text:
- cri
                                         udskrift
                                             af
                          sø- & handelsrettens dombog
                                        ____________
                                            dom
afsagt den 30. maj 2013
p-12-12
                                   k/s blegdammen køge
                                   (advokat dan terkildsen v/
                                   advokatfuldmægtig sebastian lysholm nielsen)
                                   mod
                                   amagerbanken aktieselskab u/konkurs
                                   (advokat boris k. frederiksen v/
                                   advokatfuldmægtig paw fruerlund jensen)
indledning
      sagen drejer sig om, fra hvilket tidspunkt et forkortet opsigelsesvarsel for et erhvervs-
lejemål i medfør af konkurslovens § 61, stk. 1, løber og om længden af et sædvanligt eller ri-
meligt opsigelsesvarsel for det pågældende lejemål.
                                                  -2-
        sagen drejer sig endvidere om, hvorvidt udlejeren efter konkursboets opsigelse af le-
jemålet i medfør af konkurslovens § 61, stk. 1, er berettiget til erstatning i medfør af konkurs-
lovens § 61, stk. 3.
påstande
          sagsøgeren, k/s blegdammen køge (herefter kaldet blegdammen) har nedlagt føl-
gende påstande:
          påstand 1) sagsøgte, amagerbanken aktieselskab under konkurs (herefter kaldet bo-
et) tilpligtes at anerkende, at blegdammens krav i henhold til konkurslovens § 97 for leje i
perioden 1. april 2011 til udløbet af opsigelsesperioden efter foretaget konkursregulering i
medfør af konkurslovens § 61, stk. 1, den 30. april 2013 for det omhandlede lejemål beløber
sig til 1.883.391 kr. inkl. moms, subsidiært til et af skifteretten fastsat mindre beløb.
          påstand 2) boet tilpligtes at anerkende, at blegdammens krav i henhold til konkurs-
lovens § 97 på erstatning i medfør af konkurslovens § 61, stk. 3, som følge af konkursregule-
ring for det omhandlede lejemål udgør 5.636.871 kr., subsidiært et af skifteretten fastsat min-
dre beløb.
          blegdammens samlede krav er begrænset til i alt 6.219.910 kr., svarende til det beløb,
som er anmeldt i konkursboet.
        boet har nedlagt påstand om frifindelse over for begge påstande.
oplysningerne i sagen
        i 2007 planlagde blegdammen opførelse af et større areal med butikslejemål og kontor-
lejemål i centrum af køge. blegdammen og amagerbanken aktieselskab (herefter kaldet
amagerbanken) indledte drøftelser om amagerbankens mulige leje af nogle af de kommen-
de lokaler. den 13. juni 2008 skrev flemming f. nielsen på vegne af blegdammen en mail til
                                                       -3-
allan ottsen fra amagerbanken vedrørende parternes kommende aftale. af mailen fremgår
det blandt andet:
      "... 4. for en god ordens skyld skal jeg anføre, at der er visse af jeres kommentarer i mai-
      len af 3. juni 2008, som vi ikke kan imødekomme. det er bl.a. følgende forhold, som for os
      ikke kan forhandles: ... vi kan kun acceptere en uopsigelighed på 10 år fra lejers side (af-
      talens pkt. 3.7), ikke en kortere periode, som ønsket af jer. ... for så vidt angår punkt 4
      ovenfor er det forhold, som vi ikke er indstillet på at fravige. samtidig er vi under tids-
      pres fra en anden potentiel bank-lejer, der ønsker at komme ind i bebyggelsen (opstillet
      deadline med hensyn til svar m.m.). jeg er derfor nødt til at anmode dig om en hurtig til-
      kendegivelse af, om amagerbanken er indstillet på at forhandle en lejekontrakt på bag-
      grund af vores stillingtagen i pkt. 4 ovenfor. hvis vi ikke har en sådan tilkendegivelse på
      torsdag den 19. juni 2008, er vi nødt til at indlede realitetsdrøftelser med den anden po-
      tentielle bank-lejer (tidsfristen udløber), hvorfor vi herefter ikke kan opretholde amager-
      bankens hidtidige eksklusivitet på forhandlinger om lejekontrakt. jeg beklager dette, men
      vi er ikke i en situation, hvor vi kan tillade os at risikere at miste en potentiel lejer, der
      uopfordret har tilkendegivet at ville indgå lejeaftale på attraktive vilkår ...".
      den 4. juli 2008 indgik blegdammen og amagerbanken en erhvervslejekontrakt vedrø-
rende det omhandlede lejemål. af kontrakten fremgår det blandt andet:
      "... § 1 parterne og det lejede
      1.1 mellem k/s blegdammen, køge … (i det følgende kaldet udlejer) og amagerbanken
      ... (i det følgende kaldet lejer) er der d.d. indgået følgende betingede erhvervslejekontrakt ved-
      rørende lejemålet. bebyggelsen:
      torvebyen, køge, bygning 12, lejemål nr. 12_e.01
      beliggenhed: blegdammen 10, blok 12, køge ...
      1.2      det lejede er foreløbigt opgjort til 375 m2 bruttoetageareal på grundlag af den som
      bilag 1 vedlagte plantegning og reglerne i bekendtgørelse nr. 311 af den 27. juni 1983 om
      beregning af arealet af bolig og erhvervslokaler ...
      2.1      det lejede skal anvendes til drift af bankvirksomhed og må ikke uden udlejers
      skriftlige samtykke anvendes til andet formål.
      2.2. lejer er forpligtet til i hele lejeperioden at benytte det lejede i sin fulde udstræk-
      ning til den anvendelse, der er benævnt ovenfor. såfremt lejer tilsidesætter denne pligt,
      er lejer erstatningsansvarlig overfor udlejer for tab udlejer måtte lide som følge heraf, fx.
      i form af eventuel mistet afskrivningsret ...
      3.1      lejemålet forventes at træde i kraft den 1.2.2010 ...
      3.6      lejer kan opsige lejemålet med et varsel på 6 måneder til fraflytning ved udgangen
      af en måned.
      3.7      lejer kan dog tidligst opsige lejemålet til fraflytning 10 år efter den faktiske ikraft-
      trædelsesdag for lejemålet.
      3.8      udlejer kan opsige lejemålet efter erhvervslejelovgivningens til enhver tid gælden-
      de regler, for tiden erhvervslejelovens § 61, stk. 2.
      3.9      varsel ved opsigelse fra udlejers side er 6 måneder til fraflytning ved udgangen af
      en måned. opsigelsesvarslet er dog 1 år, når opsigelse sker, fordi udlejer selv ønsker at
      benytte det lejede.
                                                        -4-
      3.10 udlejer kan dog tidligst opsige lejemålet til fraflytning 10 år efter den faktiske
      ikrafttrædelsesdag for lejemålet jf. §§ 3.1 - 3.3. ...
      6.1     lejemålet overtages nyopført og nyindrettet i overensstemmelse med plantegnin-
      ger og indretningsbeskrivelse, jf. bilag 1 og 4 ...
      §7      årslejen og dens betaling
      7.1     den årlige leje andrager kr. 937.500,00 og kan specificeres således:
              stueetage       375 m2      á kr. 2.500,00       kr. 937.500,00
              i alt                                            kr. 937.500,00
              den årlige leje reguleres i overensstemmelse med den endelige opmåling af lejemå-
              let jfr. § 1.2, med virkning fra ikrafttrædelsestidspunktet.
      7.2     årslejen erlægges forholdsmæssigt kvartalsvis forud hver den 1. januar, 1. april, 1.
      juli og 1. oktober, første gang ved lejeforholdets ikrafttræden forholdsmæssigt til udløbet
      af det pågældende kvartal.
      §8      depositum
      8.1     ved lejekontraktens underskrift stiller lejer en bankgaranti på anfordringsvilkår
      fra et anerkendt dansk pengeinstitut for et depositum svarende til 6 måneders leje (sik-
      kerhedsstillelse), jf. bilag 5 - paradigma til sikkerhedsstillelse. bankgarantien erstattes af
      et tilsvarende kontant depositum på ikrafttrædelsestidspunktet. depositum forrentes ik-
      ke over for lejer …
      § 10 driftsudgifter
      10.1 udover årslejen betaler lejer til udlejer driftsudgifter i form af udlejers bidrag
      (som ejer af ejerlejligheden) til e/f torvebyen v, udlejers bidrag til g/f torvebyen samt
      de ejerlejligheden påhvilede skatter og afgifter, idet lejer dog ikke betaler udlejers bidrag
      til ejerforeningen til udvendig vedligeholdelse af ejendommen, jfr. § 14.1 ...”
      der blev udarbejdet en lejemålsbeskrivelse for lejemålet. parterne er enige om, at der
ved sammenligning mellem det omhandlede lejemål og et standard butikslejemål i bebyg-
gelsen som ekstra indretning i det omhandlede lejemål var akustikdæmpende systemlofter,
indvendigt vindfang, belysning svarende til 400 lux, 13 bokse i gulvet til telefon, it og strøm
samt et standard aircondition anlæg.
      i løbet af 2010 meddelte amagerbanken blegdammen, at amagerbanken muligvis ikke
selv ville benytte det lejede lokale.
      den 12. august 2010 sendte allan becker på vegne blegdammen en mail til jørgen
brændstrup i amagerbanken. af mailen fremgår det blandt andet:
      ”… blot for en god ordens skyld bekræftes vores aftale om:
      vi søger nu bredt at få udlejet filialen til anden side.
      indtil da disponerer vi selv over facedearealet til en midlertidig ”boligbutik” for vores
      salg af boliger i torvebyen, for herved ikke at få tomme lokaler udadtil. denne dispositi-
      on ændrer ikke på lejebetaling og andre vilkår i lejeaftalen. jeg ved der er berammet en
      overtagelsesforretning i den nærmeste fremtid, som selvfølgelig kører videre. til din ori-
      entering har vi drøftelser med nogle israelske forretningsfolk, der allerede har investeret i
                                                     -5-
      nogle mindre butikscentre i danmark og som har et investeringsmål på 10 til 20 stk. alt
      efter størrelsen af det enkelte center. såfremt banken er involveret i nogle centre eller for-
      venter at komme i besiddelse af sådanne må du gerne give mig et vink …”
      den 6. september 2010 blev der afholdt lejemålsoverdragelseforretning. parterne var
enige om, at der manglede færdiggørelse af nogle arbejder, ligesom amagerbanken ønskede
en del ekstra ydelser i lejemålet, som banken skulle betale for. i den forbindelse udarbejdede
anders nielsen på vegne blegdammen en opgørelse, hvoraf amagerbankens yderligere øn-
sker blev opstillet, ligesom de uafsluttede færdiggørelsesarbejder blev oplistet. af listen
fremgår, at de ekstra ydelser, som amagerbanken ønskede, kunne opgøres til 252.250 kr.
inkl. moms, mens de ikke færdiggjorte arbejder kunne opgøres til 525.000 kr. inkl. moms.
      den 10. september 2010 blev den bankgaranti, som var stillet som depositum for leje-
målet, erstattet af amagerbankens betaling af depositum med 585.937,50 kr.
      i løbet af december 2010 korresponderede anders nielsen på vegne blegdammen og
finn christensen på vegne amagerbanken om lejemålet. af den løbende mailkorrespondan-
ce fremgår det blandt andet:
      "… 2. december 2010 ...
      hej anders
      endnu engang ..... jeg har stadig ikke forstået det helt. er det rigtig forstået at hvis vi si-
      ger ja til at få udført de resterende arbejder skal vi betale kr. 201.800,- + moms. (dette un-
      der forudsætning af at de resterende arbejder som ikke er igangsat under budgettet som
      udlejer betaler). hvis vi ikke ønsker at færdiggøre får vi kr. 218.200,- + moms retur.
      kan jeg få en endelig bekræftelse på at jeg har forstået det korrekt. …
      finn christensen … ”
      ”… 2. december 2010 …
      hej finn
      ja det er korrekt og hermed bekræftet.
