ende af fodpartiet) vha. 4 afstandsstykker: forneden ved gulvet af en afrundet massiv
træliste, foroven af et enkelt ryglænsstykke udført i lamineret træ, desuden er både sidde- og
fodpladen monteret på forsiden af sidestykkerne med unbrakoskruer, der skrues ind fra bagsi-
den. sidde- og fodpladerne kan trinvis justeres i højde i forhold til barnets størrelse ved at løsne
skruerne i disse emner og montere dem i andre af de forborede huller (2 x 12 stk.). to beslag,
udført i støbt letmetal, monteret på undersiden af begge plader muliggør denne montering.
rygstykket er monteret på sidestykkerne fra bagsiden med unbrakoskruer og yderligere et sæt
forborede huller i sidestykkerne muliggør to forskellige højdeindstillinger af rygemnet. i det
fremviste eksemplar er der også ved siddepladsen monteret en buet sikkerhedsbøjle i lamineret
træ, der kan sættes i to positioner, samt en gjord, fremstillet af et sort skindlignende materiale,
der går fra bøjle og ned igennem et udfræset hul i siddepladen.
sitti stolen er opbygget af en skråt oprejst central støtte udført i lamineret lyst træ (ca. 70 mm
bredt og med varierende tykkelse). denne er monteret ved gulvet i en korslignende fod der be-
står af to laminerede trækomponenter. på den centrale støtte er der fræset nogle spor der gør
det muligt at montere sidde- og fodpladen vha. hver deres beslag med sort plastikfinish. disse
plader kan trinløst justeres ved at dreje på et håndtag på bagsiden af den centrale støtte. nær
toppen af den omtalte oprejste støtte er monteret et rygstykke der er fremstillet af lamineret træ.
på undersiden af siddepladen forefindes et spor der tjener til fastholdelse af en krum og t-
formet sikkerhedsbøjle i lamineret træ, der går op imellem barnets ben. på denne sikkerhedsbøj-
le er to sikkerhedsgjorde i sort vævet nylon fastgjort i den ene ende, og den anden ende kan
fastgøres på rygstykket, for således at forhindre et barn i at falde sidelæns ud af højstolen.
spørgsmål 2:
skønsmanden bedes beskrive forskelle og ligheder mellem tripp trapp stolen og leandersto-
len, bilag 1, jf. bl.a. bilag 5.
svar:
ligheder og forskelle kan delvis udledes af beskrivelserne i svaret på spm. 1.
angående lighederne mellem tripp trapp stolen og leanderstolen:
de er omtrent lige høje (leanderstolen dog en anelse højere).
de er også omtrent lige brede, om end leanderstolen varierer i bredde fra top til bagenden af
benene.
de har begge (næsten) vandrette sidde- og fodplader der kan justeres trinvis i spring på henh.
32 og 35 mm.
begge stole er hvad man i fagsproget kalder frisvingere, dvs. stole uden bagben.
begge stole har en sikkerhedsbøjle, om end af forskellig udformning, samt en sort skindagtig
gjord til fastgørelse mellem bøjle og sæde.
træsorten er i begge tilfælde angivet til at være lakeret bøg, om end leanderstolen i det fremvi-
ste eksemplar har en noget lysere fremtoning.
                                               -7-
angående forskellene mellem tripp trapp stolen og leanderstolen:
hvor tripp trapp stolen har et for 1970'erne noget tidstypisk design med brug af lige stykker
træ, rette linier og ret kraftig dimensionering af godset, så har leanderstolen et spinklere, lettere
og mere afrundet (organisk) udseende, især i kraft af dimensioneringen og linjeføringen i side-
stykkerne. det kan også bemærkes at tripp trapp stolen vejer ca. 6.6 kg og leanderstolen ca.
5.2 kg.
leanderstolen har i kraft af sin konstruktion også en let fjedrende effekt ved belastning, mens
tripp trapp stolen er helt stiv.
på grund af leanderstolens opadgående bue på underdelen opnås at stolen reelt støtter på fire
punkter, som de fleste andre stole, mens tripp trapp stolen derimod står på hvad der nær-
mest må betegnes som to 'meder'. der er dog på undersiden af tripp trapp stolen monteret 4
'trædepuder' på 3.5 mm tykkelse.
leanderstolens ryglæn er fremstillet i eet stykke, der er fastgjort på forsiden af sidestykkerne
med skruer, og med en udfræset åbning til fastgørelse af sikkerhedsbøjlen. tripp trapps ryg-
læn derimod består af to ens stykker lamineret træ, der er monteret ved indfræsning på inder-
siden af sidevangerne og desuden fastgjort med undersænkede unbrakoskruer. tripp trapps
sikkerhedsbøjle er monteret på nogenlunde samme måde som ryglænsstykkerne, blot ikke fast-
gjort med skruer, hvilket gør bøjlen aftagelig.
sidde- og fodpladerne er monteret forskelligt på de to stole: i leanderstolen er de monteret med
beslag udenpå siddestykkerne, med skruebespænding bagfra. i tripp trapp er der tale om en
skrueløs montage ved at pladerne skydes fra fronten vandret ind i de valgte spor på indersiden
af rammekonstruktionen.
i leanderstolen er det muligt at indstille sikkerhedsbøjlen i to positioner, i mod kun en på
tripp trapp stolen.
endelig skal nævnes at leanderstolen 'skræver' med benene på det bagerste stykke således at
den har øget bredde og derved større væltestabilitet.
spørgsmål 3:
skønsmanden bedes beskrive forskelle og ligheder mellem leanderstolen og sitti stolen, jf. bl.a.
bilag 5.
svar:
ligheder og forskelle kan delvis udledes af beskrivelserne i svaret på spm. 1.
angående lighederne mellem leanderstolen og sitti stolen:
der er ikke mange lighedspunkter mellem de to stole.
de er omtrent lige høje (sitti stolens centrale søjle rager dog et stykke højere op, uden at det dog
har nogen funktionel betydning).
de er også omtrent lige brede.
de har begge (næsten) vandrette sidde- og fodplader.
begge stole har sikkerhedsbøjle, om end af noget forskellig udformning.
træsorten er i begge tilfælde angivet til at være lakeret bøg, om end leanderstolen i det fremvi-
ste eksemplar har en noget lysere fremtoning.
angående forskellene mellem leanderstolen og sitti stolen:
i modsætning til tripp trapp stolen har sitti en mere afrundet udformning der på enkelte
punkter kommer tættere på leanderstolens design. forskellene er dog også meget store. ikke
mindst det karakteristiske rygradsagtige søjletema på sitti gør at de to stole virker meget for-
skellige.
den korsformede fod på sitti er også meget forskellig fra leanderstolens konstruktion.
leanderstolen har i kraft af sin konstruktion også en let fjedrende effekt ved belastning, mens
sitti stolen er næsten helt stiv.
                                               -8-
hvor leanderstolens sidde- og fodplader er ens, så er sitti stolens siddeplade noget mindre og
fodpladen væsentlig større.
ryglænene på de to stole er temmelig forskellige i både størrelse og form.
i leanderstolen er det muligt at indstille sikkerhedsbøjlen i to positioner, i mod kun en på sitti
stolen, der derimod har to indstillinger for de sideværts sikkerhedsgjorde.
spørgsmål 4:
hvilke træk kan syns- og skønsmanden genfinde i designet i leanderstolen, som findes i tripp
trapp stolen?
svar:
ligheder mellem tripp trapp stolen og leanderstolen kan delvis udledes af svarene på spm.
1 og 2.
på grund af det sammenfaldende funktionelle formål med de to stole (at være barnehøjstole til
brug ved et spisebord), er der naturligvis en vis lighed i størrelse og proportionering på de to
stole.
der er også en vis formmæssig lighed i mellem de to stoles sidestykker, om end den ikke er
specielt stor.
begge stole har også to trinvis indstillelige sidde-/fodplader, om end af forskellig udformning
og monteringsmetode.
den sorte gjord, fremstillet af et skindlignende materiale, til fastgørelse mellem sikkerhedsbøjle
og sædet er af næsten samme konstruktion og udformning. mindre detaljer adskiller de to, fx
har tripp trapp's gjord fået præget stokke- og tripp trapp logoet i skindet, mens lean-
derstolens gjord er forsynet med en påsyet navne-label.
spørgsmål 5:
hvilke træk kan syns- og skønsmanden genfinde i designet i leanderstolen, som findes i sitti
stolen?
svar:
ligheder mellem tripp trapp stolen og leanderstolen kan delvis udledes af svarene pa spm.
1 og 2.
der er faktisk ingen lighedstræk imellem de to stole.
spørgsmål 6:
er det sandsynligt, at leanderstolen er fremstillet uden kendskab til sitti stolen?
svar:
ja, det er meget sandsynligt.
spørgsmål 7:
kan leanderstolen betegnes som en bearbejdelse af designet i tripp trapp stolen?
svar:
man kan ikke sige at leanderstolen blot er en bearbejdelse af tripp trapp stolen idet den be-
sidder så mange karakteristiske egne designelementer, at det må betegnes som et selvstændigt
design, jf. svar på spm. 2 og 4.
spørgsmål 8:
kan leanderstolen betegnes som en bearbejdelse af designet i sitti stolen?
svar:
nej, det kan man ikke sige, jf. svarene på spm. 1, 3, 5 og 6.
spørgsmål 9:
                                                      -9-
kan leanderstolen betegnes som en bearbejdelse af designet i tripp trapp stolen og sitti sto-
len i kombination?
svar:
nej, det kan man ikke sige, jf. de tidligere besvarelser.
spørgsmål 10:
fremtræder leanderstolen ud fra en helhedsvurdering som en efterligning af tripp trapp
stolen?
svar:
nej, det gør den ikke, jf. de tidligere besvarelser.
...
spørgsmål 12:
udgør leanderstolen et nyt og selvstændigt værk?
svar:
ja, det er skønsmændenes fælles opfattelse.
spørgsmål 13:
såfremt svaret på spørgsmål 12 er bekræftende, bedes skønsmanden nærmere uddybe hvori
originaliteten består.
svar:
det er skønsmændenes opfattelse at leanderstolen er et helstøbt design i sit hele udtryk, og at
der er tale om en lettere, mere dynamisk, afrundet og fjedrende konstruktion.
særligt lægges der vægt på, at den konstruktive løsning ved montagen af sidde- og fodplade på
sidestykkerne med unbrakoskruer giver en statisk stabilitet der eliminerer behovet for den af-
stivning med metalprofiler, som tripp trapp stolen anvender.
desuden opnås visse funktionelle forbedringer ved at ryglænet og sikkerhedsbøjlen kan indstil-
les i forskellige positioner.
