text:
                                            dom
afsagt den 6. november 2014 af østre landsrets 20. afdeling
(landsdommerne henrik gam, b. tegldal og andreas bøgsted-møller (kst.)).
20. afd. nr. b-2198-14:
primera air scandinavia a/s
(advokat poul jagd mogensen v/advokat thomas donatzky)
mod
1) lene davidsen
2) preben francois davidsen
3) heidi klarskov berg
4) carsten berg
5) sofie klarskov berg
6) lucas klarskov berg
7) camilla petersen
8) rasmus kjærsgaard petersen
9) sofie kjærsgaard petersen
10) frederik kjærsgaard petersen
(alle v/advokat peter fugmann)
københavns byrets dom af 2. juli 2014 (bs 10s-1633/2014) er anket af primera air
scandinavia a/s med påstand som for byretten om frifindelse
de indstævnte, lene davidsen, preben francois davidsen, heidi klarskov berg, carsten
berg, sofie klarskov berg, lucas klarskov berg, camilla petersen, rasmus kjærsgaard
petersen, sofie kjærsgaard petersen og frederik kjærsgaard petersen, har påstået
stadfæstelse.
sagen er behandlet efter retsplejelovens kapitel 39 om behandling af sager om mindre krav
(småsager).
                                                 - 2 -
sagen har været mundtligt forhandlet sammen med sagerne primera air scandinavia a/s
(herefter primera air) mod jon barrett m.fl. (b-693-14), primera air mod laila andersen
m.fl. (b-1440-14) og primera air mod karin sønderhaug (b-1443-14).
forklaringer
der er i landsretten afgivet forklaring af odd gomsrud, christina domenici og christian
bjergfelt. odd gomsruds forklaring i byretten i sag b-1443-13 er dokumenteret.
christina domenici har forklaret blandt andet, at hun er ansat som fuldmægtig i
trafikstyrelsen, hvor hun er ansvarlig for håndhævelse af passagerrettighedsforordningen og
for behandling af klager fra passagerer. hun er uddannet jurist og har arbejdet med området i
snart 10 år. håndhævelsen af forordningen består i at påse, at luftfartsselskaberne iagttager
deres forpligtelser i henhold til forordningen. luftfartsselskaberne er i medfør af forordningen
i tilfælde af forsinkelse og aflysning forpligtet til på forskellig vis at tage hånd om
passagererne samt informere dem om deres om rettigheder. hun varetager behandlingen af
sager, hvor passagerer har klaget over luftfartsselskaberne. i 2013 behandlede trafikstyrelsen
605 sager af denne type. i indeværende år har styrelsen foreløbigt behandlet 465 klager. i
2013 fik passagererne medhold i ca. 37 % af sagerne enten ved trafikstyrelsens afgørelse
eller ved forlig via trafikstyrelsen. i indeværende år udgør det tilsvarende tal ca. 42 %. når
tallet er forholdsvist lavt, skyldes det, at luftfartsselskaberne gennem årene er blevet bedre til
at overholde deres forpligtelser. derudover bliver et stort antal sager løst direkte mellem
luftfartsselskabet og passagererne og indbringes aldrig for styrelsen. trafikstyrelsens
afgørelser efterleves i almindelighed af luftfartsselskaberne. styrelsen har i indeværende år
kun oversendt seks sager, hvor luftfartsselskabet ikke har efterlevet styrelsens afgørelse, til
anklagemyndigheden.
når styrelsen modtager en klage fra en passager, sendes den til høring hos luftfartsselskabet.
såfremt selskabet gør gældende, at en teknisk omstændighed er usædvanlig, skal selskabet
fremsende dokumentation herfor til styrelsen, f.eks. i form af en udskrift af flyets tekniske
logbog. derefter vurderes sagen af styrelsens luftfartstekniske afdeling på baggrund af den
tekniske dokumentation. det er ikke usædvanligt, at styrelsen må anmode luftfartsselskabet
                                                - 3 -
om yderligere dokumentation. når den tekniske medarbejder har foretaget sit skøn, foretages
der en juridisk vurdering. det er hende, der foretager denne vurdering og underskriver
afgørelserne. det vurderes blandt andet, om der er noget at bebrejde luftfartsselskabet, og om
selskabet kunne have gjort noget anderledes. der ses herved navnlig på selskabets
vedligeholdelsesprogram. såfremt vedligeholdelseskravene ikke er overholdt, eller fejlen
burde have været opdaget ved et vedligeholdelsescheck, er der noget at bebrejde
luftfartsselskabet. der foretages også en vurdering af, hvad luftfartsselskabet har foretaget,
efter fejlen er konstateret, f.eks. om det har truffet alle rimelige foranstaltninger med henblik
på at skaffe en nødvendig reservedel, om reservedelen burde have været på selskabets
reservedelslager, samt om selskabet har gjort, hvad der var muligt for om fornødent at skaffe
et erstatningsfly.
trafikstyrelsen holder sammen med de øvrige eu-landes håndhævende myndigheder jævnligt
møder med eu-kommissionen, der har pålagt myndighederne at arbejde mod en ensartet
praksis for behandling af klagesager. i den forbindelse blev de såkaldte neb guidelines
udarbejdet i april 2013. listen er ikke udtømmende. trafikstyrelsen og de fleste af de øvrige
landes myndigheder følger de vedtagne retningslinjer. danmark er to gange udpeget af eu
som foregangsland for dets håndhævelse af passagerrettigheder.
odd gomsrud, director of technical operations hos primera air, har forklaret blandt andet,
at selskabet har otte fly. det ældste fly er fra 1998, og det nyeste fly er fra 2007. samtlige fly
tilhører den nyeste generation boeing 737-fly. boeing har et vedligeholdelsesprogram, der
skal følges til punkt og prikke. piloten udfører således et preflight-check før hver afgang.
derudover udføres der dagligt og ugentligt check af flyet. endvidere udføres der såkaldte a-
check for hver 600 timers flyvning. endelig udføres c-check hvert andet år eller efter 6.000
flyvetimer. såfremt vedligeholdelsesproceduren ikke følges, vil selskabet blive frataget sin
licens.
passagererne kan klage direkte til primera air, der udbetaler kompensation direkte til
passagererne.
i sag b-693-14 blev flyet påkørt under lastning, og der skete skade på flyets lastedør og
dørkarmen. der var tale om en omfattende skade, der ikke kunne udbedres på stedet. der var
                                               - 4 -
ikke som sådan tale om en teknisk skade. det var handlingagenten, som forestod lastning af
flyet for selskabet, der forårsagede skaden. primera air tilstræber at vælge de
underleverandører, der har de bedste sikkerhedsprofiler. selskabet kunne ikke have gjort
noget for at undgå skaden. de gik straks i gang med at søge efter et erstatningsfly. det er
sjældent, at erstatningsfly findes på det sted, hvor skaden er sket. i dette tilfælde befandt
erstatningsflyet sig i helsinki. der skulle endvidere findes en ledig besætning.
i sag b-1440-14 opstod der fejl på pseu-systemet, idet en sensor var gået i stykker. denne
type fejl opleves sjældent. fejlen opstod i det øjeblik, flyet skulle af sted. selskabet kunne
ikke have gjort noget for at undgå fejlen.
i nærværende sag konstateredes en lækage på selve brændstofpumpen som følge af en defekt
pakning. der findes en grænseværdi for, hvor mange dråber brændstof, der må lækkes i
minuttet. lækagen var så omfattende, at flyet ikke måtte benyttes. ved den forudgående test
af brændstofsystemerne var der ikke registreret fejl. under den almindelige vedligeholdelse
kontrolleres for brændstoflækager. han mener ikke, at yderligere vedligeholdelse eller kontrol
ville have gjort det muligt at opdage fejlen tidligere.
når primera air skal bruge et erstatningsfly, kontakter selskabet de mæglere og andre
flyselskaber i europa, som de ved kan levere erstatningsfly.
christian bjergfelt har forklaret blandt andet, at han er inspektør i trafikstyrelsen. hans
ansvarsområde er den tekniske side af luftfarten. han er uddannet flymekaniker og har fløjet
som teknisk pilot. han har beskæftiget sig med luftfart i mere end 20 år. han er med til at
behandle klagesager med tekniske problemstillinger. han modtager luftfartsselskabernes
tekniske dokumentation for fejlene typisk i form af flyets tekniske logbøger og beskrivelser
af, hvordan fejlene er udbedret og eventuelt med dokumentation for de udskiftede dele. han
gennemgår skadesforløbet fra skadens opståen til udbedring eller indsættelse af erstatningsfly.
det sker, at han må indhente yderligere dokumentation fra flyselskaberne. han foretager en
vurdering af, om fejlen kunne eller burde være opdaget under vedligeholdelsen.
vedligeholdelsesreglerne er meget nøje udstukket af flyproducenterne og tillige reguleret i
luftfartsreglerne.
