text:
                                             dom
afsagt den 4. december 2014 af vestre landsrets 11. afdeling
(dommerne henrik estrup, dorte jensen og gitte bækgaard jensen (kst.)) i 1. instanssag
v.l. b–1900–10
a
(advokat christian riewe, københavn)
mod
busselskabet aarhus sporveje
v/ trafikselskabet midttrafik i/s
(advokat jens andersen-møller, aarhus)
sagsøgeren, a, har den 29. januar 2010 anlagt sagen ved retten i århus. sagen er ved lands-
rettens kendelse af 11. august 2010 henvist til behandling ved vestre landsret.
den 3. april 2004 kom a, der var ansat hos aarhus sporveje, ud for en arbejdsulykke. han
kom kørende i sin personbil med lav fart og påkørte en bus, som kørte i venstre side af køre-
banen. ulykken skete ved aarhus sporvejes garageanlæg.
a fik i oktober 2008 udbetalt 371.587 kr. af kommuneforsikring a/s i differencetabserstat-
ning. fra beløbet var fratrukket værdien af tilskadekomstpension efter tjenestemandsloven.
spørgsmålet om fradrag af tilskadekomstpension er efterfølgende i en anden sag afgjort af
højesteret i dom af 4. april 2014 (ugeskrift for retsvæsen 2014, side 2011). højesteret traf
afgørelse om, at værdien ikke skulle fratrækkes.
sagen drejer sig herefter alene om, hvorvidt kommuneforsikring a/s og dermed arbejdsgive-
ren, sagsøgte, busselskabet aarhus sporveje v/ trafikselskabet midttrafik i/s (herefter aar-
hus sporveje), har anerkendt at skulle betale erstatning for tab af erhvervsevne opgjort ud fra
                                                - 2 -
et erhvervsevnetab på 45 %, og i benægtende fald om as erhvervsevnetab er mindre end 45
%.
der er enighed om, at ulykken kan anerkendes som en arbejdsskade.
påstande
a har nedlagt påstand om, at aarhus sporveje skal betale ham 583.414 kr. med tillæg af pro-
cesrente af 589.634 kr. fra den 19. september 2008 til den 17. december 2009 og af 583.414
kr. fra den 18. december 2009.
aarhus sporveje har nedlagt påstand om frifindelse, subsidiært at erstatningen fastsættes til et
mindre beløb.
sagsfremstilling
a blev i 1989 ansat som buschauffør ved aarhus sporveje. i 2002 blev han overflyttet til ga-
ragearbejde. da a den 3. april 2004 kom ud for arbejdsulykken, arbejdede han med klargø-
ring og vask af busser.
det fremgår af journalnotater fra egen læge, at a forud for ulykken den 3. april 2004 i perio-
den 1993 til 2003 havde været udsat for en række hændelser, som havde medført både fysiske
og psykiske følger for ham. det er den 6. maj 1994 noteret, at han psykisk var meget stigmati-
seret. af et journalnotat af 29. maj 1997 fremgår, at han i 1993 var udsat for et voldeligt over-
fald. efter overfaldet var han længerevarende sygemeldt med fortrinsvis nervøse gener. den
17. marts 1999 rettede han henvendelse til lægen grundet svimmelhed. hans blodtryk var for
højt, og lægen foreslog akut indlæggelse på kardiologisk afdeling, men det var han ikke villig
til. af et notat af 7. april 1999 fremgår, at a fortsat var sygemeldt fra arbejdet, efter at han i
december 1998 havde været udsat for endnu et voldeligt overfald. han blev behandlet af en
psykolog. a havde endvidere over for lægen givet udtryk for, at han næppe ville være i stand
til at genoptage arbejdet grundet sine psykiske gener. han ville forsøge at finde en anden pla-
cering på arbejdsmarkedet. den 25. juni 2001 blev han indlagt på kardiologisk afdeling med
blødning i det ene øje og forhøjet blodtryk. det fremgår, at han halvanden måned tidligere var
blevet truet på sit arbejde. den 24. maj 2002 blev lægen kontaktet af en psykolog, som oply-
ste, at a havde hallucinationer. af et journalnotat af 23. juli 2002 fremgår, at a havde udtalte
                                              - 3 -
hysteriske rystelser, og at han formentlig fortsat var sygemeldt. den 8. november 2003 blev
han behandlet på skadestuen, da han havde fået dieselolie i venstre øje.
på ulykkesdagen den 3. april 2004 blev a afhentet af en ambulance. det fremgår af ambulan-
cenotatet, at han klagede over smerter i højre knæ og i nakken. af skadestueepikrisen frem-
går, at han ganske kortvarigt havde været bevidstløs. a blev efter ulykken sygemeldt.
i maj 2004 blev ulykken anmeldt som en arbejdsulykke. af anmeldelsen fremgår, at a ved
ulykken slog hoften og nakken, og at han led af svimmelhed og hovedpine. det fremgår vi-
dere, at han havde det psykisk dårligt.
af et journalnotat af 9. juni 2004 fremgår, at as situation synes yderligere forværret efter en
kollegas død af kræft.
a havde den 26. juli 2004 kontakt til psykiatrisk skadestue, og det fremgår i øvrigt generelt af
journalnotaterne fra egen læge, at a havde det psykisk dårligt grundet de mange traumer, han
havde været udsat for. han havde fået bevilget ekstra timer hos en krisepsykolog i august
2004, og han blev henvist til speciallæge i psykiatri niels-anton rasmussen.
ved besvarelse af spørgeskema af 23. september 2004 til arbejdsskadestyrelsen har a på
spørgsmålet om, hvilke symptomer han fik ved ulykken, svaret, at han slog nakke, ryg og
hofte. han var meget chokeret. han oplyste endvidere, at han siden skaderne i 1993 og 1998
var blevet tiltagende psykisk dårlig.
speciallæge i psykiatri niels-anton rasmussen udtalte ved brev af 18. oktober 2004 til ar-
bejdsskadestyrelsen, at a fortsat var i behandling hos ham for ptsd. tilstanden var opstået
efter, at a havde set en 13-årig piges hoved blive kørt over af en bus. speciallægen kunne
ikke udtale sig om fremtiden, da den medicinske behandling endnu ikke var fuldt afprøvet.
speciallæge i neurologi erik michael lehfeldt har den 1. marts 2005 afgivet speciallægeer-
klæring til arbejdsskadestyrelsen. heraf fremgår blandt andet følgende:
                ”resumé og vurdering:
                …
                                                - 4 -
                jeg finder følger efter tidligere skadebetingede hemiforme udfald og følger ef-
                ter en forstuvning af nakken uden objektive tegn på cervikalt rodtryk. kiro-
                praktorbehandling af et cervikalt facetsyndrom tilrådes.
                a har følger efter uheldet, der udover at give ham en ny forstuvning af nakken
                også har medført svære psykiske forstyrrelser grundet retraumatisering. a er
                svært deprimeret med psykomotorisk hæmning, angstanfald og mareridt. disse
                symptomer er aktuelt meget invaliderende. jeg skønner, at tremoren er psyko-
                gent betinget. svedtendensen kan være en bivirkning til efexor.
                der er indikation for fortsat psykiatrisk behandling, en kiropraktorvurde-
                ring/behandling af nakken og siden vedligeholdende fysio- og psykoterapi.
                som a har det aktuelt er han uarbejdsdygtig og vil ikke kunne indtjene den
                samme løn som før skaden.
                diagnoser:
                posttraumatisk stress syndrom, distorsio columna cervicalis sequelae (følger
                efter forstuvning af nakken), depressio mentis tractata (behandlet depression),
                cervikalt facetsyndrom, contusio coxae dx. (traume mod højre hofte), hyperten-
                sio arterialis tractata (behandlet forhøjet blodtryk).”
af speciallægeerklæring af 11. april 2005 til arbejdsskadestyrelsen fra speciallæge i psykiatri
niels-anton rasmussen fremgår, at a i perioden 1993 til 2002 har været udsat for 6 hændel-
ser/psykiske traumer. han blev i 1993 under sit arbejde som buschauffør overfaldet af 2
mænd og en kvinde, og han var i den forbindelse indlagt 3 måneder på intensiv afdeling. i
1995 var han en nat udsat for, at en kantsten blev væltet ned på bussens tag, mens han kørte
under en gangbro. han gik i chok, da han troede, at der var sprængt en bombe. i 1998 blev
den bus, som han var chauffør på, beskudt. i 1999 blev han truet på livet af 3 rockere. i ”2001
[2002]” så han en 13-årig piges hoved blive sprængt i stykker, da hun blev kørt over af en
chaufførkollega. han kendte pigen personligt. siden denne episode har a ikke været i stand til
at køre bus. i 2002 blev a ramt af en defekt tankpistol, som sprang tilbage og ramte ham i
ansigtet. herudover har a flere gange været udsat for trusler på livet og racistiske udtalelser.