4.2 dernæst de af leanderform aps … stillede supplerende spørgsmål:
spørgsmål 1:
frembyder leanderstolen for forbrugerne en nærliggende mulighed for forveksling med tripp
trapp stolen?
svar:
nej, der er efter vores bedste overbevisning ikke nogen nærliggende mulighed for forveksling af
de to stole. blandt mennesker med bare det mindste kendskab til, og interesse for møbler kan der
ikke være tvivl om at leander stolen er anderledes og ikke kan forveksles med tripp trapp
stolen. ligesom tripp trapp stolen har sit eget særpræg, har leanderstolen sit karakteristiske
svungne formsprog, så hos de fleste almindelige forbrugere vil forskellene være tydelige,
selv når stolene ikke præsenteres sammen.
spørgsmål 2:
adskiller formsproget i leanderstolen sig væsentligt fra formsproget i tripp trapp stolen og i
bekræftende fald, på hvilke punkter?
svar:
ja, formsproget i leanderstolen adskiller sig væsentligt fra formsproget i tripp trapp
stolen. som det kan ses af besvarelsen af flere af spørgsmålene fra advokat per håkon schmidt,
så er det især igennem leanderstolens organiske lethed og anderledes konstruktive l ø s n i n g er ,
a t m a n k a n s e e n t y d el i g f o r s k el p å d e to s to l e s d e si g n . d e si g n o g indstillings-
muligheder omkring rygstøtte og sikkerhedsbøjle er også markant forskellige på leander stolen i
fht. tripp trapp stolen.
                                                       8
                                                    - 10 -
       …
       spørgsmål 4:
       genfindes tripp trapps lige linjer og meget stringente form, samt anvendelsen af "l-formen"
       til sidevangerne og de vandrette ben, i leanderstolen?
       svar:
       nej (se endvidere svarene på bl.a. spm. 7 og 13 fra sagsøger og svar på supplerende spm. 1).
       det velkendte og karakteristiske formsprog der er anvendt i tripp trapp stolen, og som især
       kendetegnes ved det i sidevangerne brug af rette stykker massivt træ, kan ikke genfin-
       des i leanderstoien. der gøres i begge stole brug af en form der kan ligne et "l" eller et omvendt
       7-tal", men selve formgivningen af dette element adskiller sig væsentligt i de to stole.”
forklaringer
karsten larsen, country sales manager – nordic, stokke, har forklaret, at han varetager salg
og markedsføring af stokke i de nordiske lande. han har arbejdet for stokke i danmark si-
den 1990 og i norden siden 1998.
       sloganet ”stolen som vokser med barnet” begyndte stokke at bruge i 1977-78. sloganet
”stolen der vokser med barnet” blev brugt i danmark fra 1992. sloganet med ”som” er den
norske variant, der i danmark blev oversat til ”der”. da stolen ikke kan vokse, bygger sloga-
net på et ordspil, der udtrykker, hvordan stolen udvikler sig med barnet. tripp trapp sto-
len markedsføres med både designernavn og slogan.
       salget af tripp trapp stole har været oppe på 33.000 stk. i 2008 var salget 30.000 stk.
og i 2009 25.000 stk. i 2009 var fødselstallet faldende. sammenfattende er tripp trapps
markedsandel faldet. tripp trapp stolen er af en fantastisk god kvalitet med 7 års garanti
og med en reklamationsprocent på under 1. stolen forhandles gennem de gængse kæder,
herunder babysam, ønskebørn, kære børn samt enkelte møbelforretninger og børnebutik-
ker. der er sammenlagt 102 forhandlere i danmark med, hvilke der er indgået en forhand-
leraftale, der er notificeret i eu. markedsføringsomkostningerne udgør omkring 1,7 mio. kr.
årligt, hvoraf ca. 50 % vedrører tripp trapp stolen.
       leander stolen bygger på samme principper som tripp trapp stolen, og der er en stor
grad af forvekslingsfare i distributionsleddet samt hos kunderne. han kender ikke leander-
forms distribution. der er imidlertid en sammenfaldende distribution i babybranchen, der
udgør 95 % af omsætningen. den næsten ensartede prissætning gør samtidig forvekslingsfa-
ren endnu større.
       siden 2008 har stokke i udstillingsmæssigt øjemed hængt stolene op på væggen. det
begyndte i butikkerne og er en god måde at vise stolen frem på, ligesom salgsarealet bliver
                                                - 11 -
effektivt udnyttet. i stokkes nye butiksindretning kan stolen hænges på en aluminiumsskin-
ne via en clips. ved et standarddisplay på et podie var forhandleren forpligtet til at vise
mindst 3 stole ad gangen med henblik på at demonstrere stolens forløb og ændringsmulig-
heder.
       billederne af henholdsvis leanderforms udstilling i øksnehallen, af en ophængning af
leander stolen hos ønskebørn i brabrand og af en opstilling af leander stolen på et podie hos
babysam i vejle ligner tilnærmelsesvis samme opstillingsmåde som stokkes. billederne blev
formentlig taget i slutningen af 2009.
       stokkes erstatningskrav er opgjort på grundlag af et dækningsbidrag på 369 kr. pr. stol,
selvom der i dag er en større fortjeneste på tripp trapp stolen.
       baggrunden for brevet i december 2009 til forhandlerne var et sammenfald af flere
ting. der var flere verserende sager over hele verden, og det var et spørgsmål om kapacitet i
stokkes juridisk afdeling. forud for brevet var sagerne mod basson baby aps med lulu sto-
len samt tøjbamsen.dk med hauch alpha stolen netop blevet afsluttet. han kontrollerede
ikke, om forhandlerne efterlevede brevet. der var ingen indrapportering om, at forhandlerne
ikke havde overholdet brevet.
       brevet til forhandlerne blev sendt et par måneder efter, at stokke havde tabt den hol-
landske sag mod leanderform.
       der er tidligere sendt sådanne breve ud til forhandlerne, måske 3-4 gange. han husker
ikke, om der blev rettet henvendelse til forhandlerne inden sagen mod basson baby aps.
når en sag startes op, blev der sendt en orientering til forhandlerne. han får besked fra juri-
disk afdeling, når forhandlerne skal underrettes.
stig leander, direktør og eneejer af leanderform, har forklaret, at han har designet samtlige
af selskabets møbler. han har en håndværksmæssig baggrund som smed, og han har altid
haft interesse for formgivning.
       hans første produkt var leander vuggen. hans svigerinde ventede tvillinger, og da
han selv havde tre børn i forvejen, designede han vuggen. i dag ser vuggen ikke helt ud som
dengang.
       virksomheden startede i hans garage. han lånte siden 100.000 kr. og stiftede leander-
form aps. selskabet beskæftiger pt. 10 medarbejdere. selskabets omsætning voksede i be-
                                                - 12 -
gyndelsen voldsomt med 400-500 % årligt, men i de senere år var væksten faldet til 30-40 %.
selskabets markedsområde er danmark og udlandet. de har på verdensplan kunder i 35
lande. i danmark bliver produkterne solgt gennem de gængse kæder samt enkeltforhandle-
re. der er nogen af forhandlerne, som har internetsalg.
       i hans design lægger han vægt på, hvem der skal bruge møblet, dvs. børnene. møbler-
ne skal samtidig slippe det barnlige udtryk og arbejde mere sammen med de voksnes møb-
ler, der også står rundt om spisebordet. derudover skal der arbejdes med gode materiale-
valg. formspændt træ er i den forbindelse et interessant materiale at arbejde med.
       udviklingen af leander stolen var en proces, der begyndte primo 2006. den første pro-
totype var i en rå udgave klar i september 2006, hvor den blev vist på kind + jugend messen
i tyskland. det var svært at svare på, hvor hans inspiration kom fra. han havde ikke fået in-
spirationen fra tripp trapp stolen, og han undersøgte ikke forinden markedet for børne-
stole. leander stolen skulle være fysisk let og komme børnene i møde, herunder med mulig-
hed for indstilling af sæde, ryg og bøjle.
       han er autodidakt og har udviklet sin egen metode. ved design af et nyt møbel finder
han først møblets fysiske rammer – dvs. højde og bredde. han laver herefter en tegning på
en blød plade, eksempelvis flamingo, og former herefter møblet på stedet. han sætter even-
tuelt noget pap på og klipper det til. det er en organisk proces uden brug af computer. han
brugte samme metode ved udviklingen af leander stolen. han kendte på forhånd tripp
trapp stolen, men ikke sitti stolen. han havde ikke ved fremstillingen af leander stolen en
tripp trapp stol stående i værkstedet.
       leander stolen produceres i rumænien. den første leander stol blev solgt i slutningen af
2008 eller begyndelsen af 2009. der var mange startvanskeligheder forbundet med produkti-
onen. den første producent nåede at lave en mindre serie, hvorefter fabrikken lukkede. der
blev herefter fundet en ny producent, som også kort efter lukkede, hvorefter den nuværende
producent blev fundet. leander stolen har kontinuerligt været på det danske marked i et års
tid – formentlig siden foråret 2009.
       selskabet har opnået priser og nomineringer for leander vuggen. leander stolen har
ikke vundet nogen priser. selskabet har ikke gjort meget for at markedsføre leander stolen.
der var tale om et nystartet selskab, hvor ressourcerne skulle prioriteres, og hvor samtlige
                                                - 13 -
produkter var vigtige. det var endvidere ikke behageligt at blive sagsøgt for at have lavet et
kopiprodukt. selskabet har derfor holdt lav profil med leander stolen.
       forhandlerne i danmark reagerede positivt på stolen. salgsprisen til forhandlerne er
ca. 675 kr., og dækningsbidraget er på ca. 40 %. inden stokke udsendte forhandlerbrevet
havde selskabet 85-88 forhandlere i danmark, hvilket i 90 % af tilfældene var kæder. der
blev solgt ca. 120 stole om måneden til ca. 86 forhandlere. efter forhandlerbrevet blev for-
handlerskaren reduceret til 8-9 butikker, og der var ingen kæder tilbage, kun enkeltbutikker.
stokkes forhandlerbrev har derfor haft store konsekvenser for selskabet. han havde eksem-
pelvis ansat en sælger, da leander stolen kom på markedet. sælgeren skulle køre rundt til bu-
tikkerne og oparbejde kendskabet til leander stolen. sælgeren blev opsagt, da det ikke længe-
re var lønsomt, så længe selskabet ikke havde fri adgang til markedet.
       bilag 10 er et informationsskilt udarbejdet af leanderform vedrørende leander stolen.
