text:
dom
afsagt den 2. november 2015 i sag nr. bs sksæ-1297/2014:
a
mod
b
sagens baggrund og parternes påstande
denne sag, der er anlagt den 19. september 2014, drejer sig om, hvorvidt sagsøgeren, a, efter
parternes separation har et kompensationskrav mod sagsøgte, b, i henhold til aftale i parternes
ægtepagt. b har gjort gældende, at kompensationsaftalen er ugyldig som stridende mod rets-
virkningsloven, på grund af bristende forudsætninger eller i medfør af aftalelovens § 36. så-
fremt kompensationsaftalen i ægtepagten kendes ugyldig, er det spørgsmålet, om hele ægte-
pagten er ugyldig og skal tilsidesættes.
a har principalt påstået, at b skal dømmes til at betale 1.016.938 kr. med procesrente fra den
31. juli 2014, subsidiært med procesrente fra den 19. september 2014.
a har subsidiært påstået, at b skal tilpligtes at anerkende, at den mellem parterne den 7. april
2006 oprettede ægtepagt er ugyldig og skal tilsidesættes i sin helhed.
b har påstået frifindelse.
oplysningerne i sagen
a har fri proces til at nedlægge sin principale påstand.
b har fri proces.
denne dom indeholder ikke en fuldstændig sagsfremstilling, jf. retsplejelovens § 218 a, stk. 2.
den 7. april 2006 oprettede parterne en ægtepagt, der bl.a. har følgende ordlyd:
"
      1.1. alt, hvad vi hver især ejer ved ægteskabets indgåelse, samt alt, hvad vi hver især
      erhverver i fremtiden, skal tilhøre den pågældende som skilsmissesæreje og derfor ikke
      deles i tilfælde af separation eller skilsmisse.
      1.2. efter 3 års ægteskab påbegynder a erhvervelsen af ret til en del af værdien af bs
      ejendom som kompensation for den indsats, hun igennem tiden yder i bedriften.
      1.3. denne kompensation skal på tidspunktet for en eventuel separation eller skilsmisse
      beregnes som et beløb svarende til 2 1/2 % af den seneste offentlige vurdering af ejen-
      dommen for hvert år efter det 3. år efter ægteskabets indgåelse, dog maksimalt 50 %.
      1.4. opløses ægteskabet i løbet af et kalenderår, beregnes der forholdsmæssig værdi for
      den forløbne periode.
      1.5. indtægterne af særejet, samt hvad der træder i stedet for særejet, skal også være
      skilsmissesæreje.
                                                - 2 -
       ..."
ægtepagten blev tinglyst den 10. april 2006, og den 15. april 2006 indgik parterne ægteskab.
ved ansættelseskontrakt underskrevet af parterne den 28. december 2008 ansatte b a i fleks-
job i perioden fra den 1. december 2008 til den 30. april 2009, hvor der er enighed om, at hun
skulle på barsel.
ved ansættelseskontrakt underskrevet af parterne den 8. februar 2010 ansatte b påny a i
fleksjob fra den 8. februar 2010.
det fremgår af ansættelseskontakterne, at a i den første ansættelsesperiode skulle aflønnes
med 17.363 kr. pr. måned og i den anden ansættelsesperiode med 17.863 kr. pr. måned. hertil
kom pension. der er enighed om, at kommunen har refunderet 2/3 af lønnen.
ved brev af den 30. marts 2014 blev a opsagt fra fleksjobbet.
parterne blev separeret ved bevilling af den 23. april 2014.
ved e-mail af den1. juli 2014 rejste as daværende advokat krav på kompensation efter ægte-
pagten.
der er fremlagt årsopgørelser for a for perioden 2004-2014. parterne er enige om, at hun i
gennemsnit har haft en årlig indkomst på 330.839 kr.
der er fremlagt årsrapporter for parterne for 2009, 2010, 2011 og 2012. der er fremlagt skat-
teregnskab for 2013. det fremgår af skatteregnskabet for 2013, at parterne med udgangen af
2013 havde en samlet egenkapital på 9.576.228 kr.
der er ikke uenighed om, at kompensationskravet størrelsesmæssigt er opgjort i overens-
stemmelse med ægtepagten.
a har forklaret, at hun er 46 år. hun bor i y-by i en lejet bolig, som hun har boet i siden
parternes samlivsophævelse. hun bor sammen med sin nye kæreste. parternes fællesbørn, c
på 6 år og d på 4 år, har bopæl hos hende. børnene er hos b hver anden uge. hun har siden
efteråret 2014 haft et fleksjob i et bilfirma i silkeborg mellem 9 og 12 timer om ugen. alle-
rede mens hun var barn, havde hun smerter i ryggen. som 19-årig fik hun en stivgørende ryg-
operation. indtil 2003, hvor hun blev sygemeldt med rygproblemer, arbejdede hun fuld tid. i
2004 blev hun fyret fra sit job. herefter var hun igennem et længere udredningsforløb, indtil
hun i 2008 blev visiteret til fleksjob. b og hun lærte hinanden at kende i september 2004. i
december 2004 flyttede de sammen på hans gård. b kan ikke have været i tvivl om, at hun
havde alvorlige rygproblemer. inden de flyttede sammen, skrev hun til ham, at hun pga. sin
ryg ikke kunne tage fat på samme måde som hans mor, der på daværende tidspunkt boede på
gården. hun var desuden i et afklaringsforløb med jobprøvninger, hvilket han var bekendt
med. hun modtog sygedagpenge, da parterne flyttede sammen. i 2005 blev hun tilkendt en
løbende ydelse fra sit forsikringsselskab. da samlivet blev etableret, havde hun en gæld på ca.
170.000 kr. i 2007 indfriede hun den sidste del af gælden. kort tid efter at parterne var flyttet
sammen, begyndte de at tale om børn og ægteskab. de var rimelig enige om, at der skulle
være særeje i ægteskabet. hun var helt indforstået med, at hun ikke skulle have halvdelen af
bs formue i tilfælde af skilsmisse. det var b, der foreslog, at de skulle kontakte landboøst,
                                                - 3 -
som var hans rådgiver. hun mener, at det var freddy dam fra landboøst, som foreslog, at de
skulle indgå en aftale om kompensation i ægtepagten. kompensationsaftalen var vigtig for
hende. hun tænkte meget over, om hun skulle underskrive ægtepagten, som hun vidste stil-
lede hende dårligere end udgangspunktet. hun mener, at de var til 2 møder på landboøst om
ægtepagten. det blev drøftet, fra hvornår hun skulle være berettiget til kompensation og med
hvilken procentsats. det var hende, som medbragte det meste af indboet til det fælles hjem.
hun bidrog også til istandsættelse af gården. hun udførte de opgaver på gården, som hun fy-
sisk kunne klare. hun fejede, gav dyrene mad og kørte traktor. bs gård er en gammel slægts-
gård med 70-90 køer og med marker, som dyrkes. de første år af samlivet havde b fuldtids-
arbejde hos x. det var da hende, som kiggede til dyrene om morgenen. når det var
kælvningssæson kiggede hun til dyrene mange gange om dagen. da hun blev ansat i fleksjob
på gården, stod hun også for regnskaberne og foretog indberetninger. under ægteskabet havde
parterne hver sin økonomi. de havde dog en fælles madkonto, som de begge indbetalte til. de
havde ikke nogen fast aftale om, hvem der skulle betale hvad. b betalte dog alle udgifterne på
ejendommen. hun betalte gaver, ting til huset, fornødenheder til børnene og udgifterne til
børnepasning. da d begyndte i dagpleje, betalte b dog halvdelen af børnepasningsudgifterne.
det var altid hende, som lavede mad, vaskede tøj og fyrede om morgenen. rengøring deltes
de om. det var en fleksjobvejleder, som i 2008 foreslog, at hun kunne blive ansat hos b.
parterne var herefter til et møde med vejlederen, hvor de blev vejledt om vilkårene for et
fleksjob. på daværende tidspunkt havde de i længere tid været i fertilitetsbeandling, og de var
enige om, at et fleksjob hos b ville skabe ro og være godt for familien. hun fik udbetalt ca.
200.000 kr. i løn årligt for fleksjobbet. 2/3 af lønnen blev refunderet af kommunen. parterne
drøftede ikke kompensaftalen i ægtepagten i forbindelse med, at fleksjobaftalen blev indgået.
de drøftede i det hele taget ikke bestemmelsen fra ægtepagten blev underskrevet, og indtil
hun i 2014 ophævede samlivet. parterne var enige om, at børnene skulle passes hjemme, mens
de var små. c blev passet hjemme, til han skulle i børnehave, og d til hun var 2 år. på et
tidspunkt under ægteskabet blev b afskediget fra sit job i x. herefter arbejdede han
udelukkende på gården, og hendes arbejdsopgaver ændredes. det var hende, som ønskede
separationen. hun syntes ikke, at b prioriterede familien. hun flyttede i starten af 2014 og
medtog kun indbo i begrænset omfang. hun havde slet ingen opsparing eller formue ved sam-
livsophævelsen. hun havde heller ikke nogen gæld. hun har dog efterfølgende måtte låne
penge til at etablere sig for. da hun flyttede, spurgte b, om hun var klar over, at hun havde
krav på mere end 1 mill. kr. efter kompensationsaftalen i ægtepagten. under ægteskabet betal-
te b ca. 45.000 kr. for en operation, som hun fik udført på et privathospital.
b har forklaret, at han er 55 år. han er uddannet i xvæsenet, hvor han arbejdede i 30 år frem
til 2010. siden 2010 har han udelukkende arbejdet på gården. før 2010 var gården en
deltidsbeskæftigelse. gården er en slægtgård, som har været i familiens eje siden 1759. der er
352 tønder land, hvoraf 100 er under plov. han har været eneejer af gården siden januar 2005.
han fik første gang andel i gården i 1981. han har købt gården på favorable vilkår, og drøm-
mer om at give den videre til sine egne børn. gården er ikke helt tidssvarende, og den årlige
omsætning er kun på ca. 400.000 kr. han lever primært af sin fratrædelsesgodtgørelse fra x
og af sine værdipapirer. da parterne skulle giftes, var de enige om at oprette en ægtepagt om
særeje. det var naturligt, at han kontaktede sit rådgivningsfirma, landboøst, der herefter
hjalp dem med oprettelsen. parterne drøftede ægtepagten på et møde med freddy dam og
senere på et telefonmøde. ægtepagten blev blev gennemgået med dem inden underskrivelsen.
kompensationsaftalen kom ind i ægtepagten, fordi a sagde, at hun ikke ville arbejde på
gården i årevis uden at få noget for det, hvis han så på et tidspunkt skiftede hende ud med en
yngre model. de havde en længere drøftelse af, hvorledes kompensationsaftalen skulle
udformes, herunder fra hvilket tidspunkt, der skulle være krav på kompensation, med hvilken
                                               - 4 -
procentsats og at hvilket beløb. parterne drøftede ikke kompensationsaftalen fra ægtepagtens
oprettelse og indtil samlivsophævelsen. da han ansatte a i fleksjob, tænkte han på
kompensationsaftalen, men de havde på daværende tidspunkt et godt ægteskab, og skilsmisse
var ikke i hans tanker. han bragte derfor ikke spørgsmålet om, hvorvidt kompensationsaftalen
fortsat skulle være gældende, på bane. han tænkte, at a ikke kunne få i både pose og sæk. i
forbindelse med samlivsophævelsen tilbød han a et mindre kompensationsbeløb. han synes,
at 1 mill. kr. er i overkanten for det, hun har ydet. i starten af parternes samliv var a i stand til
at udføre mange arbejdsopgaver på gården. hun kørte traktor, kørte møg væk, og hun var god
til at tage sig af dyrene. efterhånden blev hendes arbejdsindsats dog mindre. han har forståel-
se for, at fertilitetsbehandlingerne og børnene satte en begrænsning for, hvor meget arbejde
hun kunne udføre på gården. de sidste måneder af samlivet udførte hun stort set ikke noget
arbejde på gården. han fyrede hende ikke, fordi de var gift, og fordi han stadig var forelsket i
hende. han håbede, at de kunne finde sammen igen. da de blev gift, var han godt klar over, at
a havde dårlig ryg, og at hun ikke kunne arbejde så meget. han syntes, at det var en god ide
at ansætte a i fleksjob, fordi a var frustreret over det lange udredningsforløb, hun havde væ-
ret igennem, og fordi han havde behov for én til at kigge efter dyrene om morgenen. a skulle
arbejde 10-12 timer ugentligt, da det ved arbejdsprøvning var fastslået, at det var det antal
timer, hun kunne arbejde. han fik 2/3 af lønnen refunderet af kommunen. a var også fleks-
jobansat, mens hun gik alene hjemme med c. det er primært ham, som har istandsat stue-
huset. a hjalp med at tapetsere og sy gardiner. de havde en fælles madkonto, som de hver
indbetalte 1.500 kr. til om måneden. i øvrigt havde de separat økonomi. de var i vidt omfang
selvforsynende med kød, grønsager og frugt. a medbragte enkelte møbler, da hun flyttede
ind. han har købt de øvrige møbler, som han har beholdt efter samlivsophævelsen. han betal-
te halvdelen af børnepasningsudgifterne og udgifterne på ejendom og bil. han har betalt bør-
nenes møbler og for istandsættelsen af deres værelser. det er primært ham, der har betalt de
ferier, parterne var på. han købte det meste af sit eget tøj. parterne har dog også købt tøj til
hinanden. det var a, som købte tøj til børnene, men hun fik jo også børnepengene. han har
betalt for en operation, som a fik foretaget på et privathospital. as løn er ikke gået ind i be-
driften. da parterne flyttede sammen, opfordrede han a til at få betalt sin gæld. i de fremlagte
skatteregnskaber indgår begge parters indtægter.
