text:
- dir
                                          udskrift
                                              af
                         sø- & handelsrettens dombog
                                         ____________
                                            dom
afsagt den 5. oktober 2015
h-65-14
                                    søren asger ravn
                                    (tidligere white raven equity aps)
                                    (advokat mads krøger pramming)
                                    mod
                                    sweoffshore maritime ab
                                    (advokat anders amstrup fournais)
sagens baggrund og parternes påstande
sagen, der er anlagt den 14. april 2014, angår spørgsmålet om, hvorvidt søren asger ravn
under engagement letter af 3. juli 2012 indgået mellem white raven equity aps og
sweoffshore maritime ab er berettiget til succeshonorar for to transaktioner, samt om,
                                                    -2-
hvorvidt søren asger ravn er berettiget til succeshonorar af transaktioner gennemført op til
24 måneder efter ophør af engagement letter.
søren asger ravn (i det følgende ”søren ravn”) har nedlagt følgende endelige påstande:
påstand 1:
sweoffshore maritime ab tilpligtes at betale til søren ravn et beløb på 645.050 kr. med til-
læg af procesrente fra den 20. december 2013.
påstand 2:
sweoffshore maritime ab skal anerkende,
1)      at søren ravn har krav på succeshonorar i henhold punkt 3.2.3 i engagement letter af
3. juli 2012 i forhold til hver af de i investorliste af 2. januar 2014 anførte parter i 24 måneder
regnet fra den 9. oktober 2013,
2)      at sweoffshore maritime ab uden ugrundet ophold skal informere søren ravn om
transaktioner (”transactions”) omfattet af engagement letter af 3. juli 2012, der måtte være
eller blive gennemført frem til den 9. oktober 2015 mellem sweoffshore maritime ab og de i
investorliste af 2. januar 2014 anførte parter.
i betalingspåstanden er indeholdt sædvanlig påstand om betaling af et mindre beløb fastsat
efter rettens skøn.
sweoffshore maritime ab (i det følgende ”sweoffshore”) har nedlagt følgende påstand:
frifindelse
oplysningerne i sagen
introduktion
                                                      -3-
sagen angår spørgsmålet om, hvorvidt søren ravn i henhold til en aftale, engagement letter
af 3. juli 2012, indgået mellem søren ravns selskab, white raven equity aps (i det følgende
”white raven”), og sweoffshore, er berettiget til succeshonorar for to transaktioner. de to
transaktioner består af henholdsvis to kortfristede lån ydet af selskaberne lawhill ab (i det
følgende ”lawhill”) og aktiebolaget svenpab (i det følgende ”svenpab”), samt en garantiaf-
tale indgået mellem sweoffshore og lawhill. lawhill er et datterselskab under det svenske
investeringsselskab eriksson capital ab (idet følgende ”eriksson capital”).
white raven var et af søren ravn fuldt ejet selskab, der ydede konsulentrådgivning, herun-
der navnlig finansiel rådgivning. i august 2014 trådte white raven i likvidation, hvorefter
søren ravn er indtrådt i white ravens eventuelle krav mod sweoffshore under engagement
letter.
sweoffshore er et svensk selskab, der leverer flydende hoteller (såkaldte ”flotels”) til brug
for offshore-industrien. lawhill og svenpab er begge aktionærer i sweoffshore, og var tillige
medejere på tidspunktet for gennemførelsen af de i sagen omtvistede transaktioner.
engagement letter af 3. juli 2012
parternes indgåelse af engagement letter var foranlediget af, at sweoffshore manglede ka-
pital. sweoffshore indledte drøftelser med søren ravn om, at hans selskab, white raven,
skulle arbejde for sweoffshore på konsulentbasis med henblik på at skaffe eksterne investo-
rer til sweoffshore. efter en række møder mellem parterne blev engagement letter udarbej-
det og underskrevet. i præamblen til engagement letter er baggrunden og formålet med af-
talen beskrevet således:
        “
        this letter confirms the engagement of wre [white raven equity] to act as exclusive fi-
        nancial and strategic advisor to the client to assist the client in its analysis, consideration
        and, if appropriate, the execution of various financial and strategic alternatives available
        to it, and such other matters to which the parties may agree during the course of the en-
        gagement.
        such financial alternatives and other matters may include assisting the client in securing
        additional equity and/or debt capital; and assisting the client in its analysis and consid-
        eration of the financial and strategic aspects of certain potential strategic transactions, in-
                                                      -4-
      cluding but not limited to, mergers, acquisitions, spinoffs, joint ventures, minority in-
      vestments, negotiated purchases, or other similar transactions (individually, the “trans-
      action”, and collectively, the “transactions”.
      ”
i engagement letter blev i øvrigt sat rammerne for parternes samarbejde, herunder navnlig
betingelserne for white ravens berettigelse til succeshonorar. af engagement letter følger
blandt andet:
      “
      1.     obligations of wre
      1.1
      the client appoints wre as its sole and exclusive financial advisor on the terms and
      conditions described herein. however, if the client decides to terminate the exclusivity of
      wre, then wre is entitled to a fee as per 4.2., and the client and wre shall agree a
      working model which secures the interests of both the client and wre.
      1.2
      as exclusive financial advisor to the client, wre will perform the following functions:
      *…+
      g) wre will advise and assist the client, on a best effort basis, in obtaining the private
      equity and /or debt investment required to capitalize the client in such amount and upon
      such terms as deemed to be appropriate by the client and wre. wre agrees to provide
      the client with a list of all investors or lenders contacted by wre. wre will provide ad-
      vice and assistance in structuring and pricing the securities and in locating appropriate
      financing sources.
      *…+
      3. obligation of the client
      …
      3.2 success fee
      3.2.1
      if wre secures the client an investment of less than eur 15,000,000.00 (fifteen-million-
      euro) or such other amount to be agreed during the fundraising process, client will pay
      wre a success fee of 6% of the total investment secured.
      *…+
      3.2.3
      if the client closes a transaction with one or more investors or lenders being introduced
      by or worked with by wre the client shall pay wre the full success fee if it happens
      within 12 months after the termination by client. if it happens between 12-19 months af-
      ter wre is entitled to 75% of the success fee and if it happens between 18-24 months after
      wre is entitled to 50% of the success fee. this 3.2.3 only applies if wre has fulfilled its
      obligations.
                                                    -5-
       *…+
       6. duration and termination
       …
       6.2
       during the term of this agreement, wre shall provide the client with a list of all poten-
       tial investors, lenders and merger and acquisition candidates (“the active candidate
       list”) that wre contacted on behalf of the client in its capacity as exclusive financial ad-
       visor and with whom the client had substantive, meaningful discussions. for the avoid-
       ance of doubt, the client is to report to wre of any potential investors, lenders and mer-
       ger and acquisition candidates it becomes aware of and pass these over to wre. if the
       client completes a transaction with any entity on “the active candidate list” within
       twelve (12) months of the termination of this engagement, the client shall be responsible
       for the payment of the fess under sections 3 of this agreement.
       ”
søren ravns ansættelse som administrerende direktør i sweoffshore
den 1. december 2012 blev søren ravn ansat som administrerende direktør i sweoffshore.
ansættelsen bevirkede ikke, at engagement letter mellem parterne blev ophævet, idet det af
ansættelseskontrakten af 30. november 2012 fremgik, at sweoffshore havde godkendt, at
konsulentkontrakten mellem sweoffshore og white raven fortsatte. der var imidlertid nog-
le efterfølgende drøftelser mellem parterne om, hvorvidt engagement letter skulle tilpasses i
lyset af søren ravns ansættelse som administrerende direktør. i starten af 2013 indledte sø-
ren ravn og anders nordlund, bestyrelsesformand i sweoffshore, således drøftelser om
nødvendigheden af tilpasning af engagement letter, og i et skriftligt oplæg baseret på drøf-
telser 24. april 2013 fremgår blandt andet:
       ”
       ny aftale.
       der skelnes nu mellem penge fra nye investorer og eksisterende investorer/aktionærer
       (de oprindelige).
       ”
tilpasning af engagement letter blev ydermere drøftet på sweoffshores bestyrelsesmøder.
af referat af sweoffshores bestyrelsesmøde afholdt den 29. april 2013 fremgår blandt andet,
at søren ravn og anders nordlund informerede om indholdet af udkastet til et tilpasset en-
gagement letter.
                                                   -6-
der blev udarbejdet to udkast til et tilpasset engagement letter. det seneste udkast er udar-
bejdet i juni 2013 og af dette fremgår blandt andet:
      ”
      preamble
      this agreement replaces the engagement letter entered into between the parties on 3 ju-
      ly 2012. the parties have agreed to cancel the engagement letter by entering into this
      agreement. by entering into this agreement the engagement letter is no longer valid and
      no party has any obligations towards the other party as per the engagement letter sub-
      ject to signature of this agreement.
      the reason for the cancelling of the engagement letter and entering into the agreement
      is that søren ravn (owner of wre) is being engaged, as ceo at sweoffshore and the en-
      gagement letter therefore is no longer an optimal engagement between the parties.