                                               - 5 -
i sag b-693-14 havde et køretøj på jorden forårsaget en skade på flyets krop. der var ikke tale
om en teknisk fejl. der er klare regler for, hvorledes et fly skal parkeres og transporteres
omkring i lufthavnen, og det skyldtes fejl fra brugerne af køretøjet, at der skete skade på flyet.
i sag b-1440-14 opstod der fejl på flyets pseu-system. systemet skal fortælle cockpittet, om
de bevægelige dele på flyet står, som de skal. den defekte del var ikke en sliddel. ved den
almindelige vedligeholdelse foretages en test af pseu-systemet, og det vurderes, om systemet
kan holde til næste eftersyn. han mener, at der er tale om en usædvanlig fejl, og han mener
ikke, at luftfartsselskabet kunne have forholdt sig anderledes, efter fejlen var opstået. det ville
have været forbundet med sikkerhedsmæssige risici at sende flyet i luften med fejlen.
i sag b-1443-14 blev der konstateret en fejl på flyets system til styring af trykket i kabinen.
systemet består af et primært system og et backupsystem. både det primære system og
backupsystemet fejlede. han har ikke set dette ske før. han mener ikke, at selskabet kunne
have gjort yderligere for at undgå eller begrænse forsinkelsen.
i nærværende sag blev der konstateret en revne i et dæksel til brændstofpumpen, således at
brændstoffet kunne løbe ud. der må ikke flyves med en sådan fejl. revnen opstod som følge
af metaltræthed, og den kunne ikke være forudset ved de løbende inspektioner. der er ikke
tale om en reservedel, det er normalt at have på lager.
procedure
parterne har til støtte for deres påstande gjort de anbringender gældende, som fremgår af deres
påstandsdokumenter og har i det væsentlige procederet i overensstemmelse hermed. de fire
sager er procederet under ét.
primera air har gjort gældende, at der er tale om et præsumptionsansvar i henhold til artikel
5, stk. 3, i forordning nr. 261/2004, idet selskabet kan undgå at betale kompensation til
passagererne, hvis det kan dokumentere, at forsinkelsen skyldes usædvanlige
omstændigheder, som ikke kunne være undgået, selv om alle forholdsregler, der med
rimelighed kunne træffes, faktisk var blevet truffet, jf. bestemmelsens ordlyd. det fremgår
modsætningsvist, at der således ikke er tale om et objektivt ansvar, og at primera air derfor
                                                 - 6 -
kan undgå at ifalde et ansvar i henhold til forordningen, hvis der er tale om usædvanlige
omstændigheder, og selskabet har truffet alle rimelige forholdsregler. i de tilfælde, hvor der er
tale om en teknisk fejl, har eu-domstolen i præmis 26 i c-549/07 fastslået, at følgende to
betingelser tillige skal være opfyldt: fejlen skal skyldes begivenheder, der på grund af fejlens
karakter eller oprindelse ikke er et led i selskabets sædvanlige aktivitetsudøvelse, og fejlen
skal ligge uden for selskabets kontrol. fejlene i de aktuelle ankesager udgør usædvanlige
omstændigheder i forordningens forstand. forordningen og forarbejderne indeholder ingen
definition af begrebet ”usædvanlige omstændigheder”. lovgiver har dog i betragtning nr. 14 i
forordningen anført en række eksempler på, hvad der kan udgøre usædvanlige
omstændigheder. uforudsete sikkerhedsmæssige problemer kan udgøre en usædvanlig
omstændighed, hvilket bekræftes af præmis 23 i eu-domstolens afgørelse i c-549/07. der
må dog stadig kræves, at det sikkerhedsmæssige problem er usædvanligt. i forhold til
vurderingen af, hvornår fejlen kan anses for at være usædvanlig, har eu-domstolens
generaladvokat eleanor sharpston i sit forslag til afgørelse i c-396/06 anført, at et givent
problem skal være usædvanligt af karakter og hyppighed. ligeledes har generaladvokaten
anført, at det tilkommer den nationale ret at vurdere, hvornår et givent problem er
ualmindeligt. i nærværende ankesager er fejlene usædvanlige, ligesom de forekommer meget
sjældent.
trafikstyrelsens afgørelser skal tillægges betydelig bevismæssig værdi ved bedømmelsen af,
hvorvidt der er tale om usædvanlige omstændigheder i forordningens forstand. trafikstyrelsen
efterser i medfør af artikel 16, stk. 1, i forordningen og bekendtgørelse nr. 1549 af 16.
december 2013 om bestemmelser for anvendelse af eu-forordning nr. 261/2004 om
passagerrettigheder på luftfartsområdet håndhævelsen af forordningen. det følger direkte af
bekendtgørelsen, at trafikstyrelsen som udpeget kompetent myndighed i danmark har
ansvaret for håndhævelse af forordningen, og at trafikstyrelsen som kompetent myndighed
træffer afgørelse i sager vedrørende forordningen. lovgiver har således forudsat, at
trafikstyrelsen med dens særlige kompetence inden for luftfartsområdet er kompetent til at
træffe afgørelser herunder afgøre, hvorvidt der er tale om usædvanlige omstændigheder. i
betænkning af 10. januar 2014 om forslag til europa-parlamentets og rådets forordning om
ændring af forordning (ef) nr. 261/2004 synes forudsætningen tillige at være, at de nationale
organers arbejde og retsafgørelser skal tillægges betydelig vægt ved fortolkningen af begrebet
”usædvanlige omstændigheder”, idet det fremgår, at ”for at øge passagerers og flyselskabers
                                                 - 7 -
retssikkerhed bør det være muligt at præcisere begrebet ”usædvanlige omstændigheder” på
grundlag af de nationale retshåndhævende myndigheders arbejde og retsafgørelser”.
i sagen primera air mod jon barrett m.fl. bør det tillægges betydelig bevismæssig værdi, at
trafikstyrelsen i udtalelsen af 11. marts 2013 vurderer, at det forhold, at flyet bliver ramt af
en cateringvogn og flyets forreste bagagelastrumsdør bliver beskadiget, udgør en usædvanlig
omstændighed. i sagen primera air mod lene davidsen m.fl. bør det tillægges betydelig
bevismæssig værdi, at trafikstyrelsen i udtalelsen af 11. marts 2013 vurderer, at en lækage på
flyets brændstofpumpe udgør en usædvanlig omstændighed. endvidere bør det i sagen
primera air mod karin sønderhaug tillægges særlig bevismæssig værdi, at trafikstyrelsen i
udtalelsen af 16. oktober 2013 vurderer, at andre passagerer på det samme fly, men ved en
tidligere afgang, ikke er berettiget til kompensation, idet der er tale om usædvanlige
omstændigheder. trafikstyrelsen udtaler vedrørende fejlen på de to sensorer, at ”dette system
administrerer iltforsyningen til kabinen, hvorfor det naturligvis ikke er forsvarligt, at flyet
opererer med denne tekniske fejl. trafikstyrelsen har foretaget en luftfartsteknisk vurdering af
denne oplysning samt oplysninger, der fremgår af den medsendte dokumentation, og kan
oplyse, at det er trafikstyrelsens vurdering, at fejlen er ekstraordinær, og ikke kunne have
været undgået selv om alle rimelige forholdsregler var blevet truffet”. det fremgår af
ovenstående citat, at trafikstyrelsen foretager en luftfartsteknisk vurdering af den af primera
air fremsendte dokumentation, idet trafikstyrelsen besidder en særlig teknisk og faglig viden
inden for området i forhold til at vurdere de pågældende fejl. det forhold, at trafikstyrelsen
træffer afgørelser af mere teknisk karakter, bør medføre, at domstolene er forpligtet til at
tillægge trafikstyrelsens afgørelser betydelig bevismæssig værdi. i denne forbindelse
bemærkes det, at trafikstyrelsens afgørelser bør kunne sidestilles med f.eks. udtalelser fra
retslægerådet, som domstolene er meget tilbageholdende med at tilsidesætte. på samme måde
bør domstolene være tilbageholdende med at prøve det forvaltningsretlige skøn, som
trafikstyrelsen er tillagt i forhold til deres afgørelse af, hvorvidt de pågældende passagerer er
berettigede til kompensation.
som følge af, at trafikstyrelsen og de øvrige nationale organer i europa (national
enforcement bodies) er udpeget til at håndhæve forordningen og i mange tilfælde afgøre,
hvorvidt der er tale om usædvanlige omstændigheder, har national enforcement bodies
udarbejdet ”preliminary list of extraordinary circumstances”. denne liste skal indgå i
                                               - 8 -
vurderingen af, hvorvidt der er tale om ”usædvanlige omstændigheder”. listen er udarbejdet
for at sikre en ensartet fortolkning af, hvornår der er tale om usædvanlige omstændigheder,
ligesom listen er tiltrådt af 27 medlemslande. for så vidt angår sagen primera air mod jon
barrett m.fl. er den pågældende skade på flyets cargodør omfattet af listens nr. 19 og udgør
derved en usædvanlig omstændighed. i sagerne primera air mod laila andersen m.fl., karin
sønderhaug og lene davidsen m.fl. er de tekniske fejl omfattet af listens nr. 25 og 26 og
udgør derved usædvanlige omstændigheder. der er i sagerne primera air mod henholdsvis
laila andersen m.fl. og karin sønderhaug tale om fejl ved nødvendige systemer på flyet i
henhold til listens nr. 25, ligesom der i sagen lene davidsen m.fl. er tale om en teknisk fejl,
der opdages umiddelbart før afgang, og som nødvendiggør en reparation i henhold til listens
nr. 26.