endvidere har han oplevet, at en passager i bussen forsøgte at sætte ild til sig selv, og han
måtte slukke ilden med sin egen jakke. under konklusion fremgår følgende:
                ”…
                ved uheldet 03.04.04 kørte han ind i en bus. de fysiske sequelae herefter er
                beskrevet i den neurologiske speciallægeerklæring. psykisk skete der en reakti-
                vering af de psykiske traumer samtidig med, at han fik flashback oplevelser i
                forhold det sidstnævnte traume. han udviklede svære depressive symptomer og
                                                - 5 -
                svær angst. disse symptomer er fortsat til stede på trods af relevant medicinsk
                behandling.
                diagnostisk drejer det sig om en person, som har en svær posttraumatisk
                stresstilstand (f42.1). denne tilstand er en følgevirkning af de gentagne trau-
                mer (arbejdsskader). tilstanden har nu stået på så længe, at det efterhånden er
                gået over i en blivende personlighedsændring (f62.0). han har sekundært til
                den posttraumatiske stresstilstand udviklet en depression af moderat til svær
                grad. der er kun delvis respons på den medicinske behandling. han har afprø-
                vet relevant behandling uden at hans tilstand er forbedret så meget, at han vil
                være i stand til at arbejde. som han har det nu, har han primært brug for fred og
                ro. et hvert pres vil kunne medføre en reaktivering af de tidligere traumer. bare
                det at tale om traumerne er et pres, der kan medføre, at flashback oplevelserne
                dukker op. tilstanden må for nuværende tidspunkt betegnes som varigt. han
                skal fortsætte den psykiatriske behandling med henblik på at forbedre livskva-
                liteten.
                a er hverken nu eller i fremtiden til rådighed for arbejdsmarkedet.
                hans psykiske tilstand er en direkte følgevirkning af de gentagne traumatiske
                oplevelser, som han har været udsat for igennem de sidste 10 år.”
med virkning fra den 1. juli 2005 blev a tilkendt førtidspension, da behandlingsmulighederne
fra psykiaterside ansås for udtømte. man vurderede, at han hverken nu eller i fremtiden ville
kunne stå til rådighed for arbejdsmarkedet.
den 2. august 2005 traf arbejdsskadestyrelsen afgørelse om, at as som følge af hændelserne i
perioden 1993 til 2004 havde pådraget sig en erhvervsbetinget lidelse i form af posttraumatisk
belastningsreaktion med personlighedsændring og angst, undvigeadfærd, flashbacks, vagt-
somhed, tristhed, koncentrationsbesvær, søvnbesvær og isolationstendens, der kunne aner-
kendes som en erhvervssygdom. mengraden blev fastsat til 20 %. afgørelsen blev påklaget,
og den 12. januar 2006 ændrede ankestyrelsen afgørelsen til, at det samlede varige men ud-
gjorde 25 %. afgørelsen var begrundet med, at a var svært traumatiseret, og at tilstanden sva-
rede til en svær posttraumatisk belastningsreaktion, som efter mentabellen udgjorde 25 %.
den 7. oktober 2005 traf arbejdsskadestyrelsen afgørelse om, at ulykken den 3. april 2004
kunne anerkendes som en arbejdsskade. godtgørelse for varigt men i form af smerter i hoften,
nakkesmerter og hovedpine blev fastsat til 8 %. arbejdsskadestyrelsen bemærkede i den for-
bindelse, at der tidligere var fastsat et varigt psykisk men på 20 % på grund af den samlede
påvirkning, som a havde været udsat for. arbejdsskadestyrelsen vurderede, at han ikke havde
et særskilt psykisk men på grund af hændelsen den 3. april 2004.
                                               - 6 -
ved afgørelse af 23. juli 2007 besluttede arbejdsskadestyrelsen, at as tab af erhvervsevne
som følge af ulykken den 3. april 2004 skulle fastsættes til 45 %. af afgørelsen fremgår
blandt andet følgende:
                                               ”sagens oplysninger
               du har været udsat for en række arbejdsskader i dit arbejde for århus sporveje.
               disse ulykker har for en stor dels vedkommende været psykisk belastende, men
               du er fortsat med at arbejde. siden 2002 har du på grund af dine psykiske gener
               ikke arbejdet som chauffør men med garagearbejde.
               den seneste ulykke var 3. april 2004, hvor du blev påkørt i din bil af en bus.
               du er efter denne ulykke tilkendt erstatning for varigt mén på 8 procent for
               konstante nakkesmerter og hyppig hovedpine.
               ved denne ulykke blev dine tidligere psykiske traumer reaktiveret, og du er nu
               tilkendt erstatning for varigt mén på 25 procent for svær posttraumatisk belast-
               ningsreaktion (din 10-sag).
               …
               du blev sygemeldt efter ulykken 3. april 2004. kommunen har tilkendt dig
               førtidspension fra 1. juli 2005.
               kommunens begrundelse for afgørelsen om førtidspension er, at din helbreds-
               tilstand er så svækket, at revalidering ikke er en mulighed. desuden har kom-
               munen vurderet, at ethvert pres sandsynligvis vil reaktivere dine tidligere trau-
               mer og forværre din tilstand.
               af kommunens ressourceprofil fremgår det, at du ikke vil kunne samarbejde
               med andre mennesker, at du ikke kan læse, se fjernsyn, og du har ingen kon-
               centration, så det er håbløst at lære nyt. du er angst, sover dårligt om natten,
               har kommunen vurderer, at du efter sygemeldingen ikke længere har ressour-
               cer i form af personlige kompetencer. du er glad for dine børn og din ægte-
               fælle, og i har hjulpet hinanden med jeres yngste datter, der har rygmarvsbrok.
                                               tab af erhvervsevne
               …
               begrundelse
               vi vurderer, at din erhvervsevne er betydeligt nedsat.
               du har svære psykiske gener, som gør, at du ikke kan samarbejde med andre
               mennesker. du har desuden fysiske gener efter ulykken 3. april 2004.
               vi har skønsmæssigt vurderet, at dit samlede tab af erhvervsevne er 90 procent,
               da vi ikke mener, at du vil være i stand til at påtage dig nogen former for lønnet
                                                - 7 -
                 beskæftigelse. vi vurderer, at du stadig kan varetage enkle aktiviteter i hjem-
                 met, og vi finder derfor at du ikke er helt uden erhvervsevne.
                 vi vurderer, at ulykken 3. april 2004 slog dig ud af arbejdsmarkedet. vi vurde-
                 rer også, at det er din psykiske lidelse, som er den primære årsag til dit tab af
                 erhvervsevne.
                 vi har derfor skønnet, at halvdelen af dit tab af erhvervsevne er en følge af
                 ulykken 3. april 2004 og halvdelen skyldes din psykiske lidelse.
                 dit tab af erhvervsevne som følge ulykken 3. april 2004 har vi derfor skøns-
                 mæssigt fastsat til 45 procent. vi henviser desuden til vores afgørelse om tab af
                 erhvervsevne i din 10-sag.”
i overensstemmelse med begrundelsen i afgørelsen af 23. juli 2007 traf arbejdsskadestyrelsen
den 15. august 2007 afgørelse om, at a havde ret til erstatning for tab af erhvervsevne sva-
rende til 45 % for den anerkendte erhvervsbetingede lidelse.
den 3. september 2007 kom arbejdsskadestyrelsen med en vejledende udtalelse til kommu-
neforsikring a/s om as tab af erhvervsevne og mengrad som følge af ulykken den 3. april
2004. mengraden blev vurderet til 12 %, og erhvervsevnetabet blev vurderet til 45 %. styrel-
sens ortopædkirurgiske, neurologiske og psykiatriske speciallægekonsulenter medvirkede ved
vurderingen af mengraden. af udtalelsen fremgår, at arbejdsskadestyrelsen var bekendt med,
at der havde været flere andre arbejdsskadesager efter arbejdsskadesikringsloven. under be-
grundelse for erhvervsevnetab fremgår blandt andet, at styrelsen vurderede, at ulykken den 3.
april 2004 var den udløsende faktor for, at a ophørte med sit arbejde og en medvirkende år-
sag til, at han blev tilkendt førtidspension. en anden væsentlig årsag til pensionstilkendelsen
var en længere række af psykiske belastninger, som a var udsat for under sit arbejde som
chauffør.
den 10. december 2007 meddelte arbejdsskadestyrelsen a, at han i erstatning for tab af er-
hvervsevne fik udbetalt 501.107 kr. den 17. december 2009 fik han erstatningen forhøjet med
6.220 kr., da folkepensionsalderen var blevet forhøjet til 65 ½ år.
den 2. januar 2008 skrev advokat christian riewe følgende til kommuneforsikring a/s:
                 ”jeg retter henvendelse til dem på vegne a.