      *…+
      ad. 1. investments into sweoffshore or sweoffshore subsidiaries
      based on the list of potential investors (appendix a), which wre has been in contact
      with prior to 1 december 2012 with the purpose to evaluate opportunity for investing in-
      to sweoffshore, wre shall receive a success fee of six per cent (6%), of the actual invest-
      ment into sweoffshore or sweoffshore subsidiaries from these potential investors. for
      some of the potential investors mentioned in appendix a the success fee is 50% of the
      success fee (i.e. 3% of the investment).
      *…+
      for the avoidance of doubt wre shall receive no fee for investments into sweoffshore or
      sweoffshore subsidiaries based on investments from existing shareholders in sweoff-
      shore as of 1 december 2012.
      ”
udkastet til et tilpasset engagement letter blev aldrig underskrevet af parterne. den 9. okto-
ber 2013 opsagde sweoffshore såvel engagement letter af 3. juli 2012 som ansættelsesaftalen
med søren ravn.
de i sagen omstridte krav på succeshonorar
den 10. december 2013 fremsendte søren ravn to fakturaer til sweoffshore, hvori der frem-
sattes krav om betaling af samlet 645.050 kr. i succeshonorar. efter søren ravns opfattelse
var han berettiget til dette beløb i henhold til engagement letter, for to transaktioner opnået
i henholdsvis marts og maj 2013.
                                               -7-
den ene faktura lød på betaling af 89.520 kr. og vedrørte krav på succeshonorar for en trans-
aktion gennemført den 12. marts 2013. transaktionen bestod af en låneaftale, hvorunder lån-
giverne lawhill og svenpab havde ydet lån to á 100.000 eur til sweoffshore, og fakturabe-
løbet var udregnet som et succeshonorar på 6 % af det samlede lånebeløb. i låneaftalen var
ikke angivet dato for tilbagebetaling, men alene angivet, at der var tale om et kortsigtet lån
(”short term loan”). formålet med lånene var at yde finansiering til, at sweoffshore kunne
installere en helikopterlandingsplads på det af sweoffshore befragtede skib, m/v regina
baltica.
den anden faktura lød på betaling af 555.530 kr. og vedrørte succeshonorar for en transakti-
on gennemført den 10. maj 2013. transaktionen bestod af en garantiaftale indgået mellem
sweoffshore og lawhill, hvorunder lawhill skulle indbetale 1.241.300 eur til en spærret
deponeringskonto i nordea bank ab (i det følgende ”nordea”). dette beløb skulle udgøre
sikkerhed for en bankgaranti, som nordea havde stillet over for bard schiffsbetriebs gmbh
(i det følgende ”bard”) i henhold til krav herom i tidscertepartiet bimco supplytime 2005
indgået for skibet m/v regina baltica mellem sweoffshore som viderebortfragter og bard
som befragter.
efterfølgende udvekslede parterne adskillige breve, hvori søren ravn fastholdt kravet på
succeshonorar, mens sweoffshore fastholdt afvisningen heraf.
forklaringer
der er under sagen afgivet forklaring af søren ravn, anders nordlund, jens peder pedersen
og rebecka eriksson.
søren ravn har forklaret blandt andet, at han er uddannet cand.merc. og har haft en række
ansættelser, herunder navnlig som sælger og marketingsrådgiver. han har gennem sine an-
sættelser opnået stor erfaring med at skaffe kapital til virksomheder.
                                                -8-
han etablerede white raven, en konsulentvirksomhed, hvorigennem han ydede finansiel
rådgivning til virksomheder, herunder navnlig rådgivning i anskaffelse af kapital. kontakten
til sweoffshore blev etableret i foråret 2012 og dette gennem sweoffshores advokat, lars
jørgensen. sweoffshore manglede på daværende tidspunkt kapital, idet en større kontrakt
med virksomheden siemens var ved at udløbe. efter forhandlinger mellem parterne valgte
sweoffshore at engagere white raven på konsulentbasis, således at white raven dels skule
være berettiget til et fast grundbeløb (”retainer fee”), dels til succeshonorar (”succes fee”),
når han sikrede investeringer til sweoffshore. i forbindelse med forhandlingerne spurgte
han ind til, hvorvidt han ville være berettiget til succeshonorar, såfremt han sikrede investe-
ringer fra eksisterende ejere af sweoffshore, og hertil fik han et bekræftende svar fra lars
jørgensen. grundlaget for hans arbejde for sweoffshore blev nedfældet i engagement letter.
hans arbejde for sweoffshore var rettet mod at sikre kapital til sweoffshore, og derudover
skulle han arbejde på at skaffe længerevarende kontrakter til sweoffshore, idet kontrakten
med siemens var ved at udløbe. sweoffshores forretningsmodel er, at de befragter skibe, og
dernæst viderebortfragter skibene til offshoreaktører, som anvender skibene i forbindelse
med opsætning af havvindmølleparker. de ejer altså ikke selv skibene. kontrakten med sie-
mens omhandlede skibet m/v regina baltica, og denne kontrakt var afgørende for
sweoffshores virksomhed, idet sweoffshore i øvrigt kun havde kortvarige kontrakter og ik-
ke ejede aktiver af nævneværdig karakter.
i efteråret 2013 blev han anmodet af sweoffshore om at tiltræde en stilling som administre-
rende direktør i sweoffshore. først var han tøvende, idet han helst ville fokusere på sin egen
virksomhed, men han valgte at takke ja til stillingen, og blev således ansat som administre-
rende direktør i november 2013. i forbindelse med hans tiltræden som administrerende di-
rektør var der enighed om, at engagement letter skulle fortsætte, dog med visse tilpasninger
som følge af hans ansættelse. han ville aldrig have sagt ja til stillingen som administrerende
direktør, såfremt dette havde indebåret, at engagement letter ikke kunne fortsætte.
det lykkedes ham – som erstatning for siemens-kontrakten – at sikre en kontrakt mellem
sweoffshore og bard. denne kontrakt omhandlede bards befragtning af skibet m/v regina
                                                 -9-
baltica, og i kontrakten blev indføjet en option, hvorefter der kunne installeres en helikopter-
landingsplads på skibet. dagen efter underskrivelse af kontrakten gjorde bard det klart for
sweoffshore, at de ønskede installation af en helikopterlandingsplads. en brugt helikopter-
landsplads blev fundet, og de havde en potentiel investorgruppe på hånden, der kunne yde
den påkrævede finansiering af helikopterlandingspladsen. investorgruppen, som de kaldte
”nordmændene”, sprang imidlertid fra i sidste øjeblik, hvorefter sweoffshore manglede
200.000 eur. han forelagde herefter ideen om investering i helikopterlandspladsen for
svenpab og lawhill, hvilket resulterede i indgåelse af låneaftalen på 200.000 eur.
om lånet optaget til brug for bankgarantistillelse husker han, at bard fra starten ytrede ønske
om, at der skulle stilles gensidige garantier for opfyldelse af forpligtelser under tidscertepar-
tiet. først havde de håb om, at ”nordmændene” ville stille en såkaldt ”performance guaran-
tee”, men da dette ikke lykkedes, optog de i stedet et lån fra lawhill, idet lawhill gerne ville
yde et lån, men ikke selv ville stille garantien.
samlet set bevirkede kontrakten med bard og installationen af helikopterplatformen, at
sweoffshores økonomi blev forbedret.
efter at han var blevet ansat som administrerende direktør i sweoffshore, var han og anders
nordlund enige om, at det var logisk at ændre engagement letter i lyset af ansættelsen. den
vigtigste ændring var, at der i et tilpasset engagement letter skulle skelnes mellem ”gamle”
og ”nye” penge, altså mellem kapital opnået fra henholdsvis eksisterende aktionærer og nye
aktionærer, og at han alene skulle have ret til succeshonorar for tilgået kapital fra nye aktio-
nærer. både han og anders nordlund var klar over, at de eksisterende aktionærer var util-
fredse med, at der efter engagement letter skulle betales succeshonorar ved kapitaltilføjelser
fra eksisterende aktionærer.
betingelsen om, at en transaktion skulle være ”secured” for, at han var berettiget til succes-
honorar, betød, at det primært skulle være ham selv, der var medvirkende til, at en transak-
tionen blev gennemført. han mener bestemt at have ”secured” de to transaktioner, som sa-
gen handler om. han mener endvidere ikke, det var problematisk, at han agerede såvel for
                                                 - 10 -
white raven som for sweoffshore, idet sweoffshore jo hele tiden var bekendt med, at en-
gagement letter fortsatte i uændret form.
om sin opsigelse husker han, at der forud herfor havde været et seminarmøde, hvorpå han
havde fremlagt forslag til strategier for sweoffshore samt informeret om selskabets økono-
mi. det lod til, at ejerne af sweoffshore blev chokerede over den økonomiske situation, og
dette til trods for, at han løbende havde orienteret bestyrelsen. efterfølgende modtog han
korrespondance, hvori bestyrelsen udtrykte sin mistillid til ham, og en aften blev han fyret.
