text:
-
                                 udskrift
                                     af
                    sø- og handelsrettens dombog
                                 ──────────
den 17. januar 2001 blev af retten i sagen
r-0004-99
anklagemyndigheden
mod
henrik nygaard johansen
(cpr.nr. 240543-xxxx)
(advokat jakob skaarup arrevad,e.o.)
afsagt sålydende
                                   d o m:
henrik nygaard johansen er sat under tiltale ved københavns politi advokatur b's
anklageskrift af 13. september 1999 til straf for
                                      1.
                                               - 2 -
overtrædelse af straffelovens ⌡ 131, stk. 1,
ved i perioden fra den 7. februar 1999 og senest konsta teret den 6. september 1999
vedblivende at have udøvet en virksomhed, til hvilken retten er ham frakendt, idet tiltalte, til
trods for, at han ved højesterets dom af 22. november 1993 indtil videre frakendtes retten til
at udøve rederivirksomhed og erhvervsmæssigt at disponere - bortset fra den nødvendiggjorte
afhændelse - over skibe i øvrigt eller medvirke hertil under nogen som helst form, gennem
selskaber, i hvilke han har bestemmende indflydelse,
                                         a.
ved standard bareboat charter kontrakt (barecon "a") af 7. februar 1999 lod selskabet "k/s
storebælt af 1998" udleje skibet "superflex difko storebælt" til rederiet "easyline" ved direktør
tom bringsværd for en periode af 5 år fra den 1. marts 1999, idet der i charterkontrakten er
aftalt en købsoption for rederiet "easyline" til en kontant pris af højest 5.000.000 us dollars
ved charterkontraktens udløb,
                                         b.
ved standard bareboat charter kontrakt (barecon "89") af 23. marts 1999 gennem selskabet
difko færger a/s, lod selskabet "k/s korsør af 1998" udleje skibet "superflex difko korsør" til
rederiet "saaremaa shipping company ltd., kuressaare, estonia" for en periode af 5 måneder
fra 12. - 16. april 1999, idet der i charterkontrakten var aftalt en købsoption til en pris af højst
5.000.000. us dollars for rederiet "saaremaa shipping company ltd., kuressaare, estonia"
ved udløbet af kontrakten samt i de følgende 12 måneder, hvilken kontrakt ved aftale om kon-
traktforlængelse af 26. august 1999 blev forlænget med 3 år fra den 5. oktober 1999,
samtidig med, at optionen blev forlænget med yderligere 2 år, og optionsprisen nedsat til højst
4.750.000 us dollars,
alt med den virkning, at den indbetalte charterhyre ifølge ovennævnte 2 kontrakter, af difko,
med fradrag af omkostninger mv., blev anvendt til nedbringelse af den gæld, som påhvilede
vognmandsruternes ejendoms- og havneanlæg aps, som følge af realiseringen pr. 1.
september 1998 af tilbagekøbsaftalen af 30. marts 1990 mellem "tilbudsgiver"
(vognmandsruternes ejendoms- og havneanlæg aps) og "difko" (k/s difko lxxi v/
komplementarselskabet kodif lxxi aps), for hvilken gæld tiltalte henrik nygaard johansen
ved påtegning af 30. marts 1990 på tilbagekøbsaftalen havde påtaget sig uigenkaldelig,
personlig selvskyldnerkaution solidarisk med tilbudsgiveren for opfyldelse af samtlige
                                                - 3 -
tilbudsgiverens forpligtelser ifølge tilbagekøbsaftalen.
anklagemyndigheden har nedlagt påstand om frihedsstraf.
tiltalte har nægtet sig skyldig.
sagens omstændigheder:
tiltalte henrik nygaard johansen blev ved højesterets dom af 22. november 1993 indtil videre
frakendt retten til at udøve rederivirksomhed og erhvervsmæssigt at disponere - bortset fra
den nødvendiggjorte afhændelse - over skibe i øvrigt eller medvirke hertil under nogen som
helst form.
vognmandsruten nyborg-korsør aps, molarco shipping a/s og vognmandsruternes ejendoms-
og havneanlæg aps (nu vr
havneanlæg aps) - alle selskaber, hvori henrik johansen var tegningsberettiget - havde den
12. februar 1990 indgået aftale med k/s difko lxxi v/ komplementarselskabet kodif lxxi aps
om salg af bl.a. 3 færger - superflex alfa (korsør), superflex charlie (nyborg) og superflex
delta (storebælt).
på baggrund af opførelsen af storebæltsbroen blev der den 30. marts 1990 af
vognmandsruternes ejendoms- og havneanlæg aps overfor k/s difko lxxi v/ komplementar-
selskabet kodif lxxi aps afgivet uigenkaldeligt tilbud, hvorefter vognmandsruternes
ejendoms- og havneanlæg aps forpligtede sig til den 1. februar 1997 eller senere at
tilbagekøbe en række aktiver, herunder de 3 færger. tilbuddet var gældende indtil den 1.
februar 1999, idet dog det bortfaldt, såfremt difko havde afhændet samtlige 3 færger
forinden. prisen var fastsat til kr. 130 mill. ved overtagelse pr. 1. februar 1997, hvilket beløb
skulle nedsættes med kr. 3 mill. månedligt ved senere overtagelse. købesummen skulle er-
lægges med udstedelse af et pantebrev stort kr. 15 mill. i hvert skib, og restkøbesummen
erlægges kontant. i tilknytning til dette tilbud påtog henrik johansen sig "uigenkaldeligt,
personligt som selvskyldner at hæfte solidarisk med tilbudsgiver for opfyldelse af samtlige
tilbudsgiverens forpligtelser ifølge foranstående tilbud".
da byggeriet af storebæltsbroen blev forsinket, blev der den 31. december 1997, 2. marts
1998 og den 1. maj 1998 indgået tillæg til tilbagekøbsaftalen. af tillæggene fremgår det bl.a.,
                                                - 4 -
at tilbagekøbsforpligtelsen nu alene omfatter færgerne med dertil hørende tilbehør. købesum-
men for færgerne er i tillæg af 1. maj 1998 fastsat til kr. 85 mill. ved en overtagelsesdag den
31. august 1998. købesummen ville blive reduceret med kr. 3 mill. ved overtagelse pr. 30.
september 1998. af tillægget af 2. marts 1998 pkt 3. fremgår:
" såfremt vognmandsruten accepterer tilbagekøbstilbudet, er tilbudsgiver berettiget til at
overdrage sine rettigheder og forpligtelser i henhold til det accepterede tilbagekøbstilbud til et,
to eller tre kommanditselskaber, idet tilbudsgivers og henrik johansens forpligtelser i henhold
til tilbagekøbstilbudet ikke berøres af en sådan overdragelse".
i udkastet til tillægget var oprindeligt i stedet for den sidste sætning anført følgende:
" i givet fald vedbliver tilbudsgiver og henrik johansen som selvskyldnerkautionist med at
hæfte fuldt ud for købesummens berigtigelse, ..."
ændringen skete på foranledning af henrik johansen.
den 2. september 1998 blev tilbagekøbsaftalen en realitet, og færgerne blev overdraget til de
dertil oprettede kommanditselskaber k/s korsør af 1998, k/s nyborg af 1998 og k/s
storebælt af 1998.
købesummen pr. færge udgjorde kr. 27.333.333,33 hvoraf kr. 12.333.333,33 blev erlagt
kontant. i hver færge blev der til difko udstedt et pantebrev stort kr. 15.000.000.
i forbindelse med tilbagekøbene blev der mellem de tre kommanditselskaber og difko indgået
en aftale om management, kommission og købsoptioner. det fremgår bl.a. af aftalen, at
færgerne i management perioden skal forblive oplagte i korsør havn, og at difkos
managementforpligtelser omfatter tilsyn med færgerne, tilbehør og fortøjninger, betaling af
havneafgifter og lloyds klassifikationsselskab, samt at difko har en købsoption til færgerne
m/f difko nyborg og m/f difko korsør samt skal virke som kommissionær ved formidling af
salg af m/f difko storebælt.
ejerforholdene i molarco finans aps er således, at henrik johansen er anpartshaver med 15
%, og de øvrige anparter ejes af henrik johansens 3 døtre hver med 24 % samt af advokat
jørgen søtofte med 13 %. frem til maj 2000 var henrik johansen tillige direktør og bestyrel-
                                                - 5 -
sesmedlem, men han er nu som direktør erstattet af sin bror john johansen.
vr havneanlæg aps er et 100 % ejet datterselskab af molarco finans aps, og henrik
johansen var direktør og bestyrelsesmedlem i vr havneanlæg aps på tidspunktet for realisati-
on af tilbagekøbsaftalen med difko. vr havneanlæg aps var oprindelig kommanditist i k/s
korsør, k/s nyborg samt k/s storebælt, men er nu udskiftet med molarco finans aps.
advokat jørgen søtofte er tegningsberettiget for kommanditselskaberne. komplementarerne i
kommandistselskaberne er 3 anpartsselskaber. advokat jørgen søtofte er tegningsberettiget
direktør i disse 3 anpartsselskaber.
den 7. februar 1999 indgik advokat jørgen søtofte på vegne af k/s storebælt et
bareboatcerteparti, hvorefter easy line a/s i en periode af 5 år fra den 1. marts 1999 skulle
chartre m/f storebælt. af certepartiet fremgår, at easy line a/s har en køberet til en pris på
us dollar 5 mill. charterhyren er fastsat til kr. 200.000 månedligt i perioden 1. marts 1999 til
1. juni 1999, hvorefter den stiger til kr. 417.000 pr. måned.
certepartiet blev af easy line opsagt i marts/april 2000, hvorefter m/f storebælt blev oplagt i
rostock.
den 23. marts 1999 indgik advokat jørgen søtofte på vegne af k/s korsør et
bareboatcerteparti, hvorefter saaremaa shipping company ltd. i en periode på 5 måneder
med mulighed for forlængelse i yderligere 12 måneder skulle chartre m/f korsør. efter
certepartiet har saaremaa en køberet til en pris på us dollar 5 mill. charterhyren er fastsat til
us dollar 2.750 pr. dag eller pro rata i de første 5 måneder. såfremt certepartiet forlænges, er
charterhyren us dollar 2.000 pr. dag eller pro rata.
certepartiet blev den 26. august 1999 forlænget i 3 år med mulighed for forlængelse i
yderligere 2 år. charterhyren blev fastsat til us dollar 1.500 pr. dag eller pro rata. købsprisen
er i tillægget nedsat til us dollar 4,75 mill.
certepartiet blev af saaremaa opsagt den 3. november 2000, og m/f korsør blev oplagt i
århus havn.
forklaringer:
                                               - 6 -
under domsforhandlingen er der afgivet forklaring af tiltalte, advokat jørgen søtofte, kim
kristiansen, poul christensen shipping, direktør tom bringsværd, easy line a/s, direktør hans
klempel, difko færger a/s, advokat jørgen permin og skibsmægler jørgen kongstad, hvorom
der henvises til retsbogen for den 13. og 19. december 2000.
procedure:
anklageren har gjort gældende, at henrik johansen - på trods af en ejerandel på 15 % - har
en bestemmende indflydelse i molarco finans aps, idet han ved fuldmagt handler på vegne af
sine 3 døtre, hvorefter han repræsenterer 87 % af ejerkredsen.
det bestrides ikke, at rederværdigheden overgår til charteren ved et bareboatcerteparti, men
selve indgåelsen af certepartierne er en overtrædelse af forbuddet, idet henrik johansen ikke
må medvirke til udøvelse af rederivirksomhed eller erhvervsmæssigt at disponere over skibe
under nogen som helst form, medmindre der er tale om afhændelse. dette er ikke tilfældet,
idet der ikke er fastsat en købepligt i certepartierne, og charterperioden løber over flere år.
det må anses som en skærpende omstændighed, at certepartiet til saaremaa shipping
forlænges på et tidspunkt, hvor det har været klart, at esterne ikke har økonomisk mulighed
for at købe skibet.
som en biomstændighed anføres, at certepartierne har givet en vinding til molarco finans aps,
idet dette selskab betalte afdrag og renter på pantebrevene til difko færger a/s, og
charterhyren blev anvendt til denne betaling.
det må endvidere anses for bevist, at der i det mindste er en risiko for, at henrik johansen
fortsat hæfter som selvskyldnerkautionist i relation til ydelserne på pantebrevene.
henrik johansen har haft forsæt, idet han har haft viden om samtlige faktiske
omstændigheder vedrørende indgåelsen af certepartierne og kommanditselskabernes økonomi.
at han har haft den overbevisning, at han ikke overtrådte højesterets dom, er en egentlig
retsvildfarelse, som ikke kan diskulpere.