han har ikke selv lavet skiltet, men han har selvfølgelig været inde over det. det var først
ved sagsanlægget, at han blev opmærksom på teksten ”vokser med barnet”. teksten blev ef-
terfølgende fjernet. det var ikke afgørende, at der stod ”vokser med barnet”. det grundlæg-
gende var, at stolen havde en justeringsmulighed. han kendte ikke stokkes slogan som va-
remærke. han mener ikke, at teksten er blevet benyttet på andre skilte. skiltet blev sendt ud
til forhandlerne i forbindelse med, at den førnævnte sælger begyndte at opdyrke markedet,
og der viste sig et behov for noget salgsmateriale til butikkerne. dette var formentlig i slut-
ningen af 2009.
       det er gængs i mange brancher at hænge produkterne op på væggen eller udstille dem
på et podie. salgsarealerne skal udnyttes bedst muligt, og kvadratmeterprisen på et butiks-
areal er enormt dyrt. selskabet lavede også et beslag til brug for ophængningen af stolene i
butikkerne. podiet med tre leander stole hos babysam i vejle var egentlig tiltænkt et butiks-
vindue. podiet var kun beregnet til at vise to stole - én set forfra og én set fra siden. opstil-
lingen med tre leander stole skete ikke på leanderforms initiativ. leanderform benytter sig i
øvrigt ikke længere af podier. han har sikkert set, at stokke udstiller tripp trapp stolen på
et podie. han var dog ikke opmærksom herpå, da han lavede podiet til butiksvinduet.
       overskriften ”trip traps afløser” er ikke forfattet af ham. han kendte ikke til hjemme-
siden og har ikke hjulpet med opsætningen heraf. han foretog sig ikke noget, da han blev
bekendt med teksten og hjemmesiden.
                                               - 14 -
skønsmændene thomas dickson og hans thyge raunkjær har vedstået syns- og skønser-
klæringen og har supplerende forklaret, at ingen af dem tidligere har været udmeldt som
skønsmænd.
       den ”organisk svungne” trend er en blandt flere parallelle trends, som tidsmæssigt
svinger frem og tilbage. leander stolens opadgående bue på underdelen er en markant for-
skel i forhold til tripp trapp stolens meder og trædepuder og udgør dermed en anden
æstetisk oplevelse. fastgørelsen af leander stolens rygstykke på vangerne er en anden for-
skel, ligesom monteringen af sidde- og fodpladen er en tredje forskel. den fjerde forskel er
muligheden for at indstille sikkerhedsbøjlen i to positioner, og den femte forskel er, at lean-
der stolen nærmest ”skræver” med benene på det bagerste stykke.
       af ligheder mellem leander stolen og sitti stolen kan nævnes knækket på ryg-
gen/vangerne, hvis man skal helt ud i yderlighederne. der er et stort svunget forløb på sitti
stolen, hvorimod det på leander stolen er en lille parentetisk bøjning. det er vanskeligt at
sammenligne stolene, da sitti stolen er en søjlekonstruktion, og leander stolen er bygget med
to vanger. vedrørende forskellene kan nævnes, at sitti stolens sidde- og fodplade kan indstil-
les uden brug af værktøj. derimod er fastgørelsesmåden mere diskret på leander stolen. der
er sammenfattede store forskelle i formgivningen af henholdsvis sitti stolen og leander sto-
len.
       vedrørende et eventuelt kendskab til sitti stolen ved fremstillingen af leander stolen
forklarede skønsmændene, at en designer/producent normalt er orienteret om, hvad der sker
på et segments område.
       leander stolen kan ikke betegnes som en bearbejdelse af tripp trapp stolen, da lean-
der stolen har et særegent formsprog og flere designmæssige forskelligheder. leander stolen
er et nyt og selvstændigt værk, hvor de forskellige udtryk og detaljer hænger sammen. der
er et overordnet organisk fællesudtryk, herunder eksempelvis den bladagtige ryg. alle detal-
jerne underordner sig den samme fortælling. inspirationen til et nyt produkt kommer ofte
fra de produkter, som vi omgiver os med. det er således forkert at tro, at et nyt design kræ-
ver, at der skal opfindes en helt ny form.
       vedrørende forvekslingsmuligheden har de svaret efter bedste overbevisning. det er
ikke muligt at se, hvad der sker i forbrugernes hoveder, hvilket igen er påvirket af den kon-
                                                - 15 -
krete markedsføring. der er sammenfattende tale om to forskellige designs. leander stolen er
et selvstændigt design og fremstår ikke som en efterligning af tripp trapp stolen eller sitti
stolen. en gennemsnitsforbruger vil derfor kunne se forskel på stolene.
parternes synspunkter
stokke har gjort gældende, at stokke har ophavsret til tripp trapp stolen, og at leander
stolen er en efterligning heraf. tripp trapp stolen er endvidere beskyttet som et tredimen-
sionelt varemærke, ligesom sloganet ”stolen der vokser med barnet” er beskyttet som vare-
mærke. efter en samlet vurdering er leander stolen endvidere en meget nærgående efterlig-
ning af tripp trapp stolen, hvilket er i strid med markedsføringsloven. endelig har stokke
ikke misbrugt sin position ved sin henvendelse til tripp trapp forhandlerne.
       ved højesterets dom i tvilum sagen blev det afgjort, at tripp trapp stolen nyder be-
skyttelse som brugskunst efter ophavsretslovens § 1, og at den ophavsretlige beskyttelse er
begrænset til nærgående efterligninger.
       i nærværende sag er der afholdt syn og skøn. skønsmændene har ikke tidligere været
udmeldt i en retssag, hvilket også er kommet til udtryk i skønserklæringen. skønsmændene
har således fortabt sig i detaljerne på leander stolen, herunder de buede ben og monteringen
bagfra af ryg, sidde- og fodplade. den smule variation, der er på leander stolen, er dog ikke
tilstrækkelig til at bringe den ud af tripp trapp stolens beskyttelsesområde.
       tripp trapp stolen og leander stolen har samme geometri og virkemidler, og der er
ikke lavet meget om. stig leander har forklaret, at han ikke havde tripp trapp stolen i
tankerne ved designet af leander stolen. dette er dog højst usandsynligt, hvorfor retten bør se
bort fra stig leanders forklaring herom.
       der skal sondres mellem helhedsvurderingen og formsproget. der er begrundet tvivl,
om skønsmændene har forstået denne sondring. det afgørende er, om leander stolen efter en
juridisk helhedsvurdering, opleves som værende væsentlig forskellig fra tripp trap sto-
len. stolenes formsprog er forskelligt, men helhedsindtrykket er stadig det samme, hvorfor
der foreligger en krænkelse af tripp trapp stolen. tripp trapp stolen har en stærk be-
skyttelse og er et indarbejdet produkt, og der er risiko for, at forbrugerne forveksler produk-
terne.
                                               - 16 -
       såfremt leander stolen skal være ophavsretligt beskyttet, skal den flytte sig så tilstræk-
keligt meget fra tripp trapp stolen, for at der kan være tale om et nyt værk. leanderform
har ikke vundet nogen priser for leander stolen, og skønsmændene kom under afhjemlingen
ikke med en grundig forklaring på, hvorfor leander stolen var et nyt værk. leander stolen er
alene en moderne udgave af tripp trapp stolen og dermed ikke et nyt selvstændigt værk.
leander stolen er underdelen af tripp trapp stolen og overdelen af sitti stolen. der er der-
for tale om en meget snæver begrundelse for overhovedet at betragte leander stolen som et
nyt værk.
       den varemærkeretlige beskyttelse vedrører forbindelsen til kunden og markedet. en
vare kan blive sit eget varemærke – et tredimensionelt varemærke. stokke har fået registreret
tripp trapp stolen som et tredimensionelt varemærke. der er en nærgående lighed mel-
lem stolene og dermed en forvekslingsrisiko, hvorfor der er tale om en overtrædelse af va-
remærkelovens § 4.
       ved sø- og handelsrettens afgørelse i sagen stokke mod basson baby aps er det af-
gjort, at stokkes slogan ”stolen der vokser med barnet” gennem indarbejdelse har opnået
særpræg som varemærke i relation til barnestole. leanderform har i sin markedsføring be-
nyttet betegnelsen ”vokser med barnet”. dette udgør en krænkelse af stokkes varemærke.
       desuden lægger leanderforms markedsføring af leander stolen sig tæt op af stokkes
markedsføring af tripp trapp stolen. stig leander har forklaret, at han ikke kendte sitti
stolen, selvom den havde været på markedet siden 1994, ligesom han heller ikke kendte
stokkes slogan, eller udstillingen af tripp trapp stolen på et podie eller ved ophængning
på væggen. der er en grundlæggende regel om kendskab til markedet, hvilken leanderform
ikke har overholdt ved at ”trampe” direkte ind i andres rettigheder.
       samlet gøres det gældende, at kombinationen af produktefterligningen, beskyttelsen
efter varemærkeloven af stol og slogan, og den ensartede markedsføring gør, at der forelig-
ger en krænkelse af markedsføringslovens §§ 1 og 18. leanderform har i stedet for at distan-
cere sig fra stokke gjort det direkte modsatte og lagt sig tæt op ad stokke.
       leanderform er herefter erstatningsansvarlig for stokkes tab, der samlet kan opgøres
til 1.400 stole ganget med et dækningsbidrag på 369 kr. der er i den forbindelse alene nedlagt
krav om en erstatning på 100.000 kr. endvidere skal peter opsvik tilkendes en godtgørelse
på 30.000 kr.