grunden til, at han først nogle måneder efter sin opsigelse fremsendte de to fakturaer, var, at
han af kommercielle grunde havde tilbageholdt disse i forventning om, at engagement let-
ter skulle tilpasses, således at han efter den nye version ikke ville være berettiget til succes-
honorar. med opsigelsen stod det dog klart, at engagement letter havde bestået i uændret
form, hvorefter han fremsendte kravene på succeshonorar.
anders nordlund har forklaret blandt andet, at han er bestyrelsesformand hos sweoffshore,
som blev stiftet i 2011. årsagen til, at sweoffshore hyrede white raven, var, at selskabet
havde behov for en konsulent, der kunne assistere og rådgive i forhold til at opnå kapitaltil-
førsler. formålet med at engagere white raven var at skaffe ekstern kapital og dette via læn-
gerevarende investeringsarrangementer.
under søren ravns tid som administrerende direktør fortalte søren ravn ham aldrig, at ar-
bejdet som konsulent for sweoffshore fortsatte uændret. det var søren ravn tilladt at fort-
sætte sit konsulentarbejde, men det var ikke hensigten, at søren ravn skulle kunne opnå eks-
tra bonusser ved arbejdet som konsulent for sweoffshore. det var endvidere forståelsen
mellem søren ravn og sweoffshore, at engagement letter alene skulle give ret til succesho-
norar ved anskaffelse af nye investorer.
baggrunden for de to lån á 100.000 eur var, at sweoffshore i forbindelse med installationen
af helikopterlandingspladsen havde behov for kapitaltilførsel til sikring af selskabets penge-
                                                 - 11 -
strøm. de kortvarige lån var aldrig tiltænkt at skulle være omfattet af bestemmelserne om
succeshonorar under engagement letter.
baggrunden for lånet optaget til brug for at kunne stille bankgaranti var, at bard krævede en
bankgaranti under tidscertepartiet. imidlertid kunne sweoffshore grundet svigtende øko-
nomi ikke få sin egen bank, nordea, til at stille en sådan garanti, hvorfor de kontaktede
lawhill. lawhill ydede derfor et lån til brug for garantistillelsen, hvilket betød, at der ikke
var tale om en kapitaltilførsel til sweoffshore, men alene en deponering af penge. han hav-
de aldrig forestillet sig, at søren ravn ville kræve succeshonorar af en sådan transaktion.
efter hans opfattelse lykkedes det aldrig white raven at sikre den slags investeringer, som
efter engagement letter gav ret til succeshonorar. ”the active candidate list” blev i øvrigt
aldrig af white raven fremsendt til sweoffshore, og dette til trods for, at det under engage-
ment letter var påkrævet, at sweoffshore skulle godkende listen.
jens peder pedersen har forklaret blandt andet, at han er ansat som operations manager i
sweoffshore og derudover har hverv som suppleant i sweoffshores bestyrelse. tidligere var
han fuldgyldigt bestyrelsesmedlem.
kontakten mellem sweoffshore og white raven blev etableret gennem sweoffshores advo-
kat, lars jørgensen, som forklarede, at white raven havde finansiel indsigt og kunne skaffe
kapital til sweoffshore. lars jørgensen præsenterede indholdet af engagement letter for be-
styrelsen, men det blev aldrig specifikt drøftet, hvorvidt der skulle være ret til succeshonorar
for investeringer fra eksisterende aktionærer.
det var ikke hans opfattelse, at de to kortsigtede lån á 100.000 eur skulle berettige til suc-
ceshonorar, idet lånene alene skulle sikre selskabets overlevelse i en kort periode. investerin-
ger fra eksisterende aktionærer skulle ikke berettige til succeshonorar, og dette slet ikke, når
sådanne investeringer var af helt kort varighed. garantiaftalen var heller ikke en investering,
der berettigede til succeshonorar, idet pengene var deponeret på en spærret konto og derfor
aldrig kom sweoffshore til gode.
                                                - 12 -
han synes generelt, at det under søren ravns ansættelse som administrerende direktør var
uklart, hvilken rolle søren ravn spillede. han mener dog, at white raven reelt aldrig opnå-
ede at skaffe ekstern kapital som håbet af sweoffshore. i starten af parternes samarbejde var
sweoffshore tilfredse med white ravens indsats, men efterhånden forsvandt tilliden som
følge af, at white ravens store ambitioner aldrig blev indfriet. på et af sweoffshores besty-
relsesmøder blev aftalt, at selskabet nu i stedet ville koncentrere sig om mere ydmyge inve-
storer. han mener ikke at have set ”the active candidate list” førend han så denne i for-
bindelse med retssagens indledning.
rebecka eriksson har forklaret blandt andet, at hun er ansat som bestyrelsesmedlem i
sweoffshore som repræsentant for en af selskabets hovedaktionærer, eriksson capital. hun
blev ansat som bestyrelsesmedlem i juni 2013, og var følgelig ikke bestyrelsesmedlem i peri-
oden, hvorunder engagement letter blev udfærdiget. eriksson capital er et familieejet inve-
steringsselskab, som hun selv ejer 20 % af og arbejder for som virksomhedens økonomidirek-
tør.
eriksson capital var aktionær i sweoffshore forud for indgåelsen af engagement letter med
white raven. årsagen til, at sweoffshore engagerede white raven, var, at sweoffshore
havde behov for yderligere kapital, og at det til opnåelse heraf blev skønnet gunstigt at hyre
en konsulent. white raven havde store ambitioner for sweoffshore, herunder mange højt-
flyvende planer og strategier til sikring af kapitaltilførsler.
det var aldrig hensigten, at white raven skulle være berettiget til succeshonorar for opnåel-
se af investeringer fra eksisterende aktionærer, og hverken de to kortsigtede lån á 100.000
eur eller garantiaftalen berettigede til succeshonorar. de to kortsigtede lån blev aldrig ”se-
cured” af white raven, idet lånene alene var til sikring af sweoffshores overlevelse i en kort
periode. det stod endvidere klart, at havde lånene ikke været ydet, havde sweoffshore mi-
stet kontrakten med bard. garantiaftalen var ej heller en investering i engagement letters
forstand, idet penge aldrig stod til rådighed for sweoffshore. hun erindrer desuden ikke, at
sweoffshore godkendte endsige modtog ”the active candidate list”.
                                                     - 13 -
parternes synspunkter
for sagsøger, søren ravn, er der i det væsentlige procederet i overensstemmelse med på-
standsdokumentet af 27. maj 2015, hvoraf fremgår blandt andet:
      ”
      påstand 1 – betaling i henhold til parternes aftale
      med engagement letter af 3. juli 201[2] *…+ er der mellem parterne indgået en aftale om
      succeshonorar i forhold til lånefinansiering tilkommet sweoffshore med white raven
      equity aps’ medvirken. aftalen er konciperet af sweoffshores advokat.
      i henhold til engagement letter skulle white raven på eksklusiv basis assistere
      sweoffshore med finansiel og strategisk rådgivning i forhold til sweoffshores sikring af
      yderligere egen- og/eller lånekapital.
      white ravens assistance og rådgivning i forhold til sweoffshores sikring af yderligere fi-
      nansiering af sweoffshore vedrørte investeringer i form af både egenkapital (equity capi-
      tal) og lånekapital (debt capital / investment), jf. præamblen og pkt. 1.2(g) i engagement
      letter *…+.
      punkt 3.2.1 i engagement letter berettiger til succeshonorar af alle investeringer i form af
      lånekapital ydet til sweoffshore.
      der skelnes ikke mellem kortsigtede og langsigtede lån/investeringer i aftalen og der op-
      stilles ikke kriterier om, at lån/investeringer skal være til særlige formål.
      der skelnes heller ikke mellem lån fra nye og eksisterende investorer. det har endda væ-
      ret forudsat mellem parterne, at også lån fra eksisterende investorer har berettiget til suc-
      ceshonorar. dette følger såvel af aftalens ordlyd, som af e-mails mellem parterne *…+ og
      oplægget til en ny aftale, der skulle have erstattet engagement letter *…+, hvor det frem-
      går, at ”der skelnes nu mellem penge fra nye investorer og eksisterende investorer
      /aktionærer (de oprindelige)”.
      både objektiv og subjektiv fortolkning af aftalen fører til, at de for white ravens faktura-
      er af 10. december 2013 underliggende investerings-transaktioner er omfattet af white
      ravens ret til at modtage succeshonorar i henhold til pkt. 3.2.1 i engagement letter.
      i den forbindelse bemærkes, at white raven har medvirket til at sikre, at sweoffshore
      opnåede begge investeringer i form af lånekapital, ligesom white raven i forhold til beg-
      ge lånefinansieringer har assisteret sweoffshore i overensstemmelse med dets forpligtel-
      ser i henhold til punkt 1 i engagement letter.
      at et af de for nærværende sag relevante lån skulle anvendes til at stille en garanti æn-
      drer ikke ved det faktum, at der er tale om et lån, der er omfattet af parternes aftale om
      succeshonorar. der er ikke vilkår i aftalen om, at kun lån optaget til særlige formål udlø-
      ser succeshonorar.