                                                - 7 -
tilbagekøbsforpligtelsen har ikke bevirket, at henrik johansen er kommet i en situation, hvor
der foreligger umulighed. henrik johansen er forpligtet til at sælge skibene, men han har
fastholdt, at der ikke måtte lides tab på investeringen, hvorfor skibene aldrig har været forsøgt
solgt til en lavere pris.
forsvareren har anført, at højesteret har anvendt en bred formulering i forbuddet, men at
dette må fortolkes snævert til at omfatte en konkret afgrænset virksomhed, således at der en
fornuftig sammenhæng mellem forbuddet og det, som forbuddet skal værne mod.
det fremgår af højesterets dom, at henrik johansen må foretage den nødvendiggjorte
afhændelse. denne afhændelse må ses i forhold til markedet for superflexskibe. når der ikke
er købere til skibene, må man forsøge sig med bareboatcharter for derigennem at opnå salg af
skibene. bareboatcharter er en ren finansiel disposition, hvor rederbeføjelserne overgår til
charteren, og er ikke en virksomhed, som henrik johansen efter forbuddets nedlæggelse er
afskåret fra at foretage.
henrik johansen har ikke det til domfældelse fornødne forsæt, idet han vedblivende har
forsøgt at afvikle alle skibsinteresser, hvilket også støttes af forklaringer afgivet under sagen.
i anklageskriftet fremgår kautionsforholdet som en del af gerningsindholdet. henrik johansen
var forpligtet til at købe skibene tilbage og kautionerede personligt for denne forpligtelse. ved
de 3 hertil oprettede kommanditselskabers tilbagekøb af skibene og udstedelse af pante-
brevene ophørte henrik johansens forpligtelse, jf. formuleringen i tillægget af 2. marts 1998,
og kautionen er dermed bortfaldet.
det fremgår af anklageskriftet, at gerningen betegnes som "vedblivende", hvilket ikke svarer
til de faktiske omstændigheder, hvorfor anklageskriftet ikke opfylder kravene i retsplejelovens
§ 831.
formålet med certepartierne har været en afhændelse af skibene og ikke et ønske om
økonomisk vinding. henrik johansen blev på grund af tilbagekøbsforpligtelsen bragt i en
situation, som bedst kan sammenlignes med nødret eller umulighed efter forbuddets
nedlæggelse den 22. november 1992, hvorfor han ikke kan straffes.
                                               - 8 -
rettens begrundelse og resultat:
om anklageskriftets udformning lægges det til grund, at certepartiet til saaremaa shipping
company blev opsagt 24. november 2000, hvilket var efter anklageskriftets indlevering til
retten, hvorfor anklageskriftets angivelse af "vedblivende" opfylder retsplejelovens § 831 jf.
retsplejelovens § 926.
indgåelsen af et bareboatcerteparti er en erhvervsmæssig disponering over skibe, hvorfor
dette vil være en overtrædelse af forbuddet, medmindre det er sket med henblik på afvikling.
efter jørgen søtoftes og henrik johansens forklaring lægger retten til grund, at direktør for
molarco finans aps - john johansen - konsulterer henrik johansen om spørgsmål, der opstår i
kommanditselskaberne, samt at henrik johansen gennem fuldmagter fra sine døtre har en
bestemmende ejerindflydelse i molarco finans aps, hvorfor tiltalte herigennem har en
bestemmende indflydelse på de 3 kommanditselskaber k/s korsør, k/s nyborg og k/s
storebælt.
bareboatcerteparti er et ofte anvendt handelsinstrument ved salg af skibe. ved indgåelse af et
bareboatcerteparti overgår både den kommercielle og den nautiske ledelse til charteren, som
herefter må anses som reder.
efter de overensstemmende vidneforklaringer fra jørgen søtofte, tom bringsværd, hans
klempel og jørgen kongstad lægger retten til grund, at indgåelsen af bareboatcertepartiet den
7. februar 1999 med easy line a/s samt bareboatcertepartiet den 23. marts 1999 med saare-
maa shipping company ltd. havde til formål senere at opnå et salg af skibene.
de konkrete bareboatcertepartiers længde findes ikke at være af en sådan varighed, at
baggrunden for fastsættelsen af længden har været en anden end med salg for øje.
efter vidneforklaringerne fra jørgen søtofte, kim kristiansen og hans klempel anses det for
godtgjort, at saaremaa shipping company på tidspunktet for bareboatcertepartiets
forlængelse den 26. august 1999 ikke var økonomisk i stand til at købe skibet.
retten finder imidlertid, støttet af vidneforklaring fra hans klempel, at en forlængelse af
certepartiet fortsat var et led i salgsbestræbelserne samt endvidere øgede mulighederne for et
                                                 - 9 -
 salg.
 at henrik johansen via selskaber, hvori han har bestemmende indflydelse, ikke har udbudt
 skibene til en lavere pris, findes ikke at have afgørende betydning, idet flere vidner
 samstemmende har forklaret, at der ikke i øjeblikket er købere til superflexskibene, og at intet
 bud har været afgivet.
 retten finder derfor, at indgåelsen af begge certepartier samt forlængelsen af certepartiet til
 saaremaa shipping company har været et led i den nødvendiggjorte afhændelse.
 herefter findes det ikke bevist, at tiltalte, henrik johansen, har overtrådt forbuddet i
 højesteretsdom af 22. november 1993, hvorfor tiltalte, henrik nygaard johansen, frifindes.
                         thi kendes for ret
 tiltalte, henrik nygaard johansen, frifindes.
 statskassen betaler sagens omkostninger.
                                  mette christensen
jørn hansen                         bent kierkegaard
                                       (sign.)
                          udskriftens rigtighed bekræftes
                         p. j. v. sø- og handelsretten, den


text:
peh
                                         udskrift
                                              af
                         sø- & handelsrettens dombog
                                        ____________
                                            dom
afsagt den 13. oktober 2014
t-12-12
                                   1) merck canada inc
                                   2) merck sharp & dohme b.v.
                                   3) msd danmark aps
                                   (alle ved advokat jeppe brinck-jensen)
                                   mod
                                   orifarm a/s
                                   (advokat kim jensen)
indledning
denne sag vedrører, om sagsøgerne (herefter samlet msd) kunne forbyde sagsøgte (herefter
orifarm) at parallelimportere lægemidlet singulair til danmark fra polen, hvor lægemidlet
først var bragt på markedet, under henvisning til en særlig overgangsordning for polens ind-
træden i eu.
                                                -2-
påstande
msd har nedlagt følgende påstande:
        1.     orifarm a/s skal anerkende at have været uberettiget til at udbyde eller bringe
             i omsætning singulair® produkter i danmark, som var markedsført første gang i
             polen, eller importere eller besidde produkterne med sådant formål, så længe
             dansk patent nr. dk/ep 0 480 717 var gældende i danmark og indtil det dertil
             hørende supplerende beskyttelsescertifikat cr 1998 00025 udløb i danmark.
        2.     det af fogedretten i odense nedlagte fogedforbud, jf. fogedrettens kendelse af
             1. oktober 2012 (fs 10594/2012), stadfæstes.
        3.     orifarm a/s skal til msd danmark aps betale 385.248,29 kr. med tillæg af
             sædvanlig procesrente fra sagens anlæg, subsidiært et efter rettens skøn mindre
             beløb.
orifarm har nedlagt følgende påstande:
over for msd’s påstande 1 og 3: frifindelse.
over for msd’s påstand 2: de af fogedretten i odense ved kendelse af 1. oktober 2012 i sag
fs 10594/2012 nedlagte forbud og påbud ophæves som nedlagt med urette.
selvstændig påstand:
merck canada inc., merck, sharp & dohme b.v. og msd danmark aps skal in solidum be-
tale 5.540.000,00 kr. til orifarm a/s med tillæg af procesrente fra sagens anlæg, subsidiært et
efter rettens skøn mindre beløb.
msd har påstået frifindelse over for orifarms selvstændige erstatningspåstand.
oplysninger i sagen
parterne
msd er en del af den globale merck-koncern, som driver medicinalvirksomhed indenfor en
række behandlingsområder, herunder astma og allergi.
orifarm er en dansk virksomhed, som beskæftiger sig med salg af generiske lægemidler
samt parallelimport og markedsføring af originale lægemidler i blandt andet danmark.
                                                    -3-
patentet
msd er indehaver af dansk patent nr. dk/ep 0 480 717, som omfatter aktivstoffet montelu-
kast. patentet blev ansøgt den 10. oktober 1991. af udskrift fra patent- og varemærkestyrel-
sen fremgår det, af patentets status er ”udløbet”, og at patentet er relateret med sag ca 1998
00025.
den 18. februar 2008 fik msd meddelt supplerende beskyttelsescertifikat nr. cr 1998 00025
efter ansøgning nr. ca 1998 00025 af 23. september 1998. af certifikatet fremgår det blandt
andet, at produktet ”montelukast eller et farmaceutisk accepteret salt deraf, særligt montelu-
kast-natrium” er beskyttet af grundpatent nr. dk/ep 0 480 717, og at certifikatet er gældende
fra den dato, hvor grundpatentet udløber. af udskrift fra patent- og varemærkestyrelsen
fremgår det, af certifikatets status er ”meddelt”. desuden fremgår, at der er givet pædiatrisk
forlængelse ca 1998 00025 ext, og at den pædiatriske forlængelse udløb 25. februar 2013.
forlængelsen af det supplerende beskyttelsescertifikat blev meddelt af patent- og varemær-
kestyrelsen den 23. januar 2012. af meddelelsen fremgår det blandt andet:
       ”…
       forlængelse af supplerende beskyttelsescertifikat
       …
       jf. ansøgning om forlængelse af certifikat nr. cr 1998 00025 af 19. august 2011.
       produktet er beskyttet af grundpatent nr. dk/ep 0 480 717.
       forlængelsen af certifikatet er (forudsat de fastsatte gebyrer er betalt) gældende fra 26. august
       2012 og er gyldig i 6 måneder.
       …”
der er enighed om, at parternes tvist alene angår perioden 27. august 2012 til 25. februar
2013, svarende til gyldighedsperioden for forlængelsen af det supplerende beskyttelsescerti-
fikat.
der er endvidere enighed mellem parterne om, at det i polen først blev muligt at få produkt-
patent på lægemidler den 15. januar 1993, og at msd således ikke kunne have opnået en så-
dan beskyttelse i polen på det tidspunkt, hvor patentansøgning blev indgivet for danmark.
                                                 -4-
produktresuméer
af produktresumé af 25. oktober 2011 for ”singulair, filmovertrukne tabletter” fremgår det,
at lægemidlet indeholder montelukastnatrium svarende til 10 mg montulukast. msd er in-
dehaver af markedsføringstilladelsen, der er givet første gang den 20. januar 1998. det frem-
går desuden, at der fås 5 mg tyggetablet til pædiatriske patienter i alderen 6 til 14 år, og at
tyggetabletterne er evalueret i kliniske undersøgelser hos ca. 1.750 astmapatienter i denne
alderskategori.
af produktresumé af 25. oktober 2011 for ”singulair, granulat” fremgår det, at et brev inde-
holder montelukatnatrium svarede til 4 mg montelukast. msd er indehaver af markedsfø-
ringstilladelsen, der er givet første gang den 20. januar 1998. det fremgår desuden, at ”der
fås 5 mg tyggetabletter til børn fra 6-14 år”, og at ”der fås 4 mg tyggetabletter som alternativ
formulering til patienter fra 2-5 år”. tyggetabletterne er evalueret i kliniske undersøgelser
hos nærmere angivne patientgrupper i disse alderskategorier.
af produktresumé af 25. oktober 2011 for ”singulair, tyggetabletter 4 mg” fremgår det blandt
andet om terapeutiske indikationer, at singulair er indiceret til behandling af mild til mode-
rat, vedvarende astma som tillæg hos patienter i alderen 2-5 år”. det fremgår desuden, at
”der fås 5 mg tyggetabletter til børn fra 6-14 år”. msd er indehaver af markedsføringstilla-
delsen, der er givet første gang den 19. januar 2001.
af produktresumé af 25. oktober 2011 for ”singulair, tyggetabletter 5 mg” fremgår det blandt
andet, at dosering til børn i alderen 5-14 år er en tyggetablet á 5 mg daglig om aftenen, og at
lægemidlet er evalueret i kliniske undersøgelser for blandt andet denne alderskategori.
korrespondance
orifarm skrev den 10. juli 2009 til msd, at orifarm havde til hensigt at søge om markedsfø-
ringstilladelse i forbindelse med planerne om at påbegynde parallelimport af singulair 4 mg,
5 mg og 10 mg tyggetabletter fra polen til danmark.
