text:
 -
                                 udskrift
                                      af
                    sø- og handelsrettens dombog
                                ──────────
den 2. juni 2000 har retten i sag
h-0115-97
salina industries (1972) ltd.
(advokat anders k. worsøe)
   mod
plasmedic a/s
(advokat christian skakkebæk (prøve))
   og
plasmedic a/s
   mod
gartneriet rosa a/s
(advokat kirsten skodborg)
afsagt følgende
                                   d o m:
hovedspørgsmålet i denne sag er, om der er mangler ved nogle plastikposer med påtrykte
roser, som sagsøgte, plasmedic a/s (i det følgende plasmedic), havde bestilt hos sagsøgeren,
                                               - 2 -
salina industries (1972) ltd. (i det følgende salina), til opfyldelse af en aftale om leve
ring af sådanne poser til adciterede, gartneriet rosa a/s (i det følgende gartneriet rosa).
sagsfremstilling
gartneriet rosas bestilling hos plasmedic
på et tidspunkt i 1995-96 afgav gartneriet rosa en ordre til trykkeriet plasmedic på et større
antal plastikposer i forskellige størrelser med tryk til brug som ydre emballage til et nyt
potteplanteprodukt, som gartneriet rosa skulle lancere under varemærket rosa bella i foråret
1996.
    gartneriet rosa, der havde tilrettelagt markedsføringen af det nye produkt sammen med et
reklamebureau, fik fremstillet forskellige markedsføringsprodukter, herunder tasker, mapper,
kataloger, indpakningspapir, visitkort og de hos plasmedic bestilte plastikposer, der skulle
matche hinanden i nøje udvalgte farver. for at sikre sig, at farverne på de forskellige produkter
blev ens, havde rosa fået fremstillet et farvetryk på papir. farvetrykket viste nogle roser i to
forskellige bordeaux nuancer og en tekst, og der var angivet pantonefarvenumre. i forbindelse
med ordreafgivelsen gjorde gartneriet rosa plasmedic bekendt med den planlagte kampagne
og udleverede farvetrykket til plasmedic, ligesom gartneriet rosa gjorde plasmedic bekendt
med, at det var afgørende, at der skete levering så hurtigt som muligt.
plasmedics bestilling hos salina
plasmedic fremstillede herefter en mindre del af ordren, men så sig ikke i stand til selv at
udføre hele ordren inden for de givne tidsrammer. plasmedic afgav derfor den 26. februar 1996
tre ordrer, betegnet som nr. 870, 871 og 872, på plastikposerne til trykkeriet salina i israel,
som plasmedic tidligere havde handlet med flere gange.
    ordre nr. 870 lød på 250.000 små poser i størrelsen 28 x 24/8 cm á 36,02 nlg pr. 1.000
poser, ordre nr. 871 på 1.000.000 mellemstørrelse poser i størrelsen 32 x 30/12 cm á 44,70
nlg pr. 1.000 poser, og ordre nr. 872 på 100.000 store poser i størrelsen 40 x 34,5/11,5 cm á
61,63 nlg pr. 1.000 poser. af de tre ordrer fremgik endvidere, at poserne skulle have tryk,
lufthuller og svejsning i bund (dog ikke ordre nr. 871), at poserne skulle leveres senest uge 13,
1996 i københavn, og at betalingsbetingelserne var 50 dage mod veksler. spørgs- målet om
betaling med veksler havde tidligere været genstand for drøftelse mellem plasmedic og salinas
europæiske agent imc, idet plasmedic ikke ville betale veksler, hvis de leverede varer var
                                                 - 3 -
mangelfulde.
     salina bekræftede ordren ved skrivelse af 28. februar 1996. af skrivelsen fremgik, at salina
havde modtaget trykplader fra plasmedic til brug for trykket på poserne, og at salina havde
problemer med at kunne levere i uge 13, idet salina normalt skulle bruge 5 - 6 uger til
produktion og 3 uger til transport. udover trykplader modtog salina en prøvepose fra
plasmedic, som plasmedic selv havde fremstillet. plasmedic har gjort gældende, at plasmedic
tillige fremsendte nogle prøvetryk med oplysninger om pantonefarve og det farvetryk på papir,
som gartneriet havde fået fremstillet, hvilket salina imidlertid har bestridt at have modtaget.
plasmedic informerede ikke salina om, at poserne skulle bruges i gartneriets lancering af rosa
bella produktet.
     i en skrivelse af 6. marts 1996 til plasmedic meddelte salina, at de havde fremsendt et
prøvetryk til plasmedic på ordre nr. 872, og at de var begyndt at trykke denne ordre.
plasmedic blev samtidig anmodet om omgående at meddele, om prøvetrykket kunne
accepteres. plasmedic modtog prøvetrykket den 7. marts 1996. den 12. marts 1996 drøftede
parterne prøvetrykket telefonisk, og ved skrivelse af 13. marts 1996 opsummerede salina par-
ternes telefoniske drøftelse bl.a. således:
"...
further to yesterday's telephone conversations, we would like to summarize the points
discussed.
1) rosa printing - orders 870, 871, 872:
after reviewing the sample of printed film we sent and comparing it to the sample you sent us
as a standard, you have commented as follows:
a)       the red used in the small rose in the logo at the top of the sleeve is very sligthly lighter
than the standard.
b)       the green is very sligthly lighter or yellower than the standard.
c)       the dark bordeau is ok, but the lighter bordeau of the rose is too ligth.
in summary you have said that our printing is very close to the standard. the differences are
very slight, and we can use the film we have already printed for one of the orders. for the two
orders we have not yet printed, we should correct the colors. it is not necessary to send
another sample for approval.
                                                 - 4 -
2)       rosa airholes:
you have sent your sketches to "rosa" for approval of the placement of the airholes and will
send them to us asap [as soon as possible] so we can begin making the bags....
without these sketches we cannot proceed with production of these orders, which are urgent.
3) "rosalina" order 871:
as the customer is nearly out of bags, you will have to manufacture some at your plant until
ours arrive. therefore as soon as we have printed the material we should return the plates to
you as quickly as possible. we must let you know when we will be able to send the plates and
when our shipment will be ready.
..."
plasmedics reklamation
     plasmedic modtog plastposerne ved to leveringer ultimo april 1996. ved faktura af 27.
marts 1996 anmodede salina om betaling for 300.000 poser af mellemstørrelsen og for
100.300 poser af den store størrelse, i alt 19.591,49 nlg. ved faktura af 8. april 1996
anmodede salina om betaling for bl.a. 711.200 poser af mellemstørrelsen og for 258.700 poser
af den lille størrelse samt fragtomkostninger på 757 nlg i forbindelse med den første
forsendelse, i alt 41.866,01 nlg.
     den 26. april 1996 reklamerede plasmedic telefonisk over for salina. salina noterede sig, at
plasmedic gjorde gældende, at salina havde anvendt forkerte labels, og at farven på poserne
var helt forkert, samt at plasmedic oplyste, at gartneriet rosa ønskede nye poser og trykplader
til de små størrelser.
     i en skrivelse af 30. april 1996 til plasmedic gjorde salina indsigelse overfor plasmedics
reklamation således:
"...
re: rosa - complaint re color
further to your telephone conversation with lilly at the end of last week, we have sent the
plates of the small size (28x24x8) by courier as per your request and hope they have arrived
today.
                                               - 5 -
you said that the colors were not ok for this particular size. but we have a hard time un-
derstanding exactly what is not ok. in our fax ref 03/961704 of 13/3/96, we summarized your
remarks regarding the printed sample we sent you as follows
...
if the colors of the largest size (40x34.5x11.5 cm) which were printed before the correction,
were ok, then why were the colors of the smallest size (22x24x8 cm) not ok ? no complaint
was made about the largest size.
as all of the changes were so minor, it is really difficult to see the differences and difficult to
understand why one is ok and the other is not. as you gave us the "go-ahead" regarding the
print sample we sent you, we think you should take the responsibility if there is a problem.
..."
     plasmedic fulgte op på sin telefoniske reklamation i en skrivelse af 13. maj 1996 til salina
således:
"...
unfortunately our trade with salina has turned out to be problematic, and with this fax we
hope to solve some of the problems.
...
         5.   regarding rosa/rosalina
the customer denies paying the bags becau
se the print is far from the sample we sent to salina.
salina sent a sample to plasmedic for approval, and we informed miriam davis [en ansat
hos salina] that the colors were not ok.
miriam told us that only the big bags were printed, and that she would make sure that the
colours on the other bags were changed.
plasmedic accepted that salina produced the big bag with the wrong colour, and so did our
customer.
                                              - 6 -
we have now received all the bags, and unfortunately they are all with the wrong colour.
our customer has accepted to buy some of the bags (for 6 - 7 weeks consumption) at a
reduced price and they want the new bags delivered very soon.
we have a meeting tomorrow morning ... with the customer, which we do not look forward to.
further there is also quality problems. samples have been sent to you.
further more you have used wrong labels !
what do we do ? we kindly ask you to revert this afternoon at the latest.
..."
     den 14. maj 1996 anmodede plasmedic skriftligt salina om straks at tilbagesende
trykpladerne til poserne. ved skrivelse af 27. maj 1996 til plasmedic gentog salina sin afvisning
af, at de leverede poser var mangelfulde, således:
"...
when you first saw the print sample we sent you, you said it was very close to the sample you
sent us and only required minor adjustments. becase of that you allowed us to send the largest
size, which was already printed without redoing it. now suddenly you say it is "far" from the
sample you sent us.
for the other two sizes we did make adjustments in the colors as requested. in our opi
nion the medium size came out almost exactly like your sample.
regarding the incorrect labels we are sorry for the error which occured, and the personnel
responsible have been informed of it so they can avoid future errors.
..."
gartneriet rosas reklamation
ved skrivelse af 28. april 1996 oplyste plasmedic følgende til gartneriet rosa om leveringen af
poserne:
                                               - 7 -
"...
i henhold til aftale fremsendes hermed oversigt over levering af rosa poser på lager.:
mandag den 29.4.96. ca. 150.000 stk. 10 cm. [mellemstørrelsen] med forkert farve fremsen-
des.
i løbet af uge 19 fremsendes ca. 3-400.000 stk. 10 cm. med forkert farve. samtidig kan
leveres ca. 150.000 stk. 8 cm. [lille størrelse produceret af plasmedic] med rigtig farve.
..."
     gartneriet rosa afviste imidlertid de poser, som salina havde fremstillet. den 14. maj 1996
afholdt gart- neriet rosa og plasmedic et møde til drøftelse af situationen. efter aftale med
gartneriet rosa sendte plasmedic den 15. maj 1996 en oversigt til gartneriet over "poser med
forkert farve", hvorefter der var 330.000 poser af mellemstørrelsen og 120.000 små poser.
plasmedics afvisning af salinas fakturaer
i juni 1996 spurgte salina plasmedic om grunden til, at plasmedic ikke havde betalt
fakturaerne af 27. marts og 8. april 1996. plasmedic oplyste i en skrivelse af 4. juni 1996, at
den manglende betaling skyldtes, at gart- neriet rosa havde nægtet at modtage poserne på
grund af den forkerte farve og problemer med kvaliteten. plasmedic oplyste samtidig, at de
førte forhandlinger med gartneriet om køb af poserne til en nedsat pris, og at plasmedic ville
vende tilbage.
     den 13. juni 1996 rykkede salina skriftligt for betaling, idet de bl.a. oplyste, at de havde
fået de udstedte veksler retur. den 14. juni 1996 oplyste plasmedic til salina, at gartneriet
muligvis ville købe poserne med 50 % rabat, og plasmedic udbad sig salinas bemærkninger til
tilbuddet. salina afslog at deltage heri ved en skrivelse af 16. juni 1996, men foreslog en rabat
på 25 % som en forligsmæssig løsning og meddelte, at de ønskede poserne tilbagesendt, hvis
kunden ikke ville acceptere tilbuddet.
     den 19. juni 1996 meddelte plasmedic, at de havde solgt 37.700 poser af den lille størrelse
til en pris af 990,90 nlg og 298.800 poser af den mellemste størrelse til en pris af 10.015,78
nlg, i alt 11.006,68 nlg, og at dette beløb ville blive overført til salinas bankkonto. plasmedic
meddelte endvidere, at de ville tilbagesende 222.000 poser af den lille størrelse til en pris af
7.996,44 nlg, 712.400 poser af den mellemste størrelse til en pris af 31.844,28 nlg og
100.300 poser af den store størrelse til en pris af 6.181,49 nlg, i alt 46.734,20 nlg, for
                                                - 8 -
hvilket beløb plasmedic anmodede om en kreditnota. plasmedic anmodede samtidig om at få
oplyst, hvornår og hvordan salina ønskede poserne tilbagesendt.
     samme dag meddelt salina imidlertid plasmedic, at de ikke kunne acceptere, at der skete
et delsalg, og salina insisterede på, at plasmedic enten solgte alle poserne eller tilbagesendte
alle poserne. salina udtrykte samtidig undren over, at det var muligt at sælge nogle af poser-
ne, hvis de ikke var i orden.
     plasmedic sendte den 24. juni 1996 følgende svar til salina, idet plasmedic gentog
opfordringen til at oplyse, hvordan og hvornår salina ønskede de resterende poser
tilbagesendt:
"...
the problem is that rosa/rosalina through a lawyer claimed compensation. we have stopped
this claim by sending approx. 330.000 pcs. of bags at a reduced price.
future orders from rosa/rosalina will not be placed with plasmedic because of the quality.
the 330.000 pcs. og bags are used until new
supplier is able to deliver bags.