                                                - 14 -
aftalen mellem parterne har været gyldig og gældende på uændrede vilkår også efter sø-
ren ravns ansættelse som direktør i sweoffshore den 1. december 2012. parterne havde
nemlig specifikt taget stilling til om engagement letter skulle fortsætte eller ej – og
kommet frem til, at aftalen om succeshonorar skulle fortsætte, jf. ansættelsesaftalen *…+.
engagement letter fortsatte derfor efter ansættelsen og der er intet odiøst i, at søren ravn
har haft en mulig dobbeltrolle, al den stund, at incitamentet til at sikre kapital til virk-
somheden ikke er uforenligt med ansættelse som direktør. den rådgivning og assistance
som er ydet i forbindelse med de to relevante lån berettiger derfor til succeshonorar i
henhold til parternes aftale.
i øvrigt har søren ravn bestredet direktørposten yderst loyalt, idet han blandt andet med
succes har kæmpet for at få en kunde til at forudbetale eur 400.000 *…+, hvor alternati-
vet ellers var, at han kunne have arbejdet for lånefinansiering (der kunne have udløst
succeshonorar).
hertil kommer, at søren ravn har taget alle initiativer til at genforhandle engagement
letter – og formuleret alle de nye udkast *…+ – uden, at sweoffshore har taget nogen
former for initiativer i retning af at få aftalen ændret.
søren ravn har i øvrigt været en nøglefigur i virksomheden og reelt fået selskabet profes-
sionaliseret og på ret kurs.
sweoffshore har på intet tidspunkt (før opsigelsen) ytret utilfredshed med søren ravns
indsats og intet bevis ført for, at han ikke levede op til de forventninger man havde til
ham og white raven equity aps.
at sweoffshore har været tilfredse med arbejdsindsatsen helt frem til dagene før opsigel-
sen, understøttes i øvrigt af, at bestyrelses-formanden bad white raven om at udarbejde
finansieringsmodeller og om at deltage i møder vedrørende ombygning af et skib tilhø-
rende det rederi, hvor bestyrelsesformanden sideløbende var direktør *…+.
når white raven ikke har faktureret før efter opsigelsen, skyldes det alene, at white ra-
ven loyalt afventede parternes forhandlinger omkring en ny aftale og derfor først faktu-
rerede, da det stod klart, at en ny aftale ikke kunne indgås.
på baggrund af ovenstående gøres det gældende, at sweoffshore er forpligtet til at betale
et succeshonorar, jf. pkt. 3.2.1 i engagement letter, svarende til 6% af det samlede beløb
for hver af de sikrede lånefinansieringer af henholdsvis 12. marts og 10. maj 2013 – og at
der således skal ske betaling i henhold til den nedlagte påstand 1.
påstand 2 – anerkendelse af krav på succeshonorar efter opsigelsen
white raven er i henhold til punkt 3.2.3, henholdsvis punkt 6.1 i engagement letter be-
rettiget til at modtage succeshonorar i op til 24 måneder efter tidspunktet for opsigelse af
engagement letter.
succeshonorar, jf. punkt 3.2.3, udløses såfremt sweoffshore gennemfører de i engage-
ment letter definerede ”transactions”, med en eller flere investorer eller långivere, som
white raven har introduceret eller arbejdet med.
                                                    - 15 -
      transaktioner (”transactions”) i relation til punkt 3.2.3 og som defineret i præamblens
      andet afsnit i engagement letter, omfatter samtlige investeringer i sweoffshore i form af
      egenkapital- og/eller gældsfinansiering.
      den i aftalen omtalte ”active candidates list” over hvem white raven har introduceret
      og/eller arbejdet med, *…+ er fremsendt til sweoffshore den 2. januar 2014 i overens-
      stemmelse med punkt 3.2.3.
      på den baggrund gøres det gældende, at white raven er berettiget til succeshonorar i
      overensstemmelse med pkt. 3.2.3 i engagement letter, hvis sweoffshore gennemfører
      ”transactions”, herunder egenkapital- og/eller gældsfinansiering, med en eller flere af
      parterne anført i investorlisten *…+, indenfor 24 måneder fra opsigelsen af engagement
      letter.
      sweoffshore er derfor uden ugrundet ophold forpligtet til at informere white raven
      vedrørende dennes gennemførelse af ”transactions” med en eller flere af parterne omfat-
      tet af investorlisten.
      ”
for sagsøgte, sweoffshore, er der i det væsentlige procederet i overensstemmelse med på-
standsdokumentet af 27. maj 2015, hvoraf fremgår blandt andet:
      ”
      3.1.    sagsøgerens påstand 1
      låneaftalen og garantiaftalen er ikke ”investments”
      3.1.1. til støtte for frifindelsespåstanden nedlagt over for sagsøgerens påstand 1 gør
      sweoffshore for det første gældende, at de to kortvarige lån og den sikkerhedsstillelse,
      som white raven kræver sucesshonorar af, ikke kan anses for omfattet af begrebet ”in-
      vestment” i engagement letter, pkt. 3.2.1. *…+. kun hvis der er tale om ”investments” i
      sweoffshore, kan white raven have krav på sucesshonorar.
      3.1.2. det gøres gældende, at engagement letter efter en naturlig, sproglig fortolkning af
      begrebet ”investment” kun giver ret til honorar, hvis der tilfalder sweoffshore langsigte-
      de investeringsengagementer, hvor der indskydes kapital; enten som egenkapital (”equi-
      ty”) eller lånekapital (”debt equity”). dette understøttes af, at et af de primære formål
      med engagement letter var et ”kapitalisere” sweoffshore, jf. pkt. 1.2 g) *…+.
      3.1.3. en sådan ”investment” kan ikke udgøres af et (”bridge”) lån, der tilbagebetales ef-
      ter to måneder, endsige en kortvarig sikkerhedsstillelse i form af et kontantdepot indbe-
      talt på en spærret konto som kontrasikkerhed for en bankgaranti stillet overfor en med-
      kontrahent.
      3.1.4. det var ikke hensigten med engagement letter, at kortvarige lån (”bridge loan”)
      eller driftsmæssig garantistillelse skulle kunne berettige til sucesshonorar. det skyldes, at
      sådanne transaktioner ikke indebærer at sweoffshore kapitaliseres, hvorfor transaktio-
      nerne ikke har karakter af investeringer i aftalens forstand.
                                              - 16 -
3.1.5. særligt om garantiaftalen gøres det gældende, at garantistillelsen ikke indebar
indskud af kapital i sweoffshore. det faktum at garantibeløbet blev indbetalt til nordea
på en spærret konto, som kun nordea kunne hæve fra, viser, at forholdet ikke er sam-
menligneligt med den type investeringer, som kan give anledning til succeshonorar un-
der engagement letter. garantistillelse fra én tredjepart (lawhill) til en anden tredjepart
(nordea) indebærer ikke en kapitalisering af sweoffshore.
3.1.6. det gøres gældende, at usikkerheden omkring forståelsen af begrebet ”invest-
ment” i engagement letter må føre til, at begrebet underkastes en indskrænkende for-
tolkning, således at engagement letter kun omfatter de investeringer, der med sikkerhed
giver ret til sucesshonorar. dette omfatter kun langsigtede kapitalindsprøjtninger i form
af egenkapital og lånekapital.
3.1.7. det er bemærkelsesværdigt, at white raven equity udstedte de i sagen omhandle-
de fakturaer 7 og 9 måneder efter, at låneaftalen og garantiaftalen blev indgået. den me-
get sene fakturering bekræfter, at white raven equity under aftalens beståen ikke selv
anså låneaftalen og garantiaftalen for at være investeringer, der berettigede til sucessho-
norar.
3.1.8. det gøres gældende som et selvstændigt anbringende, at kapitalindskud fra de ek-
sisterende aktionærer i sweoffshore ikke giver ret til ”investments”. det støttes på, at
formålet med at hyre en ekstern konsulent (white raven) og aflønne på ”success fee” ba-
sis var at skaffe nye investorer. et sucesshonorar er i sin grundsubstans et ”finder’s fee”.
låneaftalen og garantiaftalen blev dog indgået mellem sweoffshore og eksisterende ak-
tionærer som et resultat af aktionærernes ønske om at understøtte driften af selskabet på
et kritisk tidspunkt – ikke som et resultat af white raven equity’s arbejde. lawhill og
svenpab har som kapitalejere selv valgt at indgå låneaftalen og garantiaftalen med deres
datterselskab. det savner mening, hvis ejerne skulle vælge at investere yderligere i deres
selskab og derefter betale sucesshonorar til white raven equity af de samme midler.
låneaftalen og garantiaftalen blev ikke ”secured” af white raven
3.1.9. såfremt retten lægger til grund, at de to kortvarige lån og den omtalte sikkerheds-
stillelse udgør ”investments” i engagement letter’s forstand, gøres det alternativt gæl-
dende, at låneaftalen og garantiaftalen ikke blev ”secured” af white raven, og at dette
efter engagement letter, pkt. 3.2.1., er en betingelse for at få sucesshonorar.