                                                   -5-
msd svarede den 24. juli 2009 at singulair var beskyttet af patent og supplerende beskyttel-
sescertifikat, og at tilsvarende beskyttelse ikke var mulig i polen.
parterne er enige om, at orifarm herefter afstod fra parallelimport fra polen.
orifarm fik første markedsføringstilladelse til singulair, 4 mg tyggetabletter den 20. maj
2010.
den 24. juli 2012 gav orifarm meddelelse til msd om, at orifarm - efter at have fået nye in-
formationer - ville påbegynde parallelimport til danmark af singulair fra en række angivne
lande, blandt andre polen, letland og slovenien.
msd besvarende henvendelsen den 8. august 2012 og fastholdt her, at det supplerende be-
skyttelsescertifikat var i gyldigt frem til 24. februar 2013. msd oplyste dog samtidig, at man
ikke havde bemærkninger til parallelimport fra letland og slovenien.
orifarm gav varemærkenotifikation til msd den 17. august 2012 og vedlagde i denne for-
bindelse prøvepakninger til singulair 4 mg tyggetabletter i henholdsvis 28 stk. og 98 stk.
pakninger. af de vedlagte pakninger fremgår navnet på msds polske selskab og dets polske
adresse.
der er enighed om, at orifarm herefter påbegyndte importen af disse produkter.
salgs- og prisoplysninger
af review of pharmacy wholesale margins af indecon fra oktober 2007 fremgår det, at den
gennemsnitlige grossistavance i polen er 8,9 %.
af udskrift fra statens serum instituts hjemmeside medstat.dk fremgår det, at der i 2012 er
solgt singulair i følgende doseringsformer, styrker og pakningsstørrelser:
                                                -6-
         doseringsform                  styrke   pakningsstørrelse    antal solgte
         tyggetabletter                 4 mg     28 stk.              6.400
         tyggetabletter                 4 mg     98 stk.              3.200
         granulat                       4 mg     28 stk.              7.500
         tabletter                      10 mg    28 stk.              1.000
         tabletter                      10 mg    98 stk.              4.000
         tyggetabletter                 5 mg     98 stk.              -
         tabletter                      10 mg    98 stk.              -
         tabletter                      10 mg    28 stk.              24.800
         tabletter                      10 mg    98 stk.              28.600
         tyggetabletter                 5 mg     28 stk.              7.400
         tyggetabletter                 5 mg     98 stk.              5.500
         tyggetabletter                 4 mg     98 stk.              100
         tyggetabletter                 4 mg     98 stk.              -
         tabletter                      10 mg    98 stk.              600
         tabletter                      10 mg    98 stk.              -
         tabletter                      10 mg    28 stk.              6.900
         tyggetabletter                 4 mg     28 stk.              100
orifarm har i 2012 solgt singulair i følgende doseringsformer, styrker og pakningsstørrelser:
         doseringsform                  styrke   pakningsstørrelse     antal solgte
         tabletter                      10 mg    28 stk.               1.000
         tabletter                      10 mg    98 stk.               4.000
         tyggetabletter                 5 mg     98 stk.               -
         paediatric tyggetabletter      4 mg     98 stk.               100
         tyggetabletter                 4 mg     98 stk.               100
         tyggetabletter                 4 mg     28 stk.               100
                                                 -7-
msd har i 2012 solgt singulair i følgende doseringsformer, styrker og pakningsstørrelser:
            doseringsform                styrke    pakningsstørrelse        antal solgte
            tyggetabletter               4 mg      28 stk.                  6.400
            tyggetabletter               4 mg      98 stk.                  3.200
            granulat                     4 mg      28 stk.                  7.500
            tabletter                    10 mg     28 stk.                  24.800
            tabletter                    10 mg     98 stk.                  28.600
            tyggetabletter               5 mg      28 stk.                  7.400
            tyggetabletter               5 mg      98 stk.                  5.500
singad pharma aps har i 2012 solgt 600 pakker singulair med 98 stk. 10 mg tabletter.
paranova danmark a/s har i 2012 solgt 6.900 pakker singulair med 28 stk. 10 mg tabletter.
paranova danmark a/s har ikke solgt pakninger med 98 stk. 10 mg tabletter eller 4 mg tyg-
getabletter.
der har under sagen været fremlagt oversigt over apotekernes indkøbs- og salgspriser i
takstperioderne fra 20. august til 1. oktober 2012. oversigten viser, at der i denne periode var
fastsat takst på singulair produkter fra msd og orifarm, men at der ikke var fastsat takst for
produkter fra paranova danmark eller singad pharma.
fogedsagen
msd indleverede forbudsbegæring til fogedretten i odense den 23. august 2012. af fogedret-
tens kendelse (fs 10594/2012) af 24. september 2012 fremgår blandt andet:
      ”…
      rekvirenterne … (i det følgende samlet kaldet msd), har nedlagt følgende påstande:
      1.   det forbydes orifarm a/s i danmark at udbyde eller bringe i omsætning singulair®
           produkter, som er markedsført første gang i polen, eller importere eller besidde pro-
           dukterne med sådant formål, så længe dansk patent nr. dk/ep 0 480 717 er gældende
                                               -8-
     i danmark og indtil det dertil hørende supplerende beskyttelsescertifikat cr 1998
     00025 udløber i danmark.
2.   orifarm a/s skal i forbindelse med forbuddet straks foranledige, at alle importerede
     singulair ® produkter, som er markedsført første gang i polen og distribueret før ud-
     stedelsen af forbuddet, tilbagekaldes fra alle grossister og apoteker, hvortil levering
     er foretaget af orifarm a/s.
3.   orifarm a/s skal i forbindelse med forbuddet straks foranledige, at alle importerede
     singulair ® produkter i orifarm a/s' besiddelse, som er markedsført første gang i po-
     len, udleveres til merck sharp & dohrne b.v.
subsidiært:
alle importerede singulair ® produkter, som orifarrn a/s besidder eller kommer i be-
siddelse af som følge af tilbagekaldelse, og som er markedsført første gang i polen, be-
slaglægges, så længe dansk patent nr. dk/ep 0 480 717 er gældende i danmark, og indtil
det dertil hørende supplerende beskyttelsescertifikat cr 1998 00025 udløber i danmark.
…
rekvisitus orifarm a/s (i det følgende kaldet orifarm) har nedlagt følgende påstande:
principalt
overfor msd's påstand 1: forbuddet nægtes fremme
overfor msd's påstand 2: påbuddet/pålægget om tilbagekaldelse nægtes fremme.
overfor msd's påstand 3: frifindelse for udlevering og beslaglæggelse.
selvstændig påstand: orifarm tillægges sagsomkostninger.
subsidiært
hvis fogedretten nedlægger forbud og påbud m.v., bør dette ske mod sikkerhedsstillelse.
…
fogedrettens begrundelse og resultat
msd er indehaver af dansk patent nr. dk/ep 0 480 717, som omfatter det aktive stof mon-
telukast, samt det supplerende beskyttelsescertifikat nr. cr 1998 00025, som er blevet for-
længet og udløber den 25. februar 2013.
beskyttelsescertifikatet er udstedt i medfør af ef-forordning nr. 1768/92 og nr. 1610/96 ar-
tikel 10, stk. 1, som er afløst af ef-forordning nr. 469/2009. af forordningens artikel 4
fremgår, at den beskyttelse som certifikatet giver, ikke er mere vidtgående end den be-
skyttelse, der er opnået ved grundpatentet, og at certifikatet udelukkende omfatter det
produkt, der er dækket af markedsføringstilladelsen for det tilsvarende lægemiddel, og
den anvendelse af produktet som lægemiddel, der er givet tilladelse til inden udløbet af
certifikatet. af artikel 5 fremgår, at certifikatet med forbehold af artikel 4 medfører de
samme rettigheder, begrænsninger og forpligtelser som dem, der knytter sig til grundpa-
tentet.
forlængelsen af beskyttelsescertifikatet er udstedt i medfør af ef-forordning nr. 469/2009
artikel 10, stk. 1, og ef-forordning nr. 1901/2006 artikel 36, stk. 1. af artikel 36, stk. 1
fremgår, at hvis en ansøgning i henhold til forordningens artikel 7 eller 8 om markedsfø-
ringstilladelser indeholder resultaterne af alle de undersøgelser, der er gennemført i
overensstemmelse med en godkendt pædiatrisk undersøgelsesplan, har indehaveren af
                                              -9-
patentet eller det supplerende beskyttelsescertifikat ret til en seksmåneders forlængelse af
den periode, der er omhandlet i artikel § 13, stk. 1 og 2, i forordning (eøf) nr. 1768/92.
i sundhedsministeriets retningslinjer om blandt andet artikel 36 er anført, at forlængelsen
af et supplerende beskyttelsescertifikat dækker den aktive substans og omfatter alle de
forskellige "familiemedlemmer"(lægemiddelformer, styrker og administrationsveje), som
det pågældende lægemiddel måtte bestå af, samt at forlængelsen af beskyttelsescertifika-
tet ikke er betinget af, at lægemidlet rent faktisk opnår en godkendelse til behandling af
børn.
henset til ordlyden af det supplerende beskyttelsescertifikat og forlængelsen af certifika-
tet, herunder navnlig henvisningerne til grundpatentet og for så vidt angår forlængelsen
henvisningen til beskyttelsescertifikatet, sammenholdt med ordlyden af ef-forordning
469/2009 artikel 4 og 5 og ef-forordning nr. 1901/2006 artikel 36, stk. 1 samt sundhedssty-
relsens retningslinjer, finder fogedretten, at det efter det foreliggende må antages, at pa-
tentet, det supplerende beskyttelsescertifikat og forlængelsen af certifikatet skal betragtes
som en sammenhængende ret og ikke som tre selvstændige rettigheder, samt at det for-
længede beskyttelsescertifikat omfatter alle singulairprodukter og ikke kun produkter,
der kan anvendes til børn.
i traktat om oprettelse af det europæiske fællesskab, tredje del, bilag iv, punkt 2 "sel-
skabsret", berigtiget ved anden berigtigelsesprotokol, er under overskriften "særlig
ordning" anført, at det for blandt andet polens vedkommende gælder, at indehaveren
eller den adkomstberettigede af et patent eller et supplerende beskyttelsescertifikat for et
lægemiddel indgivet i en medlemsstat på et tidspunkt, hvor det ikke kunne opnås en så-
dan beskyttelse i en af de ovennævnte nye medlemsstater for det pågældende middel,
kan påberåbe sig de rettigheder, som er tilkendt ved det pågældende patent eller supple-
rende beskyttelsescertifikat med henblik på at forhindre import og markedsføring af det
pågældende middel i den eller de medlemsstater, hvor det er beskyttet i medfør af et pa-
tent eller et supplerende beskyttelsescertifikat, selv om midlet blev markedsført i den på-
gældende nye medlemsstat første gang af patentindehaveren selv eller med hans sam-
tykke.
det er ubestridt, at msd ikke kunne opnå et produktpatent i polen, da msd fik meddelt
et sådant patent i danmark i 1991.
fogedretten finder henset til ordlyden af den særlige ordning, navnlig den anvendte
formulering "kunne opnå en sådan beskyttelse", at ordningen på det foreliggende grund-
lag må forstås således, at msd kan påberåbe sig ordningen og dermed indskrænkningen
i varernes frie bevægelighed, hvis msd ikke kunne opnå et tilsvarende patent, det vil si-
ge et produktpatent, i polen, da patentet blev meddelt i danmark i 1991. at msd efter det
oplyste kunne opnå et fremgangsmådepatent i polen, da patentet blev givet i danmark,
kan derfor ikke føre til, at msd ikke kan påberåbe sig den særlige ordning.
herefter og idet orifarm importerer singulair fra polen, hvor det første gang blev mar-
kedsført, og da fogedretten som anført finder, at samtlige de importerede produkter er
omfattet af det forlængede beskyttelsescertifikat, finder fogedretten, at msd på det fore-
liggende grundlag har sandsynliggjort, at orifarm ved parallelimporten krænker msd's
patentrettigheder.