                                                 - 8 -
                 i overensstemmelse med deres brev af 5. december 2007 har jeg udarbejdet en
                 restserhvervsevnetabsopgørelse, som vedlægges sammen med afgørelse fra
                 arbejdsskadestyrelsen dateret 10. december 2007.
                 jeg har ved telefonisk henvendelse til arbejdsskadestyrelsen fået oplyst, at det
                 udbetalte beløb er blevet reduceret med 2/3 af den opgjorte værdi af tjeneste-
                 mandspensionen, i alt kr. 599.143,47.
                 …”
af opgørelsen af erstatning for erhvervsevnetabet, som var vedlagt brevet af 2. januar 2008,
fremgår, at erhvervsevnetabet er fastsat til 45 % i henhold til arbejdsskadestyrelsens afgø-
relse, og at årslønnen er opreguleret til 2007-niveau.
den 28. oktober 2008 besvarede kommuneforsikring a/s advokat christian riewes henven-
delse således:
                 ”ved brev af 2. januar 2008 modtog vi jeres erstatningsopgørelse for a. vi har
                 efterfølgende bedt om yderligere dokumentation til opgørelsen af jeres klients
                 erstatningskrav. vi har den 19. august 2008 modtaget arbejdsskadesagens ak-
                 ter, og vi kan nu opgøre erstatningen.
                 på baggrund af jeres erstatningsopgørelse af 2. januar 2008 samt sagens akter,
                 har vi opgjort jeres klients krav som følgende:
                 …
                 erhvervsevnetab
                 vi kan ikke godkende den fremsendte opgørelse, idet i ikke har fratrukket tje-
                 nestemandspensionen, ligesom i har opgjort erstatningen i 2007 niveau.
                 vi har med udgangspunkt i en årsløn på 349.000 kr. opgjort erstatningen i 2008
                 niveau som følger:
                 erstatning efter erstatningsansvarsloven             1.478.363 kr.
                 - erstatning efter arbejdsskadesikringsloven         1.106.776 kr.
                 = differencekrav                                        371.587 kr.
                 vi afregner derfor 371.587 kr. i erhvervsevnetabserstatning.
                 …”
advokat christian riewe svarede herefter ved brev af 3. november 2008, at erstatningsan-
svarsloven ikke indeholder hjemmel til at fratrække værdien af tjenestemandspensionen, og at
det resterede krav fastholdes.
                                               - 9 -
ved brev af 5. november 2008 svarede kommuneforsikring a/s følgende:
               ”vi har modtaget jeres brev af 3. november 2008, hvor i gør opmærksom på, at
               der ikke er hjemmel til at fratrække værdien af tjenestemandspension i opgø-
               relsen af erhvervsevnetabet efter erstatningsansvarsloven.
               i forlængelse af vores telefonsamtale d.d. kan vi oplyse, at vi fastholder vores
               opgørelse af differencekravet i aktuelle sag.
               vi betragter derfor sagen som afsluttet.”
efter anlæggelse af retssagen blev arbejdsskadestyrelsen anmodet om at foretage en fornyet
vurdering af as tab af erhvervsevne som følge af ulykken den 3. april 2004. erhvervsevneta-
bet blev nu vurderet til 15 %. af arbejdsskadestyrelsens vejledende udtalelse af 12. april
2012 fremgår blandt andet følgende:
                                              ”tidligere vurdering
               vi har den 3. september 2007 vurderet følgerne efter ulykken til et erhvervsev-
               netab på 45 procent.
                                                  andre sager
               vi er bekendte med, at der har været flere andre arbejdsskadesager efter ar-
               bejdsskadesikringsloven. arbejdsskadestyrelsen har ved afgørelse af 7. decem-
               ber 2005 vurderet erhvervsevnetabet til 45 procent.
                                                sagsfremstilling
               det fremgår af sagens akter, at a den 3. april 2004 i sin bil blev påkørt af en
               bus på vej til arbejde. efter sammenstødet var a kortvarigt bevidstløs og havde
               smerter i højre hofte og i nakken. han blev set på skadestuen på århus syge-
               hus.
               erhvervsmæssigt fremgår det, at a siden 1990 har været ansat ved århus spor-
               veje. i perioden 1990-2002 var han buschauffør, men siden 2002 har han arbej-
               det i garagen på grund af adskillige arbejdsskader, som har påvirket ham i en
               sådan grad, at han ikke længere var i stand til at arbejde som chauffør. efter det
               aktuelle ulykkestilfælde blev a sygemeldt, og han har ikke siden genoptaget
               arbejdet. han blev med virkning fra 1. juli 2005 bevilget førtidspension af år-
               hus kommune primært som følge af hans psykiske tilstand.
               …
                                       begrundelse for erhvervsevnetab
                               - 10 -
sagen har ved nærværende vurdering været drøftet med faglig chef per-
nille hershøj.
ved vurderingen af erhvervsevnetabet har vi inddraget sagens lægelige akter til
vurdering af, hvilke funktionsbegrænsninger, der kan henregnes til aktuelle
skade, herunder:
…
vi vurderer, at a har skaderelaterede lettere nakkegener samt smerterne i hof-
ten. endvidere vurderer vi, at a har et betydeligt psykiatrisk mén som følge af
de samlede hændelser og ulykker, han har været udsat for og at kun en mindre
del kan henregnes til aktuelle skade, herunder at ptsd må henregnes til hæn-
delsen, hvor han så en pige blive kørt ihjel, og at aktuelle alene har betydet en
mindre forværring.
…
vi har ved vurderingen af erhvervsevnetabet lagt til grund, at a siden 1990 har
arbejdet ved århus sporveje, men at han ophørte med dette arbejde efter den
aktuelle ulykke. forud for den aktuelle ulykke havde han ændret arbejdsfunk-
tion som følge af en række psykiske belastninger, han havde været udsat for
som buschauffør. han kunne således ikke længere psykiske klare arbejdet som
før. a er fra den 1. juli 2005 blevet tilkendt førtidspension.
ved vores tidligere vurdering af 2007 vurderede vi, at den aktuelle ulykke var
den udløsende faktor i forhold til, at a ophørte med sit arbejde og en medvir-
kende årsag til, at han tilkendes førtidspension. vi vurderede endvidere, at en
anden væsentlig årsag til pensionstilkendelsen var en lang række psykiske be-
lastninger, som a tidligere var udsat for.
ved nærværende vurdering har vi lagt vægt på, at as funktionsniveau er sær-
deles ringe og erhvervsevnen som følge heraf yderst begrænset eller ophævet.
det er vores vurdering, at det er de psykiske gener, som i praksis er årsag til de
erhvervsmæssige begrænsninger, og at de beskrevne kognitive følger også del-
vis skyldes den psykiske tilstand og den omfattende medicinering.
vi har ved ovennævnte vurdering lagt vægt på beskrivelserne i de lægelige og
kommunale akter af pstd- symptomer, rysten, black-outs og generaliseret
angst, som bevirker, at a ikke tør gå udenfor hjemmet og ikke ønsker kontakt
til andre mennesker.
vi har herefter lagt vægt på, at langt den overvejende del af disse symptomer
efter vores vurdering ikke kan henregnes til aktuelle skade. således er det i de
lægelige akter beskrevet, at a forud for aktuelle og især efter episoden, hvor
han overværende en pige blive kørt ihjel havde ptsd symptomer.
vi vurderer, at de skaderelaterede nakke- og hoftegener ikke har betydende
indflydelse på funktionsniveauet.
                                               - 11 -
                vi er opmærksomme på, at a herefter blev omplaceret og arbejdede i garagen
                på tidspunktet for aktuelle skade.
                vi finder dog ikke, at dette faktum i denne sag bevirker, at det er overvejende
                sandsynligt, at det varige arbejdsophør og det nedsatte funktionmsniveau skyl-
                des aktuelle skade.
                på baggrund af den generelle udvikling ad åre i as psykiske gener, og omfan-
                get og arten af de nuværende gener finder vi det imidlertid usandsynligt at han
                – selv uden aktuelle skade – kunne have fortsat dette arbejde. vi finder herun-
                der, at de aktuelle psykiske symptomer kun i mindre grad kan tilskrives aktu-
                elle skade, idet denne alene forårsagede en mindre forværring og ikke en
                ptsd.
                det er således vores opfattelse, at aktuelle skadefølger kun i begrænset omfang
                er medvirkende årsag til den aktuelle funktionsnedsættelse.
