text:
københavns byret
dom
afsagt den 28. august 2017 i sag
ss 2-10191/2017
anklagemyndigheden
mod
t3
cpr-nummer …64-…
…
2820 gentofte
sagens baggrund og parternes påstande
der har medvirket domsmænd ved behandlingen af denne sag.
anklageskrift er modtaget den 18. april 2017 og berigtiget den 18. maj 2017.
hvis fremmet efter rpl § 855, stk. 3, nr. 3 eller 4, så skriv det her.
t3 er tiltalt for
                                                 1.
overtrædelse af taxikørselsloven, lovbkg. nr. 107 af 30.januar 2013 § 16, stk. 1, nr. 1, jf. § 1,
stk.1,
ved løbende i 2015 fortrinsvis i storkøbenhavn at have udført taxikørsel, i alt 609 ture med
personbil reg.nr ab... uden tilladelse og uden at betingelserne for samkørselsarrangement, der
ikke kræver tilladelse, var opfyldt, jf. bekendtgørelse nr. 405 af 8.maj 2012 om taxikørsel § 1,
idet kørslerne blev udført mod vederlag, der ikke alene var godtgørelse for de med kørslen
direkte forbundne omkostninger, idet passagerne betalte til uber for kørslerne, hvorefter
uber afregnede med tiltalte, der fik indbetalt 60.081 kr. på en bankkonto.
                                                 2.
overtrædelse af bekendtgørelse nr. 399 af 4. maj 2006 om særlige krav til taxier mv. § 18,
stk.1 jf. § 1,
ved løbende i 2015 fortrinsvis i storkøbenhavn at have udført taxikørsel i alt 609 ture med
personbil, reg.nr. ab…, selv om køretøjet ikke var godkendt og registreret hertil.
                                                 3.
overtrædelse af færdselslovens § 117d, stk. 2, jf. § 56 stk. 1, 1.pkt.,
ved løbende i 2015 fortrinsvis i storkøbenhavn at have udført taxikørsel i alt 609 ture med
personbil, reg.nr. ab... uden at have erhvervet kørekort til erhvervsmæssig personbefordring.
anklagemyndigheden har nedlagt påstand om en bødestraf på 70.000 kr.
tiltalte har nedlagt påstand om frifindelse, subsidiært om rettens mildeste dom.
sagen er, som en ud af 5 prøvesager, behandlet sammen med københavns byrets sag nr. ss
2-10188/2016, ss 2-10190/2016 og ss 2-10192/2016.
                                               - 2 -
forklaringer
tiltalte har ikke ønsket at afgive forklaring under sagen.
der er afgivet forklaring af vidnerne a, skat, politiassistent danny kristensen og
politiassistent per knudsen.
vidnet a, skat, har til retsbogen afgivet følgende forklaring:
"vidnet forklarede, at han er funktionsleder i indsats og virksomheds- og afgiftskontrol,
enhed nummer 12. som funktionsleder har han mellem 20 og 30 medarbejdere, som han har
instruktionsbeføjelser over. vidnet har været beskæftiget med skat’s lister fra holland
vedrørende uber-chauffører. vidnet bekræftede, at politiet bad om listerne, og at disse blev
sendt til politiet i december 2016. forinden havde der i skat været nogle juridiske
overvejelser mht. udvekslingen af oplysningerne. for det første var oplysningerne
fremkommet i forbindelse med, at syv europæiske lande havde lavet en ”simultan” revision af
uber i holland. danmark var ikke med i den fælles revision, men danmark blev spurgt
undervejs i forløbet, om danmark var interesseret i at få oplysninger, som vedrørte personer
bosiddende i danmark, hvis man spontant faldt over sådanne. det svarede danmark via
kompetent myndighed i skat ja tak til.
en simultan revision kan laves, fordi der er samarbejdsaftaler mellem skattevæsenerne i de
involverede lande. det var holland, hvor uber-selskabet er hjemmehørende, der tog initiativ
til at spørge en række lande, om man ville være med i en simultan revision af uber, fordi
holland mente, at det havde interesse for en række lande. syv lande svarende ja til at være
med til en fælles revision. danmark svarede nej i første omgang til at være med i den fælles
revision, men takkede samtidig ja at modtage oplysninger om spontane fund vedrørende
danske statsborgere. det var kompetent myndighed, som er den del af skat, der arbejder på
tværs af landegrænser, som spurgte, om skat ville have oplysningerne. i september 2016
var kompetent myndighed til et møde i holland og fik oplysningerne udleveret.
man taler om spontanoplysninger, når der er tale om tilfældighedsfund, der gøres af
skattevæsener i udlandet, som involverer borgere bosiddende i andre lande. da der kan være
forskellige typer af klausuler på sådanne oplysninger, spurgte skat få dage efter
modtagelsen af oplysningerne de hollandske skattemyndigheder, om der var nogen former for
klausuler på oplysningerne i forhold til, om skat måtte dele oplysningerne med andre
danske myndigheder. de hollandske skattemyndigheder svarede, at der ikke var nogen
klausuler på oplysningerne, der var til hinder for, at skat kunne udveksle oplysningerne
med andre offentlige myndigheder. det hollandske svar foreligger på skrift.
da skat senere fik en anmodning fra politiet om udlevering af oplysningerne, bad man
juridiske afdeling om at undersøge, om der var interne hjemmelsproblemer med hensyn til at
udlevere oplysningerne. skat fik et skriftlig svar fra juridisk afdeling om, at der ikke var
hjemmelsproblemer, og at der i persondataloven var konkret hjemmel til at udlevere
oplysningerne til politiet. da der således ikke var noget til hinder herfor, udleverede skat
oplysningerne til politiet.
fra holland havde skat modtaget et regneark, som indeholdt en række oplysninger:
registreringsnummeret på den bil, der var benyttet til kørslerne, bilens mærke og type,
kørerens brugernavn, kontonummeret, der var brugt i forbindelse med afregning af kørslerne,
kontonummerets bankplacering, den samlede bruttoindkomst på årsplan, og hvor mange ture
der var kørt. regnearket indeholdt ingen oplysninger om chaufførernes danske personnumre.
                                                 - 3 -
skat begyndte derfor at sammenholde oplysningerne for at finde ud af, hvilke personer der
var tale om. det voldte nogle problemer, da der ikke nødvendigvis var sammenhæng mellem
ejeren af bilen, kontonummeret og navnet, der var opgivet. det tog derfor noget tid for skat
at finde frem til personnumrene på chaufførerne. derfor gik der også noget tid, før skat
kunne skrive til de pågældende borgere om, at skat havde modtaget oplysninger fra de
hollandske skattemyndigheder om, at de havde kørt uber-kørsel. på nuværende tidspunkt har
skat har gennemgået hele listen. de fandt ud af, at en person godt kunne optræde flere
gange i regnearket, hvis pågældende havde skiftet bil undervejs. der er 2.100 linjer i
regnearket. ca. 1.800 personer er identificeret. alle på nær 8-10 personer er blevet
identificeret.
vidnet kan generelt oplyse om de konkrete skattesager, at skat skrevet til rigtig mange af
chaufførerne og spurgt om, hvilke udgifter de har haft i forbindelse med kørslerne, og
opfordret de pågældende til at fremlægge dokumentation for udgifterne, og har de
pågældende enten ikke svaret eller ikke haft nogen dokumentation, har skat prøvet at
skønne over kørselsudgifterne. relativt mange af chaufførerne havde ikke gemt
dokumentation for kørselsudgifterne eller ført kørselsregnskab, og rigtigt mange havde også
brugt bilen til privat kørsel, hvilket er relevant, fordi der kun er fradrag for den andel af
udgifterne, der vedrører uber-kørsel. skat har i alle sagerne taget udgangspunkt i
oplysningerne fra de hollandske skattemyndigheder om omsætningen fra uber-kørsel.
chaufførerne har betalt en andel af omsætningen, typisk 20 %, til uber for at få formidlet
kontakten til kunderne. det resterende beløb er tilgået chaufføren, og det er dette beløb, som
har været udgangspunktet for skat´s skatteansættelse. der er nogle personer, der har fået
lidt ekstra betaling for at stå til rådighed i perioder for en anden chauffør, men
udgangspunktet for langt de fleste af chaufførerne er, at den fulde indkomst kommer fra
holland. det samlede beløb på listen fra holland er inklusive provisionen til uber.
adspurgt af forsvareren, advokat eddie omar rosenberg khawaja, forklarede vidnet, at
baggrund for den fælles revision var, at de hollandske myndigheder var blevet opmærksomme
på, at der var en startet en ny virksomhed op, som havde samarbejdspartnere i andre
europæiske lande, og derfor mente holland, at det kunne være relevant med en simultan
revision. formålet med revisionen var en samlet skattekontrolrevision, og den blev lavet af
skattemyndighederne. revisionen havde ikke noget andet formål. danmark blev indbudt til at
deltage i den fælles kontrol. skat´s nej til at deltage skyldtes, at uber først var startet op i
danmark i oktober 2014, og at henvendelsen kom meget tidligt i forløbet. umiddelbart var
det vurderingen, at der ikke skete særlig meget med hensyn til uber-kørsel i danmark, da
henvendelsen kom fra holland. over revisionsperioden kom der mere gang i uber i danmark.
skat blev kontaktet af holland efter, at uber var startet op i danmark, men det var tidligt i
forløbet. vidnet kunne ikke sige præcist, hvornår henvendelsen var kommet. fordi danmark
havde takket ja til at modtage oplysninger om spontane fund, blev skat inviteret til et møde
i amsterdam i september 2016, hvor oplysningerne til de enkelte lande blev uddelt og
danmark fik udleveret det føromtalte regneark. mødets formål var at gennemgå resultaterne
af den fælles revision. det var et ordinært samarbejdsmøde. niels dahl fra kompetent
myndighed gav møde for de danske skattemyndigheder. vidnet deltog ikke. der blev drøftet
en række ting, og bl.a. at danmark kunne få oplysningerne om uber-partnerne i danmark
udleveret.
i løbet af 2016 var skat blevet opmærksom på, at der foregik meget mere uber-kørsel end
først antaget. skat havde modtaget mange anmeldelser om uber-kørsel. anmeldelserne var
havnet i vidnets enhed, hvor man kiggede på dem. de ville dog gerne have nogle mere
konkrete oplysninger end anmeldelserne til at starte skattesager op på. de var klar over, at der
var oplysninger på vej fra holland. derfor er anmeldelserne først blevet brugt, efter at
oplysningerne fra holland var modtaget.