                                                  - 10 -
    henset til sagens karakter finder fogedretten endvidere, at formålet vil forspildes, så-
    fremt msd henvises til at gøre sin [ret] gældende ved almindelig rettergang, at lovens
    almindelige regler om straf og erstatning og eventuelt en af orifarm tilbudt sikkerhed ik-
    ke vil yde msd tilstrækkeligt værn, og at et forbud ikke vil påføre orifarm skade eller
    ulempe, der står i åbenbart misforhold til msd's interesse i forbuddets nedlæggelse.
    betingelserne i retsplejelovens § 642 og § 643 for at nedlægge et fogedforbud er således
    opfyldt.
    msd's påstand 1 tages herefter til følge.
    tilbagekaldelse af alle importerede singulair produkter, som er markedsført første gang i
    polen, fra grossister og apoteker, hvortil levering er foretaget, anses for nødvendig til sik-
    ring af forbuddets effektive overholdelse.
    msd's påstand 2 tages herefter til følge.
    efter det for fogedretten oplyste, vil orifarm respektere et fogedforbud. udlevering eller
    beslaglæggelse af alle importerede singulair produkter, som er i orifarms besiddelse eller
    kommer i orifarms besiddelse som følge af tilbagekaldelse, anses derfor ikke for nød-
    vendig til sikring af forbuddets effektive overholdelse, jf. retsplejelovens § 641, stk. 2.
    msd's påstand 3 tages herefter ikke til følge.
    da det alene er sandsynliggjort, at betingelserne for nedlæggelse af forbud er opfyldt, er
    forbuddet betinget af, at msd over for fogedretten senest den 1. oktober 2012 stiller en
    sikkerhed på 3,7 mio. kr. sikkerhedens størrelse er fastsat skønsmæssigt på grundlag af
    de af orifarm fremlagte budgettal.
    derfor bestemmes:
    såfremt merck canada inc. og merck sharp & dohme bv senest 1. oktober 2012 over for
    fogedretten stiller en sikkerhed på 3,7 mio. kr. nedlægges følgende forbud:
    det forbydes orifarm a/s i danmark at udbyde eller bringe i omsætning singulair ®
    produkter, som er markedsført første gang i polen, eller importere eller besidde produk-
    terne med sådant formål, så længe dansk patent nr. dk/ep 0 480 717 er gældende i dan-
    mark og indtil det dertil hørende supplerende beskyttelsescertifikat cr 1998 00025 udlø-
    ber i danmark.
    det påbydes orifarm a/s straks at foranledige, at alle importerede singulair ® produkter,
    som er markedsført første gang i polen og distribueret før udstedelsen af forbuddet, til-
    bagekaldes fra alle grossister og apoteker, hvortil levering er foretaget af orifarm a/s.
    …”
msd stillede den 28. september 2012 sikkerhed i form af garantierklæring fra nordea bank
danmark, hvorefter fogedretten den 1. oktober 2012 nedlagde forbud som bestemt.
                                                      - 11 -
denne sag er anlagt ved sø- og handelsretten den 15. oktober 2012 som en justifikationssag,
jf. den dagældende retsplejelovs § 648 jf. § 634.
der har den 22. oktober 2013 været afholdt en mundtlig delforhandling vedrørende spørgs-
målet om præjudiciel forelæggelse af sagen for eu-domstolen.
sø- og handelsretten afsagde den 3. december 2013 kendelse, hvorefter orifarms begæring
herom ikke blev taget til følge. rettens kendelse lyder således:
       ”…
       faktuelt kan det lægges til grund, at den patentretlige beskyttelse af lægemidlet singulair
       ® udløb den 25. februar 2013, og at markedet siden denne dato har været helt generisk.
       det kan endvidere lægges til grund, at orifarms parallelimport af produktet alene foregik
       i august og september 2012, idet den blev stoppet efter fogedforbuddet den 1. oktober
       2012.
       der er enighed mellem parterne om, at den omstridte periode i sagen er fra august 2012
       til 25. februar 2013, og at det fulde erstatningskrav kan beregnes allerede nu.
       spørgsmålet om fortolkningen af de omtvistede eu-regler blev også bragt op og procede-
       ret under forbudssagen ved fogedretten i odense, som har behandlet dette i sin kendelse.
       for sø- og handelsretten har parterne procederet i overensstemmelse med de indlevere-
       de påstandsdokumenter, jf. nærmere retsbogen af 22. oktober 2013.
       orifarms hovedsynspunkt er, at de omtvistede eu-retsregler skal fortolkes efter formålet
       i eu-traktatens bestemmelser om varernes fri bevægelighed, og at den yderligere beskyt-
       telse af originalproducenters rettigheder, der er indført med den særlige ”pædiatri-
       forlængelse” på 6 måneder, har til formål at hindre generisk konkurrence, men ikke også
       parallelimport.
       msd’s hovedsynspunkt er, at de omtvistede eu-retsregler skal fortolkes sådan, at den
       forlængede retsbeskyttelse af det originale produkt også omfatter parallelimport.
       rettens bemærkninger
       efter oplysningerne i sagen samt ordlyden og indholdet af de omtvistede eu-retsregler,
       skønner retten, at der ikke er en sådan tvivl om fortolkningen heraf, at det er nødvendigt
       at forelægge de foreslåede spørgsmål for eu-domstolen. herefter
                                                  bestemmes:
       orifarm a/s anmodning om forelæggelse af præjudicielle spørgsmål for eu-domstolen
       tages ikke til følge.”
                                                - 12 -
erstatningsopgørelser
msds erstatningsopgørelse udgør dels et vederlag på 23.460,80 kr., der er opgjort som 5 % af
den af orifarm opgjorte omsætning på 469.216 kr. der er enighed mellem parterne om, at
vederlag kan udmåles til 5 % af den uberettigede omsætning. erstatningsbeløbet på
385.248,29 kr. er udregnet som differencen mellem apotekernes gennemsnitspris i perioden
27. august til 1. oktober 2012 med fradrag af den gennemsnitlige grossistavance og orifarms
indkøbspris i polen med fradrag af gennemsnitlig grossistavance i polen. der er enighed
mellem parterne om, at udregningen er udført korrekt. orifarm har anført, at der ikke er ta-
get højde for den avance, som msd har haft ved salg i polen, og at beregningen desuden
forudsætter, at msd ville have solgt et tilssvarende antal pakninger.
orifarms erstatningsopgørelse er baseret på et månedligt gennemsnit af totalmarkedet, ud-
regnet for perioden 19. marts til 17. september 2012 og som funktion af differencen mellem
grossistindkøbsprisen (gip) og orifarms omkostning til indkøb i polen (finish product
cost). det herved udregnede mistede gennemsnitlige dækningsbidrag for hvert produkt
udgør, omregnet til hele forbudsperioden og for alle produkter, i alt 5.540.000 kr. svarende til
orifarms selvstændige påstand. msd har bestridt opgørelsen.
forklaringer
der er under sagen afgivet forklaring af jens peter nielsen.
jens peter nielsen har forklaret, at han har været salgsdirektør i orifarm i 2 år. han har
blandt andet ansvar for import til danmark. han blev oprindeligt ansat i orifarm i 2005 og
har siden haft skiftende ansvarsområder. han har gennem hele perioden beskæftiget sig med
indkøb fra forskellige importmarkeder. han har i den forbindelse besøgt alle lande og har et
særligt godt kendskab til de nye eu-lande, herunder polen, som han havde ansvar for i 3 år.
han kender derfor markedet særdeles godt og kender alle grossisterne. på nuværende tids-
punkt har han ansvar for ca. 500 produkter som færdigvarer. produkterne bliver købt i hele
europa. omsætningen var sidste år ca. 1,1 mia. kr. denne omsætning fordeler sig med ca.
2/3-dele til danske grossister til apoteker og ca. 1/3-del til hospitalssektoren.
                                                 - 13 -
orifarms virksomhed med parallelimport baserer sig på at købe overskudsvarer i et land og
sælge dem i et andet land. for det meste er der knaphed på varerne. singulair var i denne
forbindelse et atypisk produkt, fordi det var relativt let at købe i store mængder. orifarm
havde købt og solgt singulair igennem flere år og dermed også før denne aktuelle sag om
import fra polen. det var i flere forskellige styrker og mængder. singulair blev blandt andet
solgt i danmark, norge, tyskland og vistnok også i sverige.
udover orifarm importerede singad pharma og paranova også singulair. singad pharma
var vistnok i betalingsstandsning i det meste af den omhandlede periode i sagen. årsagen til,
at singad pharma fortsat havde markedsføringstilladelse, kunne godt være, at hvis tilladel-
sen blev tilbagekaldt, ville det medføre tab for grossister og apoteker. det registrerede salg
på 600 pakker vedrører således alene produkter, som allerede lå ude hos grossister mv., og
kun for en lille del af perioden, da selskabet vistnok gik i betalingsstandsning i begyndelsen
af året. paranova var også igennem en voldsom periode, blandt andet med betalingsstands-
ning og omstrukturering, der endte med, at selskabet blev købt af et tysk selskab. paranova
var derfor også meget lidt aktiv i perioden. af tallene fremgår det, at der blev solgt 6.900
pakker. han går ud fra, at der må være tale om salg i årets to første kvartaler. det giver ikke
rigtigt mening med salg i årets sidste kvartal, da det ville være meget tæt på patentbeskyttel-
sens udløb. begge selskaberne havde salg af singulair før den relevante periode. paranova
købte vistnok sine produkter i italien. han har ikke hørt, at andre skulle have importeret fra
polen. orifarm var absolut den største importør. orifarm importerede singulair fra blandt
andre italien og england inden importen fra polen. det var sikkert muligt at købe singulair i
andre lande, men det var ikke nødvendigt. desuden var prisen i polen den laveste.
han har været med i processen omkring udarbejdelsen af orifarms opgørelse over mistet
salg. totalmarkedet er beregnet som det gennemsnitlige totale marked for den anførte peri-
ode. der kan ikke være meget tvivl om, at den opgørelse er korrekt. orifarm ville sagtens
kunne skaffe nok singulair til at dække hele markedet både to og måske tre gange. der har
jævnligt været uopfordrede tilbud fra leverandører om køb af meget store partier. orifarm
har også købt singulair til andre markeder end det danske. han formoder, at msd ville have
været tilfreds med en markedsandel på omkring 50 %. på grund af apotekernes prissystem
                                                   - 14 -
findes der flere eksempler på, at det har været muligt for parallelimportører at opnå en mar-
kedsandel på 90 %. i perioden var der kun to aktører på markedet med singulair. når der
kun er to aktører, vil prisen generelt være stabil. flere aktører vil som oftest føre til en mere
aggressiv prissætning. ud fra hans generelle kendskab til msds adfærd i forbindelse med
prissætning vil msd normalt foretrække en lav markedsandel, men en høj produktpris.
grossisternes indkøbspris (gip) vil ikke være konstant, men afhænge af prisaggressiviteten,
og er derfor beregnet som et gennemsnit. indkøbsprisen i polen er angivet som fp (finish
product cost). denne pris inkluderer indkøb, transport, ompakning med videre. denne pris
er også beregnet som et gennemsnit, men prisen er nok lidt højt sat. priserne har generelt
været stabile, og der har gennem hele perioden været stort udbud. msd havde i øvrigt valgt
ikke at have sine produkter på tilskudslisterne i polen. det betyder, at der ikke er offentligt
tilskud til medicinen, men omvendt også at prisdannelsen er mere fri.
han kan ikke afvise, at andre importører havde opdaget muligheden for at importere pro-
duktet fra polen. han er til gengæld ikke sikker på, at de ville have søgt om markedsførings-
tilladelse. det tager lang tid at få tilladelse, og produktet nærmede sig patentbeskyttelsens
udløb. når beskyttelsen udløber, er der mulighed for at markedsføre generiske produkter.
disse generiske produkter er ofte væsentligt billigere end originalproduktet. generiske pro-
dukter kan ofte købes for 5-10 % af den originale pris. for eksempel da patentbeskyttelsen
for viagra i sin tid løb ud, blev der straks markedsført generiske produkter, hvilket medfør-
te, at prisen efter 14 dage var faldet til 3 % af originalprisen.
prisdannelsen for apotekerne sker hver 14. dag. i danmark er systemet sådan, at aktørerne
melder en pris ind, og apotekerne er herefter forpligtede til at sælge produktet med den la-
veste pris. den laveste pris betegnes som a-prisen. på oversigten over apotekernes indkøbs-
og udsalgspriser for august og september ses 4 perioder. der er kun msd og orifarm, som
har solgt singulair i disse perioder, og prisen har været helt stabil i alle 4 perioder.
msd erstatningsopgørelse bygger på den fejlagtige forudsætning, at hvis orifarm ikke hav-
de importeret fra polen, ville msd have haft det fulde salg. hvis orifarm ikke havde impor-
                                                   - 15 -
teret fra polen, kunne orifarm dog have importeret fra italien eller england, sådan som det
tidligere var sket. forudsætningerne for msd’s beregninger er derfor urealistiske. orifarms
dækningsbidrag på singulair fra italien eller england havde selvfølgelig ikke været så højt
som de importerede produkter fra polen. priserne i italien og england var nok 2 - 3 gange
højere end i polen, men alligevel lavere end i danmark. det havde også været muligt at skaf-
fe nok produkter fra disse lande til at dække markedet. det er ikke realistisk, at orifarm ville
have forberedt import fra flere lande udover polen på grund af prisforskellen, og fordi der
som nævnt ikke var vareknaphed.
