text:
- kam
                                       udskrift
                                            af
                        sø- & handelsrettens dombog
                                      ____________
                                          dom
afsagt den 19. maj 2011
h-72-09
                                  1) materielhuset a/s
                                  2) unihak ab
                                  (advokat torsten pedersen)
                                  mod
                                  harry sneitz-karlsson
                                  (advokat lars karnøe
                                  v/advokatfuldmægtig mikkel kleis)
indledning
denne sag drejer sig om, hvorvidt harry sneitz-karlsson har overtrådt en mellem parterne
indgået konkurrenceklausul til indenfor en periode af to års varighed ikke at være interesse-
                                                     -2-
ret i et foretagende, som udfører tilsvarende virksomhed som det overdragne selskab, og om
der i bekræftende fald skal betales en konventionalbod.
påstande
materielhuset a/s (herefter materielhuset) og unihak ab (herefter unihak) har nedlagt på-
stand om, at harry sneitz-karlsson tilpligtes at anerkende, at henvendelsen den 18. maj 2009
til rajinder singh hanspal er en overtrædelse af den mellem parterne indgåede konkurren-
ceklausul af 31. august 2007, og at harry sneitz-karlsson skal betale 177.775,00 kr. med tillæg
af procesrenter fra sagens anlæg den 25. august 2009.
harry sneitz-karlsson har nedlagt påstand om frifindelse, subsidiært frifindelse imod beta-
ling af et mindre beløb.
sagsfremstilling
harry sneitz-karlsson var tidligere medejer af og direktør i unihak, som beskæftigede sig
med import og salg af stilladsdele. ved aktieoverdragelsesaftale af 31. august 2007 solgte
harry sneitz-karlsson sin ejerandel af selskabet til materielhuset. de øvrige ejere af unihak,
eva horstmann, annette plejdrup samt christina plejdrup, solgte samtidig deres ejerandele
af selskabet til materielhuset, der herved erhvervede den samlede aktiekapital i unihak. par-
terne var enige om, at det overdragne selskab på overdragelsesdagen skulle indeholde nær-
mere oplistede produkter og rettigheder. overdragelsen skete pr. 1. september 2007. af afta-
len fremgår bl.a.:
       ”…
                                                        3.
       købesummen og dens berigtigelse
       …
       vedrørende indkøb, videresalg mv. oplyser sælger følgende pr. 16. august 2007:
       …
       af de samlede i ordreværende varer, er der for euro 77.765,00, som endnu ikke er videresolgt.
       sælger vurderer at ca. halvdelen af disse varer vil være solgt ved ankomsten. inkluderet i oven-
       nævnte er salg af super9 stilladser til verner nielsen i container med en indkøbspris på euro
       40.143,00 og videresalg euro 52.445,00.
                                               -3-
…
                                                  8.
konkurrenceklausul.
i forbindelse med overdragelse af virksomheden, påtager harry sneitz sig følgende kon-
kurrenceklausul:
8.1.   sælgerne forpligter sig i 2 år fra overdragelsen til ikke at være interesseret – direkte
       eller indirekte – i et foretagne, eventuelt gennem tredjemand – som udfører tilsva-
       rende virksomhed og handler med samme varesortiment som det overdragne sel-
       skab. d.v.s. handel med stilladser og andre tilbehør til byggebranchen. konkurren-
       ceklausulen skal gælde globalt.
8.2.   som interesse i sådan konkurrerende foretagende anses:
a.     direkte eller indirekte ejerskab eller medejerskab af foretagendet.
b.     interesse i foretagendets omsætning eller resultat.
c.     deltagelse i konsortium, joint ventures, eller andre samarbejdsaftaler med foreta-
       gendet.
d.     udførelse af konsulentopgaver eller lignende for foretagendet.
e.     ansættelsesforhold og hverv som kommiteret eller bestyrelsesmedlem i foretagen-
       det.
f.     interesser der efter deres karakter må sidestilles med de nævnte.
g.     interesser af nævnte art i et selskab der direkte eller indirekte har sådanne interes-
       ser i foretagendet.
8.3.   overtrædelse af konkurrenceklausulen medfører pligt til at betale en konventio-
       nalbod stor sek. 250.000,00,- for hver overtrædelse. boden erlægges til unihak ab.
       består overtrædelsen af opretholdelsen af en i strid med konkurrenceklausulen
       værende tilstand anses der at foreligge en overtrædelse pr. påbegyndt kalender-
       måned, hvori overtrædelsen finder sted. må det antages at købers direkte eller in-
       direkte tab ved overtrædelsen, eller det konkurrerende foretagendes berigelse her-
       ved overstiger den anførte konventionalbod, skal tabet erstattes eller hvis denne
       overstiger tabet berigelsen afgives. ved vurdering af berigelsen skal der ikke ske
       fradrag for den derpå hvilende skat.
…
8.5.   parterne aftaler at harry sneitz kan udføre konsulentopgaver for tredjemand i
       unihak regi. de konsulentopgaver som harry sneitz ønsker at påtage sig, skal
       godkendes af ledelsen i unihak ab. kan opgaven godkendes, udarbejder unihak
       ab en aftale med opdragsgiveren om udførelsen af det pågældende arbejde. uni-
       hak ab fakturerer arbejdet, og aflønner harry sneitz. såvel prisen i relation til
       tredjemand, som aflønningen af harry sneitz, aftales fra opgave til opgave.”
                                                    -4-
       harry sneitz-karlsson sendte den 18. maj 2009 en e-mail til hr. hanspal, hvoraf frem-
gik:
       “nice to see you again last week.
       on behalf of verner i send you drawings of a number of standard items. verner want you to
       examin these and see if you will be able to copie them under the trade mark alhak.
       following is important with a new set drawings: all steel quality should exclude q 235-q255
       and q 345. those numbers should be replased with s275jr for base jack, standard with spigot
       and standard with bajonet. all other items in steel should be steel s235jr alternative s235jrg2.
       all items must be issued with the marking ah-09
       general all drawings must have following: drawing number, initial of drafts man, item no, item
       name, steel no, marking, sizes, all horizontal items to show c/c size standard. “
       efter at unihak var blevet bekendt med mailen af 18. maj 2009, skrev advokat torsten
pedersen på vegne af materielhuset den 28. maj 2009 til harry sneitz-karlsson under over-
skriften: ”vedr.: brud på konkurrenceklausul”, at sidstnævntes adfærd var en klar overtræ-
delse af konkurrenceklausulen, og at der følgelig ville blive rejst krav om betaling af konven-
tionalboden på 250.000 sek med forbehold for yderligere kompensation for det tab, som ma-
terielhuset havde lidt.
       i brev af 5. juni 2009 til advokat torsten pedersen bestred advokat per nilsson på veg-
ne af harry sneitz-karlsson, at denne havde handlet i strid med konkurrenceklausulen.
       i sagen er fremlagt et certifikat udstedt af sp (sveriges tekniska forskningsinstitut)
med typekontrol nr. sc0352-09 dateret den 3. februar 2010 med alhak ab som indeha-
ver/producent/leverandør samt alhak modulstillads som produktnavn. certifikatet indehol-
der en nærmere produktbeskrivelse. endeligt er der fremlagt en monteringsvejledning til
alhak modulstillads med frövi blästern ab, solrød stilladser a/s og materialhuset a/s
(norge) som afsendere.
forklaringer
tommy ulrich har forklaret, at han er direktør i samt medejer af materielhuset, som blev stif-
tet i 2004. materielhuset handler med stilladser og stiger, som importeres fra holland og
tyskland og videresælges til trælaster. markedet var oprindeligt geografisk begrænset til
danmark, men ambitionen var at opnå markedsandele i det øvrige skandinavien.
                                                -5-
      i foråret 2005 hørte han første gang gennem en af sine sælgere om harry sneitz-
karlsson, som solgte produkter i sverige af mærket unihak, som harry sneitz-karlsson selv
havde været med til at udvikle. de begyndte derefter at handle sammen. det umiddelbare
indtryk var godt, og produkterne var interessante. harry sneitz-karlsson havde gode erfa-
ringer med unihak samt øvrige biprodukter og kunne noget inden for branchen, som andre
ikke kunne. derudover havde harry sneitz-karlsson kontakter til produktionssteder i kina.
import fra kina ville medføre cirka en halvering af prisen, så på trods af de ekstra transport-
omkostninger ville der være en god avance herved. materielhuset indgik herefter en aftale
med harry sneitz-karlsson om at forhandle disse produkter, som derefter bestiltes hjem fra
kina. omsætningen steg ganske voldsomt. årsagen hertil var dels udviklingen i byggebran-
chen på daværende tidspunkt, dels primært priserne.
      harry sneitz-karlsson oplyste materielhuset om, at stilladstypen unihak var godkendt
i sverige. i danmark skal man blot opfylde nogle generelle krav, mens man i sverige stiller
større krav, herunder en typegodkendelse ved en test foretaget gennem sp. foreligger sådan
godkendelse ikke, skal man igennem en godkendelsesprocedure, som tager 6-12 måneder.
der produceres stilladser af mange forskellige mærker, men de forskellige dele passer sam-
men, hvorfor man sagtens kan skifte mærke undervejs. der er 5-6 konkurrenter, som arbej-
der med mærket unihak.
      i foråret 2007 nævnte harry sneitz-karlsson, at han ville trække sig tilbage, formentlig
grundet pensionsalderen. harry sneitz-karlsson nævnte, at han havde en køber i sverige, og
spurgte, om materielhuset var interesseret. under forhandlingerne om køb fik materielhuset
omsætningstal mv. for perioden 1. januar 2007 – medio oktober 2007. ligeledes oplyste har-
ry sneitz-karlsson om en større ordre, afgivet af verner nielsen, direktør i solrød stilladser
a/s, som er et større udlejningsfirma i københavnsområdet. omsætningen i 2007 med sol-
rød stilladser var ca. 1 mio. kr. en anden stor kunde var frövi blästern ab med en omsæt-
ning på 7 mio. kr. årligt. materielhuset købte unihak dels grundet den store omsætning af
unihak produkter, dels grundet ønsket om at opnå adgang til det svenske marked. i perio-
den op til dette køb var der et fortrinligt samarbejde med harry sneitz-karlsson. de var bl.a.
rundt at besøge kunder i norge og finland, ligesom harry sneitz-karlsson fremlagde alt,
hvad han blev bedt om. men da købesummen var blevet betalt, faldt harry sneitz-karlssons
loyalitet og samarbejdsvillighed. dette viste sig f.eks. ved en tvist med en kunde i norge,
                                                -6-
som skyldte materielhuset 370.000 kr. og ikke ville betale, idet harry sneitz-karlsson havde
lovet kunden en eneforhandlingsret på produktet i norge. her burde harry sneitz-karlsson
have støttet materielhuset og ikke kunden. tilsvarende gjorde sig gældende i relation til et
svensk selskab.
       på det danske marked udviklede salget sig støt og roligt i 2007 og også til dels i 2008.
på det svenske marked forsvandt omsætningen næsten helt efter 31. december 2007. omsæt-
ningen til solrød stilladser a/s faldt også kraftigt i 2008 og forsvandt helt i 2009 og 2010. det-
te fald skete i løbet af meget få måneder.
       materielhuset har et samarbejde med rajinder singh hanspal, som samarbejder lidt
med nogle indiske fabrikker og skaffer stilladsdele hjem. på et tidspunkt rykkede materiel-
huset rajinder singh hanspal for et svar. rajinder singh hanspal fik – formentlig ved en fejl
– flettet mailen af. 18. maj 2009 ind, som herved kom til deres kendskab. han studsede meget
over den, idet den indeholdt en særdeles tydelig opskrift på, hvordan man kopierer et stil-
lads. på daværende tidspunkt kendte han intet til alhak. det er nu blevet til et varemærke i
stil med unihak i norge, sverige og danmark. alhak kan bygges direkte sammen med uni-
hak og omvendt. der er således ingen forskel på de to stilladstyper. monteringsinstruktionen
til alhak viser til sidst tre navne, nemlig materialhuset a/s, norge, frövi blästern ab og sol-
rød stilladser a/s. materialhuset a/s forhandler de samme produkter som materielhuset.