primera air har truffet alle rimelige forholdsregler for at undgå, at der opstod en forsinkelse
ved de pågældende afgange. forsinkelsen kunne i nærværende ankesager ikke undgås, og det
kan således ikke bebrejdes primera air, at der opstod en forsinkelse. alle rimelige
forholdsregler omfatter korrekt og rettidig overholdelse af vedligeholdelsesprogrammet og
eftersyn af de pågældende fly. dette bekræftes af betænkning af 10. januar 2014 om forslag til
europa-parlamentets og rådets forordning om ændring af forordning (ef) nr. 261/2004,
hvoraf det fremgår, at ”et luftfartsselskab, som fuldt ud har overholdt de regler og
forpligtelser, der gælder for sikkerhed og vedligeholdelse, og således har gjort alt, hvad der
står i dets magt, for at undgå en afbrydelse, bør ikke straffes ved en forpligtelse til at yde
kompensation”. primera air efterlever både egne vedligeholdelsesprocedurer,
flyproducentens og luftfartstilsynets krav til vedligeholdelse, jf. det af boeing udviklede og
af trafikstyrelsen godkendte vedligeholdelsesprogram. modparterne har ikke bestridt, at
primera air har foretaget behørig vedligeholdelse. primera air har taget alle rimelige
forholdsregler for at mindske forsinkelsen, idet selskabet, straks efter de pågældende fejl blev
opdaget, forsøgte at udbedre fejlene og samtidig hermed forsøgte at indhente erstatningsfly til
at overtage de pågældende afgange. det tilkommer den nationale ret at fastslå, hvor lang tid
det bør tage flyselskabet at fremskaffe et erstatningsfly under sagens omstændigheder. i denne
forbindelse skal flyselskabet have en vis tid til at klargøre et reservefly, ligesom det kan være
nødvendigt at transportere flyet fra dets base til den lufthavn, hvorfra den pågældende afgang
afgår. primera air har taget alle de nødvendige skridt til at indhente et erstatningsfly, så snart
det stod klart, at det var nødvendigt at tage det defekte fly ud af drift. der skal blot være tale
                                               - 9 -
om rimelige forholdsregler som angivet i artikel 5, stk. 3, i forordningen. eu-domstolen har i
afgørelsen i c-549/07 anført, at ”luftfartsselskabet skal faktisk godtgøre, at selv om det har
anvendt alt det personale og materiel og alle de økonomiske midler, som selskabet råder over,
kunne det åbenbart ikke på det pågældende tidspunkt, uden at dette ville være urimeligt
belastende for virksomheden undgå, at de usædvanlige omstændigheder, som selskabet stod
over for, førte til flyafgangens aflysning”. kravet om, at primera air skal træffe alle rimelige
forholdsregler, kan opfyldes, selvom de usædvanlige omstændigheder indtræffer ved en
tidligere afgang. i denne forbindelse bemærkes, at det følger af betragtning nr. 15 til
forordningen, at ”det betragtes som en usædvanlig omstændighed, hvis konsekvenserne af en
beslutning, der træffes som led i en lufttrafikstyring for så vidt angår et bestemt fly en bestemt
dag, medfører en lang forsinkelse, en forsinkelse natten over eller aflysning af en eller flere
afgange, selvom det pågældende luftfartsselskab har truffet alle forholdsregler, der med
rimelighed kunne træffes”. det bemærkes tillige, at de pågældende fejl opstod umiddelbart
forud for afgangen, og forsinkelsen var således en direkte følge af og i umiddelbar tidsmæssig
tilknytning til den usædvanlige omstændighed.
fejlene skyldes begivenheder, der på grund af fejlenes karakter eller oprindelse ikke er et led i
primera airs sædvanlige aktivitetsudøvelse. det følger af præmis 24 i c-549/07, at det
forhold, at flyselskabet løser et teknisk problem, som skyldes manglende vedligeholdelse af et
fly, er et led i flyselskabets sædvanlige aktivitetsudøvelse. modsætningsvist må det således
følge, at overholder primera air gældende vedligeholdelseskrav, skal dette tillægges vægt ved
vurderingen af, hvorvidt fejlene skyldes begivenheder, der ikke er et led i selskabets
sædvanlige aktivitetsudøvelse. hvad der nærmere kan antages at ligge uden for flyselskabets
sædvanlige aktivitetsudøvelse er overladt til den nationale ret at afgøre, jf. præmis 27. til
rettens afgørelse af dette spørgsmål bemærkes, at primera air som nævnt overholder de meget
strenge krav til vedligeholdelse, ligesom de tekniske fejl er meget ualmindelige og således
ikke en del af primera airs sædvanlige aktivitetsudøvelse. i sagen primera air mod jon
barrett m.fl. kan skaden ikke karakteriseres som en teknisk fejl, hvorfor der ikke i denne sag
gælder noget krav om, at begivenhederne ikke må være et led i primera airs sædvanlige
aktivitetsudøvelse. for god ordens skyld bemærkes dog, at primera air har overladt
håndteringen af bagage til en handlingagent og allerede på denne baggrund opfylder kravet
om, at begivenhederne ikke er et led i selskabets sædvanlige aktivitetsudøvelse.
                                                 - 10 -
de pågældende fejl ligger uden for primera airs faktiske kontrol i henhold til artikel 5, stk. 3,
i forordningen. det følger af betænkning af 10. januar 2014 om forslag til europa-
parlamentets og rådets forordning om ændring af forordning (ef) nr. 261/2004, at
”udbetaling af kompensation kan kun fungere som et incitament for luftfartsselskaberne til at
udvise bedre adfærd, hvis årsagerne rent faktisk ligger inden for deres kontrol”. i nærværende
sager kan det ikke bebrejdes primera air, at de pågældende fejl opstår, idet selskabet først og
fremmest overholder gældende vedligeholdelseskrav. dernæst ligger de pågældende fejl
bevisligt uden for selskabets ansvarsområde og bør i overensstemmelse med københavns
byrets dom af 3. juli 2014 i bs 40s-3708/2013 virke ansvarsfritagende for selskabet i
henhold til artikel 5, stk. 3, i forordningen.
lene davidsen, preben francois davidsen, heidi klarskov berg, carsten berg, sofie
klarskov berg, lucas klarskov berg, camilla petersen, rasmus kjærsgaard petersen, sofie
kjærsgaard petersen og frederik kjærsgaard petersen har gjort gældende, at primera air skal
betale kompensation til dem som bestemt i forordning nr. 261/2004 af 11. februar 2004 artikel
7, stk. 1, litra b, fordi selskabet var skyld i, at de blev forsinkede på deres flyrejse fra kastrup
til varna i bulgarien i ca. 11 timer. de tekniske problemer ved luftfartøjet, som primera air
har begrundet forsinkelsen med, var ikke af en så usædvanlig art, at de kan fritage selskabet
for pligten til at betale kompensation til de forsinkede passagerer. primera air har ikke løftet
sin bevisbyrde for, at alle forholdsregler, som med rimelighed kunne være truffet for at undgå
forsinkelsen, herunder at underkaste luftfartøjet et omhyggeligt eftersyn i god tid forinden
afgang eller indforskrive et erstatningsfly, faktisk var blevet truffet. trafikstyrelsens
afgørelser i sager med samme problemstilling som den foreliggende bør ikke kunne medføre
en ændret vurdering, fordi styrelsen alene synes at lægge vægt på, om der i det enkelte
tilfælde har været tale om en teknisk fejl, som hindrede det pågældende luftfartøj i at flyve
sikkert, men ikke har foretaget en vurdering af, om den tekniske fejl er udsprunget af
begivenheder, som ikke er et led i luftfartsselskabets sædvanlige aktivitetsudøvelse, og som
ligger uden for dets faktiske kontrol.
retsgrundlaget
af europa-parlamentets og rådets forordning (ef) nr. 261/2004 af 11. februar 2004 om
fælles bestemmelser om kompensation og bistand til luftfartspassagerer ved
                                               - 11 -
boardingafvisning og ved aflysning eller lange forsinkelser og om ophævelse af forordning
(eøf) nr. 295/91 fremgår blandt andet:
     ”europa-parlamentet og rådet for den europæiske union
     har -
     …
     ud fra følgende betragtninger:
     (1)     handling fra fællesskabets side, når det drejer sig om lufttransport, bør
             bl.a. sigte på at sikre et højt beskyttelsesniveau for passagerer. endvidere
             bør der fuldt ud tages hensyn til forbrugerbeskyttelseskrav generelt.
     (2)     boardingafvisning og aflysning eller lange forsinkelser forårsager
             alvorlige problemer og gener for passagererne.
     (3)     selv om rådets forordning (eøf) nr. 295/91 af 4. februar 1991 om en
             ordning for kompensation til ruteflypassagerer, der afvises på grund af
             overbookning, skabte grundlæggende beskyttelse for passagererne, er der
             stadig for mange passagerer, der afvises mod deres vilje, eller berøres af
             aflysninger uden forudgående varsel eller lange forsinkelser.
     (4)     fællesskabet bør derfor forbedre de beskyttelsesstandarder, der blev fastsat
             i forordningen, så man både styrker passagerernes rettigheder og sikrer, at
             luftfartsselskaber opererer under harmoniserede betingelser på et
             liberaliseret marked.
     …
     (14)    ligesom under montreal-konventionen bør de transporterende
             luftfartsselskabers forpligtelser begrænses eller bortfalde, hvis en
             begivenhed skyldes usædvanlige omstændigheder, som ikke kunne have
             været undgået, selv om alle forholdsregler, der med rimelighed kunne
             træffes, faktisk var blevet truffet. sådanne omstændigheder kan navnlig
             indtræffe som følge af politisk ustabilitet, vejrforhold, der er uforenelige
             med gennemførelsen af den pågældende flyvning, sikkerhedsrisici,
             uforudsete sikkerhedsproblemer eller strejker, der berører det
             transporterende luftfartsselskabs drift.