                                                 - 17 -
       vedrørende stokkes forhandlerbrev gøres det gældende, at enhver har ret til at beskyt-
te sit eget produkt. af forhandlerkontrakten, hvis vilkår er godkendt af eu-kommissionen,
fremgår, at forhandleren ikke har ret til at markedsføre eller sælge produkter, der krænker
stokkes rettigheder. leanderform har i den forbindelse påberåbt sig markedsføringslovens §
3, der dog ikke dækker dette forhold, men derimod vildledende og urigtige angivelser. der
er ikke handlet aggressivt fra stokkes side, da det fremgår af brevet, at stokke mener, at der
foreligger en krænkelse, og da sagerne mod basson baby aps og tøjbamsen.dk i øvrigt net-
op var blevet vundet. det fremgår endvidere af forhandlerkontrakten, at stokke ”uden uri-
melig forsinkelse [skal] tage alle nødvendige skridt til at få de krænkende produkter fjernet
fra markedet”, hvilket er sket med anlæggelse af nærværende retssag.
leanderform har gjort gældende, at leander stolen ikke er en efterligning af tripp trapp
stolen. dette er godtgjort ved skønserklæringen, der endda tillægger leander stolen en op-
havsretlig beskyttelse.
       det bestrides ikke, at tripp trapp stolen er ophavsretligt beskyttet. spørgsmålet er
derimod omfanget af denne beskyttelse, hvilket højesteret har gjort op med. ved et funktio-
nalistisk formsprog er der en minimal beskyttelse begrænset til meget nærgående efterlig-
ninger.
       allerede fordi leander stolen ikke er en efterligning, kan der heller ikke være tale om en
nærgående efterligning. skønserklæringen, der er udarbejdet af en henholdsvis anerkendt
industriel designer og møbelarkitekt, gør klart og utvetydigt op med beskyttelsen af tripp
trapp stolen. ved produktefterligningssager bør retten følge skønserklæringen, og det vil
være meget usædvanligt, såfremt retten vælger at tilsidesætte skønserklæringen.
       der er i sagen tale om to vidt forskellige stole. tripp trapp stolen er udtryk for den
stringente 70-er stil, og leander stolen er udtryk for den organiske stil. der er på hvert enkelt
punkt forskel på stolene, herunder i detaljen samt i helhedsindtrykket. eventuelle ligheder
skyldes samme funktionelle formål. begge stole er bagud vendte, hvilket er betinget af ind-
stillingen af sæde- og fodplade. der er for begges vedkommende tale om frisvinger stole
uden bagben, hvilket har været anvendt siden 1920, hvor mies van der rohe lavede en så-
dan. leander stolen er i den henseende en rigtig frisvinger stol med den fjedrende effekt.
leander stolen må betragtes som et nyt og selvstændigt værk i et helstøbt design.
                                                  - 18 -
        stig leander har forklaret, at han kendte tripp trapp stolen, men at han ikke benyt-
tede den som udgangspunkt. skønserklæringen, der i øvrigt stemmer overens med den hol-
landske dom, bekræfter dette.
        stig leander har forklaret, at han ikke kendte sitti stolen. efter skønserklæringen kan
det lægges til grund, at leander stolen kan være designet uden kendskab til sitti stolen. det er
endvidere spørgsmålet, hvor kendt sitti stolen overhovedet er. der er ingen lighedstræk mel-
lem de to stole, og hvis der overhovedet skulle være en lighed, må der være tale om en lovlig
dobbeltfrembringelse.
        stokke har under sagen forsøgt at kumulere rettighederne fra to forskellige stole - nem-
lig tripp trapp stolen og sitti stolen – og har herefter påstået, at leander stolen er en kræn-
kelse af den kumulerede stol. hvis der imidlertid hverken er en krænkelse af tripp trapp
stolen eller sitti stolen hver for sig, er der heller ikke nogen krænkelse sammenlagt.
        tripp trapp stolen er registreret som et tredimensionelt varemærke. der er meget
strenge regler for tredimensionelle varemærker, og i dag kunne stokke ikke have opnået en
sådan registrering. en vare kan således ikke være sit eget varemærke, og der er derfor ingen
ekstra beskyttelse at hente fra varemærkeloven. der skal således efter begge regelsæt foreta-
ges den samme vurdering.
        vedrørende den påståede markedsføringsretlige beskyttelse gøres det gældende, at så-
fremt der ikke foreligger en efterligning eller tilstræbt efterligning, foreligger der heller ikke
nogen konceptplagiering. der er ingen forvekslingsrisiko. forbrugerne er udmærket i stand
til at adskille produkterne. leanderform har endvidere ikke opfordret forhandleren til på sin
hjemmeside at sammenligne leander stolen med tripp trapp stolen. det er tillige nyt, at
det skulle være odiøst at kræve næsten samme pris for produktet.
        med hensyn til stokkes konceptsynspunkt er dette gjort gældende på et temmelig løst
grundlag. der er fremlagt et billede fra en messe og to butiksudstillinger. der er tale om to
forskellige omsætningsled – messen er rettet mod forhandlerne, og butikkerne er rettet mod
forbrugerne. det er fuldstændig udokumenteret, at stokke skulle have opfundet konceptet
med ophængning af stole på væggen. endvidere ligner stokkes og leanderforms stande ikke
hinanden. der er intet fantastisk ved at udstille stolene på et podie - dette sker også i bilka.
det er endelig ikke leanderform, der har opstillet tre stole på podiet, men derimod forhand-
leren.
                                                 - 19 -
       efter sø- og handelsrettens dom i sagen stokke mod basson baby aps må det konsta-
teres, at varemærket ”stolen der vokser med barnet” har opnået særpræg gennem indarbej-
delse. der er dog overordnet tale om en beskrivende tekst, hvorfor beskyttelsen er snæver og
afgrænset til den præcist samme ordlyd. leanderform har brugt udtrykket ”vokser med
barnet”. dette er ikke forveksleligt med ”stolen der vokser med barnet”. som det fremgår af
leanderforms annonce, er teksten ”vokser med barnet” et blandt flere udsagn, der beskriver
leander stolens funktion. efter varemærkelovens § 5 er det tilladt at beskrive produktets
funktion og egenskaber.
       der foreligger samlet ikke nogen krænkelse, hvorfor der heller ikke skal udmåles no-
gen erstatning. såfremt retten kommer frem til, at der er en krænkelse, har stokke ikke do-
kumenteret noget tab. et eventuelt rimeligt vederlag må udmåles på baggrund af ca. 1.400
solgte stole. vedrørende den påståede konceptkrænkelse er det markedsføringsretlige tab li-
geledes udokumenteret.
       ved stokkes brev blev 77 af 86 forhandlere bedt om at vælge side inden 48 timer. for-
handlerne valgte ikke overraskende at efterleve stokkes krav, da forhandlerne er mest af-
hængige af stokke. leanderform mistede herved 90 % af sit forhandlernet. stokkes henven-
delse kom endvidere på et tidspunkt, hvor stokke havde kendt til leander stolen i 1½ år, og
hvor stokke netop havde tabt sagen i holland til leanderform om den nøjagtigt samme stol,
og skønserklæringen i nærværende var samtidig undervejs. stokke valgte derfor det ekstra-
ordinære skridt og fik et de facto fogedforbud i markedet.
       det i stokkes forhandlerkontrakt fastsatte vilkår er ikke ulovligt. derimod er håndhæ-
velsen af vilkåret ulovligt og i strid med god markedsføringsmæssig skik og reglerne om
sammenlignende reklame. af konkurrenceankenævnets afgørelse af 5. december 1997 frem-
går, at stokke kun kan påberåbe sig vilkåret, når ”der foreligger et objektivt grundlag derfor
af en så betydelig klarhed, at risikoen for, at der foreligger misbrug af en dominerende posi-
tion, ikke kan anses for væsentlig”. hvis dette overføres på den markedsføringsretlige vur-
dering, skal stokke enten afvente domsafsigelsen eller i det mindste en skønserklæring. der
forelå ikke et sådant objektivt grundlag for stokkes henvendelse til forhandlerne. stokke må
ikke vildlede, miskreditere eller fremstille overfor markedet, at det er tale om en kopi, hvis
dette ikke er tilfældet. dette er retsstridigt og utilbørligt efter markedsføringsloven. stokke
burde i givet fald have benyttet sig af reglerne om nedlæggelse af fogedforbud.
                                                 - 20 -
       stokke ifalder derfor ved sin retsstridige og utilbørlige adfærd et erstatningsansvar ef-
ter markedsføringslovens §§ 1 og 3, jf. § 20, stk. 2 og 3.
sø- og handelsrettens afgørelse
det er ubestridt, at peter opsviks udformning af tripp trapp stolen nyder beskyttelse som
brugskunst efter ophavsretsloven.
       skønsmændene har udtalt, at tripp trapp stolen har et for 1970’erne tidstypisk de-
sign med brug af lige stykker træ, rette linjer og en kraftig dimensionering, hvorimod leander
stolen har et spinklere, lettere og mere afrundet organisk udseende. på leander stolens un-
derdel er der en opadgående bue, hvorved stolen hviler på fire punkter, hvorimod tripp
trapp stolen nærmest står på to meder med fire påmonterede ”trædepuder”. der er endvi-
dere forskel på stolenes montering af henholdsvis ryglæn, sidde- og fodplade og sikkerheds-
bøjle.
       efter skønsmændenes vurdering besidder leander stolen besidder så mange karakteri-
stiske egne designelementer, at den ikke kan betegnes som en bearbejdelse af tripp trapp
stolen, men at den derimod må betragtes som et selvstændigt design.
       herefter og ud fra en samlet helhedsvurdering er der en betydelig forskel mellem
leander stolen og tripp trapp stolen. det er derfor ikke godtgjort, at der foreligger en
krænkelse af stokkes rettigheder til tripp trapp stolen.
       den omstændighed, at tripp trapp stolen er registreret som et tredimensionelt va-
remærke, kan ikke føre til et andet resultat, da der ikke foreligger en nærgående efterligning
eller forvekslingsrisiko. leanderform har derfor ikke overtrådt varemærkelovens § 4 ved
markedsføring og salg af leander stolen.
       efter bevisførelsen lægger retten til grund, at fremvisning af stole ved ophængning på
væggen eller opsætning på et podie er en alment forekommende udstillingsform i møbel-
branchen. det bemærkes i øvrigt, at det ikke er godtgjort, at leanderform har stillet krav til
forhandlerne om, at der skulle udstilles tre leander stole på podiet. opstillingen på podiet er
derfor alene udtryk for den pågældende forhandlers eget valg.