ejeren af alhak er de tre nævnte selskaber, som således gik sammen om at lave en kopi af
unihak. verner nielsen var – udover at være ejer af solrød stilladser a/s – ligeledes ejer af
materialhuset a/s. når harry sneitz-karlsson skrev på vegne af verner nielsen, må han der-
for have indtaget en yderst central rolle i dette forløb. de tre nævnte selskaber har ikke orga-
nisation eller erfaring nok til at opnå stilladstypegodkendelse. harry sneitz-karlsson taler
desuden svensk, hvilket er et krav i relation til sp. idet godkendelsesproceduren hos sp tager
6-12 måneder, må harry sneitz-karlsson have været tidligt i gang. han ved ikke, hvor alhak
bliver produceret, men ifølge de seneste oplysninger sker det i kina.
       materielhusets tab som følge af dette har været hele omsætningen til solrød stilladser
a/s og til frövi blästern ab. et års omsætning til de to nævnte kunder beløb sig til ca. 7 – 7,5
mio. kr.
       materielhuset ønskede at pålægge harry sneitz-karlsson en konkurrenceklausul for at
beskytte markedsandele og for at forhindre harry sneitz-karlsson i at bruge sin ekspertise til
                                                -7-
at starte konkurrerende virksomhed op. han, tommy ulrich, kendte verner nielsen særde-
les godt, men relationerne blev primært holdt på det professionelle plan. han ved ikke, om
harry sneitz-karlsson og verner nielsen havde et personligt venskab.
harry sneitz-karlsson har forklaret, at han siden salget af unihak og indtil december 2007
udførte lidt ulønnet arbejdet for unihak. han blev pensionist i oktober 2007 og er ikke aktiv i
branchen mere.
       unihaks stillads haki er en 50 år gammel stilladstype. der findes to originale stillads-
typer af denne model, som bliver produceret i sverige, hhv. tjekkiet. stilladsdelene hertil er i
høj grad ens, og man sætter typisk sit eget navn på. variationsmulighederne er få. han har
ikke medvirket til at få typegodkendt og certificeret alhak hos sp, men alene ved tilretning
af monteringsvejledningen, som er et krav i sverige. dette gjorde han på opdrag fra sp ved
gunnar söderlind i december 2009 – januar 2010. den fysiske test af produktet var færdig i
efteråret 2009. han sagde ja hertil, idet konkurrenceklausulen var udløbet på dette tidspunkt.
han havde intet haft med alhak at gøre i øvrigt indtil da, hverken salg eller produktion her-
af. han har heller ikke haft noget at gøre med alhak efterfølgende.
      han har skrevet mailen til hanspal, men det handlede alene om nogle tegninger, som
han videresendte som en vennetjeneste for verner nielsen, der grundet en forretningsrejse til
usa ikke selv havde mulighed herfor. han burde ikke have videresendt mailen, men gjorde
det alligevel for at hjælpe en god ven. verner nielsen havde brug for hans hjælp til at få
skabt sit eget stilladssystem. verner nielsen sendte ham derfor nogle standardtegninger,
som verner nielsen bad ham ændre lidt i for at undgå at kopiere. med tanke på sin konkur-
renceklausul afstod han herfra. han videresendte derfor tegningerne til hanspal. årsagen til,
at han ikke blot videresendte mailen, men tilføjede noget tekst hertil, var, at alle ikke kender
de standardmål, som beskrives i mailen. desuden kendte han ikke hanspal så godt. han
modtog ingen honorering herfor. han ved ikke, hvad hanspal herefter gjorde med tegnin-
gerne. nogle af de tal og betegnelser, han skrev i mailen til hanspal, svarer til sp’s betegnel-
ser og er internationale standarder.
      verner nielsen var særdeles velkendt i stilladsbranchen og gik under navnet: ”mr. stil-
lads”. manglede man noget, kunne man altid gå til ham. verner nielsen og han har rejst me-
get sammen og været gode venner igennem 9-10 år. verner nielsen solgte sin andel i solrød
                                              -8-
stilladser a/s i 2009 og var herefter alene ejer af sit holdingselskab og materialhuset a/s i
norge
       han lærte hanspal at kende igennem verner nielsen i 2006 i forbindelse med noget
arbejde, som verner nielsen havde fået lavet i indien, men han har kun truffet hanspal 4-5
gange. hanspal blev betragtet som ekspert indenfor branchen i indien.
       navnet vdn holding fremgik af de nye stilladstegninger, som er fremstillet i ukraine
eller indien.
parternes synspunkter
materielhuset og unihak har gjort gældende, at harry sneitz-karlsson ved sin adfærd har
handlet i strid med konkurrenceklausulen i aktieoverdragelsesaftalens punkt 8. konkurren-
ceklausulen er ikke indgået for at hindre harry sneitz-karlsson i at udfolde sine erhvervs-
muligheder, men for at han ikke skulle skade materielhusets stilling på markedet. konkur-
renceklausulen er helt sædvanlig. konkurrenceklausulens pkt. 8.2 litra f finder anvendelse
på denne sag, idet harry sneitz-knudsen har varetaget interesser for et konkurrerende fore-
tagende, som ganske må sidestilles med udførelse af konsulentopgaver eller lignende som
nævnt i aftalens pkt. 8.2, litra d.
       harry sneitz-karlsson afgav instrukser vedrørende alhak i e-mailen af 18. maj 2009 til
hanspal. harry sneitz-karlsson sendte e-mailen på vegne af en af materielhusets største
kunder. der er ikke blot tale om en videresendelse, men der er foretaget en egentlig behand-
ling og afgivet nærmere instrukser, idet e-mailen indeholdt de oplysninger, som sædvanlig-
vis skrives på en tegning. herved har harry sneitz-karlsson ydet rådgivning og vejledning.
det er i den forbindelse uden betydning, om rådgivningen er ydet til vdn holding eller til
solrød stilladser a/s. der er ikke tale om samme funktion som et buds, idet harry sneitz-
karlsson tydeligt angiver en lang række oplysninger om stålkvalitet, mærkning o.l. harry
sneitz-karlsson burde have afstået herfra eller alternativt blot have videresendt e-mailen,
som han modtog den. dette er formentlig ikke det eneste, som er foretaget, idet harry
sneitz-karlsson netop skrev, at de havde haft et møde ugen forinden. selv hvis denne e-mail
er det eneste, som harry sneitz-karlsson har foretaget sig, er skadevirkningen stadig enorm
for materielhuset, idet det er de samme kunder, som fravristes. harry sneitz-karlsson var
                                                 -9-
vidende om, hvad klausulen indebar, idet han har forklaret, at han ikke gjorde mere end vi-
deresendelse af e-mailen, idet han ikke måtte.
       vedrørende kravet gøres det gældende, at dette i mangel af anden opgørelse må fast-
sættes til den i aftalen fastsatte konventionalbod. der er ikke grundlag for en nedsættelse af
dette beløb, idet det er underordnet, at handlingen er foretaget tæt på konkurrenceklausu-
lens udløb. tabet er væsentligt højere end konventionalboden, men det er umuligt at godtgø-
re det faktiske beløb, idet også øvrige omstændigheder i form af f. eks. finanskrisen har gjort
sig gældende på samme tidspunkt. ganske vist var omsætningen dalende i tiden forud for
den omtalte handling fra harry sneitz-karlsson, men dette var planlagt lang tid i forvejen
som led i at få tømt lagerne og få egne varer ind i stedet for.
harry sneitz-karlsson har gjort gældende, at e-mailen af 18. maj 2009 blev afsendt i verner
nielsens interesse. netop interessen er afgørende for, om konkurrenceklausulens pkt. 8.1 er
overtrådt. harry sneitz-karlsson udførte blot en vennetjeneste for verner nielsen, idet han
ikke selv kunne lave det grundet konkurrenceklausulen. kontakten mellem verner nielsen
og hanspal eksisterede således allerede på det pågældende tidspunkt.
       netop interessen som anført i aktieoverdragelsesaftalens pkt. 8.2 er afgørende for, om
konkurrenceklausulen kan anses for at være overtrådt. harry sneitz-karlssons handling fal-
der ikke ind under nogen af de i litra a-g oplistede tilfælde. harry sneitz-karlsson havde
ikke ejerskab eller medejerskab til solrød stilladser a/s. da tegningerne blev fremsendt,
havde verner nielsen solgt solrød stilladser a/s. solrød stilladser a/s havde ej heller ejer-
skab/medejerskab til vdn holding. harry sneitz-karlsson besad ej heller aktier eller var an-
sat i dette selskab. der var alene tale om en vennetjeneste og ikke en samarbejdskonstrukti-
on. harry sneitz-karlsson modtog ikke nogen form for honorering for sin mellemkomst,
hvorfor der ikke kan være tale om konsulentbistand. hans rolle kan maksimalt sidestilles
med et buds og var alene af ren videreformidlende karakter. denne kan ikke ifølge klausu-
lens pkt. 8.2, litra f, sidestilles med nogen af de øvrige punkter, der forudsætter en eller an-
den form for økonomisk interesse i et foretagende.
       endvidere gøres det gældende, at materielhusets advokat, der har udfærdiget aktie-
overdragelsesaftalen, ikke nøje har defineret, hvilken given aktivitet der ikke må udøves.
koncipistreglen taler således for den forståelse, som er mindst byrdefuld for harry sneitz-
                                                 - 10 -
karlsson. denne havde et stort netværk inden for branchen, hvorfor det ikke vil være rime-
ligt at betragte enhver kontakt som en overtrædelse af konkurrenceklausulen.
        såfremt retten måtte finde, at harry sneitz-karlsson har overtrådt den indgåede kon-
kurrenceklausul, skal der alene betales et mindre beløb end påstået, idet der må tages hensyn
til, at der ved afsendelsen af e-mailen fra harry sneitz-karlsson alene var ca. 3½ måned til
udløb af konkurrenceklausulen.
sø- og handelsrettens afgørelse
det er mellem parterne ubestridt, at der er indgået en konkurrenceklausul som omtalt i ak-
tieoverdragelsesaftalens punkt 8, og at denne var gældende på tidspunktet for e-mailens af-
sendelse den 18. maj 2009. efter e-mailens indhold finder retten, at der ikke blot er tale om en
videresendelse, idet e-mailen tillige indeholder instrukser, hvilket må antages at have haft
betydning for den videre proces med hensyn til udvikling af stilladset af mærket ”alhak”.
retten har lagt vægt på handlingens karakter og ikke på, om arbejdet evt. medførte et hono-
rar for harry sneitz-karlsson. det måtte have stået harry sneitz-karlsson klart, at der var ta-
le om bistand til en konkurrerende virksomhed. harry sneitz-karlsson var endvidere fuldt
bevidst om, at han var bundet af en konkurrenceklausul. harry sneitz-karlsson har således
selv forklaret, at han så sig nødsaget til at afstå fra at være behjælpelig i denne situation, idet
han havde indgået en konkurrenceklausul. retten finder herefter, at mailen er en overtræ-
delse af konkurrenceklausulen, idet mailen indeholder oplysninger, der kan karakteriseres
som værende af konsulentlignende karakter, som angivet i konkurrenceklausulens pkt. 8.2.
d.
        herefter er harry sneitz-karlsson pligtig at betale den i pkt. 8.3 nævnte konventional-
bod på 250.000 sek svarende til 175.775,00 kr. der er ikke grundlag for nedsættelse af boden
som følge af, at overtrædelsen skete i slutningen af klausulens løbetid.
efter sagens omfang og udfald skal harry sneitz-karlsson betale sagsomkostninger til mate-
rielhuset og unihak. disse fastsættes til 35.000 kr. til dækning af advokatsalær og 4.580 kr. til
dækning af retsafgift.