                                                - 4 -
det var underdirektøren i kompetent myndighed, som besluttede, at skat ikke skulle
deltage i den fælles revision, men at skat gerne ville have spontanoplysninger, hvilket man
fik på mødet i september 2016. beslutningen var ikke clearet med ministeren. beskeden om,
at skat gerne ville modtage spontanoplysninger, var således givet, før at oplysningerne var
blevet indsamlet. der foreligger en aftale landene imellem om, at man kan udveksle
spontanoplysninger. der skal ikke noget særligt til, for at sådanne oplysninger kan udleveres.
der foreligger internationale aftaler om udlevering af skatteoplysninger landene imellem.
området varetages af kompetent myndighed. vidnet var bekendt med, at kompetent
myndighed drog af sted til mødet i amsterdam med en forventning om at få udleveret
oplysningerne. vidnet var også bekendt med, at der kørte nogle sager mod uber-chauffører i
københavns byret i sommeren 2016. han forudså, at andre danske myndigheder ville bede
skat om at få udleveret oplysningerne, og derfor bad han straks, efter at kompetent
myndighed var kommet hjem fra holland med oplysningerne, om, at det blev undersøgt, om
der var klausuler på oplysningerne i forhold til at dele dem med andre danske myndigheder.
dette bad han om, før at skat fik henvendelsen fra politiet. det foregik på den måde, at
vidnet tog kontakt til kompetent myndighed, der forespurgte den hollandske kompetente
myndighed, om der var klausuler på oplysningerne, og den hollandske kompetente
myndighed svarede kompetent myndighed i skat. det kom meget hurtigt frem i pressen, at
skat var kommet i besiddelse af disse oplysninger. skat har ikke henvendt sig til politiet.
det var politiet, der henvendte sig til skat.
samtidig med, at skat fik regnearket fra fra kompetent myndighed, fik skat også et brev
fra kompetent myndighed med en beskrivelse af, hvad man havde fået udleveret. alene
skattedelen er omtalt i brevet. en klausul på oplysninger kan f.eks. være, at oplysningerne kun
må bruges til bestemte formål. vidnet spurgte specifikt til, om der var klausuler på
oplysningerne fra holland, som var til hinder for, at oplysningerne kunne videregives til andre
offentlige myndigheder. der blev ikke spurgt specifikt til om oplysningerne kunne udleveres
til politiet til brug for strafforfølgning, men det ligger implicit i vidnets spørgsmål, idet
videregivelse af oplysninger til andre offentlige myndigheder sker til brug for de opgaver,
som de pågældende myndigheder varetager.
skat modtog anmodningen fra politiet den 24. november 2016 og udleverede oplysningerne
til politiet den 15. december 2016.
foreholdt bilag 9-2 og 9-4 i sag nr. ss 2-10188/27 forklarede vidnet, at der undervejs i
forløbet var blev stoppet nogle uber-biler på åben gade. så vidt vidnet ved, har skat´s
enhed, der hedder vejaktioner, haft en sag på baggrund af hvert fald én af dem, som blev
stoppet på åben gade. man diskuterede, om bilen, som var på svenske plader, skulle betale
dansk afgift. denne sag lå tidligere i forløbet end denne sag. der har således været kontakt
mellem skat og politiet i forbindelse med disse personer, men ingen af dem er omfattet af
den store undersøgelse i holland.
vidnets enhed står for juraen i de konkrete skattesager lavet på baggrund af oplysningerne fra
holland. kompetent myndighed administrerer internationale aftaler. vidnet spurgte skat
jura specifikt i forbindelse med henvendelsen fra politiet. der blev ikke spurgt specifikt til,
om det var i strid med skattekontrolloven at indhente og udlevere oplysningerne. vidnet er af
den opfattelse, at det var lovligt at indhente oplysningerne fra holland, men han var i tvivl
mht. videregivelse, hvorfor han spurgte specifikt ind til dette, også specifikt i forhold til
politiet. tvangsindgrebsloven blev heller ikke drøftet. spørgsmålet om videregivelse blev
undersøgt i forhold til persondataloven. det er også blevet undersøgt, om uber b.v. havde
partsstatus, hvilket selskabet ikke havde efter skat juras vurdering, hvorfor uber b.v. ikke
skulle underrettes løbende. skat var også i kontakt med uber b.v. omkring modtagelsen af
oplysningerne og videregivelsen. uber b.v.´s danske talsmand bad om et møde kort tid efter,
at skat havde modtaget oplysningerne fra holland, da selskabet mente, at det havde
                                               - 5 -
partsstatus uber blev orienteret om, at skat jura ikke mente, at selskabet havde partsstatus
på mødet blev processen for, hvordan skat ville forholde sig med oplysningerne fra holland
drøftet. der blev kun drøftet skattemæssige aspekter og ikke konkrete sager. uber b.v. sagde,
at man gerne ville kunne stille sine forretningspartnere så gunstigt som muligt i forbindelse
med skattesagerne. mødet fandt sted før overdragelsen af listerne til politiet. der findes et
referat fra mødet.
efter at politiet havde fået overdraget listerne, har der kun været drøftelser mellem skat og
politiet om, hvorvidt politiet var opmærksom på, at listerne var bruttolister, hvor omsætningen
var angivet før afregning af provision til uber. skat orienterede politiet skriftligt om dette,
og der var drøftelser om det praktiske. politiets håndtering af straffesagerne har ikke været
drøftet. hvis skat har lavet skattesager i forhold til de tiltalte, er de lavet i vidnets enhed.
alle personerne på listerne fra holland er vurderet i forhold til, om der var grundlag for at
ændre skatteansættelserne.
der har ikke efterfølgende været kontakt til de hollandske skattemyndigheder bortset fra, at de
hollandske skattemyndigheder har fremsendt en mail, hvor de på baggrund af debatten i de
forskellige lande om, at uber b.v. skulle være blevet tvunget til at udlevere oplysningerne,
gjorde opmærksom på, at uber b.v. i holland frivilligt havde udleveret oplysningerne til
brug for de hollandske skattemyndigheders skattekontrol. vidnet har ikke set
korrespondancen mellem de hollandske skattemyndigheder og uber b.v.
adspurgt på ny af anklageren forklarede vidnet, sagerne er startet op på baggrund af
oplysningerne fra holland, hvilket skat har gjort chaufførerne opmærksomme på. skat
har kun bedt chaufførerne om oplysninger til brug for skatteansættelsen. derfor bad skat
chaufførerne om at dokumentere deres kørselsudgifter. vidnet mente ikke, at chaufførerne
derved kunne komme til at inkriminere sig selv. langt hovedparten af chaufførerne havde
ikke et kilometerregnskab eller dokumentation for de faktiske udgifter. skat har derfor givet
et skønsmæssigt fradrag på baggrund af oplysningerne fra holland om antal kørte kilometre
og indtægter. hvis skat skal udlevere oplysninger om enkeltpersoner til andre
myndigheder, er hovedreglen, at personen skal give samtykke, men der er også en række
undtagelsesbestemmelser. skat jura har vurderet, at oplysningerne fra holland kunne
udleveres til politiet efter anmodning uden samtykke fra de involverede borgere."
vidnet politiassistent danny kristensen har til retsbogen afgivet følgende forklaring:
"vidnet forklarede, at han fik råmaterialet fra skat i form af en mail med en fil. filen
indeholdt et excel-ark, hvorpå der var angivet rigtig mange personer. vidnet kopierede excel-
arket og lagde kopien over i et nyt excel-ark, som var det, som han arbejdede i. vidnet søgte
de fem tiltalte frem på deres cpr-nummer, kopierede oplysningerne vedrørende de tiltalte og
lagde dem over i endnu et nyt excel-ark. han kontrollerede, at han havde gjort det rigtigt, ved
at søge på de tiltaltes navne. derefter lagde han oplysningerne over på et usb-stik i fire
eksemplarer, som blev udleveret til anklageren. råmaterialet ligger der stadig og kan
kontrolleres. vidnet har kun foretaget en kopiering.
adspurgt af forsvareren, advokat eddie omar rosenberg khawaja, forklarede vidnet, at han
ikke har været i kontakt med skat i den forbindelse. han har bare arbejdet med materialet,
som han fik leveret."
vidnet politiassistent per knudsen har til retsbogen afgivet følgende forklaring:
"vidnet forklarede, at han arbejder i færdselspolitiet. t2 havde ikke tilladelse efter
taxikørselsloven til at køre taxa. t2s bil var ikke godkendt til taxikørsel. en bil skal være
registreret og godkendt til taxikørsel, hvilket t2s bil ikke var. t2 havde tillige ikke erhvervet
                                                     - 6 -
kørekort til erhvervsmæssig personbefordring. vidnet har anvendt politiets motorregister i
sine undersøgelser af køretøjet. i motorregistret kan man se, hvad et køretøj skal anvendes til.
under feltet ”anvendelse” i motorregistret skal der således stå ”taxikørsel”, hvis køretøjet er
godkendt hertil. t2s køretøj var ikke registreret til taxikørsel i motorregistret. med hensyn til
kørekort og tilladelse til at køre erhvervsmæssig personbefordring, har politiet et indeks- og
kørekortsregister. der skal være en påtegning i registeret, hvis vedkommende har tilladelse til
at køre erhvervskørsel. med hensyn til tilladelse til taxikørsel, får man en sådan tilladelse af
taxinævnet. vidnet har henvendt sig til taxinævnet i region hovedstaden, som har oplyst, at
t2 ikke har tilladelse til at køre taxa. tiltalte har tillige ikke haft et førerkort, da han ikke har
haft erhvervskørekort. ovennævnte gælder for alle fire tiltalte. vidnet har spurgt taxinævnet,
og ingen af de fire tiltalte har fået udstedt tilladelse til taxikørsel eller førerkort. med hensyn
til køretøjerne, er ingen af de fire tiltaltes køretøjer registreret til taxikørsel. med hensyn til
kørekortsforhold, har ingen af de fire tiltalte erhvervet kørekort til erhvervsmæssig
personbefordring."