      ..."
      "… 22. december 2010 ...
      hej anders
      jeg havde sammen med min direktør allan ottsen, møde med thomas og flemming ni-
      elsen, angående køge, videre udlejning og færdiggørelse af lejemålet. vi blev enige om
      ikke, at færdiggøre projektet, da det højst sandsynligt skal bygges om når der skal en ny
      lejer ind ...".
                                                     -6-
       den 3. januar 2011 betalte amagerbanken leje for 1. kvartal 2011 med 319.914,66 kr.
inkl. moms.
       ved dekret af 7. februar 2011 blev amagerbanken taget under konkursbehandling. en
af boets kuratorer meddelte ved brev af 22. februar 2011 blegdammen, at boet ikke ønskede
at indtræde i lejeaftalen. af brevet fremgår det blandt andet:
       "... forud for konkursens indtræden har amagerbankens aktieselskab (nu under kon-
       kurs) med virkning pr. den 6. februar 2011, kl. 00.01, indgået en aftale med finansiel sta-
       bilitet a/s om overdragelse af samtlige bankens aktiver og dele af dens passiver til et af
       finansiel stabilitet a/s helejet datterselskab, amagerbanken af 2011 a/s. overdragelsen
       omfatter tillige bankens net af bankfilialer. det følger således af overdragelsesaftalen, at
       bankens lejeaftaler som udgangspunkt skal overtages af amagerbanken af 2011 a/s, med
       mindre de respektive lejeaftaler ud fra en konkret vurdering ikke ønskes overtaget. i for-
       bindelse med konkursens indtræden har kuratorerne konstateret, at selskabet på kon-
       kurstidspunktet var part i en lejeaftale vedrørende ovennævnte lejemål. det skal herved
       meddeles, at amagerbanken af 2011 a/s ikke ønsker at overtage lejemålet beliggende
       blegdammen 10, 4600 køge. samtidig skal det meddeles, at konkursboet ikke ønsker at
       indtræde i lejemålet, jf. konkurslovens § 62, hvorfor lejeaftalen opsiges med det for boet
       kortest mulige varsel. det bemærkes i den forbindelse, at konkursboet er berettiget til at
       opsige lejeaftalen med sædvanligt eller rimeligt varsel, selvom der er indgået aftale om
       uopsigelighed eller længere varsel, jf. konkurslovens § 61, stk. 1 ..."
       som svar herpå meddelte blegdammen ved brev af den 23. marts 2011 boet, at opsigel-
sen ikke kunne godkendes, da det ikke af opsigelsen fremgik til hvilken dato opsigelse efter
boets opfattelse kunne ske. blegdammen meddelte videre, at blegdammen var af den opfat-
telse, at lejer derfor fortsat var forpligtet i medfør af den indgåede lejekontrakt og henviste til
den 10-årige uopsigelighedsperiode. af brevet fremgår blandt andet:
       ”… den fremsendte opsigelse kan ikke godkendes allerede fordi det ikke fremgår til
       hvilken dato opsigelse efter konkursboets opfattelse kan ske. lejer er således allerede af
       den grund forsat forpligtet i medfør af den indgåede lejekontrakt, som indeholder en 10-
       årig uopsigelighedsperiode. i det omfang det måtte være muligt for konkursboet at kon-
       kursregulere opsigelsesvarslet, hvilket bestrides vil der blive stillet krav om erstatning i
       medfør af konkurslovens § 61, stk. 3 under henvisning til, at lejemålet indrettes til lejers
       særlige behov og efter dennes ønsker. leje samt lejers andel af varme og driftsudgifter vil
       fortsat løbende blive opkrævet hos konkursboet, med der ligger ikke heri nogen aner-
       kendelse af, at amagerbanken af 2011 a/s ikke har overtaget det pågældende lejemål ...”
       ved brev af 30. marts 2011 meddelte kurator blegdammen, at boets meddelelse af 22.
februar 2011 om ikke at indtræde i kontrakten bevirkede, at boet ikke var eller på noget tids-
punkt havde været part i den pågældende aftale. af brevet fremgår blandt andet:
                                                      -7-
        ”… for så vidt angår det fremsatte spørgsmål om datoen for opsigelsen af lejemålet, be-
        mærkes det, at konkursboets meddelelse af 22. februar 2011 om ikke at indtræde i kon-
        trakten bevirker, at boet ikke er eller på noget tidspunkt har været part i den pågældende
        aftale. idet konkursboet således ikke har forpligtet sig i medfør af lejekontrakten, vil et-
        hvert krav i henhold hertil have stilling som et simpelt krav, jf. konkurslovens § 97. de
        opfordres derfor til at opgøre og anmelde deres klients krav til konkursboet med henblik
        på prøvelse heraf i overensstemmelse med reglerne i konkurslovens kapitel 16, i hvilken
        forbindelse konkursboet vil tage stilling til en eventuel regulering af kravet efter reglerne
        i konkurslovens § 61. det erindres, at proklamafristen for anmeldelse af krav til amager-
        banken af 2011 a/s i henhold til lov om finansiel stabilitets § 16 h udløber den 8. maj 2011
        ...”
        den 8. september 2011 indgik blegdammen ny lejekontrakt for lejemålet med et sel-
skab, som skulle anvende lejemålet til isenkræmmerbutik. lejeaftalen trådte i kraft den 1. ok-
tober 2011 og indebar en prøveperiode fra 1. oktober 2011 til 31. januar 2012. opsigelsesvars-
let blev fastsat til seks måneder, og udlejer kunne tidligst opsige lejemålet den 31. januar
2021. den årlige leje blev aftalt til 829.400 kr., men i prøveperioden skulle alene betales en le-
je på 120.000 kr. ifølge lejekontrakten skulle lejeren endvidere betale blegdammens bidrag til
e/f torvebyen samt skatter og afgifter. lejeren opsagde lejekontrakten den 6. januar 2012,
men lejemålet blev senere forlænget med en månedlig leje på 30.000 kr., som siden blev ned-
sat til 15.000 kr. pr. måned.
        den 20. april 2011 anmeldte blegdammen et samlet krav på 6.219.910,63 kr. med tillæg
af moms. af anmeldelsen fremgår blandt andet:
        ”… kravet kan opgøres som følger:
        det eksisterende banklokale skal indrettes til 2 butikslokaler, såfremt det skal kunne lyk-
        kes at genudleje lejemålet og derigennem begrænse k/s blegdammes tab. de anslåede
        omkostninger hertil udgør dkk 1.500.000. lejeniveauet ved fremtidig udlejning til butik
        må antages ikke at overstige dkk 2.000 pr m2 under henvisning til, at lokalet med sin
        begrænsede facade og dybde var specielt velegnet til netop bankvirksomhed. forskelsle-
        jen må således antage at udgøre dkk 500 pr m2 og med et areal på 377m2 og et afkast på
        5,69% udgør den kapitaliserede værdi heraf dkk 3.312.829,50. k/s blegdammen har
        endvidere udgifter til genudlejning på mæglersalær på 15% af første års husleje; dvs dkk
        113.000 + evt. markedsføring (estimat på ca. 50.000).det samlede krav udgør således i alt
        dkk 4.975.929,50 (ex moms). hertil kommer forpligtelsen til løbende at betale den fulde
        husleje, indtil k/s blegdammen måtte have fundet en ny lejer …”
        efter boets modtagelse af anmeldelsen meddelte boet ved brev af 28. marts 2012 føl-
gende til blegdammen:
                                                     -8-
      ” … med henvisning til deres anmeldelse i konkursboet af 20. april 2011 og amagerban-
      ken af 2011 a/s modtaget den 26. april 2011 skal boet fremkomme med følgende be-
      mærkninger. det bemærkes indledningsvist, at det blev meddelt udlejer den 22. februar
      2011, at konkursboet ikke indtrådte i lejekontrakten og opsagde lejemålet pr. denne dato.
      det blev samtidig meddelt, at konkursboet opsagde med det for boet kortest mulige var-
      sel. det bemærkes for det første, at amagerbanken aktieselskab aldrig overtog lejemålet,
      og at der ikke er afholdt flyttesyn eller udarbejdet flytterapport, hvorfor det er boets
      umiddelbare opfattelse, at udlejer ikke har krav på reetableringsomkostninger i forbin-
      delse med opsigelse af lejemålet. derudover skal det bemærkes, at amagerbanken aktie-
      selskab den 5. januar 2011 forudbetalte leje for 1. kvartal 2011, samt at der er indbetalt et
      depositum på 6 måneders leje til udlejer udgørende kr. 585.937,50. det bemærkes endvi-
      dere, at det er konkursboets opfattelse, at opsigelsesvarslet i henhold til lejekontraktens §
      3 kan konkursreguleres efter konkurslovens § 61 til et sædvanligt eller rimeligt varsel.
      det bemærkes, at sædvanligt varsel i erhvervslejeforhold som udgangspunkt må forstås
      som værende 3 måneder, jf. erhvervslejelovens § 64. idet amagerbanken, jf. ovenfor,
      havde betalt leje til udgangen af marts 2011 samt indbetalt depositum på 6 måneders leje,
      ses udlejers krav på leje i sædvanlig eller rimelig opsigelsesperiode på ingen måde at
      overstige de til udlejer udbetalte beløb, hvorfor udlejer umiddelbart ikke vurderes at ha-
      ve et krav i boet eller amagerbanken af 2011 a/s.det bemærkes, at boet endnu ikke har
      taget stilling til, om boet har et eventuelt krav på udbetaling af depositum. såfremt boet
      ikke modtager deres bemærkninger til ovenstående samt eventuelle yderligere doku-
      mentation for det anmeldte krav, agter boet at fordringsprøve kravet på det foreliggende
      grundlag på næstkommende fordringsprøvelsesmøde den 9. maj 2012. konkursboet an-
      moder om deres eventuelle bemærkninger inden 3 uger fra dato ...”