efter at der var blevet nedlagt forbud, valgte orifarm ikke at importere fra et andet land, da
patentet var tæt på at udløbe. når der tages hensyn til den tid, det ville tage at købe, trans-
portere, ompakke og søge tilladelse, ville man komme for tæt på udløb. risikoen ville på den
måde blive for høj. han ved ikke, hvorfor orifarm ikke på et tidligere tidspunkt via import
fra for eksempel italien fik en markedsandel på 50 %. måske var de bare ikke været dygtige
nok.
parternes synspunkter
for msd er der i det væsentlige procederet i overensstemmelse med det indleverede på-
standsdokument, hvoraf fremgår:
       ”…
       2. patentbeskyttelse af lægemidler i polen
       i polen blev det først i 1993 muligt at opnå produktpatentbeskyttelse for aktive stoffer i læge-
       midler, og først da polen tiltrådte eu i 2004 blev det muligt at opnå supplerende beskyttelses-
       certifikater. i 1991 var det således ikke muligt at opnå patentbeskyttelse for singulair® i polen
       …
       3. regler vedrørende parallelimport af lægemidler fra polen
       i forbindelse med tiltrædelsesforhandlingerne med de ti nye eu-medlemslande, som blev med-
       lem af eu i 2004 (herunder polen), blev der indgået særlige overgangsbestemmelser vedrørende
       patentrettigheder og supplerende beskyttelsescertifikater. den særlige ordning blev vedtaget
       med den endelige akt til traktaten om tiltrædelse af den europæiske union 2003, som blev un-
       derskrevet 16. april 2003, eu-tidende *2003+ l236 ("tiltrædelsesakten") …, tredje del, afsnit ii,
                                               - 16 -
bilag iv, kapitel 2, selskabsret …, berigtiget ved anden berigtigelsesprotokol til traktaten, eu-
tidende *2004+ l126/2 (den "særlige ordning"), pkt. 8 … heraf fremgår:
         "traktaten om oprettelse af det europæiske fællesskab: tredje del, afsnit i — frie vare-
         bevægelser
         særlig ordning
         for den tjekkiske republiks, estlands, letlands, litauens, ungarns, polens, sloveniens
         og slovakiets vedkommende gælder det, at indehaveren — eller den adkomstberettigede
         — af et patent eller et supplerende beskyttelsescertifikat for et lægemiddel indgivet i en
         medlemsstat på et tidspunkt, hvor der ikke kunne opnås en sådan beskyttelse i en af
         ovennævnte nye medlemsstater for det pågældende middel, kan påberåbe sig de rettig-
         heder, som er tilkendt ved det pågældende patent eller supplerende beskyttelsescertifikat
         med henblik på at forhindre import og markedsføring af det pågældende middel i den el-
         ler de medlemsstater, hvor det er beskyttet i medfør af et patent eller et supplerende be-
         skyttelsescertifikat, selv om midlet blev markedsført i den pågældende nye medlemsstat
         første gang af patentindehaveren selv eller med hans samtykke.
         enhver, der agter at importere eller markedsføre et af ovennævnte afsnit omhandlet læ-
         gemiddel i en medlemsstat, hvor produktet er patenteret eller nyder supplerende beskyt-
         telse, skal i ansøgningen om denne import til de kompetente myndigheder godtgøre, at
         indehaveren eller den adkomstberettigede af en sådan beskyttelse har fået meddelelse
         herom en måned forud."
den særlige ordning fastslår en undtagelse fra de almindelige principper om frie varebevægel-
ser og konsumption af patentrettigheder inden for eu vedrørende lægemidler, der er introdu-
ceret på markeder i de nye medlemslande.
når visse betingelser er opfyldt, kan patenthaveren således forhindre parallelimport fra de nye
medlemslande, indtil patentets beskyttelse ophører eller beskyttelsescertifikatet udløber, selv-
om patentindehaveren selv bragte produktet på markedet i medlemslandet eller gav samtykke
til, at produktet blev bragt på markedet i det nye medlemsland. årsagen til denne særlige over-
gangsbehandling er, at det først for nylig blev muligt at opnå patentbeskyttelse i de nye med-
lemslandes jurisdiktioner, hvilket er væsentligt senere end i de fleste eksisterende medlemslan-
de.
andet afsnit i den særlige ordning pålægger enhver, der agter at importere et lægemiddel fra
et nyt medlemsland, en forpligtelse til at give notifikation til indehaveren af et patent eller sup-
plerende beskyttelsescertifikat i medlemslandet om importen, før parallelimportøren indgiver
ansøgning om import- og markedsføringstilladelse. dette er implementeret i vejledning om pa-
rallelimport af lægemidler (nr. 9081 af 29. januar 2014), pkt. 1.4 …
4. ad påstand 1 og 2
msd påbegyndte markedsføring af singulair® i polen i december 1998 …
følgende tre betingelser skal være opfyldt, for at den særlige ordning gælder for orifarms im-
port af singulair® til danmark:
1        lægemidlet skal være importeret fra polen, hvor det først blev markedsført.
                                             - 17 -
2      lægemidlet skal være omfattet af et patent eller et supplerende beskyttelsescertifikat i
       danmark på importtidspunktet.
3      et patent eller supplerende beskyttelsescertifikat for lægemidlet kunne ikke opnås i polen
       på tidspunktet for indgivelse af ansøgning om patentbeskyttelse i danmark.
4.1 ad betingelse 1:
det er ubestridt, at orifarm har importeret singulair® fra polen, hvor det først blev markeds-
ført.
4.2 ad betingelse 2:
det var ubestridt for fogedretten, at salg og import mv. af singulair® i danmark er omfattet af
patentet, og også at sådanne handlinger også er omfattet af spc'et …
orifarm har dog gjort gældende, for fogedretten og i denne sag, at salg og import mv. af visse
singulair® produkter i danmark ikke er omfattet af det forlængede spc …
4.2.1 beskyttelse mod parallelimporterede lægemidler
orifarm henviser til, at der ikke er tale om "sædvanlig" krænkelse af patentretten og synes der-
med at gøre gældende, at forlængelsesforordningen alene beskytter mod generiske udgaver af
lægemidler.
der er ikke i forlængelsesforordningen indsat en begrænsning, hvorefter denne kun gælder ge-
neriske lægemidler og ikke parallelimporterede lægemidler. forlængelsesforordningen henvi-
ser alene til, at der gives en forlængelse af et udstedt spc efter spc-forordningen. spc-
forordningen er heller ikke begrænset til generiske lægemidler.
msd gør derfor gældende, at forlængelsen af et spc efter forlængelsesforordningen giver be-
skyttelse mod import og salg af både generiske lægemidler og af parallelimporterede lægemid-
ler.
4.2.2 beskyttelse mod alle dosismængder
orifarm gør gældende, at forlængelsen i medfør af forlængelsesforordningen ikke kan påberå-
bes for de singulair® produkter, der ikke må anvendes og udskrives til den pædiatriske befolk-
ningsgruppe.
af forlængelsesforordningens præambel punkt 26 fremgår …:
       "for lægemidler, der er omfattet af kravet om indsendelse af pædiatriske data, bør der
       gives en belønning i form af seks måneders forlængelse af det supplerende beskyttelses-
       certifikat, der er indført ved rådets forordning (eøf) nr. 1768/92, hvis alle foranstaltnin-
       ger i den godkendte pædiatriske undersøgelsesplan er gennemført, hvis lægemidlet er
       godkendt i alle medlemsstater, og hvis relevant information om undersøgelsesresultater-
       ne indgår i produktinformationen…."
i punkt 28 angives …:
       "da belønningen gives for gennemførelse af undersøgelser hos den pædiatriske befolk-
       ningsgruppe og ikke for påvisning af, at et lægemiddel er sikkert og effektivt hos den
       pædiatriske befolkningsgruppe, bør der gives en belønning, selv om lægemidlet ikke
       godkendes med en pædiatrisk indikation…"
                                                 - 18 -
dette er gennemført i forlængelsesforordningens artikel 36(1) …:
       "hvis en ansøgning i henhold til artikel 7 eller 8 indeholder resultaterne af alle de under-
       søgelser, der er gennemført i overensstemmelse med en godkendt pædiatrisk undersø-
       gelsesplan, har indehaveren af patentet eller det supplerende beskyttelsescertifikat ret til
       en seksmåneders forlængelse af den periode, der er omhandlet i artikel 13, stk. 1 og 2, i
       forordning (eøf) nr. 1768/ 92.
       første afsnit finder også anvendelse, når gennemførelsen af den godkendte pædiatriske
       undersøgelsesplan ikke fører til godkendelse af en pædiatrisk indikation, men resultater-
       ne af de gennemførte undersøgelser anføres i produktresuméet og, hvis det er relevant,
       på indlægssedlen for det pågældende lægemiddel."
det fremgår af sundhedsstyrelsen retningslinjer (opdateret 10. maj 2012) til forlængelsesfor-
ordningen, s. 2 …:
       "forlængelsen af det supplerende beskyttelsescertifikat er ikke betinget af, at lægemidler
       rent faktisk opnår en godkendelse til behandling af børn. det er således selve gennemfø-
       relsen af forsøgene i henhold til et pædiatrisk forskningsprogram, der udløser forlængel-
       sen. dette skal ses i lyset af den omstændighed at også oplysninger om, at et givent læ-
       gemiddel ikke er egnet til behandling af børn er meget værdifulde."
msd gør derfor gældende, at den beskyttelse et forlænget spc giver, ikke er begrænset til pro-
dukter godkendt til børn, men gælder alle produkter omfattet af spc'et.
4.2.3 påberåbelsen af forlængelsesforordningen sammen med den særlige ordning
orifarm synes herudover at gøre gældende, at betingelserne for at påberåbe sig og støtte ret på
den særlige ordning ikke er opfyldt, idet i) der ved forlængelsesforordningen er tale om en
selvstændig rettighed – et selvstændigt spc, og idet ii) forlængelsesforordningen først er ind-
ført efter indførelsen af den særlige ordning.
det fremgår af spc-forordningens artikel 1(d) …:
       "d) "certifikat": det supplerende beskyttelsescertifikat"
af artikel 8(1)(d) i den kodificerede spc-forordning fremgår [om kravene til indholdet af an-
søgningen om certifikat+ …:
       "d) hvis ansøgningen om certifikat også omfatter en anmodning om forlængelse af gyl-
       dighedsperioden:
       i) en kopi af erklæringen om overensstemmelse med en gennemført godkendt pædiatrisk
       undersøgelsesplan, som omhandlet i artikel 36, stk. 1, i forordning (ef) nr. 1901/2006
       ii) om nødvendigt, ud over kopien af markedsføringstilladelsen, jf. litra b), dokumentati-
       on for, at der er udstedt markedsføringstilladelser for alle de øvrige medlemsstater, jf. ar-
       tikel 36, stk. 3, i forordning (ef) nr. 1901/2006."
det fremgår af artikel 13(3) …:
                                              - 19 -
       "de i stk. 1 og 2 fastsatte perioder [certifikatets normale gyldighedsperiode] forlænges
       med seks måneder i tilfælde af anvendelsen af artikel 36 i forordning (ef) nr. 1901/2006
       [forlængelsesforordningen]. i så fald må den i stk. 1 i nærværende artikel fastsatte perio-
       de kun forlænges én gang."
og det fremgår i overensstemmelse hermed af artikel 36(1) i forlængelsesforordningen …:
       "hvis en ansøgning i henhold til artikel 7 eller 8 indeholder resultaterne af alle de under-
       søgelser, der er gennemført i overensstemmelse med en godkendt pædiatrisk undersø-
       gelsesplan, har indehaveren af patentet eller det supplerende beskyttelsescertifikat ret til
       en seksmåneders forlængelse af den periode, der er omhandlet i artikel 13, stk. 1 og 2, i
       forordning (eøf) nr. 1768/92."
msd gør derfor gældende, at forlængelsesforordningen forlænger det udstedte spc. der er så-
ledes ikke tale om, at et selvstændigt pædiatrisk spc udstedes. et forlænget spc er således ikke
et nyt spc, men det samme spc blot med en forlænget gyldighedsperiode.
msd gør således gældende, at den særlige ordning finder anvendelse også i relation til et for-
længet spc, idet den særlige ordning angiver …:
       "indehaveren *…+ af et patent eller et supplerende beskyttelsescertifikat for et lægemiddel
       indgivet i en medlemsstat *…+ kan påberåbe sig de rettigheder, som er tilkendt ved det
       pågældende patent eller supplerende beskyttelsescertifikat"
at forlængelsesforordningen først er indført efter indførelsen af den særlige ordning ændrer
ikke herved. hvis forlængelsesforordningen ikke skulle kunne påberåbes i kombination med
den særlige ordning, ville incitamentet til at foretage forskning med medicin til børn blive ud-
hulet, idet der lovligt ville kunne foretages parallelimport fra f.eks. polen til de øvrige eu-lande
i det halve år, der er sket en forlængelse af spc'et.
ad betingelse 3:
msd gør gældende, at det ikke var muligt at opnå et produktpatent for singulair® i polen sva-
rende til patentet (indgivet 10. oktober 1991) og spc'et (indgivet i 18. oktober 1991) på indgivel-
sestidspunktet i danmark, fordi det alene var muligt at opnå procespatentbeskyttelse i polen før
1993 (patenter), og først efter 2004 kunne man opnå supplerende beskyttelsescertifikater…
msd gør således gældende, at alle tre betingelser er opfyldt, og at orifarms aktiviteter derfor
strider mod msd's rettigheder i henhold til patentet og spc'et.