oplysningerne i sagen
det fremgår af politirapport af 7. marts 2017, at tiltalte samme dag kl. 08:15 telefonisk af
politiet blev sigtet for forholdene omfattet af tiltalen.
der er under sagen dokumenteret oplysninger fra skat modtaget fra de hollandske
skattemyndigheder og oprindeligt udleveret af uber b.v., holland.
der er dokumenteret brev af 10. maj 2017 med bilag fra skat til københavns politi, hvoraf
blandt fremgår:
"skatteyder har ikke selvangivet indtægten fra uber af eget initiativ. skat har gennemført ændring af
skatteansættelsen for indkomståret 2015. skat har ændret hans skatteansættelse med 20.067 kr.og moms med
3.755 kr". det fremgår ved afkrydsning, at oplysningerne vedrører indkomståret 2015.
der er under sagen fremlagt mail af 28. september 2016 fra b, skat, særlig kontrol,
kompetent myndighed, og mlc-coordinator, danmark, til projektleder leo jansen fra det
hollandske skattevæsen og nlct-mlc-koordinator, holland, hvoraf fremgår:
"dear leo
during the fmc105 intermediate meeting on the 14th september 2016 in amsterdam, the danish tax authorities
received spontaneous information regarding uber partners from the dutch tax authorities.
now the danish tax authorities want to ask if they can get the dutch tax authorities permis-
sion to share the spontaneous information with other danish authorities .
please let us know if you can allow us to do that.
best regards.
...".
ved mail af 30. september 2016 kl. 08:21 svarede projektleder leo jansen fra det hollandske
skattevæsen således:
"dear b,
                                                        - 7 -
please be informed that the information that was supplied to you within the framework of the fmc 105
intermediate meeting on the 14th september 2016 in amsterdam has been supplied to you without any pre
conditions and so can be shared with other danish authorities.
kind regards
...".
samme dag kl. 16:31 sendte projektleder leo jansen fra det hollandske skattevæsen en mail
til de andre landes mlc-koordinatorer, hvori det hedder:
"dear colleagues,
recently your member state has participated in the information session concerning fmc/105 in order to supply
your administration with information about the outcome of the mlc performed. during that meeting we have
openly spoken with some representatives from the company that until now we have had a good relationship with.
all information that we delivered had been supplied by the company on voluntary basis and without any
negative discussion. my feeling about the meeting is that we were able to arrange it all in good order.
unfortunately, a few weeks later, i now have to conclude that i have seen a number of articles in news bulletins
in various member states that create the feeling that under pressure the company has now finally supplied
information. also i have seen articles where it is stated that the netherlands administration has encouraged your
administrations to give this information to the police for further investigation.
personally i feel i would like to rectify this and i hope you will agree with me as follows:
the information that was provided to your member states is covered by the directive 2011/16 for taxation
purposes. member states are free to use the information for further domestic use as mentioned during the
meeting and in the directive. there have not been made any restrictions to this. however, now i am reading in
some bulletins that the netherlands administration is actively promoting to use it for all pruposes. this does not
cover what was communicated. in some bulletins i am reading that the information was obtained under pressure
and that we can now finally hit the company. this is in complete contradiction with how all members in the
meeting must have experienced the situation where the company has been fully compliant with us.
i hope you can respect that we are dealing with a decent taxpayer that may seek for the borders of possibilities in
transportation regulations, but from our side certainly does not deserve the fiscal mark "fraudster"
kind regards and hoep you can respect our position
...".
ved mail af 24. november 2016 til skat anmodede københavns politi om at få udleveret
alle oplysningerne om uber-chauffører modtaget fra de hollandske skattemyndigheder.
der er endvidere under sagen dokumenteret korrespondance af 16. november 2015, 25. august
2016 og 27. juli 2017 fra de hollandske skattemyndigheder til uber b.v. i den danske
oversættelse af brevet fra den 27. juli 2017 hedder det:
"kære rob van der woude
jeg skriver til dem som svar på de brauw blackstone westbroeks brev af 24. juli 2017.
                                                       - 8 -
de hollandske skattemyndigheder afholdt [ikke] møde den 14. september 2016 i amsterdam med 14 eu-lande
med henblik på at udveksle information på samme måde som ved den multilaterale revision under fiscalis,
identifikationsnummer fmc 105.
et af punkterne var udveksling af oplysninger om partnere og chauffører.
vi har anmodet uber b.v. om følgende information [for årene) 2013-2015:
adresse, bankkonto, bilmodel / registreringsnr. / nummerplade, samlet kørselsindtægt, samlet antal køreture og
eventuelt momsnummer.
denne undersøgelse gennemføres på grundlag af § 53 juncto 47 van de algemene wetinzake rijksbelastlngen
(herefter: awr).
der henvises også til fortrolighedsforpligtelsen i § 67 awr. det er ikke tilladt for personer, som deltager i
skatteretlige undersøgelser eller i forbindelse hermed, der vedrører denne person eller tredjemands virksomhed,
at vise eller videregive oplysninger udover det, der er nødvendigt for at sikre opfyldelse af skattelovgivning eller
opkrævning eller indførelse af en skat.
på mødet blev der udvekslet information om
anvendelse af de korrekte merværdiafgiftsregler, moms, i relation provisionen til partnerne,
indberetning af korrekte momsoplysninger fra partnernes og chaufførernes side,
indberetning af korrekte skatteoplysninger fra partnernes og chaufførernes side, og
hvorvidt de lokale kontorer modtager korrekt vederlag for deres ydelser til hovedkontoret i amsterdam.?
de oplysninger, vi deler om parterne og chaufføren, gives på denne baggrund.
oplysningerne kan påvirke parternes og chaufførernes skattegrundlag i relation til moms eller indkomstskat.
vi nævnte dette, da vi gav oplysningerne ved mødets afslutning. disse oplysninger gives derfor udelukkende af
skattemæssige årsager.
de nederlandske skattemyndigheder har ikke givet specifikt samtykke til, at denne information kan anvendes i
straffesager.
vi følger artikel 16 i rådets direktiv 2011/16/eu af 15. februar 2011 om administrativt samarbejde på
beskatningsområdet.
med venlig hilsen
...".
uddrag af byrettens og landsrettens domme gengivet i u 2017.796ø er dokumenteret under
sagen til belysning af uber-konceptet og bødestørrelsen. der fremgår, at der blev fastsat en
bøde på 6.000 kr. for to kørsler til samtidig bedømmelse.
der er endvidere dokumenteret udtalelse og udlevering af dokumenter vedrørende skats
modtagelse og videregivelse af oplysninger om uber-chauffører af 14. august 2017 fra skat,
indsats, virksomheds- og afgiftskontrol, med tilhørende notater, sagens bilag 13 - 13-2,
skat juras notat af 13. december 2016 om udlevering af oplysninger om uber-chauffører til
andre offentlige myndigheder og mail af 16. september 2016 med bilag fra b, skat, til bl.a.
a, skat.
                                                  - 9 -
personlige oplysninger
tiltalte har ikke afgivet forklaring om sine personlige forhold.
tiltalte ustraffet.
rettens begrundelse og afgørelse
ad retsplejelovens § 834, stk. 2, nr. 4
retten finder, at sagens forhold 1 opfylder kravene i retsplejelovens § 834, stk. 2, nr. 4.
efter forholdets karakter vedrører sagens bevisførelse, om tiltalte løbende i 2015 fortrinsvis i
storkøbenhavn har udført taxikørsel i alt 609 gange med personbil ab … uden at have de
fornødne tilladelser hertil, og om tiltalte herved har opnået en indtægt på i alt 60.081 kr. fra
uber, som modtog passagernes betaling og løbende afregnede til tiltalte på en bankkonto,
og dokumentationen herfor. retten finder, at tiltalte har haft rig lejlighed til at tilrettelægge sit
forsvar vedrørende dette.
ad forældelse
det er uomtvistet, at forholdene er undergivet en 2-årig forældelse, jf. straffelovens § 93, stk.
1, nr. 1. efter straffelovens § 94, stk. 1, regnes forældelsesfristen fra den dag, da den strafbare
virksomhed eller undladelse er ophørt. efter straffelovens § 94, stk. 5, afbrydes
forældelsesfristen, når den pågældende gøres bekendt med sigtelsen. tiltalte blev gjort
bekendt med sigtelserne den 7. marts 2017. spørgsmålet er herefter, om kørsler, der ligger før
den 7. marts 2015, er forældede.
under hensyn til, at der er tale om en lang række helt ensartede forhold, der foretages
kontinuerligt i løbet af 2015, finder retten, at forholdene må anses som én fortsat forbrydelse,
således at forældelsesfristen for alle handlingerne under ét regnes fra ophøret af den sidste
strafbare handling.
henset til antallet af kørsler, der er rejst tiltale for, finder retten, at det har formodningen for
sig, at mindst en af kørslerne har fundet sted efter den 7. marts 2015. tiltalte har ikke ønsket
at udtale sig i sagen. på den baggrund lægges retten til grund som bevist, at mindst en af
kørslerne har fundet sted efter den 7. marts 2015. der er herefter ikke nogen del af tiltalen, der
er forældet.
ad forsvarets anmodning om afskæring af bevisførelse
på baggrund af sagens oplysninger lægger retten til grund, at de omhandlede oplysninger fra
uber b.v. til de hollandske skattemyndigheder blev indhentet til skattekontrolformål som
led i en simultan revision af selskabet, som flere europæiske lande, herunder holland, hvor
uber b.v. er hjemmehørende, deltog i. danmark deltog ikke i den fælles revision, men
havde takket ja til at modtage oplysninger om danske skatteborgere, som måtte fremkomme i
forbindelse med revisionen.