3.1.10. ”secured” kan efter en naturlig, sproglig fortolkning bedst oversættes med ”sik-
ret”. derved forstås, at investeringen skal være tilvejebragt af eller gennemført som led i
white raven’s arbejde under engagement letter. white raven har ikke på noget tids-
punkt skaffet investeringer til sweoffshore, og i det omfang søren ravn var involveret i
indgåelsen og opfyldelsen af låneaftalen og garantiaftalen, var dette i egenskab af direk-
tør for sweoffshore – ikke som repræsentant for white raven.
3.1.11. det fremgår tydeligt af den fremlagte e-mail korrespondance i ekstrakten, som
sagsøgeren støtter sig til, at søren ravn har sendt e-mail fra sin sweoffshore e-mail
adresse og optrådt som direktør for sweoffshore, og ikke som ekstern konsulent.
3.1.12. det bemærkes, at sagsøgeren ikke ved besvarelsen af opfordring b *…+ har godt-
gjort, at låneaftalen og garantiaftalen blev ”secured” af white raven. dermed må
sweoffshore frifindes med henvisning til, at sagsøgeren ikke har løftet sin bevisbyrde.
bevisbyrde
                                                     - 17 -
       3.1.13. sagsøgeren har bevisbyrden for, at der med låneaftalen og garantiaftalen er gen-
       nemført investeringer i sweoffshore, som giver ret til sucesshonorar. sagsøgeren skal og-
       så bevise, at aftalerne blev ”secured” af white raven equity. denne bevisbyrde er ikke
       løftet.
       3.2.    sagsøgerens påstand 2
       3.2.1. til støtte for frifindelsespåstanden nedlagt overfor sagsøgerens påstand 2 gøres det
       gældende, at white raven ikke har introduceret de investorer, som fremgår af den frem-
       lagte ”kontakt liste” *…+.
       3.2.2. sweoffshore bestrider at den nævnte liste udgør den såkaldte ”active candidate
       list”, som white raven var forpligtet til at sende til sweoffshore i henhold til engage-
       ment letter, pkt. 6.2 *…+. white raven har aldrig sendt ”active candidate list” til
       sweoffshore, og desuden omfatter dokumentet ”kontakt liste” *…+ ikke personer og sel-
       skaber, som white raven har introduceret til sweoffshore. dette uddybes under forkla-
       ringerne.
       3.2.3. white raven equity er kun berettiget til succeshonorar efter udløbet af engage-
       ment letter, såfremt white raven equity har overholdt sine forpligtelser, jf. engagement
       letter pkt. 3.2.3. da white raven equity ikke har skaffet kapital fra nye, eksterne investo-
       rer, har white raven equity ikke overholdt sine model 2-forpligtelser. white raven equi-
       ty har derfor under alle omstændigheder ikke ret til sucesshonorar efter udløb af enga-
       gement letter.
       3.2.4. det bemærkes, at sagsøgeren ikke har besvaret opfordring c og d med fremlæg-
       gelse af tilstrækkelig dokumentation, hvorfor der må indtræde processuel skadevirkning
       således at sweoffshore frifindes.”
sø- og handelsrettens begrundelse og resultat
søren ravn, som har fået kravet transporteret fra white raven equity aps (nu under likvi-
dation), har under påstand 1 krævet betaling af 645.050 kr. fra sweoffshore i henhold til den
aftale om bistand til finansiering af sweoffshore, som parterne indgik den 3. juli 2012 (enga-
gement letter).
søren ravn har henvist til, at såvel de to kortsigtede lån på hver 100.000 eur ydet af lawhill
henholdsvis svenpab til sweoffshore fra marts til maj 2013 som garantien på 1.241.300 eur
stillet af lawhill over for nordea i maj 2013 i henhold til aftale herom mellem lawhill og
sweoffshore, udgør ”investments” ”secured” af white raven i henhold til punkt 3.2.1. i par-
ternes engagement letter.
                                                - 18 -
sweoffshore har bestridt, at de nævnte transaktioner var ”investments”, og at de var ”secu-
red” af white raven.
en bedømmelse af parternes tvist må tage sit udgangspunkt i det engagement letter, som
sweoffshore har affattet. engagement letter indeholder ikke nogen præcis definition af,
hvad der skal forstås ved ordet ”investment”, men aftalen omfatter ifølge navnlig sin præ-
ambel og punkt 1.2.g) enhver form for kapitaltilførsel til eller finansieringsmæssig understøt-
telse af selskabet, herunder i form af forskellige former for egenkapital eller lånekapital. der
er ikke i aftalens ordlyd grundlag for at foretage en indskrænkende fortolkning, hvorefter
”investments” alene skulle omfatte lånekapital mere langsigtet end den, der blev tilført med
de to lån på i alt 200.000 eur i marts 2013, eller hvorefter alene kapital tilført fra andre end
den hidtidige ejerkreds af sweoffshore (som blandt andet omfattede lawhill og svenpab)
skulle være omfattet af aftalen.
den bevisførelse, der har været vedrørende parternes forudsætninger og subjektive forståel-
se af aftalen, herunder i form af forklaringer, mailudvekslinger og udkast til senere versioner
af engagement letter, som aldrig blev indgået, kan med parternes modsatrettede synspunk-
ter og forklaringer ikke føre til et andet resultat, end det, der følger af en ordlydsfortolkning
af aftalen affattet af sweoffshore.
retten finder herefter, at såvel lånene ydet fra lawhill og svenpab i marts 2013 som garanti-
en stillet af lawhill i maj 2013 udgør ”investments” i relation til punkt 3.2.1 i parternes en-
gagement letter. særligt i relation til lånene bemærkes, at det efter bevisførelsen må lægges
til grund, at anskaffelsen af denne kapital til indkøb af en helikopterlandingsplads til skibet
m/v regina baltica var et væsentligt element i relation til at sikre skibets tidsbortfragtning,
som på det tidspunkt var afgørende for sweoffshores fortsatte indtjening. som anført falder
ligeledes garantistillelsen i maj 2013 ind under udtrykket ”investments”, og retten har i den
forbindelse navnlig lagt vægt på, at parternes engagement letter må anses for at omfatte fi-
nansieringsmæssig understøttelse af sweoffshore i bred forstand, og at white raven ved at
formå, at lawhill stillede garantien over for nordea, sikrede, at nordea kunne stille en til-
                                               - 19 -
svarende garanti over for sweoffshores kontraktspart, bard, og dermed sikrede sweoffsho-
res afgørende kontrakt om bortfragtning af m/v regina baltica til bard. det skal hertil end-
videre bemærkes, at garantien blev stillet i henhold til aftale herom indgået mellem
sweoffshore og lawhill, og at sweoffshore skulle betale vederlag og rente til lawhill for ga-
rantien.
det er ubestridt, at søren ravn set fra sweoffshores side har været den drivende kraft bag
indgåelsen af såvel låneaftalerne som garantistillelsen, hvorfor retten finder, at de nævnte
”investments” må anses for ”secured” af white raven i henhold til punkt 3.2.1. i parternes
engagement letter. det forhold, at søren ravn på tidspunktet for opnåelsen af den nævnte
finansiering tillige var direktør for sweoffshore, og brugte sin autosignatur herfra i forhand-
lingerne, kan ikke føre til andet resultat, idet det udtrykkeligt fremgår af ansættelsesaftalen
af 30. november 2012, at aftalen mellem white raven og sweoffshore fortsat skulle være
gældende efter søren ravns ansættelse.
søren ravn har herefter krav på betaling af succeshonorar som anført i hans påstand 1.
parterne er enige om, at engagement letter må anses for opsagt den 9. oktober 2013, hvoref-
ter white raven i henhold til aftalens punkt 6.2 den 2. januar 2014 fremsendte en liste over
”active candidates” til sweoffshore. der er ikke under sagen sket nogen bevisførelse vedrø-
rende søren ravns nærmere kontakt med alle 34 personer eller selskaber angivet på listen
vedrørende investeringer i sweoffshore, som på den anden side heller ikke er imødegået
med konkrete indsigelser fra sweoffshores side (bortset fra indsigelsen om hidtidige ejere på
listen, som retten har behandlet ovenfor). retten finder herefter, at parternes opgør om even-
tuelle fremtidige betalinger til søren ravn i en periode, som i henhold til parternes enighed
udløber den 9. oktober 2015, må tage sit udgangspunkt i listen over kontakter fremsendt af
white raven den 2. januar 2014. retten giver derfor søren ravn medhold i såvel påstand 2.1
som påstand 2.2. retten bemærker, at der herved ikke er taget stilling til, om konkrete trans-
aktioner, som måtte være sket fra de anførte parter i den anførte periode, giver søren ravn
ret til betaling. dette afhænger – som det også fremgår af påstand 2.1 – af, om betingelserne i
engagement letters punkt 3.2.3. er opfyldt for så vidt angår hver enkelt transaktion, og den-
                                                 - 20 -
ne prøvelse kan ikke foretages, før de konkrete omstændigheder omkring eventuelt gennem-
førte transaktioner oplyses. en sådan bedømmelse vil omfatte karakteren af den kontakt mel-
lem white raven og den enkelte investor/långiver, der som anført ikke er belyst under den-
ne sag.
retten vil herefter i det hele afsige dom i overensstemmelse med søren ravns påstande.
efter sagens udfald skal sweoffshore betale sagsomkostninger til søren ravn med 75.800 kr.
heraf udgør 60.000 kr. inklusive moms udgifter til advokatbistand, og den resterende del
retsafgift. førstnævnte del er fastsat ud fra sagens værdi, karakter, omfang og forløb.