      af boets indstilling af 25. april 2012 fremgår det, at det anmeldte krav blev indstillet til
afvisning. som begrundelse for afvisningen fremgår det blandt andet, at:
      "... ved konkursregulering af erhvervslejemål vil det klare udgangspunkt være, at kon-
      kursreguleringen kan ske med samme opsigelsesvarsel, som fremgår af erhvervslejelo-
      ven, hvilket ifølge erhvervslejelovens § 64, stk. 1, er 3 mdr. der er konkursboets opfattel-
      se, at der ikke foreligger omstændigheder, der bevirker, at det legale udgangspunkt skal
      fraviges for det gældende lejemål. ..."
      på fordringsprøvelsesmødet den 9. maj 2012 blev det anmeldte krav afvist og nærvæ-
rende sag efterfølgende anlagt af blegdammen.
      blegdammen har under sagen opgjort kravene således:
      ”opgørelse af kravet i henhold til konkurslovens § 61, stk. 1
      leje ekskl. moms 1. april 2011 – 30. april 2012
      (kr. 937.500 : 12 måneder x 13 måneder):                           kr. 1.015.625
      leje ekskl. moms i opsigelsesperioden
      (1. maj 2012 – 30. april 2013):                                    kr.   937.500
      fradrag for lejeindtægter
      fra isenkramforretning, ekskl. moms
                                                 -9-
        2011: kr./måned 30.000 x 3 måneder:                       - kr. 120.000
        2012: kr./måned 30.000 x 12 måneder:                      - kr. 360.000
        2013: kr./måned 30.000 x 1 måneder:                       - kr. 30.000
i alt ekskl. moms:                                                kr. 1.443.123
i alt inkl. moms:                                                 kr. 1.803.906
hertil kommer driftsudgifter for perioden
1. april 2011 – 30. april 2013, eftersom det med den nye
ejer, damborg isenkram aps, blev aftalt, at denne
kun skulle betale en totalleje på kr. 30.000
pr. måned, hvorfor denne ikke er blevet
opkrævet driftsudgifter (følgende beregning
tager udgangspunkt i budgetterne for 2011 jf. bilag 9)
ejerforening / fællesudgifter:      kr./år 30.522
kr/år 30.522: 12 måneder x 25 måneder:                            kr.      63.588
moms                                                              kr.     15.987
i alt inkl. moms                                                  kr. 1.883.391
opgørelse af kravet i henhold til konkurslovens § 61, stk. 3
den positive opfyldelsesinteresse udgør følgende beløb:
leje ekskl. moms 1. maj 2013 – 30. september 2020
(kr. 937.500 : 12 måneder x 89 måneder)                           kr.   6.953.125
fradrag for lejeindtægter
fra isenkramforretningen, ekskl. moms
(kr./måned 30.000 x 89.000):                                      - kr. 2.670.000
i alt ekskl. moms:                                                kr. 4.283.125
i alt inkl. moms                                                  kr. 5.353.906
hertil kommer driftsudgifter for perioden
1. maj 2013 – 30. september 2020, jf.
budgetterne for 2011 i bilag 9.
ejerforening:               kr./år 30.522
kr./år 30.522: 12 måneder x 89 måneder:                           kr.     226.372
moms                                                              kr.      56.593
i alt inkl. moms                                                  kr. 5.636.871
det kan ikke ud fra de i sagen foreliggende oplysninger lægges til grund, at lejemålet vil
kunne genudlejes til en højere leje end kr. 360.000 + moms pr. år.
den negative kontraktsinteresse udgør følgende beløb:
forbedringer, ekskl. moms jf. ovenfor:                            kr.     752.000
                                                     - 10 -
       ejendomsmæglerudgifter, ekskl. moms, jf. bilag 15:            kr.     9.000
       udgifter til opdeling af lejemålet i to lejemål
       ekskl. moms, jf. bilag 16:                                    kr.   631.500
       i alt ekskl. moms:                                            kr. 1.392.000
       i alt inkl. moms:                                             kr. 1.740.625”
       kurator har i forbindelse med hovedforhandlingen oplyst, at den forventede dividende
i boet til simple krav efter konkurslovens § 97 udgør ca. 84,4 %.
forklaringer
               thomas fredborg nielsen har forklaret, at han er ansat som udviklingschef i
torvebyerne management og har været tilknyttet projektet omkring torvebyen i den cen-
trale del af køge siden 2008. de tidligere ejere af blegdammen havde samarbejdet
med amagerbanken i andre projekter. opførelsen af bygningen med det omhandlede leje-
mål blev påbegyndt i starten af 2009 og færdiggjort i september 2010 til afleveringsforretnin-
gen. lejemålet var det næststørste lejemål i bebyggelsen og det største butikslejemål i stue-
etagen. han deltog i drøftelser med amagerbanken om lejemålet, herunder om indretning
og lejekontrakten. det blev aftalt, at lejekontrakten skulle være uopsigelig i 10 år, fordi det
var et lidt aparte lejemål i forhold til de andre lejemål. detailbutikker efterspørger butiksfa-
cader ud mod torvet, og som det fremgår af tegningerne over lejemålet, så vendte vindues-
arealer i det pågældende lejemål væk fra torvet. personaleområdet i lejemålet var også pro-
jekteret meget større, end det ville være i en normal forretning. af særlig indretning i lejemå-
let var der et indvendigt vindfang. der var endvidere akustikdæmpende systemlofter, hvor
der i en detailbutik normalt er frit loft. i lejemålet var også indlagt adgang til et større niveau
for strømforbrug, telefon, it og antenne, hvor man i en detailbutik normalt kun har brug for
en telefon. airconditionanlægget var også særligt indlagt til lejemålet, ligesom der var støbt
betongulv til bankboksen. blegdammen forsøgte efter opsigelsen at få genudlejet lejemålet
og fik med bistand fra en ejendomsmægler udlejet det til damborg isenkram. det blev aftalt,
at såfremt lejemålet fortsatte i en længere periode, skulle der laves en del ændringer ved le-
jemålet. det indebar blandt andet, at vindfanget skulle fjernes, vinduer isættes og indvendige
                                                - 11 -
vægge fjernes. lejemålet er fortsat udlejet til damgård isenkram, men nu til 15.000 kr. pr.
måned uden betaling af fællesudgifterne til ejerforeningen torvebyen. blegdammen har haft
udgifter til annoncering og ejendomsmægler. problemerne med udlejningen skyldtes, at le-
jemålet var for stort og disponeret forkert til detailhandel, blandt andet på grund af placerin-
gen og omfanget af personaleafdelingen. derudover manglede lejemålet vinduesfacade. der
er generelt efterspørgsel på lejemål i torvebyen, men det omhandlede lejemål ville skulle
opdeles i flere lejemål af maksimum 200 kmv. hver for at kunne udlejes til en ordentlig hus-
leje. det vil være bekosteligt at opdele det. han ved ikke, om det var amagerbanken, der be-
stemte, hvor ydervæggene skulle stå, men mener, at indervæggenes placering blev bestemt
af amagerbanken. banken ville have en filial af denne størrelse, hvilket blev drøftet under
forhandlingerne. de særlige installationer i lejemålet ville formentlig kunne anvendes af en
anden bank eller andet liberalt erhverv, men lejemålet egner sig ikke til andet liberalt er-
hverv, fordi det ligger i stueetagen.
       anders nielsen har forklaret, at han er uddannet ingeniør og har været i byggebran-
chen i mange år. han er uafhængig konsulent og har været byggerådgiver for blegdammen
siden 2007. han blev tilknyttet projektet med det omhandlede lejemål, da aftalen mellem
blegdammen og amagerbanken var indgået. han var med i forløbet vedrørende indretnin-
gen af lejemålet, tidsplan og økonomi. amagerbanken havde en række krav til indretningen.
han har lavet opgørelsen over lejemålets ekstra indretninger. det særlige ved lejemålet var
blandt andet et vindfang med glassider, et ekstra toilet og en meget stor frokoststue, som og-
så kunne anvendes til møder. der var store omkostninger forbundet med frokoststuen, som
ikke kan anvendes til almindelig butik, da det er et stort lukket rum med kun en dør. der
skulle også konstrueres en konvektorgrav, hvor radiatorerne skulle placeres. der skulle laves
gulvbelægning og nedhængte lofter. der skulle endvidere etableres et stort køkken og særlig
belysning, hvilket lejere normalt selv installerer. der skulle installeres standard aircondition
med køling, hvor andre lejemål kun har udsugning, og etableres 13 gulvbokse, hvilke ikke er
normalt i en butik. da amagerbanken blev i tvivl om, hvorvidt banken ville flytte ind, lave-
de han en opgørelse over, hvad der kunne spares ved ikke at udføre visse af installationerne.
det var også ham, der prissatte de ekstra ydelser, som amagerbanken ønskede og selv skulle
betale. da han den 2. december 2010 bekræftede overfor finn christensen, at amagerbanken
                                                 - 12 -
ville få 218.200 kr. + moms retur, hvis arbejderne ikke blev færdiggjort, var det under forud-
sætning af, at amagerbanken fortsatte med at betale husleje. ydervæggenes placering blev
besluttet af blegdammen, og det er heller ikke normalt, at en lejer bestemmer, hvor yder-
væggene skal stå. han ved dog ikke, om amagerbanken har været inde over denne beslut-
ning. vindfanget ville ikke kunne anvendes til andre kontorlejemål, men alle de øvrige in-
stallationer ville kunne anvendes af banker og formentlig også af andre liberale erhverv.
       peter bang har forklaret, at han er bygningskonstruktør og har fungeret som byggesty-
rer for projektet i køge. han har efter anmodning fra blegdammen udarbejdet en opgørelse
over, hvad det ville koste at opdele lejemålet i to butikker.
parternes synspunkter
       blegdammen har til støtte for de nedlagte påstande overordnet gjort gældende, at det
omhandlede lejemål var specialindrettet efter amagerbankens behov. indretningen ske-
te efter lange drøftelser mellem amagerbanken og blegdammen, og blegdammen blev påført
en række udgifter til gennemførelse af specialindretningerne. disse udgifter er anerkendt af
boet, og det er netop på grund af disse udgifter, at lejeaftalen blev indgået med en klausul
om en 10-årig uopsigelighedsperiode. indretningen af lejemålet har ikke forøget lokalernes
brugsværdi, men tværtimod gjort det sværere at udleje trods væsentlige bestræbelser herpå.
i området er der generelt efterspørgsel efter lejemål, så årsagen til den manglende udlejning
skyldes ikke markedet.