..."
     den 26. juni 1996 anmodede salina om at få tilsendt kopi af stævningen og af plasmedics
korrespondance med gartneriet. efter at salina havde rykket plasmedic for svar og betaling
adskillige gange og herunder fået oplyst bl.a., at plasmedics direktør ole jeppesen i en periode
havde været indlagt på hospital, opsummerede salina hændelsesforløbet i en skrivelse af 23.
august 1996 til plasmedic, hvori salina på ny rykkede for svar og for betaling.
salina og plasmedics øvrige forretninger
mens alt dette stod på, havde plasmedic og salina andre forretninger sammen. under
henvisning til parternes tvist tilbageholdt plasmedic et beløb på 8.768,00 nlg i henhold til en
faktura af 16. august 1996 fra salina på i alt 29.815,42 nlg med henblik på senere at kunne
foretage modregning heri af krav vedrørende poserne til gartneriet rosa.
     i en skrivelse af 25. september 1996 til salina anmodede plasmedic endvidere om at få
tilbagesendt nogle trykplader, der angaves at tilhøre plasmedics kunde dania. salina meddelte
imidlertid, at salina tilbageholdt trykpladerne for det krav, som salina mente at have mod
                                                 - 9 -
plasmedic i forbindelse med sagen om poserne til gartneriet rosa. plasmedic måtte lade nye
trykplader fremstille til kunden til en pris af 20.317,50 kr.
plasmedics opgørelse af sit mellemværende med salina
den 9. oktober 1996 meddelte plasmedic som svar på skrivelserne af 19. og 24. juni 1996 fra
salina, at gartneriet rosa under ingen omstændigheder ville modtage poserne, og salina blev
anmodet om at fremsende en kreditnota samt oplysning om, hvornår og hvorledes poserne
ønskedes tilbagesendt til salina. plasmedic rykkede for svar den 25. oktober 1996 og
meddelte, at poserne ville blive destrueret uden yderligere varsel, hvis salina ikke svarede
senest den 1. november 1996. den 27. oktober 1996 meddelte salina, at poserne tilhørte
salina, og at plasmedic ikke havde ret til at destruere poserne, når de ikke var betalt. den 21.
november 1996 oplyste plasmedic, at et beløb på 14.994,09 nlg ville blive overført til salinas
bankkonto så hurtigt som muligt. beløbet fremkom således:
"...
final statement
rest payment regarding
bill of exchange of 23/8-96
[veksel vedrørende faktura
af 16. august 1996]            nlg    8.768,00
dania plates [svarende til
20.317 kr.]                 nlg ÷4.780,59
sold rosabags (see state-
ment of 19/6-96)               nlg 11.006,68
total payment                 nlg 14.994,09
..."
     plasmedic overførte imidlertid ikke beløbet til salina.
retssagen
salina udtog stævning mod plasmedic den 13. maj 1997. ved skrivelse af 3. december 1997
                                                - 10 -
underrettede plasmedics advokat gartneriet rosa om retssagen og opfordrede gartneriet til at
varetage sine interesser under denne. den 14. januar 1998 rykkede plasmedics advokat for
svar, og den 27. februar 1998 udtog plasmedic adcitationsstævning mod gartneriet.
forklaringer
ole jeppesen har forklaret, at plasmedic laver plastposer til forskellige brancher. virksomheden
er et familieforetagende. plasmedic begyndte at handle med salina ca. 1 - 1½ år før den
aktuelle handel. plasmedic var ikke vant til veksler. salina gik via sin agent imc med til, at man
ikke behøvede at underskrive vekslen, hvis varerne var mangelfulde. det var hans opfattelse,
at dette skulle gælde i handelsforholdet fremover.
     gartneriet rosas tryk var mere kompliceret end tidligere opgaver. der var ikke fejl i de
tidligere tryk fra salina. der fandt drøftelser sted mellem plasmedic og gartneriets
reklamebureau om farverne og trykplader. plasmedic modtog papirfarvetrykket og trykplader
fra gartneriet. plasmedic sendte de prøvetryk, prøveposer og trykplader, som plasmedic selv
havde produceret, til gartneriet og til salina. det håndskrevne på prøvetrykkene er beskeder til
salina. plasmedics prøvepose var en prøve på den store pose.
     perforering, der var standard, og ophængningshuller var nødvendig for, at man let kunne
håndtere pottepakningen. gartneriet pakkede blomsterne maskinelt. plasmedic meddelte på et
tidspunkt salina, hvor hullerne skulle være. der var 50 poser i et bundt.
     der er almindelig procedure inden for branchen at fremsende en prøvepose til kunden.
prøveposen viser, hvordan farverne tager sig ud, og dermed om man har ramt den bestilte
farve. selv om der anvendes pantonefarver, sender plasmedic altid prøvepose med. pantone-
farver kan falde forskellige ud alt efter det materiale, der trykkes på. prøveposen er
sikkerheden for at få et nøjagtigt tryk.
     salina sendte i første omgang et prøvetryk på den store pose. de 2 bordeaux farver var alt
for lyse og ikke magen til den prøvepose, som plasmedic havde fremsendt. han ringede
omgående til salina og reklamerede. han bad salina om at ændre farverne. da salina oplyste,
at de allerede havde trykt folio til de store poser, aftalte de, at salina skulle sende de store
poser, som de var, og at han ville tale med gartneriet om det, men at salina skulle ændre
farverne på de små og mellemstore poser. der var klart, at der heri lå et krav om, at de andre
poser skulle være fejlfri. han bad ikke om et nyt prøvetryk. det er ganske normalt, at
trykkeriet selv kan lave justeringerne. salina havde ikke tidligere lavet fejl i samhandlen med
plasmedic.
     salina lavede ikke den farvekorrektion, som de havde aftalt. der var kun en lille
                                                 - 11 -
farveforskel mellem de store poser og de efterfølgende leverede poser. det var sjusk fra
salinas side. farveforskellen mellem plasmedics prøvepose og de poser, som salina leverede i
anden omgang, var så markant, at der var tale om en væsentlig mangel inden for branchen.
hvis plasmedic selv havde trykt poserne, ville plasmedic have taget poserne retur. gartneriets
ophævelse af handlen var berettiget, og plasmedic accepterede den uden forbehold. plasmedic
har aldrig bestridt, at de poser, som salina trykte, var behæftet med mangler. det er ikke
muligt i dag at få et fuldstændigt indtryk af farverne på de af salina leverede produkter, idet
farver ændrer sig med tiden.
     gartneriet kontaktede med det samme plasmedic og sagde, at de ikke ville acceptere
poserne, at poserne ville blive returneret, og at de ikke ville betale. gartneriet havde ikke
indsigelser mod de poser, som plasmedic selv havde trykt.
     på mødet den 14. maj 1996 meddelte gartneriet, at de skiftede leverandør. han mener
ikke, at han sagde, at det var salina, der havde trykt poserne. plasmedic tog ikke skridt til at
gøre krav gældende mod gartneriet. gartneriet havde brug for poserne til deres promotion, og
de stod uden poser, hvis de ikke kunne få en dellevering med reduktion. han foreslog pr.
telefon salina at acceptere en reduktion på 25 % på denne dellevering, men salina ville kun
acceptere dette mod, at det gik på hele sendingen.
     sagen lå stille, mens han var syg og lå på hospitalet i 2 måneder. ordren på de store poser
til 72.000 kr., ordrenummer 872, er ikke betalt, selv om han havde accepteret denne levering,
idet han ikke kunne sælge dem i gartneriet. han sendte ikke beløbet på 14.994,09 nlg til sali-
na, idet han fik at vide, at der ville blive anlagt retssag.
     salina var i besiddelse af trykplader fra en tidligere ordre, som salina havde leveret til
plasmedic. salina ville ikke sende trykpladerne til plasmedic, fordi plasmedic havde tilbageholdt
leverancen. plasmedic måtte derfor købe nye trykplader. trykpladerne tilhørte kunden dania,
hvilket salina var bekendt med. det er almindelig procedure inden for branchen, at
trykpladerne tilhører kunden.
harley jensen har forklaret, at han er direktør og medejer af gartneriet rosa. virksomheden
bruger årligt ca. 7 - 8 mio. poser i alle størrelser til potteroser.
     i slutningen af 1995 besluttede virksomheden at lancere rosa bella potteplanten i foråret
1996. til brug herfor fik virksomheden registreret varemærket rosa bella, der blev anvendt i
forbindelse med et nyt posedesign og et produktkatalog, som blev sendt til 20 - 30 kunder. der
blev også lavet postkort, visitkort, brevpapir, indpakningspapir og plastikposer. rosa bella
produktet skulle lanceres som et eksklusivt produkt, der adskilte sig fra andre potteroser. marts
måned 1996 var deadline for lanceringen. det var vigtigt, at man ikke kom for tæt på
                                               - 12 -
højsæsonen i maj.
    hele kampagnen var lagt an på 2 nøje udvalgte bordeaux farver, som gik igen i hele
markedsføringen, således at produkterne tilsammen udgjorde en helhed. farvenuancerne
havde derfor stor betydning for kampagnen, og det var vigtigt, at nuancerne var ens på
poserne. poserne var ikke blot emballage, men tillige med til at pro filere producenten.
gartneriet rosa havde fået et reklamebureau til at hjælpe sig. gartneriet havde gjort plasmedic
bekendt med kampagnen, herunder med, at man lagde vægt på, at farverne skulle være
nøjagtige. for at sikre sig, at farverne på de forskellige produkter blev ens, havde gartneriet
fået fremstillet et farvetryk på papir, som blev udleveret til plasmedic.
    der var åbenbart nogle produktionsproblemer. gartneriet rosa fik flere gange at vide, at
ordren var udsat. gartneriet har ikke set de prøvetryk, som plasmedic sendte til salina.
    han har aldrig før set så stor en farveafvigelse på plasttryk som på de poser, plasmedic
leverede. gartneriets tidligere ordrer på poser til plasmedic var lettere at trykke. den primære
begrundelse for, at gartneriet ikke ville acceptere poserne, var, at farverne ikke passede. der
var også problemer med størrelsen på hullerne i poserne og med perforeringen i bunden, der
var for dårlig, idet poserne flækkede. gartneriet reklamerede, så snart poserne blev leveret.
    gartneriet rosa havde på det tidspunkt ikke noget at pakke roserne i, og da der blev
produceret ca. 350.000 roser pr. uge, var gartneriet nødsaget til at aftage en del af den første
levering. de roser, der er klar, holder ikke længere end 8 dage. gartneriet skulle bruge alle tre
posestørrelser på samme tid.
    på mødet med plasmedic den 14. maj 1996 accepterede plasmedic, at poserne ikke var i
orden, at gartneriet sendte poserne tilbage, og at poserne var leveret for sent. gartneriet rosa
havde i mellemtiden været nødt til at finde andre leverandører. han vidste ikke på det tids-
punkt, at plasmedic havde 1 mio. poser på lager. potterne er teglfarvede. farveafvigelserne
kan også ses, når potten er i posen.
jørn moesgård larsen har forklaret, at han er ansat i reklamebranchen. han deltog i arbejdet
med lancering af rosa bella produktet. der var i 1995 kun ét mærke i roser, der var kendt, og
gartneriet rosa ville gøre sig kendt hos indkøberne med sit eget mærke. det andet mærke
stod stærkt, og der blev derfor sat en meget markant kampagne igang. i dag er mærket rosa
bella lige så kendt blandt indkøberne som det andet mærke.
    tasker med reklamemateriale blev kørt ud til samt- lige 300 indkøbere på 1 time en
morgen i foråret 1996. tasken indeholdt bl.a. en mappe med introduktionsmateriale, brochurer
m.v. der var tale om en investering på ca. 1 mio. kr.