                …”
arbejdsskadestyrelsen har efterfølgende ved breve af 11. juni 2012 og 6. september 2012 op-
lyst, at der ikke har medvirket lægekonsulenter i forbindelse med den seneste vurdering, men
at lægekonsulentvurderingen fra den første vurdering har været inddraget, og at såvel det læ-
gelige som det erhvervsmæssige bedømmelsesgrundlag for de to vejledende udtalelser har
været ens. det fremgår, at sagen havde været drøftet med faglig chef pernille hershøj, inden
udtalelsen af 12. april 2012 blev afgivet.
der har under sagen været stillet spørgsmål til retslægerådet, der den 14. august 2013 har
afgivet følgende udtalelse:
                ”med sagens tilbagesendelse skal retslægerådet, på baggrund af de forelig-
                gende akter udtale, at sagsøger siden 1993 har været udsat for en række trau-
                matiske oplevelser, som antages at have medført en posttraumatisk belastnings-
                reaktion. den 03.04.04 blev sagsøger påkørt af en bus på sit arbejde og blev
                herved slået bevidstløs. i speciallægeerklæring af 11.04.05 beskrives en for-
                værring af tilstanden efter ulykken med reaktivering af tidligere traumer og til-
                komst af depressive symptomer.
                retslægerådet skal herefter besvare det stillede spørgsmål således:
                ”spørgsmål 1:
                retslægerådet bedes på baggrund af det lægefaglige materiale og de oplysnin-
                ger, der forelå forud for 3. april 2004 – beskrive, hvordan prognosen for as
                psykiske lidelse var forud for arbejdsulykken den 3. april 2004.
                retslægerådet bedes i tilknytning til besvarelsen angive, om der er sædvanligt,
                at lidelser af den pågældende art, har en dårlig prognose.
                               - 12 -
såfremt det er muligt, bedes retslægerådet angive, om der er lægefaglig belæg
for at fastslå, at det er usandsynligt, at a – hvis han ikke havde været udsat for
ulykken den 3. april 2004 – kunne have fortsat det arbejde, han bestred inden
ulykken den 3. april 2004.
selvom sagsøger havde symptomer på posttraumatisk stress syndrom forud for
ulykken den 03.04.04, får man indtryk af, at han kunne passe sit arbejde ved
sporvejens garageanlæg. endvidere var de medicinske behandlingsmuligheder
ikke fuldt ud afprøvet. retslægerådet finder det derfor ikke muligt at udtale sig
om prognosen for sagsøgeres psykiske lidelse forud for arbejdsulykken den
03.04.04.
posttraumatisk stresstilstande har generelt en dårlig prognose.
sidste del af spørgsmålet er hypotetisk og kan ikke besvares.
…”
den 25. februar 2014 har retslægerådet besvaret følgende supplerende
spørgsmål således:
spørgsmål 2:
retslægerådet har i besvarelse af 14. august 2013 blandt andet udtalt, at der i
speciallægeerklæringen af 11. april 2005 er beskrevet en forværring af tilstan-
den efter ulykken.
retslægerådet bedes angive, om det skønnes, at denne forværring er forårsaget
af trafikulykken den 3. april 2004.
retslægerådet bedes i forbindelse med besvarelsen nærmere angive, hvilke
forhold der taler henholdsvis for og imod en årsagssammenhæng.
det ønskes endvidere i tilslutning til besvarelsen oplyst, om en forværring, som
den i sagen foreliggende, lige såvel kan ses som en videre udvikling af sagsø-
gers forudbestående psykiske konstitution, og om denne efter almindelig læge-
lig erfaring tvangsfrit kan forklare senere forværringer.
det ønskes endvidere i tilslutning til besvarelsen oplyst, om sådanne forvær-
ringer ses hos personer med en psykisk konstitution svarende til sagsøgers,
men som ikke har været udsat for påvirkninger fra trafikuheld.
retslægerådet finder det sandsynligt, at ulykken i april 2004 har medvirket til
den i den psykiatriske speciallægeerklæring beskrevne forværring. samtidig
oplyses det også i den psykiatriske speciallægeerklæring, at en kollega til sag-
søger døde 2 måneder før sagsøger påbegyndte behandling hos den praktise-
rende psykiater. dette skønnes ligeledes at have bidraget til den beskrevne for-
værring af den psykiske tilstand. retslægerådet kan ikke på baggrund af den
foreliggende udtale sig om, i hvilken grad de to oplevelser (trafikuheldet og
kollegas død) hver især har bidraget til de beskrevne psykiske symptomer.
                                               - 13 -
                 der kan ved posttraumatisk belastningsreaktion ses forværring af tilstanden
                 uden påviselige nye traumer, men det er dog velkendt, at nye traumatiske ople-
                 velser kan reaktivere tidligere psykiske traumer med forværring af symptomer
                 på posttraumatisk belastningstilstand.
                 spørgsmål 3:
                 såfremt spørgsmål 2 besvares bekræftende bedes retslægerådet – om muligt –
                 nærmere beskrive graden af den skete forværring (f.eks. let, moderat eller
                 svær).
                 retslægerådet ser sig ikke i stand til at graduere dette nærmere.
                 spørgsmål 4:
                 giver ovennævnte spørgsmål i øvrigt retslægerådet anledning til bemærknin-
                 ger.
                 nej.”
procedure
a har til støtte for sin påstand gjort gældende, at kommuneforsikring a/s forud for sagsan-
lægget har anerkendt erstatningspligten i anledning af ulykken. kommuneforsikring a/s har
accepteret at betale erstatning for tab af erhvervsevne beregnet ud fra et erhvervsevnetab på
45 %. kommuneforsikring a/s har i brevene af 28. oktober 2008 og 5. november 2008 med
bindende virkning anerkendt, at erstatningen for tab af erhvervsevne skal opgøres med ud-
gangspunkt i et erhvervsevnetab på 45 %. kommuneforsikring a/s havde forinden udbeta-
ling af erstatning indhentet en vejledende udtalelse fra arbejdsskadestyrelsen, og det fremgår
af brevene, at kommuneforsikring a/s udbetalte erstatningen ud fra en procent på 45 som
opgjort af arbejdsskadestyrelsen. der foreligger ikke omstændigheder, såsom urigtige oplys-
ninger eller andre forhold, der gør, at kommuneforsikring a/s ikke er bundet af den aner-
kendelse, som indholdet af brevene er udtryk for.
hvis kommuneforsikring a/s ved brevene af 28. oktober 2008 og 5. november 2005 ikke
med bindende virkning har anerkendt, at erstatning for tab af erhvervsevne skal fastsættes til
45 %, er der i øvrigt ikke grundlag for at ændre arbejdsskadestyrelsens afgørelse af 23. juli
2007 og den vejledende udtalelse af 3. september 2007. det fremgår heraf, at det var ulykken
den 3. april 2004, der var den udløsende faktor for, at a ophørte med sit arbejde, og en med-
virkende årsag til, at han blev tilkendt førtidspension. a kunne forud for ulykken arbejde på
fuld tid. han har ikke haft sådanne psykiske gener, som gjorde, at han ikke kunne varetage sit
arbejde som specialarbejder i garageanlægget. der er således ikke grundlag for en antagelse
                                               - 14 -
om, at a, hvis ulykken den 3. april 2004 ikke var sket, ville have været ude af stand til at fort-
sætte sit arbejde som specialarbejder. de medicinske behandlingsmuligheder var endvidere
ikke fuldt ud afprøvet. det fremgår endvidere af retslægerådets besvarelse, at det ikke med
den fornødne sikkerhed er sandsynliggjort, at a, hvis ulykken ikke var sket, ville have været
ude af stand til at fortsætte sit arbejde som specialarbejder. endeligt er det gjort gældende, at
en arbejdsgiver må tage en skadelidt, som en skadelidt er. det forhold, at en skadelidt lider af
psykiske sygdomme, som gør vedkommende ekstra sårbar, er uden betydning for den erstat-
ningsretlige årsags- og adækvansbedømmelse. arbejdsskadestyrelsens vejledende udtalelse af
12. april 2012 kan derfor ikke lægges til grund, da der ikke er det fornødne bevis for vurde-
ringen. den omstændighed, at der kort tid efter ulykken er en kollega til a, som dør, gør ikke,
at as psykiske tilstand er blevet forværret.