5. ad påstand 3
til støtte for påstand 3 gør msd gældende, at orifarm er forpligtet til at betale erstatning og
vederlag jf. patentlovens § 58 …
det bemærkes i den forbindelse, at patentlovens § 58 ikke sondrer imellem sædvanlige og ikke
sædvanlige patentkrænkelser, men tilkender erstatning i tilfælde af patentindgreb generelt.
orifarm gør gældende, at msd ikke har lidt noget afsætningstab, idet alternativet til parallel-
import fra polen havde været parallelimport fra et andet land. orifarm har ikke dokumenteret,
at det var muligt at importere fra andre lande, og msd bestrider derfor, at import fra andre
lande var et alternativ.
                                             - 20 -
5.1.1 erstatning
msd gør gældende, at msd som følge af orifarms uberettigede salg af singulair® har lidt et af-
sætningstab og derfor har krav på mistet avance, jf. msd's erstatningsopgørelse …
msd's avance ved salg til grossister er en erhvervshemmelighed. beregningen af msd's erstat-
ningskrav er derfor foretaget på baggrund af apotekernes indkøbspris (aip) fratrukket en gen-
nemsnitlig grossistavance, der igen er fratrukket orifarms indkøbspris i polen (fratrukket gen-
nemsnit grossistavance) multipliceret med antallet af orifarms uberettiget solgte pakker.
aip for singulair® for den relevante periode fra 27. august 2012 til 24. september 2012 fremgår
af uddrag af excel-arket "lægemiddelprisdata for de seneste 5 år" fra medicinpriser.dk …
parterne er enige om at fastsætte grossistavancen i danmark til 7,2 %. denne procentsats er der-
for lagt til grund ved omregningen fra gennemsnittet af aip til gip (grossisternes indkøbspris)
på msd's produkter i den relevante periode.
orifarm har oplyst, at beløbene under "fp kost (pl) kr" … udgør orifarms indkøbspriser i po-
len. msd fratrækker i sin erstatningsberegning en anslået grossistavance på 8,9 % fra orifarms
polske indkøbspris. grossistavancen fremgår af rapporten "review of pharmacy wholesale
margins" fra 2007 udarbejdet af konsulentfirmaet indecon for irske health service executive…
det fremgår … at msd og orifarm var de eneste udbydere i taksten i den pågældende periode.
msd gør derfor gældende, at msd's mistede afsætning helt svarer til orifarms salg.
5.1.2 vederlag
parterne er enige om, at orifarms omsætning i gip udgør dkk 469.216 …
parterne er endvidere enige om, at det rimelige vederlag for patentkrænkelser efter fast praksis
beregnes som 5 % af den uberettigede omsætning.
msd gør derfor gældende, at msd mindst har krav på et rimeligt vederlag beregnet som 5 % af
orifarms uberettigede omsætning af singulair®. 5 % af orifarms omsætning i gip (dkk
469.216) udgør dkk 23.460,80 …
6. ad orifarms erstatningspåstand
det fremgår af oplysninger fra www.medstat.dk om det samlede antal solgte pakker singulair®
i 2012, … at singad pharma aps solgte ca. 600 pakker singulair®, paranova danmark a/s solg-
te ca. 6.900 pakker singulair®, orifarm solgte samlet ca. 5.300 pakker singulair® og singulair®
paediatric, mens msd danmark a/s solgte samlet ca. 83.400 pakker singulair®.
sundhedsstyrelsen har i e-mail af 7. april 2014 … oplyst, at både singad pharma aps og para-
nova danmark a/s havde gyldige markedsføringstilladelser i 2012, og at singad pharmas sin-
gulair®-produkt (filmovertrukne tabletter 10 mg) blev taget ud af taksten den 20. januar 2014,
mens paranovas singulair®-produkt (filmovertrukne tabletter 10 mg) blev taget ud af taksten
den 12. november 2012.
orifarms forudsætninger for erstatningskravet, herunder bl.a. at "konkurrencen på markedet
for singulair ville i perioden alene have foregået mellem msd og orifarm", og at "msd og ori-
farm ville have opnået en markedsandel på hver 50%", … kan derfor ikke lægges til grund.
                                                    - 21 -
     herudover har orifarm ikke påvist, at det var muligt at parallelimportere fra polen i så store
     mængder, at efterspørgslen kunne mødes.
     tallene … er desuden ikke opgjort for den relevante periode fra 24. september 2012 til 25. fe-
     bruar 2013, men derimod for perioden forud for fogedforbuddet. det er derfor ikke de korrekte
     tal, der er lagt til grund for orifarms erstatningsopgørelse. da salg af medicin kan være sæson-
     afhængigt, kan opgørelsen derfor være misvisende.
     msd gør gældende, at orifarm dermed ikke har løftet sin bevisbyrde for erstatningspåstandens
     størrelse.
     7. omkostninger
     omkostninger ved denne sag og ved forbudssagen skal fastsættes af sø- og handelsretten efter
     reglerne i retsplejelovens kapitel 30, jf. den nu ophævede § 647, stk. 2, forudsætningsvist.
     msds omkostninger
     …
     i alt afholdte omkostninger (eksklusive moms)                              dkk 32.029,00
     …”
for orifarm er der i det væsentlige procederet i overensstemmelse med det indleverede på-
standsdokument, hvoraf fremgår:
     ”…
     anbringender
     overfor msd’s påstande
     til støtte for påstandene gøres det gældende, at orifarm parallelimporterede og solgte originale
     singulair-produkter i danmark, der var bragt på det indre marked af msd, herunder i po-
     len, og der var således tale om handlinger angående produkter, som af msd eller med dennes
     samtykke blev bragt i omsætning her i landet eller i et andet eøs-land. patentretten var dermed
     konsumeret, jf. patentlovens § 3, stk. 3, litra 2. der var ikke tale om ”sædvanlig” patentkrænkel-
     se, jf. patentlovens § 3, stk. 1 og 2.
     den særlige ordning
     msd påberåber sig den særlige ordning til støtte for sine påstande. orifarm gør gældende, at
     betingelserne for at påberåbe sig og støtte ret på den særlige ordning ikke er opfyldt.
     da msd’s patent og det første supplerende beskyttelsescertifikat var udløbet, har msd til støtte
     for sin ret til at forbyde orifarms import fra polen påberåbt sig den forlængelse af det supple-
     rende beskyttelsescertifikat om lægemidler til pædiatrisk brug, der blev muliggjort ved forord-
     ning 1901/2006/ef (”pædiatrisk spc-forordning”). da denne imidlertid først er indført efter
     indførelsen af den særlige ordning, vil det være i strid med eu-domstolens praksis at lade den
     pædiatriske spc-forlængelse, hvis formål er at beskytte mod generiske udgaver, gælde som en
     forlængelse af begrænsningen i den frie varebevægelighed for egne produkter.
                                              - 22 -
den særlige ordning i traktaten om polens tiltrædelse af den europæiske union udgør en ”su-
spension” af konsumptionsprincippet i patentlovens § 3, stk. 3, litra 2, og er en undtagelse fra
hovedprincippet om varernes bevægelighed i artikel 34 teuf. undtagelser fra traktaternes
grundprincipper fortolkes efter fast praksis strengt af eu-domstolen. de frie varebevægelser
skal søges opnået snarest muligt. målsætningen fremgår også af præambelen til pædiatrisk
spc-forordning.
da polen tiltrådte den europæiske union den 1. maj 2004, var det muligt i polen at patentere
lægemiddelprodukter svarende til den danske patentbeskyttelse. på daværende tidspunkt var
der imidlertid lægemiddelprodukter på markedet, som var patenteret i de daværende eu-
medlems-stater med en beskyttelse, som ikke kunne opnås i de tiltrædende eu-medlemsstater,
herunder bl.a. polen. der var derfor politisk forståelse for at beskytte lægemiddelindustrien
mod, at en særlig gruppe af lægemiddelprodukter frit bevæger sig fra de tiltrædende eu-
medlemsstater med lave lægemiddelpriser og historisk andre muligheder for patentbeskyttelse
til de gamle eu-medlems-stater med højere lægemiddelpriser og en tidligere udviklet patentbe-
skyttelse af lægemiddelprodukter.
den særlige ordning blev derfor indsat i tiltrædelsestraktaten for bl.a. polen som en undtagelse
til det grundlæggende princip om varernes frie bevægelighed.
nærmere bestemt fremgår de overordnede vilkår for bl.a. polens eu-medlemskab af tiltrædel-
sestraktaten mellem de daværende eu-medlemsstater og de nye eu-medlemsstater underteg-
net i athen den 16. april 2003. traktatens artikel 2 henviser til tiltrædelsesakten som en integre-
rende del af traktaten og dennes vilkår for optagelsen og de af optagelsen nødvendiggjorte til-
pasninger af de traktater, som danner grundlag for unionen. i tiltrædelsesaktens artikel 22 er
henvist til, at de foranstaltninger, der opregnes i listen i aktens bilag iv, herunder den særlige
ordning, finder anvendelse på de vilkår, der er fastsat i nævnte bilag.
ved en lettere omskrivning af den særlige ordning kan det lægges til grund, at den giver inde-
haveren af et patent eller et spc til et lægemiddel mulighed for at hindre import af lægemidlet,
hvis produktets patent- eller spc-beskyttelse i importlandet ikke på tilsvarende vis kunne være
opnået i eksportlandet, da ansøgning om beskyttelse blev indgivet i importlandet.
eu-domstolens fortolkning af den særlige ordning
forgængeren for den særlige ordning var en ordning ved spaniens og portugals tiltrædelse til
fællesskabets i 1986 med samme formål og i det væsentlige samme indhold (dog tidsbegræn-
set), der var udsprunget af domstolens dom i sag 187/80 merck mod stephar.
i merck mod stephar havde domstolen fastslået, at princippet om varernes frie bevægelighed
og dermed patentrettens konsumption også gælder uindskrænket i et tilfælde, hvor et læge-
middel importeres fra en medlemsstat uden patentbeskyttelse til en medlemsstat med patentbe-
skyttelse, når producenten/patentindehaveren i importmedlemsstaten havde bragt produktet i
omsætning i begge lande.
i de forenede sager c-267/95 m.fl. merck mod primecrown m.fl. fortolkede domstolen tidsbe-
grænsningen af den særlige ordning gældende for spanien og portugal. af dommens præmis
23 fremgår, at denne særlige ordning som en undtagelse fra princippet om frie varebevægelser
skal fortolkes strengt, som det er fast retspraksis. i præmis 24 præciseres, at overgangsperioder-
                                                - 23 -
ne udløber på en dato, som på så tidligt et tidspunkt som muligt sikrer, at princippet om frie
varebevægelser anvendes.
msd’s supplerende beskyttelsescertifikat for lægemidler til pædiatrisk brug – ”pædiatrisk-spc”
msd påberåber sig til støtte for sine påstande den spc-forlængelse, der skete ved pædiatrisk-
spc af 23. januar 2012, som var ikraft fra den 26. august 2012 til den 25. februar 2013, og som
blev tilkendt med hjemmel i pædiatrisk-spc-forordning. dette var også grundlaget for foged-
rettens forbudskendelse.