    det var ham, der fik fremstillet farvetrykket på papir. der blev arbejdet meget indgående
                                               - 13 -
med farverne. der var valgt røde nuancer på mørk baggrund som en tone- i-tone effekt. det
var eksklusive og dybe farver, der skulle fremhæve det eksklusive i produktet. med pantone-
farver burde trykkene blive ens, men markedsføringsmaterialet bestod både af plastik, papir og
stof, og for at sikre, at der var nøjagtig de samme farver på de forskellige materialer, valgte
han at lave farvetrykket. det er almindeligt kendt, at sugningen af farven kan være forskellig
på de forskellige materialer, og derfor vil farven variere efter materialet. det var svært at
ramme de samme farver på papir, og det var givetvis sværere at ramme farverne på plastik.
farvetrykket var derfor vigtigt som sikring af farven. farven på potten har betydning for farven
på posen.
    den farve, der var anvendt til rosen på de leverede plastposer, var meget uheldig.
trykkene skulle stå tone- i-tone. på plastposerne var afvigelserne større end acceptabelt i
branchen. produktet fremtrådte billigere, og det var ikke så eksklusivt, som man ønskede.
påstande
salina har nedlagt endelig påstand om, at plasmedic tilpligtes at betale modværdien i dkk af
nlg 70.225,50 med procesrente af nlg 19.591,49 fra den 22. maj 1996, af nlg 41.866,01 fra
den 29. maj 1996 og af nlg 8.768,00 fra den 10. oktober 1996, til betaling sker, samt at be-
tale 1.010,00 dkr. med procesrente fra sagens anlæg til betaling sker.
beløbet fremkommer således:
faktura af 27. marts 1996:             19.591,49 nlg
faktura af 8. april 1996:            41.866,01 nlg
restbeløb i henhold til
faktura af 16. august 1996:            8.768,00 nlg
i alt                          70.225,50 nlg
bankudgifter for veksler:             1.010,00 dkk
plasmedic har nedlagt endelig påstand om frifindelse, subsidiært frifindelse mod betaling af et
efter sø- og handelsrettens skøn fastsat mindre beløb end det påstævnte med tillæg af
sædvanlig procesrente fra sagens anlæg, til betaling sker.
    plasmedic har under domsforhandlingen frafaldet en selvstændig påstand, der var nedlagt
den 16. december 1998, om, at salina blev tilpligtet at betale 24.526,50 kr. med sædvanlig
                                                - 14 -
procesrente fra denne påstands nedlæggelse i retten, til betaling sker. kravet fremsættes
imidlertid til kompensation. af beløbet vedrører 20.317,50 kr. plasmedics omkostninger i
forbindelse med salinas tilbageholdelse af de trykplader, der tilhørte kunden dania, og 4.209
kr. plasmedics udgifter til fragt, fortoldning m.v. af de poser, som plasmedic i forhold til salina
hævder var mangelfulde.
plasmedic har over for gartneriet rosa nedlagt påstand om, at gartneriet rosa tilpligtes at
betale plasmedic det beløb med tillæg af renter og omkostninger, som plasmedic måtte blive
tilpligtet at betale salina i hovedsagen, subsidiært et af sø- og handelsretten skønsmæssigt
fastsat mindre beløb med tillæg af renter og omkostninger, end hvad plasmedic måtte blive
tilpligtet at betale til salina i hovedsagen.
gartneriet rosa har nedlagt påstand om frifindelse, subsidiært frifindelse mod betaling af et
mindre beløb mod udlevering af de omhandlede poser.
parterne er enige om at anvende dansk ret.
anbringender
salina har gjort gældende, at de konstaterede farveforskelle mellem det af plasmedic
fremsendte prøvetryk og trykningen på de af salina leverede plastikposer ikke udgør nogen
mangel og i hvert fald ikke nogen hævebegrundende mangel. farvenuancerne i de leverede
poser er ubetydelige i forhold til den fremsendte prøve og inden for den accepterede tolerance
herfor i branchen. plasmedic har accepteret de farvenuancer, der blev konstateret inden
leverancen af første ordre, og salina har foretaget de ønskede justeringer af farvenuancerne
efter forudgående accept fra plasmedic. ved ikke at have krævet fornyet prøve efter salinas
justeringer af farvenuancerne har plasmedic accepteret, at der på de endeligt leverede varer
ville kunne forekomme mindre farvenuancer.
     plasmedic har endvidere på intet tidspunkt i forbindelse med ordrernes afgivelse eller
efterfølgende foretaget en sådan specifikation af de krævede trykfarver, at det ville have været
muligt at matche prøverne 100 %, endsige understreget, at en 100 % overensstemmelse var
en afgørende forudsætning. plasmedic var bekendt med, at der var tale om en
industriproduktion, og hvordan en sådan produktion foregår. det bestrides, at salina har
modtaget andet fra plasmedic end trykplader og den prøvepose, som plasmedic havde
fremstillet. plasmedic har selv erkendt, at der ikke kan opnås identisk farvegengivelse ved tryk
                                               - 15 -
på henholdsvis plastik og papir. salina har endvidere under domsforhandlingen kunnet
konstatere, at plasmedics eget prøvetryk ikke er 100 % identisk med gartneriets farvetryk.
    de konstaterede nuanceforskelle mellem plasmedics prøvepose og de af salina leverede
poser er uden enhver form for praktisk eller kommerciel betydning, idet ingen vil bemærke
farvenuancerne, når potteplanter nedsættes i poserne. selv hvis de ville blive bemærket, ville
farvenuancerne ingen betydning have for salget af potteplanterne. dette underbygges af, at
plasmedic og kunden var indstillet på at aftage poserne mod en 50 % prisreduktion, ligesom
nogle af poserne blev aftaget og dermed antageligt også anvendt af gartneriet rosa mod en
prisreduktion på 25 %.
   det bestrides, at de leverede poser er behæftet med mangler for så vidt angår perforering,
ophængningshuller, og labels, og det bestrides i øvrigt, at plasmedic inden sagens anlæg har
gjort sådanne mangelsindsigelser gældende. det er udokumenteret, hvilke poser det i givet
fald drejer sig om. eventuelle afgivelser i perforering og ophængningshuller er ligeledes uden
praktisk og kommerciel betydning.
    plasmedic er følgelig uberettiget til at nægte at modtage de leverede poser og til at kræve
reduktion af den aftalte pris herfor. salinas tilbud om prisreduktion blev fremsat uden
anerkendelse af mangler ved poserne og således uden præjudice, ligesom tilbudet blev fremsat
under forudsætning af, at hele leverancen blev solgt. plasmedic har således på intet tidspunkt
kunnet forvente salinas accept af kun at sælge dele af leverancen. eventuelle afvigelser i de
aftaler, som plasmedic har indgået med sin kunde i forhold til de aftaler, som plasmedic har
indgået med salina, er salina uvedkommende. det gøres i øvrigt gældende, at plasmedic ikke
har overholdt sin tabsbegrænsningspligt.
    plasmedic har herefter været uberettiget til at afvise betaling af de accepterede veksler, og
plasmedic er derfor udover købesummen tillige forpligtet til at betale de bankomkostninger,
som salina er blevet påført ved, at plasmedic nægtede at betale de accepterede veksler.
    det gøres gældende, at salina var berettiget til at tilbageholde de af plasmedic til salina
overgivne trykplader til brug for trykning for kunden dania, idet plasmedic ikke havde betalt
salinas krav. salina har handlet pragmatisk og har ikke overvejet sin retsstilling i forhold til
dansk ret.
i forhold til salina har plasmedic gjort gældende, at de konstaterede farvenuancer, de
fejlagtige labels, den manglende perforering samt de manglende ophængningshuller udgør en
væsentlig mangel. som følge heraf var plasmedic berettiget til at hæve handlen. det gøres
gældende, at salina har modtaget prøveeksemplar og farvetrykket i papir fra plasmedic netop
med henblik på at gøre salina i stand til at justere farverne. plasmedic har ved tidligere ordrer
                                               - 16 -
fremsendt prøveeksemplarer til salina uden at angive en egentlig teknisk beskrivelse af
farvesammensætningerne. poserne var en del af slutindtrykket i gartneriets kampagne. salina
blev i forbin delse med plasmedics første reklamation gjort bekendt med, at det var vigtigt, at
farvenuancerne var nøjagtige.
    plasmedic har reklameret rettidigt over den forkerte farvesammensætning i forbindelse med
såvel modtagel
sen af prøveeksemplaret vedrørende ordre 872 som modtagelsen af ordrerne 870 og 871.
    plasmedic har alene accepteret farvenuancen for så vidt angår ordre 872. plasmedic
understregede overfor salina, at forudsætningen for modtagelse af poserne, d.v.s. såvel de
mangelfulde poser i henhold til ordre 872 som poserne i henhold til ordre 870 og 871, var, at
der blev foretaget en justering af farvesammensætningen for ordrerne 870 og 871. at
plasmedic ikke bad om et nyt prøvetryk, skal ikke komme plasmedic til skade, idet plasmedic
har handlet, som det var sædvanligt i branchen. endvidere er begge parter professionelle.
    salina har ved at foreslå, at poserne blev tilbagesendt, og ved at foreslå et afslag i
købesummen accepteret, at leverancerne var mangelfulde. plasmedic har endvidere opfyldt sin
tabsbegrænsningspligt ved sine bestræbelser på at få solgt dele af leverancerne med prisre-
duktion. en delvis ophævelse af handlen er mulig, også selv om hele leveringen er mangelfuld.
plasmedic har herefter været berettiget til at afvise betaling af vekslerne.
    salinas tilbageholdelse af trykpladerne var uberettiget, idet trykpladerne ikke tilhørte
plasmedic, men derimod plasmedics kunde dania, hvilket salina var bekendt med, og idet der
ikke er konneksitet mellem salinas påståede krav og salinas besiddelse af disse trykplader.
plasmedic har som følge af salinas uberettigede tilbageholdelse været nødsaget til at erstatte
pladerne over for sin kunde, og plasmedic er derved blevet påført et tab, som plasmedic er
berettiget til at kræve betalt af salina.
    som følge af salinas misligholdelse er salina endvidere forpligtet til at dække plasmedics
udgifter til transport af poserne.
    det gøres subsidiært gældende, at der under alle omstændigheder forelå en sådan mangel
ved leverancerne, at dette berettiger et forholdsmæssigt afslag i købesummen.
    plasmedic har over for gartneriet rosa gjort gældende, at der ikke foreligger nogen
hævebegrundende mangel i forholdet mellem plasmedic og gartneriet rosa. plasmedic er
berettiget til at fastholde leverancen over for gartneriet rosa, hvilket plasmedic også rent
faktisk har gjort. gartneriet rosa er derfor forpligtet til at erstatte plasmedic dennes tab inkl.
renter og omkost- ninger i forbindelse med sagen. det bestrides, at plasmedic har udvist
passivitet over for gartneriet rosa.
                                                - 17 -
gartneriet rosa har gjort gældende, at de leverede poser var behæftet med en så væsentlig
mangel, at gartneriet var berettiget til at hæve den indgåede aftale. gartneriets ret til
ophævelse af handlen er uafhængig af de misligholdelsesbeføjelser, der måtte tilkomme
plasmedic i forhold til salina. plasmedic har endvidere udvist passivitet i perioden fra april 1996
til december 1997 og derved fortabt et eventuelt krav mod gartneriet rosa.
sø- og handelsrettens afgørelse
gartneriet rosa fik af et reklamebureau udarbejdet salgsmateriale til brug for lanceringen af
rosa bella. som en væsentlig del af salgsmaterialet indgik den røde farve, der også blev brugt
på bånd til kasserne og de poser, som rosen skulle sælges i. salgsmaterialet skulle fremtræde
med et eksklusivt præg, bl.a. gennem en tone- i-tone effekt.
     efter råd fra reklamebureauet fik man netop fremstillet et farvetryk for at have et fælles
grundlag for trykningen af det forskellige materiale, idet farven
kunne variere noget bl.a. efter det underlag, som farven blev trykt på.
     plasmedic modtog dette farvetryk fra gartneriet rosa, men de poser, som plasmedic senere
leverede, og som hidrørte fra salina, afveg i væsentlig grad fra farvetrykket. poserne gav
således efter rettens opfattelse et betydeligt mindre smagfuldt og eksklusivt indtryk end
farvetrykket, hvilket plasmedics direktør ole jeppesen da også har erkendt i sin
vidneforklaring.
     på denne baggrund findes gartneriet rosa berettiget
til at hæve købet af disse poser i forhold til plasmedic, idet der forelå en væsentlig mangel ved
poserne.
plasmedic skal betale salina for poserne, medmindre plasmedic i forhold til salina kunne hæve
købet heraf under henvisning til, at der forelå en hævebegrundende mangel ved disse.
     som grundlag for salinas produktion havde plasmedic fremsendt en vareprøve, som
plasmedic selv havde fremstillet, og som i øvrigt ikke var i nøje overensstemmelse med det
farvetryk, som plasmedic havde modtaget fra gartneriet rosa, jf. også jørn moesgård larsens
forklaring.
     det prøvetryk, som salina på dette grundlag fremstillede, blev fremsendt til plasmedic,
hvilket førte til en telefonisk aftale om, at salina skulle justere farven - dog ikke for så vidt
angik de allerede trykte poser - således at farven på de resterende poser kom til at svare til
den prøve, plasmedic havde fremsendt.