parternes synspunkter
a har i sit påstandsdokument gjort følgende gældende:
"til støtte for den nedlagte principale påstand gøres det gældende:
at      der er indgået en ægtepagt, hvis ordlyd er klar og utvetydig, og som medfører, at sag-
        søger har krav på et beløb på kr. 1.016.938,00
at      ægtepagtens bestemmelser om sagsøgers kompensation ikke kan tilsidesættes, hverken
        efter aftaleloven, ægteskabsloven eller forudsætningslæren,
at      bestemmelsen ikke i øvrigt er ugyldig, og
at      sagsøgte ikke har løftet sin bevisbyrde for ugyldighed,
at      sagsøger derfor har krav på betaling i henhold til ægtepagten, og
                                                 - 5 -
at     sagsøgers krav kan kræves forrentet med sædvanlig procesrente 30 dage efter påkrav,
       dvs. den 31. juli 2014 til betaling sker, subsidiært fra sagens anlæg til betaling sker, jf.
       rentelovens § 3.
til støtte for den subsidiære påstand gøres det gældende:
at     der er en sådan indbyrdes sammenhæng mellem kompensations-bestemmelsen og af-
       talen om særeje, at hele ægtepagten skal tilsidesættes, hvis kompensationsbestemmelsen
       tilsidesættes".
b har i sit påstandsdokument gjort følgende gældende:
"til støtte for påstanden gøres det gældende,
at     der ikke er hjemmel i retsvirkningslovens § 28 til at aftale en bestemmelse om kompen-
       sation i en ægtepagt som den i sagen omhandlede, hvorfor punkt 1.2 og punkt 1.3 i den
       indgåede ægtepagt er ugyldige,
at     den indgåede ægtepagt punkt 1.2 og punkt 1.3 er ugyldige på grund af bristede forud-
       sætninger. b ville ikke have indgået en aftale/ægtepagt om kompensation (punkt 1.2 og
       punkt 1.3), såfremt han på daværende tidspunkt havde været klar over, hvorledes for-
       holdene senere ville udvikle sig, nemlig at parterne ville indgå en ansættelseskontrakt,
       således at a på den måde blev kompenseret for sit arbejde i bedriften. det må også have
       stået klart for a, at b ikke ville have indgået en aftale om kompensation for hendes ind-
       sats i bedriften, hvis hun allerede på daværende tidspunkt blev kompenseret i form af
       almindelig aflønning,
at     aftalen/ægtepagten delvist skal tilsidesættes, nemlig punkt 1.2 og punkt 1.3, da det vil
       være urimeligt at gøre den gældende, jf. aftalelovens § 36. ved afgørelsen af, om aftalen
       delvist skal tilsidesættes efter aftalelovens § 36 tages der bl.a. hensyn til senere indtruf-
       ne omstændigheder. i nærværende sag er der tale om, at parterne efter indgåelsen af æg-
       tepagten er blevet enige om, at a skulle have vederlag for sit arbejde i form af løn. a er
       altså løbende blevet aflønnet og dermed kompenseret for sit arbejde i bedriften, og set i
       forhold til det årlige overskud i bedriften, som oftest har ligget et sted mellem 0-
       100.000 kr., har a fået en høj kompensation for sit arbejde.
at     as arbejdsindsats i bedriften var så lille, at der reelt ikke kan tales om en ”indsats” i
       bedriften som forudsat i ægtepagtens punkt 1.2.
at     der alene skal beregnes renter fra nærværende sags indbringelse for skifteretten, jf. ren-
       telovens § 3, stk. 3. i nærværende sag har der været tvivl om kravets berettigelse og
       størrelse, og der kan derfor ikke kræves renter fra et tidligere tidspunkt end sagens ind-
       bringelse for retten.
       subsidiært kan der alene kræves renter fra den 31. juli 2014, jf. rentelovens § 3, stk. 2.
       renter kan under ingen omstændigheder kræves allerede fra separationsdatoen den 23.
       april 2014, da forfaldsdagen ikke er fastsat i forvejen i ægtepagten. ægtepagten inde-
       holder alene en bestemmelse om, hvorledes kompensationen skal opgøres, men ikke en
       bestemmelse om, hvornår beløbet forfalder til betaling.
                                                - 6 -
til støtte for den subsidiære påstand gøres det gældende,
at     der ikke er en sådan indbyrdes sammenhæng mellem kompensationsbestemmelsen og
       aftalen om særeje, at hele ægtepagten skal tilsidesættes, hvis kompensationsbestemmel-
       sen tilsidesættes,
at     ægtepagten blev indgået inden ægteskabets indgåelse, og at b aldrig ville have indgået
       ægteskab, hvis a ikke havde indvilliget i at oprette en ægtepagt om særeje.
skifterettens begrundelse og afgørelse
ved ægtepagt af den 7. april 2006 indgik parterne bl.a. aftale om særeje og i denne forbindel-
se om kompensation til a i tilfælde af separation eller skilsmisse.
kompensationsaftalen, der efter forklaringerne er udfærdiget med juridisk bistand og efter
drøftelse mellem parterne, er efter sin ordlyd klar og overskuelig.
efter retsvirkningslovens § 29 kan ægtefæller med de begrænsninger, som loven medfører,
indgå retshandler med hinanden om ejendele, som nogen af dem råder over, og pådrage sig
forpligtelser over for hinanden.
skifteretten finder ikke, at parternes kompensationsaftale efter sin karakter og sit indhold fra-
viger retsvirkningerne af særejet på en sådan måde, at den er er ugyldig som stridende imod
retsvirkningslovens § 28.
det fremgår af pkt. 1.2. i ægtepagten, at kompensationsaftalen skal kompensere a for den
indsats, hun gennem tiden yder i bedriften.
det må efter forklaringerne lægges til grund, at a under ægteskabet og det forudgående sam-
liv har arbejdet i bs bedrift. der er enighed om, at a var ansat i fleksjob hos b fra den 1. de-
cember 2008 til den 30. april 2009 og fra den 8. februar 2010, og indtil ansættelsesforholdet
blev opsagt i 2014, samt at hun oppebar løn herfor, som delvist blev refunderet af kommunen.
a har forklaret, at hun ved samlivsophævelsen ingen formue havde, og det må efter forklarin-
gerne lægges til grund, at hun under ægteskabet primært anvendte sine indtægter - herunder
indtægten fra fleksjobbet - til fordel for familien. b har forklaret, at han tænkte på kompensa-
tionsaftalen, da fleksjobaftalen blev indgået, men at han ikke bragte spørgsmålet om, hvorvidt
kompensationsaftalen fortsat skulle være gældende, på bane.
efter det således foreliggende finder skifteretten ikke, at b har godtgjort, at fleksjobaftalen er
en bristende forudsætning for kompensationsaftalen. kompensationsaftalen er således ikke af
denne grund ugyldig.
efter parternes skatteregnskab for 2013 havde de med udgangen af 2013 en samlet egenkapi-
tal på 9.576.228 kr. det er ubestridt, at a ikke havde nogen formue ved parternes samlivs-
ophævelse i begyndelsen af 2014, hvorfor egenkapitalen fuldt ud eller i det væsentlige må
antages at tilhøre b. herefter og efter samlivets og ægteskabets varighed samt sagens oplys-
ninger i øvrigt finder skifteretten ikke, at betingelserne i aftalelovens § 36 for helt delvist at
tilsidesætte kompensationsaftalen er til stede.
                                              - 7 -
da parternes kompensationsaftale herefter ikke er ugyldig, og idet der er enighed om, at as
principale påstand talmæssigt er opgjort i overensstemmelse med kompensationsaftalen, tages
as principale påstand til følge med procesrente fra den 31. juli 2014.
vedrørende sagsomkostninger:
statskassen skal betale sagsomkostninger til a med 70.000 kr. beløbet er til dækning af ud-
giften til den beskikkede advokat og er fastsat henset til sagens resultat, karakter og forløb.
efter sagens udfald og efter det anførte om bs egenkapital ved udgangen af 2013 sammen-
holdt med, at værdien af værdipapirer og likvide beholdninger i den private balance i skatte-
regnskabet for 2013 er ansat til henholdsvis 3.540.170 kr. og 459.041 kr., pålægges b at er-
statte statskassens udgifter ved den fri proces med 140.000 kr., jf. retsplejelovens § 332, stk.
2. 70.000 kr. vedrører udgiften til den for b beskikkede advokat, og 70.000 kr. vedrører sags-
omkostningerne til a.
thi kendes for ret:
b skal inden 14 dage til a betale 1.016.938 kr. med procesrente fra den 31. juli 2014.
statskassen skal inden 14 dage betale 70.000 kr. i sagsomkostninger til a til dækning af ud-
giften til den beskikkede advokat.
b skal inden 14 dage betale 140.000 kr. i sagsomkostninger til statskassen.


text:
                             højesterets dom
                            afsagt tirsdag den 7. juni 2016
sag 102/2015 og 115/2015
(2. afdeling)
jens stevnsmose dinesen
(advokat niels w. kjærgaard)
mod
bjørnemose aps
(advokat k.l. németh)
og
sag 101/2015 og 116/2015
jens stevnsmose dinesen
(advokat niels w. kjærgaard)
og
college administration - london ltd.
(advokat lise høgh)
mod
bjørnemose aps
(advokat k.l. németh)
i tidligere instans er afsagt dom af østre landsrets 15. afdeling den 30. april 2015.
i pådømmelsen har deltaget fem dommere: thomas rørdam, jytte scharling, poul dahl
jensen, vibeke rønne, og lars apostoli.
                                               - 2 -
påstande
parterne har gentaget deres påstande.
supplerende sagsfremstilling
for højesteret er der fremkommet yderligere oplysninger og dokumenter. der er fremlagt
kontoudskrifter for pbh 26.609 aps (herefter pbh) for perioden 1998-2006, hvoraf fremgår
bl.a., at der løbende er indsat og hævet betydelige beløb på selskabets konto. der er indbetalt
bl.a. beløb til pbh således:
30.05.2005:      209.405,83 kr. (fra grain storage)
23.09.2005:      141.000,00 kr. (fra grain storage)
23.09.2005:       76.000,00 kr. (fra asbølholm gods aps)
19.01.2006:       50.000,00 kr. (fra grain storage)
pbh’s regnskaber for perioden frem til og med 2004 er fremlagt. i selskabets første regnskab
er ejendomsværdien ansat til 9.060.000 kr. pr. 31. december 1999, og i selskabets sidste regn-
skab er ejendomsværdien ansat til 14.500.000 kr. pr. 31. december 2004.
i regnskabet for bjørnemose aps for 2006 er ejendomsværdien ansat til 30 mio. kr., og i
regnskabet for 2007 er ejendomsværdien ansat til 45 mio. kr.
der er endvidere fremlagt en række fakturaer, som er stilet til jens dinesen. fakturaerne dæk-
ker perioden 1999-2003 og angår bl.a. levering af byggematerialer til ejendommen på bjør-
nemosevej 40.
til belysning af baggrunden for aftalen med steen madsen om forpagtning af en del af bjør-
nemoses jorde (kohavegaard) er for højesteret fremlagt et brev af 26. april 2004 fra steen
madsens advokat til jens dinesen. i brevet hedder det bl.a.:
       ”steen søgaard madsen, landevejen 83, 5882 vejstrup har rettet henvendelse til mig i
       anledning af, at der skulle udfærdiges en forpagtningskontrakt mellem dem og ham
       vedr. det areal, som min klient tidligere har drevet i henhold til en driftsaftale.
       min klient vil foreslå, at der udarbejdes en kontrakt ud fra nedennævnte principper.