aarhus sporveje har til støtte for sin påstand gjort gældende, at kommuneforsikring a/s ikke
har afgivet en bindende tilkendegivelse forud for sagens anlæg. kommuneforsikring a/s har
blot undladt at fremkomme med en indsigelse, og det er aarhus sporveje ikke bundet af. det
afgørende er, at man har afvist at betale mere, og kommuneforsikring a/s har ikke anvendt
ord som tilsagn eller lignende.
det bestrides, at der er et differencetab vedrørende erhvervsevnetabet som følge af arbejds-
ulykken den 3. april 2004, idet ydelser efter arbejdsskadesikringsloven overstiger det krav,
der måtte kunne rejses efter erstatningsansvarslovens § 30. det er a, som har bevisbyrden for,
at han har et erhvervsevnetab på mere end 15 %, og denne bevisbyrde er ikke løftet. det må i
overensstemmelse med arbejdsskadestyrelsens vejledende udtalelse af 12. april 2012 lægges
til grund, at det erhvervsevnetab, der måtte kunne relateres til ulykken den 3. april 2004, ikke
har haft en betydning for as erhvervsevne udover de 15 %. hertil bemærkes, at arbejdsska-
destyrelsens faglige chef har deltaget ved denne afgørelse, hvilket er et kvalitetsstempel. a
havde forud for ulykken den 3. april 2004 massive psykiske problemer, og han havde været
udsat for flere arbejdsskader i årene forud. det er almindeligt anerkendt, at erhvervsevne-
tabsvurderingen efter arbejdsskadesikringsloven i praksis vil kunne fastsættes anderledes end
efter erstatningsansvarsloven, jf. højesterets dom af 17. juni 2014, gengivet i ugeskrift for
retsvæsen 2014, side 2802. det forhold, at retslægerådet på baggrund af det foreliggende
ikke kan udtale sig om, i hvilken grad hændelsen har bidraget til de beskrevne psykiske
symptomer, viser, at der ikke er ført et kvalificeret bevis for en sammenhæng, der rækker vi-
dere end antaget af arbejdsskadestyrelsen i den senere vejledende udtalelse. det er alene ar-
                                             - 15 -
bejdsskadestyrelsen, som fastsætter graden af erhvervsevnetabsprocenten, og retslægerådet
som vurderer årsagssammenhæng.
landsrettens begrundelse og resultat
kommuneforsikring a/s, som er aarhus sporvejes forsikringsselskab, anmodede arbejds-
skadestyrelsen om en udtalelse om as tab af erhvervsevne som følge af ulykken den 3. april
2004. arbejdsskadestyrelsen fastsatte ved vejledende udtalelse af 3. september 2007 erhverv-
sevnetabet til 45 %.
advokat christian riewe rettede den 2. januar 2008 henvendelse til kommuneforsikring a/s
og opgjorde as krav på differenceerstatning ud fra et erhvervsevnetab på 45 %. af brevet
fremgår, at den vedlagte resterhvervsevnetabsopgørelse er udarbejdet i overensstemmelse
med kommuneforsikring a/s’ brev af 5. september 2007, og af bilaget til brevet fremgår, at
erstatningsopgørelsen er udarbejdet i henhold til arbejdsskadestyrelsens udtalelse. erstatnin-
gen er i bilaget beregnet ud fra 2007-niveau. kommuneforsikring a/s anmodede herefter om
yderligere dokumentation for kravet. ved brev af 28. oktober 2008 opgjorde kommunefor-
sikring a/s erstatningen til a. af brevet fremgår, at arbejdsskadesagens akter nu var modta-
get, og at erstatningen kunne opgøres. erstatningen blev herefter opgjort på baggrund af ad-
vokatens erstatningsopgørelse dog med fradrag af værdien af tjenestemandspensionen og op-
reguleret til 2008-niveau.
henset hertil, og efter en samlet vurdering af brevvekslingen mellem advokat christian riewe
og kommuneforsikring a/s, har kommuneforsikring a/s og dermed aarhus sporveje med
bindende virkning anerkendt et tab af erhvervsevne som følge af ulykken den 3. april 2004 på
45 %.
det forhold, at kommuneforsikring a/s ikke udtrykkeligt har anvendt ordet ”tilsagn” eller
lignende i brevet af 28. oktober 2008, kan ikke føre til et andet resultat. der foreligger heller
ikke andre særlige omstændigheder, som gør, at kommuneforsikring a/s ikke er bundet af
anerkendelsen. som følge af det anførte tager landsretten as påstand til følge.
efter sagens udfald sammenholdt med parternes påstande skal aarhus sporveje betale sags-
omkostninger til a med i alt 102.820 kr. beløbet omfatter 14.320 kr. til retsafgift, 80.000 kr.
                                              - 16 -
til udgifter til advokatbistand og 8.500 kr. til indhentelse af erklæring om vurdering af er-
hvervsevnetabet. beløbet til dækning af udgifter til advokatbistand er inkl. moms, da a ikke
er momsregistreret. landsretten har ved fastsættelsen af beløbet lagt vægt på sagens økono-
miske værdi og dens omfang.
                                   t h i k e n d e s f o r r e t:
sagsøgte, busselskabet aarhus sporveje v/ trafikselskabet midttrafik i/s, skal til sagsøgeren,
a, betale 583.414 kr. med procesrente af 589.634 kr. fra den 19. september 2008 til den 17.
december 2009 og af 583.414 kr. fra den 18. december 2009.
busselskabet aarhus sporveje v/ trafikselskabet midttrafik i/s skal betale sagsomkostninger
til a med 102.820 kr.
det idømte skal betales inden 14 dage.
sagsomkostningerne forrentes efter rentelovens § 8 a.


text:
                             højesterets dom
                           afsagt onsdag den 22. maj 2013
sag 282/2008
(1. afdeling)
verbio diesel bitterfeld gmbh & co. kg (tidligere muw mitteldeutsche umesterungs-
werke gmbh & co. kg)
(advokat frank bøggild)
mod
emmelev a/s
(advokat erik malberg)
i tidligere instans er afsagt dom af sø- og handelsretten den 21. juli 2008.
i pådømmelsen har deltaget fem dommere: lene pagter kristensen, marianne højgaard
pedersen, michael rekling, lars hjortnæs og jan schans christensen.
påstande
appellanten, verbio diesel bitterfeld gmbh & co. kg, har nedlagt påstand om frifindelse.
indstævnte, emmelev a/s, har principalt nedlagt påstand om, at verbio diesel bitterfeld
gmbh & co. kg, skal betale 3.713.360 eur med procesrente af 1.839.000 eur fra sagens
anlæg den 5. juli 2002 til den 18. juni 2004 og af 3.218.320 eur fra den 18. juni 2004 til 8.
juni 2006 samt af 3.713.360 eur fra den 8. juni 2006, subsidiært stadfæstelse.
anbringender
verbio diesel bitterfeld gmbh & co. kg har fastholdt, at verbio efter aftalens vilkår var
berettiget til at ophæve denne som følge af emmelev a/s’ manglende rettidige levering af
biodiesel.
                                                 - 2 -
verbio har ikke for højesteret gentaget sit anbringende om, at selskabet var berettiget til at
opsige aftalen med støtte i prismekanismebestemmelsen, ligesom selskabet ikke har gentaget
sit anbringende vedrørende aftalelovens § 36.
verbio har med hensyn til emmelevs erstatningskrav supplerende gjort gældende, at det er
udokumenteret, at emmelev fra den 1. november 2001 var i stand til at producere 2.000 tons
biodiesel pr. måned i 2001 og 2002. emmelevs egen opgørelse indikerer tværtimod, at em-
melev først i 2004 var i stand til at producere mere end 24.000 tons biodiesel pr. år. det for
højesteret gennemførte syn og skøn bekræfter, at det er helt usædvanligt, at en producent af
biodiesel ikke er i stand til at dokumentere kvaliteten af den producerede biodiesel, biodiesel-
anlæggets kapacitet samt hvilket udstyr, der har været anvendt ved drift af anlægget. emme-
lev var allerede før klarmeldingen den 31. oktober 2001 bekendt med, at verbio havde bragt
aftalen til ophør, og retssagen blev anlagt den 5. juli 2002 efter et længere forløb, hvor par-
terne havde bestridt hinandens synspunkter. emmelev havde derfor særlig anledning til at
sikre sig bevis for, at selskabet var i stand til at levere biodiesel i aftalt kvalitet og mængde pr.