       blegdammen har til støtte for påstand 1 særligt anført, at boet for at gøre det forkorte-
de varsel i konkurslovens § 61, stk. 1, gældende klart skulle have tilkendegivet, at boet ville
gøre brug af et forkortet varsel. i brevet af 22. februar 2011 fra kurator til blegdammen oply-
ste kurator kun, at boet ikke ønskede at indtræde i lejemålet, men meddelte ikke samtidig, at
opsigelsen skete med forkortet varsel. først ved kurators brev af 25. april 2012 blev det op-
lyst, at boet ville gøre brug af det forkortede varsel og samtidigt meddelt, at det var boets op-
fattelse, at et sædvanligt varsel for tilsvarende lejemål var på 3 måneder. det forkortede var-
sel kan derfor tidligst have virkning fra den 25. april 2012. for så vidt angår varslets længde,
må et opsigelsesvarsel på 12 måneder anses for sædvanligt for et lejemål som det omhandle-
                                                - 13 -
de, hvor lejekontrakten fra lejers side er uopsigelig i en 10-årig periode. såfremt skifteretten
ikke måtte finde, at et opsigelsesvarsel på 12 måneder er sædvanligt for lejemålet, må et op-
sigelsesvarsel på 12 måneder dog anses for rimeligt for det omhandlede lejemål. dette skyl-
des dels, at udlejer havde indrettet lejemålet specielt efter lejers behov, og dels at en ændring
af lejemålets indretning vil være nødvendig for at kunne genudleje det til en eller flere bu-
tikker uopsigeligt i 10 år.
       blegdammen har til støtte for påstand 2 særligt anført, at skifteretten i medfør af kon-
kurslovens § 61, stk. 3, skal tillægge blegdammen erstatning for det tab, som blegdammen er
blevet påført ved opsigelsen med det forkortede varsel. de investeringer, som blegdammen
havde foretaget for at specialindrette lejemålet efter amagerbankens ønsker, var investerin-
ger udover det sædvanlige. lejekontraktens uopsigelighedsperiode på 10 år var netop aftalt
som følge af de foretagne investeringer. herudover har blegdammen afholdt udgifter i for-
bindelse med genudlejningen af lejemålet, herunder udgifter til ejendomsmægler og mar-
kedsføring. blegdammen vil endvidere blive påført udgifter til ombygning af lejemålet fra
bank til butik og til opdeling lejemålet, som på grund af sin størrelse vil skulle opdeles i to le-
jemål for at sikre en vedvarende udlejning af det.
       boet har over for blegdammens påstand 1 gjort gældende, at boet har været berettiget
til at opsige lejemålet med sædvanligt eller rimeligt varsel, jf. konkurslovens § 61, stk. 1. det
er blegdammen, der skal løfte bevisbyrden for, at et sædvanligt eller rimeligt varsel oversti-
ger erhvervslejelovens udgangspunkt på tre måneder. denne bevisbyrde har blegdammen
ikke løftet, og det er således ikke godtgjort, at sædvanligt eller rimeligt varsel i denne sag er
længere end det legale varsel i erhvervslejeloven på tre måneder. boet har videre gjort gæl-
dende, at et sædvanligt eller rimeligt varsel i forhold til dette lejemål under ingen omstæn-
digheder kan overstige seks måneder. en fastsættelse af opsigelsesvarslet til 12 måneder med
henvisning til indretningen af lejemålet må også afvises, allerede fordi eventuelle specielle
indretninger til brug for amagerbanken klart har forhøjet lejemålets almindelige brugsvær-
di. eventuelle ekstraudgifter kan heller ikke tillægges betydning ved vurderingen af det
sædvanlige eller rimelige opsigelsesvarsel, jf. konkurslovens § 61, stk. 1. for så vidt angår
tidspunktet for, hvornår opsigelsesvarslet skal regnes fra, har boet principalt gjort gældende,
at opsigelsesvarslet skal regnes fra august 2010, hvor opsigelsen af lejemålet blev meddelt
                                               - 14 -
blegdammen, dog således, at det konkursregulerede varsel skal løbe fra afsigelsen af kon-
kursdekretet den 7. februar 2011. subsidiært har boet gjort gældende, at opsigelsen skal reg-
nes fra den 22. februar 2011, hvor kurator meddelte blegdammen, at boet ikke ønskede at
indtræde i lejeaftalen, og at lejemålet blev opsagt med sædvanligt eller rimeligt varsel i hen-
hold til konkurslovens § 61, stk. 1. det kan i den forbindelse ikke tillægges nogen betydning,
at konkursboet ikke på dette tidspunkt anførte, at lejemålet blev opsagt med tre måneders
varsel. det gøres i relation til opsigelsesvarslets længde gældende, at et sædvanligt eller ri-
meligt varsel, uanset om dette måtte være tre eller seks måneder, kan indeholdes i det indbe-
talte depositum og i den forudbetalte leje for marts 2011, der samlet udgør 683.625 kr. bleg-
dammen har således ikke noget krav imod boet.
       boet har over for blegdammens påstand 2 gjort gældende, at der ikke foreligger særli-
ge grunde, der berettiger blegdammen til erstatning i henhold til konkurslovens § 61, stk. 3,
som følge af det forkortede opsigelsesvarsel. konkurslovens § 61, stk. 3, giver efter sin ord-
lyd kun hjemmel til erstatning i tilfælde, hvor der er tale om "særlige grunde". adgangen til
erstatning er begrænset til undtagelsestilfælde. det kræves efter retspraksis, at der foreligger
helt særlige, konkrete grunde, før nedsættelsen til det rimelige eller sædvanlige varsel kan
anses for ubillig i et sådant omfang, at det skal føre til erstatning. sådanne særlige grunde
forligger ikke for nærværende lejemål. den generelle risiko for et lavere lejeniveau på tids-
punktet efter opsigelsen af et lejemål udgør en markedsrisiko, der påhviler udlejer, og kan
under ingen omstændigheder danne grundlag for erstatning efter konkurslovens § 61, stk. 3.
det er desuden fuldstændigt udokumenteret, at de indretninger, som blev foretaget i lejemå-
let, ikke har forøget lejemålets værdi. såfremt skifteretten vil tilkende blegdammen nogen
form for erstatning på baggrund af indretningen af lejemålet eller i øvrigt, må der i en sådan
erstatning under alle omstændigheder fradrages 218.200 kr. med tillæg af moms, som udgør
udgiften til de ufærdiggjorte arbejder i forbindelse med amagerbankens overtagelse af leje-
målet.
skifterettens afgørelse
                                                 - 15 -
       kurator meddelte ved brev af 22. februar 2011 blegdammen, at boet ikke ønskede at
overtage det omhandlede lejemål. af brevet fremgår også, at boet ikke ønskede at indtræde i
lejeaftalen, hvorfor den blev opsagt med det for boet kortest mulige varsel under henvisning
til konkurslovens § 61, stk. 1. boet havde hermed udtrykkeligt meddelt, at lejeaftalen blev
opsagt og samtidig klart tilkendegivet, at boet under henvisning til konkurslovens § 61, stk.
1, ville gøre brug af det for boet kortest mulige varsel. skifteretten lægger derfor til grund, at
lejeaftalen er opsagt pr. 22. februar 2011, og at det forkortede varsel, jf. konkurslovens § 61,
stk. 1, løber fra denne dato. den omstændighed, at boet ikke på dette tidspunkt oplyste, hvor
langt et sædvanligt eller rimeligt varsel efter boets opfattelse måtte være, kan ikke føre til et
andet resultat. henset til lejemålets størrelse, omfanget af indretningerne samt lejemålets be-
liggenhed finder skifteretten det ikke godtgjort, at et opsigelsesvarsel på seks måneder, som
kan indeholdes i det indbetalte depositum og den forudbetalte leje, ikke skulle være sædvan-
ligt eller rimeligt i et tilfælde som det foreliggende. boet frifindes derfor for blegdammens
påstand 1.
       for at få erstatning i medfør af konkurslovens § 61, stk. 3, er det en betingelse, at der
foreligger særlige grunde. sagens parter er enige om, at lejemålet blev indrettet efter ama-
gerbankens ønsker. efter bevisførelsen, herunder også thomas fredborg nielsens og anders
nielsens forklaringer, findes det imidlertid ikke godtgjort, at indretningerne forhindrer, at le-
jemålet kan lejes ud til andre, også lignende erhverv. selvom en af årsagerne til uopsigelig-
hedsperioden på 10 år i lejekontrakten var den, at omkostningerne for specialindretningen af
lejemålet skulle betales over lejen, er det heller ikke godtgjort, at der ikke ville have været til-
svarende udgifter, hvis der var blevet indgået en lejekontrakt med en anden lejer end ama-
gerbanken, eller at indretningen ikke kan have forøget lejemålets almindelige brugsværdi.
efter bevisførelsen finder skifteretten derfor ikke, at der foreligger sådanne særlige grunde,
som taler for, at der skal ydes erstatning efter konkurslovens § 61, stk. 3. boet frifindes derfor
for blegdammens påstand 2.
       med hensyn til sagsomkostninger forholdes som nedenfor bestemt. der er ved om-
kostningsfastsættelsen lagt vægt på sagens omfang, herunder sagens genstand og sagens
kompleksitet, og resultat.
                                       thi kendes for ret:
                                              - 16 -
      amagerbanken aktieselskab under konkurs v/ kurator boris frederiksen frifindes i det
hele.
      inden 14 dage betaler k/s blegdammen køge 150.000 kr. i sagsomkostninger til ama-
gerbanken aktieselskab under konkurs.
                                      jeanette melchior
                                           (sign.)
                                        ___ ___ ___
                             udskriftens rigtighed bekræftes
                                 sø- og handelsretten, den


text:
                             højesterets dom
                        afsagt onsdag den 5. september 2012
sag 30/2011
(2. afdeling)
forenede danske motorejere som mandatar for hans henrik eickstedt
(advokat lennart fogh)
mod
autohuset skjoldgaard a/s
(advokat michael clemmensen)
i tidligere instans er afsagt dom af vestre landsrets 9. afdeling den 15. december 2010.
i pådømmelsen har deltaget fem dommere: lene pagter kristensen, jytte scharling, marianne
højgaard pedersen, jens peter christensen og lars hjortnæs.
sagen er for højesteret behandlet sammen med højesterets sag nr. 31/2011 om køb af en
brugt bil af mærket bmw.
påstande
appellanten, forenede danske motorejere som mandatar for hans henrik eickstedt, har
gentaget sine påstande.
indstævnte, autohuset skjoldgaard a/s, har påstået stadfæstelse.
anbringender
forenede danske motorejere som mandatar for hans henrik eickstedt har supplerende anført,
at det må lægges til grund, at det i salgsannoncen for bilen var anført, at den var ”model år
2000”, selv om den var model år 1998. biler kan aldersbetegnes på tre forskellige måder:
                                                - 2 -
1)     årsmodellen, f.eks. ”model 2000”, eller ”2000 model”.