       1.     forpagtningsperiode på 8 år fra 01.10.2004 til 01.10.2012.
                                                - 3 -
      2.      prisen for forpagtningen udgør kr. 3.300,- pr. ha. med tillæg af moms. arealet ud-
              gør 31,3 ha.
      3.      hektarstøtten tilfalder under forpagtningsforholdet forpagteren, men tilfalder
              jordejeren ved forpagtningsforholdets ophør.
      4.      der gives forpagteren fortrin til en ny forpagtningsperiode ved udløbet den
              01.10.2012.
      …”
af en aftale af 16. december 2003 mellem grain storage, london ltd. og dancenter om for-
midling af udlejning af ejendomme fremgår, at dancenter påtog sig formidling af en række
ejendomme for grain storage, london ltd., herunder bjørnemose gods. det fremgår af afta-
len bl.a., at der er budgetteret med en indtægt på 575.000 kr. om året for så vidt angår bjør-
nemose gods, og at jens dinesen tegner selskabet grain storage, london ltd. og også hæfter
personligt for dette selskabs opfyldelse af aftalen, der trådte i kraft den 10. januar 2004.
bjørnemose aps har sat ejendommen bjørnemose til salg med advokat mogens nørup-han-
sen som formidler. i hans salgsprospekt fra 2010 er salgsprisen angivet til 55 mio. kr., og i
salgsprospektet er anført bl.a. følgende:
      ”nuværende ejer har ikke beboet bjørnemose, men godsets bygninger er sat i stand til
      udlejning og der er i de senere år foretaget betydelige investeringer i værelsesindretnin-
      ger med bad, køkken, og opholdsrum, mødelokaler og en række faciliteter som inden-
      dørs pool, squash og tennis.
      …
      i parkens sydøstlige hjørne er anlagt privat havn med indløb fra skårupøre sund. pavil-
      lon i sort bindingsværk blev opført i 1855 ved havneindløbets bådebro.
      …
      hovedbygning
      tidligere var bjørnemoses hovedbygning et 2 fløjet vinkelbygget anlæg. bygningerne
      var identiske; hvide med takkede gavle, men på grund af vestfløjens forfald blev den re-
      vet ned i 1980. godsets arkitektoniske historie er omfattende dokumenteret i et værk
      udgivet af svendborg museum i 1985, som kan rekvireres sammen med bilagssamlin-
      gen.
      …
      i 2001 fik hovedbygningen lagt nyt tag i sorte glaserede tegl med diskrete ovenlysvin-
      duer, således at tagetagen kunne udnyttes boligmæssigt. i 2007 blev alle vinduer og
      sprossede døre fornyet. hovedbygningen ligger højt, er tør og velholdt og der er lø-
      bende foretaget betydelige investeringer i bygningens vedligeholdelse og i udbygning af
      faciliteterne med henblik på herregårdsudlejning på ugebasis gennem dansommer.
      avlsgården
                                              - 4 -
      østlængen … foruden div. opholdsrum er der nyindrettet et dejligt lyst konferencerum i
      separat bygning. ombygning og indretning er lavet grundigt og i gode materialer med
      erhvervsmæssig udlejning for øje.
      …
      øvrige driftsbygninger
      …
      halmfyr er placeret i selvstændig fritliggende bygning med gode tilkørselsforhold. fyret
      er central enhed for alle gårdens opvarmede bygninger og rum, samt pool. daglig fyring
      med bigballer varetages af samarbejdspartner.
      2 nye haller øst for gården blev bygget i 2003. hallerne er hver især på1955 kvm. iflg.
      bbr. én fungerer som halmlager med delvist åbne sider, den anden er lukket med stål-
      plader og udlejes som sæsonlager.
      …
      bjørnemose:                         86,8731 ha
      tilskudsberettiget ager:            62,97 ha
      …
      tilhørende ejendom brudagervej 34, vejstrup
      bygningsløs ejendom                 32,3302 ha
      tilskudsberettiget ager:            31,20 ha
      …
      økonomi
      …
      i en del år har bjørnemoses bygninger været fordelagtigt udlejet gennem dansommer.
      udlejningsvirksomheden har været til gavn for godset idet der løbende er foretaget be-
      tydelige investeringer i vedligeholdelse af driftsbygninger og hovedbygning, samt at
      bygningerne har været opvarmet året rundt.
      …”
for højesteret er gennemført syn og skøn med henblik på besvarelse af spørgsmål om om-
kostningerne til anlæggelse af havn i parken samt udgravning af sejlrende og anlæggelse af
tennisbane. i sin erklæring af 9. marts 2016 har landskabsarkitekt michael finke bl.a. anført
følgende:
      ”besvarelse af skønstemaets spørgsmål 1:
      skønsmanden bedes oplyse de anslåede omkostninger til anlæggelse af havn i parken og
      udgravning af sejlrenden dertil.
      …
                                              - 5 -
      havn
      …
      omkostninger i 2016 ialt: 977.000,00 kr. ekskl. moms / 1.221.250,00 kr. inkl. moms
      omkostninger i 2001 i alt 977.000,00 kr. x 0,73154 = 714.714,58 kr. ekskl. moms /
      893.393,23 kr. inkl. moms
      sejlrende:
      …
      omkostninger i 2016 ialt: 43.200 kr. ekskl. moms / 54.000,00 kr. inkl. moms
      omkostninger i 2001 i alt 43.200,00 kr. x 0,73154 = 31.602,53 kr. ekskl. moms /
      39.503,16 kr. inkl. moms.
      ...
      besvarelse af skønstemaets spørgsmål 2:
      skønsmanden bedes oplyse de anslåede omkostninger til anlæggelse af tennisbanen i
      parken.
      …
      omkostninger i 2016 ialt: 462.600,00 kr. ekskl. moms / 578.250,00 kr. inkl. moms
      omkostninger i 2001 i alt 462.600,00 kr. x 0,73154 = 338.410,40 kr. ekskl. moms /
      423.013,00 kr. inkl. moms.”
i en supplerende erklæring af 18. april 2016 har skønsmanden michael finke besvaret et
spørgsmål om udgiften til at retablere området, hvor tennisbanen er anlagt, således at tennis-
banen sløjfes og arealet retableres. han har oplyst, at udgiften hertil udgør 143.000 kr. ekskl.
moms.
forklaringer
til brug for højesteret er der afgivet forklaring af michael finke, jens hedegaard, mogens
nørup-hansen og jesper john anhøj samt supplerende forklaring af jens dinesen.
jens hedegaard har forklaret bl.a., at han er uddannet arkitekt. han arbejder som bygnings-
sagkyndig, syns- og skønsmand og skadevurderingsmand for forsikringsselskaber. han har
arbejdet i branchen i mere end 30 år.
han var første gang på bjørnemose gods i forbindelse med en besigtigelse i 1998. bygnin-
gerne var dengang i dårlig stand og bar præg af manglende vedligeholdelse. der var pudsaf-
skalninger på murerne, og bygningerne trængte til en omfattende istandsættelse. bygningerne
                                              - 6 -
så dengang ud som på fotografierne i underbilag 1 til skønserklæringen. på det første fotografi
kan man desuden se en altan, som i dag er erstattet af et tårn.
han var til stede på bjørnemose gods umiddelbart efter stormen i december 1999. han var
antaget af og blev aflønnet af forsikringsselskabet for at fastslå omfanget af skaderne på byg-
ningerne. han var inde i bygningerne i forbindelse med besigtigelsen. der var tale om en
stormskade, og der var nedstyrtningsfare. han husker ikke, hvor lang tid det ville tage at ud-
bedre skaderne, og han havde ikke noget at gøre med fastsættelsen af prisen for at udbedre
skaderne. efter besigtigelsen udarbejdede han en rapport af 20. december 1999. rapporten
omhandlede hovedbygningen og laden. han ved ikke, om der var en politisag i relation til
stormskaden. der var også fugtskader i bygningerne, men han husker ikke, hvor omfattende
fugtskaderne var. fugten kom fra taget, men han ved ikke, hvordan fugtskaderne var opstået.
efter år 2000 bistod han jens dinesen i relation til bl.a. brandsikring af bygningerne og etab-
lering af flugtveje mv., da godsets stuehus skulle anvendes til udlejning og bed and breakfast.
han skrev i den forbindelse sammen med svendborg kommune. dialogen endte med, at
kommunen var tilfreds med de arbejder, han foretog i relation til brandsikring af stuehuset.
han husker ikke, om han udstedte fakturaerne til jens dinesen personligt eller til et selskab.
han havde ikke noget at gøre med renoveringen af bjørnemose gods og har ikke udarbejdet
oversigten over istandsættelsesarbejder mv. i underbilag 2 til skønserklæringen. han har set,
at ombygningen af hovedbygningen og opførelsen af den nye lade mod vest er udført. han var
involveret i brandsikringen af østfløjen, dvs. stuehuset, og har set ombygningen udført.
jens dinesen har forklaret bl.a., at formålet med købet af bjørnemose gods i 1994 var at
drive erhverv i form af landbrug og udlejning til turister eller lignende. bjørnemose gods har
aldrig tjent som privatbolig. han boede på daværende tidspunkt og indtil skilsmissen i 1998
sammen med heidi sommer på en adresse i nørre aaby. efter skilsmissen boede han kortva-
rigt hos sin mor og andre steder. han flyttede til frankrig i 2003 og videre til spanien i 2005,
hvor han har boet siden. i perioden fra 2003 og de følgende 4-5 år var han jævnligt i danmark
for at besøge sin mor. han opholder sig så meget som muligt i monaco, hvor hans hustru ar-
bejder.
                                                 - 7 -
svendborg kommune har store interesser i grundvandet under bjørnemose gods, og allerede
i 1999 blev bjørnemose gods’ arealer udlagt som et problemområde. pbh 26.609 aps, som
på daværende tidspunkt var tinglyst ejer af godset, så sig derfor nødsaget til at indgå en aftale
med myndighederne om miljøvenlig drift. der var tale om en standardaftale, hvor pbh blev
honoreret pr. hektar. en aftale om miljøvenlig drift indebærer, at ejeren af jorden skal sørge
for, at arealet er dækket af et kraftigt og tykt lag græs, som skal slås jævnligt og herefter ven-
des og lægges i halmballer. efter slåning blev halmen brændt i halmfyret, da man ikke må
sælge halm, der er omfattet af en aftale om miljøvenlig drift. pbh havde ansat en person til at
stå for arbejdet med den miljøvenlige drift. pbh havde desuden anskaffet en traktor til at slå
græsset og en maskine til at presse halmen samt en lastbil til at køre halmballerne til halmla-
derne. det kan godt passe, at pbh i årene 1998-2006 modtog i alt ca. 1,8 mio. kr. i henhold til
aftalen om miljøvenlig drift. denne indtægt burde have modsvaret udgifterne til den miljø-
venlige drift men gjorde det ikke helt, da den miljøvenlige drift gav et mindre underskud hvert
år.
et mindre areal af bjørnemose gods var ikke omfattet af aftalen om miljøvenlig drift. dette
lavt beliggende areal hedder kohavegaard og har en størrelse på 31,3 hektar og ligger ca. 10
km fra hovedejendommen. i perioden 1995-2004 eksisterede der en driftsaftale med en nabo
til kohavegaard. naboen hed steen søgaard madsen, og han avlede frøgræs på kohavegaard.
han husker ikke det nærmere indhold af driftsaftalen, men hovedindholdet var, at bjørnemose
gods betalte udgifterne til driften, herunder udgifterne til dræn og gødning, og fik indtægterne
for salget af frøgræsset. driften gav ikke overskud, og pbh besluttede derfor i 2004 at bort-
forpagte kohavegaard for at få et sikkert overskud. steen søgaard madsen ville gerne for-
pagte jorden, og den 26. april 2004 sendte steen søgaard madsens advokat, søren ole knud-
sen, et brev til ham med henblik på at indgå en forpagtningsaftale. han returnerede brevet
med sine håndskrevne bemærkninger. forpagtningsafgiften blev aftalt til 3.300 kr. pr. hektar.
forpagtningskontrakten trådte i kraft den 1. oktober 2004. pbh var som tinglyst ejer af jorden
fortsat forpligtet til at afholde udgifterne til at vedligeholde drænet og til at betale ejendoms-
skatter og ejerforsikring. steen søgaard madsen betalte kun forpagtningsafgiften til pbh én
gang, og det var i efteråret 2005. pbh fik reelt ikke noget beløb udbetalt, idet der var en mel-
lemregning i henhold til den tidligere driftsaftale. indtægterne og udgifterne fremgår af pbh’s
driftsregnskab. det løb nogenlunde rundt.