                                               - 18 -
     salina justerede da også farven og foretog levering af poserne til plasmedic ultimo april
1996.
     det er usikkert under sagen, om plasmedic havde sendt gartneriet rosas farvetryk til
salina. men uanset om dette måtte være tilfældet, må det lægges til grund, at plasmedic ikke
præciserede, at justeringen skulle ske i overensstemmelse med dette farvetryk, og sikrede sig,
at dette faktisk også skete, f.eks. ved at få et nyt prøvetryk. under disse omstændigheder
findes det ikke godtgjort, at de poser, salina leverede, er behæftet med en sådan
farveafvigelse, at det kan betegnes som en mangel i forhold til plasmedic.
     plasmedic har heller ikke godtgjort, at poserne skulle være behæftet med andre mangler
såsom fejlagtige labels, manglende perforering eller ophængningshuller.
     plasmedic skal derfor betale vederlaget for poserne til salina. plasmedic skal endvidere
betale salinas udgifter på 1.010 kr. til banken som følge af plasmedics afvisning af at betale de
udstedte veksler.
retten må efter bevisførelsen lægge til grund, at de trykplader, som salina tilbageholdt,
tilhørte dania og således ikke plasmedic. salina har derfor efter dansk ret ikke været berettiget
til at udøve tilbageholdsret i disse plader for sit krav mod plasmedic. salina skal derfor erstatte
de udgifter, som den uberettigede tilbageholdelse har påført plasmedic, der til fremstilling af
nye plader har afholdt en udgift på 20.317,50 kr. incl. moms.
                        thi kendes for ret:
sagsøgte, plasmedic a/s, skal til sagsøgeren, salina industries (1972) ltd., betale modværdien
i dkk af nlg 70.225,50 med procesrente af nlg 19.591,49 fra den 22. maj 1996, af nlg
41.866,01 fra den 29. maj 1996 og af nlg 8.768,00 fra den 10. oktober 1996, alt til betaling
sker, med fradrag af 20.317,50 kr. og procesrente heraf fra den 16. december 1998, til
betaling sker. endvidere skal sagsøgte til sagsøgeren betale 1.010,00 kr. med procesrente fra
den 13. maj 1997, til betaling sker, samt 30.000 kr. i sagsomkostninger.
adciterede, gartneriet rosa a/s, frifindes.
adciterende, plasmedic a/s, skal betale 20.000 kr. i sagsomkostninger til gartneriet rosa a/s.
                                             - 19 -
beløbene skal betales inden 14 dage efter denne doms afsigelse.
klavs olsen       elmer.         bent kierkegaard
                                     (sign.)
                        udskriftens rigtighed bekræftes
                       p. j. v. sø- og handelsretten, den


text:
                                          kendelse
afsagt den 22. august 2017 af vestre landsrets 4. afdeling (dommerne kirsten thorup, ida
skouvig og tonni l. ochwat (kst.)) i ankesag
v.l. b–0069–16
a
(advokat thomas schioldan sørensen, aarhus)
mod
sydbank a/s
(advokat kolja staunstrup, københavn)
retten i sønderborg har den 14. december 2015 afsagt dom i 1. instans (rettens nr. bs c4-
1502/2014).
påstande
for landsretten har appellanten, a, nedlagt påstand om hjemvisning.
indstævnte, sydbank a/s, har påstået dommen stadfæstet.
supplerende sagsfremstilling
af as årsregnskab for 2008, der er aflagt den 14. marts 2009, fremgår bl.a. af indehaverens
beretning, at regnskabet er påvirket i negativ retning af valutaswap i chf med et beløb på
2.353.061 kr., og beløbet er i en note til regnskabet beskrevet som ”beregnet tab chf-
swap”. i årsregnskabet for 2009 er tabet på valutaswappen opgjort til 8.588 kr. og i års-
regnskabet for 2010 opgjort til 5.084.111 kr.
i forbindelse med den delvise indfrielse af valutaswappen opgjorde diba bank i et brev af
                                                -2-
10. februar 2011 til a det skyldige beløb i anledning af indfrielsen til 1.930.688 kr., og
beløbet blev debiteret på as kassekredit med kontonr. … hvor beløb vedrørende valu-
taswappen også tidligere var blevet debiteret.
ved en låneaftale dateret den 28. februar 2011 mellem diba bank og a med kontonr. …
bekræftede a at skylde diba bank 1.950.000 kr.
den 26. maj 2011 orienterede diba bank a om, at resten af swappen var indfriet, og at et
beløb på 5.189.316,99 kr. var blevet debiteret kassekreditten med kontonr. … ifølge en
kontoudskrift for as kontonr. … blev et beløb på 5.200.000 kr. hævet på kontoen den 14.
oktober 2011. som tekst til transaktionen er anført ”overførsel swap”. kontoen var her-
efter negativ med et beløb på 7.067.849,96 kr. den 19. december 2011 blev gælden på lå-
neaftalen nedbragt med en indbetaling på 1.700.000 kr. til -5.367.849,96 kr. som tekst til
transaktionen blev anført ”nedbringelse af lån”.
efter oprettelsen af lånet med kontonr. … indbetalte a månedligt et beløb på 21.575 kr. til
nedbringelse af gælden. indbetalingen blev senere ændret til 50.000 kr. månedligt. gælden
på kontoen var pr. den 28. april 2017 nedbragt til 3.948.594,24 kr.
forklaringer
a og e har afgivet supplerende forklaring for landsretten. der er endvidere afgivet
forklaring af f.
a har supplerende forklaret, at hans daværende ægtefælle, d, var med til mødet den 17.
december 2007 som hans hustru, ikke som rådgiver. der blev ikke på mødet talt om en
valutaswap, kun om en renteswap. han indgik aftalen om en renteswap, fordi der ikke var
den store risiko derved. han indgik aftalen om nedlukning, fordi banken anbefalede det.
der blev ikke på mødet talt om hans risikovillighed. banken foreslog ham senere
valutaswappen. han fik at vide, at det kunne give ham en gevinst. han fik en mail den 16.
september 2008, og af den vedhæftede planche fremgik, at han kunne opnå en rentegevinst.
på et efterfølgende møde med f og e fik han heller ikke andet materiale, og han fik det
indtryk, at det var risikofrit. han fik ikke gennemgået rammeaftalen eller
pantsætningsaftalen. han havde – så vidt han husker – heller ikke fået rammeaftalen
gennemgået ved indgåelsen af aftalen om renteswappen. der blev ikke talt om hans
                                               -3-
risikovillighed. han havde aldrig haft lån i chf. forud for aftaleindgåelsen havde der også
været et par telefonsamtaler. han var ikke klar over, at swappen havde en markedsværdi.
han fik ingen oplysninger om, at banken fik et tillæg til renten på 0,73 %. han blev først
bekendt hermed, efter at swappen var blevet lukket ned, eller måske da der skulle stilles
yderligere sikkerhed. da han fik brevet af 28. oktober 2008 om en negativ markedsværdi,
gjorde han ikke noget, idet han tænkte, at valutaswappen gik i nul ved udløb ligesom
renteswappen. det gik først op for ham, at den ikke gik i nul, ved mødet i juni 2010, hvor
han blev bedt om at stille ekstra sikkerhed. da han sagde til f, at han troede, at swappen
gik i nul ved udløb, og at der derfor ikke var en risiko, grinede f blot ad ham og sagde, at
de aldrig havde sagt, at den gik i nul ved udløb. han stillede derfor den ekstra sikkerhed,
men foretog sig i øvrigt ikke yderligere. han rettede først henvendelse til advokat efter den
endelig nedlukning. det var inden for nogle få uger efter nedlukningen. henvendelsen
skyldtes, at han var af den opfattelse, at han ikke var blevet behandlet ordentligt. han
havde selv bedt om at få swappen lukket delvist ned. det skyldtes, at kursen var faldet.
tabet blev i første omgang trukket på kassekreditten. derefter blev der lavet et egentligt
lån. han var på ferie i 14 dage efter, at han havde bedt om at få swappen lukket delvist. da
han lukkede den delvist ned, var det allerede aftalt, at han ville få et lån til dækning af
tabet, men papirerne blev først lavet, da han kom hjem fra ferie. han kunne ikke overskue
at lukke hele swappen, og han håbede på, at kursen faldt. da resten af swappen blev lukket
ned i maj 2011, skyldtes det, at banken bestemte det. i den forbindelsen fik han at vide, at
lånet ville blive forhøjet med henblik på inddækning af den negative markedsværdi. på
mødet den 15. juni 2011 var advokat b med for at finde ud af, hvad der var foregået. han
havde rettet henvendelse til advokaten, fordi han mente, at han ikke var blevet behandlet
ordentligt, og at tingene ikke var foregået efter reglerne. advokat b gjorde opmærksom på
denne opfattelse under de møder, som han deltog i. det var nok først i efteråret 2011, at
klagesagen blev sat i gang, men han husker det ikke præcist. det startede med, at han og
advokaten bad om nogle oplysninger. de aflyttede bl.a. nogle telefonsamtaler, vistnok i
august. de havde brug for fakta for at finde ud af, hvordan der var rådgivet. han har mange
gange talt med c om, at der var en forældelsesproblematik. advokat b havde sagt til ham,
at kravet ikke blev forældet, så længe der var gang i en dialog. stævningen blev først
indgivet i oktober 2014 på grund af advokatens langsommelighed. d bistod ham ikke ved
indgåelsen af aftalen om valutaswappen.
de lån i dlr, som han havde forud for valutaswappen, var i euro. han havde fået
anbefalet at tage lånene i euro. der var tale om f1 og f3 lån. han kan ikke forklare,
                                                -4-
hvorfor renteudgiften på de lån, der er nævnt i note 13 til 2008-regnskabet, steg fra 2007 til
2008. de håndskrevne noter fra telefonaflytningerne er lavet enten af d eller advokat b.
de blev lavet i forbindelse med møderne i banken. han ved ikke, hvorfor der i notatet
vedrørende telefonsamtalen den 19. september 2007 står: ”hvorfor lavede du den ikke i
chf.” han ved heller ikke, hvad notatet af 16. september 2008 om, at ”d har talt med min
mand og han siger at det gør han” dækker over. han tror, at notatet dateret ”18.9” dækker
over, at e havde dækket aftalen af via nordea. han har nok ikke læst planchen vedrørende
swappen godt nok, når han ikke har set, at der var et rentetillæg på 0,73 %. det var f, der
stort set førte ordet på det møde, hvor aftalen om valutaswappen blev indgået. der blev
højest talt om valutaswappen i en halv time. de håndskrevne noter på brevet af 28. oktober
2008 er lavet enten af ham eller af d. det skyldtes, at de ikke med den daværende kurs på
chf kunne få det til at passe med det opgjorte tab. han kan afvise, at notatet blev lavet, da
han fik brevet. det kan godt passe, at de båndede samtale blev aflyttet den 20. september
2011. nedbringelsen af lånet til diba den 19. december 2011 med et beløb på 1.700.000
kr. skyldtes, at han havde optaget et realkreditlån i sit sommerhus. han kan ikke forklare,
hvorfor der af regnskabet for 2009 fremgår et beløb på 475.486 kr. vedrørende en
renteswap. han har ikke haft renteswaps andre steder end i diba bank.
f har forklaret, at han er bankuddannet og har beskæftiget sig med bankvirksomhed i 40 år.