2)     produktionsdatoen.
3)     første registreringsdato.
årsmodellen løber typisk fra ca. august-september og et års tid frem. årsmodellen er udtryk
for, hvordan bilen ser ud, og hvilke tekniske egenskaber den har i modelperioden. en 2000-
model vil tidligst kunne sælges i de sidste måneder af 1999, og indtil lageret er tømt efter pro-
duktionens ophør.
produktionsdatoen er stort set altid entydig og angiver den dato, hvor fabrikanten har færdig-
produceret bilen, og hvor den er klar til at forlade fabrikken.
første registreringsdato er den dato, hvor bilen indregistreres og får nummerplader på. denne
dato er helt uafhængig af årsmodel og produktionsdatoen.
i en bilhandel vil der ofte være sammenfald mellem modelåret, produktionsåret og første re-
gistreringsår. men det forekommer også jævnligt, at der kun er sammenfald mellem produk-
tionsår og første registreringsår, nemlig i tilfælde, hvor en bil f.eks. er produceret i november
1999 og indregistreret i december 1999. bilen tilhører ”2000-kollektionen” og er, trods pro-
duktions- og registreringstidspunktet, en 2000-model.
som det er tilfældet i denne sag, kan det også ske, at der er sammenfald mellem modelåret og
produktionstidspunktet, men hvor bilen først indregistreres flere år senere. en sådan ”hengemt
model” eller ”hyldeveteran” kan opstå af mange årsager, f.eks. ved manglende efterspørgsel.
bilsælgere er efter skiltningsreglerne i bekendtgørelse nr. 10011 af 4. juli 1978 om skiltning
og annoncering med priser for motorkøretøjer m.v. forpligtet til at oplyse forbrugere om en
bils første registreringsår. hvis sådan oplysning skal have en reel betydning, skal oplysningen
være vejledende for forbrugeren, sådan at køberen ikke som i denne sag kommer til at sam-
menligne bilen med ikke-sammenlignelige biler.
købelovens § 76, stk. 1, nr. 1-3, om urigtige og vildledende oplysninger og om sælgerens
loyale oplysningspligt skal ses i sammenhæng med markedsføringslovens regler om vildle-
                                                 - 3 -
dende markedsføring, idet hensigten med købelovens regler har været at skabe et civilretligt
modstykke til markedsføringsreglerne.
kravene til de oplysninger, som en sælger skal give, er blevet udvidet som konsekvens af de
ændringer af købelovens regler om forbrugerkøb, der blev gennemført i 2002, hvor reglen om
køberens undersøgelsespligt blev ophævet. der må lægges vægt på, at det i dag er meget let-
tere end tidligere for en forhandler at skaffe oplysning om en bils produktionsår og ændringer
i modellerne fra år til år, og at der er tale om oplysninger, der klart kan have betydning for en
købers vurdering af forskellige tilbud.
skiltningsbekendtgørelsens krav om, at der skal gives oplysning om første indregistreringsår,
er ikke en udtømmende regulering i den forstand, at der så altid kun er pligt til at oplyse første
indregistreringsår.
den ukorrekte oplysning om ”model år 2000” udgør også en mangel, fordi bilen ikke svarer
til den betegnelse, hvorunder den er solgt, jf. købelovens § 76, stk. 1, nr. 1.
autohuset skjoldgaard a/s har supplerende anført, at det er uvist, hvad der stod i salgsannon-
cen, eftersom den ikke er fremlagt i sagen, men under alle omstændigheder er en eventuel
oplysning om ”model år 2000” blevet rettet før aftaleindgåelsen, idet der i slutsedlen alene var
angivet første indregistreringsår i overensstemmelse med branchekutymen på området.
oplysning om modelår har heller ikke haft nogen betydning for hans henrik eickstedts be-
dømmelse af bilen. han har ikke spurgt om de forhold, der var blevet ændret fra 1998 til
2000, og det er ikke sandsynliggjort, at han har lagt vægt herpå.
autohuset skjoldgaard har ikke handlet i strid med den loyale oplysningspligt ved ikke at
undersøge og oplyse om bilens produktionsår, som man ikke var bekendt med. man har fulgt
branchekutymen om alene at oplyse om første indregistreringsår, hvilket ikke er i strid med
præceptive lovregler. endvidere er det forbundet med vanskeligheder for en forhandler, der
ikke er autoriseret til at forhandle det pågældende bilmærke, at skaffe præcise oplysninger om
produktionsår og om ændringerne af de enkelte modeller fra år til år.
                                                - 4 -
hans henrik eickstedt har ikke tidligere gjort gældende, at han har krav på afslag, og det er
ikke godtgjort, at han har lidt noget tab. bilen havde ifølge skønsmandens besvarelse af
spørgsmål 6 den rigtige pris.
højesterets begrundelse og resultat
også for højesteret har det været et hovedspørgsmål, om autohuset skjoldgaard a/s har for-
sømt sin oplysningspligt efter købelovens § 76, stk. 1, nr. 3, ved ikke at oplyse hans henrik
eickstedt om, at den solgte bil var produceret i 1998, og at den pågældende honda-model var
blevet ændret på visse punkter (”faceliftet”) i 1999.
efter bekendtgørelsen om skiltning og annoncering med priser for motorkøretøjer m.v. skal en
bilforhandler bl.a. oplyse køberen om bilens mærke, model og første registreringsår, mens der
ikke er pligt til at oplyse om bilens produktionsår.
højesteret finder, at en forhandler, der er bekendt med, at produktionsåret ligger mere end et
år før første registreringsår, som udgangspunkt skal oplyse køberen herom, idet oplysningen
er egnet til at have betydning for køberens bedømmelse af bilen, jf. købelovens § 76, stk. 1,
nr. 3.
det er for højesteret ubestridt, at autohuset skjoldgaard på handelstidspunktet ikke var be-
kendt med, at den solgte bil var produceret i 1998 og ikke fuldt ud svarede til biler, der var
produceret efter, at modellen var blevet ”faceliftet” i 1999. det er endvidere ubestridt, at hans
henrik eickstedt ikke rejste spørgsmål herom før købet.
oplysninger om bilens produktionsår og senere ændringer af modellen var ifølge skønsman-
dens besvarelse af spørgsmål 5 ikke umiddelbart tilgængelige for autohuset skjoldgaard, der
ikke var autoriseret honda-forhandler.
herefter, og da der i øvrigt ikke foreligger oplysninger om særlige omstændigheder, som
burde have givet autohuset skjoldgaard mistanke om, at bilens produktionsår lå mere end et
år før første registreringsår, og at der var sket ændringer af modellen i 1999, tiltræder højeste-
ret, at autohuset skjoldgaard ikke har tilsidesat sin oplysningspligt efter købelovens § 76, stk.
1, nr. 3.
                                               - 5 -
hans henrik eickstedt rettede henvendelse til autohuset skjoldgaard om køb af den pågæl-
dende bil på grundlag af en salgsannonce for bilen på hjemmesiden bilbasen.dk. efter be-
visførelsen, herunder korrespondancen i forbindelse med hans henrik eickstedts reklamation,
lægger højesteret til grund, at det i salgsannoncen var anført, at bilen var ”model år 2000”.
denne betegnelse i annoncen var egnet til at give en forbruger forventning om, at bilen fuldt
ud svarede til biler, der var produceret tidligst i efteråret 1999. den pågældende honda cr-v
var produceret i 1998, og biler af denne model, som var produceret i 1999 og 2000, var
ændret på flere punkter som beskrevet i landsrettens dom. betegnelsen ”model år 2000” var
derfor urigtig eller vildledende, og bilen er herefter mangelfuld, idet der ikke er grundlag for
at antage, at oplysningen om, at bilen var ”model år 2000”, ikke har haft betydning for hans
henrik eickstedts bedømmelse af bilen, jf. købelovens § 76, stk. 1, nr. 2.
oplysningen i annoncen om, at bilen var ”model år 2000”, kan ikke anses for at være blevet
rettet inden aftaleindgåelsen ved, at bilens alder i slutsedlen alene blev angivet med første
indregistreringsår. hans henrik eickstedt er således ikke afskåret fra at påberåbe sig manglen
i medfør af købelovens § 76, stk. 2.
hans henrik eickstedt har efter det anførte krav på et passende afslag i købesummen, jf. kø-
belovens § 78, stk. 1, nr. 3. under hensyn til den betydelige usikkerhed om, hvilken værdifor-
ringelse manglen indebærer, jf. skønsmandens forklaring og besvarelse af spørgsmål 4 og 6,
fastsætter højesteret et passende afslag skønsmæssigt til 10.000 kr.
efter sagens udfald skal autohuset skjoldgaard til hans henrik eickstedt betale sagsomkost-
ninger for landsretten med 33.192 kr., hvoraf 15.000 kr. er til dækning af udgifter til advokat-
bistand, 17.442 kr. til dækning af gebyr, honorar og omkostninger til skønsmanden og 750 kr.
til delvis dækning af retsafgifter.
i sagsomkostninger for højesteret skal autohuset skjoldgaard til forenede danske motor-
ejere som mandatar for hans henrik eickstedt betale 750 kr. til delvis dækning af retsafgift. i
øvrigt skal ingen af parterne betale sagsomkostninger til den anden part, jf. retsplejelovens §
313, stk.1. højesteret har herved lagt vægt på, at der ikke er givet forenede danske motor-
                                            - 6 -
ejere som mandatar for hans henrik eickstedt medhold i det principale anbringende og alene
i en mindre del af det påståede beløb.
                                    thi kendes for ret:
autohuset skjoldgaard a/s skal betale 10.000 kr. til hans henrik eickstedt med procesrente
fra den 16. september 2008.
i sagsomkostninger for landsretten skal autohuset skjoldgaard a/s betale 33.192 kr. til hans
henrik eickstedt.
i sagsomkostninger for højesteret skal autohuset skjoldgaard a/s betale 750 kr. til forenede
danske motorejere som mandatar for hans henrik eickstedt.
de idømte beløb skal betales inden 14 dage efter denne højesteretsdoms afsigelse. sagsom-
kostningsbeløbene forrentes efter rentelovens § 8 a.