                                              - 8 -
han husker ikke, hvor han boede under stormen i december 1999, men han opholdt sig på
daværende tidspunkt i et sommerhus nord for fredericia, som hans bror, jørgen axel, ejer.
han var ikke til stede på bjørnemose gods under stormen eller den følgende dag. han kender
kenneth hørdum, som var ansat af bjørnemose gods’ inspektør, steen leth. han var ikke
sammen med kenneth hørdum i dagene omkring stormen. kenneth hørdum anmeldte ham til
politiet for at have forårsaget stormskaderne på bjørnemose gods. kenneth hørdum var på
daværende tidspunkt blevet afskediget af steen leth. han var til møde hos politiet, hvor han
blev sigtet. sigtelsen blev siden frafaldet.
to bygninger, herunder hovedbygningen, blev beskadiget under stormen. arkitekt jens he-
degaards rapport af 20. december 1999 omhandler disse bygninger. der blev udstedt et påbud
om, at man ikke måtte bevæge sig i og omkring bygningerne. entreprenørfirmaet skanska
tilbød at renovere den ene af bygningerne for 2,1 mio. kr. men havde travlt og kunne først
påbegynde renoveringen nogle år senere. forsikringsselskabet anmodede pbh om at prøve at
finde nogle håndværkere til at udbedre de skader, som skabte risiko for nedstyrtning. han selv
og hans personligt drevne virksomhed indtrådte som udførende håndværker og istandsatte
bygningen.
hovedbygningens tagkonstruktion var alvorligt beskadiget, og skorstenene var knækket. man
kunne derfor ikke opvarme bygningen. han selv og hans personligt drevne virksomhed repa-
rerede bygningens tag og skorstene, så bygningen fremstod som et råhus i almindelig land-
brugsmæssig stand. bygningen blev senere udlejet til college administration - london ltd.,
som afholdt udgifterne til en særlig indretning med henblik på udlejning som bed and break-
fast. han udførte ikke arbejdet med den særlige indretning. på den vestlige side af hovedbyg-
ningen var der i gamle dage et tårn. i forbindelse med renoveringen genopførte han dette tårn
for at præsentere bygningen som et nyt stuehus. tårnet blev belagt med et kobbertag. det ko-
stede ca. 500.000 kr. at opføre tårnet. han finansierede opførelsen af tårnet for pbh.
tennisbanen og havneanlægget og sejlrenden var nødvendige for at drive et hotellignende bed
and breakfast. det kostede ca. 600.000 kr. at anlægge tennisbanen, og det kostede ca. 2 mio.
kr. at anlægge havnen og sejlrenden. han finansierede begge disse byggerier for pbh.
                                              - 9 -
som følge af moderniseringen af bygningerne og aftalen om miljøvenlig drift var det endvi-
dere nødvendigt at installere et større halmfyr.
efter stormen fjernede han resterne af den sammenstyrtede vestfløj, som indtil da var blevet
anvendt til opbevaring af halm. forsikringsselskabet betalte for, at han fjernede resterne af
bygningen. der er opført to nye haller, som har erstattet den sammenstyrtede vestfløj. de er
større end den gamle halmlade, da varmebehovet var blevet større, og da hallerne skulle
kunne rumme halmen fra den miljøvenlige drift. de to nye haller blev placeret et stykke væk
fra de øvrige bygninger for at opfylde bygningsreglementet om afstand mellem beboelses-
bygninger og bygninger, hvor der opbevares brandbart materiale. opførelse af de to nye haller
og infrastrukturen omkring dem, dvs. veje, parkeringsplads og elinstallationer, kostede 9 mio.
kr. heraf udgjorde udgiften til hallerne alene ca. 7 mio. kr. nykredit tilbød at finansiere opfø-
relsen af hallerne og vurderede, at prisen ville være 9 mio. kr. han mellemfinansierede opfø-
relserne af hallerne for pbh. nykredit udbetalte lånet i to rater til pbh. sidste rate blev ud-
betalt, da hallerne var færdigopført. pbh overførte lånebeløbene til ham.
under renoveringen søgte pbh efter en lejer til hovedbygningen med henblik på at drive bed
and breakfast. pbh vurderede, at det ville koste ca. 6 mio. kr. at indrette denne bygning til
drift af bed and breakfast, men selskabet havde ikke råd til at betale for istandsættelsen og
havde desuden behov for indtægter. det lykkedes at leje bygningen ud til college admini-
stration. han havde ikke nogen ejerandel i college administration, som på daværende tids-
punkt vistnok var ejet af hans bror, jørgen axel. huslejen blev aftalt til 120.000 kr. pr. år.
grundprincipperne i lejekontrakten var meget lig den tidligere aftale, som gjaldt indtil 1999,
hvor huslejen dog kun var 30.000 kr. pr. år. college administration forpligtede sig til at be-
tale for den særlige indretning og har således investeret ca. 6 mio. kr. i indretningen. der
skulle etableres nogle brandsikringstiltag, inden myndighederne kunne godkende bygningen
til udlejning. arkitekt jens hedegaard bistod pbh i forbindelse med brandsikringen, og pbh
betalte ham for det. college administration videreliciterede lejemålet til et andet engelsk sel-
skab ved navn grain storage london ltd., hvilket er normalt i england. derfor kom husleje-
betalingerne fra grain storage. pbh’s kontoudtog viser, at grain storage betalte husleje den
30. maj 2005, den 23. september 2005 og den 19. januar 2006. kontoudtoget viser desuden, at
asbølholm gods aps betalte en del af den skyldige husleje den 23. september 2005. han
sørgede for den sidstnævnte betaling, således at der var balance i huslejeregnskabet. college
                                                - 10 -
administration er i dag ultimativt ejet af hans trillinger. på overdragelsestidspunktet var tril-
lingerne omkring 5 år gamle. overdragelsen blev gennemført på den måde, at jørgen axel
gav en gave til trillingerne svarende til værdien college administration.
så vidt han husker, indgik grain storage i jørgen axels aktiviteter, men han ved ikke, om
jørgen axel ejede selskabet. der er ingen aktiviteter i grain storage længere, og selskabet
blev overdraget til trillingerne i forbindelse med overdragelsen af college administration.
han mellemfinansierede byggeriet af de to nye haller med 9 mio. kr. pbh optog lån hos ny-
kredit, som udbetalte lånet ad to omgange til pbh. det er ham, som har skrevet og dateret
notatet af 16. maj 2001, hvoraf det fremgår, at der skulle overføres 5,8 mio. kr. fra pbh til
college administration. beløbet var 1. rate af lånet fra nykredit. det var en praktisk teknika-
litet, som han ikke nærmere husker baggrunden for, at pbh først overførte beløbet til college
administration, som herefter overførte beløbet til ham. overførslerne blev gennemført samme
dag. college administration havde ingen udlæg til opførelsen af hallerne. det er også ham,
som har skrevet notatet, hvor der anmodes om overførsel af 3 mio. kr. til merrill lynch. bag-
grunden for notatet var, at nykredit havde besigtiget byggeriet og på denne baggrund havde
indvilliget i at udbetale den sidste rate af lånet til pbh. han havde en konto hos merrill
lynch, og beløbet på 3 mio. kr. skulle overføres til denne konto. merrill lynch havde ikke
ydet nogen kredit, og han har ikke forklaret i landsretten, at merrill lynch skulle have ydet
kredit til college administration. han brugte de 3 mio. kr. til at betale nogle andre kreditorer.
mogens nørup-hansen har forklaret bl.a., at han er advokat med speciale inden for landbrug
og skovbrug. han har i adskillige år forsøgt at sælge bjørnemose gods.
ejendommen blev i 2010 udbudt til salg for 55 mio. kr. udbudsprisen blev siden nedsat til
42,9 mio. kr. og er inden for de sidste 14 dage nedsat til 35 mio. kr. den realistiske markeds-
pris for ejendommen er nok 20-30 mio. kr. prisnedsættelsen til 42,9 mio. kr. skyldtes nok
bl.a., at kohavegaard, som var en del af bjørnemose gods, blev solgt i 2012 for ca. 180.000
kr. pr. hektar, hvilket svarer til en pris på ca. 5 mio. kr.
den klare fordel ved bjørnemose gods er, at ejendommen er ualmindeligt velbeliggende.
ulemperne ved ejendommen er, at bygningernes planløsninger er næsten håbløse, at kvalite-
                                              - 11 -
ten af ombygningerne og renoveringen er usædvanlig dårlig, og at bygningerne er i meget
dårlig stand.
hovedbygningen er ombygget med henblik på udlejning og indeholder mange værelser. ejen-
dommen er da også udbudt til salg som udlejningsejendom. i ca. fem af hovedbygningens 10-
12 værelser går man direkte ind på et badeværelse, når man går ind i værelset. hovedbygnin-
gen er som følge af de mange rum ikke velegnet som familiebolig. flere mulige købere har
henvist til planløsningen som begrundelse for ikke at købe ejendommen.
navnlig hovedbygningen er i dårlig stand og er ringe istandsat. taget ser ud til at ligge skævt,
og murerarbejdet forekommer at være af ringe kvalitet. den swimmingpool, som er anlagt i
kælderen i hovedbygningen, har en negativ virkning på ejendommens kvalitet. der er dårligt
klima i kælderen, og der er alle steder valgt de billigste istandsættelsesløsninger. flere mulige
købere har sagt til ham, at hovedbygningen er kondemneringsmoden som følge af planløsnin-
gen, materialevalget og de dårlige håndværksmæssige løsninger. det tårn, som er opført på
ejendommen, forøger ikke ejendommens salgsværdi, men understreger den smagløse måde,
hvorpå renoveringen er foretaget. han har fremvist ejendommen for mulige købere med byg-
gefaglig indsigt, og de er gået grinende derfra. forpagterboligen består af mange værelser og
er ringe istandsat. de to nyopførte haller fremstår ikke færdiggjorte. tennisbanen er ikke
vedligeholdt og forøger ikke ejendommens værdi af betydning. der er så lavvandet i havnen,
at den ikke er anvendelig til andet end robådssejlads, og havnen forøger ikke værdien af ejen-
dommen.
han har i 2010 udarbejdet det salgsprospekt, som er fremlagt i sagen. beskrivelsen af ejen-
dommen i salgsprospektet stemmer ikke med de faktiske forhold, men i 2010 havde han ikke
foretaget en vurdering af den håndværksmæssige kvalitet af den udførte istandsættelse og
ombygning. prospektet var derfor retvisende ud fra det kendskab, han havde til ejendommen i
2010.
jesper john anhøj har forklaret bl.a., at han er praktiserende advokat og har beskæftiget sig
med fast ejendom hele livet. han køber bl.a. ejendomme med henblik på videresalg. han har
undervist studerende under uddannelse til statsautoriseret ejendomsmægler og har herunder
været medlem af eksamenskommissionen.