                                                - 21 -
      vedrørende overskriften ”trip traps afløser” på børnebiksens hjemmeside, er det ikke
godtgjort, at leanderform på nogen måde har påvirket eller haft indflydelse på udformnin-
gen heraf.
      herefter findes leanderform – uanset brugen af udtrykket ”vokser med barnet” – ikke
at have overtrådt markedsføringslovens § 1.
      leanderform frifindes herefter for stokkes påstand 1, 2, 4 og 6.
      sø- og handelsretten har i dom af 17. november 2009 i sagen peter opsvik og stokke
as mod basson baby aps fastslået, at stokkes slogan ”stolen der vokser med barnet” gen-
nem en kraftig markedsføring og indarbejdelse har opnået særpræg i relation til produktet
barnestole.
       ved leanderforms brug af udtrykket ”vokser med barnet” i annoncer for leander sto-
len er der en klar reference til og forvekslingsrisiko med stokkes varemærke. leanderform
krænker derfor stokkes varemærkeret ved brugen heraf. der gives derfor stokke medhold i
påstand 3.
      efter det ovenfor anførte, og da det ikke er godtgjort, at stokke har lidt tab ved lean-
derforms anvendelse af sloganet, frifindes leanderform for krav om erstatning. efter om-
stændighederne, herunder at leanderform straks ved påkrav fjernede sloganet, tilkendes der
ikke stokke et vederlag, hvorfor leanderform frifindes for påstand 5.
      stokke rettede skriftlig henvendelse til sine forhandlere og meddelte, at der var indledt
sag mod leanderform vedrørende leander stolen, der blev anset for at være ”en kopi af tripp
trapp”. det blev samtidig meddelt forhandlerne, at salget og markedsføringen af leander
stolen skulle ophøre inden for 48 timer, og at forhandleraftalen med tripp tripp i modsat
fald ville blive opsagt med øjeblikkelig virkning.
      ved henvendelsen til forhandlerne har stokke givet udtryk for sin subjektive vurde-
ring af sagen og har samtidig omtalt leander stolen som en ”kopi”. henvendelsen skete efter
viden om resultatet af den hollandske dom, men stokke undlod at oplyse om den. stokke
burde have vidst, at en sådan ufuldstændig og dermed misvisende henvendelse var egnet til
mærkbart at påvirke forhandlernes markedsadfærd på en sådan måde, at de reelt undlod at
forhandle leanderform.
                                                - 22 -
       stokke findes derfor ved forhandlerbrevet at have overtrådt reglerne om god markeds-
føringsskik og markedsføringslovens § 3, hvorfor leanderforms påstand 1 og 2 tages til føl-
ge.
       under hensyn til sagens resultat skal stokke as og peter opsvik i forening betale sags-
omkostninger til leanderform aps, der fastsættes til 53.900 kr., heraf dækker 3.900 kr. udgif-
ten til retsafgift, og 50.000 kr. dækker udgiften til advokatbistand. retten har ved fastsættel-
sen af sidstnævnte beløb lagt vægt på sagens værdi, karakter og forløb, herunder at der har
været afholdt syn og skøn.
       stokke as og peter opsvik har foreløbigt afholdt udgiften til syn og skøn med 58.050
kr. da syn og skønnet har haft afgørende betydning for sagens afgørelse, skal stokke as og
peter opsvik i forening endeligt afholde udgiften hertil.
                                       thi kendes for ret:
leanderform aps skal anerkende at være uberettiget til at benytte betegnelsen ”leandersto-
len • vokser med barnet” ved markedsføring og salg af stolen vist på bilag 1.
leanderform aps frifindes for påstand 1-2 og 4-6.
stokke as skal anerkende at have handlet i strid med markedsføringslovens §§ 1 og 3 ved
udsendelse af bilag j til stokke as’ forhandlere.
stokke as skal anerkende at være erstatningsansvarlig for det af leanderform aps lidte tab,
som følge af stokke as’ overtrædelse af markedsføringslovens §§ 1 og 3.
stokke as og peter opsvik skal i forening betale 53.900 kr. i sagsomkostninger til leander-
form aps og skal endeligt afholde udgiften til syn og skøn med 58.050 kr.
sagsomkostningsbeløbet forrentes efter rentelovens § 8a.
                                   - 23 -
carsten vagn jacobsen     mette christensen           thorkild juul jensen
                                     (sign.)
                                 ___ ___ ___
                      udskriftens rigtighed bekræftes
                      p.j.v. sø- og handelsretten, den


text:
 tfa
                                           udskrift
                                                af
                           sø- & handelsrettens dombog
                                         ____________
                                           kendelse
afsagt den 2. februar 2015.
b-56-14
s aps under konkurs
(advokat lars skanvig)
mod
x
indledning
denne sag drejer sig om konkurskarantæne i tilknytning til behandling af konkursboet s
aps. selskabet er ifølge en fuldstændig rapport fra erhvervsstyrelsen stiftet den 28. juni 2011
af x med en selskabskapital på 80.000 kr., der blev indbetalt kontant til kurs 312,5. selskabets
havde regnskabsår fra 1. juli til 30. juni, og første regnskabsperiode løb fra den 28. juni 2011
til den 30. juni 2011. x har ifølge samme rapport siden stiftelsen været registreret som direk-
tør i selskabet. selskabets formål var at drive tøjforretning og dermed efter ledelsens skøn
forbundet virksomhed.
                                                           -2-
erhvervsstyrelsen traf den 5. februar 2014 beslutning om tvangsopløsning af selskabet, og
den 25. marts 2014 blev advokat lars skanvig udnævnt som likvidator. på dennes anmod-
ning blev selskabet den … 2014 taget under konkursbehandling, og likvidator blev samtidig
udpeget som kurator i konkursboet.
skifteretten har den 12. september 2014 taget kurators indstilling om at indlede konkurska-
rantæne mod x til følge.
påstande
i et processkrift modtaget i sø- og handelsretten den 26. september 2014 har kurator nedlagt
påstand om, at x pålægges konkurskarantæne i tre år.
processkriftet er telefonisk forkyndt for x den 24. november 2014, hvor hun samtidig bekræf-
tede at have modtaget rettens brev af 29. september 2014 med bilag. brevet indeholdt en
svarfrist på 14 dage fra forkyndelsen. x har ikke svaret på rettens henvendelser og har såle-
des hverken nedlagt en påstand eller anmodet om mundtlig behandling. sagen er herefter
behandlet på skriftligt grundlag.
oplysninger i sagen
det hedder i kurators processkrift blandt andet:
       ”…selskabets virksomhed bestod i at drive en tøjforretning. tøjforretningen blev drevet fra lejede
       lokaler på adressen … københavn.
       en gennemgang af selskabets kontoudtog sammenholdt med oplysninger fra udlejer af lokalerne,
       u, viser, at selskabet har været i drift i perioden fra den 15. juli 2011 til den 31. august 2013. le-
       jekontrakt vedrørende lokalerne beliggende … københavn fremlægges som bilag 4 og kontoud-
       skrifter for selskabets konto i sydbank for perioden 29. juni 2011 til 8. januar 2014 (med undtagel-
       se af posteringsoversigter for perioden 8. juli 2011 til 31. august 2011) fremlægges som bilag 5.
                                                     -3-
kurator har adskillige gange forgæves forsøgt at komme i kontakt med x, bl.a. for en drøftelse af
årsagen til selskabets konkurs. konkursen synes på grundlag af kurators undersøgelser at skyldes,
at selskabets drift var indstillet, og at selskabet, som var insolvent, herefter undlod at indlevere
årsregnskab til erhvervsstyrelsen.
selskabet opsagde efter det oplyste lejemålet vedrørende lokalerne beliggende … københavn, med
virkning fra den 31. august 2013, hvorefter driften antageligt endeligt er ophørt.
1.1 bogføring
på trods af drift i selskabet har x ikke til kurator indleveret selskabets bogføringsmateriale. det
fremgår af selskabets kontoudtog (bilag 5), at der har været bogføringspligtige transaktioner i hele
perioden fra den 29. juni 2011 til den 8. januar 2014.
1.2 indberetning af moms og indeholdelse af a-skat
selskabet har haft pligt til at foretage kvartalsvis indberetning af moms, jf. momslovens § 47, stk.
5.
for perioden 1. oktober 2011 til 31. december 2011 er der den 2. april 2012 indberettet købsmoms
med kr. 57.054 og salgsmoms med kr. 47.366 (bilag 6). for perioden fra den 1. januar 2012 til den
31. marts 2012 er der den 6. juli 2012 indberettet købsmoms med 27.633 og salgsmoms for kr.
44.804 (bilag 7). endelig er der for perioden fra den 1. april 2012 til den 30. juni 2012 den 11.
september 2012 indberettet købsmoms for kr. 49.503 og salgsmoms for kr. 66.141 (bilag 8). der er
ikke indberettet moms for perioderne den 1. juli 2012 til den 30. september 2012, den 1. oktober
2012 til den 31. december 2012, den 1. januar 2013 til den 31. marts 2013, den 1. april 2013 til
den 30. juni 2013 og den 1. juli 2013 til den 30. september 2013, jfr. oversigt over selskabets
momsindberetninger, der vedlægges som bilag 9.
det fremgår af selskabets kontoudtog, at selskabet har modtaget betalinger for kr. 242.550 i perio-
den fra den 1. juli 2012 til den 30. september 2012 (bilag 5). der skulle således have været indbe-
rettet salgsmoms i denne periode for i hvert fald kr. 60.638. i perioden 1. oktober 2012 til 31. de-
cember 2012 har selskabet modtaget betalinger for kr. 262.840,56 (bilag 5). der skulle således have
været indberettet salgsmoms i denne periode for i hvert fald kr. 65.710. fra 1. januar 2013 til 31.
                                                         -4-
     marts 2013 har selskabet modtaget betalinger for kr. 349.293,33 (bilag 5). der skulle således have
     været indberettet salgsmoms i denne periode for kr. 87.323. i perioden fra den 1. april 2014 til den
     30. juni 2014 har selskabet modtaget betalinger for kr. 201.722,48 (bilag 5). der skulle således ha-
     ve været indberettet salgsmoms i denne periode for i hvert fald kr. 50.431. endelig har selskabet i
     perioden 1. juli 2013 til 30. september 2013 modtaget betalinger for 242.619,99, og der skulle såle-
     des have været indberettet salgsmoms for perioden for i hvert fald kr. 60.655.
     selskabet har haft pligt til at indeholde a-skat af lønudbetalinger, jf. kildeskattelovens § 46, stk. 1.
     selskabet har samtidig haft pligt til at indberette indkomsten til indkomstregisteret hver den 10. i
     måneden for så vidt angår den forudgående måned, jf. indkomstregisterlovens § 4, stk. 1.
     der er løbende i perioden september 2011 til juli 2013 udbetalt i alt kr. 295.417. udbetalingerne er
     mærket ”overført a conto løn” eller lignende. udbetalingerne anses på det foreliggende grundlag,
     og idet selskabet efter det oplyste ikke har haft ansatte, for at være sket til x.
     på det foreliggende grundlag anses betalingerne for at være indeholdelsespligtige lønudbetalinger,
     jf. kildeskattelovens § 46, og indberetningspligtige, jf. indkomstregisterlovens § 3, jf. skattekontrol-
     lovens § 7, stk. 1, nr. 1.
     der ses ikke at være foretaget indberetning af lønudbetalingerne, ligesom der ikke ses at være inde-
     holdt eller indbetalt a-skat på noget tidspunkt (bilag 10).