source: retspraksis

LICENSE:
Creative Commons Legal Code

CC0 1.0 Universal

type: caselaw

jurisdiction: Denkmark


text:
                             højesterets dom
                       afsagt onsdag den 24. september 2014
sag 341/2012
(1. afdeling)
a
og
b
(advokat eigil lego andersen for begge)
mod
advokatsamfundets erstatningsfond
(advokat martin lavesen)
i tidligere instans er afsagt dom af østre landsrets 16. afdeling den 15. oktober 2012.
i pådømmelsen har deltaget fem dommere: marianne højgaard pedersen, jon stokholm,
vibeke rønne, oliver talevski og lars apostoli.
påstande
appellanterne, a og b, har påstået, at indstævnte, advokatsamfundets erstatningsfond, skal
betale 1.327.179,73 kr. med procesrente fra sagens anlæg, subsidiært at erstatningsfondens
afgørelse af 15. maj 2008 ophæves, og sagen hjemvises til fornyet behandling ved advokat-
samfundets erstatningsfond.
advokatsamfundets erstatningsfond har påstået stadfæstelse.
anbringender
a og b har navnlig gjort gældende, at det under hensyn til de beføjelser og opgaver, som ad-
vokatsamfundet er tillagt i lovgivningen, er mest nærliggende at anse advokatsamfundet for
en offentlig myndighed, men at dette dog ikke er afgørende for resultatet. under alle omstæn-
                                                - 2 -
digheder må der nemlig stilles samme kvalitetskrav til erstatningsudvalgets afgørelser som til
offentlige myndigheders afgørelser. det følger af vedtægten for advokatsamfundet, som er
godkendt af justitsministeren ved en bekendtgørelse i medfør af retsplejelovens § 143. ende-
lighedsklausulen i vedtægtens § 48, stk. 5, er ulovhjemlet og ikke til hinder for domstolsprø-
velse af afslag på erstatningsanmodninger og betyder i hvert fald kun, at der skal udvises til-
bageholdenhed i prøvelsen af erstatningsudvalgets skøn.
i det foreliggende tilfælde har erstatningsudvalget givet afslag på as og bs anmodning om
erstatning for tabet som følge af advokat ds underslæb med henvisning til passivitetsreglen i
vedtægtens § 48, stk. 2, 2. pkt. om denne betingelse er overholdt, beror ikke på et skøn. det
er derimod et retsspørgsmål vedrørende afgørelsesgrundlaget, som kan prøves af domstolene,
uden at der er anledning til tilbageholdenhed i den forbindelse. det er dokumenteret, at ska-
desanmeldelsen til erstatningsfonden er sendt den 16. august 2001 – 8 dage efter at advoka-
tens underslæb blev opdaget – og at hverken a eller b ved sædvanlig agtpågivenhed burde
være blevet bekendt med dette forhold tidligere. erstatningsudvalgets antagelse om passivitet
og manglende overholdelse af fristen i § 48, stk. 2, er derfor forkert og har medført, at afslaget
på ansøgningen om erstatning hviler på et forkert grundlag og i virkeligheden slet ikke beror
på en skønsmæssig vurdering. det fremgår også af begrundelsen for afslaget.
hvis det lægges til grund, at fristen i § 48, stk. 2, er overholdt, ligger det efter erstatningsud-
valgets praksis fast, at der skal ydes fuld erstatning for tabet som følge af advokatens under-
slæb i en situation som den foreliggende. passivitetsbetragtninger kan således ikke på ny ind-
drages i skønnet over, om der skal gives erstatning. da parterne er enige om den beløbsmæs-
sige opgørelse af tabet, bør a og b få medhold i deres principale påstand. subsidiært må sa-
gen hjemvises med henblik på, at der gives erstatningsudvalget mulighed for at træffe afgø-
relse i sagen på et korrekt grundlag.
advokatsamfundets erstatningsfond har navnlig gjort gældende, at advokatsamfundet, her-
under erstatningsfonden, ikke er en offentlig myndighed. erstatningsfonden er ikke en fond i
fondslovens forstand, men blot en hensat kapital i advokatsamfundet, som advokatrådet –
via erstatningsudvalget – råder over efter reglerne i sin vedtægt. det er således alene vedtæg-
ten og ikke tillige de almindelige forvaltningsretlige regler, som advokatsamfundet, herunder
erstatningsudvalget, er bundet af.
                                                 - 3 -
det følger af reglerne i vedtægten, at erstatningsudvalget er berettiget – men ikke forpligtet –
til at udbetale erstatning efter en skønsmæssig vurdering til skadelidte, der har været udsat for
en advokats underslæb. skadelidte har således ikke retskrav på erstatning, men mulighed for
at opnå godtgørelse for tab per kulance. hertil kommer, at det udtrykkeligt følger af vedtæg-
ten, at erstatningsudvalgets afgørelse er endelig og ikke kan indbringes for domstolene. det
indebærer, at der ikke er hjemmel til tilsidesættelse af det frie skøn, som erstatningsudvalgets
afgørelse beror på.
skadelidtes passivitet kan lovligt inddrages i skønnet over rimeligheden af en erstatning, og
erstatningsudvalget har således med rette lagt vægt på, at a og b ikke har udvist sædvanlig
agtpågivenhed i forbindelse med advokat ds behandling af dødsboet, og at anmeldelsen om
tab som følge af advokatens underslæb derfor først blev indgivet flere år efter, at disse forhold
havde fundet sted – og efter udløbet af det præklusive proklama i advokatens dødsbo.
hvis der gælder en lighedsgrundsætning for erstatningsudvalgets afgørelser, er afslaget ikke i
strid med denne. afslaget er i overensstemmelse med erstatningsudvalgets afgørelser i en
række andre sager om tab som følge af advokaters underslæb.
supplerende sagsfremstilling
der er for højesteret fremlagt yderligere korrespondance mellem advokat d, a og b, herun-
der fra perioden 1994 – 1997. det fremgår af korrespondancen, at advokat d løbende har
holdt sine klienter orienteret om forløbet af dødsbobehandlingen i danmark og frankrig og
om tilbagekøbssummen vedrørende den af afdøde c oprettede livsforsikring, der blev indsat
på en konto i danske banks afdeling i luxembourg.
af et brev af 17. april 1996 fra advokat d til a fremgår bl.a.:
        ”angående livsforsikringen i luxembourg har jeg kunnet hæve ca. 700.000 dkk til
        dækning af udgifter vedrørende boet.
        jeg har af disse penge registreret som salær til mig selv en væsentlig del og resten som
        udlæg, da det vil være betænkeligt at have penge stående i boets navn. jeg mener som
        tidligere sagt også, at boudgifterne i væsentlig grad må tages fra forsikringen, der ellers
        var fastlåst.
                                               - 4 -
       for en ordens skyld vil jeg nok på et eller andet tidspunkt bede dem bekræfte, at de
       ikke har indvendinger mod fremgangsmåden, idet jeg tilføjer, at når vi en gang er fær-
       dige med boet, må vi så gøre op, hvad jeg rent faktisk skal have for mit arbejde…”
i perioden fra marts 1997 til januar 1998 sendte advokat d en række breve til a og b om bl.a.
arveanmeldelsen i det franske bo, om overdragelsen af en anpart i boets lejlighed i frankrig
og om en anden ejendom i frankrig, som i længere tid forgæves var forsøgt solgt via ejen-
domsmægler, og som a havde fremsat tilbud om at købe.
af et brev af 3. februar 1998 fra advokat d til b fremgår bl.a.:
       ”i anledning af din forespørgsel for nogle dage siden vedrørende status i boet efter din
       fader, skal jeg hermed give følgende informationer:
       frankrig
       boets afslutning beror på oprettelse af to notardokumenter, der konstaterer overdragel-
       sen af henholdsvis lejligheden i le manet (den halvdel din fader ejede) og tårnet til din
       broder…
       notaren kan formentlig først færdiggøre sit arbejde, når han har fået kopi af …
       danmark
       som det er fremgået af tidligere korrespondance, har der i efteråret været en diskussion
       med den vikarierende dommerfuldmægtig, om boet skulle sluttes på daværende tids-
       punkt, eller om man kunne afvente udviklingen vedrørende ”kålmarken” frem til april i
       år…
       luxembourg
       da den tegnede forsikring først og fremmest skulle garantere indfrielse af de lån, som
       din fader også hæftede for og dækning af boudgifter, er det klart, at der bliver tale om et
       mindre udbetalingsbeløb til din broder og dig, end hvad der i sin tid må have været
       nævnt.
       en endelig beregning kan dog først laves, når jeg har set, hvad der tabes på kålmarks-
       projektet og slutafregning fra den franske notar foreligger…”
i april og maj 1998 var der yderligere korrespondance mellem advokat d, a og b. korre-
spondancen omhandlede navnlig bestræbelser på at overdrage nogle af boets aktiver til a,
herunder boets anparter i et dansk selskab og en båd, ligesom der var drøftelser om, hvorvidt
aktiverne hørte til det danske eller det franske bo. ved brev af 22. oktober 1998 fra advokat d
til a orienterede advokaten bl.a. om, at han havde meldt det danske bo klar til afslutning i
skifteretten, og at han forventede, at boet kunne være færdigt i dette år.
                                               - 5 -
af et brev af 21. maj 1999 fra advokat d til b fremgår følgende:
       ”boet efter fhv. luftkaptajn c
       det danske bo
       dette er nu klart til afsluttende møde, hvorefter et regnskab kan udfærdiges.
       der kan desværre ikke forventes noget udbytte til arvingerne, idet der var en gæld ved-
       rørende andelen af grundstykket i dragør, og denne ikke kunne sælges til en pris, der
       kunne dække gælden, efter at det politiske flertal i dragør kommune havde sat sig imod
       en anvendelse af grunden til bebyggelse.
       det franske bo
       jeg har den 26. marts i paris haft et møde med den franske notar angående udfærdigelse
       af en endelig boopgørelse. der mangler en afslutning af handlen vedrørende boets halv-
       part af lejligheden... notaren er netop blevet rykket for de nødvendige papirer.
       luxembourg
       der er som bekendt her tale om en forsikringsdækning, der skulle udbetales en tid efter
       dødsfaldet løbende til de begunstigede efter fradrag af boets gæld og de ved bobehand-
       lingen påløbne udgifter.
        da vi endnu mangler slutopgørelsen fra den franske notar kan de beløb, der tilkommer
       de begunstigede endnu ikke fastslås.
       løsøre
       din bror har meddelt mig, at du og han er nået til enighed om værdiansættelserne på
       saab’en og husky dane’en, således at disse værdier ikke behøver at indgå i de endelige
       boopgørelser. der henvises i øvrigt til tidligere skrivelser herom.”
ved et brev af 27. august 1999 anmodede advokat d a om at fremskaffe kopi af salgsdoku-
mentet vedrørende as køb af en halvpart af lejligheden i frankrig til brug for den franske no-
tar.
i et brev af 21. juni 2000 fra advokat d til b er der bl.a. anført følgende om status vedrørende
de forskellige boer:
       ”hermed skal jeg orientere om status i boet efter din fader.