                                              - 11 -
                                     thi kendes for ret:
harry sneitz-karlsson tilpligtes at anerkende, at henvendelsen den 18. maj 2009 til rajinder
singh hanspal er en overtrædelse af den mellem parterne indgåede konkurrenceklausul af
31. august 2007.
harry sneitz-karlsson skal inden 14 dage til materielhuset a/s og unihak ab betale
177.775,00 kr. med tillæg af procesrenter fra den 25. august 2009 samt i sagsomkostninger
39.580 kr. sagsomkostningsbeløbet forrentes efter rentelovens § 8a.
thorkild juul jensen               mette christensen         klaus stampe tønnes pedersen
                                            (sign.)
                                         ___ ___ ___
                               udskriftens rigtighed bekræftes
                       p.j.v. sø- og handelsretten, den 19. maj 2011


text:
                             højesterets dom
                       afsagt fredag den 16. september 2011
sag 367/2010
(1. afdeling)
rigsadvokaten
mod
t
(advokat jakob warrer, beskikket)
i tidligere instanser er afsagt dom af retten i roskilde den 18. maj 2010 og af østre landsrets
1. afdeling den 28. september 2010.
i pådømmelsen har deltaget fem dommere: børge dahl, poul søgaard, jytte scharling,
vibeke rønne og oliver talevski.
påstande
dommen er anket af tiltalte, t, med principal påstand om, at sagens forhold henføres under
våbenlovens § 10, stk. 1, og ikke under straffelovens § 192 a, subsidiært at straffen nedsættes
til fængsel i 1 år.
anklagemyndigheden har påstået stadfæstelse.
anbringender
t har til støtte for den principale påstand gjort gældende, at der ud fra en samlet bedømmelse
af de foreliggende omstændigheder ikke er grundlag for at fastslå, at besiddelsen af våbnet
med tilhørende ammunition er sket under særlig skærpende omstændigheder som nævnt i
straffelovens § 192 a, stk. 1, nr. 1. der foreligger alene skærpende omstændigheder som
nævnt i våbenlovens § 10, stk. 1, og straffen bør ikke overstige 6 måneders fængsel. han har
nærmere anført, at han fandt våbnet i 2007, og at det hele tiden har været opbevaret på bopæ-
len. våbnet blev ikke opbevaret umiddelbart tilgængeligt, og der var ikke skarpladt ammuni-
                                               - 2 -
tion i kammeret. våbnet har ikke været anvendt til et strafbart forhold, og han er ikke kommet
i besiddelse af det på en strafbar måde. han er ikke tilknyttet noget kriminelt miljø, og han
har ikke anskaffet våbnet for at beskytte sig over for andre personer.
han har til støtte for den subsidiære påstand gjort gældende, at der ikke foreligger særlige
omstændigheder, som giver grundlag for at fastsætte straffen til mere end fængsel i 1 år.
dommene fra 1999 og 2003 er indgået i bedømmelsen af, hvorvidt forholdet skal henføres
under straffelovens § 192 a, og kan således ikke føre til en strengere straf end lovens mini-
mumsstraf.
rigsadvokaten har over for ts principale påstand gjort gældende, at hans besiddelse af et
oversavet jagtgevær med tilhørende ammunition udgør en overtrædelse af straffelovens § 192
a, stk. 1, nr. 1, idet våbenbesiddelsen ud fra en samlet vurdering af de foreliggende omstæn-
digheder må anses at have indebåret en nærliggende risiko for, at våbnet ville blive brugt til
fare for andre. han var på sin bopæl i besiddelse af et funktionsdygtigt skydevåben, som han
selv havde sat i stand, og han havde ammunition hertil. våbnet og ammunitionen blev opbe-
varet sammen og lettilgængeligt. det oversavede jagtgevær havde ikke noget lovligt formål,
og han er flere gange dømt for røveri mod pengeinstitutter, bl.a. under anvendelse af et over-
savet jagtgevær. han er endvidere dømt for bl.a. overtrædelse af straffelovens § 266 og § 252
i forbindelse med besiddelse af en skarpladt pistol.
rigsadvokaten har vedrørende straffastsættelsen gjort gældende, at der henset til, at t tidli-
gere er straffet flere gange for overtrædelse af våbenloven, bør udmåles en højere straf end
lovens minimumsstraf. der er herved henvist til de retningslinjer for strafudmålingen, der er
angivet i forarbejderne til lov nr. 501 af 12. juni 2009 og lov nr. 411 af 10. juni 1997 vedrø-
rende fastsættelse af straf for ulovlig besiddelse af skydevåben i gentagelsestilfælde. efter
rigsadvokatens opfattelse skal straffen herefter være fængsel mellem 1 år og 4 måneder og 1
år og 8 måneder, jf. herved bemærkningerne om straffen i gentagelsestilfælde i lovforslag nr.
211 af 20. april 2008 i de almindelige bemærkninger under punkt 3.2.4. når der alene er på-
stået stadfæstelse af straffen på fængsel i 1 år og 3 måneder, skyldes det, at anklagemyndig-
heden under ankesagen ved landsretten påstod stadfæstelse af den straf på fængsel i 1 år og 3
måneder, som byretten havde idømt.
                                                - 3 -
hvis højesteret ikke finder, at forholdet kan henføres under straffelovens § 192 a, stk. 1, nr. 1,
foreligger der skærpende omstændigheder som anført i våbenlovens § 10, stk. 1. henset til, at
der er tale om gentagelsestilfælde, bør straffen udmåles til ikke under 10 måneders fængsel.
supplerende oplysninger
t er yderligere straffet bl.a. ved østre landsrets ankedom af 27. marts 1996 med fængsel i 3
år, der omfattede en reststraf på 265 dage. han blev fundet skyldig i bl.a. røveri efter straffe-
lovens § 288, stk. 1, nr. 1, idet han ved trussel med en attrappistol havde tvunget en bankansat
til at udlevere 116.750 kr.
ved dom af 15. oktober 1996 fra retten i sorø blev t straffet med fængsel i 2 år og 6 måne-
der for røveri, jf. straffelovens § 288, stk. 1, nr. 1. han havde ved trussel med en attrappistol
tvunget to bankansatte til at udlevere 30.600 kr.
ved dom af 11. august 1999 fra retten i helsingør blev t som anført af byretten straffet med
fængsel i 1 år. han blev fundet skyldig i overtrædelse af straffelovens § 266 ved at have truet
sig til at få den først ankomne taxa, idet han over for en anden fremtog en pistol og tog lade-
greb. han blev endvidere fundet skyldig i overtrædelse af våbenloven ved på taxaholdeplad-
sen at være i besiddelse af pistolen isat magasin med 7 skarpe patroner. han blev også fundet
skyldig i overtrædelse af straffelovens § 252 ved under kørslen i taxaen at have siddet på for-
reste passagersæde med en skarpladt og afsikret pistol, hvorfra der afgik et skud, der ramte
ham i låret og fortsatte ud på den anden side, hvor projektilet ramte vedhænget til bilens tæn-
dingsnøgle og fortsatte ind i instrumentbrættet, ligesom han efterfølgende beholdt pistolen på
sig. endelig blev han fundet skyldig i overtrædelse af straffelovens § 119, stk. 1, ved mindst
en gang at have truet en politiassistent med at give denne en kugle mellem øjnene.
ved østre landsrets ankedom af 17. marts 2004 blev t som anført af byretten straffet med
fængsel i 3 år og 6 måneder. han blev fundet skyldig i røveri efter straffelovens § 288, stk. 1,
nr. 1, ved i forening med to andre ved trussel med oversavet jagtgevær at have frataget en
bankansat ca. 127.000 kr. han blev endvidere fundet skyldig i overtrædelse af våbenloven ved
i forening med de to andre, der deltog i røveriet, at have besiddet et oversavet dobbelt glatlø-
bet haglgevær og 9 stk. jagtpatroner.
                                                - 4 -
højesterets begrundelse og resultat
vedrørende straffelovens § 192 a, stk. 1, nr. 1
ved højesterets dom af 25. juni 2010 (ufr 2010 side 2552) er det fastslået, at det beror på en
samlet vurdering af de foreliggende omstændigheder, om besiddelse af skydevåben på ikke
offentligt tilgængeligt sted må anses for begået under særlig skærpende omstændigheder i
straffelovens § 192 a, stk. 1’s forstand, og at der herved kan lægges vægt på de momenter, der
er nævnt i forarbejderne til lov nr. 411 af 10. juni 1997 (den tidligere bestemmelse i våben-
lovens § 10, stk. 2) og til lov nr. 501 af 12. juni 2009 (straffelovens § 192 a). som anført i
højesterets domme af 15. november 2010 (ufr 2011 side 494, 498, 502 og 504) skal der læg-
ges vægt på, om besiddelsen af skydevåbnet efter en samlet vurdering må anses at have inde-
båret en nærliggende risiko for, at det ville blive brugt til fare for andre.
t er fundet skyldig i på sin bopæl at have været i besiddelse af et oversavet jagtgevær med til-
hørende ammunition. våbnet, der var funktionsdygtigt, og den hertil hørende ammunition
blev opbevaret på hans værelse i en plasticpose, der lå i et almindeligt skab. han er tidligere
flere gange straffet for overtrædelse af våbenloven og for personfarlig kriminalitet, herunder
for røveri i 2003, hvor der blev truet med et oversavet jagtgevær.
under disse omstændigheder finder højesteret efter en samlet vurdering, at ts besiddelse af
våbnet må anses at have indebåret en nærliggende risiko for, at det ville blive brugt til fare for
andre. forholdet er derfor med rette henført under straffelovens § 192 a, stk. 1, nr. 1.
straffastsættelsen
som anført i højesterets dom af 25. juni 2010 må straffen for et tilfælde som det foreliggende
som udgangspunkt fastsættes til fængsel i 1 år, som er minimumsstraffen for overtrædelse af
straffelovens § 192 a, stk. 1.
det forhold, at ts forstraffe er indgået i bedømmelsen af, om hans våbenbesiddelse må anses
at have indebåret en nærliggende risiko for, at våbnet ville blive brugt til fare for andre og
dermed er sket under særlig skærpende omstændigheder som nævnt i straffelovens § 192 a,
stk. 1, udelukker ikke, at det ved straffens fastsættelse kan indgå som en skærpende omstæn-
dighed, at han tidligere er straffet af betydning for sagen, jf. straffelovens § 81, nr. 1.
                                             - 5 -
højesteret finder herefter ikke grundlag for at ændre straffen på fængsel i 1 år og 3 måneder.
t har været frihedsberøvet fra den 6. februar 2010 til den 29. november 2010.
                                    thi kendes for ret:
landsrettens dom stadfæstes.
t skal betale sagens omkostninger for højesteret.

source: retspraksis

LICENSE:
Creative Commons Legal Code

CC0 1.0 Universal

type: caselaw

jurisdiction: Denkmark


text:
                                         udskrift
                                              af
                         sø- & handelsrettens retsbog
                                        ____________
den 16. februar 2018 kl. 10:00 blev retten sat af konstitueret dommer anonymiseret
der foretoges:
b-69-17
skak enterprise aps u/konkurs
(advokat boris k. frederiksen)
mod
     sagsøgte
(advokat khuram riaz ahmed)
ingen var mødt.
der afsagdes sålydende
                                         kendelse:
indledning og parternes påstande
                                                -2-
denne sag drejer sig om konkurskarantæne i tilknytning til behandling af konkursboet efter
skak enterprise aps.
kurator, advokat boris frederiksen v/advokatfuldmægtig anonymiseret , har nedlagt påstand
om, at       sagsøgte        pålægges konkurskarantæne i tre år.
      sagsøgte        har nedlagt påstand om frifindelse, subsidiært at konkurskarantæne på-
lægges for en kortere periode end tre år.
sagen er afgjort efter mundtlig forhandling.
oplysninger i sagen
skak enterprise aps blev stiftet den 29. juli 2010 af         sagsøgte       med en selskabska-
pital på 80.000 kr.       sagsøgte        var fra den 29. juli 2010 og frem til den 2. september
2015 registreret som direktør i selskabet.
selskabets formål var udførelse af gulvbelægninger og vægbeklædning. selskabet havde
regnskabsår fra den 1. juli til den 30. juni. første regnskabsår løb fra den 29. juli 2010 til den
30. juni 2011.
selskabet blev på grundlag af en konkursbegæring fra skat, der blev modtaget den 3. august
2015 i sø- og handelsretten, taget under konkursbehandling den 2. september 2015, hvor ad-
vokat boris frederiksen blev udpeget som kurator.
der er i konkursboet ifølge kurator anmeldt krav i medfør af konkurslovens § 97 med
1.428.415,23 kr., hvoraf 1.400.500,90 kr. vedrører krav anmeldt af skat.
skifteretten tog den 11. januar 2017 kurators indstilling af 3. januar 2017 om at indlede kon-
kurskarantænesag mod           sagsøgte        til følge.