     desuden er der i selskabets driftsperiode udbetalt i alt kr. 521.249,04 mærket ”bankoverf. lån til-
     bageført” eller ”overført lån x”, og i perioden 23. august 2013 til 29. august 2013 er der overført
     i alt kr. 12.970 mærket ”overført salg af privat tøj”. der ses ikke at være ydet lån fra x til selska-
     bet. ligeledes er det ikke dokumenteret, at x skulle have solgt sit private tøj gennem selskabet. ud-
     betalingerne, i alt kr. 534.219,04, må på dette grundlag anses for ulovlige anpartshaverlån til x,
     jfr. selskabslovens § 210. der ses heller ikke at være foretaget indberetning til skat af disse udbe-
     talinger…”
synspunkter
kurator har i sit processkrift til støtte for påstanden anført:
                                                        -5-
     ” anbringender
     x har i perioden fra stiftelsen den 28. juni 2011 indtil hendes fratræden som direktør i forbindelse
     med, at selskabet den 25. marts 2013 blev taget under tvangsopløsning, tilsidesat selskabets pligt
     til registrering og dokumentation, jf. bogføringslovens § 6 – 9. overtrædelse af de nævnte be-
     stemmelser kan være strafbar efter bogføringslovens § 16.
     x har for perioden den 1. juli til den 30. september 2012, den 1. oktober til den 31. december 2012,
     den 1. januar 2013 til den 31. marts 2013, den 1. april 2013 til den 30. juni 2013 og i perioden fra
     den 1. juli 2013 til den 30. september 2013 tilsidesat selskabets pligt til at indberette korrekt
     moms, jf. momslovens § 57. forsætlig eller groft uagtsom overtrædelse af momslovens § 57, kan
     være strafbar efter momslovens § 81, stk. 1, nr. 2.
     x har for perioden september 2011 til juli 2013 tilsidesat selskabets pligt til at indeholde a-skat af
     lønudbetalinger, jf. kildeskattelovens § 46. forsætlig eller groft uagtsom overtrædelse af kildeskat-
     telovens § 46 kan være strafbar efter kildeskattelovens § 74, stk. 1, nr. 1.
     x har for perioden september 2011 til juli 2013 tilsidesat selskabets pligt til at indberette lø-
     noplysninger korrekt til indkomstregisteret, jf. indkomstregisterlovens § 2 – 3, jf. skattekontrollo-
     vens § 7, stk. 1, nr. 1. forsætlig eller groft uagtsom overtrædelse af indkomstregisterlovens § 2 kan
     være strafbar efter indkomstregisterlovens § 11, stk. 1.
     endelig har x i selskabets driftsperiode udbetalt i alt kr. 534.219,04 til sig selv. udbetalingerne ses
     fremstår ikke som relaterede til selskabets drift eller forretningsmæssigt begrundede i øvrigt. udbe-
     talingerne er i strid med selskabslovens § 210. overtrædelse af selskabslovens § 210 straffes med
     bøde, jfr. selskabslovens § 367.
     det gøres på det grundlag gældende, at x har udøvet groft uforsvarlig forretningsførelse, og at
     hun derfor er uegnet til at deltage i ledelsen af en erhvervsvirksomhed, jf. konkurslovens § 157. x
     bør derfor pålægges konkurskarantæne i 3 år, jf. herved konkurslovens § 158, stk. 1, 1. pkt., idet
     der ikke er særlige grunde, der taler for, at konkurskarantæne bør pålægges for en kortere periode
     end 3 år, jf. bestemmelsens 2. pkt.”
sø- og handelsrettens afgørelse
                                                  -6-
x har fra stiftelsen af selskabet og frem til fristdagen været direktør for selskabet og har såle-
des deltaget i ledelsen af selskabet senere end 1 år før fristdagen, jf. konkurslovens § 157, stk.
1.
det lægges efter det af kurator oplyste til grund, at x som selskabets ledelse har tilsidesat sin
pligt til at bogføre korrekt, til at indberette korrekt moms og til at indeholde a-skat af lønud-
betalinger og indberette lønoplysninger korrekt til indkomstregistret. det lægges videre efter
det af kurator oplyste til grund, at x i driftsperioden har udbetalt i alt 534.219 kr. til sig selv,
og at beløbet udgør et ulovligt anpartshaverlån.
på dette grundlag finder skifteretten, at x har udøvet groft uforsvarlig forretningsførelse.
herefter, og under hensyn til hendes handlemåde og omstændighederne i øvrigt, finder skif-
teretten, at det er rimeligt at pålægge x konkurskarantæne, jf. konkurslovens § 157, stk. 1 og
2.
den pålagte karantæne løber i tre år, jf. konkurslovens § 158, stk. 1, og regnes fra det tids-
punkt, hvor kendelsen er endelig.
                                         derfor bestemmes:
x pålægges konkurskarantæne i tre år.
x betaler inden 14 dage fra dato til statskassen sagens omkostninger med 10.000 kr.
                                       thomas finne andersen
                                                (sign.)
               -7-
         ___ ___ ___
udskriftens rigtighed bekræftes
  sø- og handelsretten, den

source: retspraksis

LICENSE:
Creative Commons Legal Code

CC0 1.0 Universal

type: caselaw

jurisdiction: Denkmark


text:
v013800g - lr
                                           udskrift
                                                af
                             sø- & handelsrettens dombog
                                          ____________
                                   afsagt den 5. december 2003
sag: v-138-01                     walter moser gmbh & co.
                                  kg design factory
                                  (advokat jens jakob bugge)
                                  mod
                                  aarup aps
                                  (advokat henrik lyhne)
                                              dom
sagen drejer sig navnlig om, hvorvidt walter moser gmbh & co. kg design factory (i det
følgende: walter moser) har krav på vederlag i anledning af, at aarup aps (i det følgende: aarup)
har krænket walter mosers rettigheder til ef-varemærket airfield.
påstande
walter moser har nedlagt følgende påstande:
    1. aarup skal betale walter moser 500.000 kr. med tillæg af sædvanlig procesrente af 250.000
       kr. fra den 12. december 2001 til den 13. februar 2003 og af 500.000 kr. fra den 14. februar
       2003, til betaling sker.
                                                 - 2 -
    2. aarup pålægges ved forbud at ophøre med produktion, markedsføring, salg eller anden
        kommerciel aktivitet under anvendelse af betegnelsen airfield alene eller i forbindelse
        med andre betegnelser eller dermed forvekslelige betegnelser for følgende varer:
        beklædningsgenstande, fodtøj, hovedbeklædning og dermed ligeartede varer.
    3. aarup forbydes at lade registrere og tilpligtes at slette registreringer af betegnelsen
        airfield, herunder vr 00.846 1997 samt selskabsnavnet airfield aps, som kendetegn
        for virksomhed, som beskæftiger sig med produktion, markedsføring, salg og anden
        kommerciel aktivitet af de i påstand 2 omtalte varer.
    4. aarups produkter og markedsføringsmateriale i danmark, hvorved walter mosers
        kendetegn airfield alene eller i forbindelse med andre kendetegn anvendes, destrueres.
aarup har i sin duplik afgivet proceserklæringer om at være indforstået med at undlade at foretage
de handlinger og at slette de registreringer, som er omfattet af walter mosers påstande 2-3. aarup
har endvidere erklæret at have opfyldt påstand 4 for så vidt angår markedsføringsmateriale.
under sagen har aarups advokat anerkendt, at walter mosers ef-varemærke, airfield, er bedst i
tid og dermed bedst i ret, og at aarups brug af airfield som kendetegn for sine varer og navn for sin
virksomhed derfor har udgjort en krænkelse af walter mosers rettigheder.
moser og airfield
walter moser er østrigsk tøjproducent. den 1. juli 1996 indgav walter moser ansøgning til
kontoret for harmonisering i det indre marked (khim) om registrering af figurmærket airfield
som ef-varemærke for sportsovertøj og andet overtøj til mænd og kvinder (vareklasse 25). den 6.
november 1998 blev ef-varemærket registreret.
aarup og airfield
hans aarup havde siden 1985 drevet en personlig ejet virksomhed med salg af tøj til
detailforretninger. virksomheden blev i 1990 omdannet til et anpartsselskab under navnet etage
aps. i 1992 blev virksomhedens aktiviteter frasolgt, og hans aarup fortsatte som direktør i den
overtagende virksomhed. etage aps ændrede samtidig navn til jemech af 1.5.1992 aps (i det
følgende betegnes dette selskab, der flere gange ændrer navn som: aarup). ultimo 1996 fratrådte
                                                 - 3 -
hans aarup sin stilling som direktør i den virksomhed, der havde overtaget etage aps´ aktiviteter.
han begyndte derefter på ny at sælge tøj gennem jemech af 1.5.1992 aps, nu under kendetegnet
airfield. selskabet ændrede den 23. december 1996 navn til airfield aps.
               airfield aps indgav den 16. januar 1997 ansøgning til patent- og varemærkestyrelsen
om registrering af ordmærket airfield som varemærke for klasse 25: beklædningsgenstande, fodtøj
og hovedbeklædning. den 21. februar 1997 blev varemærket registreret.
               efter aarup havde ansøgt om registrering af airfield som ordmærke i sverige,
orienterede stockholms patentbyrå ham ved skrivelse af 31. marts 2000 om walter mosers
registrering af ef-varemærket airfield.
               ved skrivelse af 22. juni 2001 til airfield aps´ varemærkeagent oplyste walter
mosers danske varemærkeagent, at moser havde anvendt airfield som varemærke i danmark
siden 1991. der vedlagdes som dokumentation herfor kopi af en faktura fra 1991 udstedt af walter
moser til en tøjforretning i københavn vedrørende salg af 16 stykker tøj samt kopi af to fakturaer
fra 1993 udstedt til samme forretning vedrørende salg af i alt 24 stykker tøj.
               patent- og varemærkestyrelsen ophævede den 15. oktober 2001 airfield aps`
registrering af varemærket airfield under henvisning til, at registreringen var sket i strid med walter
mosers ældre ef-varemærke.
               airfield aps ændrede den 7. januar 2002 navn til aarup aps.
       ifølge aarups saldobalancer for 1996-2001 havde aarup i disse år en samlet omsætning på ca.