     (15)    det betragtes som usædvanlige omstændigheder, hvis konsekvenserne af
             en beslutning, der træffes som led i lufttrafikstyringen for så vidt angår et
             bestemt fly en bestemt dag, medfører en lang forsinkelse, en forsinkelse
             natten over eller aflysning af en eller flere flyafgange, selv om det
             pågældende luftfartsselskab har truffet alle forholdsregler, der med
             rimelighed kunne træffes.
     …
                                         - 12 -
                                        artikel 5
                                       aflysning
1. hvis en flyafgang aflyses, skal berørte passagerer:
   …
c) have ret til kompensation fra det transporterende luftfartsselskab i
   overensstemmelse med artikel 7, medmindre
       i)       de får meddelelse om aflysningen mindst to uger før det planlagte
                afgangstidspunkt, eller
       ii)      de får meddelelse om aflysningen mellem to uger og syv dage før
                det planlagte afgangstidspunkt og får tilbudt en omlægning af
                rejsen, så de kan afrejse højst to timer før det planlagte
                afgangstidspunkt og ankomme til det endelige bestemmelsessted
                senest fire timer efter det planlagte ankomsttidspunkt, eller
       iii)     de får meddelelse om aflysningen mindre end syv dage før det
                planlagte afgangstidspunkt og får tilbudt en omlægning af rejsen,
                så de kan afrejse højst en time før det planlagte afgangstidspunkt
                og ankomme til det endelige bestemmelsessted senest to timer efter
                det planlagte ankomsttidspunkt.
    …
3. et transporterende luftfartsselskab har ikke pligt til at udbetale kompensation i
   henhold til artikel 7, hvis det kan godtgøre, at aflysningen skyldes
   usædvanlige omstændigheder, som ikke kunne have været undgået, selv om
   alle forholdsregler, der med rimelighed kunne træffes, faktisk var blevet
   truffet.
…
                                        artikel 7
                                  kompensationsret
1.  når der henvises til denne artikel modtager passageren en fast kompensation
    som følger:
a) 250 eur for alle flyvninger på højst 1 500 km
b) 400 eur for alle flyvninger inden for fællesskabet på mere end 1 500 km og
   for alle andre flyvninger på mellem 1 500 og 3 500 km
c) 600 eur for alle flyvninger, der ikke falder ind under a) eller b).”
                                                - 13 -
i eu-domstolens dom af 22. december 2008 i sagen friederike wallentin-hermann mod
alitalia – linee aeree italiane spa (c-549/07) udtales blandt andet:
      ”20      i denne sammenhæng fremgår det klart, at mens artikel 5, stk. 1, litra c), i
              forordning nr. 261/2004 opstiller princippet om, at passagerer har krav på
              kompensation, hvis deres flyafgang aflyses, skal samme bestemmelses stk.
              3, som fastsætter betingelserne for, hvornår et transporterende
              luftfartsselskab ikke har pligt til at udbetale kompensation, anses for en
              undtagelse til dette princip. sidstnævnte bestemmelse skal derfor fortolkes
              strengt.
      21       fællesskabslovgiver har i denne henseende anført, som det fremgår af
              betragtning 14 til forordning nr. 261/2004, at sådanne omstændigheder
              navnlig kan indtræffe som følge af politisk ustabilitet, vejrforhold, der er
              uforenelige med gennemførelsen af den pågældende flyvning,
              sikkerhedsrisici, uforudsete sikkerhedsproblemer eller strejker, der berører
              det transporterende luftfartsselskabs drift.
      22       det følger af denne angivelse i betragtningerne til forordning nr.
              261/2004, at fællesskabslovgiver ikke har ønsket, at disse begivenheder,
              der i øvrigt ikke udgør en udtømmende opregning, skal udgøre
              usædvanlige omstændigheder, men alene at de kan føre til, at der opstår
              sådanne omstændigheder. det følger heraf, at alle omstændigheder ved
              sådanne begivenheder ikke nødvendigvis kan begrunde fritagelse fra
              kompensationspligten i henhold til forordningens artikel 5, stk. 1, litra c).
      23       selv om fællesskabslovgiver har opført ”uforudsete sikkerhedsproblemer”
              på nævnte liste, og selv om en teknisk fejl ved et luftfartøj kan anses for at
              udgøre et sådant sikkerhedsproblem, forholder det sig ikke desto mindre
              således, at omstændighederne ved en sådan begivenhed kun kan
              kvalificeres som ”usædvanlige” i den forstand, hvori udtrykket er anvendt
              i artikel 5, stk. 3, i forordning nr. 261/2004, hvis de vedrører en
              begivenhed, som i lighed med de begivenheder, der er nævnt i
              forordningens betragtning 14, ikke er et led i det berørte luftfartsselskabs
              sædvanlige aktivitetsudøvelse og ligger uden for luftfartsselskabets
              faktiske kontrol på grund af fejlens karakter eller oprindelse.
      24       henset til de særlige omstændigheder, som luftbefordring udføres under,
              og henset til luftfartøjers høje teknologiske niveau må det konstateres, at
              luftfartsselskaberne almindeligvis under udøvelsen af deres aktiviteter
              støder på forskellige tekniske problemer, som anvendelsen af disse
              luftfartøjer uundgåeligt er forbundet med. det er i øvrigt for at undgå
              sådanne problemer og for at forebygge uheld, der kan bringe
              flysikkerheden i fare, at luftfartøjerne jævnligt underkastes en særlig
              streng kontrol, der indgår som en løbende betingelse for
              luftfartsselskabernes drift. at løse et teknisk problem, som skyldes
                                                 - 14 -
               manglende vedligeholdelse af et luftfartøj, skal derfor anses for et led i
               luftfartsselskabets sædvanlige aktivitetsudøvelse.
      25        de tekniske fejl, som afdækkes i forbindelse med vedligeholdelse af
               luftfartøjet, eller som følger af manglende vedligeholdelse, kan derfor ikke
               i sig selv udgøre ”usædvanlige omstændigheder” som omhandlet i artikel
               5, stk. 3, i forordning nr. 261/2004.
      26        det kan imidlertid ikke udelukkes, at tekniske fejl udgør sådanne
               ”usædvanlige omstændigheder”, for så vidt som disse fejl skyldes
               begivenheder, som ikke er et led i det berørte luftfartsselskab sædvanlige
               aktivitetsudøvelse, og som ligger uden for luftfartsselskabets faktiske
               kontrol. dette vil f.eks. være tilfældet, såfremt den konstruktør, der har
               konstrueret det berørte luftfartsselskabs flåde af luftfartøjer, eller en
               kompetent myndighed, afdækker, at luftfartøjerne, selv om de allerede er i
               drift, er behæftet med en skjult fabrikationsmangel, der påvirker
               flysikkerheden. det samme gælder, hvor der er tale om skader på
               luftfartøjet som følge af sabotage- eller terrorhandlinger.
      …
      34        på denne baggrund skal det første og fjerde forelagte spørgsmål besvares
               med, at artikel 5, stk. 3, i forordning nr. 261/2004 skal fortolkes således, at
               en teknisk fejl ved et luftfartøj, som medfører aflysning af en flyafgang,
               ikke er omfattet af begrebet ”usædvanlige omstændigheder” i denne
               bestemmelses forstand, medmindre fejlen skyldes begivenheder der på
               grund af fejlens karakter eller oprindelse ikke er et led i det berørte
               luftfartsselskabs sædvanlige aktivitetsudøvelse og ligger uden for
               luftfartsselskabets faktiske kontrol. montrealkonventionen er ikke relevant
               for fortolkningen af fritagelsesgrunden i artikel 5, stk. 3, i forordning nr.
               261/2004.”.
landsrettens begrundelse og resultat
artikel 5, stk. 1, litra c, i forordning nr. 261/2004 af 11. februar 2004 opstiller et princip om,
at passagerer har krav på kompensation, hvis deres flyafgang aflyses. artikel 5, stk. 3,
fastlægger en undtagelse til dette princip, hvorefter luftfartsselskabet ikke har pligt til at betale
kompensation, såfremt selskabet kan godtgøre, at aflysningen skyldes usædvanlige
omstændigheder, som ikke kunne have været undgået, selv om alle forholdsregler, der med
rimelighed kunne træffes, faktisk var blevet truffet. i forordningens betragtning 14 anføres, at
sådanne omstændigheder navnlig kan indtræffe som følge af politisk ustabilitet, vejrforhold,
sikkerhedsrisici, uforudsete sikkerhedsproblemer eller strejker.