                                                  -3-
om sagens øvrige omstændigheder fremgår af kurators processkrift, der blev indgivet den 7.
februar 2017, at        sagsøgte         under skifteretsmødet ved konkursdekretets afsigelse
den 2. september 2015 oplyste, at bogføringsmaterialet befandt sig hos selskabets revisor
person 1 . person 1 , der også var til stede, lovede at udlevere materialet til kurator. mate-
rialet blev dog efterfølgende ikke udleveret trods flere rykkere fra kurator.
      sagsøgte        oplyste i starten af juli 2016 til konkursboet, at materialet fortsat befandt
sig hos revisor, og at revisor ville sørge for, at materialet blev udleveret. revisor besvarede
dog ikke efterfølgende konkursboets henvendelser.
      sagsøgte        blev herefter indkaldt til at afgive forklaring i skifteretten den 25. okto-
ber 2016, hvor han oplyste, at revisor ville udlevere materialet til konkursboet senest den 8.
november 2016.
konkursboet fik den 4. november 2016 udleveret bogføringsbilag for 3. og 4. kvartal 2014 og
1. og 2. kvartal 2015 samt fakturaer for 2014/2015.
konkursboet havde inden vidneafhøringen i skifteretten modtaget udskrift af bogførings-
konti for regnskabsåret 2012-2013 fra          sagsøgtes       advokat. yderligere blev der mod-
taget kontoudtog med posteringer, der ikke var i kronologisk rækkefølge. kontoudtoget
vedrørte i hvert fald årene 2012 og 2013, men det var uklart, om kontoudtoget er fuldstæn-
digt, og hvilken periode det dækker.
konkursboet forsøgte efterfølgende at få bekræftet, at alt regnskabsmateriale nu var udleve-
ret. revisor anførte i den forbindelse, at han havde afleveret samtlige bilagsmapper. han an-
førte yderligere, at selskabet havde elektronisk bogføring i economic. konkursboet fik efter-
følgende den 7. december 2016 adgang til economic, og konstaterede ved gennemgangen
heraf, at selskabets bogføring for perioden 1. juli 2013 til den 30. juni 2014 befandt sig i eco-
nomic, men at underliggende bilag manglede, og at der ikke fandtes bogføring for andre år.
                                                 -4-
konkursboet konstaterede således, at selve bogføringen manglede for hele perioden bortset
fra regnskabsåret 2012-2014, og at bilag frem til 3. kvartal 2014 manglede.
konkursboet blev kontaktet af politiet, som oplyste, at          sagsøgte      var blevet sigtet
for overtrædelse af straffelovens § 289 på baggrund af en tiltalebegæring fra skat. skat havde
således vurderet, at         sagsøgte       havde modtaget udbytte fra selskabet gennem kon-
tanthævninger i perioden 2010-2012.
      sagsøgte         har i svarskriftet bl.a. bemærket, at han havde antaget en professionel
revisor    person 1   til at varetage selskabets bogføring. det kan derfor ikke komme ham til
skade, at der ikke foreligger fuldstændig bogføring i en periode uden for den relevante tids-
periode.
sagen blev berammet til hovedforhandling den 30. august 2017 ved sø- og handelsret-
ten.
under hovedforhandlingen oplyste advokat khuram riaz ahmed på vegne af sin kli-
ent, at straffesagen mod           sagsøgte       , der verserer ved retten på frederiks-
berg, var blevet udsat, og at han forventede, at anklagemyndigheden ville hæve sagen.
revisor     person 1   havde under et retsmøde den 18. august 2017 ved retten på fre-
deriksberg oplyst, at han havde yderligere regnskabsmateriale, som ikke var blevet ud-
leveret til kurator. oplysningerne, der var angivet i kurators processkrift, var herefter
ikke længere dækkende for sagen. han ville sende oplysningerne fra revisoren inden 2
uger til kurator.
efter parternes samstemmende anmodning blev sagen herefter udsat.
den 11. oktober 2017 indgav kurator replik i sagen. det blev her angivet, at kurator ik-
ke havde modtaget de lovede oplysninger.
kurator fastholdt herefter påstanden om konkurskarantæne.
                                                -5-
det blev supplerende i replikken bl.a. anført, at alle a-skatter siden 2013 har været fo-
reløbigt ansat, hvilket skyldes manglende angivelser. det samme gælder for am-
bidrag. moms er heller ikke blevet angivet fra og med 3. kvartal 2013. selskabet har så-
ledes efter oplysningerne fra skat ikke angivet a-skat, am-bidrag eller moms siden
sommeren 2013. det vil sige, at forpligtelsen hertil er blevet tilsidesat i en periode på
mere end 2 år op til konkursdekrets afsigelse. det er udokumenteret, at revisor har fo-
retaget alle indberetninger til skat.   der er blevet foretaget en række udbetalinger til
      sagsøgte        , som er bogført som løn. dette dokumenterer, at der er blevet ud-
betalt lønninger fra selskabet, som var indeholdelsespligtige. der har således været
drift i selskabet, der har genereret krav på a-skat og am-bidrag. der er herudover ble-
vet indkøbt byggematerialer mv. dette dokumenterer, at der har været momspligtig
drift i selskabet. det er på den baggrund umuligt for det offentlige at opgøre sit eksakte
tab som følge af konkursen.
ved duplik af 10. november 2017 fremlagde            sagsøgte       udskrift af retsbogen
fra retten på frederiksberg fra retsmødet den 18. august 2017. da det ikke havde været
muligt at få fat på    person 1  , havde det ikke været muligt at fremlægge de varslede
oplysninger om indberetninger til skat.
af udskriften fra retsbogen fra retten på frederiksberg fremgik det, at sagen var blevet
udsat på anklagemyndighedens overvejelse af beviserne i sagen og på overvejelser om
yderligere vidneførelse og undersøgelse af, om skat havde modtaget materiale fra
2012.
      sagsøgte         bemærkede i duplikken, at det måtte lægges til grund, at han hav-
de opfyldt sine forpligtelser i henhold til bogføringsloven, hvorfor retten ikke kunne
tage forhold herom med i sin bedømmelse.
der blev den 13. december 2017 afholdt forberedende møde i sø- og handelsretten,
hvor sagen blev berammet til ny hovedforhandling den 19. januar 2018. der blev aftalt
                                                  -6-
ny frist til den 21. december 2017 for          sagsøgte        til at fremlægge oplysninger-
ne om indberetninger til skat, der er foretaget af revisor.
i processkrift 1 af 3. januar 2018 bemærkede kurator bl.a., at de pågældende oplysnin-
ger fra revisor endnu ikke var blevet modtaget.
efterfølgende blev der fremlagt dokumentation for indberetninger i form af lønsedler
for perioden juli 2011 til marts 2012.
under hovedforhandlingen den 18. januar 2018 blev der fremlagt kvitteringer fra skat
med angivelser for 2013-2015, som var blevet modtaget fra revisor (bilag b). disse kvit-
teringer viste, at der i perioden marts 2013-juli 2015 var foretaget nulangivelser over
for skat.
forklaringer
      sagsøgte          har forklaret bl.a., at skak enterprise aps blev stiftet i 2010. selskabet
beskæftigede sig med håndværksarbejde. de lavede gulve. det var ham, der var direktør og
eneste ansatte. han fik bistand af sin gode ven                  person 2               med papirar-
bejdet, fordi han selv har svært ved at læse. de hyrede en revisor         person 1     der skulle stå
for regnskaberne og indberetningerne til skat. det var aftalen, at                  person 2
          skulle have kontakten til    person 1    og aflevere papirerne til     person 1     han fik
løbende at vide, at alt var ok.    person 1     sagde, at der blev betalt til skat. efterfølgende fik
han så at vide, at dette ikke var tilfældet. han havde vel møde med           person 1    ca. 3-4 gan-
ge i selskabets levetid. det var person 1 , der lavede regnskaberne. de havde danske bank
som bankforbindelse.                 person 2               afleverede fakturaerne til     person 1
han ved ikke, hvad der skete. de har ikke kun betalt de private kreditorer og undladt at be-
tale til skat. han fik udbetalt ml. 12.500 kr. og 15.000 kr. om måneden i løn. han ved ikke,
hvorfor lønnen ikke blev indberettet til skat. han fik ikke selskabet til at betale private reg-
ninger, og han kan derfor ikke forstå, hvad posteringerne til bl.a. viaplay, netflix og oister
på ekstraktens side 72-73 dækker over. han købte varer til firmaet hos scandinova, starck og
                                                  -7-
harald nyborg. han købte gerne varerne kontant, idet forretningerne ikke kunne tage sel-
skabets mastercard. de kontante hævninger bl.a. på side 76-77 i ekstrakten var således kon-
tanthævninger til driften af selskabet i form af materialer til arbejdet. de havde et kontor til
materialer i valby.              person 2               var ikke ansat i selskabet.    person 2
                   hjalp ham bare som en ven med at læse papirerne, og              person 2
              fik ikke løn. selskabets kunder betalte også kontant, og han gav kvitteringerne
til             person 2             . han var ikke selv inde over regnskaberne. han skrev ba-
re under på årsrapporten. han gennemgik den ikke. han forstod ikke, hvordan konkurssitu-
ationen opstod. han kan ikke huske de konkrete datoer. han har aldrig set nogle rykkerbre-
ve fra skat. han kan ikke huske, om der var drift i selskabet i 2015, men det var der nok. han
har afleveret værktøj, materialer og selskabets bil til kurator. han har løbende samarbejdet
med kurator.
som vidne har      person 1    forklaret bl.a., at han er uddannet revisorassistent. han er ikke
uddannet revisor, men revisor er ikke en beskyttet titel. han har gennem de sidste 10-12 år
bistået selskaber med regnskabsarbejde. han hjalp skak enterprise aps med regnskaberne.
det var hovedsagelig                person 2              , som han havde kontakt med. det var
en revisor i jylland (krogh & thomsen), der lavede revisionen for selskabet for 2010/2011.
selskabet havde på det tidspunkt revisionspligt.                    person 2              stod for
bogføringen. han fik selv kontoudtog via programmet summa summarum.
de nåede lige at aflevere regnskabet for 2010/2011, inden selskabet røg til tvangsopløsning.
revisor tog ikke forbehold i regnskabet. efterfølgende blev revisionspligten for selskabet op-
hævet. han hjalp herefter med regnskaberne. han opdagede i 2012, at der ikke var sket kor-
rekt lønindberetning. han fik ikke bilagene løbende fra selskabet, så det var derfor svært at
assistere. han kunne derfor ikke indberette løn korrekt til skat. han fik heller ikke altid bog-
føringen, så han var nødt til at efterregulere. bilag b viser disse forsøg på efterreguleringer.