                                               - 12 -
han mødte både danske og udenlandske håndværkere på bjørnemose gods, men han mener
ikke at have engageret eller betalt håndværkere i forbindelse med ombygningen. han mener,
at steen leth instruerede håndværkerne.
han har forklaret, at det nok er rigtigt, at pbh 26.609 aps havde en konto i danske bank, og
at hans advokatkontors adresse var anført som selskabets c/o-adresse. det var formentlig ham,
der oprettede kontoen, og det var vel jens dinesen og/eller dennes brødre, som bad ham op-
rette kontoen. han kan ikke svare på, hvad kontoen blev brugt til eller skulle bruges til. han
mener ikke, at han anvendte kontoen til at betale håndværkere i forbindelse med stormskaden,
og han kan ikke svare på, om kontoen blev anvendt i forbindelse med betaling for indretning.
man kan altid diskutere indretning, men man var under genopbygningen og renoveringen af
bjørnemose gods’ hovedbygning nødt til at tage hensyn til de bærende vægge, som ikke kan
fjernes. dette var en af årsagerne til, at enkelte af værelserne blev indrettet således, at man
træder ind i et kombineret badeværelse og påklædningsrum, når man går ind i værelset. den
anden årsag til denne indretning var, at det var bedre at have udsigt til vandet fra selve værel-
set end fra badeværelset. det er muligt, at taget på hovedbygningen ligger skævt, men taget er
lagt håndværksmæssigt forsvarligt, så det følger den gamle, skæve bygning og de skæve vin-
duer. der er ikke lydt i værelserne i kælderetagen. der er lydt i værelserne i tagetagen, men
det er ikke noget problem, og det er ikke værre end så mange andre steder. ved renoveringen
af tagetagen ønskede man at bevare de gamle, flotte plankegulve. skillevæggene blev derfor
sat op på plankegulvene, hvilket medvirker til, at lyden kan løbe igennem. byggematerialerne
er af fin kvalitet. han har besøgt kronprinsparrets palæ på amalienborg efter palæets istand-
sættelse, og det er ringere istandsat end bjørnemose gods.
swimmingpoolen blev opført i kælderen for at være i nærheden af værelserne. der opstod
ikke fugtproblemer i kælderen i forbindelse med anlæggelsen af swimmingpoolen. inden op-
førelsen af swimmingpoolen stod der i kælderen et stort vandkar med et areal på ca. 3 gange 5
meter og en dybde på ca. 1 meter. vandkarret opsamlede vand fra den kilde, som i gamle
dage forsynede bjørnemose gods med vand. kilden løb så langsomt, at man havde opsat det
store kar i kælderen, hvor det havde stået i mange år. bygningen har derfor altid været påvir-
ket af fugt fra kælderen.
                                                - 13 -
de to nyopførte haller blev konstrueret med spær og profilplader i stål, og alt var i orden.
spærene var bearbejdet inden levering, men de skal vedligeholdes løbende. man skal gen-
nemgå hallerne hvert 3.-4. år og herunder banke rust af og pletmale. man opfører aldrig land-
brugshaller i rustfrit stål, da det ville være alt for dyrt. den tidligere lejer af hallerne byggede
og reparerede både af høj kvalitet og anvendte hallerne til opbevaring af både om vinteren.
den pågældende lejer ville ikke have lejet hallerne, hvis de ikke havde været i god stand og
låsbare.
bygningernes facader blev istandsat ved at påføre et pudslag på et par centimeter uden på
murstenene og derefter kalke ovenpå pudslaget. facaderne skal repareres og vedligeholdes
hvert år. steen leth var i jens dinesens ejertid ansat til at stå for vedligeholdelse af facaderne,
og de blev løbende vedligeholdt.
han har set bjørnemose gods udefra i 2016. vedligeholdelsesstanden er ikke længere så god,
som da han havde med ejendommen at gøre.
højesterets begrundelse og resultat
ved højesterets dom af 7. april 2006 (ufr 2006.2014) blev det fastslået, at overdragelsen af
ejendommen bjørnemose fra bjørnemose aps til pbh 26.609 aps (herefter pbh) i 1998 var
ugyldig, og pbh blev tilpligtet uden vederlag og uden omkostninger for bjørnemose aps at
tilbageskøde ejendommen til dette selskab i samme stand, som ejendommen havde den 29.
oktober 1998. ejendommen blev først tilbageskødet til bjørnemose aps i august 2006, efter
at pbh var erklæret konkurs.
i den sag, som bjørnemose aps har anlagt med krav om erstatning for tab, der er påført bjør-
nemose aps som følge af uberettiget rådighedsberøvelse af ejendommen i perioden 1998-
2006 og manglende opfyldelse af forpligtelserne i henhold til højesterets dom fra 2006 (sag n
102/2015 og 115/2015), har bjørnemose aps nedlagt påstand om, at jens dinesen skal betale
12 mio. kr. beløbet er sammensat af følgende poster:
-     indfrielse af kreditforeningslån og betaling af restancer på lånet             9.254.837,00 kr.
-     mistet indtægt i form af arealtilskud for miljøvenlig drift
                                               - 14 -
        betalt til pbh i perioden fra 1998-2006                                   1.881.156,56 kr.
-      mistet indtægt i form af forpagtningsafgift betalt til pbh med
       100.000 kr. om året i 7 år                                                   700.000,00 kr.
-      omkostninger til ombygning af ejendommen med henblik på at
        føre ejendommen tilbage til samme stand som i 1998                          500.000,00 kr.
summen af de nævnte poster udgør 12.335.993 kr., og påstandsbeløbet fremkommer efter
afrunding.
af de grunde, som landsretten har anført, tiltræder højesteret, at jens dinesen har handlet
ansvarspådragende over for bjørnemose aps, at bjørnemose aps er berettiget til erstatning
for udgifterne til indfrielse af realkreditlånet, at erstatningskravet skal reduceres med den
værdiforøgelse af ejendommen (skønsmæssigt ansat til 4 mio. kr.), som er resultatet af byg-
nings- og anlægsinvesteringer i perioden 1998-2006, at bjørnemose aps ikke er berettiget til
erstatning for omkostninger til ombygning med henblik på at føre ejendommen tilbage til
samme stand som i 1998, og at bjørnemose aps har krav på erstatning svarende til det udbe-
talte arealtilskud for miljøvenlig drift på 1.881.156 kr. og forpagtningsindtægter, dog med
fradrag af skønsmæssigt fastsatte driftsudgifter mv. på 500.000 kr.
med hensyn til størrelsen af forpagtningsindtægterne finder højesteret på baggrund af brevet
af 26. april 2004 fra forpagterens advokat, at det må lægges til grund, at markerne på koha-
vegaard ikke var bortforpagtet i årene forud for 2004, og at der således ikke er betalt forpagt-
ningsafgift til pbh i en periode på 7 år, men kun i ét år, inden ejendommen blev tilbageskødet
til bjørnemose aps. erstatningen for mistet forpagtningsindtægt nedsættes derfor med
600.000 kr. i forhold til landsrettens udmåling, således at erstatningen udgør 100.000 kr.
højesteret stadfæster herefter denne del af dommen med den ændring, at den erstatning, jens
dinesen skal betale til bjørnemose aps, nedsættes med 600.000 kr. til 6.735.993,56 kr.
i den sag, som bjørnemose aps har anlagt i medfør af konkurslovens § 137 med krav om, at
jens dinesen og college administration - london ltd. (herefter college) skal betale
4.779.065,80 kr. til pbh under konkurs (sag 101/2015 og 116/2015), er betalingspåstanden
sammensat af følgende poster:
                                              - 15 -
-      udbetaling af erstatning fra topdanmark                                1.714.366,40 kr.
-      lejeindtægter tilgået jens dinesen og jens dinesens manglende
       betaling af leje til bjørnemose aps (5 år á 600.000 kr.)               3.000.000,00 kr.
-      lejeindtægt tilgået jens dinesen fra thurøbund yacht værft                64.629,40 kr.
af de grunde, som landsretten har anført, tiltræder højesteret, at konkursboet ikke har krav
mod jens dinesen eller college vedrørende stormskadeerstatningen, og at jens dinesen skal
erstatte konkursboet det tab, der blev påført pbh som følge af, at lejebetalingen fra thurø-
bund yacht værft blev udbetalt til ham og ikke til pbh.
efter bevisførelsen tiltræder højesteret, at det – når henses til de aftalte lejevilkår – ikke er
godtgjort, at den aftalte leje på 120.000 kr. om året ikke svarer til markedslejen.
det er hverken ved oplysningerne om indbetalingerne fra grain storage, london ltd. og as-
bølholm gods aps eller ved det øvrige for højesteret fremlagte materiale godtgjort, at pbh
har modtaget de årlige lejebetalinger på 120.000 kr. i henhold til lejekontrakten. herefter og
af de grunde, som landsretten har anført, tiltræder højesteret, at jens dinesen og college soli-
darisk skal betale 480.000 kr. til konkursboet efter pbh, og at der ikke er grundlag for at til-
kende rente i medfør af den dagældende § 49 i anpartsselskabsloven.
højesteret stadfæster herefter i det hele denne del af dommen.
under hensyn til sagernes udfald sammenholdt med parternes påstande for højesteret samt
sammenhængen mellem de fremsatte krav og forbindelsen mellem jens dinesen og college
skal ingen af parterne betale sagsomkostninger for højesteret til nogen anden part.
                                      thi kendes for ret:
i sagerne 102/2015 og 115/2015 stadfæstes landsrettens dom med den ændring, at jens
stevnsmose dinesen til bjørnemose aps skal betale 6.735.993,56 kr. med procesrente fra den
3. juli 2006.
i sagerne 101/2015 og 116/2015 stadfæstes landsrettens dom.
                                            - 16 -
ingen af parterne skal i nogen af sagerne betale sagsomkostninger for højesteret til nogen
anden part.
de idømte beløb skal betales inden 14 dage efter denne højesteretsdoms afsigelse.

source: retspraksis

LICENSE:
Creative Commons Legal Code

CC0 1.0 Universal

type: caselaw

jurisdiction: Denkmark


text:
- cri
                                        udskrift
                                              af
                          sø- & handelsrettens dombog
                                       ____________
                                            dom
afsagt den 26. august 2013
h-64-11
                                   1) agri invest a/s
                                   2) dan-corn a/s
                                   (advokat anders hedetoft for begge)
                                   mod
                                   scan global logistics a/s
                                   (advokat thomas garder bryde hansen)
sagens baggrund og parternes påstande
sagen er anlagt ved københavns byret ved stævning dateret 13. maj 2011. efter anmodning
fra parterne har byretten ved kendelse af 19. august 2011 henvist sagen til behandling ved
sø- og handelsretten i medfør af retsplejelovens § 227.