                                               - 10 -
på baggrund af sagens oplysninger lægger retten endvidere til grund som bevist, at kompetent
myndighed i skat den 14. september 2016 i amsterdam modtog oplysninger vedrørende
danske skatteborgere, som var fremkommet fra uber b.v. i forbindelse ovennævnte
revision, fra de hollandske skattemyndigheder. det lægges endvidere til grund, at
oplysningerne blev udvekslet med hjemmel i direktiv 2011/16/eu art. 9 med henblik på
skattekontrolformål.
den 24. november 2016 anmodede københavns politi skat om udlevere alle oplysningerne
fra uber b.v. modtaget fra de hollandske skattemyndigheder til brug for strafferetlig
forfølgning. det lægges efter as forklaring til grund, at skat udleverede oplysningerne til
politiet den 15. december 2016.
spørgsmålet er i første række, om betingelserne i direktiv 2011/16/eu art. 16, stk. 2, for
videregivelse af oplysningerne til politiet har foreligget opfyldt, og i anden række, om der er
tale om et ulovligt tilvejebragt bevis, som det er i strid med eu-charterets art. 47, og den
europæiske menneskerettighedskonvention art. 6 at anvende.
tiltalte har gjort gældende blandt andet følgende, jf. forsvarerens brev af 20. august 2017:
"...
til støtte for den nedlagte påstand om, at samtlige oplysninger modtaget fra skat baseret på
de hollandske skattemyndigheders oplysninger udvekslet i september 2016 og oprindeligt
udleveret af uber b.v. ikke kan indgå i sagerne mod t2, [m.fl.]... gøres det gældende, at
oplysningerne alene er udleveret til de danske skattemyndigheder med henblik på
skattekontrolspørgsmål.
anvendelse af oplysningerne til strafferetlig forfølgning efter bl.a. dansk taxilovgivning vil
således på det foreliggende grundlag være i strid med eu-retten.
det følger af de nu i sagen fremkomne oplysninger, at de hollandske skattemyndigheder har
udleveret oplysninger til skat i henhold til direktiv 2011/16/eu.
efter direktivets artikel 16, stk. 1, kan oplysninger, der afgives i henhold til direktivet alene
anvendes til administration og håndhævelse af medlemsstaternes nationale love vedrørende
skatter, jf. direktivets artikel 2.
efter direktivets artikel 16, stk. 2, kan med tilladelse fra den kompetente myndighed i den
medlemsstat, der videregiver oplysninger i henhold til direktivet, og kun i det omfang, dette er
tilladt i henhold til lovgivningen i den medlemsstat, hvor den myndighed, der modtager
oplysninger, er hjemmehørende, oplysninger og dokumenter, der modtages i henhold til dette
direktiv, anvendes til andre formål end skattekontrol. det fremgår videre, at en sådan
tilladelse gives, hvis oplysningerne kan anvendes til lignende formål i den medlemsstat, hvor
den kompetente myndighed, der videregiver oplysningerne, er hjemmehørende.
i lyset af de hollandske skattemyndigheders brev af 27. juli 2017 til uber b.v. foreligger der
ikke et sådant samtykke, idet de hollandske skattemyndigheder samtidig direkte har
understreget, at der ikke er samtykket til, at oplysningerne i danmark kan anvendes til
strafferetlig forfølgning, der ligger uden for anvendelsesområdet af direktiv 2011/16/eu. det
må videre i lyset af det, der fremgår af breve af 26. august 2016 og 27. juli 2017 fra de
                                                - 11 -
hollandske skattemyndigheder, lægges til grund, at en strafferetlig forfølgning af personer på
baggrund af oplysningerne for forhold, der ikke knytter sig til skatteopkrævning, ikke er
tilladt efter hollandsk ret.
på den baggrund vil en anvendelse i nærværende straffesager af oplysningerne udgøre en
direkte overtrædelse af eu-retlige forpligtelser, der følger af direktiv 2011/16/eu, ligesom
der ikke kan samtykkes til en sådan anvendelse, jf. direktivets artikel 16, stk. 2, sidste pkt.
...".
anklagemyndigheden har heroverfor gjort gældende, at betingelserne i art. 16, er opfyldt, idet
samtykke fra de hollandske skattemyndigheder foreligger.
på baggrund af sagens oplysninger findes det bevist, at skat på direkte forespørgsel den 30.
september 2016 fra den kompetente myndighed i holland fik udtrykkeligt samtykke til at
videregive de modtagne oplysninger til andre danske myndigheder, ligesom det blev
præciseret, at de udvekslede oplysninger var blevet udleveret uden klausuler på af nogen art.
retten finder ikke, at indholdet af korrespondancen mellem de hollandske skattemyndigheder
og uber b.v., herunder skattemyndighedernes svarbrev af 27. juli 2017 på uber b.v.s
henvendelse af 24. s.m., afkræfter dette. det ses i øvrigt ikke at fremgå af korrespondancen, at
oplysningerne ikke kan anvendes til lignende formål i holland.
herefter og da de øvrige betingelser i direktiv 2011/16/eu art. 16, stk. 2, foreligger opfyldt,
jf. persondatalovens § 8, stk. 2, nr. 3, tages tiltalte påstand om afskæring af beviset ikke til
følge.
ad skyldsspørgsmålet
forhold 1 - 3:
tiltalte har nægtet sig skyldig. tiltalte har ikke ønsket at afgive forklaring.
ved vidnernes forklaringer, de dokumenterede oplysninger fra skat og de i øvrigt forelig-
gende oplysninger er det bevist, at tiltalte er skyldig i overensstemmelse med tiltalen.
ad sanktionen
straffen fastsættes til en bøde på 60.000 kr., jf. taxikørselsloven, lovbekendtgørelse nr. 107 af
30. januar 2013 § 16, stk. 1, nr. 1, jf. § 1, stk. 1, bekendtgørelse nr. 399 af 4. maj 2006 om
særlige krav til taxier mv. § 18, stk. 1, jf. § 1 og færdselslovens § 117 d, stk. 2, jf. § 56, stk. 1,
1. pkt.
forvandlingsstraffen er fængsel i 20 dage.
retten har ved strafudmålingen lagt vægt på, at tiltalte er fundet skyldig i have kørt taxikørsel
i strid med de godkendelseskrav, der gælder for fører og køretøj, og på antallet af kørsler til
samtidig pådømmelse.
anklagemyndigheden har med henvisning til principperne i straffelovens § 51, påstået bøden
udmålt svarende til det indtjente beløb med tillæg af 20 % og afrundet nedad.
                                              - 12 -
forsvareren har påstået strafbortfald, subsidiært formildelse, jf. straffelovens §§ 83 og 82, og
en væsentlig lavere bøde end påstået.
retten er enig med anklagemyndigheden og forsvareren i, at en udmåling af bøden efter de
principper, der er fastsat i østre landsrets dom af 18. november 2016 i 7. afdelings sag nr. s-
2066-16 ikke ville rimelig henset til antallet af kørsler til samtidig pådømmelse. ved
bødefastsættelsen har retten i overensstemmelse med principperne i straffelovens § 51, taget
udgangspunkt i den indvundne fortjeneste og afrundet beløbet nedad.
retten har ikke fundet grundlag for strafbortfald eller formildelse efter straffelovens § 83 og §
82.
thi kendes for ret:
tiltalte t3 straffes med en bøde på 60.000 kr.
forvandlingsstraffen er fængsel i 20 dage.
tiltalte skal betale sagens omkostninger, herunder 8.650 kr. + moms i salær til den
beskikkede forsvarer, advokat eddie omar rosenberg khawaja.


text:
                             højesterets dom
                      afsagt mandag den 15. november 2010
sag 112/2008
(1. afdeling)
a
(advokat lars sandager)
mod
tømrer- og snedkerfirma allan svendsen & søn a/s
(advokat christina neugebauer)
i tidligere instans er afsagt dom af østre landsrets 14. afdeling den 19. februar 2008.
i pådømmelsen har deltaget fem dommere: peter blok, lene pagter kristensen, niels grubbe,
marianne højgaard pedersen og henrik waaben.
sagen for højesteret
indstævnte, tømrer- og snedkerfirma allan svendsen & søn a/s, har under sagens behand-
ling for højesteret anerkendt at være erstatningsansvarlig og har betalt godtgørelse for svie og
smerte samt erstatning for tabt arbejdsfortjeneste frem til den 17. juni 1999. endvidere har
selskabet betalt godtgørelse for varigt mén svarende til en méngrad på 12 %. endelig har sel-
skabet – efter berammelsen til hovedforhandling – anerkendt, at erhvervsevnetabet efter ulyk-
ken den 17. december 1998 skal forhøjes fra 35 % til 65 %, og selskabet har den 12. juli 2010
betalt erstatning i overensstemmelse hermed.
for højesteret har sagen herefter alene drejet sig om, hvorvidt appellanten, as, erhvervs-
evnetab som følge af arbejdsulykken skal fastsættes til mere end 65 % - evt. til 100 % - og om
der skal betales erstatning som følge af bortfald af den løbende invaliditetsydelse, som a
modtog, indtil han efter ulykken blev tilkendt højeste førtidspension.
                                                 - 2 -
påstande
a har nedlagt påstand om betaling af yderligere 793.289 kr., subsidiært 701.705 kr. og mere
subsidiært 564.329 kr., alt med rente fra den 17. december 1998.
allan svendsen & søn har påstået frifindelse, subsidiært betaling af et mindre beløb.
as påstande er alle baseret på et krav om erstatning for tab af erhvervsevne med 100 %, dvs.
med yderligere 35 %, og den yderligere erstatning for erhvervsevnetab er herefter beregnet
som 0,35 x 268.728 kr. x 6, dvs. 564.329 kr. hertil er i den principale og den subsidiære på-
stand tillagt erstatning for tab af invaliditetsydelse med henholdsvis 10 x 22.896 kr., dvs.