50 mio. kr. aarups advokat har i skrivelse af 23. april 2002 til walter mosers advokat oplyst, at
aarup i 1996-1997 udelukkende afsatte sine varer til kunder i danmark, medens aarup i 1998-2001
ud over sit salg til kunder i danmark havde et salg til kunder i sverige, som årligt udgjorde 6-25 %
af aarups samlede salg.
forklaringer
       direktør for og medejer af aarup, hans aarup, har forklaret, at 90 % af aarups omsætning
fra ultimo 1996 og indtil 1. januar 2002 stammede fra varer solgt under navnet airfield. han havde
selv valgt navnet uden at kende til walter moser og dens varemærke, og han er på intet tidspunkt
forud for denne sag stødt på walter mosers varer. aarup har ikke foretaget nogen markedsføring af
sine varer bortset fra, at han har deltaget i modemesser i bella centret og i sverige. han har været
kendt for at sælge ”basisvarer”, navnlig overtøj til kvinder. det har været uden betydning for
aarups omsætning, hvilket kendetegn varerne blev solgt under.
       først da han modtog skrivelsen af 31. marts 2000 fra stockholms patentbyrå, blev han
opmærksom på, at der kunne være et problem med hensyn til rettighederne til airfield, men han
                                                   - 4 -
troede på daværende tidspunkt, at aarup havde bedst ret til mærket, fordi aarup havde taget det i
brug i april 1996.
      da aarup modtog skrivelsen af 22. juni 2001 fra mosers varemærkeagent, ophørte aarup med
at sælge varer under navnet airfield, idet aarup dog de næste 6 måneder fortsatte med at levere den
allerede solgte kollektion.
      aarup har ikke længere varer med kendetegnet airfield.
      budde schou & ostenfeld a/s, som bistod ham i forbindelse med registreringen af
varemærket airfield i danmark, har oplyst over for ham, at det på tidspunktet for registreringen af
airfield ikke var muligt elektronisk at søge efter ansøgninger eller registreringer af figurmæssige
ef-varemærker, og at dette formentlig har været baggrunden for, at patentdirektoratet registrerede
airfield på trods af, at walter moser forud for aarups ansøgning havde indgivet ansøgning om
registrering af airfield som ef-varemærke.
parternes synspunkter
walter mosers advokat har til støtte for påstand 1 gjort gældende, at aarup har anerkendt at have
krænket walter mosers varemærkerettigheder og overtrådt markedsføringsloven ved sin brug af
varemærket og kendetegnet airfield. aarup har efter registreringen af walter mosers ef-varemærke
haft mulighed for at gøre sig bekendt med mærket. på tidspunktet for patentdirektoratets
registrering af airfield blev der generelt taget forbehold for eksistensen af ældre figurmæssige ef-
varemærker, og aarup burde derfor selv have undersøgt, om et sådant mærke fandtes. aarup er
underlagt en skærpet uagtsomhedsbedømmelse, idet aarup i forbindelse med registreringen af
airfield fik sagkyndig bistand. aarup har således ved sin brug af airfield handlet uagtsomt, og
walter moser har derfor krav på et rimeligt vederlag herfor, jf. varemærkelovens § 43, stk. 1.
                vederlagets størrelse skal udmåles til et beløb svarende til en sædvanlig licensafgift.
walter mosers beløbsmæssige påstand ligger væsentligt under det, som walter moser kunne have
krævet på grundlag af salget af varer under navnet airfield og et licensniveau på 7-12 %.
subsidiært har walter moser krav på et vederlag for den skete brug, i det omfang det skønnes
rimeligt, jf. varemærkelovens § 43, stk. 2.
      til støtte for påstandene 2-4 har walter mosers advokat henvist til art. 98, stk. 1, i rådets
forordning (ef) nr. 40/94 af 20. december 1993 om ef-varemærker, som har følgende ordlyd:
              ”såfremt en ef-varemærkedomstol [herunder sø- og handelsretten] finder, at sagsøgte
              har krænket eller truet med at krænke et ef-varemærke, udsteder den et forbud mod, at
              sagsøgte krænker eller truer med at krænke ef-varemærket, medmindre der er særlige
                                                      - 5 -
             grunde til at undlade dette. den træffer ligeledes i henhold til den nationale lovgivning
             foranstaltning, som tager sigte på at sikre overholdelsen af dette forbud.”
walter mosers advokat har endvidere henvist til varemærkelovens §§ 4, stk. 1, 15, stk. 1, og 44,
markedsføringslovens §§ 5 og 13, stk. 1, samt anpartsselskabslovens § 2, stk. 2. walter mosers
advokat har gjort gældende, at walter moser har interesse i et forbud, som kan håndhæves over for
eventuelle fremtidige krænkelser. walter moser har tilsvarende interesse i, at aarup pålægges at
udslette alle registreringer af airfield. der foreligger ikke dokumentation for, at aarup har
destrueret markedsføringsmateriale og ikke længere har varer med kendetegnet airfield.
de proceserklæringer, som aarup har afgivet, bør ikke hindre walter moser i at få dom i
overensstemmelse med de nedlagte påstande, idet der ikke umiddelbart kan ske fuldbyrdelse på
grundlag af proceserklæringerne.
aarups advokat har gjort gældende, at aarup ikke handlede uagtsomt i forbindelse med
registreringen af airfield som varemærke eller ved sin efterfølgende brug heraf. da aarup ansøgte
om registrering af airfield, havde walter moser endnu ikke fået airfield registreret som ef-
varemærke, og efter aarup fik registreret airfield som varemærke, har det været undskyldeligt, at
aarup har gjort brug heraf. da aarup modtog dokumentation for, at walter moser var bedst i tid
med hensyn til varemærket airfield, ophørte aarup straks med at sælge varer under kendetegnet
airfield.
       den uofficielle erklæring fra dansk tekstil og beklædning udgør ikke dokumentation for
størrelsen af det sædvanlige licensniveau inden for branchen.
       aarup har under sagen afgivet proceserklæringer om, at aarup ikke længere krænker walter
mosers rettigheder og har ikke til hensigt om at gøre det fremover, og at aarup ikke længere har
produkter eller markedsføringsmateriale med kendetegnet airfield. det er derfor unødvendigt med
nedlæggelse af forbud mv., og walter moser har ikke nogen retlig interesse i nedlæggelse af forbud
eller at få dom for destruktion af ikke eksisterende varer og materialer.
sø- og handelsrettens afgørelse
aarup har anerkendt, at aarup ved sine registreringer og anden brug af kendetegnet airfield har
krænket walter mosers varemærkerettigheder til ef-varemærket airfield. walter moser har
derfor efter art. 98, stk. 1, i rådets forordning (ef) nr. 40/94 af 20. december 1993 om ef-
varemærker, jf. varemærkelovens §§ 4, stk. 1, 15, stk. 1, og 44 samt anpartsselskabslovens § 2, stk.
2, krav på at få nedlagt forbud mod fremtidige krænkelser af ef-varemærket og på fastsættelse af
foranstaltninger, som kan hindre overtrædelse af forbuddet.
                                                 - 6 -
               det er uden betydning, at aarup har afgivet erklæringer om ikke at ville bruge og
foretage registreringer af kendetegnet airfield fremover og om at have slettet registreringerne af
kendetegnet og foretaget destruktion af markedsføringsmateriale med kendetegnet, idet walter
moser har interesse i effektivt at kunne sikre en overholdelse af forbuddet.
               aarup burde være blevet opmærksom på registreringen af walter mosers ef-
varemærke, men efter de foreliggende oplysninger, navnlig om den manglende adgang til effektivt
at søge efter ældre figurmæssige ef-varemærker og den deraf følgende uretmæssige
varemærkeregistrering af airfield, findes aarups krænkelse i nogen grad at have været undskyldelig
indtil det tidspunkt, hvor aarup blev gjort bekendt med walter mosers ef-varemærke. i stedet for
på dette tidspunkt at ophøre med den krænkende brug fortsatte aarup imidlertid med at benytte
kendetegnet. aarup fortsatte endvidere med at levere allerede solgte varer med kendetegnet airfield
efter at have fået viden om, at walter moser var bedst i tid med hensyn retten til airfield.
               det lægges til grund, at walter moser ikke har lidt noget direkte omsætningstab i
danmark, idet walter moser kun har foretaget enkeltstående salg af varer her i landet. aarup har
derfor næppe ved salg af sine varer lukreret på walter mosers renommé, men aarups salg af tøj
under walter mosers varemærke må antages at have virket markedsforstyrrende. walter moser er
således berettiget til et vederlag, som efter et samlet skøn fastsættes til 100.000 kr., jf.
varemærkelovens § 43, stk. 1.
                                 thi kendes for ret
aarup aps pålægges ved forbud at ophøre med produktion, markedsføring, salg eller anden
kommerciel aktivitet under anvendelse af betegnelsen airfield alene eller i forbindelse med andre
betegnelser eller dermed forvekslelige betegnelser for følgende varer: beklædningsgenstande,
fodtøj, hovedbeklædning og dermed ligeartede varer.
aarup aps forbydes at lade registrere og tilpligtes at slette registreringer af betegnelsen airfield,
herunder vr 00.846 1997 samt selskabsnavnet airfield aps, som kendetegn for virksomhed, som
beskæftiger sig med produktion, markedsføring, salg og anden kommerciel aktivitet af
beklædningsgenstande, fodtøj, hovedbeklædning og dermed ligeartede varer.
aarup aps’ produkter og markedsføringsmateriale i danmark, hvorved walter moser gmbh & co.
kg design factory’s kendetegn airfield alene eller i forbindelse med andre kendetegn anvendes,
destrueres.
                                               - 7 -
aarup aps skal inden 14 dage fra denne doms afsigelse til walter moser gmbh & co. kg design
factory betale 100.000 kr. med tillæg af renter fra den 12. december 2001, til betaling sker, samt
25.000 kr. i sagsomkostninger.
ole jahn                                  elmer.                                   søren jensen
                                              (sign.)
                                           ___ ___ ___
                               udskriftens rigtighed bekræftes
                                p.j.v. sø- og handelsretten, den


text:
                             højesterets dom
                          afsagt onsdag den 8. oktober 2014
sag 295/2013
(1. afdeling)
a
(advokat ole olsen, beskikket)
mod
europark a/s
(advokat carsten eriksen)
i tidligere instanser er afsagt dom af retten i lyngby den 30. marts 2012 og af østre lands-
rets 1. afdeling den 13. maj 2013.
i pådømmelsen har deltaget fem dommere: poul søgaard, jytte scharling, niels grubbe,
marianne højgaard pedersen og jens kruse mikkelsen.
sagen er behandlet skriftligt, jf. retsplejelovens § 387.
påstande
appellanten, a, har påstået frifindelse.
indstævnte, europark a/s, har påstået stadfæstelse af landsrettens dom.
supplerende sagsfremstilling
a var registeret ejer og bruger af en volvo 940 med registreringsnummer …, som europarks
parkeringsvagt observerede den 15. november 2010 i tidsrummet kl. 15.38-15.42 på
parkeringspladsen x-vej 35 i gentofte. bilen var parkeret på skrå hen over to opmærkede
båse, og parkeringsvagten pålagde med denne begrundelse en kontrolafgift på 590 kr. a var
også registreret ejer og bruger af en toyota previa.