                                              - 15 -
det fremgår af eu-domstolens dom af 19. november 2009 (c-402/07 og c-432/07), at artikel
5 i forordningen skal fortolkes således, at passagerer på forsinkede flyafgange kan sidestilles
med passagerer på aflyste flyafgange i forhold til reglerne om kompensation, når passagererne
som følge af forsinkelsen ankommer til deres endelige bestemmelsessted tre timer eller mere
efter det oprindeligt planlagte ankomsttidspunkt.
i eu-domstolens dom af 22. december 2008 (c-549/07) anføres i præmis 26, at tekniske fejl
alene kan udgøre ”usædvanlige omstændigheder” i forordningens forstand, såfremt fejlene
skyldes begivenheder, som ikke er et led i luftfartsselskabets sædvanlige aktivitetsudøvelse,
og som ligger uden for luftfartsselskabets faktiske kontrol. som eksempler nævnes skjulte
fabrikationsmangler og skader på luftfartøjet som følge af sabotage- eller terrorhandlinger.
forordningens formål er at sikre et højt beskyttelsesniveau for passagerer, og der bør fuldt ud
tages hensyn til forbrugerbeskyttelseskrav, jf. forordningens betragtning 1. endvidere følger
af eu-domstolens dom af 22. december 2008 (c-549/07), at undtagelsesbestemmelsen i
forordningens artikel 5, stk. 3, skal fortolkes strengt.
i nærværende sag skyldtes forsinkelsen en teknisk fejl ved flyets brændstofpumpe.
landsretten finder, at denne fejl ikke er af en sådan karakter, at den heraf afledte forsinkelse
skyldtes usædvanlige omstændigheder, således som dette begreb beskrives i forordningen og
fortolkes af eu-domstolen.
landsretten stadfæster herefter byrettens dom.
primera air scandinavia a/s skal betale sagsomkostninger for landsretten til lene davidsen,
preben francois davidsen, heidi klarskov berg, carsten berg, sofie klarskov berg, lucas
klarskov berg, camilla petersen, rasmus kjærsgaard petersen, sofie kjærsgaard petersen og
frederik kjærsgaard petersen med i alt 7.000 kr. beløbet omfatter udgifter til advokatbistand
inkl. moms. ved fastsættelsen af beløbet er der navnlig taget hensyn til, at sagen er behandlet
efter reglerne om småsager, samt at sagen for landsretten er hovedforhandlet sammen med tre
andre sager med tilsvarende problemstillinger.
                                            - 16 -
                             t h i k e n d e s f o r r e t:
byrettens dom stadfæstes.
i sagsomkostninger for landsretten skal primera air scandinavia a/s betale i alt 7.000 kr. til
lene davidsen, preben francois davidsen, heidi klarskov berg, carsten berg, sofie
klarskov berg, lucas klarskov berg, camilla petersen, rasmus kjærsgaard petersen, sofie
kjærsgaard petersen og frederik kjærsgaard petersen.
det idømte skal betales inden 14 dage efter denne doms afsigelse.
sagsomkostningerne forrentes efter rentelovens § 8 a.


text:
                             højesterets dom
                       afsagt tirsdag den 19. december 2017
sag 79/2017
(2. afdeling)
a aps
(advokat jesper baungaard, beskikket)
mod
skatteministeriet
(kammeradvokaten ved advokat david auken)
i tidligere instans er afsagt dom af vestre landsrets 4. afdeling den 16. marts 2017.
i pådømmelsen har deltaget fem dommere: lene pagter kristensen, vibeke rønne, oliver
talevski, jens kruse mikkelsen og lars apostoli.
påstande
appellanten, a aps, har påstået frifindelse.
indstævnte, skatteministeriet, har påstået stadfæstelse.
højesterets begrundelse og resultat
den 14. juni 2012 indgav a aps ansøgning til skat om tilladelse til afgiftsberigtigelse af en
bil efter reglerne om forholdsmæssig registreringsafgift ved tidsbegrænset leasing. selskabet
henviste i den forbindelse til leasingaftalen af 8. juni 2012, som var indgået med kunden, der
ønskede at lease bilen for en etårig periode. skat gav tilladelsen den 2. juli 2012 og
beregnede den forholdsmæssige afgift til 45.569 kr. efterfølgende blev leasingaftalen ændret,
idet bl.a. vilkåret om bilens garanterede restværdi efter udløbet af leasingperioden blev
forhøjet fra 149.668 kr. til 186.674,64 kr. ændringerne af leasingaftalen blev ikke forelagt for
                                               - 2 -
skat, inden bilen blev taget i brug i danmark, men der er enighed om, at ændringerne ikke
havde betydning for beregningen af den forholdsmæssige registreringsafgift.
højesteret lægger til grund, at de efterfølgende ændringer af leasingaftalens vilkår om bl.a.
garanteret restværdi af bilen efter leasingperiodens udløb heller ikke i øvrigt ville have haft
betydning for skats tilladelse. hvis leasingaftalen af 8. juni 2012, som leasingselskabet
sendte til skat i forbindelse med ansøgningen den 14. juni 2012, havde indeholdt de æn-
drede vilkår, ville skat således fortsat have anset leasingaftalen for reel.
hovedspørgsmålet er herefter, om tilladelsen under de nævnte omstændigheder skal anses for
bortfaldet, og i givet fald om virkningen heraf skal være, at selskabet skal betale fuld registre-
ringsafgift.
efter almindelige forvaltningsretlige grundsætninger er der ikke grundlag for at anse en gyl-
dig, begunstigende forvaltningsakt for bortfaldet som følge af ændrede forhold, hvis disse
forhold ikke har betydning for, om forvaltningsakten ville være blevet meddelt.
en forvaltningsmyndighed skal endvidere overholde proportionalitetsprincippet, når den træf-
fer afgørelse.
det følger af det anførte, at der skal være klar lovhjemmel, hvis tilladelsen til betaling af for-
holdsmæssig registreringsafgift under de foran nævnte omstændigheder skal anses for bortfal-
det, og hvis konsekvensen heraf skal være, at leasingselskabet skal betale fuld registreringsaf-
gift, selv om betingelserne for at tillade betaling af forholdsmæssig registreringsafgift fortsat
er opfyldt.
reglerne i registreringsafgiftslovens § 3 b om betaling af forholdsmæssig registreringsafgift
blev indført ved ændringslov nr. 154 af 12. marts 2003. hverken denne ændringslov eller æn-
dringsloven fra 2008 (lov nr. 1324 af 19. december 2008) indeholder regler om, hvilken be-
tydning en ændring af leasingaftalen skal have for en tilladelse til betaling af forholdsmæssig
registreringsafgift. spørgsmålet er heller ikke omtalt i forarbejderne til de nævnte love. af
bemærkningerne til lovforslaget vedrørende § 3 b (folketingstidende 2002-03, tillæg a, lov-
forslag nr. l 97, s. 2166) fremgår, at ordningen, hvorefter der skal ansøges om tilladelse, er
                                                - 3 -
begrundet med behovet for at dokumentere, at der er tale om et reelt tidsbegrænset leasing-
forhold, og for at dokumentere varigheden af leasingperioden, som danner grundlag for af-
giftsberegningen.
der blev første gang indført regler om konsekvensen af efterfølgende ændring af leasingkon-
trakten ved lov nr. 481 af 30. maj 2012, som trådte i kraft den 6. juni 2012, og som således
finder anvendelse i den foreliggende sag. det fremgår af registreringsafgiftslovens § 3 b, stk.
6, 1. pkt., som affattet ved denne lov, at nummerpladerne skal afleveres, og køretøjet afmeldes
fra køretøjsregisteret, hvis ”leasingkontrakten ændres eller afbrydes eller det leasede køretøj
ændrer afgiftsmæssig identitet”. dette gælder efter § 3 b, stk. 6, 2. og 3. pkt., ikke i to nærme-
re opregnede situationer.
bestemmelsen i § 3 b, stk. 6, 1. pkt., må efter sin ordlyd forstås således, at tilladelsen til beta-
ling af forholdsmæssig registreringsafgift bortfalder, hvis leasingaftalen ændres. i overens-
stemmelse hermed er det i forarbejderne til bestemmelsen anført, at tilladelsen bortfalder,
”hvis den aftale om leasing, der har ligget til grund for skats tilladelse, ændres” (folke-
tingstidende 2011-12, tillæg a, lovforslag nr. l 122, bemærkningerne til § 2, nr. 2, side 16).
det fremgår imidlertid hverken af lovteksten eller lovens forarbejder, at også ændringer i lea-
singaftalen, som hverken har betydning for tilladelsen eller for opgørelsen af afgiftens størrel-
se, medfører, at tilladelsen bortfalder, når ændringerne ikke er godkendt af skat. en sådan
konsekvens af aftaleændringer af denne karakter følger i øvrigt heller ikke af lovændringerne i
2016 og 2017 (lov nr. 650 af 8. juni 2016 og lov nr. 1195 af 14. november 2017) eller forar-
bejderne til disse lovændringer.
i skats meddelelse af 30. maj 2012 om forholdsmæssig registreringsafgift efter registre-
ringsafgiftslovens § 3 b (skm 2012.358) er det anført bl.a., at tilladelsen bortfalder, hvis ”det
efterfølgende viser sig, at der er udeladt vilkår eller oplysninger af betydning for godkendel-
sen”, og at ændring af indholdet i en godkendt leasingaftale ”kan føre til, at den hidtidige afta-
le anses for afbrudt, og at en ny aftale er indgået”. disse formuleringer tyder ikke på, at tilla-
delsen også skal anses for bortfaldet i tilfælde, hvor ændringerne er uden betydning for tilla-
delsen.