228.960 kr., og 6 x 22.896 kr., dvs. 137.376 kr.
anbringender
a har med hensyn til spørgsmålet om erhvervsevnetab gentaget sin procedure for landsretten.
med hensyn til spørgsmålet om erstatning for tab af invaliditetsydelsen har han supplerende
anført, at ydelsen var betinget af, at han arbejdede og ikke modtog pension. han har derfor
efter almindelige erstatningsretlige principper krav på erstatning, eftersom han på grund af
uheldet den 17. december 1998 ikke længere opfyldte betingelserne for at modtage invalidi-
tetsydelsen. det er i denne forbindelse uden betydning, at han nu modtager førtidspension.
ydelsen skal kapitaliseres med faktor 10. hvis han ikke får medhold heri, skal den mistede
invaliditetsydelse tillægges den årsløn, der efter erstatningsansvarslovens § 7 skal indgå ved
beregningen af tab af erhvervsevne.
allan svendsen & søn har supplerende anført, at arbejdsskadestyrelsen i sin fornyede udta-
lelse af 16. februar 2010 vurderede as erhvervsevnetab som følge af ulykken til 65 %, og at
der ikke er det fornødne sikre grundlag for at tilsidesætte denne vurdering, der er truffet under
medvirken af lægelig fagkundskab. det må således lægges til grund, at as erhvervsevnetab
også skyldes hans bestående lidelse i form af morbus bechterew, hvilket bl.a. støttes af, at
han allerede i 1996, dvs. inden ulykken, havde indgået aftale om overdragelse af sin vvs-virk-
somhed over en 5-årig periode.
                                               - 3 -
allan svendsen & søn har med hensyn til invaliditetsydelsen anført bl.a., at der var tale om
en social ydelse. hertil kommer, at a ved ydelsens bortfald i stedet modtog højeste førtids-
pension og således ikke har lidt et tab.
supplerende sagsfremstilling
overlæge poul brodersens speciallægeerklæring af 26. november 1999 indeholder følgende
konklusion:
      ”54-årig mand med bechterews sygdom i ca. 25 år, dog kun erkendt som sådan i ca. 20
      år. har haft de med sygdommen forventede rygsmerter og bevægeindskrænkning, men
      dog kunnet arbejde som selvstændig blikkenslager på fuld tid.
      17.12.98 pådrog han sig brud på 3.-4. halshvirvel ved fald på stillads. havde forbigå-
      ende symptomer på rygmarvslæsion med føleforstyrrelser og nedsat kraft i arme og ben,
      men det rettede sig inden for de første uger.
      nu knapt et år efter resterer svær bevægeindskrænkning i halshvirvelsøjlen (værre end
      før ut), flere nakkesmerter og problemer med at finde hvile om natten samt problemer
      med at udføre sit arbejde på grund af bevægeindskrænkning i halshvirvelsøjlen.
      objektivt finder man tvangsdrejning af hovedet og næsten total fixation af halshvirvel-
      søjlen. endvidere finder man nedsat smerte- og berøringssans i ve. 3.-4. finger, tydende
      på cervical rodpåvirkning. der kan ikke længere påvises udfald tydende på rygmarvs-
      skade.
      der er en klar årsagssammenhæng mellem faldtraumet og bruddet i halshvirvelsøjlen,
      men det er velkendt, at pt.er med bechterews sygdom lettere pådrager sig brud på hvir-
      velsøjlen ved faldtraumer, end hvis de ikke havde haft denne sygdom.
      tilstanden skønnes i det væsentlige stationær.”
i overlæge birte tofts speciallægeerklæring af 2. august 2000 er konklusionen følgende:
      ”pt. er en 55-årig gift mand uddannet blikkenslager og selvstændig siden 1969/70. han
      har i 25 år haft rygsmerter, og har i 1982 fået konstateret en mb. bechterew, hvor der
      siden har været progression således, at columna cervicalis og columna thoracolumbalis
      nu er fuldstændig fast fikseret. hovedet er fikseret i en betydelig fejlstilling med en
      sidebøjning mod højre på 30˚ og en fremoverfældning på 45˚. højre skulder sidder 5 cm
      under venstre. forskel i thoraxomfang mellem ind- og expiration er 0 cm.
      pt. har for 10 år siden fået tilkendt en invaliditetsydelse. jeg mener, han har ydet en
      ekstraordinær indsats ved at klare arbejde på normale vilkår og mener kun, at dette har
      kunnet klares, da han har haft selvstændig virksomhed.
                                               - 4 -
      han er igennem årene relevant behandlet, og der er ingen yderligere behandlingsmulig-
      heder.
      pt. vil ikke kunne klare ansættelse på normale vilkår som lønmodtager, og kan heller
      ikke længere klare selvstændig virksomhed.
      han vil heller ikke kunne klare fleksjob. generne vil fortsat progrediere.
      i december 1998 pådrog han sig cervicalfractur af c3 og c4, forsøg på operation mis-
      lykkedes således, at fracturen blev behandlet med extern fiksation, og efter dette er hans
      problemer med smerter og fejlstilling yderligere forværret.
      reelt fremtræder pt. med en reducering i arbejdsevnen ned mod næsten 0, men han vil
      gerne prøve at klare lidt arbejde som konsulent, men dette vil maximalt kunne dreje sig
      om ca. 10 timer om ugen og med nedsat arbejdstempo.
      jeg mener, der bør rejses en førtidspensionssag.”
i overlæge, dr. med. allan r. andersens speciallægeerklæring af 11. februar 2006 lyder kon-
klusionen:
      ”60-årig mand med mb. bechterew. diagnosen stillet i 1980, data vedr. dette foreligger
      ikke. der oplevedes af skadelidte en forværring på skadestidspunktet fra at han kunne
      arbejde fuldtids med sine gener på baggrund af bechterew, til at han efterfølgende ikke
      kunne. har efterfølgende oplevet sig værende stabil. situationen var dog allerede 10 år
      før i et sådant niveau, at skadelidte fandtes erhvervsevne reduceret svarende til at der
      kunne tilkendes invaliditetsydelse, så i en mén vurdering skal man vurdere merménet
      fra hvad der giver anledning til invaliditetsydelse og til den stabile situation, der indtraf
      efter skaden og forsøget på at bevare arbejdet på nedsat tid.
      det er i medicinsk kompendium 16.udgave københavn 2004 anført, at bechterew’s
      sygdom er kronisk med varierende grader af sygdomsaktivitet. prognosen er generelt
      god både hvad angår funktion og levetid. således er 2/3 af patienterne fortsat i arbejde
      efter 20 års sygdom. dannelse af svær permanent drejning af rygsøjlen er sjælden.
      nogle patienter har en øget risiko for især lungeinfektioner og rygmarvsskade, som
      følge af brud på ryghvirvler. der findes ingen særlige markører for forløbsform eller
      prognosen. der findes ingen kausal behandling. nogle patienter kan forsøge kirurgisk
      behandling, men det er et meget omfattende indgreb.
      man må anse skadelidte for færdigbehandlet.
      man må skønne at skadelidte ikke bliver bedre. er ikke med sikkerhed blevet værre de
      sidste 5-6 år.
      skadelidte må skønnes kun at kunne beskæftige sig med hobbypræget virksomhed.
      hans kompensatoriske foranstaltninger for at kunne modvirke den stive nakke under
      gang og ved knæliggende funktion, er ikke så effektiv at man kan foreslå et erhverv,
      hvor han med sin erhvervsevne rest kunne fungere. må skønnes at være helt erhvervs-
      evne udygtig i ethvert fag på det foreliggende grundlag og kun at kunne fungere op til
      skaden, fordi stivheden var mindre tilstede i nakken og smerterne mindre. merménet var
                                                  - 5 -
       således næppe stort fra et fagligt synsvinkel, men må skønnes at have været akkurat
       stort nok til at have fået læsset til at vælte.”
arbejdsskadestyrelsen afgav den 16. februar 2010 på ny en vejledende udtalelse efter erstat-
ningsansvarslovens § 10 om as erhvervsevnetab. styrelsen vurderede nu erhvervsevnetabet
til 65 %, jf. erstatningsansvarslovens § 5. det hedder i udtalelsen bl.a.:
       ”vi har lagt til grund, at a i mange år har lidt af rygsygdommen morbus bechterew, og
       at han har betydelige gener som følge heraf. lægeligt set er det beskrevet, at der ad åre
       skete en vis forværring af ryglidelsen, uden at der dog er beskrevet en påvirkning af det
       arbejdsmæssige funktionsniveau. det er oplyst, at morbus bechterew ikke er forværret
       siden aktuelle skade.
       vi har endvidere lagt til grund, at der ved aktuelle skade skete en betydelig forværring
       af nakkegenerne, idet er som følge af bruddet er fejlstilling med fiksering af hovedet i
       en nedadgående vinkel samt en forværring af as smerter.
       erhvervsmæssigt har vi lagt til grund, at a forud for aktuelle skade i over 20 år havde
       varetaget vvs-arbejde som selvstændig, og fra 1989 modtog invaliditetsydelse grundet
       det fysiske handicap.
       efter aktuelle skade har han ikke længere kunnet varetage vvs-arbejde, idet han ikke
       kan kigge opad uden bagoverbøjning af hele kroppen. endvidere er han svært begrænset
       af, at der er fikseret fejlstilling i nakken og betydeligt forøgede smertegener.
       vi har endvidere lagt til grund, at der på skadestidspunktet var påbegyndt et ejerskifte af
       virksomheden, idet der fra 1996 var planlagt et skifte, som skulle være tilendebragt efter
       5 år. a har oplyst, at han derefter havde planer om at overgå til lønmodtager i firmaet.
       ved vores vurdering af 8. maj 2007 vurderede vi, at as erhvervsevne var påvirket af
       følgerne efter ulykken, men at erhvervsevnen i det væsentligste var påvirket af den
       forudbestående morbus bechterew, og at følgerne efter ulykken alene var medvirkende
       årsag til, at a udtrådte af arbejdsmarkedet og blev bevilget førtidspension.
       det er efterfølgende blandt andet anført, at a forud for skaden havde varetaget selv-
       stændig virksomhed i over 20 år med rygsygdommen, og at erhvervsevnen således skal
       vurderes i forhold til dette.
       vi har ved aktuelle vurdering af erhvervsevnetabet lagt vægt på, at a på trods af sin
       rygsygdom forud for skaden havde fuld erhvervsevne, som kom til udtryk i indtægts-
       niveauet i hans selvstændige virksomhed.
       vi har herunder lagt vægt på, at selvom a havde betydelige gener forud for skaden, var
       hans arbejdssituation tilpasset dette frem til aktuelle skade.