han var fast rådgiver for a ved almindelig kunderådgivning. han havde ikke kendskab til
derivater, og rådgivningen herom blev overladt til specialister fra finansafdelingen. han
husker ikke at have deltaget i mødet den 17. december 2007 om en renteswap. han er sik-
ker på, at det er en specialist, der har deltaget i dette møde, for det var der en stående ordre
om i banken. han deltog sammen med e i et møde med a om hans regnskab, og i den for-
bindelse blev indgåelse af en valutaswap drøftet. man drøfter mange ting på et møde om
regnskabet. e, der sad i finansafdelingen, var med som specialist. han husker ikke, hvem
der tog initiativet til aftalen om valutaswappen. a var meget vidende om mange ting, og
initiativet til valutaswappen kan være kommet fra ham. han er sikker på, at a var vidende
om, at man kunne tjene penge på derivater, fordi han havde tjent på en renteswap. a var
både en god købmand og en god landmand. a fik nok først viden om valutaswaps, da mu-
ligheden blev gennemgået med ham. han husker ikke specifikt, om han har set den plan-
che, der var vedhæftet mailen af 16. september 2008. kunderne fik altid gennemgået plan-
cherne med oplysninger om produktet, og planchen ligner dem, som specialisterne gen-
nemgik. han antager, at e har gennemgået plancherne på det møde, de deltog i, men han
husker det ikke. det kan godt passe, at den del af mødet, der vedrørte valutaswappen, va-
                                                  -5-
rede ca. 30 minutter. aftalen blev indgået både for at forbedre renteforholdene og for at
tjene penge. vidnet kan ikke forklare, hvordan man kan tjene penge på en valutaswap, men
det kan specialisterne. a var villig til risici. det havde han blandt andet vist, da han købte
sommerhuse. hans risikovillighed lå efter vidnets opfattelse i den høje ende. vidnet var
rådgiver for a fra omkring 2005 til 2010. inden a blev kunde i banken, havde han været
kunde i nordea, og der havde han indgået aftale om f1 og f3 lån. det indebærer efter vid-
nets opfattelse også en risikovillighed. han vil mene, at der i banken er udarbejdet en risi-
koprofil på a, men han ved det ikke. han ved ikke, hvorfor man valgte en valutaswap i
chf. han modtog ikke nogen form for bonus ved at indgå aftalen om en valutaswap, og
han ved ikke noget om det rentetillæg, der tilkom banken.
han gik på pension for ca. 2 år siden. han havde titel af erhvervsrådgiver, da aftalen med
a blev indgået. ..., hvis navn er påført en af plancher til brug for mødet den 17. december
2007 om renteswappen, var ansat som specialist i finansafdelingen i diba. det er ikke rig-
tigt, som forklaret af a, at vidnet gav udtryk for, at der ikke var nogen risiko ved en valuta-
swap, eller at man ikke ville kunne sætte penge til ved den. han har sammen med e delta-
get i andre møder om derivater. e tog sig af spørgsmål herom, mens han selv tog sig af
spørgsmål om regnskabet. e havde et fast materiale med til brug for rådgivningen. vidnet
har den 16. juni 2011 lavet tidslinjen om ”sagsforløb ved swapforretninger”. han lavede
den til brug for c. når han om den 16. september 2008 skrev ”gennemgang af rådgiv-
ningsmateriale”, tænkte han på standardmaterialet, som omfattede meget mere end den
planche, som er fremlagt i sagen. han var til stede på mødet den 30. juni 2010 sammen
med finanschef ..., fordi kursen var stigende. a ønskede ikke at lukke swappen. det er ikke
rigtigt, at a først på dette møde blev bekendt med risiciene. han vidste, at a fulgte udvik-
lingen dagligt. i slutningen af december 2010 var der daglig kontakt til a, men a ønskede
ikke at lukke ned. efterfølgende var kontakten mellem vidnet og a så dårlig, at det blev
besluttet, at ... skulle erstatte ham som rådgiver. han var derfor ikke med på det tidspunkt,
da swappen blev lukket.
e har supplerende forklaret, at han er uddannet på bankskolen og har en hd i finansiering.
han var ikke ansat i diba, da aftalen om renteswappen blev indgået. han husker ikke kon-
kret forløbet i sagen. han husker ikke specifikt den planche, der var vedhæftet hans mail af
16. september 2008, men den ligner det, der indgik i det samlede præsentationsmateriale.
han er nu ansat i danske bank, og han har derfor ikke undersøgt spørgsmålet. man gjorde
altid en dyd ud af at forklare om risici, ligesom man i samarbejde med den almindelige
                                               -6-
rådgiver afdækkede kundens risikoprofil. dengang blev oplysningerne herom ikke ned-
skrevet. interessen i valutaswappen lå primært i rentebesparelsen, men der var også fokus
på, at kursen på valutaen kunne ændre sig. man lavede typisk valutaswaps for en 5-årig
eller en 3-årig periode. han har aldrig lavet sådanne aftaler uden at orientere om stop loss-
klausuler. han vil betragte produktet som et højrisikoprodukt. han vil normalt afdække,
om kunden havde andre højrisikoprodukter, som led i sin vurdering af risikoprofilen.
procedure
parterne har i det væsentlige gentaget deres anbringender for byretten og har procederet i
overensstemmelse hermed. a har dog frafaldet sit anbringende om, at den 10-årige foræl-
delse efter forældelseslovens § 6 finder anvendelse, ligesom han har frafaldet sit anbrin-
gende om, at forældelsesfristen skal regnes fra tidspunktet for realisering af tabet. det er er
as opfattelse, at forældelsesfristen først begynder at løbe den 28. oktober 2011, hvor syd-
bank afgjorde klagesagen.
sydbank a/s har gentaget sit anbringende om, at forældelseslovens § 24 ikke finder an-
vendelse, da der ikke foreligger konnekse fordringer, og da et eventuelt erstatningskrav er
bortfaldet ved forældelse eller passivitet.
landsrettens begrundelse og resultat
a og banken indgik den 18. september 2008 aftale om en valutaswap. 1/3 af valutaswap-
pen blev lukket ned den 9. februar 2011, og resten blev lukket ned den 26. maj 2011 med
en samlet negativ markedsværdi på ca. 7,1 mio. kr. a har siden månedligt afdraget på den-
ne gæld.
den 16. oktober 2014 anlagde a denne sag mod sydbank a/s, hvorunder han har nedlagt
påstand om, at sydbank a/s skal anerkende, at aftalen om valutaswappen er ugyldig, og at
sydbank a/s skal betale erstatning. a har til støtte herfor gjort gældende, at den rådgiv-
ning, han fik ved aftalens indgåelse, var mangelfuld. sydbank har påstået frifindelse.
spørgsmålene om, hvorvidt as påstand om ugyldighed og krav om erstatning er bortfaldet
ved forældelse eller ved passivitet, er af byretten udskilt til særskilt behandling, jf. retsple-
jelovens § 253.
                                                -7-
der er ikke fremlagt skriftligt materiale, der dokumenterer, hvilken rådgivning a nærmere
modtog fra banken forud for aftalens indgåelse. der er derfor ikke mod as forklaring om,
at han troede, at aftalen var risikofri, grundlag for at antage, at han ved indgåelsen af afta-
len var eller burde være bekendt med de omstændigheder, der kunne begrunde ugyldig-
hedsindsigelsen eller erstatningskravet. landsretten bemærker herved, at såvel rammeafta-
len som pantsætningsaftalen først blev fremsendt til a og underskrevet af ham efter indgå-
elsen af aftalen den 18. september 2008.
spørgsmålet er derfor, hvornår a fik eller burde have fået kendskab til de omstændigheder,
der kunne begrunde, at aftalen var ugyldig, eller at han havde krav på erstatning.
ved brev af 28. oktober 2008 orienterede banken a om, at markedsværdien på valu-
taswappen udgjorde 3.308.649 kr. i tab til a, og den 6. januar 2009 blev der fremsendt en
”swap afregning”, hvoraf fremgik, at markedsværdien pr. 30. december 2008 var negativ
med 2.253.061,20 kr. ved mail af 13. marts 2009 oplyste banken på forespørgsel fra as
daværende ægtefælle, d, at markedsværdien var negativ med 2.353.061,20 kr. d har for-
klaret, at hun skulle bruge denne oplysning til opgørelsen af sine og as skattemæssige for-
hold. d udarbejdede derefter som revisor årsregnskabet for 2008 for a. i årsregnskabet er
det både i indehaverens beretning og i resultatopgørelsen anført, at valutaswappen har på-
virket resultatet negativt med i alt 2.353.061 kr. på baggrund heraf er det bevist, at a se-
nest den 14. marts 2009, da årsregnskabet for 2008 blev aflagt, burde være klar over, at
hans forudsætning om, at der ikke var risiko for tab, var forkert. han havde derfor på det
tidspunkt det fornødne grundlag for at kende de omstændigheder, der kunne begrunde, at
han som følge af mangelfuld rådgivning kunne gøre en ugyldighedsindsigelse gældende
eller havde et erstatningskrav mod banken i anledning af mangelfuld rådgivning.
passivitet
da a ikke inden rimelig tid efter den 14. marts 2009 gjorde gældende over for banken, at
aftalen var ugyldig, men tværtimod fortsatte aftalen, indtil banken lukkede swappen ende-
ligt ned i maj 2011, ligesom han derefter afdrog på gælden, har han ved passivitet fortabt
sin indsigelse om ugyldighed på grund af mangelfuld rådgivning.
kravet om erstatning blev først aktualiseret, da swappen blev lukket ned henholdsvis den
9. februar og den 26. maj 2011 med en betydelig negativ markedsværdi. der var umiddel-
                                               -8-
bart derefter forhandlinger mellem banken, a og dennes advokat om, hvorledes tabet skul-
le håndteres, og as advokat vendte flere gange efterfølgende tilbage til spørgsmålet herom
ved sine henvendelser til bankens ledelse. der er derfor ikke grundlag for at antage, at a
har givet banken indtryk af, at et krav om erstatning ikke ville blive forfulgt, og hans krav
om erstatning kan derfor ikke anses for bortfaldet som følge af passivitet.
forældelse
bankens mail af 23. september 2011til as advokat om suspension af forældelsesfristen
giver efter sin ordlyd ikke grundlag for at antage, at der blev indgået en aftale om, at den 3-
årige forældelsesfrist først begyndte at løbe fra det tidspunkt, hvor bankens behandling af
klagesagen var afsluttet. a har ikke alene ved sin egen forklaring derom løftet bevisbyrden
for, at aftalen havde et sådant indhold.
den 3-årige forældelsesfrist skal således regnes fra den 14. marts 2009, og det eventuelle
krav på erstatning var derfor forældet ved indgivelsen af stævningen den 16. oktober 2014.
as krav om erstatning udspringer imidlertid af samme retsforhold som bankens krav om
betaling af den negative markedsværdi på valutaswappen. da bankens krav blev stiftet ved
nedlukningen af swappen henholdsvis den 9. februar og den 26. maj 2011, har a derfor i
medfør af forældelseslovens § 24 bevaret retten til modregning med sit eventuelle krav på
erstatning, der ikke på det tidspunkt var forældet. det kan ikke som anført af sydbank a/s
føre til et andet resultat, at der mellem banken og a blev oprettet en særskilt låneaftale
vedrørende betalingen af den negative markedsværdi.
landsretten ophæver derfor byretten dom og hjemviser sagen til fortsat behandling af
spørgsmålet om, hvorvidt a har et erstatningskrav på grundlag af mangelfuld rådgivning.
                                     t h i b e s t e m m e s:
byrettens dom ophæves, og sagen hjemvises til fortsat behandling.

source: retspraksis

LICENSE:
Creative Commons Legal Code

CC0 1.0 Universal

type: caselaw

jurisdiction: Denkmark


text:
                             højesterets dom
                          afsagt onsdag den 13. august 2014
sag 297/2011
(1. afdeling)
vos transport b.v.
(advokat philip graff)
mod
skatteministeriet
(kammeradvokaten ved advokat peter biering)
i tidligere instans er afsagt dom af østre landsrets 16. afdeling den 17. oktober 2011.
i pådømmelsen har deltaget fem dommere: jytte scharling, jon stokholm, vibeke rønne,
oliver talevski og kurt rasmussen.
påstande
appellanten, vos transport b.v., har gentaget sine påstande om, at skatteministeriet skal
betale 106.843,70 kr. med procesrente fra den 15. juli 2005, subsidiært om hjemvisning til
fornyet behandling ved skat.
indstævnte, skatteministeriet, har påstået stadfæstelse.
supplerende sagsfremstilling
for højesteret er der fremlagt yderligere materiale om korrespondance mellem de danske og
belgiske myndigheder i 2009 og 2010 til belysning af, om dvd-disketterne i 2004 blev frem-
budt for de belgiske toldmyndigheder.
anbringender
parterne har gentaget deres anbringender. vos transport b.v. har dog anerkendt, at det ikke
kan dokumenteres, at varerne blev frembudt for de belgiske toldmyndigheder.