                                              - 2 -
europark har fremlagt fotografier af skilte, der angives at være opsat på parkeringspladsen,
hvoraf bl.a. fremgår:
       ”parkering kun tilladt med gyldigt p-bevis.
       parkering kun tilladt i opmærkede båse.
       [lidt mindre skrift:]
       overtrædelse af bestemmelserne kan medføre kontrolgebyr på 590 kr./døgn.
       parkering foregår på eget ansvar.
       området drives efter privatretlige regler.”
a har fremlagt fotografier af skilte, der angives at være opsat på parkeringspladsen, hvoraf
bl.a. fremgår:
       ”p-skive påbudt.
       parkering max. 2 timer eller med gyldig p-tilladelse.
       parkering kun tilladt i afmærkede båse.
       …
       [væsentlig mindre skrift:]
       1. …
       2. …
       3. overtrædelse af bestemmelserne kan medføre kontrolgebyr på kr. 650,-/døgn.”
europark sendte rykkerbreve til as adresse den 30. november, 15. december og 30. december
2010. den 26. januar 2011 sendte euroincasso aps på vegne af europark en inkassoskrivelse
vedrørende kravet på kontrolafgift med tillæg af rykkergebyrer mv. a reagerede ikke på disse
henvendelser.
den 14. september 2011 indleverede euroincasso et betalingspåkrav herom til retten i
lyngby. af as svar på betalingspåkravet af 22. september 2011 til retten i lyngby fremgår
bl.a.:
       ”jeg har modtaget [meddelelse om betalingspåkravet] og skal meddele, at jeg ikke er
       europark a/s noget beløb skyldig, der foreligger ikke noget eksigibelt krav.
                                                - 3 -
       europark a/s optræder som selvbestaltet færdselspoliti/parkeringsvagt uden lovligt
       grundlag og bombarderer privatbilister med trusselsbreve om betaling af opdigtede
       ”parkeringsbøder” (registrering i rki m.m.) uden eksigibelt krav.”
a afleverede et yderligere processkrift af 1. december 2011 med forskellige provokationer
over for europark, herunder om at redegøre for selskabets hjemmel til at udstede kontrolafgift
på den pågældende parkeringsplads.
den 3. januar 2012 blev der afholdt telefonmøde ved retten i lyngby, hvor c deltog for a,
og hvor sagen blev berammet til hovedforhandling den 22. marts 2012.
byrettens fortegnelse over sagens påstande, anbringender og beviser blev udsendt til parterne
den 17. februar 2012 med frist for bemærkninger den 5. marts 2012.
af et processkrift af 5. marts 2012, som er underskrevet af c som fuldmægtig for a, fremgår
bl.a.:
       ”subsidiært gøres det gældende, at ejeren af bilen, a, ikke kan bekræfte, at hun har
       parkeret bilen, som vist på [parkeringsvagtens fotografi af volvoen], men vil under
       hovedforhandlingen kunne tilkendegive, hvem der formentlig har benyttet bilen.”
af et brev af 15. marts 2012 fra europarks advokat til retten i lyngby fremgår bl.a.:
       ”… [j]eg har … konstateret, at der i sagens bilag er et processkrift af 5. marts 2012 altså
       samme dag som sagens forberedelse blev afsluttet. af dette processkrift fremgår det, at
       a under hovedforhandlingen vil kunne tilkendegive, hvem der formentlig har benyttet
       bilen. det anbringende er helt nyt, og burde være rejst i allerførste indsigelse.
       … såfremt der skal tages stilling til det nye anbringende, må a indkalde den
       pågældende til bekræftelse eller afkræftelse af, at han eller hun har foretaget den
       omtvistede parkering.
       jeg går derfor ud fra, at a sørger for at indkalde den pågældende.”
det fremgår af retsbogen for hovedforhandlingen i byretten den 22. marts 2012, at c mødte
”for og med” a.
a har oplyst over for højesteret, at hun og c har været samlevere i 25 år.
                                              - 4 -
anbringender
a har navnlig anført, at det ikke kan lægges til grund, at det er hende, som har parkeret
volvoen den 15. november 2010. hun deltog i en julebasar på gavnø slot i perioden 12.-14.
november 2010, hvor hun anvendte sit andet og større køretøj, og hun var bagefter
beskæftiget med nedpakning af det opstillede inventar. der er derfor en formodning for, at
hun ikke selv har benyttet den parkerede bil den 15. november 2010. det må derimod efter
hendes forklaring for byretten lægges til grund, at bilen uden hendes viden kunne være be-
nyttet af c. dette burde europark have søgt afklaret ved under landsrettens behandling af
sagen at indkalde c som vidne.
hun hæfter ikke på objektivt grundlag for cs brug af bilen.
subsidiært har hun anført, at det ikke ved skiltningen på parkeringspladsen tilstrækkelig tyde-
ligt er tilkendegivet, at der kan opkræves en kontrolafgift ved parkering i strid med parke-
ringsrestriktioner og -vilkår, idet konsekvenserne er anført med mindre skrift end resten af
teksten på skiltet.
a har for højesteret frafaldet sine anbringender om, at europark ikke er lejer af
parkeringsområdet, at skiltningen ikke er lovligt opsat, og at europark derfor ikke er
berettiget til at opkræve kontrolafgift.
europark har navnlig anført, at selskabet har løftet sin bevisbyrde for, at det var a, der
parkerede bilen den 15. november 2010 i strid med parkeringsrestriktionerne. europark har
dokumenteret parkeringsvagtens observationer af bilen den pågældende dag, herunder
gennem dennes vidneforklaring og de fremlagte fotografier af den ulovligt parkerede bil.
europark kan i praksis ikke føre yderligere bevis. herefter må a modbevise formodningen
for, at hun som ejer og bruger af bilen har foretaget parkeringen den pågældende dag. det er
ikke sket, idet hun ikke har kunnet afvise, at hun har foretaget parkeringen. hendes deltagelse
i en julebasar i dagene før parkeringen er ikke til hinder for, at hun selv kan have benyttet
bilen den dag, bilen var parkeret i strid med parkeringsrestriktionerne. det må også indgå i
bevisbedømmelsen, at a ikke reagerede over for europark på meddelelsen om
kontrolafgiften, der blev sat på bilen den 15. november 2010, og hun reagerede heller ikke på
efterfølgende rykkere og inkassobrev sendt til hendes adresse i perioden fra den 30. november
                                               - 5 -
2010 til den 26. januar 2011. det fremgik heller ikke af hendes indsigelse af 22. september
2011 til fogedretten over for betalingspåkravet, at hun ikke havde parkeret bilen eller ikke
kunne huske dette. det meddelte hun først umiddelbart før hovedforhandlingen i byretten. det
bestrides, at bilen kunne have været benyttet af c den pågældende dag, idet han som
partsrepræsentant har ført denne sag for a for byretten og landsretten, og i givet fald kunne
han have meddelt, at det var ham, der havde foretaget parkeringen.
as forklaring om, at hun lånte bilen ud til c må i øvrigt føre til, at hun hæfter for brugen af
bilen ud fra fuldmagts- og bemyndigelsessynspunkter.
europark har endvidere anført, at parkeringsrestriktionerne og konsekvenserne ved overtræ-
delse heraf tilstrækkelig tydeligt fremgik af skiltningen. de skilte, som a henviser til, var ikke
opsat på parkeringspladsen, da kontrolafgiften blev pålagt. dette fremgår også af, at disse
skilte angiver en kontrolafgift på 650 kr. pr. døgn, mens as kontrolafgift er på 590 kr.
højesterets begrundelse og resultat
sagen angår for højesteret i første række, om a må anses for selv at have parkeret sin bil i
strid med parkeringsrestriktionerne, eller om hun hæfter for en sådan parkering, hvis denne
var foretaget af en anden, som havde lånt bilen. i anden række er der spørgsmål, om det
fremgik tilstrækkelig klart af skiltningen, at der kunne pålægges en kontrolafgift ved
parkering i strid med parkeringsrestriktionerne.
det er ubestridt, at as bil den 15. november 2010 var parkeret på skrå hen over to opmærkede
båse og dermed i strid med parkeringsvilkårene for det private parkeringsareal på
ejendommen x-vej 35 i gentofte.
a er registreret som ejer og bruger af bilen. højesteret finder, at det herefter påhviler hende at
sandsynliggøre, at det ikke er hende, som har foretaget parkeringen.
det fremgår af sagen, at europark sendte tre rykkerbreve og et inkassobrev til as adresse i
perioden fra den 30. november 2010 til den 26. januar 2011. a reagerede ikke på disse
henvendelser, og hendes forklaring for byretten om, at der i en periode var problemer med at
få post, er ikke nærmere tidsfæstet eller underbygget.
                                                 - 6 -
a har for byretten forklaret, at hun ikke kan huske, om hun har parkeret på parkeringspladsen
den pågældende dag. hun kender parkeringspladsen og benytter den selv, hvis hun handler i
gentofte. hun låner bilen ud til sin samlever c og andre, men det er kun c, der selv har nøgle
til bilen og kan køre i den, når han vil.
under disse omstændigheder finder højesteret, at a ikke har sandsynliggjort, at hun ikke selv
parkerede bilen.
højesteret lægger til grund, at skiltningen på parkeringspladsen den 15. november 2010 var,
som det fremgår af fotografierne fremlagt af europark. ifølge disse skilte udgjorde kontrolaf-
giften 590 kr., hvilket svarer til den opkrævede afgift. disse skilte findes på en klar og for-
ståelig måde at angive, at der skal betales en kontrolafgift, hvis der ikke parkeres inden for de
afmærkede båse.
a, der ved sin parkering må anses for at have accepteret de parkeringsvilkår, der fremgik af
skiltningen, er derfor forpligtet til at betale kontrolafgiften.
højesteret stadfæster herefter landsrettens dom.
                                       thi kendes for ret:
landsrettens dom stadfæstes.
i sagsomkostninger for højesteret skal a (dennes retshjælpsforsikring), subsidiært
statskassen, betale 15.000 kr. til europark a/s.
de idømte beløb skal betales inden 14 dage efter denne højesteretsdoms afsigelse.
sagsomkostningsbeløbene forrentes efter rentelovens § 8 a.