                                       thi kendes for ret:
sweoffshore maritime ab skal inden 14 dage til søren asger ravn betale 645.050 kr. med til-
læg af procesrente fra den 20. december 2013.
sweoffshore maritime ab skal anerkende, at søren asger ravn har krav på succeshonorar i
henhold til punkt 3.2.3 i engagement letter af 3. juli 2012 i forhold til hver af de i investorli-
ste af 2. januar 2014 anførte parter i 24 måneder regnet fra den 9. oktober 2013.
sweoffshore maritime ab skal uden ugrundet ophold informere søren asger ravn om
transaktioner (”transactions”) omfattet af engagement letter af 3. juli 2012, der måtte være
eller blive gennemført frem til den 9. oktober 2015 mellem sweoffshore maritime ab og de i
investorliste af 2. januar 2014 anførte parter.
inden 14 dage skal sweoffshore maritime ab til søren asger ravn betale 75.800 kr. i sags-
omkostninger, som forrentes efter rentelovens § 8 a.
                                     - 21 -
jens fehrn-christensen  mads bundgaard larsen          flemming ipsen
                                   (sign.)
                                ___ ___ ___
                       udskriftens rigtighed bekræftes
                         sø- og handelsretten, den


text:
- pej
                                        udskrift
                                             af
                         sø- & handelsrettens dombog
                                       ____________
                                           dom
afsagt den 12. november 2013
p-31-12
                                   1) dansk metalarbejderforbund som mandatar for
                                   helle tine sparre
                                   (advokat nicolai westergaard)
                                   2) dansk metalarbejderforbund som mandatar for
                                   mariann henriette rabølle
                                   (advokat nicolai westergaard)
                                   mod
                                   dgs af 2011 a/s u/konkurs
                                   (advokat teis gullitz-wormslev)
indledning
dansk metalarbejderforbund som mandater for helle tine sparre og mariann henriette ra-
bølle (i det følgende helle tine sparre og mariann henriette rabølle) har anlagt denne sag
den 22. oktober 2012 og har nedlagt påstand om, at konkursboet skal anerkende helle tine
                                                   -2-
sparres krav på 5.874 kr. og mariann henriette rabølles krav på 5.760 kr. som privilegerede
krav. kravene angives at udgøre værdien af de feriefridage, som helle tine sparre og mari-
ann henriette rabølle havde til gode, da de blev opsagt.
dgs af 2011 a/s under konkurs (i det følgende: konkursboet) har nedlagt påstand om frifin-
delse og har henvist til, at feriefridagene skal anses for afviklet i helle tine sparres og mari-
ann henriette rabølles opsigelsesperiode.
oplysningerne i sagen
helle tine sparre og mariann henriette rabølle var begge ansat i en årrække hos de gule
sider a/s. deres ansættelsesforhold var blandt andet reguleret af industriens funktionær-
overenskomst 2010-2012, hvoraf blandt andet fremgår:
      ”…
      §4 fritvalgs lønkonto
      …
      stk. 6.
      ved fratrædelse opgøres fritvalgs lønkontoen, og evt. overskud udbetales sammen med
      sidste lønudbetaling fra virksomheden.
      …
      §12 ferie, frihed, barns sygdom og hospitalsindlæggelse samt barsel
      …
      stk. 11 feriefridage
      inden for et ferieår har medarbejderne ret til fem feriefridage.
      …
      d       feriefridage placeres efter samme regler som restferie, jf. ferielovens bestemmelser.
              det gælder dog ikke for feriefridage i en opsigelsesperiode efter virksomhedens
              opsigelse af medarbejderen.
      …”
                                                         -3-
helle tine sparre blev opsagt den 17. august 2011 af de gule sider a/s. i et brev af 26. au-
gust 2011 fra de gule sider a/s til helle tine sparre om opsigelsen fremgår:
       ”opsigelse fra din stilling i de gule sider a/s
       kære helle
       i tilslutning til brev af 17. august 2011 opsiges du herved med udgangen af august
       måned 2011 fra din stilling. opsigelsen sker på nedennævnte vilkår:
               1.   du fratræder med varsel på 6 måneder, dvs. med udgangen af februar
                    2012. du vil i perioden indtil udgangen af februar 2012 modtage din hidti-
                    dige løn og pension.
               2.   du fritstilles den 17. august 2011. du er forpligtet til at underrette de gule
                    sider a/s, hr, hvis du i fritstillingsperioden får nyt arbejde, idet der i udbe-
                    talingen af løn fra de gule sider a/s vil ske modregning af lønnen fra det
                    nye arbejde i den periode, der ligger ud over 3 måneder.
               …
               4.   uafviklede feriefritimer for afviklingsåret 2011/12 udbetales med lønnen for
                    februar måned 2012.
        …”
helle tine sparre havde på tidspunktet for opsigelsen 5 uafviklede feriefridage.
den 24. november 2011 blev de gule sider a/s taget under konkursbehandling af sø- og
handelsretten med advokat teis gullitz-wormslev og advokat hans hedegaard som kura-
torer.
den 29. november 2011 skrev kuratellet et brev til helle tine sparre med blandt andet føl-
gende indhold:
       ”…
       hvis der i deres ansættelsesforhold måtte være aftalt usædvanligt langt opsigelsesvarsel,
       tager konkursboet forbehold for at kræve et sådan varsel konkursreguleret til sædvanligt
       varsel, jf. konkursloven § 61, stk. 1.
                                                    -4-
      …”
ved brev af 27. december 2011 blev mariann henriette rabølle opsagt af konkursboet. af
brevet fremgår blandt andet:
      ”…
      desværre er de ikke blandt de medarbejdere, som omfattes af overdragelsen. som følge
      heraf og som følge af konkursen opsiges de hermed fra deres nuværende stilling hos sel-
      skabet dgs af 2011 a/s under konkurs (tidligere de gule sider a/s) med det for deres
      ansættelse gældende kortest mulige varsel. opsigelsesvarslets længde har betydning for
      størrelsen af det erstatningskrav, som de eventuelt kan fremsætte. kurator tager på boets
      vegne forbehold for, i henhold til konkurslovens § 61 om konkursregulering, at opsige
      dem med sædvanligt eller rimeligt varsel, såfremt der måtte være aftalt et usædvanligt
      langt varsel.
      de fritstilles fra dags dato, hvilket indebærer, at de ikke længere skal møde på arbejde.
      endvidere pålægges de i videst muligt omfang at afholde deres ferie i opsigelsesperio-
      den.
      …”
mariann henriette rabølle havde på tidspunktet for opsigelsen 3 uafviklede feriefridage.
helle tine sparre og mariann henriette rabølle anmeldte blandt andet de i sagen omhand-
lede krav over for lønmodtagernes garantifond. i afgørelser af 5. marts 2012 og 7. marts
2012 skrev lønmodtagernes garantifond blandt andet, at feriefridagene ansås for afholdt i
opsigelsesperioden.
den 15. marts 2012 og den 17. juli 2012 anmeldte helle tine sparre og mariann henriette
rabølle de i sagen omhandlede krav over for konkursboet som privilegerede krav. på for-
dringsprøvelsen den 24. september 2012 afviste kurator kravene.
                                                    -5-
parternes synspunkter
advokat mads bendix skelbæk-knudsen har på vegne af helle tine sparre og mariann
henriette rabølle i det væsentligste procederet i overensstemmelse med sit påstandsdoku-
ment af 29. august 2013, hvoraf blandt andet fremgår:
      ”…
      anbringender
      til støtte for den nedlagte påstand gøres det gældende:
      at    sagsøgerne ubestridt på tidspunktet for deres opsigelse havde 5 henholdsvis 3 tilgo-
            dehavende feriefridage med en lønværdi som angivet i påstanden, samt
      at    disse løntilgodehavender derfor skal anerkendes som privilegerede, jf. konkurslovens
            § 95.
      overfor sagsøgtes principale indsigelse gøres det gældende,
      at    sagsøgerne ikke kan pålægges at afvikle feriefridagene i opsigelsesvarslet, jf. industri-
            ens funktionæroverenskomst, § 12, stk. 11, litra d, 2. pkt., samt
      at    feriefridagene dermed ikke i opsigelsessituationen er omfattet af ferielovens regler.
      i forhold til sagsøgtes subsidiære indsigelse om konkursregulering af kravet gøres det
      gældende,
      at    der ikke er tale om et krav vedrørende længere varsel eller uopsigelighed, som kan
            reguleres efter konkurslovens § 61, samt
      at    feriefridagsordningen, selv hvis den kan sidestilles med en aftale om længere varsel,
            ikke er usædvanlig eller urimelig.
      ...
      uddybende redegørelse
      ad afvikling af feriefridage i opsigelsesvarslet
      sagsøgte har under fordringsprøvelsen begrundet afvisningen af sagsøgernes krav i, at
      man anser sagsøgernes feriefridage som afviklede i opsigelsesperioden. sagsøgte har til-
      lige anført dette standpunkt som sit principale anbringende til støtte for frifindelsespå-
      standen.