de skønsmæssigt ansatte beløb fra skat i brevet af 20. juli 2015 var ikke korrekte. han var
derfor nødt til at lave 0-angivelser for at nulstille beløbene. efterfølgende ville han så indbe-
rette de rigtige beløb, men det kom aldrig så vidt, fordi selskabet gik konkurs. angivelserne
                                                  -8-
blev først lavet den 12. august 2015, fordi han havde sommerferie. han kendte ikke til kon-
kursbegæringen. han talte med kammeradvokaten, og de sagde et beløb, der var helt hen i
vejret, som var baseret på foreløbige ansættelser på et forkert grundlag. 0-indberetningerne
var helt i overensstemmelse med reglerne. de blev således ikke lavet for at skjule noget, men
alene for at nulstille de forkerte beløb. han tilbød kammeradvokaten at lave de rigtige ind-
beretninger efterfølgende, for han havde papirerne, men det blev afvist. alle posteringerne i
ekstrakten side 72-73 (netflix, viaplay mv.) er alle private hævninger. der var en mellem-
regningskonto med           sagsøgte         . posteringerne på ekstraktens side 77, hvor der er
anført ”hasse”, skulle der stå ”kasse”. der blev udbetalt aconto-løn fra kontoen.
parternes synspunkter
kurator har i det væsentligste procederet i overensstemmelse med sit påstandsdokument,
hvoraf bl.a. følgende fremgår:
”…
kurator gør til støtte for den nedlagte påstand overordnet gældende, at betingelserne for at
pålægge        sagsøgte        konkurskarantæne, jf. konkurslovens § 157, er opfyldt.
kurator har indstillet til konkurskarantæne
den første betingelse er, at kurator skal have indstillet til konkurskarantæne. det er sket i
denne sag, og betingelsen er dermed opfyldt.
groft uforsvarlig forretningsførelse
     sagsøgte         har udvist groft uforsvarlig forretningsførelse, idet:
    1)        sagsøgte        groft har tilsidesat pligten til at angive og indbetale a-skat, am-
        bidrag og moms i perioden fra marts 2013 til konkursdekretets afsigelse i september
        2015, og
                                                    -9-
    2) konkursen har ført til et betydeligt tab for især skat og den offentlige statskasse,
         idet der ikke har kunnet konstateres nogen aktiver i konkursboet, og da konkursen
         skyldes manglende afregning af skatter og afgifter til skat. tabets nærmere størrelse
         kan ikke opgøres, idet selskabet konsekvent har undladt at foretage angivelser af a-
         skat, am-bidrag og moms.
angivelse og indbetaling af a-skat, am-bidrag og moms
følgende fremgår af de særlige bemærkninger til konkurslovens § 157 i lovforslaget om kon-
kurskarantæne:
       ”som eksempler på forhold, der efter en konkret vurdering kan tale for, at der har været tale om
       groft uforsvarlig forretningsførelse, kan nævnes tilsidesættelse i væsentligt omfang af forpligtel-
       ser med hensyn til bogføring, regnskabsaflæggelse, momsangivelse og momsafregning og inde-
       holdelse og afregning af a-skat.” (mine fremhævninger)
      sagsøgte          har som direktør i skak enterprise aps haft det overordnede ansvar
for, at der skete korrekt angivelse og afregning af a-skat, am-bidrag og moms. en sådan an-
givelse og afregning er ikke sket, og det udgør i sig selv groft uforsvarlig forretningsførelse.
der har været skatter og afgifter at angive
skat har anmeldt et krav på kr. 1.406.250,90 i boet (bilag 3). af konkursbegæringen (bilag 4)
indgivet af skat fremgår, at alle a-skatter siden marts 2013 har været foreløbigt fastsat,
hvilket skyldes manglende angivelser. det samme gælder for am-bidrag. moms er heller ik-
ke blevet angivet fra og med 3. kvartal 2013.
selskabet har således ifølge oplysningerne fra skat ikke angivet a-skat, am-bidrag eller
moms siden sommeren 2013. det vil sige, at forpligtelsen hertil er blevet tilsidesat i en perio-
de på mere end 2 år op til konkursdekretets afsigelse.
det fremgår af selskabets bogføring (bilag 6), at der er blevet foretaget en række udbetalinger
til       sagsøgte        , som er bogført som løn. dette dokumenterer, at der er blevet udbetalt
                                              - 10 -
lønninger fra selskabet, som var indeholdelsespligtige. der har således været en drift i sel-
skabet, der har genereret krav på a-skat og am-bidrag. alligevel er der ikke blevet foretaget
indberetninger til skat.
herudover fremgår det af den fremlagte bogføring, at der inden for det seneste år op til kon-
kursdekretets afsigelse er indkøbt byggematerialer eller lignende. det dokumenterer, at der
har været drift i selskabet. driften har været momspligtig, men der er alligevel ikke sket an-
givelse eller betaling af momstilsvar.
indberetningerne var      sagsøgtes      ansvar og er ikke foretaget
      sagsøgtes        advokat oplyste på retsmødet den 30. august, at selskabets revisor hav-
de foretaget alle indberetninger til skat. henset til, at skat har opgjort sin fordring ud fra
foreløbige fastsættelser må forklaringen om, at der faktisk er blevet angivet, klart have for-
modningen imod sig. det er udokumenteret, og det bestrides af kurator.
      sagsøgtes         advokat oplyste den 30. august 2017, at han ville sende oplysningerne
fra revisor og herudover en retsbog fra retten på frederiksberg inden for 2 uger. konkurs-
boet indgav replik med reviderede anbringender den 11. oktober 2017, idet oplysningerne
endnu ikke var blevet modtaget.
den 10. november 2017 fremlagde             sagsøgte           den efterspurgte retsbog sammen
med sin replik og oplyste, at han ville sende de manglende oplysninger fra revisor inden for
2 uger.
den 13. december 2017 blev der afholdt telefonisk retsmøde.              sagsøgtes      advokat
oplyste, at de manglende oplysninger ville blive fremlagt senest den 21. december 2017. sa-
gen blev samtidig berammet til hovedforhandling den 19. januar 2018.
oplysningerne er fortsat ikke fremkommet. det må tillægges bevismæssig betydning, jf.
retsplejelovens § 343.
                                                - 11 -
det må derfor lægges til grund, at der – i overensstemmelse med det af kurator anførte – ik-
ke er sket indberetning af a-skat, am-bidrag og moms til skat. det stemmer overens med,
at skat har anmeldt sit krav på baggrund af foreløbige angivelser.
      sagsøgte         har den 9. januar 2018 har fremlagt følgende dokumentation for indbe-
retninger:
    - lønsedler for perioden juli 2011 til marts 2012 (9 stk.)
    - mails i marts 2012 vedr. indberetninger (2 stk.)
herudover har revisor      person 1    i mail af 9. januar 2018 oplyst, at ”efterfølgende får vi ad-
gang til e-indkomst i december 2012 og lønnen fremadrettet bliver indberettet den vej igennem.”
kurator fastholder som anført, at der ikke er sket indberetning fra marts 2013 og fremefter.
det af       sagsøgte        fremlagte materiale vedrører en anden (og tidligere) periode uden
relevans for sagen om konkurskarantæne, og det dokumenterer i øvrigt ikke, at der er sket
indberetning. revisor     person 1's   udsagn er udokumenteret og kan ikke tillægges betyd-
ning.
det giver ikke mening at føre bevis for angivelser gennem mundtlig forklaring fra revisor
  person 1   , da det vil være yderst vanskeligt at undersøge postulater nærmere under selve
hovedforhandlingen.
endelig gør kurator gældende, at          sagsøgte        som direktør var overordnet ansvarlig
for at foretage indberetningerne til skat. dette ansvar kan ikke uddelegeres til en revisor
uden nogen kontrol med, om skat faktisk modtog indberetningerne. det ændrer ikke ved
vurderingen af konkurskarantæne, selv hvis revisor efter afsigelse af konkursdekret har for-
søgt at foretage efterangivelser til skat.
pligten til at indberette a-skat, am-bidrag og moms er en løbende forpligtigelse, hvilken
utvivlsomt ikke er iagttaget.
                                                    - 12 -
manglende angivelse er strafbar
eftersom der overhovedet ikke er angivet til skat, må forholdet betegnes som meget groft.
det bemærkes, at a-indkomst skal indberettes i henhold til indkomstregisterloven. mang-
lende indberetning heraf kan straffes efter lovens § 11:
        ”stk. 1. indberetningspligtige efter § 2, der, uden at forholdet omfattes af straffebestemmelser i
        anden lovgivning, forsætligt eller af grov uagtsomhed undlader rettidigt at opfylde en pligt, der
        påhviler den pågældende i medfør af § 3 eller § 4, stk. 1 eller 2, straffes med bøde.
        stk. 2. den, som forsætligt eller groft uagtsomt undlader at foretage genindberetning inden for
        den frist, som told- og skatteforvaltningen har meddelt efter § 4, stk. 3, straffes med bøde.
        (…)”
tilsvarende straffebestemmelse findes vedrørende manglende angivelse af momstilsvar i
momslovens § 81.
henset til de manglende angivelser af a-skat, am-bidrag og moms er det umuligt for det of-
fentlige at opgøre sit eksakte tab som følge af denne konkurs. det fremgår dog ud fra bogfø-
ringen, at der har været drift i over et år op til konkursdekretets afsigelse, uden der er sket
behørige angivelser.
samlet set er den fuldstændigt manglende angivelse af a-skat, am-bidrag og moms groft
uagtsom forretningsførelse. det gælder særligt, når der slet ikke er sket angivelse eller beta-
ling, og når det er gennem en så lang periode.
skat og det offentlige generelt har lidt et betydeligt tab
skats krav mod boet er skønsmæssigt fastsat til 1,4 mio. kr., jf. bilag 3. herudover er der
anmeldt krav for cirka kr. 25.000,-. konkursen førte således i hovedsagen til tab for det of-
fentlige. tabets størrelse er konkret ikke mulig at opgøre eksakt grundet manglende angivel-
ser, jf. ovenfor.
                                                   - 13 -
af bogføringen (bilag 6) fremgår, at der har været drift i selskabet. selv om den manglende
angivelse af skatter og afgifter gør, at det ikke er muligt at opgøre skatte-/afgiftskravet, er det
ud fra bogføringen og den derigennem dokumenterede drift tydeligt, at det offentlige har
lidt et betydeligt tab.
størrelsen på skats skønnede tab vægter i sig selv for, at der bør pålægges konkurskaran-
tæne.
der henvises i den forbindelse til sø- og handelsrettens afgørelse af 5. maj 2015 i sag nr. b-3-
14, hvor der i kendelsen blandt andet lægges vægt på ”en ikke ubetydelig gæld”, der ud-
gjorde under kr. 1,9 mio., hvoraf gælden til skat udgjorde cirka kr. 470.000,-.
yderligere henvises der til sø- og handelsrettens kendelse i b-19-14 afsagt den 8. oktober
2014, hvor retten pålagde en direktør konkurskarantæne i 3 år, ud fra en samlet bedømmelse
af sagens omstændigheder, herunder det forhold, at direktøren havde undladt at betale a-
skat, am-bidrag og moms for 100.000 kr.
den tidsmæssige betingelse
det er videre en betingelse for pålæg af konkurskarantæne, at 1 års-fristen i konkurslovens §
157, stk. 1, 1. pkt., 2. led, er opfyldt.
i den forbindelse følger det af de særlige bemærkninger til konkurslovens § 157 i lovforslag
nr. 131 af 30. januar 2013 om ændring af konkursloven, retsplejeloven og retsafgiftsloven, s.
28, at
                ”det forudsættes endvidere, at den groft uforsvarlige adfærd skal have fundet sted sene-
                re end et år før fristdagen[…] ”.
den tidsmæssige betingelse er opfyldt for så vidt angår den manglende overholdelse af plig-
ten til at angive og betale am-bidrag, a-skat og moms, idet ingen af de tre skatter/afgifter er
angivet det sidste år før fristdagen, og idet der ikke er sket betaling i henhold til de foreløbi-
ge fastsættelser.