                                                 - 6 -
       det danske bo er ved at være færdigt. der afholdes afsluttende skiftesamling i boet den
       5. juli, hvor man konstaterer, at denne del af boet er insolvent…
       vedrørende det franske bo afventer jeg en meddelelse fra registreringsmyndigheden i
       nice om, at adkomstforholdene er bragt i overensstemmelse med aftalen, hvorefter a
       overtager halvdelen af lejligheden, som tilhørte din fader og tårnet.
       der er imidlertid opstået et problem, idet din faders kone synes hun er blevet forfordelt.
       jeg mener, hun har fået det, hun har ret til efter fransk lov, og at der ikke nu kan ændres
       på dette. githas advokat og jeg skal have et møde om sagen på mandag.
       vi kan ikke gøre boet færdig, førend dette spørgsmål er løst, men jeg håber da, vi når et
       godt stykke vej nu på mandag, inden advokat kornum tager på ferie.
       det bliver næppe førend i august/september, vi kan få sagen afsluttet.”
det seneste brev fra advokat d, der er fremlagt i sagen, er et brev af 30. oktober 2000 til a
med følgende indhold:
       ”angående boet efter deres fader kan jeg oplyse, at fru e har frafaldet yderligere indsi-
       gelser vedrørende boopgørelsen efter at jeg fra en uafhængig fransk advokat havde ind-
       hentet en udtalelse, der fastslog at boet var blevet korrekt opgjort.
       vi mangler så blot at få de til retten i nice indleverede dokumenter retur uden påtegning
       om indsigelser.
       dokumenterne blev indleveret den 20. marts, og det blev i sin tid sagt, at det nok ville
       være klart til sommerferien.
       jeg har spurgt om man ikke kan rykke sådan et offentligt kontor, men efter notaren kan
       man ikke tillade sig at rykke noget så ophøjet som et tinglysningskontor, så vi må af-
       vente sagens gang dernede; men da jeg forstår, at tinglysningskontoret er kommet så
       langt, at man godkender deres adkomst til boets halvdel, er det reelle problem vel af
       behersket omfang.
       som jeg nævnte i telefonen er notar lefevre endnu ikke raskmeldt, hvorfor boets sag er
       overgået til en anden notar, frédéric vincent. mit foreløbige indtryk er, at vi ikke har
       grund til at beklage denne ændring.”
af korrespondance fra april 2001 mellem advokaten for cs enke og advokaten, der behand-
lede ds dødsbo, fremgår det, at behandlingen af det franske dødsbo efter c endnu ikke var
afsluttet på dette tidspunkt.
                                                - 7 -
supplerende om retsgrundlaget
da sagen første gang blev afgjort i 2003, gjaldt det danske advokatsamfunds vedtægt af 27.
maj 1983 med senere ændringer som bekendtgjort ved bekendtgørelse nr. 721 af 26. august
2002 om godkendelse af ændringer i vedtægt for det danske advokatsamfund. i vedtægtens
afsnit f om erstatningsfonden hedder det bl.a.:
       ”§ 45
       stk. 1. fondens navn er det danske advokatsamfunds erstatningsfond.
       stk. 2. fonden består af en a-afdeling og en b-afdeling, der har fælles regnskab.
       …
       § 48
       stk. 1. der nedsættes et udvalg – erstatningsudvalget – bestående af 5 advokater udpe-
       get af advokatrådet til at afgøre om og i hvilke tilfælde og med hvilke beløb, erstatning
       skal ydes…
       stk. 2. anmodning om erstatning af advokatsamfundets erstatningsfond fremsættes
       skriftligt over for advokatsamfundets sekretariat, bilagt fornøden dokumentation. an-
       modningen må indgives senest 6 måneder efter det tidspunkt, da skadelidte blev eller
       ved sædvanlig agtpågivenhed burde være blevet bekendt med det tab, der påstås at være
       lidt.
       ….
       stk. 5. erstatningsudvalget afgør endeligt, om der skal ydes erstatning af fonden, og
       spørgsmål herom kan ikke indbringes for domstolene.
       …
       § 51
       a-afdelingen
       stk. 1. a-afdelingens formål er at sætte advokatsamfundet i stand til efter frit skøn at
       yde erstatning til hel eller delvis dækning af tab, som en advokats klient har lidt ved, at
       advokaten eller dennes personale uretmæssigt har forbrugt midler, der var advokaten
       betroet i dennes egenskab af advokat.
       …
       stk. 3. som vejledende for afgørelse af spørgsmålet om, hvorvidt tabet bør erstattes og i
       bekræftende fald i hvilket omfang, fremhæves følgende momenter: arten af de betroede
       midler og omstændighederne ved midlernes overgivelse til advokaten, det af klienten
       derefter udviste forhold, beskaffenheden af klientens mellemværende i øvrigt med advo-
       katen, herunder eventuelt slægtskabs-, svogerskabs- eller venskabsforhold, samt skade-
       lidtes alder, stilling og økonomiske forhold.”
først i 2006 blev en bestemmelse om garantistillelse for tab som følge af advokatens under-
slæb (§ 44 a) indsat i vedtægten, jf. bekendtgørelse nr. 1064 af 26. oktober 2006 om godken-
delse af ændringer i vedtægt for det danske advokatsamfund. det var også ved ændringen i
2006, at opdelingen af erstatningsfonden i en a-afdeling (om tab som følge af underslæb) og
en b-afdeling (om tab som følge af fejl) blev ophævet.
                                                 - 8 -
højesterets begrundelse og resultat
sagen angår, om det var berettiget, at a og b fik afslag på deres anmodning om udbetaling af
erstatning fra det danske advokatsamfunds erstatningsfond. der er tale om erstatning for tab
som følge af underslæb begået af advokat d i forbindelse med advokatens behandling af
dødsboet efter as og bs far, og der er enighed om, at tabet udgør 1.327.179,73 kr.
erstatningsudvalget, som advokatsamfundet har nedsat til at træffe afgørelse om erstatning
fra erstatningsfonden, har givet afslag på anmodningen om erstatning den 14. februar 2003,
den 21. april 2005, den 8. december 2006 og senest den 15. maj 2008.
fire dommere – jon stokholm, vibeke rønne, oliver talevski og lars apostoli – udtaler
herefter:
erstatningsfonden har efter advokatsamfundets vedtægt bl.a. til formål at sætte advokatsam-
fundet i stand til efter et frit skøn at yde erstatning til hel eller delvis dækning af tab, som en
advokats klient har lidt ved, at advokaten eller dennes personale har begået underslæb. i ved-
tægten er der fastsat vejledende momenter for afgørelsen af, om og i givet fald i hvilket om-
fang tabet bør erstattes. som vejledende momenter er bl.a. fremhævet arten af og omstændig-
hederne ved tabet, det af skadelidte udviste forhold samt beskaffenheden af klientforholdet.
der henvises i det hele til 2002-vedtægtens § 51, stk. 1, og stk. 3, og til 2006-vedtægtens § 45,
stk. 2, og § 51, stk. 3.
det fremgår af dagældende vedtægts § 48, stk. 2 (såvel 2002-vedtægten som 2006-vedtæg-
ten), at anmodning om erstatning skal indgives ”senest 6 måneder efter det tidspunkt, da ska-
delidte blev eller ved sædvanlig agtpågivenhed burde være blevet bekendt med det tab, der
påstås at være lidt”.
erstatningsfonden er ikke en selvstændig juridisk person (fond), men en hensat kapital i ad-
vokatsamfundet, og erstatningsudvalget må anses for en del af advokatsamfundet. det er
forudsat i forarbejderne til retsplejeloven, at advokatsamfundet ikke hører til den offentlige
forvaltning, hvilket indebærer, at offentlighedsloven og forvaltningsloven ikke gælder for
advokatsamfundet. uanset dette forhold finder vi, at det følger af de opgaver, advokatsam-
fundet skal varetage efter retsplejeloven, således som det er beskrevet af landsretten, og af
                                                 - 9 -
advokatsamfundets vedtægt, at erstatningsudvalget skal overholde grundlæggende principper
om saglighed mv. det forhold, at afgørelsen om erstatning efter vedtægten beror på et frit
skøn, kan ikke føre til et andet resultat.
efter vores opfattelse kan domstolene ved prøvelse af erstatningsudvalgets realitetsafgørelse
om erstatning (2002-vedtægtens § 51, stk. 1 og stk. 3, og 2006-vedtægtens § 45, stk. 2, og §
51, stk. 3) bl.a. tage stilling til, om afgørelsen er baseret på usaglige hensyn. det bemærkes
herved, at passivitet fra skadelidtes side vil kunne være et sagligt hensyn. vi finder endvidere,
at domstolene i overensstemmelse med sædvanlige prøvelsesprincipper på grundlag af de til-
vejebragte oplysninger kan prøve, om det er med rette, at erstatningsudvalget har fundet, at
fristen på 6 måneder efter § 48, stk. 2, ikke er overholdt. dette skyldes, at afgørelsen om fri-
stens begyndelsestidspunkt ikke beror på et skøn, men på fastlæggelse af faktum og en sæd-
vanlig uagtsomhedsvurdering. det kan ikke føre til en anden vurdering, at erstatningsudval-
get efter vedtægten endeligt afgør, om ”der skal ydes erstatning af fonden”, og at ”spørgsmål
herom ikke kan indbringes for domstolene” (§ 48, stk. 5, i 2002-vedtægten og 2006-vedtæg-
ten). det bemærkes herved, at den nævnte vedtægtsbestemmelse om afskæring af domstols-
prøvelse efter sin ordlyd og sammenhæng samt sit formål efter vores opfattelse under alle
omstændigheder må forstås således, at den ikke tilsigter at afskære domstolsprøvelse af
erstatningsudvalgets afgørelser om, hvorvidt fristen på 6 måneder efter § 48, stk. 2, er over-
holdt.
erstatningsudvalget har ved sine afgørelser, herunder den seneste afgørelse af 15. maj 2008,
ikke anset fristen på 6 måneder i henhold til den dagældende vedtægts § 48, stk. 2, for over-
holdt. ved afgørelsen af 15. maj 2008 meddelte erstatningsudvalget således, at man fastholdt
sin seneste afvisning af sagen, som skete ved afgørelsen af 8. december 2006. af begrundel-
sen for afgørelsen af 8. december 2006 fremgår det, at man har anset anmodningen om erstat-
ning for at være indgivet efter udløbet af fristen på 6 måneder i § 48, stk. 2, i den dagældende
vedtægt. erstatningsudvalget har således lagt til grund, at a og b ved sædvanlig agtpågiven-
hed burde være blevet bekendt med tabet som følge af advokatens underslæb mere end 6 må-
neder, før anmodningen om erstatning blev indgivet den 16. august 2001. erstatningsudvalget
har i afgørelsen henvist til as og bs passivitet i form af manglende kontrol med oplysnin-
gerne vedrørende bankkontoen i luxembourg, hvorfra advokaten havde overført midler til sig
selv i perioden fra 1995-1997.