                                                - 2 -
vos transport b.v. har særligt fremhævet, at eu-landenes toldkodeks ikke finder anven-
delse. sagen angår alene importmoms og tilbagebetaling heraf. momslovens § 45, stk. 4, 1.
pkt., giver mulighed for momsgodtgørelse i samme omfang som toldgodtgørelse efter toldko-
deksen. dette medfører imidlertid ikke, at fortolkning af momsloven i et og alt skal følge
toldkodeksen. reglerne i toldkodeksen kan således ikke ”ad bagdøren” gøres anvendelige via
en i øvrigt ikke klar henvisning i momsloven. hertil kommer, at dobbelt betaling af moms
ikke er hjemlet i eu-retten og vil stride mod neutralitets- og proportionalitetsprincipperne.
der er ingen begrænsninger i højesterets prøvelse af landsskatterettens kendelse af 27. marts
2008, og der kan herunder ske en prøvelse af, om det var med rette, at der blev opkrævet im-
portmoms i danmark.
skatteministeriet har særligt fremhævet, at der ved sager om importmoms og afgiftsgodtgø-
relse på varer fra tredjelande skal træffes afgørelse efter toldkodeksen. den omstændighed, at
der muligt også er betalt moms af varerne i belgien, kan ikke medføre, at de danske skatte-
myndigheder alene af denne grund skal imødekomme kravet om tilbagebetaling af import-
momsen, der er opkrævet med rette.
spørgsmålet om momsskyld i form af dansk importmoms blev afgjort ved toldskats afgø-
relse af 17. marts 2005. afgørelsen blev ikke indbragt for landsskatteretten. da det er en be-
tingelse for domstolsprøvelse af en skatteforvaltningsafgørelse, at den administrative rekurs er
udnyttet, kan spørgsmålet ikke behandles ved domstolene, jf. skatteforvaltningslovens § 48,
stk. 1.
supplerende retsgrundlag
momslovens § 12 og § 45, stk. 4 (tidligere stk. 6), 1. pkt., har følgende ordlyd:
       ”§ 12. der betales afgift af varer, der indføres her til landet fra steder uden for eu.
       stk. 2. når varen ved indførslen henføres under en ordning vedrørende forsendelse af
       varer inden for eu… indtræder afgiftspligten dog først, når varen ikke længere er om-
       fattet af en af disse ordninger.
       § 45, stk. 4. der ydes i tilfælde, hvor betingelserne for toldgodtgørelse efter ef's told-
       kodeks er opfyldt, afgiftsgodtgørelse i samme omfang som toldgodtgørelse.”
                                                 - 3 -
 momslovens § 12 gennemfører bl.a. det dagældende sjette momsdirektiv (rådets direktiv
 77/388 (eøf) af 17. maj 1977) som ændret bl.a. ved rådets direktiv 91/680 (eøf) af 16.
 december 1991.
 i artikel 7 hedder det bl.a.:
       ”1. ved ”indførsel af et gode” forstås:
       …
       2. indførslen af et gode sker i den medlemsstat, på hvis område godet befinder sig, når
       det ankommer til fællesskabet.
       3. uanset stk. 2 sker indførsel af et i stk. 1, litra a), omhandlet gode, såfremt dette gode
       efter sin ankomst til fællesskabet henføres under … en ordning vedrørende ekstern for-
       sendelse, i den medlemsstat, på hvis område godet ophører med at være dækket af disse
       ordninger.”
artikel 10, stk. 3, har følgende ordlyd:
       ”3. afgiftspligten indtræder og afgiften forfalder på det tidspunkt, hvor godet indføres.
       henføres goder straks ved ankomsten til fællesskabet under en af de i artikel 7, stk. 3,
       omhandlede ordninger, vil afgiftspligten først indtræde og afgiften først forfalde på det
       tidspunkt, hvor goderne ophører med at være dækket af disse ordninger.
       skal der for de indførte goder svares told, landbrugsimportafgifter eller afgifter med til-
       svarende virkning, der er fastsat som led i en fælles politik, vil imidlertid afgiftspligten
       indtræde og afgiften forfalde på det tidspunkt, hvor afgiftspligten indtræder for de på-
       gældende fællesskabsafgifter.
       skal der for de indførte goder ikke svares nogen af disse fællesskabsafgifter, anvender
       medlemsstaterne de gældende toldbestemmelser ved fastlæggelse af afgiftspligtens ind-
       træden og afgiftens forfald.”
 højesterets begrundelse og resultat
 sagen angår prøvelse af landsskatterettens kendelse af 27. marts 2008. ved denne kendelse
 stadfæstede landsskatteretten toldskats afgørelse af 2. marts 2007 om ikke at imødekomme
 en ansøgning om tilbagebetaling af importmoms vedrørende en forsendelse af dvd-disketter
 inden for eu. importmomsen blev oprindelig opkrævet hos mahé euro a/s, der var antaget
 som transportør og anført som hovedforpligtet i forsendelsesdokumentet (t1). importmom-
 sen blev efterfølgende efter pålæg af toldskat betalt af danske speditører, der var kautio-
 nist for mahé euro. vos transport b.v., der forestod transporten af dvd-disketterne fra
                                               - 4 -
danmark til den belgiske importør, top invest, har herefter refunderet momsbeløbet til dan-
ske speditører.
landsskatteretten har i kendelsen til brug for bedømmelsen af spørgsmålet om tilbagebeta-
ling taget stilling til, om det var med rette, at toldskat ved afgørelse af 17. marts 2005
havde opkrævet importmoms hos mahé euro. højesteret finder herefter, at spørgsmålet om,
hvorvidt der er opstået momsskyld her i landet, kan prøves under denne retssag, jf. skatte-
forvaltningslovens § 48, stk. 1, 1. pkt.
højesteret lægger efter bevisførelsen til grund, at dvd-disketterne blev indført her i landet fra
et sted uden for eu. udgangspunktet er herefter, at der skal betales importmoms i danmark,
jf. momslovens § 12, stk. 1. da dvd-disketterne imidlertid i forbindelse med indførslen blev
henført under toldordningen for ekstern fællesskabsforsendelse, jf. herved artikel 91 og arti-
kel 92 i rådets forordning om indførelse af en ef-toldkodeks (nr. 2913/92 med senere æn-
dringer), er dette udgangspunkt fraveget, idet momspligten først indtrådte, da dvd-disket-
terne ikke længere var omfattet af denne ordning. dette gælder efter højesterets opfattelse,
selv om der ikke skulle betales told af dvd-disketterne, fordi toldsatsen var sat til nul. der
henvises til momslovens § 12, stk. 2, sammenholdt med dagældende sjette momsdirektivs
artikel 7, stk. 3, og artikel 10, stk. 3.
den omhandlede forsendelse af dvd-disketterne blev ikke frembudt for toldmyndighederne i
holland eller belgien, og proceduren for ekstern fællesskabsforsendelse blev således ikke
afsluttet forskriftsmæssigt. under disse omstændigheder ophørte de pågældende dvd-di-
sketter med at være dækket af ordningen for ekstern fællesskabsforsendelse, således at
momspligten indtrådte, på det tidspunkt og det sted, hvor den første uregelmæssighed, der
kan betegnes som unddragelse fra toldtilsyn, blev begået, jf. toldkodeksens artikel 203, stk.
1 og 2, sammenholdt med præmis 53 i eu-domstolens dom af 11. juli 2002 (liberexim, sag
nr. c-371/99). forsendelsesproceduren begyndte i danmark, og der foreligger ikke nærmere
oplysninger om tid og sted for den første uregelmæssighed, der kan betegnes som unddra-
gelse af toldtilsynet. højesteret finder derfor, at momspligten indtrådte her i landet, jf.
toldkodeksens artikel 215, stk. 1, 3. pind, sammenholdt med momslovens § 12, stk. 1 og 2.
højesteret tiltræder herefter, at importmomsen med rette er opkrævet her i landet.
                                             - 5 -
efter momslovens § 45, stk. 4 (tidligere stk. 6), 1. pkt., ydes i tilfælde, hvor betingelserne for
toldgodtgørelse efter ef’s toldkodeks er opfyldt, momsgodtgørelse i samme omfang som
toldgodtgørelse. i denne sag er spørgsmålet, om betingelserne for toldgodtgørelse efter told-
kodeksens artikel 236 eller artikel 239 ville have været opfyldt.
højesteret tiltræder, at betingelserne for godtgørelse efter toldkodeksens artikel 236 ikke er
opfyldt, allerede fordi det pågældende momsbeløb efter det ovenfor anførte ”på betalings-
tidspunktet var skyldigt efter lovgivningen”. højesteret tiltræder endvidere, at betingelserne
for godtgørelse efter artikel 239 heller ikke er opfyldt. der er herved lagt vægt på, at der som
anført af landsskatteretten efter praksis skal foreligge en særlig situation, dvs. omstændig-
heder, der gør, at klageren er sat i en usædvanlig situation i forhold til andre. det forhold, at
den belgiske importør, top invest, muligt har medtaget importmoms vedrørende dvd-di-
sketterne i sit momsregnskab, udgør ikke en særlig situation, da de danske myndigheder som
nævnt har været kompetente til at opkræve importmoms. højesteret har endvidere lagt vægt
på, at det efter bevisførelsen må lægges til grund, at der er udvist åbenbar forsømmelighed i
forbindelse med transporten.
højesteret stadfæster herefter dommen.
i sagsomkostninger for højesteret skal vos transport b.v. betale 50.000 kr. til skattemini-
steriet. beløbet dækker udgifter til advokat, og der er ved fastsættelsen taget hensyn til, at
der for højesteret har været spørgsmål om præjudiciel forelæggelse for eu-domstolen.
                                      thi kendes for ret:
landsrettens dom stadfæstes.
i sagsomkostninger for højesteret skal vos transport b.v. betale 50.000 kr. til skattemini-
steriet.
de idømte sagsomkostningsbeløb skal betales inden 14 dage efter denne højesteretsdoms af-
sigelse og forrentes efter rentelovens § 8 a.


text:
                             højesterets dom
                          afsagt tirsdag den 18. august 2015
sag 247/2014
(1. afdeling)
a
(advokat finn sandgaard, beskikket)
mod
b
(advokat eva tofteberg persson, beskikket)
i tidligere instanser er afsagt dom af skifteretten i helsingør den 22. marts 2012 og af østre
landsrets 17. afdeling den 24. juni 2014.
i pådømmelsen har deltaget fem dommere: niels grubbe, marianne højgaard pedersen, poul
dahl jensen, hanne schmidt og jan schans christensen.
sagen er behandlet skriftligt, jf. retsplejelovens § 387.
påstande
appellanten, a, har påstået stadfæstelse af skifterettens dom.
indstævnte, b, har påstået stadfæstelse af landsrettens dom.
anbringender
a har supplerende anført bl.a., at den foreliggende sag skal behandles i overensstemmelse
med højesterets praksis vedrørende gaver, der af gavegiver er gjort til særeje, jf. højesterets
dom af 29. maj 1984 (ufr 1984.564) og højesterets dom af 19. august 1987 (ufr 1987.763).
der er ikke anledning til at behandle særejeaktiver forskelligt afhængigt af, hvorledes særejet
                                                - 2 -
er opstået. hendes særeje udgør en væsentlig del af den købesum, der er betalt for ejendom-
men, og hun bør derfor have medhold i den nedlagte påstand.
hun bestrider, at der er tale om, at hun skulle have ydet et lån til fællesskabet, som efterføl-
gende er blevet tilbagebetalt, således som b har anført. der er intet på skrift om, at der skulle
være ydet et lån, og de beløb, der blev overført mellem de forskellige konti, er den arv, hun
modtog efter sin far.
b har supplerende anført bl.a., at de højesteretsdomme, som a har påberåbt sig, ikke er rele-
vante for sagen. de angår gaver, der er gjort til særeje, og beskæftiger sig i øvrigt ikke med
surrogater for gaven, således som der er tale om i den foreliggende sag. endelig var der i de to
domme tale om landbrugsejendomme, hvor der gør sig særlige hensyn til familien gældende.
for det tilfælde, at højesteret ikke følger synspunktet om, at indbetalingen af de 800.000 kr.
fra as arvekonto til boligskift-kontoen tidsmæssigt er sket således, at andelen ikke er erhver-
vet for særejemidler, gøres det subsidiært gældende, at a i forbindelse med købet af ejen-
dommen ydede et lån til formuefællesskabet, som efterfølgende blev tilbagebetalt, hvilket
bl.a. støttes af det forhold, at hun i 2003 på sin arvekonto modtog 830.000 kr. fra fællesskabet.
i det omfang a har bekostet ombygningen af ejendommen for særejemidler, vil hun efter om-
stændighederne have et vederlagskrav efter retsvirkningslovens § 23, stk. 3.
supplerende sagsfremstilling
ved brev af 16. november 2001 fremsendte bobestyreren i dødsboet efter as far en check på
800.000 kr. til unibank lyngby afdeling med henvisning til en transport i as arv, som bobe-
styreren havde noteret den 17. september 2001.
det fremgår af endeligt skøde tinglyst den 7. december 2001, at a og b købte ejendommen
x-vej 9, rungsted kyst, i lige sameje.
af kontoudskrift nr. 4 vedrørende konto nr. … (as ”arvekonto”) fremgår, at der den 2. januar
2003 blev indsat 400.000 kr. det fremgår, at der ikke er tale om supplerende arv, men der
foreligger ikke andre oplysninger om, hvorfra beløbet hidrører. der blev endvidere den 30.