1. november 2001. emmelev har imidlertid ikke været i stand til at fremlægge dokumentation
for, at de i aftalen anførte produktions- og kvalitetstest er blevet gennemført, at kvaliteten af
den producerede biodiesel levede op til kvalitetsnormen din 51606, og at biodieselanlægget i
2001/2002 kunne producere minimum 2.000 tons biodiesel pr. måned. emmelev har derfor
ikke godtgjort at være i stand til at opfylde aftalen med verbio. dette understøttes også af den
lave kapacitetsudnyttelse i 2001 og 2002.
verbio bestrider endvidere, at emmelevs tabsopgørelse giver et retvisende billede af produk-
tionsomkostningerne. hvis man lægger emmelevs tabsopgørelse til grund bestrides det, at
emmelev har lidt et tab ved de manglende leverancer til verbio, allerede fordi emmelev i så
fald havde haft mulighed for at opnå tilsvarende eller større fortjeneste ved at sælge sin kapa-
citet til anden side.
emmelevs tabsopgørelse er derudover ensidigt udarbejdet, fejlbehæftet og forbundet med
store usikkerheder. størstedelen af opgørelsen er udokumenteret og baseret på data for 2003-
2005, der ikke kan danne grundlag for opgørelsen af et muligt tab i 2001-2002. emmelev har
ikke underbygget opgørelsen, der hverken indeholder en realistisk procesbeskrivelse eller be-
hørig dokumentation for indtægter/udgifter. tabsopgørelsen skal derfor tilsidesættes, og
                                               - 3 -
navnlig fordi det i bedste fald er usikkert, hvorvidt emmelev overhovedet har lidt et tab, er
der ikke grundlag for at fastsætte en erstatning skønsmæssigt. skønsmændene har, som følge
af manglende informationer, for højesteret heller ikke været i stand til at foretage en sam-
menligning med emmelevs beregning af produktionsomkostninger og fremkomme med en
vurdering af mulige uoverensstemmelser og usikkerheder. skønsmændene har anført, hvordan
tabsopgørelsen burde udarbejdes for blot i nogen grad at tage højde for læringseffekter, henset
til at emmelev i 2001-2002 var inde i en startfase for så vidt angår produktion af biodiesel.
emmelevs tabsopgørelse er udarbejdet i strid hermed. det er heller ikke muligt at udarbejde
en retvisende tabsopgørelse uden først at have udarbejdet en massebalance for den relevante
periode, og emmelev har ikke fremlagt tilstrækkelige oplysninger til at kunne udarbejde en
massebalance hverken for den relevante periode eller for perioden 2003-2005. det er ube-
stridt, at emmelev har tilført ”acid degummed” og ”neutralized” olie fra oliemøllen til biodie-
selanlægget. det bestrides, at omkostningerne og produktionstabet herved er indregnet i tabs-
opgørelsen.
emmelev har i tabsopgørelsen medtaget glycerin til en pris på 389 eur. på baggrund af det
for højesteret gennemførte syn og skøn kan det konstateres, at gennemsnitsprisen på kosher
crude glycerine 80 % i perioden 2001-2002 har været 300 usd, svarende til 289,20 eur. de
i sagen fremlagte testresultater viser endvidere, at glycerinen fra emmelev var dårlig og af
svingende kvalitet. i stedet for at været medtaget i tabsopgørelsen med en positiv værdi burde
glycerinen være medtaget med en negativ værdi. der skal endvidere fradrages lageromkost-
ninger. hvis der udelukkende ses på manglende eller fejlagtigt beregnede variable omkost-
ninger og fortjeneste ved salg af biprodukter, skal emmelevs tabsopgørelse ændres fra et plus
på 4,62 eur til et minus på 111,71 eur pr. ton produceret biodiesel. i reduktionen er imid-
lertid ikke indregnet, at tabsopgørelsen er baseret på data fra 2003-2005 og dermed ikke tager
højde for, at emmelev i 2001-2002 var i en testfase, og at anlægget i denne periode blev dre-
vet af personale, der ikke var bekendt med og ikke uddannet til at drive et biodiesel anlæg.
emmelevs tabsopgørelse indeholder så mange fejl, mangler, upræcisheder og usikkerheder, at
emmelev ikke kan anses for at have ført bevis for et muligt tab. det er emmelev, der skal føre
dette bevis. da det endvidere alene er emmelev, der har haft mulighed for at fremkomme med
de oplysninger og den dokumentation, som skønsmændene og verbio har efterspurgt, må
usikkerhederne ved emmelevs tabsopgørelse komme emmelev til skade. et muligt erstat-
ningskrav skal i alle tilfælde reduceres væsentligt, idet emmelev efter aftalen har været for-
                                               - 4 -
pligtet til at acceptere afvigelser i mængden af den leverede biodiesel på i hvert fald 5-10 % i
nedadgående retning. starttidspunktet for beregning af et muligt krav skal endvidere udskydes
med et rimeligt varsel på tre måneder. trods henvendelser fra verbio gav emmelev ikke før
den 31. oktober 2001 meddelelse om, at aftalen skulle træde i kraft i november samme år.
et muligt erstatningskrav skal forrentes efter 1986-renteloven, idet et krav forfaldt til betaling
før 1. august 2002.
emmelev a/s har fastholdt, at verbio uberettiget har ophævet aftalen med emmelev og der-
ved pådraget sig et erstatningsansvar over for emmelev.
emmelev har om sit erstatningskrav supplerende gjort gældende, at valgretten med hensyn til
omfanget af de månedlige leverancer til verbio tilkommer emmelev. erstatningskravet er på
den baggrund beregnet på basis af en leverance af 2.000 tons biodiesel pr. måned. der er intet
fremkommet gennem skønserklæringerne for højesteret, som kan rokke ved resultatet af be-
visførelsen i den indankede dom, hvorefter det fandtes godtgjort, at emmelev ville have været
i stand til at producere biodiesel i det fornødne kvantum i henhold til kontrakten, 28.000 tons,
og i den aftalte kvalitet. emmelev har opfyldt sin tabsbegrænsningspligt. skønsmændene har
for højesteret bekræftet, at markedet var vanskeligt. i emmelevs erstatningsopgørelse er de
faktiske priser for kontraktperioden 2001-2002 blevet lagt til grund for beregningen. da det
salg til anden side, som det lykkedes emmelev at gennemføre i den periode, hvor emmelev
skulle have produceret 28.000 tons biodiesel til verbio, var relativt beskedent, er produk-
tionskoefficienterne (som viser, hvor kost-effektiv produktionen er), der blev opnået, ikke
vejledende for, hvilke produktionskoefficienter der ville have været opnået, såfremt produk-
tionen havde haft et omfang svarende til den kontraktvolumen, der var blevet aftalt med ver-
bio. derfor er erstatningsberegningen gennemført på basis af de produktionskoefficienter, der
blev opnået i de efterfølgende år, 2003-2005. der er ikke i skønsmændenes besvarelse af de
stillede spørgsmål grundlag for at tilsidesætte emmelevs erstatningsopgørelse. det af verbio
anførte vedrørende omkostninger og produktionstab i forbindelse med, at emmelev har tilført
”acid degummed” og ”neutralized” olie fra oliemøllen til biodieselanlægget, beror på misfor-
ståelse af processen hos emmelev.
                                               - 5 -
det må lægges til grund, at emmelev ville have opnået en værdi af den producerede glycerin
på minimum 389 eur pr. ton, som var den gennemsnitlige verdensmarkedspris for råglycerin
i kontraktperioden. emmelev agtede ikke at sælge råglycerinen, men havde til hensigt at op-
arbejde den med henblik på et senere salg som farmaglycerin, hvilket ville medføre en højere
pris end den, der kan opnås for råglycerin. de prøver, som fremhæves af verbio som doku-
mentation for kvaliteten af den af emmelev producerede råglycerin, er bortset fra de to prø-
ver, som har været forelagt skønsmændene, prøver af glycerinvand, som endnu ikke var for-
behandlet til råglycerin.
supplerende sagsfremstilling
verbio har med hensyn til emmelevs biproduktion af råglycerin henvist til ti tests foretaget af
bl.a. asg, der viser et gennemsnitligt indhold af glycerin på 56,3 %. emmelev har heroverfor
anført, at de nævnte tests omfatter glycerinvand og derfor ikke kan sammenlignes med den
glycerin, som emmelev producerede. emmelev har i stedet henvist til de to prøver, som ind-
går i skønsmændenes rapport, og som indeholder henholdsvis 77,9 % og 75,8 % glycerin.
af fyns amts miljøgodkendelse af 4. juli 2001 af emmelevs fremtidige produktionsanlæg for
biodiesel fremgår bl.a., at det anlæg, som godkendelsen omfatter, får en kapacitet på 240 tons
biodiesel pr. døgn og en årlig produktion på op til 80.000 tons biodiesel.
i statsautoriseret revisor mogens andersens erklæring af 19. december 2005 hedder det:
         "revisorerklæring afgivet i forbindelse med erstatningssag
           emmelev a/s ctr. muw mitteldeutsche umesterungswerke
               gmbh, anlagt ved sø- og handelsretten, københavn.
       til ledelsen i emmelev a/s
       ifølge aftale og til brug ved selskabets retssag mod muw mitteldeutsche umeste-
       rungswerke gmbh har vi foretaget gennemgang i forbindelse med følgende spørgsmål:
       1. har selskabet udstedt kreditnotaer i forbindelse med leverancer af biodiesel i perio-
       den 1. november 2001 til 31. december 2002, bortset fra sagen vedrørende saarberg
       bioenergi gmbh.