                                                 - 10 -
efter bevisførelsen, herunder den fremlagte korrespondance og as forklaring om forløbet,
finder vi, at a og b ikke før mødet den 8. august 2001 burde have opdaget advokat ds under-
slæb. vi finder således, at de ikke havde anledning til at mene, at bobehandlingen, der var
kompliceret, havde trukket unødigt ud, eller at uregelmæssigheder havde fundet sted i forbin-
delse med bobehandlingen. de havde heller ikke anledning til at bede deres advokat om op-
lysninger om saldoen på kontoen vedrørende indeståendet efter boets tilbagekøb af livsforsik-
ringen i luxembourg. vi har herved lagt vægt på sammenhængen mellem afregningen af pro-
venuet fra livsforsikringen og afslutningen af det franske dødsbo. bobehandlingen i frankrig
var endnu ikke afsluttet ved advokat ds død den 30. december 2000, og advokatens død gav
heller ikke i sig selv anledning til mistanke om underslæb.
da anmeldelsen til erstatningsfonden blev foretaget den 16. august 2001, har erstatningsud-
valget således ikke været berettiget til at anse fristen på 6 måneder i den dagældende vedtægts
§ 48, stk. 2, for overskredet. vi finder herefter, at erstatningsudvalgets afslag af 15. maj 2008
hviler på et forkert grundlag, og vi kan ikke se bort fra, at dette har været af væsentlig betyd-
ning for afslaget. afgørelsen af 15. maj 2008 skal derfor ophæves.
kompetencen til at træffe bestemmelse om udbetaling af erstatning hører under erstatnings-
udvalget, der som udgangspunkt bør have mulighed for at vurdere, om der er grundlag for at
yde erstatning til a og b. vi har ikke grundlag for at fravige dette udgangspunkt, og vi finder
derfor, at deres principale påstand om betaling af erstatning ikke kan tages til følge, men at
sagen skal hjemvises til fornyet behandling.
efter det anførte stemmer vi for at tage as og bs subsidiære påstand til følge, hvorefter afgø-
relsen af 15. maj 2008 ophæves, og sagen hjemvises til fornyet behandling i advokatsamfun-
dets erstatningsfond.
dommer marianne højgaard pedersen udtaler:
som anført af landsretten har erstatningsfonden efter vedtægten til formål at sætte advokat-
rådet i stand til efter et frit skøn at yde erstatning til hel eller delvis dækning af tab, som ikke
er dækket på anden måde, herunder af advokatens ansvarsforsikring. erstatningsfondens virke
                                                - 11 -
er reguleret i vedtægtens afsnit f, og det fremgår bl.a. heraf, at erstatningsudvalget endeligt
afgør, om der skal ydes erstatning af fonden, og spørgsmål herom kan ikke indbringes for
domstolene. som fastslået af landsretten ved kendelse af 30. maj 2011 er endelighedsbestem-
melsen ikke til hinder for, at der kan anlægges sag til prøvelse af fondens afgørelser.
domstolenes prøvelsesadgang i forhold til endelighedsbestemmelser ved flygtningenævnets
afgørelser er fastlagt i højesteretspraksis, f.eks. i dom af 26. januar 2001, gengivet i ufr
2001.861. jeg finder, at der må gælde den samme adgang til prøvelse i forhold til erstatnings-
fondens afgørelser med det forbehold, at erstatningsfonden ikke er en offentlig myndighed.
retsspørgsmål, herunder om vedtægten er overholdt, og ulovlig skønsudøvelse kan prøves.
der er i vedtægten to bestemmelser, der giver en vis regulering af erstatningsfondens virk-
somhed. det fremgår dels, at anmodningen skal indgives senest 6 måneder efter det tidspunkt,
da skadelidte ved sædvanlig agtpågivenhed blev eller burde være blevet bekendt med tabet,
dels er der fremhævet en række vejledende momenter til brug for afgørelsen af, om et tab bør
erstattes, og i bekræftende fald med hvilket beløb.
erstatningsfonden har ved fire afgørelser afvist at yde erstatning. i den første afgørelse fra
2003 begrundede fonden afvisningen særligt med, at der var gået en meget lang periode, uden
at der blev iværksat tiltag til en endelig afklaring, ligesom der manglede dokumentation. i
2005 fastholdt fonden denne afvisning og henviste dels til, at der var udvist betydelig passi-
vitet, dels for sen anmeldelse i fonden. i 2006 blev der givet afslag på revurdering med den
begrundelse, at der var udvist passivitet i form af manglende kontrol. dette byggede på en
vurdering af de dengang foreliggende faktiske oplysninger, hvorefter skadelidte ikke havde
modtaget nogen opgørelser eller konkrete informationer om kontoen i luxemburg, og at tele-
fonisk kontakt af generel karakter ikke opfyldte kravet om kontrol. der blev endvidere henvist
til vedtægtens bestemmelse om 6 måneders fristen for anmeldelse, og anmeldelsen blev afvist
som for sent indgivet. ved fondens seneste afgørelse af 15. maj 2008 fastholdt fonden sin se-
neste afvisning. erstatningsfonden henviste til, at fonden først og fremmest så sig forpligtet til
at vurdere de anmeldte sager ud fra de relevante vedtægtsbestemmelser og fastholdt relevan-
sen af den udviste passivitet.
                                              - 12 -
efter min opfattelse fremgår det af afgørelserne, at der såvel i det første afslag på erstatning
som i de senere afslag på revurdering og genoptagelse indgår en bedømmelse af, at der var
udvist passivitet baseret på de faktiske oplysninger, der blev indhentet af sekretariatet og fo-
relagt erstatningsudvalget. der er efter min opfattelse ikke meddelt et formelt fristafslag uden
prøvelse af, om der materielt set var udvist passivitet. jeg finder som nævnt, at domstolene
kan tilsidesætte fondens vurdering heraf, hvis der er tale om et retsspørgsmål, hvis vedtægten
ikke er overholdt, eller hvis der er foretaget ulovlig skønsudøvelse. noget sådant er der efter
min opfattelse ikke tale om, da passivitet er et kriterium, som fonden i sit frie skøn over, om
der bør ydes erstatning, lovligt kan lægge vægt på.
erstatningsfondens afgørelser i perioden 2003-2008 er baseret på de faktiske oplysninger,
som blev søgt tilvejebragt af udvalgets sekretariat, og a og b var under hele forløbet repræ-
senteret af advokat. efter sagens afgørelse i landsretten i 2012 har de for højesteret fremlagt
en række dokumenter, der belyser kontakten mellem dem og deres advokat. om disse nye
oplysninger nu kan begrunde en anden vurdering, må efter min opfattelse bedømmes under en
sag ved erstatningsfonden, hvor der anmodes om genoptagelse, og ikke under denne sag, som
vedrører prøvelse af erstatningsfondens afgørelser i 2003-2008.
jeg stemmer herefter for at stadfæste landsrettens dom.
der træffes afgørelse efter stemmeflertallet, således at as og bs subsidiære påstand tages til
følge.
efter sagens udfald og omfang skal advokatsamfundets erstatningsfond til a og b betale
sagsomkostninger for landsret og højesteret med i alt 320.765 kr. heraf udgør 200.000 kr.
dækning af advokatudgifter, 80.400 kr. dækning af retsafgift beregnet i forhold til det faktiske
tab på 1.327.179,73 kr. og 40.365 kr. dækning af udgifterne til fransk advokat.
                                      thi kendes for ret:
advokatsamfundets erstatningsfonds afgørelse af 15. maj 2008 ophæves, og sagen hjemvises
til fornyet behandling ved advokatsamfundets erstatningsfond.
                                           - 13 -
i sagsomkostninger for landsret og højesteret skal advokatsamfundets erstatningsfond inden
14 dage efter denne højesteretsdoms afsigelse betale i alt 320.765 kr. til a og b. beløbet for-
rentes efter rentelovens § 8 a.


text:
                                              dom
afsagt den 28. april 2015 af vestre landsrets 13. afdeling (dommerne karen foldager,
elisabeth mejnertz og anette fogh (kst.) med domsmænd) i ankesag
v.l. s–2679–14
anklagemyndigheden
mod
t
født den … 1975
(advokat bjarne e. bødtker, skjern)
retten i holstebro har den 9. december 2014 afsagt dom i 1. instans (rettens nr. 7-2159/2014).
sagen blev behandlet under medvirken af nævninger.
påstande
tiltalte t har påstået formildelse, navnlig således at han idømmes almindelig fængselsstraf i
stedet for forvaring.
anklagemyndigheden har påstået stadfæstelse.
supplerende oplysninger
i forbindelse med ankesagen har retslægerådet afgivet en supplerende erklæring af 23. marts
2015, som lyder således:
[med sagens tilbagesendelse skal retslægerådet bemærke, at det forhold, at t blev fritaget for
voldtægt – men i det samme forhold i stedet fundet skyldig i anden form for seksualkrimina-
litet – ikke giver rådet anledning til at ændre rådets udtalelse af 16.07.14, hvorved blandt an-
                                                 - 2 -
det skal bemærkes, at rådets sanktionsforslag bygger på en kombination af en sigtedes per-
sonlighedsmæssige egenart, herunder risikoen for recidiv til ligeartet kriminalitet, den tidli-
gere pådømte kriminalitet og karakter og omfang af den aktuelle kriminalitet].
landsrettens begrundelse og resultat
tiltalte har, jf. forhold 3, gennem en lang periode via kontakt på nettet og telefon opbygget en
fortrolig og tillidsfuld relation til den 13-årige sårbare pige. som optakt til mødet har tiltalte,
der er meget ældre end pigen, lagt op til, at de skulle mødes og have seksuelt samvær, og han
har manipuleret pigen til at indvillige i at mødes. under disse omstændigheder og henset til
forløbet af og omstændighederne ved det forholdsvis langvarige møde, hvorunder tiltalte flere
gange udsatte pigen for andet seksuelt forhold end samleje, herunder af en i forhold til pigens
alder avanceret karakter, og forsøg på samleje, tiltrædes det, at de forhold, tiltalte er fundet
skyldig i, udgør en alvorlig seksualforbrydelse, jf. straffelovens § 70, stk. 2, nr. 1.
af de grunde, som byretten har anført, tiltrædes det også efter bevisførelsen for landsretten,
herunder den supplerende erklæring af 23. marts 2015 fra retslægerådet, at de øvrige betin-
gelser for at idømme forvaring i straffelovens § 70, stk. 2, nr. 2 og nr. 3, tillige er opfyldt.
landsretten tiltræder herefter, at tiltalte er idømt forvaring som sket, og at den ved dom af 10.
september 2014 fastsatte straf på fængsel i 30 dage bortfalder, jf. straffelovens § 89, jf. § 88,
stk. 4.
landsretten stadfæster derfor dommen.
tiltalte har fortsat været frihedsberøvet under anken.
                                     t h i k e n d e s f o r r e t:
byrettens dom stadfæstes.
tiltalte skal betale sagens omkostninger for landsretten.
                                            - 3 -
godtgørelserne skal betales inden 14 dage.