                                                - 14 -
den tidsmæssige betingelse er ligeledes opfyldt i forhold til restancen til det offentlige, idet
den i hovedsagen er opbygget senere end et år før fristdagen. således ses det, at restancen
voksede med kr. 112.000,- det sidste år før fristdagen (fristdagen er 3. august 2015), og at der
ikke er blevet gjort noget for at afvikle den allerede eksisterende restance, mens alle andre
kreditorer tilsyneladende har fået dækket deres krav.
rimelighedsbetingelsen
kurator gør i denne forbindelse gældende, at det under hensyn til              sagsøgtes
handlemåde og omstændighederne i øvrigt er rimeligt at pålægge              sagsøgte       kon-
kurskarantæne, jf. konkurslovens § 157, stk. 2.
       sagsøgte       har drevet en virksomhed, hvor han i en periode på mere end 2 år op til
konkursdekretets afsigelse undlod at angive og afregne a-skat, am-bidrag og moms. skat
har som følge heraf lidt et tab på cirka kr. 1,4 mio. det fremgår ud fra bogføringen, at der har
været drift i selskabet og lønudbetalinger.
derfor er det rimeligt at pålægge konkurskarantæne.
karantæneperioden
endelig gør kurator gældende, at           sagsøgte       skal pålægges konkurskarantæne i tre
år, jf. konkurslovens § 15, stk. 1, idet ingen særlige grunde taler for at pålægge sagsøgte
          konkurskarantæne i en kortere periode end tre år.
jeg bemærker, at den forløbne tid fra konkursdekretets afsigelse til hovedforhandling af sa-
gen om konkurskarantæne i hovedsagen skyldes               sagsøgtes       forhold, idet det har
været svært for boet at få fremskaffet bogføringsmaterialet, og idet omberammelse af hoved-
forhandlingen blev nødvendig som følge heraf. forhold der alene påhviler        sagsøgte
                                                 - 15 -
henset til de nævnte forhold er det efter en samlet vurdering min opfattelse, at der er tale
om groft uforsvarlig forretningsførelse, og at         sagsøgte       dermed er uegnet til at del-
tage i ledelse af en erhvervsvirksomhed uden at hæfte personligt og ubegrænset for virk-
somhedens forpligtelser, jf. konkurslovens § 159.
sagsomkostninger
denne sag om konkurskarantæne blev oprindelig berammet til hovedforhandling den 30.
august 2017 på baggrund af stævning og svarskrift og telefonisk retsmøde, hvor det blev af-
talt, at sagen var klar til hovedforhandling på det foreliggende grundlag. forberedelsen blev
afsluttet den 5. juli 2017.
dagen før hovedforhandlingen, den 29. august 2017, oplyste              sagsøgtes       advokat
via mail, som blev sendt efter retten havde lukket den pågældende dag, at der var nye op-
lysninger i forhold til straffesagen, som var blevet behandlet ved retten på frederiksberg 12
dage forinden (bilag a).
under selve hovedforhandlingen den 30. august 2017 kontaktede               sagsøgtes         ad-
vokat den revisor,      person 1    , der havde håndteret selskabets forhold. han fremsendte
bogføringsmateriale for selskabet på dagen og ville fremkomme med yderligere oplysninger
vedrørende indberetninger til skat. hovedforhandlingen blev på den baggrund udsat, og
       sagsøgte        blev givet frist på 14 dage til at fremkomme med oplysningerne. kun få
af oplysningerne er fremkommet.
sagen er nu blevet berammet til hovedforhandling for anden gang.
det beror alene på          sagsøgtes       forhold, at det har været nødvendigt at omberamme
hovedforhandlingen, idet vidner og beviser ikke blev fremskaffet i løbet af forberedelsen in-
den første hovedforhandling. det skal tillægges betydning ved udmåling af sagsomkostnin-
ger.
                                                - 16 -
på den baggrund anmoder jeg om, at kurator i denne sag tilkendes større sagsomkostninger
end sædvanligt henset til, at der– ud over skriftvekslingen – har været afholdt 2 telefoniske
retsmøder og 2 hovedforhandlinger, og sagen dermed har været meget omkostningstung for
kurator. omkostninger, det bør pålægges           sagsøgte       at afholde.
       sagsøgte        har gjort gældende bl.a.:
vedrørende forpligtelser overfor skat
det er kurator, der skal bevise, at betingelserne for at pålægge konkurskarantæne er opfyldt.
det fremgår af forarbejderne, at det efter en konkret vurdering kan tale for, at der har været
tale om groft uforsvarlig forretningsførelse, at forpligtelser med hensyn til bogføring, regn-
skabsaflæggelse, momsangivelse og momsafregning og indeholdelse og afregning af a-skat
er tilsidesat i væsentlig omfang. det skal særligt bemærkes, at der er anført kan, hvorfor den-
ne pligtforsømmelse som regel skal være ledsaget af andre forhold for at kunne pålægge
konkurskarantæne. i denne sag foreligger der ikke andre forhold. revisor        person 1    har
indberettet skatteoplysninger for perioden 2010-2011 og fra december 2012 er der blevet ind-
berettet elektronisk via e-indkomst.
dette taler for, at       sagsøgte        har indrettet sig med henblik på at opfylde sine for-
pligtelser. han har ligeledes sørget for at overholde ledelsens forpligtelser efter bogførings-
loven. restancen til skat voksede i den relevante tidsperiode alene med 112.000 kr.
den tidsmæssige periode
den relevante tidsmæssige periode er den 3. august 2014 til den 4. august 2015. forhold in-
den den relevante tidsperiode er ikke relevante i denne sag, fordi der ikke foreligger groft
uforsvarlige forhold, som kan begrunde fravigelse af udgangspunktet om 1 års fristen.
u.2016.1473 h er ikke sammenlignelig med denne sag.
                                                 - 17 -
i u.2016.1473 h blev det lagt til grund, at selskabet ikke på noget tidspunkt havde overholdt
reglerne om bogføring og regnskabsaflæggelse samt at selskabet havde undladt at angive og
afregne skat og moms for samlet 25 mio. kr. derudover var det dokumenteret, at indtægter-
ne i selskabet var overført til en begrænset kreds af personer og selskaber, hvorved selskabet
systematisk var blevet tømt for værdier. forretningsførelsen i selskabet havde været groft
uforsvarligt i hele perioden med vedkommende direktør – også i perioden mindre end et år
før fristdagen. selskabet havde bevidst forsøgt at unddrage de offentlige myndigheder bety-
delige beløb, ligesom man bevidst og systematisk tømte selskabet for dets værdier.
der er i denne sag fremlagt bogføringsmateriale for 3. og 4. kvartal 2014 og 1. og 2. kvartal
2015, ligesom der er fremlagt fakturaer for 2014 og 2015, altså inden for den relevante tidspe-
riode. der er ikke tale om, at man systematisk har forsøgt at tømme selskabet for dets værdi-
er. de hævninger, der har været fra selskabet til        sagsøgte        har været i forbindelse
med selskabets drift. kurator har ikke fremlagt dokumentation for, at dette ikke skulle være
tilfældet.
der er derfor ikke grundlag for at fravige det klare udgangspunkt i konkursloven, hvorefter
eventuelle groft uforsvarlige forhold skal være sket indenfor 1 års fristen.
kurator har derfor ikke godtgjort, at          sagsøgte      har optrådt groft uforsvarligt i sin
forretningsførelse, og at han som følge heraf skulle uegnet til at deltage i ledelsen af en er-
hvervsvirksomhed. kurator har således ikke løftet bevisbyrden for, at der er grundlag for at
pålægge konkurskarantæne. der bør derfor ske frifindelse, subsidiært fastsættes en kortere
karantæneperiode end 3 år.
sagsomkostninger
      sagsøgte        har gjort alt for at fremlægge samtlige informationer og dokumenter, og
det skal ikke lægges ham til last, at sagen blev udsat, da det skyldtes revisoren, som kurator
også flere gange forgæves har forsøgt at komme i kontakt med.
                                                 - 18 -
sø- og handelsrettens begrundelse og resultat:
skak enterprise aps blev den 2. september 2015 taget under konkursbehandling med frist-
dag den 3. august 2015. fristen i konkurslovens § 157, stk. 1, løber således fra den 3. august
2014.
      sagsøgte        var fra den 29. juli 2010 og frem til den 2. september 2015 registreret som
direktør i selskabet. retten lægger til grund, at alle selskabets a-skatter og am-bidrag fra
marts 2013 og frem blev foreløbigt ansat af skat, idet der ikke blev foretaget angivelser til
skat. der blev heller ikke angivet moms fra og med 3. kvartal 2013. der var i den pågælden-
de periode drift i selskabet, ligesom der blev udbetalt lønninger til         sagsøgte
skat blev ved de manglende angivelser unddraget et betydeligt beløb, som på baggrund af
de foreløbige ansættelser i forbindelse med konkursbegæringen er blevet opgjort til ca. 1.4.
mio. kr. i perioden fra den 3. august 2014 kan beløbet opgøres til mindst 112.000 kr.
      sagsøgte         har således groft tilsidesat de pligter, der påhviler ledelsen i medfør af
lovgivningen. det kan ikke føre til en anden vurdering, at det efter           sagsøgtes       for-
klaring internt var aftalt, at det var    person 1    der skulle stå for regnskaberne og indberet-
ningerne til skat, og at       sagsøgtes         ven              person 2             skulle have
kontakten til person 1      og aflevere papirerne til    person 1
retten bemærker i den forbindelse tillige, at de foretagne nulangivelser for selskabet for pe-
rioden fra marts 2013 til juli 2015, der efterfølgende blev foretaget af      person 1    på ingen
måde var dækkende for de reelle forhold i den pågældende periode.
på denne baggrund finder retten, at forretningsførelsen i selskabet har været groft uforsvar-
lig, herunder i perioden fra den 3. august 2014. retten bemærker, at           sagsøgte       i pe-
rioden fra den 3. august 2014 undlod at rette op på de mangelfulde forhold fra tidligere år,
ligesom han fortsatte med at tilsidesætte sine ledelsesmæssige forpligtelser, hvorved der op-
stod større restancer til det offentlige.
                                               - 19 -
retten finder derfor, at        sagsøgte       fremover er uegnet til at deltage i ledelsen af en
erhvervsvirksomhed.
herefter, og under hensyn til den udviste handlemåde og omstændighederne i øvrigt, finder
retten, at det er rimeligt at pålægge      sagsøgte       konkurskarantæne, jf. konkurslovens
§ 157, stk. 1 og 2.
det fremgår af konkurslovens § 158, stk. 1, at konkurskarantæne pålægges for 3 år. hvis sær-
lige grunde taler for det, kan konkurskarantæne pålægges for en kortere periode end 3 år.
det følger af bestemmelsens forarbejder, at lang sagsbehandlingstid kan udgøre sådanne
særlige grunde, hvis dette ikke beror på forhold hos den, der begæres pålagt konkurskaran-
tæne. der vil som udgangspunkt være tale om lang sagsbehandlingstid, hvis afgørelsen om
konkurskarantæne først træffes mere end 1 år efter konkursdekretets afsigelse.
i denne sag bliver afgørelsen om konkurskarantæne truffet ca. 2 år og 5 måneder efter kon-
kursdekretets afsigelse.
retten finder, at det beror på        sagsøgtes       forhold, at kurator ikke kunne udarbejde
sin begrundede indstilling om konkurskarantæne før den 3. januar 2017, idet kurator ikke fik
adgang til det nødvendige bogførings- og regnskabsmateriale før november-december 2016.
sagens behandling ved sø- og handelsretten blev endvidere udsat på grund af manglende
udlevering af materiale fra        sagsøgte         vedrørende selskabets skatteforhold. retten
bemærker, at det ikke i sig selv kan tillægges vægt, at det pågældende materiale var i person 1's
       besiddelse og ikke befandt sig hos        sagsøgte      .
på denne baggrund finder retten efter en samlet vurdering, uanset at sagsbehandlingstiden
har været væsentlig længere end 1 år, at der ikke er særlige grunde, der taler for at pålægge
konkurskarantæne for en kortere periode end 3 år.