       2. hvilke priser har selskabet opnået ved salg af restolie i samme periode som under
       punkt 1.
       3. hvilke mængder biodiesel har selskabet solgt i perioden 1. november 2001 til 30. no-
       vember 2005.
                                           - 6 -
selskabets ledelse har ansvaret for, at registreringer i selskabets administrative systemer
er foretaget korrekt. vort ansvar er på grundlag af vor gennemgang at udtrykke en kon-
klusion på ovennævnte spørgsmål.
den udførte gennemgang
spørgsmål 1:
vi har gennemgået selskabets samlede fakturaoversigt over fakturaer omfattende salg af
biodiesel for perioden 1. november 2001 til 31. december 2002. i denne periode har der
kun forekommet kreditnotaer i forbindelse med mindre rettelser af leverede kvanta (for-
skel mellem måling ved afgang fra fabrik og modtagelse hos kunde) samt kreditnotaer
ved fakturering af forkert kunde. der er således ikke konstateret kreditnotaer i forbin-
delse med erstatninger for mangelfulde leveringer af biodiesel.
det skal tilføjes, at der i sagen vedrørende saarberg bioenergi gmbh, leverancer i fe-
bruar-marts 2002 for i alt 99.756 euro, ikke er udstedt kreditnota i forbindelse med
den manglende betaling på 4.000 euro fra kunden. den manglende betaling på 4.000
euro er derimod registreret i selskabets bogholderi som tab på debitor.
supplerende skal oplyses, at der i hverken 2002 eller 2003 er registreret andre tab på
tilgodehavender i forbindelse med salg af biodiesel.
spørgsmål 2:
vi har gennemgået selskabets samlede fakturaoversigt over salg af restolie fremkommet
ved produktion af biodiesel for perioden 1. januar til 31. december 2002. salgspriserne
har varieret fra kr. 282 til kr. 290 pr. 100 kg. gennemsnitsprisen har udgjort kr. 283 pr.
100 kg., svarende til dm 74,47 og til euro 38,04.
til sammenligning skal anføres, at der i erstatningsopgørelsen (bilag 22) er anvendt en
pris på dm 70 eller euro 35,75 pr 100 kg. (700 dm pr. ton) ved værdiansættelse af
olierestproduktet. ligeledes er det i erstatningsopgørelsen anført, at der fremkommer
3,5% restprodukt ved fabrikationen, og som følge heraf er olierestproduktet indregnet i
kalkulationen pr. ton biodiesel med 3,5% af de angivne dm 700, svarende til dm 24,50
eller euro 12,51 pr. ton biodiesel.
spørgsmål 3:
vi har gennemgået selskabets salgsbogføring for salg af biodiesel for perioden 1.
november 2001 til 30. november 2005. disse har udvist et salg af biodiesel som følger:
        1/11 2001 – 31/12 2002                    11.972.938 l
        1/1 2003 – 31/12 2003                     18.103.702 l
        1/1 2004 – 31/12 2004                     58.398.383 l
        1/1 2005 – 30/11 2005                     82.985.335 l
konklusion
ved de udførte gennemgange er vi ikke blevet bekendt med forhold, der afkræfter, at
1. der kun er udstedt kreditnotaer vedr. salg af biodiesel i perioden 1. november 2001 til
31. december 2002 som anført ovenfor.
2. de opnåede salgspriser for restolie i perioden 1. januar til december 2002 er i over-
ensstemmelse med ovennævnte.
                                                - 7 -
       3. salget af biodiesel i perioden 1. november 2001 til 30. november 2005 er i overens-
       stemmelse med ovennævnte.”
i statsautoriseret revisor mogens andersens erklæring af 30. juni 2009 hedder det:
       ”erklæring afgivet af den uafhængige revisor i forbindelse
       med erstatningssag emmelev a/s ctr. muw mitteldeutsche
       umesterungswerke gmbh, anlagt ved højesteret, københavn
       til ledelsen i emmelev a/s
       som selskabets generalforsamlingsvalgte revisor og til brug ved selskabets retssag mod
       muw mitteldeutsche umesterungswerke gmbh har vi ifølge aftale foretaget gennem-
       gang i forbindelse med følgende spørgsmål:
       hvilke mængder biodiesel har emmelev a/s solgt i perioden 1. november 2001 til 31.
       december 2002, opdelt på salg måned for måned.
       selskabets ledelse har ansvaret for, at registreringer i selskabets administrative systemer
       er foretaget korrekt. vort ansvar er på grundlag af vor gennemgang at udtrykke en kon-
       klusion på ovennævnte spørgsmål.
       den udførte gennemgang
       vi har udført vort arbejde i overensstemmelse den danske revisionsstandard rs3000 om
       andre erklæringsopgaver med henblik på at opnå begrænset sikkerhed for, at oplysnin-
       gerne ikke indeholder væsentlig fejlinformation. i den forbindelse har vi gennemgået
       selskabets salgsoversigt for salg af biodiesel for perioden 1. november 2001 til 31. de-
       cember 2002. arbejdet omfatter stikprøvevis kontrol af salgsoversigtens registreringer
       til grundbilag, salgsfakturaer m.v. salgsoversigten har udvist et salg af biodiesel som
       følger:
                1/11 2001 – 30/11 2001                      323.776 l
                1/12 2001 – 31/12 2001                      106.360 l
                1/1 2002 – 31/1 2002                        147.038 l
                1/2 2002 – 28/2 2002                        206.706 l
                1/3 2002 – 31/3 2002                        451.514 l
                1/4 2002 – 30/4 2002                        352.301 l
                1/5 2002 – 31/5 2002                        534.493 l
                1/6 2002 – 30/6 2002                        445.501 l
                1/7 2002 – 31/7 2002                        837.152 l
                1/8 2002 – 31/8 2002                      1.356.993 l
                1/9 2002 – 30/9 2002                      1.679.410 l
                1/10 2002 – 31/10 2002                    2.272.670 l
                1/11 2002 – 30/11 2002                    2.049.851 l
                1/12 2002 – 31/12 2002                    1.209.173 l
             i alt 1/11 2001 – 31/12 2002                11.972.938 l
       konklusion
                                               - 8 -
       under vort arbejde er vi ikke blevet opmærksom på forhold, der giver anledning til at
       konkludere, at de anførte salgstal for salg af biodiesel i perioden 1. november 2001 –
       31. december 2002, månedsopdelt, ikke er retvisende.”
i statsautoriseret revisor mogens andersens erklæring af 30. oktober 2009 hedder det:
         ”erklæring afgivet af den uafhængige revisor i forbindelse
        med erstatningssag emmelev a/s ctr. verbio diesel bitterfeld
                  gmbh & co. kg, anlagt ved højesteret, københavn
       til ledelsen i emmelev a/s
       som selskabets generalforsamlingsvalgte revisor og til brug ved selskabets retssag mod
       verbio diesel bitterfeld gmbh & co. kg har vi ifølge aftale foretaget gennemgang i
       forbindelse med følgende spørgsmål:
       har emmelev a/s indkøbt biodiesel i perioden 1. november 2001 til 31. december
       2002.
       selskabets ledelse har ansvaret for, at registreringer i selskabets administrative systemer
       er foretaget korrekt. vort ansvar er på grundlag af vor gennemgang at udtrykke en kon-
       klusion på ovennævnte spørgsmål.