                                                -2-
sagen vedrører navnlig spørgsmål om ansvar for rådgivning og betaling for oplagring af
gods tilhørende sagsøgerne i en havn i rumænien i perioden fra marts 2009 til januar 2010.
påstande
agri invest a/s og dan-corn a/s (herefter agri og dan-corn) har endeligt nedlagt påstand
om, at scan global logistics a/s skal tilpligtes til agri invest a/s at betale modværdien i
danske kroner af 50.000 sdr på betalingsdagen med tillæg af procesrente fra sagens anlæg
til betaling sker.
scan global logistics a/s (herefter scan global) har påstået frifindelse.
oplysninger i sagen
scan global og dan-corn har indgået en transportaftale med udgangspunkt i parternes sam-
arbejdsaftale af 30. marts 2009.
af samarbejdsaftalen fremgår, at aftalen gælder for alle aftaler om inden- og udenlandske
transporter af gods og omfatter booking, afhentning, transportering og aflevering af gods.
det fremgår endvidere, at alle opgaver udføres i henhold til nsab, hvorefter eventuelle krav
forældes efter 1 år og er begrænset til 50.000 sdr.
der er enighed mellem parterne om, at nsab 2000 er aftalt. parterne er endvidere enige om,
at scan global med aftalen påtog sig i hvert fald at transportere dele til et siloanlæg fra pro-
ducenten sukup i usa til levering i constanta i rumænien. den faktiske transport skete i le-
jede containere fra rederiet hapag lloyd. silodelene var købt af agri, men transportaftalen
blev indgået med agris samarbejdspartner dan-corn.
godset ankom til constanta den 19. april 2009. godset blev ikke indfortoldet, men forblev i
de lejede containere på havnen i constanta. parterne er uenige om, hvorvidt scan global og-
så havde ansvaret for indfortoldning af godset. før godsets ankomst var der i marts og april
                                                 -3-
2009 en korrespondance mellem pr-shipping, der i 2008 blev overtaget af scan global, og
dan-corn omkring toldværdideklaration, indfortoldning og værdiansættelse af godset.
efter godsets ankomst til constanta og frem til 2. juli 2009 var der fortsat løbende korrespon-
dance mellem parterne omkring indfortoldning af godset. dan-corn rykkede den 25. maj
2009 pr-shipping for svar vedrørende indfortoldning, og pr-shipping svarede dagen efter,
at man ”kæmper en kamp med de lokale myndigheder”. fra juli 2009 til november 2009 stod
godset det samme sted i containerne på havnen i constanta. der ingen skriftlige bilag fra
denne periode.
parterne havde et møde den 4. november 2009, hvor scan global udleverede en oversigt og
en opsummering af de på det tidspunkt påløbne omkostninger til ”storage” og ”demurrage”.
det fremgår heraf, at de påløbne omkostninger dengang var i alt 119.613 euro til ”storage”
og i alt 71.760 euro til ”demurrage”.
den følgende fremlagte korrespondance i sagen er en mail fra scan global af 18. december
2009, hvor man fremsender en opgørelse til dan-corn over de på dette tidspunkt påløbne
omkostninger, der beløber sig til i alt 242.120 euro. ved mail af samme dato gav agri ud-
tryk for, at situationen omkring oplagring, indfortoldning og de påløbne omkostninger var
ude af kontrol, og at man blev nødt til at forhandle de to omkostningsbeløb.
i mails af 21. december 2009 drøftede scan global, dan-corn og agri hændelsesforløbet og
de påløbne omkostninger. scan global gav udtryk for, at der ikke var grundlag for toldoplag
i april, maj og juni, og at man fra sin side undrede sig over, at toldoplag ikke var blevet be-
nyttet allerede fra juli, hvor denne mulighed blev foreslået. dan-corn og agro havde fokus
på at få nedbragt de påløbne omkostninger og bad scan global om at gøre noget og nævnte,
at de havde nogle folk i rumænien, som gerne ville hjælpe.
parterne havde på denne baggrund et møde den 29. december 2009. det er ubestridt, at agri
efter dette møde betalte regningen for opbevaring og containerleje og udarbejdede en skrift-
                                               -4-
lig klage over hændelsesforløbet til scan globals forsikringsselskab. der er uenighed mellem
parterne om, hvorvidt agri på dette tidspunkt også gjorde et opgjort krav gældende.
dan-corn indgik den 16. december 2009 en aftale med et lokalt rumænsk speditionsfirma om
at bringe godset i ”bonded warehouse”. containerne blev tømt, og godset blev i løbet af ja-
nuar måned 2010 bragt på toldoplag. agri og dancorn havde i den forbindelse en udgift til
den rumænske speditør på i alt 5.775 euro. prisen for opbevaring på toldoplag var 2.200
euro pr. måned.
der var herefter fortsat drøftelser mellem parterne, hvilket medførte, at man den 17. decem-
ber 2010 indgik en aftale om suspension af forældelsesfristen i 3 måneder. agri og dan-corn
udtog den 16. marts 2011 stævning mod scan global ved københavns byret, der som anført
indledningsvis efter anmodning fra parterne ved kendelse af 19. august 2011 henviste sagen
til behandling ved sø- og handelsretten i medfør af retsplejelovens § 227
der er fremlagt en udateret procesaftale mellem agri og dan-corn, hvoraf fremgår, at det i
det indbyrdes forhold er agri, der har afholdt omkostningerne til opbevaring og containerle-
je på i alt 242.120 euro, og at det agri der oppebærer ethvert provenu af det rejste erstat-
ningskrav fra scan global. det fremgår endvidere, at parterne er enige om, at denne sag fø-
res i begge parters navne, og at agri disponerer over sagen.
der er mellem parterne enighed om, at agri har afholdt udgifter svarende til 50.000 sdr.
forklaringer
der er under sagen afgivet forklaring af richardt duus, jens munk jensen, peter brunbjerg,
michael wede og peter jensen.
richardt duus har forklaret, at selskabet agri invest a/s blev stiftet i november 2005, men at
de først rigtigt begyndte nogle år senere. selskabets formål var at opkøbe jord til landbruget.
i dag har de 12.000 hk og driver 8.000 hk jord i rumænien. de har drevet landbrug siden
                                                -5-
2008/2009 og har siden 2009 bygget 3 industriejendomme med siloanlæg og mulighed for
opbevaring af afgrøder og maskiner.
de 15 containere, som denne sag handler om, indeholdt det første hardware til opbevaring,
fx dele til stålsiloer, som skulle have været monteret i rumænien. dan-corn havde på agris
vegne indkøbt siloerne i usa og skulle efter aftale også forestå opførelsen af de pågældende
siloer. indkøbsværdien for de løse dele beløber sig til omkring 8 mio.kr. agri havde ikke er-
faring med rollen som importør, men vil snarere betegne sig selv som en slags landmand.
han kendte derfor ikke udtryk som ”toldoplag” og ”demurrage” og havde ikke kendskab til
transportområdet.
i forbindelse med drøftelserne omkring indfortoldning var dan-corn lidt usikre på, hvilken
løsning der var bedst og nemmest, og hvordan de skulle forholde sig til de rumænske myn-
digheder. ved opførelse af siloerne behøvede de en byggetilladelse, og de ville derfor ikke
gøre sig uheldigt bemærket i forhold til myndigheder. i forbindelse med indfortoldningen
skulle de betale 1.5 %, hvilket blev betalt af agri. indfortoldning skulle ikke nødvendigvis
være i agris eller dan-corns navn. de gik bare efter den bedste løsning. ifølge deres aftale
var det agri, der skulle betale fortoldningen, uanset at det var scan global, der skulle levere
det hele. agri var i en planlægningsfase og bestilte nogle silodele uden at kunne forudsige,
hvordan det ville forløbe. de vidste godt, at godset skulle på lager, når det kom frem, og de
vidste også, at det skulle stå på lager i en periode. men de havde ikke regnet med, at der
skulle betales told, før de skulle bruge varerne. de vidste, at de ville få en omkostning til op-
lagring, men de undersøgte ikke mulighederne.
de fik besked, da godset kom frem. de vidste ikke på det tidspunkt, om det skulle stå i 10
dage eller 10 måneder. de snakkede løbende om det med dan-corn, men ikke med scan
global. agri hentede varerne, selvom det var dan-corn, der stod som modtager, og det var
agri, der skulle betale for oplagringen. de vidste ikke, at det stod i containere, men vidste
blot, at det stod på havnen. det var dan-corn, der havde ansvaret for det, så det bekymrede
agri sig ikke om det. agri har i forbindelse med dette projekt hverken søgt eller fået eu-
subsidier. hvis alt var gået uden helt problemer, og godset var blevet indfortoldet i april,
ville godset herefter være blevet lagt på lager. de havde lejet to lagerbygninger og en gam-
                                                 -6-
mel busstation, og det skulle så have liget der, til de havde fået tilladelse til opførelsen af si-
loerne. i stedet kom siloerne først op i foråret 2010 og blev brugt første gang i høsten 2010.
den 4. november 2009 var de indkaldt til møde hos scan global, hvor de fik klarlagt sagen.
peter brunbjerg, peter jensen, ham selv og jeanette fra scan global deltog i mødet. på mødet
blev de præsenteret for opgørelserne over ”storage” og ”demurrage”. han blev meget over-
rasket over priserne, fordi han ikke i løbet af efteråret var blevet informeret om situationen.
de fik at vide, at det er meget humane priser i forhold til priser i andre europæiske havne, og
forslaget til dem var at betale beløbet og få godset indfortoldet. scan global gjorde i den for-
bindelse rede for de problemer, der havde været i forbindelse med indfortoldningen. han
gik fra mødet med den opfattelse, at der måtte kunne forhandles om de priser, og han var
overbevidst om, at en af de lokale samarbejdspartner kunne hjælpe. de aftalte at lave et joint-
venture omkring det, og peter jensen skulle også arbejde på det. de drøftede ikke, om godset
skulle på toldoplag. det var slet ikke et tema. fra den 4. november til den 29. november 2009
skrev de rundt til deres netværk i rumænien for at få gode ideer og løsninger.
den 18. december 2009 sendte han en mail til michael wede, fordi han fra dan-corn havde
fået at vide, at der ikke rigtig skete noget, men han havde ikke været i dialog med michael
wede omkring dette tidligere. han har sandsynligvis kendt til michael wedes mail af 18. de-
cember 2009. korrespondancen medførte, at der blev afholdt et møde den 29. december.
på mødet den 29. december var det en god stemning, og alle var enige om, at det var et fæl-
les problem, der skulle løses. formålet med mødet var at få nedbragt satserne. i mødet del-
tog jens munk jensen, michael wede og ham selv. ifølge hans egne notater fra mødet aftalte
de, at de skulle gå efter at opnå rabat på satserne, og de tilbød, at deres lokale kontakt i ru-
mænien, alex, kunne hjælpe. de aftalte, at alex og peter jensen skulle gå videre med sagen.
på mødet nævnte michael wede, at hvis scan global havde foretaget sig noget ansvarspå-
dragende, så havde de en forsikring, der ville dække. de aftalte derfor, at agri og dan-corn
skulle lave en anmeldelse og indtale kravet overfor forsikringsselskabet, men michael wede
sagde samtidig, at de først måtte betale omkostningerne for at få godset fri. opgørelsen af
kravet skulle laves til scan global, som så ville sende det videre til forsikringen. de var enige
                                                -7-
om at anmelde et krav svarende til forskellen på den gældende aftale og den nye aftale. agri
sendte opgørelsen i februar-marts 2010, men der kom ikke noget svar. han kan bekræfte, at
agri ikke fulgte op på kravet i den efterfølgende periode, men han bemærkede samtidig, at
michael wede forsvandt ud af billedet på det tidspunkt. scan global bragte ikke muligheden
for ”bonded warehouse” op under mødet. han mener, at de i dette forløb ikke fik en god og
professionel rådgivning af scan global. på baggrund af michael wedes mail af 18. december
2009 var han bekendt med, at der var et problem, men det gav ham ikke anledning til at tage
det op på mødet.
der var herefter nogle forhandlinger omkring nedbringelse af omkostningerne, og der skete
også en vis nedbringelse af beløbene. han betalte beløbene og fik godset frigivet. agri fik en
kontakt til en lokal speditør i rumænien, der foreslog muligheden for ”bonded warehouse”.
speditøren havde en kontakt til de store firmaer, men havde ikke selv et ”bonded warehou-
se”. de indgik en aftale med denne speditør den 16. december 2009, men der var ikke en
egentlig løsning den 29. december 2009, hvor de havde møde med scan global. aftalen var
bare første skridt til en løsning. de valgte at køre godset på ”bonded warehouse”. godset
blev herefter trukket ud af containerne, mens myndighederne var til stede, og blev ompakket
på paller og kørt på ”bonded warehouse”. de tog varerne ud ad to omgange - første læs i
marts/april 2010 og sidste læs i efteråret 2010. det kostede 2.200 euro om måneden for hele
læsset og kostede dem i alt ca. 6.000 euro. agri har selv afholdt udgifterne dertil. efter hans
opfattelse kunne denne løsning være benyttet allerede da godset ankom til rumænien. da
agri den 4. november 2009 fandt ud af omfanget af omkostningerne til oplagring, gik de i of-
fensiven overfor dan-corn, men agri har ikke gjort et krav gældende over for dan-corn.
jens munk jensen har forklaret, at han den 1. december 2009 blev ansat som administreren-
de direktør i dan-corn, og at han fra 2005 og frem til da havde siddet i selskabets bestyrelse.
i denne periode var han dog ikke involveret i driften.
aftalen mellem agri og dan-corn gik ud på levering af nogle silodele til et landsbrugspro-
jekt i rumænien. det var en totalaftale omfattende transport, levering og montering. han
kendte ikke sagen fra sit bestyrelsesarbejde. i forbindelse med indfortoldningen drøftede de,
                                               -8-
hvem der skulle stå som modtager og om muligheden for såkaldt ”bonded warehouse”. han
kender ikke teknikken omkring ”bonded warehouse”. agri skulle som kunde betale for op-
lagringen. det er et normalt krav, når man sender gods til fremmede lande, hvor man ikke
kender regler.