                                              -6-
sagsøgte har i den forbindelse navnlig henvist til ferielovens §§ 15 og 16, som - ubestridt
– indebærer, at tilgodehavende ferie anses som afholdt i en fritstillingsperiode, hvis vars-
lingsreglerne i henhold til § 15 og ferien kan indeholdes indenfor fritstillingsperioden.
ferielovens bestemmelser regulerer imidlertid ferie efter ferieloven og kan ikke uden an-
det grundlag overføres til feriefridagsordningen.
sagsøgte har i den forbindelse henvist til, at overenskomstens § 12, stk. 11, litra d (eks-
traktens side 37), henviser til ferielovens bestemmelser. det fremgår dog samtidig af
samme bestemmelse, at disse varslingsregler ikke finder anvendelse i en opsigelsessitua-
tion, og sagsøgte har ikke – udover ved henvisning til konkurslovens § 61, der udtrykke-
lig er angivet som et subsidiært anbringende, og derfor ikke er relevant i denne sammen-
hæng – fremkommet med nogen nærmere begrundelse for, hvorfor denne del af be-
stemmelsen ikke skulle finde anvendelse efter sin ordlyd.
afvikling af sagsøgernes feriefridage må derfor forudsætte, dels at der er sket en konkret
varsling om afvikling af feriefridage i overensstemmelse med ferielovens regler, og dels
at en sådan varsling ikke er sket i opsigelsesperioden.
som anført ovenfor under faktum er der enighed mellem parterne om, at dette ikke er til-
fældet.
det bestrides samtidig, at der i meddelelserne til sagsøgerne om, at de skulle afvikle ferie
i videst muligt omfang, kan indfortolkes en varsling om, at de også skulle afvikle feriefri-
dage. dette gør sig i særdeleshed gældende, for så vidt angår helle tine sparre, som i
opsigelsen af 26. august 2011 (ekstraktens side 43) udtrykkeligt fik at vide, at de uaf-
viklede feriefritimer ville blive udbetalt.
ad konkursregulering
efter konkurslovens § 61 kan længerevarende varsler konkursreguleres, således at de
nedsættes til et sædvanligt eller rimeligt varsel. det følger af en ordlydsfortolkning af be-
stemmelsen, at den kun finder anvendelse på varsler.
det bestrides overordnet, at sagsøgernes krav på betaling af værdien af deres tilgodeha-
vende feriefridage kan karakteriseres som et længerevarende varsel omfattet af konkurs-
lovens § 61.
                                               -7-
det kan imidlertid tiltrædes, som anført af sagsøgte, at konkurslovens § 61 i henhold til
retspraksis også finder anvendelse på andre aftaler, der kan anses som et alternativ til et
aftalt forlænget opsigelsesvarsel og som i en konkurssituation vil have samme funktion,
jf. u.1994.655 h, der stadfæstede u.1993.738 ø. den pågældende sag vedrørte imidlertid
en fratrædelsesgodtgørelse udmålt i et antal månedslønninger, således at virkningen for
lønmodtagerne reelt var den samme som ved et forlænget opsigelsesvarsel. som blandt
andet fremhævet i jørgen nørgaards kommentar i u.1995b.121 ville en sondring mellem
opsigelsesvarsler og fratrædelsesgodtgørelser åbne for en spekulation heri.
heroverfor stiller forholdet vedrørende feriefridagsordninger sig ganske anderledes. den
feriefridagsordning, som er etableret ved industriens funktionæroverenskomst, er valg-
fri, og ville, såfremt sagsøgerne inden 1. april 2011 havde sagt nej til feriefridage, være er-
stattet med en opsparing på sagsøgernes fritvalgslønkonti, jf. overenskomstens § 4, stk. 2,
litra a, på 0,5 % pr. fravalgte fridag. denne opsparing ville have været et privilegeret løn-
krav i medfør af konkurslovens § 95, stk. 3. der er således tale om en ordning, som har en
større lighed med opsparing til søgnehelligdage eller til ferieformål i form af feriegodtgø-
relse, end ved forlængede opsigelsesvarsler.
det gøres derfor gældende, at feriefritvalgsordningen må sidestilles med forbedrede vil-
kår for ferieafholdelse, som ifølge litteraturen ikke kan konkursreguleres, jf. for eksempel
kim sommer jensen: konkursregulering, side 193 f, og den kommenterede konkurslov,
side 702. det bemærkes endvidere, at der er tale om forholdsvis begrænsede beløb, der er
undergivet en overenskomstmæssig regulering, som indebærer, at der ikke er misbrugs-
muligheder i relation til at opnå en urimelig gunstig stilling i konkurssituationen.
det følger endvidere af ordlyden af konkurslovens § 61, at regulering, hvis feriefridags-
ordningen anses som et varsel omfattet af bestemmelsen, skal ske til et sædvanligt varsel.
det er således en forudsætning for konkursregulering, at det varsel, der følger af parter-
nes aftale, er usædvanligt.
i denne sag er parternes feriefridagsordning reguleret af den største overenskomst på det
private arbejdsmarked, som endvidere afspejles i en række andre overenskomster. det
bestrides på det grundlag, at feriefridagsordningen kan anses som usædvanlig. der hen-
vises i den forbindelse til arbejdsministeriets gengivelse af justitsministeriets opfattelse
af forholdet mellem overført ferie i henhold til ferielovens § 19 og konkursloven, således
                                                     -8-
     som dette er refereret i peer schaumburg-müller m.fl.: lønmodtagernes garantifond, 3.
     udg., side 175 f.
     de afgørelser, som sagsøgte har henvist til vedrørende konkursregulering af rettigheder i
     henhold til overenskomst, u.1977.138/3h, u.1994.512ø, u.1994.655h og u.1996.1237v,
     kan i den forbindelse ikke tillægges stor betydning, da der i de pågældende sager var tale
     om overenskomster med et betydeligt mindre dækningsomfang end industriens over-
     enskomster samt da der var tale om overenskomstvilkår, som ikke var afspejlet i lignende
     overenskomster på arbejdsmarkedet i øvrigt.
     det gøres derfor tillige gældende, at feriefridagsordningen må anses som sædvanlig, og
     derfor ikke kan konkursreguleres i medfør af konkurslovens § 61.
     endelig bemærkes det, at det følger af forarbejderne til konkurslovens § 61, at bestem-
     melsen tager sigte på at hindre, at vedtagelser om usædvanlige eller urimeligt lange op-
     sigelsesvarsler ikke skal være bindende i konkurs. der henvises i den forbindelse til be-
     tænkning nr. 606/1971 om konkurs og tvangsakkord, side 42. sagsøgernes krav er af en
     sådan beskeden størrelse, at dette i sig selv taler imod at anse det som et urimeligt krav,
     som bør kunne konkursreguleres. der henvises i den forbindelse til u.1985.656v, som
     uanset u.1994.655h må tillægges betydning i denne sammenhæng.
     …”
advokat tina brøgger sørensen har på vegne af konkursboet i det væsentligste procederet i
overensstemmelse med sit påstandsdokument af 28. august 2013, hvoraf blandt andet frem-
går:
     ”…
     2.1 denne sag vedrører det principielle spørgsmål om, hvorvidt der kan ske konkurs-
          regulering af bestemmelser i industriens funktionæroverenskomst vedrørende for-
          bud mod at placere tilgodehavende feriefridage i opsigelsesperioden, når opsigel-
          sen sker fra arbejdsgiverens side.
     2.2 det følger af § 12, stk. 11, litra d, 2. led, i industriens funktionæroverenskomst (bi-
          lag 2), at medarbejderne ikke kan pålægges at afvikle tilgodehavende feriefridage i
          deres opsigelsesperiode, såfremt de er blevet opsagt af virksomheden. medarbej-
                                               -9-
    derne har i stedet for krav på at få udbetalt værdien af de tilgodehavende feriefri-
    dage sammen med sidste lønudbetaling, jf. overenskomstens § 4, stk. 6. til støtte for
    den nedlagte frifindelsespåstand gør sagsøgte gældende, at der kan ske konkursre-
    gulering af overenskomstens § 12, stk. 11, litra d, 2. led, hvorved bestemmelsen
    bortfalder, og overenskomstens § 4, stk. 6 ikke finder anvendelse.
2.3 sagsøgte gør gældende, at bestemmelsen i § 12, stk. 11, litra d, 2. led, i industriens
    funktionæroverenskomst (bilag 2), der forstås som en aftale om, at opsigelsesperio-
    den ikke må anvendes til afvikling af feriefridage, på baggrund af præmisserne i u
    1994.655h skal sidestilles med en aftale om forlængelse af opsigelsesvarslet. det gø-
    res derfor gældende, at den hjemlede adgang til konkursregulering efter konkurs-
    lovens § 61, stk. 1, tillige omfatter et krav om udbetaling af værdien af uafviklede
    feriefridage. konsekvensen af konkursreguleringen af bestemmelsen i § 12, stk. 11,
    litra d, 2. led, i industriens funktionæroverenskomst, er som nævnt ovenfor, at be-
    stemmelsen bortfalder. sagsøgernes uafviklede feriefridage reguleres derefter som
    udgangspunkt efter § 12, stk. 11, litra d, 1. led, i industriens funktionæroverens-
    komst, dvs. efter ferielovens bestemmelser om restferie.