                                              - 6 -
      vi bemærker, at det faktum, at a modtog invaliditetsydelse på skadestidspunktet, efter
      vores opfattelse alene er udtryk for, at han, såfremt han ikke arbejdede, ville være be-
      rettiget til mellemste pension, men at han på trods af dette ydede en særlig indsats i ar-
      bejde på almindelige vilkår.
      når der tages udgangspunkt i as indtjeningsniveau med disse forudsætninger, havde
      han derfor i den sammenhæng fuld erhvervsevne på skadestidspunktet.
      det faktum, at han på skadestidspunktet var i gang med at afvikle sin virksomhed for at
      overgå til lønmodtager, er ikke isoleret set efter vores opfattelse udtryk for, at han alle-
      rede forud for skaden ikke længere kunne varetage opgaverne.
      vi finder, at han med grundsygdommen sandsynligvis ville havde fortsat indenfor vvs-
      faget, såfremt skaden ikke var sket. vi finder det herunder sandsynligt, at han ville være
      overgået til lønmodtagerstatus, efter virksomheden var fuldt overtaget.
      henset til grundsygdommens karakter, herunder at der er beskrevet en vis udvikling heri
      ad åre samt den omstændighed, at grundsygdommen morbus bechterew efter en lægelig
      vurdering sandsynligvis ville progrediere selv uden skaden, er det vores opfattelse, at
      omfanget af as fremtidige lønmodtager arbejde og indtægten herved, såfremt skaden
      ikke var sket, dog er behæftet med nogen usikkerhed. as alder har ikke haft selvstændig
      betydning i denne forbindelse.
      vi har ved vurderingen inddraget retslægerådets besvarelse af 8. november 2004.
      vi har været opmærksomme på, at a har oplyst, at morbus bechterew ikke er forværret
      siden skaden.
      ud fra den samlede funktionsbeskrivelse er det vores opfattelse, at as arbejdsmæssige
      muligheder, alene kan omsættes til indtægtsgivende arbejde i yderst begrænset omfang.
      vi finder ud fra en samlet betragtning, at den forværring af den arbejdsmæssige funkti-
      onsevne, som brud på halshvirvelsøjlen medførte, er den langt overvejende årsag til as
      erhvervsmæssige situation. vi finder imidlertid at også ryglidelsen set i et varigt per-
      spektiv har givet en ikke ubetydelig begrænsning i forhold til as mulighed for at
      arbejde indenfor vvs-faget frem til folkepensionsalderen.
      i forlængelse af ovenstående er det vores vurdering, at as erhvervsevne som følge af
      skaden er nedsat med omkring 2/3.
      vi vurderer, at aktuelle skade har nedsat as erhvervsevne med skønsmæssigt 65 pro-
      cent.”
forklaringer
til brug for højesteret er der afgivet forklaring af richard hansen, claus jensen og tina ni-
elsen samt supplerende forklaring af tommy hansen, per sørensen og a.
                                                - 7 -
a har forklaret, at han i mange år udførte hårdt fysisk arbejde og slæbte tunge genstande. han
fik ondt i ryggen og gik til læge, da det blev værre og værre. han fik konstateret en gigtsyg-
dom, hvor brusken i ryghvirvlerne over 10 år kalker til og gør rygsøjlen stiv. det er en smer-
tefuld proces. han fortsatte dog som selvstændig håndværker og arbejdede på fuld tid. i mid-
ten af 1980’erne var tilkalkningen fuldendt og smerterne mindskede. rygraden var helt stiv-
net, men han kunne fortsat bevæge nakken og arbejde på fuld tid. han udførte alt vvs-arbejde.
i 1989 blev han tilkendt en invaliditetsydelse. sygdommen medførte således ikke, at han
måtte ændre sine arbejdsopgaver, og indtil ulykken i 1998 var tilstanden stabil og uændret.
ved ulykken brækkede han 2 nakkehvirvler. dette blev forsøgt opereret, men der indtrådte
komplikationer. nakken blev stiv, således at hovedet i dag hænger nedad, og hagen hviler på
brystet. der er ingen bevægelse i nakken. dette medfører, at han ikke kan foretage opmålin-
ger, for eksempel fra gulv til loft, eller arbejde under en vask eller lignende. derfor måtte han
holde op med at arbejde. fra maj måned 1999 forsøgte han dog gennem ca. 1 år at genoptage
arbejdet, da han ikke ville acceptere situationen, men det var ikke muligt at opretholde en
indtægt som blikkenslager med dette handicap.
i mange år var han alene i firmaet, indtil han i midten af 1980’erne tog jan kristoffersen i
lære. han fortsatte som arbejdende mester indtil ulykken. han havde ikke forstand på papir-
arbejde, hvilket hans hustru tog sig af. den 1. december 2000 fik han tilkendt højeste førtids-
pension. hvis ulykken ikke var indtruffet, ville han have fortsat sin hverdag, som den så ud
før december 1998.
ingen af hans sønner var interesseret i at overtage firmaet, men det var jan kristoffersen, der
tog gas- og vandmestereksamen. de aftalte en glidende overtagelse af firmaet fra ca. 1996 og
5 år frem. det var meningen, at han derefter skulle fortsætte som medarbejder, mens jan kri-
stoffersen skulle være indehaver. han havde ingen tanker om at gå på pension i 2001. i 2006
ville han have kunnet gå på efterløn.
han besøger stadig nogle gamle kunder. det drejer sig om en håndfuld ældre mennesker, som
han betragter som bekendte eller venner. en af dem er 87 år gammel, en anden er 93. han
annoncerer ikke med noget, men de gamle kunder kontakter ham, som de har været vant til.
                                                - 8 -
han hjælper dem med at komme vand på fyret og servicere ventiler. det betaler de som ho-
vedregel ikke noget for. dette sker ca. 5 gange om året. mange mennesker kan selv klare
disse opgaver, som kan gøres på 30-45 minutter. hans besøg varer dog ofte 3-4 timer, og de
drikker kaffe og spiser en mad. hvis man ringede efter en almindelig vvs-installatør, vil der
selvfølgelig komme en regning.
hans nabo claus jensen, der er murer, købte en del af hans grund. han fulgte med i claus
jensens opførelse af et hus på grunden i 2005-2006. claus jensen havde blandt andet entreret
med vvs tuelstrup i forbindelse med byggeriet. claus jensen spurgte ham, om han ville
hjælpe med at rulle varmeslanger ud sammen med claus jensens far, der er pensionist, da
claus jensen skulle i gang med at støbe gulv, og tuelstrup havde travlt. han sagde ja, rullede
slangerne ud og viste, hvor slangerne skulle ligge, mens claus jensens far bandt slangerne
fast på nettet. han koblede også anlægget til fyret. i alt hjalp han til i 2-3 timer. i øvrigt hjalp
han ikke til med byggeriet. han har heller ikke udført lignende arbejde andre steder, men
alene hjulpet nogle gamle kunder med pakninger. claus jensen ville betale ham en halv snes
tusinde kr., men de penge har han aldrig fået. det kan vente til claus jensen får mulighed for
at betale, for han fik en god pris for grunden. han ville ikke have hjulpet alle og enhver. han
kiggede dagligt forbi byggepladsen.
de arbejdsopgaver, som han kan udføre, er så begrænsede, at det ikke er noget, man kan leve
af, og han vil ikke byde jan kristoffersen at have ham hængende i firmaet. det meste af hans
dag går med alt praktisk husarbejde, indkøb, madlavning og havearbejde. dette tager meget
tid, efter at han er blevet alene om det.
tina nielsen har forklaret, at hun er jurist i arbejdsskadestyrelsens kontor for private erstat-
ningssager, hvilket hun har været siden januar 2004. hun har behandlet den seneste udtalelse
af 16. februar 2010 fra arbejdsskadestyrelsen i sagen. sagen har også været forelagt en rådgi-
vende lægekonsulent.
når man ser på arbejdsskadestyrelsens nye vurdering i sagen, indgår der to vigtige dele. den
ene del er den forudbestående lidelse morbus bechterew, og den anden del er skaden, herun-
der skadelidtes funktionsevne, dvs. hvad skadelidte var i stand til både før og efter skaden.
                                                - 9 -
spørgsmålet om, hvorvidt den forudbestående morbus bechterew kan siges at have været
arbejdshindrende, kan besvares forskelligt, ud fra hvad man sammenligner med. i forhold til
en rask person vil der selvfølgelig kunne siges at være en hindring, men man må også se på
det konkrete erhverv, den pågældende udfører. den skadelidte i sagen her synes ikke at have
været arbejdshindret af morbus bechterew i forhold til det udførte arbejde, når man blandt
andet ser på indtjeningen mv. man kan sige, at han havde indrettet sit arbejdsliv ud fra denne
forudbestående lidelse.
når arbejdsskadestyrelsen er kommet frem til, at der er et erhvervsevnetab på 65 % og ikke
på 100 %, er det, fordi der også forud for skaden var ting, som indikerede, at erhvervsevnen
ad åre sandsynligvis ville hindres, og når man således nu kender slutresultatet, er det lettere at
opdele følgerne i henholdsvis grundlidelsen og skaden. grundlidelsen er således med i den
samlede vurdering. det forhold, at skadelidte på et tidspunkt kunne fakturere 2-3 timer dag-
ligt, er også en del af det samlede billede. når vurderingen er 65 %, er det ikke fordi, skade-
lidte forventes at kunne arbejde i dag. det betyder blot, at hele udviklingen, som er, at han nu
er 100 % uarbejdsdygtig, ikke alene skyldtes skaden. man har som nævnt set på det samlede
billede. når erhvervsevnetabet i dag svarer til den højeste førtidspension, er skaden derfor
alene en delvis årsag hertil.