                                                - 20 -
efter resultatet skal        sagsøgte        betale sagsomkostninger for sagens behandling, jf.
konkurslovens § 165, stk. 1.        sagsøgte         skal endvidere i medfør af konkurslovens §
165, stk. 2, erstatte statskassens udgifter i forbindelse med beskikkelse af advokat for ham.
sagsomkostningerne skal betales til statskassen og fastsættes som nedenfor bestemt. om-
kostningerne er fastsat under henvisning til arbejdets omfang og karakter samt sagens karak-
ter og omfang, herunder at sagen er blevet hovedforhandlet af to omgange.
                                       derfor bestemmes:
       sagsøgte        pålægges konkurskarantæne i 3 år.
der tillægges kurator, advokat boris fredriksen, et vederlag på 40.000 kr. med tillæg af
moms i alt 50.000 kr. der tillægges den for         sagsøgte       beskikkede advokat, advokat
khuram riaz ahmed, et salær på 30.000 kr. med tillæg af moms i alt 37.500 kr.
       sagsøgte        skal inden 14 dage erstatte statskassens udgifter med sagens førelse med
i alt 87.500 kr. inklusiv moms.
sagen sluttet.
retten hævet.
                                               dommer
                                              (sign.)
                                           ___ ___ ___
                                  udskriftens rigtighed bekræftes
                                     sø- og handelsretten, den


text:
                             højesterets dom
                         afsagt tirsdag den 10. februar 2015
sag 177/2013
(2. afdeling)
damgaard marine ved herluf damgaard madsen
(advokat jørgen merrild bie)
mod
nrgi fibernet a/s
(advokat ulrik christrup)
og
linksys pte. ltd. (tidligere cisco systems-linksys (asia) pte. ltd.)
(advokat jakob rosing)
i tidligere instanser er afsagt kendelse af retten i horsens den 25. november 2011 og dom af
vestre landsrets 10. afdeling den 20. december 2012.
i pådømmelsen har deltaget fem dommere: lene pagter kristensen, jytte scharling, poul dahl
jensen, oliver talevski og lars apostoli.
påstande mv.
appellanten, damgaard marine ved herluf damgaard madsen, har nedlagt påstand om, at de
indstævnte, nrgi fibernet a/s og linksys pte. ltd, skal anerkende, at herluf damgaard
madsens eventuelle erstatningskrav i anledning af branden på lilleskovvej 2, glud, 8700
horsens, den 12. juli 2007 ikke er bortfaldet ved forældelse.
nrgi fibernet a/s og linksys pte. ltd. har påstået stadfæstelse.
procesbevillingsnævnet har begrænset tilladelsen til anke af landsrettens dom, således at tilla-
delsen alene omfatter spørgsmålet om anvendelse af forældelseslovens § 21, stk. 4.
                                               - 2 -
anbringender
damgaard marine ved herluf damgaard madsen (herluf damgaard) har navnlig anført, at der
i henhold til forældelseslovens § 21, stk. 4, er sket foreløbig afbrydelse af forældelsen ved det
syn og skøn, der blev gennemført efter reglerne om isoleret bevisoptagelse på baggrund af
forsikringsselskabernes begæring herom. selv om herluf damgaard ikke selv var formel part
i sagen om syn og skøn efter reglerne i retsplejeloven, gælder den foreløbige afbrydelsesvirk-
ning i henhold til § 21, stk. 4, også for hans fordring.
såvel nrgi fibernet a/s (nrgi) som linksys pte. ltd. (linksys) havde status som skøns-
indstævnte og var dermed direkte involveret som parter i sagen om syn og skøn. de måtte
derfor tåle den foreløbige afbrydelsesvirkning i henhold til § 21, stk. 4, i forhold til erstat-
ningskravene fra forsikringsselskaberne, der havde status som skønsrekvirenter. det fremgår
hverken af lovens ordlyd eller forarbejder, at den foreløbige afbrydelsesvirkning i henhold til
§ 21, stk. 4, er begrænset, således at den ikke kan gøres gældende af en fordringshaver, som
ikke er part i syns- og skønssagen.
partsbegrebet må i øvrigt fortolkes udvidende, således at det er i overensstemmelse med det
forvaltningsretlige partsbegreb. det betyder, at herluf damgaard skal anerkendes som part, da
han som skadelidt ved branden har en væsentlig, individuel og direkte interesse i udfaldet af
sagen om syn og skøn, og da han også under hele processen har været en aktiv deltager og har
optrådt på en sådan måde, at nrgi og linksys ikke kunne være i tvivl om, at han mente at
have et erstatningskrav mod dem og derfor i realiteten havde en partsinteresse. de har således
været bekendt med, at det kun var af procesøkonomiske grunde, at han ikke ønskede at op-
træde direkte som skønsrekvirent sammen med forsikringsselskaberne i syns- og skønssagen.
nrgi fibernet a/s og linksys pte. ltd. har navnlig anført, at forældelseslovens § 21, stk. 4,
ikke er anvendelig i det foreliggende tilfælde, hvor herluf damgaard ikke selv var part i sa-
gen om syn og skøn, der blev gennemført efter retsplejelovens regler om isoleret bevisopta-
gelse, jf. § 343. hans eventuelle erstatningskrav i anledning af branden den 12. juli 2007 er
derfor forældet.
partsbegrebet skal fortolkes snævert på samme måde som i en retssag, og det er ikke det
samme som det forvaltningsretlige partsbegreb. parterne i sagen om syn og skøn var derfor
alene forsikringsselskaberne, der var skønsrekvirenter, og nrgi samt linksys, der var
                                               - 3 -
skønsindstævnte. ingen anså herluf damgaard som part i den sag – heller ikke herluf dam-
gaard selv, hvilket hans daværende advokat da også har bekræftet i sin vidneforklaring.
der er ikke grundlag for en udvidende fortolkning af § 21, stk. 4, og der kan derfor heller ikke
blive tale om foreløbig afbrydelsesvirkning for andre end parterne i syns- og skønssagen.
herluf damgaard valgte af økonomiske grunde at undlade at involvere sig som skønsrekvirent
og dermed som part i syns- og skønssagen. derved undgik han den økonomiske risiko for
udgifterne ved syn og skøn samt sagsomkostninger, der påhviler en skønsrekvirent, jf. rets-
plejelovens § 343, stk. 2 og 3. til gengæld er han så også afskåret fra fordelen, der følger af
den foreløbige afbrydelsesvirkning i henhold til forældelseslovens § 21, stk. 4, på samme
måde som enhver anden udenforstående, der eventuelt måtte have interesse i syns- og skøns-
sagen. det kan ikke føre til et andet resultat, at han deltog i syns- og skønsforretningen, der
foregik på hans egen ejendom, hvilket i sig selv nødvendiggjorde hans medvirken til den
praktiske gennemførelse.
supplerende sagsfremstilling
herluf damgaard anlagde sag mod nrgi og linksys den 27. december 2010 med påstand om
betaling af 2.083.223 kr. i erstatning for et påstået tab som følge af branden den 12. juli 2007,
der ikke var dækket af hans forsikringer.
den af købstædernes forsikring g/s og top danmark forsikring a/s mod nrgi og linksys
anlagte erstatningssag blev forligt i februar 2013.
forklaringer
til brug for højesteret er der afgivet forklaring af herluf damgaard og advokat børge jør-
gensen.
herluf damgaard har forklaret bl.a., at damgaard marine var et personlig drevet firma, som
blev drevet af ham. de havde en brand den 12. juli 2007. umiddelbart efter branden var poli-
tiet på stedet sammen med en brandtekniker.
den 18. december 2007 fandt en besigtigelse sted på brandstedet. han var selv til stede sam-
men med advokat børge jørgensen. el-værkets folk var også til stede sammen med deres ad-
                                                - 4 -
vokat. endvidere var købstædernes forsikring og top danmark forsikring til stede sammen
med deres advokater. hans opgave under besigtigelsen var at svare på spørgsmål omkring
branden. ejendommen var fuldstændig udbrændt. alt var brændt. taget var bl.a. faldet ned,
og der var ikke længere døre i ejendommen undtagen i kælderen, hvor der stadig var en dør.
under besigtigelsen drøftede de forskellige ting om branden. han blev udspurgt af næsten alle
involverede, der var til stede under besigtigelsen. han kan ikke i dag huske, om hvad og af
hvem han blev spurgt om specifikke ting. alle, der var til stede ved besigtigelsen, deltog ak-
tivt i at få afklaret, hvordan branden var startet. han husker dog, at det mest var advokat
børge jørgensen og de øvrige advokater, der var aktive.
omkring et halvt år efter den første besigtigelse fandt der i sommeren 2008 en ny besigtigelse
sted. han var også til stede ved denne besigtigelse sammen med advokat børge jørgensen.
besigtigelsen foregik på samme måde som den første. der var endvidere taget mange fotos
fra brandstedet. i alt var der tre besigtigelser på ejendommen, hvor han og advokat børge jør-
gensen var med. han kan ikke huske det så godt.
advokat børge jørgensen har forklaret, at han kom ind i sagen i juli 2007. der havde været
en brand på damgaard marines ejendom. han tog ud for at besigtige brandstedet. han kon-
taktede også brandteknikerne og undersøgte forsikringsforholdene, herunder bygningsbrand-
forsikringen. han kan huske, at driftsmidlerne desværre ikke var forsikret. han kontaktede
også nrgi, da noget kunne tyde på, at det var deres router, der var skyld i branden. han var i
kontakt med nrgi’s advokat den 12. oktober 2007. der var ikke enighed om årsagen til
branden. de drøftede derfor en besigtigelse. han modtog også en fax den 6. december 2012
fra cisco systems’ advokat. de aftalte i første omgang et møde på ejendommen, der skulle
have fundet sted den 10. december 2007. besigtigelsen fandt dog først sted den 18. december
2007. udskydelsen skete, fordi cisco systems også gerne ville deltage i besigtigelsen.
den 18. december 2007 var der en fælles besigtigelse. alle parter var til stede. der var tale
om en besigtigelse på et lidt uformelt grundlag, hvor han fungerede som vært/mødeleder. de
prøvede at danne sig et indtryk af brandårsagen og at afdække forholdene. der blev herunder
stillet diverse spørgsmål til herluf damgaard. det stod hurtigt klart mellem ham og forsik-
ringsselskabernes advokat anne mette myrup opstrup, at de havde en nogenlunde fælles for-
ståelse af brandårsagen. de var ikke i tvivl om brandårsagen jf. den brandtekniske rapport, der
allerede var udarbejdet af søren mortensen. modparterne var dog ikke enige. han kan huske,
                                               - 5 -
at der også var et eksternt rapportfirma med fra modpartens side. de ville lave deres egen rap-
port.
alle parter forsøgte at løse sagen, uden at det var nødvendigt med en retssag. den 20. decem-
ber 2007 havde han sendt nogle fotos til advokaterne. billederne var taget umiddelbart efter
branden. dette gjorde han, fordi den fælles besigtigelse fandt sted nogen tid efter branden.
det var advokat anne mette myrup opstrup, der tog mødereferat fra besigtigelsen. referatet
blev sendt ud den 9. januar 2008 til de tre advokater, der deltog i mødet. advokaterne blev
anmodet om at komme med kommentarer til mødereferatet. der var en del indsigelser mod
mødereferatet. bl.a. var der protester mod, at de fotos, han havde sendt, kunne indgå i sagen.
i den efterfølgende korrespondance mellem advokat peter schmidt og advokat anne mette
myrup opstrup, men med kopi til de øvrige advokater i sagen, var der bl.a. vedlagt en rapport
udarbejdet af et eksternt firma om brandårsagen. der var endvidere indsigelser mod det frem-
sendte mødereferat. advokat anne mette myrup opstrup og han fandt ud af, at de ville have
en egentligt isoleret bevisoptagelse i form af et syn- og skøn. anne mette myrup opstrup
sendte ham et udkast til skønstema, som de drøftede telefonisk. de har ikke sendt breve til
hinanden.
damgaard marine optrådte ikke som part i det efterfølgende syn og skøn. baggrunden herfor
var, at der ikke var retshjælpsdækning i deres forsikringsbetingelser. de valgte derfor at lade
advokat anne mette myrup opstrup forestå den isolerede bevisoptagelse og ”lægge sig på
baghjul” af anne mette myrup opstrups syn og skøn. han har derfor ikke korresponderet
med modparterne. det var egentlig anne mette myrup opstrups forslag, at de blot hægtede
sig på hendes syn og skøn. spørgsmålene til skønstemaet havde anne mette myrup opstrup
formuleret. under den isolerede bevisoptagelse fik han den 12. marts 2008 en mail fra advo-
kat ulrik christrup om, at der var iværksat syn og skøn. baggrunden herfor var egentlig en
anmodning fra ham på vegne af damgaard marine om, at damgaard marine måtte rydde op
efter branden. han svarede ulrik christrup den 19. marts 2008, hvor han tog forbehold om at
komme med et erstatningskrav. under den isolerede bevisoptagelse var der diskussion om
forslag til skønsmand og udmeldelse heraf. han modtog bl.a. en fax af 4. april 2008, som var
sendt til retten med kopi til sagens parter og til ham. han har alene drøftet forslaget til skøns-
mand internt med advokat anne mette myrup opstrup.