                                                - 4 -
højesteret finder på den anførte baggrund, at bestemmelsen i § 3 b, stk. 6, 1. pkt., i den da-
gældende registreringsafgiftslov ikke giver fornøden hjemmel til – i strid med almindelige
forvaltningsretlige grundsætninger – at anse en tilladelse til forholdsmæssig registreringsafgift
for bortfaldet som følge af ikke godkendte ændringer i leasingaftalen, når der er tale om æn-
dringer, som er uden betydning for tilladelsen, herunder afgiftsberegningen. formålet med
tilladelsesordningen i henhold til § 3 b nødvendiggør da heller ikke en sådan konsekvens.
højesteret frifinder herefter leasingselskabet.
højesteret har som følge heraf ikke anledning til at tage stilling til, om registreringsafgiftslo-
ven – i lyset af bl.a. det forvaltningsretlige proportionalitetsprincip – indeholder fornøden
hjemmel til at opkræve fuld registreringsafgift i alle situationer, hvor tilladelsen til at betale
forholdsmæssig afgift er bortfaldet som følge af ændringer af leasingaftalen, men hvor betin-
gelserne for at tillade betaling af forholdsmæssig registreringsafgift fortsat er opfyldt. høje-
steret har heller ikke anledning til at tage stilling til, i hvilket omfang opkrævning af fuld regi-
streringsafgift i de nævnte situationer vil være i strid med eu-retten, herunder de eu-retlige
regler om varernes frie bevægelighed og om den frie udveksling af tjenesteydelser.
skatteministeriet skal i sagsomkostninger for landsret og højesteret betale 86.000 kr. til stats-
kassen. heraf er 80.000 kr. til dækning af udgifter til advokat og 6.000 kr. til dækning af den
retsafgift, som skulle have været betalt for højesteret, hvis der ikke var givet fri proces, jf.
retsplejelovens § 332.
                                      thi kendes for ret:
a aps frifindes.
i sagsomkostninger for landsret og højesteret skal skatteministeriet betale 86.000 kr. til stats-
kassen.
det idømte sagsomkostningsbeløb skal betales inden 14 dage efter denne højesteretsdoms
afsigelse og forrentes efter rentelovens § 8 a.

source: retspraksis

LICENSE:
Creative Commons Legal Code

CC0 1.0 Universal

type: caselaw

jurisdiction: Denkmark


text:
                                          udskrift
                                               af
                          sø- & handelsrettens dombog
                                         ____________
                                    afsagt den 12. maj 2004
sag v 65/02                 in vitro a/s
                            (advokat bjarne winther)
                              mod
                            invitrogen a/s
                            (advokat louise unmack rygaard)
                                            dom
indledning og påstande
sagen drejer sig om retten til selskabsnavnene in vitro a/s (i det følgende: in vitro), hen-
holdsvis invitrogen a/s (i det følgende: invitrogen) og de heraf afledte varemærker uden be-
tegnelsen a/s.
      in vitro har nedlagt påstand om, at invitrogen skal ophøre med at benytte invitrogen
som selskabsnavn og foranledige navnet slettet hos erhvervs- og selskabsstyrelsen. endvide-
re har in vitro nedlagt påstand om, at invitrogen skal betale en erstatning på 50.000 kr.
      invitrogen har påstået frifindelse og har samtidig nedlagt selvstændig påstand om, at in
vitro skal anerkende, at invitrogen er berettiget til at bruge invitrogen som varemærke, såle-
des som vist i nogle nærmere angivne bilag, og som selskabsnavn. hvis varemærkerne og
                                              - 2 -
selskabsnavnene ikke kan bestå ved siden af hinanden, har invitrogen subsidiært nedlagt an-
erkendelsespåstand om, at in vitro ikke er berettiget til at bruge in vitro som varemærke og
som selskabsnavn, og at in vitro skal sørge for, at selskabsnavnet bliver slettet eller ændret i
registret hos erhvervs- og selskabsstyrelsen.
       over for de selvstændige påstande har in vitro påstået frifindelse.
in vitro
in vitro blev stiftet den 1. maj 1989. på en ekstraordinær generalforsamling den 31. august
1989 vedtog generalforsamlingen, at selskabets navn skulle være ”in vitro a/s”, og i forlæn-
gelse heraf blev dette navn registreret hos erhvervs- og selskabsstyrelsen.
       in vitro har siden 1989 solgt andre firmaers produkter til molekylærbiologi, immunolo-
gi, celledyrkning og mikrobiologi. produkterne er primært forskningsmæssige forbrugsartik-
ler, for eksempel reagensglas og dyrkningsplast, medier og sera til celledyrkning. siden 1992
har in vitro endvidere markedsført og solgt produkter af egen produktion.
invitrogen
life technologies a/s blev stiftet den 1. januar 1990. i september 2000 fusionerede life
technologies a/s’ amerikanske moderselskab med det amerikanske selskab invitrogen cor-
poration med sidstnævnte som fortsættende selskab. life technologies a/s ændrede den 30.
april 2001 sit navn til invitrogen a/s, hvilket blev registreret hos erhvervs- og selskabsstyrel-
sen.
       life technologies a/s solgte indtil fusionen andre firmaers produkter til den biotekno-
logiske industri, herunder til molekylær biologi og celledyrkning. efter fusionen, men inden
navneændringen, udfasede life technologies a/s de produkter, de tidligere havde distribue-
ret. efter navneforandringen har invitrogen kun solgt invitrogens produkter.
       indtil 2001 havde danske kunder kunnet købe invitrogens produkter gennem udenland-
ske distributører, og det er under sagen blevet oplyst, at invitrogen i 1991 gennem en uden-
landsk distributør solgte produkter til novo nordisk for et mindre beløb. det er ikke oplyst,
hvilke(t) produkt(er) der blev solgt.
       invitrogen udgiver et nyhedsbrev, expressions, som bliver sendt ud til alle interesserede
kunder. nyhedsbrevet er på engelsk. af februar 2001-udgaven fremgik det, at distribution
endnu ikke foregik fra danmark.
                                               - 3 -
       invitrogen har reklameret for sine produkter i et internationalt tidsskrift, nature, der kun
sælges til abonnenter. magasinet er blevet solgt siden 1869. i 1989 var der ca. 250 abonnenter
i danmark og i 2002 omkring 375. invitrogen har siden 1989 reklameret for 5-15 af sine pro-
dukter gennem 20-25 annoncereklamer i nature.
sagens anlæg
efter at life technology a/s i april 2001 ændrede navn til invitrogen, følte in vitro sig mere
og mere generet af kunder, der ringede og ville købe invitrogens produkter. in vitro begyndte
derfor at notere fejlopkald og andre situationer, hvor de blev forvekslet med invitrogen. også
forveksling ved kundebesøg og ved skriftlig kontakt med egne eller invitrogens kunder og
distributører blev noteret. den 16. november 2001 kontaktede in vitro invitrogen. sag blev
herefter anlagt den 6. maj 2002.
forklaringer
in vitros direktør, ib bøje, har forklaret, at han fandt på navnet in vitro i 1989. han syntes,
det var et godt navn, idet navnet og selskabets aktiviteter hang godt sammen. in vitro er kendt
på markedet. siden 1989 har in vitro oparbejdet en kundekreds i danmark på omkring 2-
3.000 kunder.
       88-89% af de produkter, in vitro sælger, er andre firmaers produkter. in vitro har altid
sat eget navn, telefonnummer og telefaxnummer på produkterne. de resterende 11-12% af
produkterne er in vitros egne.
       i 2001 begyndte in vitro at få henvendelser fra kunder, der spurgte efter invitrogens
produkter. efter et stykke tid følte de, at opringningerne blev problematiske, og begyndte at
notere sig forvekslingerne. de har i hvert fald fået 500 fejl-henvendelser frem til nu. antallet
af fejl-henvendelser har været støt stigende med 1-2 henvendelser dagligt. ikke alle henven-
delser er blevet skrevet ned. han ved fra kunder, at forveksling også er sket den anden vej.
       hele situationen har været en tidsrøver, der har skabt forvirring og irritation hos kun-
derne. da in vitro har bedre service og mere kundevenlige forretningsbetingelser end invitro-
gen, har forvekslingen også givet anledning til, at kunder er blevet sure på in vitro, hvilket i
sidste ende giver et dårligt rygte. dette er afspejlet i in vitros omsætning, der i 2002 er faldet,
således at in vitro for første gang siden 1989 har haft underskud.