       den udførte gennemgang
       vi har udført vort arbejde i overensstemmelse den danske revisionsstandard rs3000 om
       andre erklæringsopgaver med henblik på at opnå begrænset sikkerhed for, at oplysnin-
       gerne ikke indeholder væsentlig fejlinformation. i den forbindelse har vi gennemgået
       selskabets varekøbsspecifikationer for perioden 1. november 2001 til 31. december
       2002. varekøbsspecifikationerne har vi afstemt til selskabets finanskonti for varekøb.
       på intet tidspunkt har der fremgået indkøb af biodiesel i varekøbsspecifikationerne.
       konklusion
       under vort arbejde er vi ikke blevet opmærksom på forhold, der giver anledning til at
       konkludere, at der i perioden 1. november 2001 – 31. december 2002 er foretaget ind-
       køb af biodiesel.”
der er for højesteret udmeldt syn og skøn og skønsmændene andreas stepniczka og eduardo
vidal latorre har den 10. september 2012 afgivet en erklæring og den 22. januar 2013 en
supplerende erklæring, som er medtaget som henholdsvis bilag 1 og 2 til denne dom.
højesterets begrundelse og resultat
forarbejdningsaftalen og verbios ophævelse af denne
af den forarbejdningsaftale vedrørende biodiesel, som verbio diesel bitterfeld gmbh &
co. kg og emmelev a/s indgik den 21. november 2000, fremgår bl.a., at emmelev på må-
                                               - 9 -
nedsbasis i tiden frem til udgangen af december 2002 skulle fremstille ca. 2.000 tons biodiesel
af rapsolie mod et vederlag på 128 eur pr. ton. det fremgår endvidere af aftalen, at emmelev
på tidspunktet for aftalens indgåelse ikke havde færdiggjort det produktionsanlæg, som sel-
skabet skulle anvende i forbindelse med produktionen af biodiesel, og at aftalen ikke skulle
træde i kraft, før produktionsanlægget var færdigt, og alle produktionstests var gennemført.
verbio opsagde den 16. juli 2001 aftalen med virkning fra den 31. januar 2002 med henvis-
ning til prisudviklingen i markedet og forkortede den 13. august 2001 det meddelte varsel for
aftalens afbrydelse, således at aftalen blev bragt til ophør den 15. september 2001 med den
begrundelse, at produktionen af biodiesel ikke var påbegyndt i februar 2001 som lovet
mundtligt, og at verbio endnu ikke havde modtaget bindende tilsagn om tidspunktet for pro-
duktionsstart.
højesteret finder, at det ikke er godtgjort, at der blev aftalt et andet tidspunkt for produktions-
start end det, der følger af aftalen, og verbio havde da heller ikke tidligere reklameret over, at
produktion ikke var påbegyndt i februar 2001. herefter, og da der ikke er grundlag for at an-
tage, at der i øvrigt på ophævelsestidspunktet forelå misligholdelse fra emmelevs side, tiltræ-
der højesteret, at verbio har bragt aftalen til ophør med urette. det, som verbio har anført om
verbios forudsætninger, kan ikke føre til et andet resultat.
emmelevs erstatningskrav
den 31. oktober 2001 meddelte emmelev verbio, at emmelev var klar til at levere biodiesel
fra november 2001, og da verbio ikke svarede, meddelte emmelev ved brev af 21. december
2001, at man ophævede aftalen og krævede erstatning.
verbio har under retssagen bl.a. gjort gældende, at emmelev ikke er berettiget til erstatning,
fordi selskabet ikke var i stand til at producere biodiesel i den mængde og af den kvalitet, som
var aftalt.
det fremgår af fyns amts miljøgodkendelse af 4. juli 2001, at emmelevs biodieselanlæg ville
have en kapacitet på 80.000 tons pr. år. det fremgår endvidere af erklæringerne fra statsauto-
riseret revisor mogens andersen, at emmelev i perioden fra den 1. november 2001 til den 31.
december 2002 producerede og solgte 11.972.938 liter (10.800 tons) biodiesel, at der ikke er
                                                - 10 -
konstateret kreditnotaer i den nævnte periode i forbindelse med erstatning for mangelfulde
leverancer, og at der ikke i 2002 og 2003 er registreret tab på tilgodehavender vedrørende salg
af biodiesel, bortset fra salget til saarberg, som blev afsluttet med et forlig, hvorefter der blev
givet saarberg et mindre prisafslag som følge af en påberåbt mangel. herefter, og da der ikke
i øvrigt er grundlag for at antage, at den biodiesel, som emmelev producerede, var af ringere
kvalitet end den kvalitet, der var fastlagt i forarbejdningsaftalen, har verbio ikke godtgjort, at
emmelev ikke i november 2001 var i stand til at levere 2.000 tons biodiesel af den aftalte
kvalitet pr. måned i den resterende aftaleperiode.
aftaleforholdet mellem verbio og emmelev giver ikke grundlag for at antage, at emmelevs
biogasleverancer ville udgøre mindre end 2.000 tons pr. måned, eller at verbio havde krav på
et særligt varsel forud for leverancerne.
højesteret lægger herefter til grund, at verbios kontraktbrud angår i alt 28.000 tons biodiesel.
emmelev har opgjort sit samlede tab til 3.713.360 eur baseret på et mistet dækningsbidrag i
14 måneder på 132,62 eur pr. ton. det mistede dækningsbidrag består af et forarbejdnings-
vederlag på 128 eur pr. ton biodiesel med fradrag af produktionsomkostninger mv. og med
tillæg af mistede indtægter ved manglende salg af biprodukterne glycerin og biofuel. glyceri-
nen indgår i emmelevs erstatningsopgørelse med en værdi på 389 eur pr. ton glycerin, men
skønsmændene har på grundlag af to analyseprøver fra emmelevs glycerinproduktion i den
omhandlede periode sammenholdt med markedsprisen for glycerin for 2001-2002 og under
hensyn til glycerinens kvalitet skønnet en salgsværdi på 214 eur pr. ton. højesteret finder, at
der ved opgørelsen af emmelevs krav skal tages udgangspunkt i den glycerinpris, som
skønsmændene har skønnet. højesteret finder endvidere, at der indgår andre usikkerhedsmo-
menter i forbindelse med opgørelsen af emmelevs krav, herunder at erstatningsopgørelsen er
foretaget med udgangspunkt i produktionskoefficienter for årene 2003-2005, uanset at em-
melevs virksomhed i 2001 var nystartet og befandt sig i en indkøringsfase, ligesom der er
usikkerhed knyttet til en række af emmelevs variable omkostninger, herunder omkostninger
til vintertilsætningsstoffer, vand, laboratorium og svind.
under hensyn til de anførte forhold finder højesteret, at erstatningen til emmelev skønsmæs-
sigt kan fastsættes til 2.700.000 eur.
                                              - 11 -
der er ikke grundlag for at lade erstatningen bortfalde eller reducere ud fra en betragtning om,
at emmelev ikke har opfyldt sin tabsbegrænsningspligt.
højesteret stadfæster herefter sø- og handelsrettens dom med den ændring, at det beløb, som
verbio skal betale til emmelev, fastsættes til 2.700.000 eur med procesrente af 1.839.000
eur fra den 5. juli 2002 til den 18. juni 2004 og af 2.700.000 eur fra den 18. juni 2004.
de nævnte beløb skal forrentes efter den tidligere gældende rentelov, jf. lovbekendtgørelse nr.
583 af 1. september 1986 som ændret ved § 4 i lov nr. 1098 af 21. december 1994 og lov nr.
462 af 7. juni 2001, idet emmelevs erstatningskrav forfaldt samtidig med verbios
uretmæssige ophævelse af aftalen, hvilket var forud for ikrafttrædelsen af den nugældende
rentelov den 1. august 2002, jf. § 2 i lov nr. 379 af 6. juni 2002.
                                     thi kendes for ret:
sø- og handelsrettens dom stadfæstes med den ændring, at det beløb, som verbio diesel
bitterfeld gmbh & co. kg skal betale til emmelev a/s, fastsættes til 2.700.000 eur med
procesrente af 1.839.000 eur fra den 5. juli 2002 til den 18. juni 2004 og af 2.700.000 eur
fra den 18. juni 2004.
i sagsomkostninger for højesteret skal verbio diesel bitterfeld gmbh & co. kg betale
500.000 kr. til emmelev a/s.
de idømte beløb skal betales inden 14 dage efter denne højesteretsdoms afsigelse.
sagsomkostningsbeløbene forrentes efter rentelovens § 8 a.

source: retspraksis

LICENSE:
Creative Commons Legal Code

CC0 1.0 Universal

type: caselaw

jurisdiction: Denkmark