msd’s oprindelig patent, der var søgt den 10. oktober 1991, udløb den 9. oktober 2011, ligesom
det ordinære spc var gældende i perioden fra patentets udløb til den 25. august 2012. både pa-
tentet og det ordinære spc var således udløbet, da fogedrettens kendelse blev afsagt den 24.
september 2012.
pædiatrisk-spc-forordningen har ifølge præamblens pkt. 4 til formål at lette udviklingen og
adgangen til lægemidler til børn, at sikre, at lægemidler til behandlingen af aldersgruppen 0-18
år (forordningens ordlyd: ” den pædiatriske befolkningsgruppe”) underkastes etisk forskning
af høj kvalitet og godkendes behørigt til anvendelse hos denne aldersgruppe, og at forbedre den
tilgængelige information om anvendelse af lægemidler til aldersgruppen.
efter præamblens pkt. 5 bør det holdes for øje, at alle bestemmelser vedrørende lægemidler skal
have beskyttelse af folkesundheden som hovedformål, og dette mål skal nås ved hjælp af mid-
ler, der ikke hæmmer den frie bevægelighed for sikre lægemidler i fællesskabet.
det fremgår af pædiatrisk-spc-forordningens artikel 36, stk. 1, at indehaveren af et patent eller
spc har ret til en seksmåneders forlængelse, hvis en ansøgning indeholder resultaterne af alle
de undersøgelser, der er gennemført i overensstemmelse med en godkendt pædiatrisk under-
søgelsesplan.
pædiatrisk-spc-forordningen udgør – som en utilsigtet ”bivirkning” til sit hovedformål om en
forlænget patentbeskyttelse - i realiteten en forlængelse af undtagelsen fra hovedprincippet om
varernes frie bevægelighed i artikel 34 teuf i form af den særlige ordning, hvis hjemmels-
grundlag er tiltrædelsestraktaten for polen. da en sådan begrænsning af varernes frie bevæge-
lighed alene kan ske på traktatniveau og ikke i en forordning, kan pædiatrisk-spc-forordningen
ikke udgøre det fornødne eu-retlige hjemmelsgrundlag for, at msd efter patent- og spc-udløb
kan påberåbe sig pædiatrisk-spc’et i sammenhæng med den særlige ordning til at hindre ori-
farms import af singulair fra polen.
dertil kommer, at pædiatrisk-spc-forordningen først blev indført i 2006 – efter ikrafttrædelse af
den særlige ordning – og domstolens praksis om en streng fortolkning af undtagelser fra va-
rernes frie bevægelighed medfører, at pædiatrisk-spc-forordningen ikke kan forlænge be-
grænsningen i den frie varebevægelighed.
det relevante tidspunkt for vurderingen af ”sådan beskyttelse” i den særlige ordning er det
tidspunkt, hvor ansøgningen om den påberåbte rettighed er indgivet. msd har ikke godtgjort,
at det ikke var muligt at opnå et pædiatrisk-spc i polen den 19. august 2011, da ansøgningen
herom blev indgivet i danmark.
under alle omstændigheder gøres det gældende, at den pædiatriske spc-forlængelse ikke kan
påberåbes til en begrænsning af den frie bevægelighed for de singulair-produkter, som ikke
                                                   - 24 -
      må anvendes og udskrives til den pædiatriske befolkningsgruppe. dette gælder i hvert fald for
      singulair i styrken 10 mg uanset pakningsstørrelsen.
      msd’s erstatningskrav
      orifarm gør gældende, at msd ikke kan kræve erstatning for patentkrænkelse, jf. patentlovens
      § 58, stk. 1, da der ikke er tale om en sædvanlig patentkrænkelse. der er i givet fald alene tale
      om en krænkelse af en undtagelse fra konsumptionsprincippet. msd har ikke lidt et afsæt-
      ningstab og avance svarende til orifarms salg. alternativet til parallelimport fra polen havde
      været parallelimport fra et andet land, hvorved msd’s salg var upåvirket af parallelimportø-
      rens indkøbsland. sanktionen for krænkelse bør alene være vederlagsbetaling. orifarm kan til-
      træde, at denne udmåles til 5% af omsætningen, jf. den af msd påberåbte retspraksis for vare-
      mærkekrænkelse.
      orifarms selvstændige påstand
      til støtte for orifarms selvstændige påstand gøres gældende, at msd skal betale erstatning til
      orifarm, hvis forbud og påbud er opnået på grundlag af en rettighed, som viser sig ikke at be-
      stå, eller hvis msd’s ret alene består i et mindre omfang, jf. retsplejelovens § 428, og at erstat-
      ningen skal fastsættes til et beløb svarende til orifarms beregning.
      orifarm gør yderligere gældende, at oplysningerne i msd’s bilag 18 og 19 intet dokumenterer
      om parallelimport fra polen og derfor ikke har betydning for orifarms forudsætninger for er-
      statningsopgørelsen. eventuel parallelimport fra andre lande end polen ville ikke have påvirket
      markedsandelen for orifarms salg af singulair fra polen, da prisniveauet der var væsentligt la-
      vere end i andre lande, hvorved konkurrence derfra var udelukket.
      …”
sø- og handelsrettens begrundelse og resultat
indledningsvis bemærkes, at der ikke er grundlag for at give orifarm medhold i synspunktet
om manglende hjemmel i medfør af de eu-retlige regler.
med hensyn til sagens hovedspørgsmål, om der forelå ”sådan beskyttelse” som nævnt i
”den særlige ordning” og hvilket tidspunkt, der er relevant ved vurderingen heraf, finder
retten, at patentlovgivningen og de tilhørende spc-forordninger skal forstås sådan, at pa-
tentbeskyttelsen er en sammenhængende og uafbrudt kæde, og at beskyttelsen af msd’s
produkt derfor først ophører ved udløbet af den pædiatriske forlængelse af spc’et, den 25.
februar 2013. der skal således ikke, som hævdet af orifarm, lægges vægt på datoen den 19.
august 2011, hvor ansøgningen om den påberåbte forlængelse er indgivet.
                                                  - 25 -
retten skal herefter tage stilling til orifarms synspunkt om, at produkter med dosis 10 mg i
hvert fald ikke er omfattet af en fortsat patentbeskyttelse, fordi de ikke må benyttes af børn,
men kun af voksne.
herom bemærkes, at der ikke i det oprindelige spc er anført begrænsninger med hensyn til
dosis, og at den beskyttelse, der følger af den pædiatriske forlængelse af spc’et, ikke er af-
hængig af, om et produkt endeligt godkendes fuldt ud til brug for børn, men alene om der
gennemføres forsøg med henblik på at teste, om medicinen kan bruges til børn. der er derfor
ikke grundlag for at undtage produkter med dosis 10 mg fra msd’s patentbeskyttelse.
på denne baggrund gives msd fuldt ud medhold i anerkendelsespåstanden, jf. påstand 1, og
i påstanden om stadfæstelse af forbuddet nedlagt af retten i odense, jf. påstand 2.
vedrørende påstanden om erstatning, jf. påstand 3, må det efter de foreliggende oplysninger,
herunder forklaringen fra jens peter nielsen, lægges til grund, at orifarm ikke rent faktisk
ville have importeret produktet fra andre lande i den omtvistede korte periode, og at msd
således ville have haft hele handelen på det danske marked i denne periode.
msd har imidlertid ikke fremlagt tilstrækkelig dokumentation for selskabets oplyste avance
og dermed grundlaget for det rejste krav. erstatningsbeløbet fastsættes derfor skønsmæssigt
til 300.000 kr.
efter sagens udfald skal orifarm betale sagsomkostninger til msd. beløbet fastsættes til i alt
90.000 kr., inkl. dækning af retsafgifter (i alt 10.010 kr.) og udgifter til oversættelse (6.750 kr.).
den resterende del angår udgifter til advokatbistand og er fastsat under hensyn til sagens
værdi, omfang og forløb, herunder at der på foranledning af orifarm har været afholdt en
særskilt mundtlig forhandling vedrørende spørgsmålet om præjudiciel forelæggelse for eu-
domstolen, men også at msd-selskaberne har været repræsenteret af samme advokat.
                                               - 26 -
                                      thi kendes for ret:
orifarm a/s skal anerkende at have været uberettiget til at udbyde eller bringe i omsætning
singulair® produkter i danmark, som var markedsført første gang i polen, eller importere el-
ler besidde produkterne med sådant formål, så længe dansk patent nr. dk/ep 0 480 717 var
gældende i danmark og indtil det dertil hørende supplerende beskyttelsescertifikat cr 1998
00025 udløb i danmark.
det af fogedretten i odense nedlagte fogedforbud, jf. fogedrettens kendelse af 1. oktober
2012 (fs 10594/2012), stadfæstes.
orifarm a/s skal til msd danmark aps betale 300.000 kr. med tillæg af procesrente fra den
15. oktober 2012.
merck canada inc., merck, sharp & dohme b.v. og msd danmark aps frifindes for orifarm
a/s’ selvstændige påstand.
orifarm a/s skal betale 90.000 kr. i sagsomkostninger i alt til merck canada inc., merck,
sharp & dohme b.v. og msd danmark aps.
de idømte beløb skal betales inden 14 dage.
sagsomkostningsbeløbet forrentes efter rentelovens § 8 a.
    torben kuld hansen                  lotte wetterling             claus forum petersen
                    steen wadskov-hansen                bo hammer jensen
                    - 27 -
                 (sign.)
              ___ ___ ___
     udskriftens rigtighed bekræftes
sø- og handelsretten, den 13. oktober 2014

source: retspraksis

LICENSE:
Creative Commons Legal Code

CC0 1.0 Universal

type: caselaw

jurisdiction: Denkmark


text:
cri
                                         udskrift
                                              af
                          sø- & handelsrettens dombog
                                        ____________
                                          dom
afsagt den 11. maj 2009 af sø‐ og handelsretten sammensat af vicepræsident michael b. elmer
(retsformand) og de sagkyndige medlemmer ove andersen og john tyrrestrup.
h 3/08                              lloyd’s syndikaterne: aegis syndicate nr. 1225, beazley
                                    syndicate nr. 0623 og 2623, millennium syndicate nr.
                                    1221 og chaucer marine syndicate nr. 1084 c/o first
                                    marine insurance a/s
                                    (advokat lars rosenberg overby)
                                    mod
                                    samlast a/s og
                                    (advokat ulla fabricius)
                                    alex andersen ølund a/s
                                    (advokat michael villadsen)
indledning og påstande
sagen angår transportansvar for tyveri af en palle vin i forbindelse med en cmr‐transport.
       lloyd’s syndikaterne: aegis syndicate nr. 1225, beazley syndicate nr. 0623 og 2623,
millennium syndicate nr. 1221 og chaucer marine syndicate nr. 1084, alle repræsenteret af first
marine insurance a/s, (i det følgende: lloyd’s) har nedlagt påstand om, at samlast a/s (i det
følgende: samlast) og alex andersen ølund a/s (i det følgende: ølund) dømmes til in
                                             - 2 -
solidum, subsidiært alternativt, at betale lloyd’s 322.211 kr. med rente 5 % p.a. fra den 2.
marts 2007.
      samlast    og    ølund  har  heroverfor    påstået  frifindelse  og   gensidigt  nedlagt
friholdelsespåstand over for hinanden.
oplysningerne i sagen
weinart aps (i det følgende: weinart), der på auktion i stockholm havde købt et antal fine
vine for i alt 331.920 dkk, indgik aftale med samlast om at sørge for, at vinen blev hentet på
auktionshuset og transporteret til weinart i københavn. til at udføre transporten fra
stockholm til københavn af godset, som samlast beskrev som en palle vin på 153 kg, antog
samlast vognmandsfirmaet ølund, som navnlig foretager transport af blomster fra gasa i
odense til bl.a. sverige, og som på returrejsen medtager andet gods. ølunds vogn med to
chauffører hentede pallen, og undervejs mod københavn overnattede de på rastepladsen
klevshult, som ligger mellem jönköping og värnamo. den følgende morgen opdagede de, at
pallen med vin var stjålet, mens de lå og sov i førerkabinen. omstændighederne i forbindelse
med overnatningen omtales nærmere i chauffør helge bent nielsens vidneforklaring, som er
gengivet nedenfor, og i skåne politis rapport af 6. oktober 2006.
      lloyd’s har den 28. juni 2007 udbetalt weinart 331.920 dkk til dækning af tab ved
tyveriet og er derved indtrådt i weinarts krav. tryg forsikring a/s (i det følgende: tryg), der
ikke har villet anerkende, at ølund har handlet groft uforsvarligt, har den 31. oktober 2007
som    forsikrer    for  ølund    udbetalt  på    10.872   dkk    til lloyd’s,   svarende    til
begrænsningsbeløbet efter cmr‐lovens § 29, stk. 2.
      en del af den stjålne vin, angivelig 33 flasker, er senere kommet til veje, udleveret til
lloyd’s og solgt på auktion gennem bruun rasmussen kunstauktioner.
forklaringer
der er under sagen afgivet forklaring af direktør for og medejer af first marine insurance
a/s, thomas vang jensen, af direktør for og medejer af samlast, lars raasthøj, af
kørselsleder hos ølund, arne rasmussen, og af chauffør helge bent nielsen.