                                               - 3 -
december 2003 indsat 430.000 kr., som blev overført fra konto nr. …, der er en fælles konto
for parterne.
højesterets begrundelse og resultat
a og b, der var gift og havde formuefællesskab, købte i september 2001 i lige sameje et hus
for 2.840.000 kr. kontant. købesummen blev betalt, dels ved at ægtefællerne optog et kredit-
foreningslån med et provenu på ca. 2.260.000 kr., dels ved træk på en boligskift-konto med
kreditadgang, som ægtefællerne oprettede i nordea.
as far døde i 2000, og han havde ved testamente bestemt, at hendes arv skulle være særeje.
ifølge boopgørelse af 23. maj 2002 arvede a ca. 3 mio. kr. heraf var 800.000 kr. blevet ud-
betalt a conto den 16. november 2001 ved indbetaling til boligskift-kontoen i henhold til
transport til banken.
ægtefællerne blev skilt i 2008. ved bodelingen er der opstået tvist om, hvorvidt as halvpart
af huset er hendes særeje som surrogat for en del af de kontante midler, hun arvede som sær-
eje.
højesteret finder, at dette spørgsmål må afgøres ud fra forholdene på tidspunktet for erhver-
velsen af huset i 2001. den senere besluttede og gennemførte ombygning af huset i 2003/04
og finansieringen heraf kan ikke ændre aktivets formuestatus.
bevisbyrden for, at as halvpart af huset er surrogat for en del af den arv, som hun modtog
som særeje, påhviler hende.
parterne erhvervede huset med bestemmelse i skødet om, at erhvervelsen skete i lige sameje
og uden skriftlige eller mundtlige tilkendegivelser om, at as halvpart var særeje for hende.
som anført ovenfor overførte a sin a conto arv på 800.000 kr. til ægtefællernes boligskift-
konto. højesteret finder, at det efter bevisførelsen henstår som uklart, om overførslen af dette
beløb til boligskift-kontoen helt eller delvis skulle betragtes som en investering af hendes
særejemidler eller et udlæg, som skulle tilbagebetales af parternes fælles midler, ligesom det
er uklart, i hvilket omfang der senere skete tilbagebetaling. højesteret finder på denne bag-
                                                - 4 -
grund, at a ikke har godtgjort, at nogen del af hendes halvpart af huset er erhvervet for sær-
ejemidler.
der er herefter ikke anledning til at tage stilling til, om as halvpart kunne have været særeje
for hende, hvis hun havde godtgjort, at kontantbehovet efter låneoptagelse ved købet af hen-
des halvpart, ca. 20 % af købesummen, svarende til ca. 290.000 kr., var blevet finansieret ved
investering af hendes særejemidler.
højesteret stadfæster herefter dommen.
                                     thi kendes for ret:
landsrettens dom stadfæstes.
ingen af parterne skal betale sagsomkostninger for højesteret til den anden part.


text:
evh
                                           udskrift
                                                af
                           sø- & handelsrettens dombog
                                          ____________
                                              dom
afsagt den 2. juli 2012 af sø- og handelsretten sammensat af vicepræsident michael b. elmer (rets-
formand) og de sagkyndige medlemmer aksel gybel og john tyrrestrup.
u-5-10
                                     handelsselskabet af 5. januar 2002 a/s i likvidation
                                     (advokat kim jensen)
                                     mod
                                     astrazeneca a/s,
                                     astrazeneca ab og
                                     astrazeneca plc
                                     (advokat rasmus lund)
indledning og påstande
handelsselskabet af 5. januar 2002 a/s i likvidation (i det følgende: orifarm) har anlagt den-
ne sag den 16. september 2010 og påstået astrazeneca a/s, astrazeneca ab og astrazeneca
plc (i det følgende under ét: astrazeneca) dømt til at betale 100.000 kr. i erstatning. kravet
grundes ifølge stævningen på, at astrazeneca har misbrugt sin dominerende stilling på
markedet for lægemidler til behandling af mavesår ved den 3. oktober 1997 at have meddelt
lægemiddelstyrelsen, at astrazeneca ville trække losec kapsler ud af markedet pr. 6. april
1998, og anmodet om, at parallelimportørerne blev pålagt en tilsvarende tilbagetrækning fra
markedet, hvilket havde til følge, at orifarm mistede grundlaget for sin markedsføring af pa-
rallelimporterede losec kapsler og måtte afvikle sit lager heraf pr. 6. april 1998.
                                                          -2-
       astrazeneca har påstået frifindelse, bl.a. under anbringende af, at kravet er bortfaldet
ved forældelse eller passivitet.
       spørgsmålet om forældelse og passivitet har herefter været udskilt til særskilt forhand-
ling og afgørelse, jf. retsplejelovens § 253
sagens omstændigheder
lægemiddelstyrelsen orienterede i forlængelse af astrazenecas brev af 3. oktober 1997 ori-
farm om, at losec kapsler ville blive slettet af specialitetsregistret den 6. april 1998. orifarm
afregistrerede herefter sit tilsvarende parallelimporterede præparat og meddelte i brev af 16.
december 1997 lægemiddelstyrelsen, at orifarm forventede at have afviklet sit lager heraf
pr. 6. april 1998.
       efter at generics (uk) ltd. og scandinavian pharmaceuticals generics ab i klager til
europa-kommissionen havde gjorde gældende, at astrazenecas ved sin afregistrering af lo-
sec kapsler i visse lande i eu og eøs søgte at lægge hindringer i vejen for, at andre produ-
center introducerede tilsvarende generiske præparater, udsendte kommissionen den 31. juli
2003 efter at have undersøgt sagen en pressemeddelelse om, at den havde sendt astrazeneca
en klagepunktsmeddelelse om mulig overtrædelse af de konkurrenceretlige regler:
       ”… efter at have gransket bevismaterialet – herunder interne virksomhedsdokumenter, som er til-
       vejebragt på virksomhedens adresser i det forenede kongerige sverige i februar 2000 – har kom-
       missionen draget den foreløbige konklusion, at astrazeneca kan have overtrådt ef-traktatens arti-
       kel 82 eller eøs-aftalens artikel 54. to former for praksis undersøges nøje.
       …
       den anden praksis, der undersøges, vedrører et formodet misbrug af regler og procedurer, som an-
       vendes af de nationale lægemiddelstyrelser, der udsteder markedsføringstilladelse for lægemidler.
       specifikt vedrører denne praksis astrazenecas skift fra losec kapsler (den oprindelige form) til en
       tabletformel sammenholdt med astrazenecas anmodninger til visse nationale lægemiddelstyrelser
       om at ophæve markedsføringstilladelserne for kapslerne. en sådan ophævelse er relevant for pro-
       ducenterne af generiske produkter, fordi disse i princippet kun kan opnå markedsføringstilladelse,
       og parallelimportører i princippet kun kan opnå importlicenser, hvis der findes en referencetilla-
       delse.
               kommissionen mener, at begge former for praksis havde til formål at blokere eller forhale
       adgangen til markedet for generiske varianter af losec, og at den anden praksis også havde til for-
       mål at forhindre parallelimport af losec kapsler. …”
den 15. juni 2005 traf europa-kommissionen beslutning om at pålægge astrazeneca bøder
på i alt 60 mio. € for to overtrædelser af ef-traktatens artikel 82 (nu: teuf artikel 102) og
eøs-traktatens artikel 54 om misbrug af dominerende stilling og udsendte samme dag pres-
                                                -3-
semeddelelse herom. den første overtrædelse bestod i, at astrazeneca havde givet en række
misvisende oplysninger til forskellige nationale patentmyndigheder og retter (beslutningens
artikel 1, stk. 1), den anden i, at astrazeneca havde anmodet lægemiddelstyrelserne i dan-
mark, norge og sverige om at afregistrere losec kapsler, samtidig med, at astrazeneca i dis-
se lande trak disse kapsler tilbage fra markedet og lancerede losec mups tabletter (beslut-
ningens artikel 1, stk. 2). meddelelse om beslutningen blev den 30. november 2006 offentlig-
gjort i eu-tidende.
       astrazeneca indbragte beslutningen for retten i første instans til prøvelse, og ved sin
dom af 1. juli 2010 (sag t-321/05) har retten annulleret beslutningens art. 1, stk. 2, for så vidt
det ved beslutningen var lagt til grund, at de pågældende handlinger i danmark og norge
havde været egnede til at begrænse parallelimport af losec kapsler til disse lande, og nedsat
bøderne til i alt 52,5 mio. €. rettens dom er indbragt for eu-domstolen til prøvelse (sag c-
457/10 p), og generaladvokat ján mazák har i sit forslag til afgørelse af 15. maj 2012 foreslået
domstolen at forkaste appellerne. eu-domstolens dom ventes afsagt i efteråret 2012.
parternes synspunkter
orifarms advokat har anført, at det konkurrenceretlige grundlag for orifarms krav mod
astrazeneca endnu ikke er afklaret. astrazeneca bestrider således at have overtrådt de kon-
kurrenceretlige regler, og eu-domstolen har endnu ikke afsagt dom i sagen. forældelsesfri-
sten begynder først at løbe den dag, da eu-domstolen afsiger dom i sagen, jf. konkurrence-
lovens § 25, stk. 1, og forældelsesloven af 2007 § 1 og § 2, stk. 1, og forældelsen af orifarms
krav er i øvrigt foreløbigt afbrudt, indtil eu-domstolen har afsagt sin dom, jf. forældelseslo-
vens § 21, stk. 2, eller principperne heri. tidligst ved meddelelsen om kommissionens be-
slutning i eu-tidende den 30. november 2006 om astrazenecas konkurrenceretlige overtræ-
delser, kunne orifarm være kommet i besiddelse af oplysninger, der kunne medføre et kend-
skab til kravet mod astrazeneca. i hvert fald indtil dette tidspunkt var orifarm i utilregnelig
uvidenhed om sit krav mod astrazeneca. der er ikke holdepunkter for at antage, at orifarm
skulle have fået kendskab til sit krav i forbindelse med tilbagetrækningen af præparatet pr. 6.
april 1998, og det samme gælder med hensyn til europa-kommissionens pressemeddelelser
af 31. juli 2003 eller af 15. juni 2005, idet orifarm ikke var i besiddelse af oplysninger, der
                                               -4-
kunne give mistanke om, at der forelå en overtrædelse af konkurrenceretlige regler. af disse
grunde har orifarm heller ikke fortabt sit krav mod astrazeneca ved passivitet.
astrazenecas advokat har bl.a. anført, at forældelsesfristen for orifarms eventuelle krav mod
astrazeneca skal regnes fra den 6. april 1998, som var tidspunktet for skadens indtræden, jf.
forældelseslovens § 2, stk. 4. fra denne dato havde orifarm pligt til at undersøge, om ori-
farm havde et krav. orifarm burde under alle omstændigheder senest efter kommissionens
udsendelse af pressemeddelelsen af 15. juni 2005 om beslutningen have forfulgt sit eventuel-
le krav mod astrazeneca. da orifarm først indgav stævning mod astrazeneca den 16. sep-
tember 2010, er orifarms eventuelle krav forældet, jf. forældelseslovens § 2, stk. 4, jf. § 3, stk.