arbejdsskadestyrelsen har vurderet, at det er sandsynligt, at skadelidte ville være blevet løn-
modtager, hvis ikke skaden var sket. samtidig kan man selvfølgelig tænke, at der eventuelt
var en grund til at foretage en virksomhedsoverdragelse i en så tidlig en alder, da det kan tyde
på, at han ikke har regnet med, at han kunne eller ville køre på fuld kraft i de følgende 10-15
år efter overdragelsen. dette underbygges af den medicinske prognose for grundlidelsen.
for så vidt angår grundlidelsen morbus bechterew har lægekonsulenten alene været inde på
den rent prognostiske udvikling. lægekonsulenten har således ikke set på, hvor mange timer
skadelidte rent faktisk var i stand til at arbejde. arbejdsskadestyrelsen har ikke været i tvivl
om, at morbus bechterew ville føre til nogle begrænsninger i funktionsevnen på sigt. når
funktionsevnetabet i dag er på 100 %, er det en kombination af det forudbestående og det, der
kom til. det vil sige, at begge forhold spiller ind, og det er derfor, de har fastsat skadens be-
tydning til 65 %. endvidere er erhvervsevnetabet sat til 65 %, uanset at skadelidte i en periode
kunne arbejde først 20 timer ugentligt og senere 2-3 timer dagligt. man ser nemlig ofte, at en
                                             - 10 -
skadelidt kan noget i en kort periode, men uden at kunne blive ved. hun er meget overbevist
om, at skønnet på 65 % er korrekt. hun er sikker på, at erhvervsevnetabet ikke er på 100 %,
og hun er også sikker på, at det ikke kun er på 50 %. uanset lidelsen morbus bechterew har
lægekonsulenten ment, at skadelidte nok har kunnet arbejde frem til pensionsalderen, men
ikke 100 %.
den pågældende lægekonsulent, der har været på sagen, er overlæge og neurokirurgisk speci-
allæge. i øvrigt er han koordinerende og ansvarlig for arbejdsskadestyrelsens neurologiske/
neurokirurgiske område. hun mener, at de har haft alt lægeligt materiale tilstede i sagen, i
hvert fald har de ikke savnet noget.
arbejdsskadestyrelsen har vurderet, at skadelidte frem til uheldet havde en fuld erhvervsevne
uanset morbus bechterew lidelsen, hvilket er kommet til udtryk ved indtægtsangivelsen. ar-
bejdsskadestyrelsen har herved ændret sin opfattelse siden 2007. den ændrede vurdering
skyldes en ændring af opfattelsen af betydningen af invaliditetsydelsen, som skadelidte har
modtaget siden 1989. en invaliditetsydelse forudsætter medicinsk set en væsentlig lidelse,
men ikke nødvendigvis et erhvervsevnetab, som det forstås i erstatningsretlig henseende.
arbejdsskadestyrelsen sætter ikke lighedstegn mellem erhvervsevnetab og funktionsevne. en
funktionsbegrænsning er, når man er helt nede i materien og f.eks. ser på, hvad man ikke kan,
når man mangler en arm, uden at man som sådan ser på lidelsen. man kan godt sige, at ar-
bejdsskadestyrelsen er enig i kommunens vurdering af, at erhvervsevnetabet er på omkring
100 %. sagens hovedproblem kan siges at være en vurdering af den juridiske kausalitet sam-
men med spørgsmålet om skadelidtes værdi forud for skaden og efter skaden, økonomisk set.
en eventuel begrænsning af erhvervsevnen forud for ulykken er indregnet i arbejdsskadesty-
relsens vurdering, i den betydning at indtjeningsevnen svarede til indtægten med morbus
bechterew, som er opgjort i årene forud for skaden, dvs. de ca. 265.000 kr. årligt.
ved fuld erhvervsevne forstår arbejdsskadestyrelsen det indtjeningsniveau før renter, der
fremgår af regnskabet forud for skaden. erhvervsevnetabsprocenten er fastsat i forhold hertil.
fradraget, der er foretaget for morbus bechterew, er således på ca. 35 %. på den lange bane –
frem til pensionsalderen – er arbejdsskadestyrelsens prognose således, at skadelidtes er-
                                               - 11 -
hvervsevne ville være reduceret med skønsmæssigt 35 % uden skaden. i prognosen indgår
det, at arbejdsskadestyrelsen har vurderet, at skadelidte – hvis ikke skaden var sket – ville
være overgået til at være lønmodtager. dette giver en usikkerhed med hensyn til indtjeningen.
i prognosen ligger også arbejdsskadestyrelsens vurdering af, hvad sandsynligheden for ud-
viklingen af morbus bechterew var. når arbejdsskadestyrelsen mener, at morbus bechterew
ville udvikle sig ad åre, er det svært at sige præcist hvornår. der er usikkerhedsmomenter for-
bundet herved, ligesom der også er usikkerhedsmomenter ved, at man ikke ved, hvor god den
sygdomsramte er til at kompensere for sygdommen. en vis progression er dog helt sandsynlig
efter en lægelig vurdering. dette har også kunnet ses i skadelidtes tilfælde, hvor han f.eks. på
et tidspunkt kunne arbejde 20 timer ugentligt, senere 2-3 timer dagligt, og hvor han ender med
at have et erhvervsevnetab på 100 %.
det, at man i en kortere periode arbejder over evne, er ikke usædvanligt. når skadelidte ikke
kunne blive ved med at ”hænge i”, er det arbejdsskadestyrelsens vurdering, at noget af det
skyldes grundlidelsen, men det er også deres vurdering, at det ikke med sikkerhed ville ske
lige så hurtigt uden skaden. det er tillige arbejdsskadestyrelsens vurdering, at der er holde-
punkter for at sige, at funktionsniveauet som følge af morbus bechterew er forværret efter
skaden. efter skaden kunne skadelidte indledningsvis arbejde 4 timer dagligt, senere 2-3 timer
dagligt, og nu slet ikke. noget af forværringen fra tidspunktet for ulykken og frem til nu skyl-
des grundlidelsen, da den ville progrediere/udvikle sig. i de år, som arbejdsskadestyrelsen har
akter for, er der således sket en vis udvikling i morbus bechterew-lidelsen. lægekonsulenten
har i øvrigt også over for hende udtalt, at en sådan sygdom vil progrediere over tid. det
handler ikke alene om, hvad man kan se på røntgenbilleder og scanninger, men også om
funktionsevnen. det har haft stor betydning for, at man er endt helt oppe på de 65 %, at ska-
delidte arbejdede på fuld tid gennem de år, hvor sygdommen udviklede sig.
arbejdsskadestyrelsen tager ikke afstand fra overlæge allan r. andersens erklæring af 11.
februar 2006, hvorefter skadelidte på det tidspunkt ikke med sikkerhed var blevet værre de
sidste 5-6 år. det kan sagtens være tilfældet, at det forholder sig som beskrevet i lægeerklæ-
ringen, men det har været arbejdsskadestyrelsens vurdering, at morbus bechterew-lidelsen
vil progrediere på et tidspunkt. dog har arbejdsskadestyrelsen ikke lægelige akter, der bely-
ser udviklingen i den årrække på de 5-6 år, som allan r. andersen beskriver. erhvervsevne-
                                             - 12 -
tabet forud herfor var allerede på 100 %. i øvrigt er det uklart, hvad allan r. andersen mente
med, at tilstanden ”ikke med sikkerhed” er blevet værre, når det ikke fremgår, hvad det er set i
forhold til. det tidsperspektiv, arbejdsskadestyrelsen taler om, er perioden frem til
folkepensionsalderen, og det er således arbejdsskadestyrelses vurdering, at skadelidte uden
skaden ville have haft et erhvervsevnetab på skønsmæssigt 35 %. de 35 % er set ud fra den
lægelige vurdering og de tegn, der allerede var. det ville være usandsynligt, at skadelidte –
også uden skaden – ville kunne arbejde 100 % frem til den almindelige pensionsalder.
højesterets begrundelse og resultat
a fik i 1980 stillet diagnosen morbus bechterew, men trods de betydelige gener og smerter,
som denne ryglidelse gav anledning til i årene derefter, fortsatte han i tiden frem til ulykken i
december 1998 sin selvstændige vvs-virksomhed. højesteret finder derfor, at a efter en er-
statningsretlig bedømmelse på dette tidspunkt havde sin fulde erhvervsevne, således som det
kom til udtryk i indtægtsniveauet i hans virksomhed, jf. herved også arbejdsskadestyrelsens
fornyede udtalelse af 16. februar 2010.
efter bevisførelsen, herunder overlæge allan r. andersens erklæring af 11. februar 2006,
lægger højesteret endvidere til grund, at as erhvervsevne efter ulykken var reduceret til det
ubetydelige.
spørgsmålet er herefter, om as tab af erhvervsevne i det hele må anses for en følge af ulyk-
ken, eller om en del af erhvervsevnetabet må tilskrives den forudbestående ryglidelse.
forud for ulykken i december 1998 havde a indgået aftale med sin svend, jan kristoffersen,
om, at vvs-virksomheden skulle overdrages til denne over en 5-årig periode, der udløb med
udgangen af 2000. det var efter de afgivne forklaringer tanken, at a skulle fortsætte som an-
sat hos jan kristoffersen. det må imidlertid lægges til grund, at as forudbestående lidelse,
morbus bechterew, medførte sådanne begrænsninger i hans arbejdsevne, at han ikke ville
have kunnet klare en ansættelse på normale vilkår, jf. bl.a. udtalelsen af 2. august 2000 fra
speciallæge birte toft.
på denne baggrund og efter sagens oplysninger i øvrigt finder højesteret ikke tilstrækkeligt
grundlag for at tilsidesætte arbejdsskadestyrelsens vurdering i udtalelsen af 16. februar 2010,
                                              - 13 -
hvorefter skønsmæssigt kun 65 % af as samlede erhvervsevnetab kan henføres til ulykken i
december 1998.
invaliditetsydelsen, som a modtog frem til den 1. december 2000, blev ydet med hjemmel i §
18 i lov om social pension bl.a. på betingelse af, at han ikke modtog førtidspension. fra den 1.
december 2000 blev han tilkendt højeste førtidspension, og invaliditetsydelsen blev således
afløst af førtidspensionen. allerede fordi a herefter ikke kan anses for at have lidt et tab ved
invaliditetsydelsens bortfald, kan bortfaldet ikke begrunde erstatning efter erstatningsan-
svarslovens § 1. da invaliditetsydelsen ikke var en erhvervsindtægt, kan den heller ikke indgå
i fastsættelsen af årslønnen efter erstatningsansvarslovens § 7.
under hensyn til sagens resultat og forløbet for højesteret skal ingen af parterne betale sags-
omkostninger til den anden part for højesteret.