han har ikke deltaget i et møde den 4. november 2009. på mødet den 29. december 2009 del-
tog peter brunbjerg, richardt duus, peter jensen og michael wede fra scan global. årsagen
til mødet var, at det var parterne magtpåliggende at finde en løsning på problemet med con-
tainerne, der stod på havnen i constanta. de havde på dette tidspunkt kendskab til omfanget
af omkostninger ved oplagringen. de aftalte, at agri og dan-corn skulle lave skriftlig klage
over hændelsesforløbet til scan global, idet michael wede havde fortalt, at scan global hav-
de en forsikring, der kunne dække. det overraskede ham meget, at forsikringen blev bragt
på bane, for han havde forventet, at de sammen skulle finde en løsning på problemet. man
diskuterede også hændelsesforløbet, men han kunne ikke rigtig forholde sig til det, da det
var før hans tid. formålet var at få nogle af omkostningerne dækket af forsikringen. agri og
dan-corn sagde på mødet, at de mente, at scan global havde et ansvar. de var enige om, at
”ulykken” skulle standses, og at peter jensen og alex sammen skulle finde en løsning. for-
målet var at få nedbragt omkostninger og få godset flyttet. de talte også om at prøve at for-
handle med hapag-lloyd, og at de var nødt til at betale de allerede påløbne omkostninger til
hapag-lloyd for at få udleveret godset. der var enighed om, at det var agri og dan-corn,
der skulle betale denne udgift. dan-corn har ikke efterfølgende været i dialog med hapag-
lloyd. michael wede bragte scan globals forsikring i spil meget tidligt, og det var tydeligt,
at parterne prøvede at gøre hinanden ansvarlige for det, der var sket.
han ved, at richardt duus efter mødet den 29. december 2009 udarbejdede en skriftlig frem-
stilling af hændelsesforløbet, men han er ikke bekendt med scan globals reaktionen herpå,
og han ved ikke, om der i forbindelse med klagen til forsikringsselskabet blev indtalt et
egentligt opgjort krav. dan-corn har kørt sagen sammen med agri og richardt duus. han
har ikke personligt fulgt op på kravet over for scan global.
                                                 -9-
peter brunbjerg har forklaret, at han var administrerende direktør i dan-corn indtil efter-
året 2008, hvorefter han blev produktionsdirektør indtil den 31. januar 2010, hvor han fra-
trådte. han er ikke længere ansat i dan-corn.
aftalen med agri indebar, at dan-corn skulle indkøbe, transportere, levere og opføre de på-
gældende siloer i rumænien. aftalen var, at de skulle leveres til havnen i constanta, og at
agri skulle betale indfortoldningen. omkostninger, der påløb fra ankomst i constanta til be-
stemmelsesstedet i rumænien, skulle agri stå for. transportaftalen fra usa til rumænien
blev indgået med pr shipping, som var deres faste speditør. der var nogle hindringer, der
gjorde, at agri ikke var interesseret i at indfortolde godset i eget navn, og det havde de nogle
drøftelser om. det var mest nærliggende, at godset blev indfortoldet i agris navn.
det var meningen, at godset skulle fortoldes, og at siloerne skulle opsættes efteråret 2009.
agri skulle selv hente siloerne i havnen i constanta. ”bill of landing” var udstedt til dan-
corn, der videreoverdrog retten til agri. han husker ikke, hvornår dan-corn fik betaling for
silodelene. agri manglede at få svar på noget, før de ville indfortolde godset, men han ved
ikke, hvad det var. han mener dog, at det ikke var forhold hos agri, der gjorde, at der ikke
kunne ske indfortoldning. han kender i øvrigt ikke til de bagvedliggende toldtekniske ar-
gumenter.
han forespurgte flere gange på indfortoldningen af containerne, da omkostningerne blev
ved med at påløbe, bl.a. ved mail af 25. maj 2009. han husker ikke, hvad reaktionen på hans
mail var. han var opmærksom på, at det kostede en masse penge, og derfor skulle varerne
ud af toldområdet. han vidste, at agri ikke havde byggetilladelse på dette tidspunkt, men
han vil alligevel ikke betale omkostningerne. de var ligeglade med, om indfortoldning skete
til agri eller dan-corn, men de ville gøre alt for at minimere omkostningerne. han pressede
på for at få varerne fri og derved få omkostninger stoppet. han havde ikke ellers oplevet
problemer med pr-shipping. i løbet af juli måned 2009 talte de generelt om, hvordan de
kunne løse problemet med de påløbne omkostninger, men der kom aldrig nogle konkrete
forslag fra scan global, og de talte aldrig om ”bonded warehouse” som en mulighed.
                                              - 10 -
første gang han fik besked om omfanget af omkostningerne, var på mødet den 4. november
2009, hvor scan global fremviste opgørelserne. han var tidligere af scan global blevet oplyst
om dagsprisen - såkaldte worst-case-takster - men også om, at de kunne forvente en væsent-
lig nedsættelse på disse, så han var meget overrasket over omfanget af omkostningerne. på
mødet bad richardt duus om at få en nedsættelse af beløbet og finde en løsning, så godset
kunne komme fri. scan global havde ikke på dette tidspunkt en løsning på problemet med
indfortoldning. richardt duus bad dem om at undersøge vedrørende toldoplag. scan global
foreslog ikke en løsning med toldoplag. der kom en masse forskellige muligheder på, hvad
man kunne gøre, men der kom ingen løsning på problemet med indfortoldning. richardt
duus talte om en mulig lokal samarbejdspartner. der var generelt enighed om, at det var en
uheldig situation. han havde forventet, at scan global ville yde en dekort på min. 50 %.
dan-corn og agri v/richardt duus antydede flere gange, at ansvaret for dette alene påhvi-
lede scan global. reaktionen fra scan global var, at man måtte arbejde videre på en løsning,
og at alle scenarier var i spil.
før mødet den 29. december 2009 havde der været en dialog med scan global, og han husker
mailen af 18. december 2009 fra michael wede, hvori beløbene er angivet. han var overra-
sket om beløbene og videregav dem til richardt duus. han havde tidligere i juni haft en dia-
log med scan global omkring toldoplag, men han var ikke blevet forelagt en egentlig løsning
omkring toldoplag. på mødet deltog richardt duus, jens munk jensen, michael wede, peter
jensen og ham selv. richardt duus foreholdt michael wede, at omkostningerne var løbet af
sporet, og michael wede gjorde klart opmærksom på, at hvis noget var håndteret forkert, var
der en forsikring, der kunne dække dette. richardt duus sagde udtrykkeligt, at det var scan
globals ansvar. man drøftede forskellige muligheder, og richardt duus nævnte en lokal
speditør og ”bonded warehouse”, som scan global skulle undersøge nærmere. dan-corn
var ikke involveret i aftalen med den lokale speditør, men han har skrevet under på aftalen.
han fratrådte som nævnt i slutningen af januar 2010 og har ikke været involveret i sagen
herefter. han ved derfor ikke, om der efter mødet den 29. december blev indtalt et krav.
                                                - 11 -
michael wede har forklaret, at han har været direktør for søfart i scan global, men fratrådte
stillingen den 22. januar 2010 og er ikke længere ansat i selskabet. han blev første gang in-
volveret i denne sag i juni 2009, men kom dog først for alvor ind i den ved udgangen af de-
cember 2009. han blev involveret, fordi han havde det økonomiske ansvar, men han var ikke
involveret i den konkrete transportopgave.
han deltog ikke i mødet den 4. november 2009, men deltog i mødet den 29. december 2009.
optakten til mødet var hans mail af 18. december 2009 til peter brunbjerg, hvor han gav et
rids af de påløbne omkostninger. han husker ikke, at han havde noget med richardt duus at
gøre i den forbindelse, og han erindrer ikke, at der pågik en forhandling i forhold til de to
omkostningsbeløb. peter jensen havde en kontakt til rederiet, men han ved ikke, hvad denne
kontakt gik ud på.
mødet den 29. december 2009 gik ud på at få et overblik over, hvem der skulle gøre hvad i
forhold til at få varerne indfortoldet. de drøftede også alex´ rolle. målet var at få varerne
indfortoldet og derved opnå en reduktion af omkostningerne. han erindrer ikke, at scan
global skulle stå for noget i forhold til indfortoldningen, eller om det blev drøftet, hvem der
skulle betale omkostningerne hertil. stemningen på mødet var behagelig. han husker ikke,
at det på mødet skulle være sagt, at scan global var ansvarlig. han husker heller ikke, hvad
der konkret blev talt om på mødet, men den overordnede problemstilling var de påløbne
omkostninger, som agri og dan-corn var meget negative over, samt hele hændelsesforløbet.
i forhold til hans mail af 21. december 2009 til peter brunbjerg vedrørende ansvar og forsik-
ring forklarede han, at det er almindelig kutyme at oplyse omkring en eventuel forsikrings-
dækning. hvis scan global havde lavet en fejl, ville den forsikring dække, men det var ikke
på dette tidspunkt afklaret, hvor ansvaret for et eventuelt tab skulle ligge. hvis man havde
vidst, at man ikke skulle bruge godset med det samme, ville den rigtige beslutning have væ-
ret, at oplagre det med det samme, men det var ikke tilfældet. scan global kunne ikke forud-
se, at varerne skulle oplagres, men i juli 2009 var de påløbne omkostninger så store, at det
under alle omstændigheder ville kunne betale sig at oplagre varerne. han har givet instruks
om, at kunderne skal oplyses om, at der kan laves en beregning af omkostninger ved de for-
                                                - 12 -
skellige muligheder. der er ikke lavet en sådan beregning i denne sag. han ved ikke, hvorfor
godset ikke blev indfortoldet tidligere, men han mener, at det var noget med en manglende
myndighedsgodkendelsen. han husker ikke at have fået en opgørelse over agris eventuelle
krav i forbindelse med denne transport. han kan i det hele taget ikke huske sagens nærmere
omstændigheder, bortset fra mødet den 29. december 2009, hvor han i øvrigt allerede var på
vej ud af selskabet.
peter jensen at han var ansat i scan global som søfragtschef fra 2008 til foråret 2010. det var
jeanette kirk, der havde ansvaret for den pågældende aftale mellem agri og scan global.
han blev først selv involveret i sagen i juni 2009, hvor han fik sagens dokumenter til rådig-
hed. scan global udstedte et såkaldt house ship of lading, men han husker ikke, om det var
agri eller dan-corn, det var modtager, eller hvem der skulle tage imod godset. transporten
gik til terminalen på havnen i constanta. scan global skulle ikke stå for en eventuel oplag-
ring, men de havde regnet med, at godset skulle indfortoldes forholdsvis hurtigt. agri og
dan-corn var ikke interesseret i at få varerne indfortoldet hurtigt - vist fordi de manglende
noget eu-støtte, havde peter brunbjerg fortalt ham. der manglende ingen dokumenter for at
indfortoldningen kunne ske, så scan global ventede blot på at få grøn lys til at få godset ind-
fortoldet. da han blev involveret i juni 2009 havde containerne allerede stået i 3-4 måneder,
og man regnede med, at man relativt hurtigt kunne få varerne udleveret, men man kendte
ikke den nærmere tidshorisont.
han husker ikke, om han i juli 2009 i forbindelse med parternes korrespondance fik billeder
af godset. peter brunbjerg svarede, at containerne godt kunne tømmes, men at der skulle
bruges noget specielt maskineri til. peter brunbjergs umiddelbare opfattelse var, at toldoplag
var en god ide. han tror ikke, at peter brunbjerg på dette tidspunkt vidste, hvad ”bonded
warehouse” betød. peter brunbjerg skulle vende tilbage med billeder, som blev videresendt
til agenten i rumænien omkring september måned. i mellemtiden gjorde scan global ikke
noget, for de havde ikke fået at vide, at containerne skulle tømmes. det var ham personligt,
der skulle bringe muligheden ”bonded warehouse” videre, og han talte jævnligt med peter
brunbjerg om det i telefonen, og nævnte for ham, at ”bonded warehouse” var en billigere
mulighed, men han fornemmede ikke, om det var en motivationsfaktor for peter brunbjerg.