2. orifarm har ikke løftet sin bevisbyrde for, at orifarm var i utilregnelig uvidenhed om sit
krav. retten i første instans har i øvrigt ved sin dom af 1. juli 2010 ophævet § 1, stk. 2, i eu-
ropa-kommissionens beslutning og fastslået, at der ikke var grundlag for, at de påtalte hand-
linger var egnede til at begrænse parallelimport af losec kapsler. det er netop det forhold,
som orifarm påberåber sig som grundlag for sit erstatningskrav. eu-domstolen kan kun ef-
terprøve denne dom for så vidt angår retlige forhold, men derimod ikke for så vidt angår
faktiske omstændigheder. orifarm har på intet tidspunkt været i uvidenhed om de faktiske
forhold, og en eventuel retsvildfarelse kan ikke begrunde suspension af forældelsesfristen, jf.
forældelseslovens § 3, stk. 2. orifarms eventuelle krav mod astrazeneca er endvidere bort-
faldet ved passivitet.
sø- og handelsrettens afgørelse
forældelsesfristen må regnes fra den 6. april 1998, som er den dag, hvor skaden som følge af
den påberåbte skadegørende handling indtrådte, idet orifarm fra denne dato måtte ophøre
med salg af parallelimporterede losec kapsler, jf. nu udtrykkeligt forældelsesloven af 2007 §
2, stk. 4. det bemærkes herved, at orifarm ifølge sit brev af 16. december 1997 til lægemid-
delstyrelsen var fuldt ud bekendt med de faktiske forhold.
       om astrazeneca ved de påberåbte skadegørende handlinger har pådraget sig erstat-
ningsansvar for den skade, som orifarm måtte have lidt herved, skal afgøres efter dansk rets
almindelige erstatningsregler, sammenholdt med de konkurrenceretlige regler, jf. nærmere
                                                  -5-
eu-domstolens domme af 20. september 2001 i sag c-453/99, courage, og af 13. juli 2006 i de
forenede sager c-295-298/04, manfredi. under en sådan erstatningssag kan og efter omstæn-
dighederne skal vedkommende nationale ret efter teuf artikel 267 forelægge tvivlsspørgs-
mål vedrørende de fællesskabsretlige konkurrenceregler for eu-domstolen.
       efter forældelsesloven af 2007 § 3, stk. 2, jf. 1908-lovens § 3, kan det ikke føre til et sene-
re begyndelsestidspunkt for forældelsesfristen, at orifarm ikke havde kendskab til eksisten-
sen eller den rette fortolkning af det retlige grundlag for sit krav. orifarm kunne således ikke
blot vente med at anlægge sag mod astrazeneca, indtil europa-kommissionen den 15. juni
2005 havde truffet beslutning om at pålægge astrazeneca bøde for overtrædelse af eu-
konkurrencereglerne, og indtil retten i første instans ved dom af 1. juli 2010 havde efterprø-
vet kommissionens beslutning og delvis annulleret denne.
       europa-kommissionens behandling af spørgsmålet om, hvorvidt astrazeneca skulle
pålægges bøde for overtrædelse af konkurrencereglerne, skete efter klage fra generics (uk)
ltd. og scandinavian pharmaceuticals generics ab, og orifarm var og er heller ikke part i
sagen for retten i første instans, henholdsvis eu-domstolen. allerede af denne grund har
behandlingen af disse sager ikke foreløbigt afbrudt forældelse efter 2007-forældelseslovens §
21, stk. 2, jf. konkurrencelovens § 25, stk. 2-3, som affattet ved lov nr. 523 af 6. juni 2007.
       idet kravet således var forældet den 6. april 2003, frifindes astrazeneca.
       efter sagens udfald skal orifarm betale astrazeneca 20.000 kr. i sagsomkostninger.
                           thi kendes for ret
astrazeneca a/s, astrazeneca ab og astrazeneca plc frifindes.
       orifarm a/s skal inden 14 dage betale 20.000 kr. i sagsomkostninger til astrazeneca
a/s, astrazeneca ab og astra zeneca plc. sagsomkostningsbeløbet forrentes efter rentelo-
vens § 8a.
       aksel gybel                   michael b. elmer                       john tyrrestrup
                                      (retsformand)
                      -6-
                   (sign.)
                ___ ___ ___
       udskriftens rigtighed bekræftes
p.j.v. sø- og handelsretten, den 2. juli 2012


text:
dom
afsagt den 2. april 2014
bs 2-2459/2012
b
mod
a
bosat i x-land
parternes påstande
sagsøgeren, b, har nedlagt påstand om, at den fælles forældremyndighed over børnene c,
født den … 2010, d, født den … 2004, og e, født den …, ophæves, og at forældremyndighe-
den over børnene tillægges sagsøgeren alene.
sagsøgte, a, har nedlagt påstand om frifindelse.
oplysningerne i sagen
sagen er indbragt for retten ved statsforvaltningens brev af 15. november 2012.
parterne har fælles forældremyndighed.
sagsøgeren har fri proces.
der er beskikket advokat for sagsøgte i medfør af retsplejelovens § 449.
forklaringer
sagsøgeren har forklaret, at hun er 39 år. hun er født i x-land, hvor hendes familie stadigvæk
bor. hun rejste fra x-land, da hun var 18 år, og boede herefter i england fra 1993-1994. hun
flyttede videre til danmark, hvor hun fik et rengøringsjob hos iss. hun fik en kæreste, som
hun blev gift med. de blev skilt i 1997. hun har været i arbejde i alle de år, hun har boet i
danmark.
hun har arbejdet nu på fuld tid i køkkenet på z i … i cirka 5 år. inden da var hun ansat i køk-
kenet på …. hun har gået på dansk sprogskole og 2 år på hgv for at komme til at arbejde
som salgsassistent i detailhandlen. hun blev ikke færdig med uddannelsen, fordi hun blev
gravid. da hun fik børnene vurderede hun, at hun ikke kunne få arbejdstiderne i en butik til at
fungere med sagsøgtes job. hun uddannede sig herefter indenfor køkken området. hun har
bestået indfødsretsprøven og har søgt om dansk statsborgerskab.
hun bor med børnene i parternes tidligere fælles hjem. huset har været sat til salg i næsten 2
år. hun er ikke blevet gift igen og har ikke nogen samlever. hun har ikke tid til at have en
kæreste på grund af jobbet og de 3 børn.
hun mødte sagsøgte i 1997, hvor de blev kærester. de blev gift i august 2001. sammen fik de
børnene e, d og c. de mødte hinanden på tdc, hvor de begge arbejdede. sagsøgte stoppede
                                                - 2 -
på et tidspunkt med at arbejde i tdc og blev selvstændig konsulent. han hjalp danske virk-
somheder med at etablere sig på fremmede markeder, blandt andet i …. han rejste meget
udenlands i den forbindelse. de sidste to år af deres samliv underviste han tillige på z.
parterne gik fra hinanden i maj 2012, da hun fandt ud af, at sagsøgte havde andre kvinder i
…. han havde blandt andet en kæreste i … og en i x-land. sagsøgte flyttede først bopæl til
sin mor i randers. efter 2 måneder flyttede han ind på et værelse i …, som han lejede af en
kollega fra z. han rejste stadigvæk meget og så ikke børnene særligt ofte. de havde ikke en
fast aftale om samvær, selv om hun havde foreslået ham dette. sagsøgte mente ikke, at han
havde plads eller tid til fast samvær. i efteråret 2012 flyttede sagsøgte til x-land. hun tror
ikke, at han arbejder særligt meget, men foretrækker at opholde sig der på grund af den lidt
mere frie livsstil.
sagsøgte har vist kun været i danmark tre gange, siden han flyttede til x-land. første gang
var til es 11 års fødselsdag i nogle timer. han var i danmark i cirka en uge, men så børnene
meget lidt. han arbejder for et firma i aalborg. det næste besøg var i december 2013. her
skulle han være hjemme i 10 dage. denne gang havde han sin … kæreste med. sagsøgeren
inviterede sagsøgte og kæresten hjem, så børnene kunne være sammen med dem. de var på
besøg 3-4 gange, og derudover havde sagsøgte børnene med på julekøb og til julefrokost ved
sin søster. sagsøgte kom igen i februar 2014. han skulle kun være her 2 dage. sagsøgeren
ville ikke have, at han skulle se børnene denne gang, da han alene havde mulighed for at
bruge en time sammen med dem. børnene har meget svært ved at forstå, hvorfor sagsøgte
ikke kan afse mere tid til dem. han har ikke brugt ret megen tid på at tale med børnene, når
han har været her. hun havde tilbudt ham, at han kunne have dem flere dage, men det ønsker
han ikke. børnene har svært ved at sige farvel til sagsøgte, når de har set ham og er ofte kede
af det bagefter. kommunikationslinjen mellem danmark og x-land er dårlig. hun ønsker fa-
ste rammer for hans samvær med børnene. sagsøgte har nogle gange forsøgt at få fat i e via
iphone. d bliver ked af, at han ikke også ringer til hende. sagsøgeren har bedt ham lade være
med at ringe til e i skoletiden.
e er 12 år og går i 5. klasse på … skole. han klarer sig flot. lærerne har fortalt, at han er en af
de dygtigste drenge i klassen. han er meget omsorgsfuld overfor andre. i fritiden går han til
gymnastik og svømning. han trives generelt godt.
d er 10 år. hun skal medvirke i en film. i fritiden går hun til hip hop dans og svømning. hun
går i 3. klasse på … skole. hun er meget social og kan godt lide at passe børn fra de mindre
klasser. hun er populær blandt sine kammerater og klarer sig godt fagligt.
c går i børnehaven … i …. han er en stille og rolig dreng, der trives godt i børnehaven. han
leger med både piger og drenge. pædagogerne giver udtryk for, at han udvikler sig godt.
sagsøgeren mener, at det er bedst for børnene, at hun får forældremyndigheden alene, fordi
det vil være lettere for hende at tage de vigtige beslutninger angående børnene uden at skulle
involvere sagsøgte. det gælder blandt andet pas. sagsøgte er svær at komme i kontakt med,
idet han ikke har fast adresse i x-land, og det almindelige postvæsen i x-land fungerer dår-
ligt. hun er alene om at tage sig af børnene i det daglige.
hun kører alle børnene til og fra fritidsaktiviteter og deltager altid i sociale arrangementer i
deres skole og institutioner. sagsøgte har aldrig deltaget i disse arrangementer. hun benytter
skoleintra hver dag for at holde sig opdateret. sagsøgte har aldrig benyttet skoleintra. sag-
                                                - 3 -
søgte interesserer sig overhovedet ikke for børnenes liv. hun forsøger at undgå, at børnene
hører hendes diskussioner med sagsøgte. hvis sagsøgte flytter tilbage til danmark og er ind-
stillet på at være en del af børnenes liv, kan det komme på tale igen at dele forældremyndig-
heden over børnene.
hun har ikke nogen deciderede konflikter med sagsøgte om børnene. hun får ikke altid svar
på sine mails, og der er heller ikke altid, at det kan lykkedes at opnå forbindelse gennem
skype. hun har brug for at kunne fortælle børnene, hvornår sagsøgte ringer til dem. der opstår
unødvendige konflikter mellem de to ældste børn, når kontakten til sagsøgte ikke er mere li-
geligt fordelt. hun synes, at sagsøgte skal tænke mere på børnenes behov end sine egne.
a har i et brev af 31. januar 2013 fremsat sine bemærkninger til bs processkrift.
rettens begrundelse og afgørelse
det fremgår af oplysningerne om parternes og børnenes forhold, at børnene efter parternes
samlivsophævelse i januar 2012 blev boende hos sagsøgeren i det fælles hjem. de havde re-
gelmæssigt samvær med sagsøgte med de begrænsninger, hans boligforhold medførte. efter
sagsøgtes flytning i september 2012 til x-land har han kun haft sporadisk kontakt med bør-
nene på sine korte besøg i danmark. i denne periode har sagsøgeren alene varetaget omsorgen
og opdragelsen af børnene.
efter samlivsophævelsen har sagsøgeren været utilfreds med, at sagsøgte ikke har kunnet afse
ret megen tid til børnene under sine besøg i danmark. sagsøgte har blandt andet besværet sig
over, at sagsøgeren vil styre hans kommunikation med børnene over telefon og skype. bortset
herfra har der ikke været uoverensstemmelser eller egentlige konflikter mellem parterne om
børnene.
på baggrund af sagsøgtes flytning til x-land må det imidlertid antages, at sagsøgte reelt ikke
er interesseret i at varetage den daglige omsorg for børnene eller deltage i opdragelsen af dem,
men helt har overladt denne opgave til sagsøgeren, der som den eneste af børnenes forældre
har levet op til det ansvar, der hører med til at være indehaver af forældremyndigheden.
det må herefter anses for bedst for børnene, at den fælles forældremyndighed over dem op-
hæves, og at forældremyndigheden tillægges sagsøgeren alene.
thi kendes for ret:
den fælles forældremyndighed over parternes børn
c , cpr. nr. …,
d, cpr. nr. …, og
e, cpr. nr. …
ophæves, og forældremyndigheden over børnene tillægges sagsøgeren, b, alene.
ingen af parterne skal betale sagsomkostninger til den anden part.