                                      thi kendes for ret:
tømrer- og snedkerfirma allan svendsen & søn a/s frifindes for as påstande om yderligere
erstatning.
landsrettens afgørelse om sagsomkostninger stadfæstes.
ingen af parterne skal betale sagsomkostninger til den anden part for højesteret.
det idømte sagsomkostningsbeløb skal betales inden 14 dage efter denne højesteretsdoms
afsigelse og forrentes efter rentelovens § 8 a.

source: retspraksis

LICENSE:
Creative Commons Legal Code

CC0 1.0 Universal

type: caselaw

jurisdiction: Denkmark


text:
                                           dom
afsagt den 5. september 2014 af østre landsrets 8. afdeling
(landsdommerne m. lerche, frosell og lone dahl frandsen).
8. afd. nr. b-1675-13:
domstolsstyrelsen
(kammeradvokaten ved advokat søren horsbøl jensen)
mod
realkredit danmark a/s
(advokat henrik løbger)
og
8. afd. nr. b-1678-13, jf. b-1639-13:
a/b x v/a
(advokat dorthe madsen westerdahl)
mod
alm. brand bank a/s
(advokat christian holch)
domstolsstyrelsen mod realkredit danmark a/s (8. afd. nr. b-1675-13)
københavns byrets dom af 25. april 2013 (bs 31c-396/2009) er anket af domstolsstyrelsen
med endelig påstand om, at realkredit danmark a/s til domstolsstyrelsen skal betale
3.924.399,61 kr., subsidiært et mindre beløb, med tillæg af procesrente fra 23. maj 2013 til
betaling sker.
domstolsstyrelsen har opfyldt den indankede dom.
realkredit danmark a/s har endeligt påstået frifindelse, subsidiært frifindelse mod betaling
af et mindre beløb.
                                              - 2 -
a/b x mod alm. bank bank a/s (8. afd. nr. b-1678-13)
københavns byrets dom af 25. april 2013 (bs 31c-2965/2008) er anket af a/b x v/a med
påstand om, at alm. brand bank a/s skal betale 1.284.868,19 kr., og at byrettens
omkostningsafgørelse stadfæstes.
alm. brand bank a/s har påstået stadfæstelse.
alm. brand bank a/s har dog vedrørende sagsomkostningerne for byretten nedlagt påstand
om, at a/b x skal betale 210.000 kr., subsidiært et mindre beløb større end 150.000 kr.
de to sager har været behandlet sammen såvel for byretten som for landsretten.
byrettens omkostningsafgørelse i sagen 8. afd. nr. b-1678-13 (byrettens bs 31c-2965/2008)
har været særskilt kæret (landsrettens b-1639-13). behandlingen af kæresagen har været sat i
bero med henblik på en stillingtagen til omkostningsspørgsmålet under ankesagen.
procedure
domstolsstyrelsen mod realkredit danmark a/s (8. afd. nr. b-1675-13)
domstolsstyrelsen har i det væsentlige procederet som for byretten. styrelsen har yderligere
gjort gældende, at andelsboligforeningen og styrelsen ikke er solidarisk hæftende skyldnere i
forhold til realkredit danmark, idet der er tale om to forskellige fordringer. realkredit
danmark må derfor forfølge sit krav mod andelsboligforeningen, forinden et krav i medfør af
tinglysningslovens § 31 kan gøres gældende over for domstolsstyrelsen.
realkredit danmark a/s har i det væsentlige procederet som for byretten og har gjort gæl-
dende, at fordringen mod domstolsstyrelsen ikke er subsidiær i forhold til fordringen mod
andelsboligforeningen.
a/b x mod alm. bank bank a/s (8. afd. nr. b-1678-13)
                                                - 3 -
a/b x har i det væsentlige procederet som for byretten og har herunder anført, at byrettens
omkostningsafgørelse er korrekt.
alm. brand bank a/s har i det væsentlige procederet som for byretten og har yderligere gjort
gældende, at t har handlet i henhold til skriftlig fuldmagt eller dog i henhold til en stiltiende
fuldmagt fra andelsboligforeningen. banken har uddybet sine anbringender vedrørende
tabsopgørelsen, idet banken har gjort gældende, at andelsboligforeningen ikke har lidt noget
tab eller ikke i fornøden grad har dokumenteret tabets størrelse. de af byretten tilkendte
omkostninger bør forhøjes blandt andet under hensyn til sagens kompleksitet, værdi og forløb.
landsrettens begrundelse og resultat
domstolsstyrelsen mod realkredit danmark a/s (8. afd. nr. b-1675-13)
landsretten tiltræder det, som byretten har anført. for landsretten vedrører sagen tilbage-
betaling af det beløb, som domstolsstyrelsen har erlagt til realkredit danmark. styrelsen
findes ikke at have godtgjort, at beløbet i sin helhed eller delvist er betalt med urette.
i betragtning af sammenhængen mellem realkredit danmarks fordring på andelsboligfor-
eningen og fordringen på domstolsstyrelsen, findes realkredit danmark ikke at være henvist
til først at gøre krav gældende mod andelsboligforeningen. landsretten har i den forbindelse
lagt vægt på, at realkredit danmarks krav mod domstolsstyrelsen støttes på reglerne i
tinglysningslovens § 27 og § 31. at andelsboligforeningens tab forudsatte såvel for-
falskningen af pantebrevene som de retsstridige forhold vedrørende fuldmagter og checks, gør
ingen forskel heri.
i hvert fald under de foreliggende omstændigheder, hvor det har været nødvendigt for re-
alkredit danmark at udtage stævning mod domstolsstyrelsen, findes realkredit danmark at
have været berettiget til at opgøre sit tab pr. stævningens dato. i den foreliggende situation
kan realkredit danmarks krav opgøres som sket, uanset at pantekravene på grund af
falsknerierne hverken gav realkredit danmark pant i ejendommen eller en fordring mod
debitor.
                                                - 4 -
domstolsstyrelsen skal betale sagsomkostninger for landsretten til realkredit danmark med
250.000 kr. inkl. moms. beløbet, der er fastsat under hensyn til sagens værdi, kompleksitet og
forløb, tilkendes til dækning af udgifter til advokatbistand.
a/b x mod alm. bank bank a/s (8. afd. nr. b-1678-13)
under hensyn til resultatet af ankesagen mellem domstolsstyrelsen og realkredit danmark
tiltræder landsretten, således som sagen er oplyst, at andelsboligforeningen ikke herefter har
godtgjort at have lidt noget tab. landsretten stadfæster derfor byrettens frifindelse af alm.
brand bank a/s.
efter sagens udfald skal andelsboligforeningen betale sagsomkostninger til banken. om-
kostningsbeløbet, der tilkendes til dækning af advokatomkostninger for landsretten, fastsættes
med tillæg af moms til 90.000 kr. beløbet er fastsat under hensyn til sagens værdi,
kompleksitet og forløb.
landsretten kan tiltræde det, som byretten har anført om sagsomkostningerne i 1. instans. det
for landsretten herom fremkomne kan ikke føre til et andet resultat.
                             t h i    k e n d e s      f o r r e t:
realkredit danmark frifindes i b-1675-13.
byrettens dom i b-1678-13 stadfæstes.
i b-1675-13 skal domstolsstyrelsen betale 250.000 kr. til realkredit danmark a/s.
i b-1678-13 skal a/b x betale 90.000 kr. til alm. brand bank.
det idømte skal betales inden 14 dage efter denne doms afsigelse.
sagsomkostningerne forrentes med procesrente efter rentelovens § 8 a.
 - 5 -


text:
                        h øjestere ts d om
                    afsagt tirsdag den 18. december 2018
sag bs-10712/2018-hjr
(2. afdeling)
coop danmark a/s
(advokat simon langvardt müller)
mod
ejendomsselskabet ryesgade kommanditaktieselskab
(advokat kristian paaschburg)
i tidligere instanser er afsagt dom af boligretten i københavn den 21. marts 2017
og af østre landsrets 12. afdeling den 21. september 2017.
i pådømmelsen har deltaget fem dommere: marianne højgaard pedersen, poul
dahl jensen, henrik waaben, kurt rasmussen og jens kruse mikkelsen.
påstande
appellanten, coop danmark a/s, har nedlagt påstand om stadfæstelse af bolig-
rettens dom, således at indstævnte, ejendomsselskabet ryesgade kommandit-
aktieselskab, skal anerkende, at den huslejeforhøjelse, denne har varslet over for
coop danmark den 21. juni 2016, er en nullitet og ingen retsvirkning har.
ejendomsselskabet ryesgade kommanditaktieselskab har påstået stadfæstelse
af landsrettens dom om frifindelse af selskabet.
højesterets begrundelse og resultat
da parterne foretog ændringen af lejekontraktens § 6 i 1980, fandtes bestemmel-
sen om udlejers adgang til at kræve lejen forhøjet begrundet i det lejedes værdi i
§ 47 i dagældende lejelov (lov nr. 237 af 8. juni 1979 om leje).
                                        2
med denne bemærkning og i øvrigt af de grunde, som landsretten har anført,
stadfæster højesteret dommen.
                        thi kendes for ret:
landsrettens dom stadfæstes.
i sagsomkostninger for højesteret skal coop danmark a/s betale 55.000 kr. til
ejendomsselskabet ryesgade kommanditaktieselskab.
de idømte sagsomkostningsbeløb skal betales inden 14 dage efter afsigelsen af
denne højesteretsdom og forrentes efter rentelovens § 8 a.