                                               - 3 -
direktør lars raasthøj har forklaret, at samlast, der som speditionsfirma er specialiseret i
transport af vin, delikatesser o.l., tidligere havde forestået transport af vin fra frankrig og
belgien for weinart, der bestilte samlast til at hente ”en palle med 153 kg vin”. samlast
modtog trods anmodning herom ingen andre oplysninger om godset, heller ikke om dets
værdi eller om krav til temperaturen under transporten. samlast kunne derfor ikke give
særlige instrukser til sin udførende vognmand. det er hans erfaring, at hvis tyveknægte vil
ind, kommer de det, uanset om vognen er låst, eller dette ikke er tilfældet.
arne rasmussen har forklaret, at han har været kørselsleder hos ølund siden 1995, og at
ølund primært transporterer blomster til sverige og norge. det er almindelig kendt i
branchen, at de kører tomme på turen tilbage til danmark, således at de kan tage returgods
med. til sverige kører de med to chauffører, idet der så kan køres i alt 18 timer uden
hviletid.
       lars raasthøj fra samlast kontaktede ham vedrørende en palle, som skulle
transporteres fra stockholm til københavn, og han bekræftede telefonisk, at ølund kunne
tage pallen med. han fik alene oplyst, at der på pallen stod vin. vin betragtes som
almindeligt stykgods, så han fandt ikke anledning til at videregive oplysningen om, at der
var vin på pallen, til chaufførerne.
       ølund har omkring 200 vogne. de bruger ikke hængelåse på trailerne, da det giver
flere indbrud, som igen ødelægger hængslerne. de kører med al slags stykgods, også
elektronik og tobak, som læsses i forvognen. hvis ølund bliver opmærksom på, at der er tale
om højrisikogods, anvender man vogne, som ikke skal overnatte undervejs.
helge bent nielsen har forklaret, at han kørte lastbilen sammen med en anden chauffør. når
de er to chauffører, kan de køre længere, før de skal holde hviletid. de fik over biltelefonen
besked på at hente en palle, og da de på den angivne adresse oplyste, at de skulle afhente en
palle, blev denne løftet op i vognen med en gaffeltruck. han fik ikke oplyst, hvad der var på
den indlastede palle, men han kunne se, at der var tale om nogle kasser indpakket i sort
plastik, hvorpå der sad en faktura. han stillede pallen i den første tredjedel af traileren og
stillede   to  tomme      blomstercontainere     bag   den   spændt     op   mod     vognsiden.
                                             - 4 -
blomstercontainerne var tomme, og man kunne se igennem dem. de beregnede undervejs,
hvor langt de kunne nå, inden de skulle holde pause efter køre‐ og hviletidsreglerne. de
ankom til klevshult rasteplads den 5. oktober 2006 ved ½10‐10 tiden om aftenen. det er en
god plads, de har aldrig hørt om problemer. der var så mange biler på pladsen, at de ikke
kunne holde i de sædvanlige båse, og derfor parkerede de ved siden af dieselstanderen, som
er døgnåben og benyttes hele natten igennem. restauranten, som har døgnåbent, lå 20‐30 m
væk. pladsen var oplyst. næste morgen kørte de videre. det var først i malmø, at de
opdagede, at pallen var skåret op, og at indholdet var væk. vognen er 16 m lang, og de kan
ikke høre eller mærke, hvis nogen roder ved traileren, som ikke var låst med hængelås. de
tog senere følgende billede, der viser, hvordan deres lastbil havde holdt på rastepladsen:
parternes synspunkter
lloyd’s advokat har gjort gældende, at ølund som udførende og samlast som kontraherende
transportør, jf. cmr‐lovens § 4, er ansvarlige for godsets bortkomst. ansvaret kan ikke
begrænses efter cmr‐lovens § 29, idet ølund har udvist grov uagtsomhed ved ikke at aflåse
traileren under opholdet på rastepladsen med en tyveritækkelig vare, således som vin må
antages at være, uanset om vinen er dyr eller billig. det burde i øvrigt have stået
transportørerne klart, at man ikke transporterer en enkelt palle vin fra stockholm til
københavn, medmindre der er tale om en særligt dyr vin, og pga. de høje afgifter og det
                                              - 5 -
begrænsede udbud er alkohol en højrisikovare i sverige. påstandsbeløbet er opgjort som
vinenes auktionspris (331.920 dkk) med tillæg af pakkeomkostninger (1.164 dkk)
fratrukket de 10.872 dkk, som lloyd modtog fra tryg.
       samlasts advokat har til støtte for sin frifindelsespåstand i forhold til lloyd’s gjort
gældende, at samlast ikke hæfter for ølunds fejl og forsømmelser og ikke selv har begået
nogen fejl, idet samlast videregav de oplysninger, de modtog om godset, til ølund. skulle
retten finde samlast ansvarlig i forhold til lloyd’s, skal ølund i det hele friholde samlast for
følgerne heraf, idet ølund har handlet groft uagtsomt ved ikke at afvente nærmere
instruktion fra samlast. det bestrides, at lloyd’s har dokumenteret sit tab.
       ølunds advokat har henvist til, at ølund og tryg har erkendt ansvaret for bortkomst af
en palle og udbetalt erstatning herfor i overensstemmelse med cmr‐loven § 29, stk. 2. ølund
bestrider at have udvist grov uagtsomhed, og lloyd’s har ikke løftet sin bevisbyrde herfor,
idet det ikke er al vin, der er tyveritækkelig, heller ikke i sverige. ølund modtog trods
anmodning herom ingen oplysninger om varens værdi. det er almindelig kendt, at transport
af almindeligt stykgods foregår i ulåste trailere. opholdet på klevshult rasteplads var
nødvendigt, og lastbilen holdt så sikkert, som det var muligt. der var hele tiden megen
trafik, også til benzinstanderne, og der var frit udsyn til lastbilen fra restauranten, der var
døgnåben. i det indbyrdes forhold må samlast friholde ølund for ansvar, idet samlast ikke
gav ølund oplysning om, at der var tale om særligt værdifuldt gods.
sø‐ og handelsrettens afgørelse
det lægges til grund, at det gods, som ølund modtog, og som blev stjålet under lastbilens
ophold på rastepladsen i klevshult, var det parti vin, som weinart havde købt på auktionen i
stockholm, og at samlast og ølund alene fik at vide, at godset var 1 palle vin på 153 kg.
       efter vidnet helge bent nielsens forklaring havde pallen en højde på ca. ½ meter og
var belæsset med kasser, der var fuldt indsvøbt i sort plastic, således at man udefra ikke
kunne se, hvilken form for gods der var tale om, ligesom denne palle blev placeret bag to
tomme blomstercontainere.
       det lægges i overensstemmelse med helge bent nielsens forklaring til grund, at han
og den anden chauffør på vogntoget for at overholde bestemmelserne om køre‐ og hviletid
                                               - 6 -
besluttede sig for at overnatte i lastbilen på rastepladsen ved klevshult, og at de på den fuldt
oplyste plads parkerede lige ved siden af en dieselstander, som natten igennem blev benyttet
af lastbiler, der påfyldte brændstof, og på et sted, hvortil der var fuldt udsyn fra den efter det
oplyste døgnåbne restaurant.
       idet afsenderen ikke havde givet transportørerne oplysning om godsets særlige
karakter og høje værdi, var transportørerne berettigede til at behandle godset som
almindeligt stykgods. retten har intet grundlag for at kritisere, at transporten blev afbrudt,
for at chaufførerne kunne holde den pause, som var nødvendig for at overholde reglerne om
køre‐ og hviletid.
       herefter, og idet lastbilen på den fuldt oplyste rasteplads i klevshult blev parkeret på
et sted, hvor der natten igennem færdedes andre, og hvortil der var udsyn fra den efter det
oplyste døgnåbne restaurant, findes chaufførernes undladelse af at låse anhængeren under
overnatningen ikke at være udtryk for en sådan kvalificeret uforsigtighed, at skaden kan
anses forvoldt skaden ved grov uagtsomhed, jf. cmr‐lovens § 37, stk. 2. samlast og ølund
frifindes derfor for lloyd’s påstand. det er herefter ikke fornødent at tage stilling til deres
indbyrdes friholdelsespåstande.
       lloyd’s skal inden 14 dage betale 25.000 kr. til samlast og 25.000 kr. til ølund til
dækning af sagsomkostninger. der er ved afgørelsen heraf lagt vægt på sagens størrelse,
resultat og varighed.
                         thi kendes for ret
samlast a/s og alex andersen ølund a/s frifindes.
       lloyd’s syndikaterne: aegis syndicate nr. 1225, beazley syndicate nr. 0623 og 2623,
millennium syndicate nr. 1221 og chaucer marine syndicate nr. 1084, alle repræsenteret af
first marine insurance a/s, skal inden 14 dage betale 25.000 kr. til samlast a/s og 25.000 kr.
til alex andersen ølund a/s til dækning af sagsomkostninger. sagsomkostningsbeløbet
forrentes efter rentelovens § 8 a.
       ove andersen                         michael b. elmer                    john tyrrestrup
                                             (retsformand)
                 - 7 -
              (sign.)
              ___ ___ ___
     udskriftens rigtighed bekræftes
p.j.v. sø- og handelsretten, den


text:
- gia
                                         udskrift
                                             af
                          sø- & handelsrettens dombog
                                        ____________
                                          kendelse
afsagt den 8. oktober 2009
                        v‐76‐07, v‐84‐07, v‐92‐07 og v‐103‐07
                        crocs inc.
                        (advokat klaus ewald madsen)
                         mod
                        cap v aps nu under konkurs,
                        cap v holding aps,
                        og
                        cap v sport and licenses v/casper vodsgaard
                         (advokat thomas bøgild‐jakobsen for begge)
indledning
statsautoriseret revisor svend jørgen svendsen blev af fogedretten i århus antaget som
sagkyndig til bevissikring i denne sag og udarbejdede den 31. maj 2007 rapport herom.
                                                    ‐2‐
       sagsøgtes advokat indkaldte ved brev af 2. marts 2009 svend jørgen svendsen til som
vidne at afgive forklaring under hovedforhandlingen i sø‐ og handelsretten. indkaldelsen
skete på vegne af de sagsøgte, cap v aps, cap v holding aps og cap v sport and licenses
v/casper vodsgaard.
       ved skrivelse af 6. august 2009 afmeldte sagsøgtes advokat svend jørgen svendsen
som vidne til hovedforhandlingen den 20. og 21. august 2009.
       svend jørgen svendsen har oplyst, at han den 3. august 2009 forberedte sig i tre timer
til sagen ved gennemgang af sin rapport af 31. maj 2007. på denne baggrund har svend
jørgen svendsen fremsendt en honorarnota for tre timers forberedelse på i alt 4.200 + moms
til sagsøgtes advokat. sagsøgtes advokat har ikke ønsket at honorerer notaen, da svend
jørgen svendsen ikke har været anvendt som vidne.
sø‐ og handelsrettens afgørelse
statsautoriseret revisor svend jørgen svendsen har forberedt sig til sin vidneforklaring
hvilket han er forpligtet til, jf. retsplejelovens § 180. hermed har svend jørgen svendsen som
følge af indkaldelsen til retten lidt et indtægtstab som han i medfør af retsplejelovens § 180
og § 2, stk. 3, i bekendtgørelse nr. 712 af 17. november 1987 bør tillægges en særlig
godtgørelse for.
       det oplyste timeforbrug på tre timer samt den afregnede timesats findes rimelig, og
godtgørelsen fastsættes til 4.200 kr. + moms.
       godtgørelsen skal betales af cap v aps nu under konkurs, cap v holding aps og
cap v sport and licenses v/casper vodsgaard der har indkaldt revisor svend jørgen
svendsen.
                                         derfor bestemmes:
cap v aps nu under konkurs, cap v holding aps og cap v sport and licenses v/casper
vodsgaard skal betale 4.200 kr. + moms til svend jørgen svendsen i vidnegodtgørelse.
                                              jens feilberg
                 ‐3‐
              (sign.)
           ___ ___ ___
udskriftens rigtighed bekræftes
p.j.v. sø- og handelsretten, den