                                              - 4 -
afdelingsleder hos invitrogen, hanne green, har forklaret, at invitrogen corporation har ek-
sisteret siden 1987. i forbindelse med fusionen i 2000 skiftede alle selskaber i life technolo-
gies-koncernen navn til invitrogen. invitrogen sælger omkring 4-5.000 varenumre.
       invitrogen bruges som selskabets navn og som domænenavn. det bruges på produkter
og på internt materiale samt på alt skriftligt materiale, fakturaer, aftaler, telefax-forsider og
brevpapir.
       invitrogen har ikke haft de helt store problemer med at blive forvekslet med in vitro.
de har mellem 900 og 1.200 telefoniske henvendelser om måneden, og det sker, at kunder har
ringet forkert. hun betragter ikke in vitro som konkurrent, idet der kun er overlapning i pro-
dukter på området for celledyrkningsmedier.
invitrogens tidligere agent i holland, olf boesjes, har forklaret, at det hollandske firma, han
var ansat i, solgte produkter til kunder i danmark. de fik produkterne fra usa og sendte dem
til køberne i danmark. det amerikanske selskab blev stiftet i 1987, og i 1993 etablerede kon-
cernen europæisk hovedsæde i holland. invitrogen har været brugt som firmanavn og har
været registreret som varemærke i usa og japan siden stiftelsen i 1987.
       fra 1989 til 1991 solgte invitrogen sine produkter til danmark gennem et engelsk sel-
skab ams biotechnology uk ltd. fra 1991 og frem til 1995 blev distributionen forestået på
eksklusiv basis af r&d systems europe ltd. fra 1996 og frem til fusionen i 2001 lå
distributionen af invitrogens produkter i holland hos invitrogen bv.
       invitrogen har aldrig annonceret lokalt i danmark, idet koncernens politik er verdens-
omspændende og ikke lokal. det er invitrogens opfattelse, at nature gør kunderne tilstrække-
ligt opmærksomme på invitrogens produkter.
tidligere medarbejder hos in vitro, ellen krüger, har forklaret, at in vitro, siden hun startede
i 1996, dagligt har fået henvendelser vedrørende invitrogens produkter. i disse tilfælde har de
henvist til firmaet i holland. det var dagligt, de fik sådanne henvendelser. først efter 2001
blev fejlhenvendelserne dog til et decideret problem.
seniorforsker hos kræftens bekæmpelse, josé manuel afonso moreira, har forklaret, at han
var tilknyttet københavns universitet fra 1992-2000. universitetet modtog invitrogens pro-
duktkatalog, og han har købt invitrogens produkter siden 1993. produkterne kendte de fra et
produktkatalog, som man modtog på afdelingen. produkterne bestilte han i holland via et
gratisopkaldsnummer, som var oplyst i kataloget. han kender også til in vitros produkter.
                                                 - 5 -
       nature er det mest ansete magasin indenfor hans fagområde og et referenceværk, som
alle læser. han har læst nature siden 1988. både københavns universitet og kræftens be-
kæmpelse abonnerer på magasinet.
produktspecialist hos invitrogen, jane larsen, har forklaret, at hun hjælper kunder med at
løse eventuelt opståede problemer med invitrogens produkter. invitrogens største kunder er
novo, lundbeck, rigshospitalet og statens seruminstitut samt universiteterne i københavn,
odense og århus.
       hun mener ikke, at kunderne har vanskeligheder med at skelne mellem invitrogen og in
vitro. forskere er meget påpasselige med at få produkter leveret fra samme producent for at
kunne få målbare resultater.
ole frandsen har forklaret, at han arbejder med mikrobiologi på århus universitet og køber
ind til fælleslageret. han køber både produkter fra invitrogen og in vitro. begge er kendte og
indarbejdede navne på det danske marked. det sker tit, at folk tager fejl af de to selskaber, når
de beder ham om at bestille produkter hjem. invitrogen og in vitro er efter hans opfattelse
konkurrenter, som leverer nogenlunde samme slags produkter.
parternes synspunkter
in vitros advokat har gjort gældende, at in vitro er latin og dermed ikke en del af det danske
sproglige fællesgods, og det er uden betydning, om navnet på latin eller på fagsprog er be-
skrivende for in vitros produkter. derudover er in vitro gennem 14-15 år blevet indarbejdet i
danmark og er i dag et stærkt selskabsnavn, der er kendt af alle laboranter. in vitro opfylder
derfor aktieselskabslovens og varemærkelovens krav om særpræg.
       in vitro fik sit navn registreret 12 år før invitrogen og har allerede af den grund prioritet
før invitrogen. invitrogen har siden 1989 kun reklameret for en brøkdel af sine produkter i
nature, som henvender sig til hele verdenen. derudover har invitrogen sendt nyhedsbreve og
produktkataloger ud til interesserede kunder i hele verdenen. ingen af disse udsendelser er
under sagen dokumenteret i forhold til danske abonnenter, selv om en sådan dokumentation
ville have været nem at foretage. invitrogen havde ikke i 1989, da in vitro blev registreret, og
har ikke indtil 2001 markedsført sig og sine produkter i danmark.
       in vitro og invitrogen sælger de samme produkter inden for den samme branche til den
samme kundekreds, hvilket betyder, at der skal mindre til, førend der foreligger navnelighed.
                                               - 6 -
ordene er stave- og lydmæssigt identiske, bortset fra en enkeltstavelses tilføjelse. derudover
er der de facto sket en forveksling af de to selskaber, selv af faste kunder.
       in vitro har i den forbindelse ikke forholdt sig passiv, idet man reagerede kort tid efter,
at invitrogen fik sit navn registreret i danmark. der er derfor ikke grundlag for at statuere
sameksistens, eller at in vitro skal anerkende invitrogens varemærkeret og navn.
       taget i betragtning, at der mindst har været 500 fejlhenvendelser er en skønsmæssig
fastsat erstatning yderst rimelig for de gener og det tidsforbrug, henvendelserne har kostet.
der bør ved fastsættelsen af sagsomkostninger tages hensyn til, at invitrogen har pustet sagen
unødigt op.
invitrogens advokat har gjort gældende, at in vitro er en alimindelig betegnelse for noget, som
foregår i et reagensglas. in vitro kan derfor ikke have tilstrækkeligt særpræg til at blive
beskyttet.
       såfremt retten alligevel måtte finde, at der er tilstrækkelig særpræg til, at in vitro kan
opnå beskyttelse, er denne beskyttelse meget snæver. køberkredsen er special- og højtuddan-
nede og udviser stor agtpågivenhed ved køb af produkter, og produkterne hos in vitro og hos
invitrogen er ikke de samme.
       derudover er der flere stavelser i invitrogen, ligesom ”in” og ”vitro” er trukket sammen
til ét ord. det afvises ikke, at der er sket forveksling af de to selskaber, men antallet af hen-
vendelser er under sagen blevet dokumenteret med in vitros egne notater, og in vitro har ikke
dokumenteret at have lidt et tab herved. der er derfor ikke forvekslelighed i aktieselskabsret-
lig, varemærkeretlig eller markedsføringsmæssig forstand.
       i hvert fald fra 1996 henviste in vitro fejlhenvendelserne til invitrogen i holland. in
vitro har ved først at reagere i 2001 udvist en sådan passivitet, at de to navne kan sameksiste-
re.
       invitrogens ret er i øvrigt ældre end in vitros. udenlandske selskabsnavne opnår den
samme beskyttelse i danmark ved ibrugtagning som danske selskabsnavne. invitrogen har
udbudt produkter og tjenesteydelser til danske kunder siden 1989 og har siden marts 1989
kontinuerligt og uafbrudt markedsført sine produkter i nature og nyhedsbrevet expressions,
som er blevet distribueret i danmark.
                                               - 7 -
sø- og handelsrettens afgørelse
in vitro er et latinsk fagudtryk, som ikke er en del af det almindelige danske sprog. under
hensyn hertil og til, at in vitro gennem 14-15 år er blevet stærkt indarbejdet i danmark, op-
fylder in vitro aktieselskabslovens og varemærkelovens krav om særpræg.
      invitrogen fik først sit selskabsnavn registreret i 2001, og navnet er ikke blevet registre-
ret som varemærke i danmark eller i eu. annoncerne for enkelte af invitrogens produkter i
nature kom ganske vist også i 1989 ud til en kreds af eksisterende og potentielle kunder på
verdensmarkedet, men det kan højst antages at have været en utilsigtet sidevirkning af denne
annoncering, hvis danske kunder erfarede om invitrogen fra nature. invitrogens danske kun-
der kunne fra 1989 og indtil fusionen i 2001 alene købe invitrogens produkter gennem uden-
landske distributører.
      invitrogen findes herefter ikke at have gjort således brug af mærket invitrogen i dan-
mark, at invitrogen var taget i brug som dansk varemærke eller i øvrigt som forretningskende-
tegn forud for registreringen i 1989 af in vitro som selskabsnavn, jf. aktieselskabsloven §
153, stk. 2. denne registrering er således sket med rette.
      in vitro og invitrogen er i samme branche, henvender sig til den samme kundekreds og
handler til dels med de samme produkter. in vitros navn udgør de første 7 bogstaver af de i
alt 10 i invitrogens navn. det er uden betydning for spørgsmålet om navne- og mærkelighed,
at ”in” og ”vitro” er trukket sammen og med små bogstaver tilført ”gen”. tilføjelsen skaber
de samme associationer som in vitro og forstærker dermed mærkets første led, som er iden-
tisk med in vitros navn. der er således ikke blot lighed og til dels identitet mellem parternes
varer og kundekreds, men tillige betydelig lighed, grænsende til identitet, mellem in vitros
selskabsnavn og invitrogens selskabsnavn og mærke.
      in vitro kan herefter forbyde invitrogens brug af sit selskabsnavn og varemærke. idet
retten ikke finder, at betingelserne i varemærkeloven § 9 for at tillade invitrogen at bestå ved
siden af in vitro er opfyldt, tages in vitros påstand om forbud og udslettelse til følge.
      for generne ved den skete forveksling skal invitrogen betale en erstatning til in vitro,
som efter et samlet skøn fastsættes til 25.000 kr.
                                              - 8 -
                               thi kendes ret
invitrogen a/s skal ophøre med at bruge invitrogen a/s som selskabsnavn og sørge for at få
det udslettet af erhvervs- og selskabsstyrelsens register.
      invitrogen a/s skal inden 14 dage til in vitro a/s betale 25.000 kr. og 25.000 kr. i
sagsomkostninger.
        bjarne egedal                        elmer.              hans jørgen nielsen
                                             (sign.)