                                              - 6 -
den 14. november 2008 blev der afholdt skønsforretning. han var til stede under skønsforret-
ningen, men han kan ikke huske, om han stillede tillægsspørgsmål til skønsmanden. forinden
havde han modtaget et brev af 30. april 2008, hvori damgaard marine var nævnt som part i
sagen. de fik også den efterfølgende skønsrapport tilsendt. efter at skønsrapporten var sendt,
foregik korrespondancen igen alene internt mellem ham og advokat anne mette myrup op-
strup. dog skrev han omkring marts 2009 igen et brev denne gang til advokat ulrik christrup
med endnu en anmodning om, at damgaard marine måtte rydde op efter branden.
i februar 2010 skulle der udarbejdes supplerende spørgsmål til skønsmanden. han drøftede
igen telefonisk tillægsspørgsmålene med advokat anne mette myrup opstrup. de udvekslede
stadig ikke nogen korrespondance. han deltog ikke i flere besigtigelser i anledning af det ud-
meldte syn og skøn. han er bekendt med, at cisco systems’ tekniske rådgivere har afholdt et
møde ude på ejendommen med herluf damgaard alene. skønsmanden har vist også været
alene ude ved herluf damgaard, uden at der var nogen af parterne til stede.
den 23. april 2010 kom så den endelige skønserklæring. det er rigtigt, at tiden gik. de over-
vejede også at udtage en stævning. han drøftede forældelse med herluf damgaard. desværre
var de ikke opmærksomme på forældelse af produktansvaret. han drøftede også forældelse
med advokat anne mette myrup opstrup. de valgte at stævne ultimo 2010. forinden havde
de med anne mette myrup opstrup drøftet muligheden for, at de skulle udarbejde en stæv-
ning sammen. ligesom det var tilfældet ved den isolerede bevisoptagelse, besluttede de efter-
følgende, at de igen ville ”lægge sig på hjul” på anne mette myrup opstrup. baggrunden her-
for var den samme – at damgaard marine ikke havde nogen retshjælpsdækning til at dække
sagsomkostningerne.
damgaard marine var ikke deltager i den retssag, som advokat anne mette myrup opstrup
efterfølgende anlagde. på et tidspunkt bad han modparterne om suspension af forældelsesfri-
sterne. nrgi ville godt være med til en suspension, men det ville cisco systems ikke. han
blev dog stadig orienteret om retssagen af advokat anne mette myrup opstrup. herluf dam-
gaard og else damgaard var endvidere indkaldt som vidner under hovedforhandlingen i sa-
gen. men inden de skulle afgive vidneforklaring, blev det meddelt, at sagen var forligt inden
hovedforhandlingen. stævningen, som han udarbejdede den 23. december 2010, var en ho-
vedintervention i sagen. de havde intet nyt, de kunne oplyse sagen med. der var i det hele
tale om de samme beviser og det samme materiale.
                                               - 7 -
retsgrundlaget
forældelseslovens § 21, stk. 4, har følgende ordlyd:
     ”stk. 4. er der inden forældelsesfristens udløb efter retsplejelovens regler herom eller
     med hjemmel i parternes forudgående aftale fremsat begæring om afholdelse af syn og
     skøn uden for rets- eller voldgiftssag vedrørende forhold af betydning for fordringens
     eksistens eller størrelse, eller har parterne inden forældelsesfristens udløb indgået aftale
     herom, indtræder forældelse tidligst 1 år efter skønsforretningens afslutning.”
bestemmelsen indgik i lovudkastet i betænkning nr. 1460/2005 afgivet af justitsministeriets
forældelsesudvalg.
om formålet med bestemmelsen er der i bemærkningerne til lovforslaget bl.a. anført følgende
(folketingstidende 2006-07, tillæg a, lovforslag nr. l 165, s. 5604-5605):
     ”3.3.2.5. begæring om syn og skøn uden for rets- eller voldgiftssag
     det antages i dag, at iværksættelse af syn og skøn uden for rets- eller voldgiftssag ikke
     afbryder forældelsesfristen, og at dette gælder, uanset om retten har været involveret i
     udmeldingen af syn og skøn.
     udvalget finder imidlertid, at det vil være velbegrundet at indføre en regel om udsky-
     delse af forældelsesfristens udløb ved iværksættelse af syn og skøn uden for rets- eller
     voldgiftssag. en sådan syns- og skønsforretning kan således i nogle tilfælde føre til, at
     anlæggelse af retssag bliver unødvendig, og dette gælder, uanset om det udenretlige syn
     og skøn er iværksat efter aftale mellem parterne eller sker ved rettens medvirken efter
     retsplejelovens regler herom. i disse tilfælde bør fordringshaveren derfor ikke tvinges til
     at anlægge retssag for at afbryde forældelsesfristen.
     udvalget foreslår på denne baggrund en generel regel om en vis udskydelse af forældel-
     sesfristens udløb i tilfælde, hvor der inden forældelsesfristens udløb efter retsplejelo-
     vens regler eller med hjemmel i parternes aftale er fremsat begæring eller indgået aftale
     om afholdelse af syn og skøn uden for rets- eller voldgiftssag vedrørende forhold af
     betydning for fordringens eksistens eller størrelse.
     fristen for efterfølgende sagsanlæg foreslår udvalget fastsat til 1 år ligesom for de øv-
     rige tillægsfrister. fristen bør ifølge udvalget regnes fra skønsforretningens afslutning.
     …
     justitsministeriet kan tilslutte sig udvalgets synspunkter, og lovforslaget er udformet i
     overensstemmelse med udvalgets lovudkast.
     der henvises til lovforslagets § 21, stk. 4, og bemærkningerne hertil.”
                                               - 8 -
i bemærkningerne til § 21, stk. 4, i lovforslaget hedder det bl.a. (a.st.s. 5639):
       ”iværksættelse af syn og skøn uden for rets- eller voldgiftssag kan bl.a. ske med rettens
       hjælp (såkaldt isoleret bevisoptagelse), jf. retsplejelovens § 343, stk. 1. …
       er der flere (mulige) skyldnere, er det en forudsætning, at den pågældende skyldner på
       en eller anden måde har været inddraget i skønnet. hvis den pågældende har adgang til
       at stille spørgsmål til skønsmanden, vil vedkommende i hvert fald blive anset for ind-
       draget.”
højesterets begrundelse og resultat
herluf damgaard anlagde retssagen mod nrgi fibernet a/s (nrgi) og linksys pte. ltd.
(linksys) den 27. december 2010 med påstand om erstatning for den ikke forsikringsdækkede
del af skaden som følge af branden på hans ejendom den 12. juli 2007. det er hans opfattelse,
at branden var forårsaget af en defekt router, som nrgi og linksys er ansvarlige for (pro-
duktansvar). landsretten har ved dommen fundet, at kravet er omfattet af forældelsesfristen
på tre år efter produktansvarslovens § 14, og spørgsmålet er, om et eventuelt erstatningskrav
er forældet.
for højesteret er sagen begrænset til, om der er sket foreløbig afbrydelse af forældelsen ved
et syn og skøn, som blev gennemført efter reglerne om isoleret bevisoptagelse, jf. retsplejelo-
vens § 343, og som blev afsluttet med en supplerende skønserklæring den 23. april 2010, jf.
forældelseslovens § 21, stk. 4. spørgsmålet om forældelse beror herefter alene på, om § 21,
stk. 4, finder anvendelse på det krav, som herluf damgaard har rejst.
forældelsesloven bygger på et almindeligt princip om, at afbrydelse af forældelse forudsætter,
at fordringshaveren er part i en sag mod skyldneren om fordringen. således afbrydes foræl-
delse f.eks., når fordringshaveren foretager retslige skridt mod skyldneren med henblik på at
erhverve dom mv., der fastslår fordringens eksistens og størrelse, jf. forældelseslovens § 16,
stk. 1. der sker endvidere en foreløbig afbrydelse af forældelsen, hvis der inden forældelses-
fristens udløb af eller mod fordringshaveren er anlagt rets- eller voldgiftssag om grundlaget
for fordringen, jf. forældelseslovens § 21, stk. 1.
efter forældelseslovens § 21, stk. 4, afbrydes forældelsen foreløbigt i tilfælde, hvor der inden
forældelsesfristens udløb efter retsplejelovens regler om isoleret bevisoptagelse (§ 343) eller
                                               - 9 -
med hjemmel i parternes aftale er fremsat begæring eller indgået aftale om afholdelse af syn
og skøn vedrørende forhold af betydning for fordringens eksistens eller størrelse.
efter bestemmelsens ordlyd er det nødvendigt for at afbryde forældelsen ved aftale om syn
eller skøn uden for en retssag eller en voldgiftssag, at fordringshaveren er part i aftalen. det
fremgår ikke udtrykkeligt af ordlyden, om det tillige er nødvendigt for at afbryde forældelsen
ved en isoleret bevisoptagelse efter retsplejelovens regler, at fordringshaveren er part i syns-
og skønssagen (skønsrekvirent eller skønsindstævnt). forarbejderne til bestemmelsen inde-
holder ikke nærmere fortolkningsbidrag herom. det anføres her alene, at det – når der er flere
(mulige) skyldnere – er en forudsætning for, at der sker foreløbig afbrydelse efter bestemmel-
sen, at den pågældende skyldner på en eller anden måde har været inddraget i syns- og skøns-
forretningen.
højesteret finder henset til det foran anførte om afbrydelse af forældelse ved aftale om syn og
skøn og til det foran nævnte forældelsesretlige princip, at en begæring om syn og skøn efter
reglerne om isoleret bevisoptagelse ikke afbryder forældelsen af en fordring, som tilhører en
fordringshaver, der ikke er part (skønsrekvirent eller skønsindstævnt) i syns- og skønssagen.
herluf damgaard var ikke skønsrekvirent i sagen om syn og skøn, idet dette blev gennemført
alene efter begæring af købstædernes forsikring g/s og top danmark forsikring a/s. de
skønsindstævnte var nrgi og linksys. gennemførelsen af dette syn og skøn har derfor ikke
medført foreløbig afbrydelse af forældelsen af hans eventuelle erstatningskrav mod nrgi og
linksys efter § 21, stk. 4. det kan efter den anførte forståelse af bestemmelsen ikke føre til et
andet resultat, at herluf damgaard aktivt deltog i syns- og skønsforretningen, og at nrgi
samt linksys må antages at have været vidende om, at han var interesseret i resultatet, fordi
han selv mente at have et erstatningskrav mod dem.
højesteret stadfæster herefter landsrettens dom.
                                     thi kendes for ret:
landsrettens dom stadfæstes.
                                           - 10 -
i sagsomkostninger for højesteret skal damgaard marine ved herluf damgaard madsen be-
tale 60.000 kr. til nrgi fibernet a/s og 60.000 kr. til linksys pte. ltd.
sagsomkostningsbeløbene skal betales inden 14 dage efter denne højesteretsdoms afsigelse og
forrentes efter rentelovens § 8 a.