2.4 under henvisning til præmisserne i u 1977.138h gør sagsøgte gældende, at det for-
    hold, at den konkrete aftale om, at opsigelsesperioden ikke må anvendes til afvik-
    ling af feriefridage, følger af en kollektiv overenskomst - konkret industriens funk-
    tionæroverenskomst (bilag 2) - er uden betydning i nærværende sag.
2.5 af ferielovens § 16, stk. 2, følger, at en lønmodtager anses for at have afholdt sin fe-
    rie, uanset om ferien er fastsat, hvis de i ferielovens § 15, stk. 2, nævnte perioder og
    ferien kan rummes inden for fritstillingsperioden. af ferielovens 15, stk. 2, følger, at
    arbejdsgiveren skal give meddelelse senest 1 måned før restferien begynder, med-
    mindre særlige omstændigheder hindrer dette.
2.6 sagsøger 1 blev opsagt og fritstillet den 17. august 2011 med 6 måneders varsel, jf.
    brev af 26. august 2011 (bilag 1). på dette tidspunkt havde sagsøger 1 i alt 5 uaf-
    viklede feriefridage. sagsøger 2 blev opsagt og fritstillet med 6 måneders varsel ved
    brev af 27. december 2011 (bilag c). på dette tidspunkt havde sagsøger 2 i alt 3 uaf-
    viklede feriefridage. da varslet på 1 måned og antallet af feriefridage i forhold til
    både sagsøger 1 og sagsøger 2 kan rummes inden for deres respektive fritstillings-
    periode, gør sagsøgte gældende, at samtlige feriefridage anses for afholdt i fritstil-
    lingsperioden.
                                              - 10 -
2.7 sagsøgte gør desuden gældende, at det er uden betydning for sagen, om sagsøgerne
    har modtaget en meddelelse om afvikling af feriefridagene i fritstillingsperioden,
    idet der i tilfælde af fritstilling ikke gælder et krav efter ferieloven om varsling af
    afholdelse af tilgodehavende ferie. det følger uden videre af ferielovens § 16, stk. 2,
    som der henvises til i industriens funktionæroverenskomst, at hvis lønmodtageren
    er fritstillet, "anses ferien for afholdt". ved fritstilling behøver arbejdsgiveren såle-
    des ikke at give lønmodtageren en konkret meddelelse om, at ferien skal holdes i
    fritstillingsperioden. det følger uden videre, at lønmodtageren skal holde sin ferie i
    fritstillingsperioden.
    under alle omstændigheder gør sagsøgte dog gældende, at sagsøgerne har modta-
    get behørig meddelelse om, at også feriefridagene anses for afholdt i fritstillingspe-
    rioden. betingelserne for anvendelse af ferielovens bestemmelser om afholdelse af
    restferie er derfor opfyldt, og begge sagsøgere må anses for at have afholdt de tilgo-
    dehavende feriefridage i deres opsigelsesperiode.
2.8 af ovennævnte følger, at sagsøgte ikke i forhold til sagsøgerne har fundet det nød-
    vendigt at foretage konkursregulering af § 12, stk. 11, litra d, 1. led, i industriens
    funktionæroverenskomst (bilag 2). da sagen er principiel, finder sagsøgte dog an-
    ledning til at bemærke, at selv hvis betingelserne for at anse feriefridagene for af-
    holdt i fritstillingsperioden ikke var opfyldt efter reglerne i ferieloven, fordi vars-
    lingsperioden og feriefridagene ikke kunne rummes inden for fritstillingsperioden,
    så ville der heller ikke kunne gøres krav gældende mod sagsøgte for værdien af
    uafviklede feriefridage. i sådant tilfælde ville sagsøgte foretage konkursregulering
    af § 12, stk. 11, litra d, 1. led, i industriens funktionæroverenskomst for at sikre
    overholdelse af lighedsprincippet. sagsøgte gør gældende, at det modsatte resultat
    vil føre til, at en kollektiv overenskomst (eller individuel aftale) vil kunne begrænse
    eller knytte betingelser til et konkursbos adgang til at anvende konkurslovens be-
    stemmelser om konkursregulering. dette vil i realiteten føre til, at de funktionærer,
    hvis ansættelsesforhold er omfattet af en kollektiv overenskomst, i tilfælde af mang-
    lende konkursregulering vil blive stillet bedre end andre funktionærer. en sådan
    retstilstand må anses for at tale stærkt imod formålet med konkurslovens § 61, stk.
    1. sagsøgte gør derfor gældende, at sagsøgtes adgang til konkursregulering består
    uafhængigt af andre forhold, og at det alene er betingelserne i konkurslovens § 61,
    stk. 1, som har afgørende betydning i denne sag, og ikke om betingelserne i f.eks.
    ferieloven er opfyldt.
                                                      - 11 -
       2.9 det følger af konkurslovens § 61, stk. 3, at boet i tilfælde af, at der foretages kon-
            kursregulering, kan pålægges at yde erstatning for det tab, som sagsøgerne har haft
            ved, at der er sket opsigelse med forkortet varsel. det er en betingelse, at der er sær-
            lige grunde, der taler for, at der skal ydes erstatning. sagsøgte gør gældende, at der
            ikke foreligger sådanne særlige grunde, der taler for, at sagsøgerne har krav på er-
            statning for tab af feriefridagene. som konsekvens deraf gør sagsøgte gældende, at
            sagsøgerne heller ikke kan anmelde et erstatningskrav for værdien af de tabte ferie-
            fridage - og det hverken som privilegeret eller simpelt krav.
       2.10 for så vidt angår sagsøgernes subsidiære påstand om anerkendelse af krav på ud-
            betaling af løn for tilgodehavende feriefridage som et simpelt krav, gør sagsøgte
            gældende, at påstanden ikke tages til følge, idet kravet - af samme årsager som kra-
            vet ikke kan anerkendes som et privilegeret lønkrav - heller ikke kan anerkendes
            som et simpelt krav i boet.
           …”
sø- og handelsrettens afgørelse
det følger af ferielovens regler, at en af arbejdsgiveren opsagt og fritstillet arbejdstager anses
for at have afholdt sin ferie, hvis ferien og de i ferielovens § 15, stk. 2, nævnte perioder kan
rummes inden fritstillingsperioden.
det følger af industriens funktionæroverenskomst § 12, stk. 11, litra 2, 1. led, at feriefridage
placeres efter samme regler som restferie i henhold til ferieloven. det gælder dog ikke for fe-
riefridage i en opsigelsesperiode ved arbejdsgiverens opsigelse, jf. 2. led, idet disse feriefri-
dage ikke kan placeres i opsigelsesperioden, men skal udbetales til arbejdstageren, jf. indu-
striens funktionæroverenskomst § 4, stk. 6.
skifteretten finder, at industriens funktionæroverenskomst § 12, stk. 11, litra 2, 2. led, jf. § 4,
stk. 6, kan sidestilles med et forlænget opsigelsesvarsel, jf. u 1994.655 h. konkursboet gives
derfor medhold i, at konkursboet i medfør af konkursloven § 61, stk. 1, kan konkursregulere
bestemmelsen i industriens funktionæroverenskomst § 12, stk. 11, litra 2, 2. led, og at place-
ringen af feriefridagene herefter skal reguleres efter 1. led, som henviser til ferielovens regler.
helle tine sparres og mariann henriette rabølles feriefridage skal derfor anses for afholdt i
                                                - 12 -
opsigelsesperioden. at ferie i henhold til ferieloven og feriefridage i en konkurssituation så-
ledes behandles ens er hverken urimeligt eller usædvanligt.
det af helle tine sparre og mariann henriette rabølle i øvrigt anførte, herunder at industri-
ens funktionæroverenskomst er en kollektiv overenskomst, og at kravene i sagen er besked-
ne, findes ikke at kunne føre til et andet resultat.
konkursboets påstand om frifindelse tages herefter til følge.
sagsomkostningerne fastsættes således, at dansk metalarbejderforbund som mandater for
helle tine sparre og mariann henriette rabølle betaler 20.000 kr. til konkursboet. skifteret-
ten har herved lagt vægt på sagens omfang og karakter.
                                       thi kendes for ret:
dgs af 2011 a/s under konkurs frifindes.
inden 14 dage betaler dansk metalarbejderforbund som mandater for helle tine sparre
og mariann henriette rabølle 20.000 kr. i sagsomkostninger til dgs af 2011 a/s under
konkurs
                                     thomas finne andersen
                                              (sign.)
                                           ___ ___ ___
                                 udskriftens rigtighed bekræftes
                                     sø- og handelsretten, den

source: retspraksis

LICENSE:
Creative Commons Legal Code

CC0 1.0 Universal

type: caselaw

jurisdiction: Denkmark