                                          ___ ___ ___
                               udskriftens rigtighed bekræftes
                               p.j.v. sø- og handelsretten, den


text:
                                            dom
afsagt den 28. januar 2015 af østre landsrets 1. afdeling
(landsdommerne jan uffe rasmussen, sanne kolmos og henrik s. øe (kst.) med doms-
mænd).
1. afd. nr. s-2509-14:
anklagemyndigheden
mod
t
(advokat jeppe søndergaard, besk.)
nykøbing falster rets dom af 2. september 2014 (1-3769/2014) er anket af anklagemyn-
digheden med påstand om skærpelse.
t har påstået stadfæstelse.
lalandias erstatningskrav mod tiltalte i sagen udgør 434.883,26 kr., som tiltalte ved ude-
blivelsesdom er dømt til at betale.
supplerende om sagen og tiltaltes forklaring om baggrunden for bombetruslerne om
de enkelte bombetrusler fremgår af sagen, at bombetruslen den 15. august 2014, som blev
anmeldt kl. 18.18, blev fremsat ved, at der umiddelbart forud for anmeldelsen ved et
kasseapparat i en restauration i lalandia blev fundet en seddel, hvorpå var angivet, at der i
centeret var placeret en bombe, som ville sprænge kl. 20.30. efter orientering af personalet
blev der via centerets højtalere udsendt en melding om, at alle gæster skulle forlade cente-
ret. afspærringen blev ophævet den 16. august 2014, kl. 02.38.
 ved bombetruslen den 16. august 2014 - med angivet gerningstidspunkt kl. 15.35 og an-
meldelsestidspunkt kl. 17.34 - fandt køkkenchefen en seddel ved samme restaurations sa-
latbar med teksten (ifølge anmeldelsesrapport): ”tik tak tik tak. i går var det sjov, i dag
er alvor. 2030 igen i centeret. i dør idag. må allah´s vrede ramme jer. buum”. evakuering
og afspærring blev iværksat kl. 18.25. tiltalte oplyste kl. 21.05, at han havde genkendt en
mand på den vestlige side af lalandia langs vandet, som både fredag og lørdag havde ud-
vist mistænkelig adfærd på området. da tiltalte rettede henvendelse til personen, undløb
vedkommende. tiltalte fremkom over for politiet med et signalement af manden, som po-
litiet herefter eftersøgte. afspærringen blev ophævet kl. 00.30.
trusselsbrevet vedrørende bombetruslen den 17. august 2014 blev fundet kl. 17.35 og an-
meldt kl. 17.45. tiltalte blev anholdt kl. 20.35. afspærringen blev ophævet den 18. august
2014 kl. 6.30.
det er intet oplyst om politiets og redningsmandskabets anslåede tidsforbrug i forbindelse
med de tre bombetrusler eller om antallet af gæster i centeret.
tiltalte har om sagen forklaret blandt andet, at han var ansat som tjener på lalandia med
30 arbejdstimer om måneden. i august 2014 havde han arbejdet på feriecenteret i 1½ år.
når han i byretten forklarede, at han gjorde det af dumhed og måske også for at vise la-
landia, at ”han kunne noget af hensyn til sit arbejde”, mente han, at han alle tre gange
gerne over for ledelsen ville kunne vise, at han kunne håndtere en krisesituation og med-
virke til at evakuere folk. han havde ikke for at bevare sit job behov for at vise, hvad han
kunne.
tiltaltes personlige forhold
der er fremlagt et brev af 5. januar 2015 fra uddannelsesleder ann-berit schelde, syge-
plejerskeuddannelsen university college, sjælland, hvoraf fremgår, at tiltalte er optaget på
sygeplejerskeuddannelsen med speciale i diabetes til studiestart den 23. februar 2015, og at
tiltalte har underrettet skolen om denne straffesag. studiepladsen er dog betinget af føl-
gende vilkår:
        ”[tiltalte] skal udføre den givet straf på 40 timers samfundstjeneste, [tiltalte]
       skal passe sit studie jf. skolens retningslinjer, hvilket han også har givet udtryk
       for han vil og endeligt er det et krav fra skolens side, at [tiltalte] holder sig fra
       kriminalitet.
       university college sjælland skal dog gøre opmærksom på, at hvis [tiltalte]
       i forbindelse med den nye retssag, som han for nylig har oplyst os om, idøm-
       mes en fængselsstraf, så vil university college sjælland ikke kunne til-
       byde studiepladsen til [tiltalte], da dette vil give problemer jf. skolens retnings-
       linjer omkring pensum, fravær, aflevering, eksamen ol.”
der er endvidere fremlagt en indkaldelsesordre til tiltalte fra antvorskov kaserne, sla-
gelse, med mødetidspunkt den 2. februar 2015. indkaldelsesperioden er 4 måneder.
tiltalte har i landsretten endvidere om sine personlige forhold forklaret blandt andet, at han
fortsat bor hos sine forældre og har samme kæreste. han skal flytte til slagelse, når han
skal påbegynde uddannelsen til sygeplejerske. efter aftale med ham har lalandia fået af-
sagt en udeblivelsesdom over ham på erstatningsbeløbet, og han er i gang med drøftelser
med lalandia om en afdragsordning, hvor det er planen, at han så længe, han studerer, skal
afdrage sin gæld med 500 kr. om måneden. for tiden arbejder han som fitnessinstruktør og
endvidere som tjener på et hotel, som er bekendt med denne sag. når han møder op til
værnepligten den 2. februar 2015, vil han straks søge orlov for at kunne begynde på syge-
plejerskeskolen i september 2015, hvilket skolen er indforstået med.
eventuel større nuancering af strafudmålingen
ud over det i østre landsrets ankedom af 11. juli 2014 (u 2014.3302ø) gengivne om
rigsadvokatens brev af 24. marts 2014 og justitsministerens svar af 19. februar 2014 på
spørgsmål nr. 388 (alm. del) fra folketingets retsudvalg har anklagemyndigheden navnlig
henvist til en række avisartikler om emnet og justitsministerens svar af 18. november 2014
på spørgsmål nr. 86 (alm. del) fra folketingets retsudvalg, hvori er anført blandt andet:
       ”…
       jeg kan endvidere oplyse, at der med henblik på koordinering af, hvilke gene-
       relle emner der på det strafferetlige område bør søges indbragt for højesteret,
       er etableret et forum bestående af repræsentanter for rigsadvokaten, de regio-
       nale statsadvokater samt forsvarsadvokaterne. på forummets seneste møde i
       september 2014 var der enighed om at udpege blandt andet strafudmålingen i
       sager om bombetrusler som et fokusområde, som det vil være hensigtsmæssigt
       at få højesterets stillingtagen til.
        med henblik på at afklare, om der bør ske en større nuancering i strafudmålin-
       gen i sager om bombetrusler, vil anklagemyndigheden på den baggrund søge at
       indbringe egnede sager for højesteret om strafniveauet i de mere alvorlige sa-
       ger, hvor der – ud over udrykning af politi og redningsmandskab – er tale om
       for eksempel mere vidtrækkende økonomiske konsekvenser for de berørte,
       herunder med henblik på nærmere afklaring af hvilke forhold der skal tillægges
       skærpende betydning i forhold til strafudmålingen.”
       … jeg noterer mig med tilfredshed, at rigsadvokaten har anført, at anklage-
       myndigheden med henblik på at afklare, om der bør ske en større nuancering i
       strafudmålingen i sager om bombetrusler, vil søge at indbringe egnede sager
       for højesteret.”
landsrettens begrundelse og resultat
straffen forhøjes til fængsel i 3 måneder. landsretten har ved strafudmålingen lagt vægt på
lovovertrædelsernes grovhed og tiltaltes faste forsæt, hvor han tre dage i træk fremsatte
bombetrusler mod sin arbejdsplads, hvilket medførte ugrundet udrykning af politi og red-
ningsmandskab, evakuering og bevogtning af feriecenteret samt efterforskning til følge.
der er endvidere lagt vægt på de økonomiske konsekvenser for arbejdsgiveren, som tiltalte
påførte et tab på knap 435.000 kr.
tre dommere finder under hensyn til tiltaltes gode personlige forhold, at to måneder af
straffen på fængsel i tre måneder kan gøres betinget med vilkår om samfundstjeneste, jf.
straffelovens § 58, stk. 1, jf. § 64.
andre tre dommere finder af de samme grunde som anført vedrørende strafudmålingen, at
der uanset tiltaltes gode personlige forhold ikke er grundlag for at fravige udgangspunktet
om ubetinget frihedsstraf, heller ikke i form af en betinget straf med vilkår om samfunds-
tjeneste.
efter udfaldet af stemmeafgivningen straffes tiltalte med en kombinationsdom med vilkår
om samfundstjeneste. dommens nærmere vilkår er som nedenfor bestemt.
                                   thi kendes for ret:
byrettens dom i sagen mod t ændres, således at han straffes med fængsel i 3 måneder.
2 måneder af straffen skal ikke fuldbyrdes, hvis tiltalte overholder følgende betingelser:
     -   tiltalte må ikke begå noget strafbart i en prøvetid på 2 år fra endelig dom,
    -   tiltalte skal inden for en længstetid på 6 måneder fra endelig dom udføre
        ulønnet samfundstjeneste i 60 timer, og
    -   tiltalte skal være under tilsyn af kriminalforsorgen i prøvetiden. prøvetiden
        ophører dog ved længstetidens udløb.
tiltalte skal betale sagens omkostninger for landsretten.