                                                 - 13 -
han forsøgte sammen med en agent i rumænien at få en reduktion i prisen og fik det også,
men agri og dan-corn mente ikke, at det var nok.
han erindrer ikke at have deltaget i et møde den 4. november 2009, men deltog i mødet den
29. december 2009, hvor enten han eller michael wede præsenterede de oversigter, michael
wede havde lavet over de påløbne omkostninger. på mødet deltog michael wede, peter jen-
sen, richardt duus og direktøren for dan-corn og peter brunbjerg. de talte om de påløbne
omkostninger, og om der var mulighed for en yderligere reduktion af beløbene. der var en
pris for udlevering pr. 1. september og 1. november, som agri og dan-corn syntes var for
høje. scan global forhandlede via en agent med hapag-lloyd, og det lykkedes at få en re-
duktion. der blev også talt om placering af ansvar. agri og dan-corn gav udtryk for, at scan
global havde et ansvar, men man gik ikke ind i en nærmere diskussion om dette eller om en
eventuel ansvarsfordeling. han stoppede i selskabet i april 2010 og har ikke kendskab til, om
der kom et krav fra agri/dan-corn.
under oplagringen i constanta stod containerne på en fælles containerterminal på havnen.
han ved ikke, om oplagring i rumænien er dyrt. de takster på ”storage” og ”demurrage”,
som han nævner i sin mail af 17. juli 2009 til peter brunbjerg, er taget fra en anden hjemme-
side. han mener, at der var påløbet omkring 260.000 kr. på dette tidspunkt, og han er sikker
på, at det ville have været billigere med ”bonded warehouse”. det nævnte han også som en
mulighed for peter brunbjerg. dan-corn havde hverken i maj, juni eller juli 2009 kunnet op-
lyse en dato for, hvornår man forventede at godset kunne udleveres. mailkorrespondancen
mellem claus møller petersen fra pr-shipping og peter brunbjerg af 25. og 26. maj 2009 har
han først set i forbindelse med denne sag.
han kom først ind i sagen, da claus møller petersens blev afskediget, og han har ikke kon-
taktet ham efterfølgende. han synes, at den rumænske speditørs pris på 2.200 euro for op-
lagring af hele læsset lyder meget billigt i forhold til oplagring på havnen.
parternes synspunkter
                                                 - 14 -
agri og dan-corn har gjort gældende, at scan global er underlagt et strengt professionsan-
svar. scan global har ikke dokumenteret at have varetaget sin ordregivers interesse med
omhu, idet scan global ikke har rådgivet eller undersøgt mulighederne for, hvorledes agri
og dan-corns omkostninger i forbindelse med oplagring på havnen i constanta kunne be-
grænses, herunder fx ved at anbringe godset på midlertidigt toldoplag. scan global har ved
ikke at foranledige, at godset blev bragt på toldoplag og ved ikke at yde rådgivning om mu-
ligheden for, at godset kunne opægges på toldoplag allerede på tidspunktet for godsets an-
komst til rumænien den 19. april 2009 ikke iagttaget sin rådgivningspligt. det bestrides, at
agri har søgt eller fået eu-støtte til projektet. ifølge parternes aftale var scan global ligeledes
ansvarlig for behandlingen af godset ved ankomst til rumænien, bl.a. vedrørende indfor-
toldning af godset. den opgave har scan global ikke løftet. scan global har derved handlet
ansvarspådragende efter § 24, stk. 1 i nsab 2000 og er derfor erstatningsansvarlig for det
tab, som agri har lidt som følge heraf.
agri og dan-corns tab kan opgøres til 178.500 euro, konkret begrænset til 50.000 sdr, idet
tabet kan opgøres til differencen mellem de faktisk afholdte omkostninger og omkostninger-
ne, hvis scan global havde iagttaget sin rådgivningspligt, og godset således var oplagt på
toldoplag allerede ved ankomsten til rumænien den 19. april 2009, svarende til 2.200 euro
pr. måned. agri og dan-corn har med henvisning til besvarelsen af spørgsmål 2 korrigeret
tabsopgørelsen, således at godset har været opbevaret i containere på havnen i 11 måneder
og ikke 9 måneder som tidligere oplyst. dette medfører en nedjustering med 4.400 euro,
svarende til to måneders opbevaring på toldoplag. parterne er enige om, at agri har doku-
menteret størrelsesmæssigt at have afholdt omkostninger for et beløb, der i hvert fald udgør
modværdien af 50.000 sdr.
kravet er ikke forældet i henhold til nsab 2000 § 30, idet den 1-årige forældelsesfrist tidligst
løber fra det tidspunkt, hvor agri og dan-corn havde viden om det endelige omkostnings-
beløb, hvilket først var på mødet den 29. december 2009, subsidiært den 17. december 2009.
parterne forhandlede og samarbejdede om at nedbringe omkostningsbeløbet både på skrift
og på møderne henholdsvis den 4. november og 29. december 2009. disse forhandlinger og
denne dialog gav agri og dan-corn grund til at tro, at parterne ville finde en løsning, hvilket
                                                 - 15 -
var grunden til, at agri ikke har indgivet stævning i sagen på et tidligere tidspunkt. foræl-
delsesfristen indtrådte således tidligst 1 år efter det tidspunkt, hvor forhandlingerne kunne
anses som afsluttet, jf. forældelseslovens § 21,stk. 5, hvorefter forældelsesfristen tidligst kun-
ne være indtrådt den 29. december 2010. scan global har ved mail af 17. december 2010 be-
kræftet, at parterne har indgået en aftale om suspension af forældelsesfristen i en periode på
3 måneder, hvilket betyder, at agri og dan-corn ved udtagelse af stævning den 16. marts
2010 har indgivet stævning rettidigt inden forældelsesfristens udløb.
transportaftalen er indgået mellem scan global og dan-corn, men de ekstraomkostninger,
som dan-corn er blevet mødt med, er i det indbyrdes forhold afholdt af agri, hvorved agri
er indtrådt i det krav, som dan-corn har mod scan global.
scan global har gjort gældende, at selskabet ikke har handlet ansvarspådragende. ifølge par-
ternes transportaftale af 30. marts 2009 var scan global forpligtet til at udføre en søtransport
fra usa til rumænien, og dette transportopdrag blev udført kontraktmæssigt, hvorfor scan
global ikke er erstatningsansvarlig for agris og dan-corns tab. scan global har ikke haft
nogen yderligere rådgivningsforpligtelse over for agri og dan-corn, og det forhold, at scan
global bistod agri og dan-corn i forbindelse med toldværdideklarationen, er ikke ensbety-
dende med og dokumenterer ikke, at scan global har påtaget sig et ansvar, herunder et råd-
givningsansvar for så vidt angår oplagringen af godset. indfortoldningsansvaret er desuden
først gjort gældende under den mundtlige hovedforhandling og skal derfor afskæres. der er
i øvrigt intet, der tyder på, at scan global har været langsom i forhold til indfortoldning.
baggrunden for, at det transporterede gods ikke planmæssigt blev indfortoldet allerede på
tidspunktet for godsets fremkomst og levering til agri i constanta havn i rumænien, er an-
giveligt, at agri valgte at afvente en afklaring af muligheden for at opnå eu-subsidier til det
projekt, som godset skulle anvendes til. scan global var ikke vidende herom, og ventetiden
og dermed de påløbne ekstra omkostninger skyldtes agris egne forhold. det er i øvrigt mod-
tageren af godset, der skal håndtere godset og bestemme, hvor og hvordan det skal oplagres.
kravet skal i øvrigt bortfalde eller nedsættes, idet agri og dan-corn ikke har iagttaget deres
tabsbegrænsningspligt, idet de intet foretog sig, da scan global ved mail af 17. og 21. juli
                                               - 16 -
gjorde opmærksom på de høje omkostninger for containerleje og pladsleje og om mulighe-
den for at få godset anbragt på en billigere måde.
nsab er aftalt mellem parterne, og der er enighed om, at der gælder en 1 års forældelses-
frist. forældelsesfristen bør regnes fra den 14. april 2009, hvor godset blev udleveret til agri,
da den påståede fejlhåndtering af oplagring af godset kunne konstateres på dette tidspunkt.
det er uden betydning, hvornår agri og dan-corn rent faktisk blev opmærksomme på pro-
blemet, idet agl allerede ved mail af 7. juni gjorde opmærksom på oplagringspriserne. for-
ældelsesfristen udløb således den 14. april 2010, inden suspensionsaftalen af 17. december
2010 blev indgået. forældelsesfristen er ikke udskudt som følge af forligsforhandlinger mel-
lem parterne, idet der ikke har været ført egentlige forhandlinger mellem parterne om kravet
eller grundlaget herfor. agri og dan-corn har ikke fremsat et krav over for scan global in-
den forældelsesfristens udløb, hvilket må være en forudsætning for forhandlinger om kravet.
der har i øvrigt ikke foreligget omstændigheder, som har givet agri og dan-corn føje til at
antage, at det ikke var nødvendigt at iværksætte retslige skridt for at undgå forældelse, idet
scan global ikke på noget tidspunkt er kommet med indrømmelser i forhold til et eventuelt
ansvar og tab. kravet er herved forældet og skal bortfalde.
scan global har indgået aftale med dan-corn, og der kan derfor kun komme et ansvar for
scan global på tale, hvis dan-corn har lidt et tab. dan-corn har imidlertid ikke lidt et tab, da
der på forhånd var aftalt, at det var agri, der skulle afholde udgifterne. agri har endvidere
ikke efterfølgende rettet et krav mod dan-corn.
sø- og handelsrettens begrundelse og resultat
retten bemærker først, at sagsøgernes krav ikke kan anses for forældet. retten har herved
lagt vægt på de oplysninger, der er kommet frem, om parternes løbende drøftelser om sags-
forløbet, mulige løsninger vedrørende alternativ oplagring og eventuelle økonomiske krav
mod scan global og selskabets forsikringsselskab, herunder ved mødet den 29. december
2009, samt den indgåede aftale om suspension af forældelsesfristen.
                                                - 17 -
med hensyn til ansvarsgrundlaget bemærker retten, at der er enighed om, at aftalen mellem
dan-corn og scan global ikke omfattede oplagring af godset på havnen eller andre steder i
rumænien, men levering til havnen i rumænien og indfortoldning af godset. efter det, der
er kommet frem, kan det endvidere lægges til grund, at det skyldtes interne forhold hos
dan-corn og agri invest, at godset først blev indfortoldet i marts 2010, næsten 12 måneder
efter ankomsten til rumænien.
spørgsmålet er herefter, om sagsforløbet giver grundlag for at pålægge scan global et ansvar
for, at der ikke blev fundet en alternativ og billigere oplagring af godset, end at det forblev i
containerne på havnen til den høje pris for ’storage’ og ’demurrage’ hos rederiet.
efter de foreliggende oplysninger må det lægges til grund, at agri hverken fra starten eller
undervejs i forløbet kunne angive en præcis udmelding om tidshorisonten, og som forklaret
af richardt duus håbede man i agri nok hele tiden på, at tingene ville gå i orden så hurtigt
som muligt, og først på mødet i november gik det op for ham, hvor dyrt det var at have god-
set opbevaret på havnen.
det må endvidere lægges til grund, at scan global løbende oplyste om forskellige alternative
muligheder, herunder ved peter jensens mails i juli måned om bonded warehouse, men pe-
ter brundbjerg fra dan-corn vendte ikke endeligt tilbage herom.
på denne baggrund findes scan global ikke at have tilsidesat sine pligter som speditør, jf.
ansvarsnormen i nsab 2000 § 5 og § 24.
retten frifinder derfor scan global.
efter sagens udfald skal sagsøgerne betale sagsomkostninger til sagsøgte. beløbet, der alene
omfatter udgifter til dækning af advokatbistand, fastsættes efter sagens værdi, omfang og
forløb til i alt 50.000 kr.
                                      thi kendes for ret:
                                              - 18 -
scan global logistics a/s frifindes.
agri invest a/s og dan-corn a/s skal in solidum betale 50.000 kr. i sagsomkostninger til
scan global logistics a/s inden 14 dage.
sagsomkostningsbeløbet forrentes i medfør af rentelovens § 8a.
henrik dam                          lotte wetterling                  jens fehrn-christensen
                                            (sign.)
                                         ___ ___ ___
                               udskriftens rigtighed bekræftes
                                  sø- og handelsretten, den