text:
                             højesterets dom
                            afsagt onsdag den 1. juni 2011
sag 299/2008
(1. afdeling)
a
(selv)
mod
patientskadeankenævnet
(kammeradvokaten ved advokat mikkel holm nielsen)
i tidligere instans er afsagt dom af østre landsrets 7. afdeling den 26. juni 2008.
i pådømmelsen har deltaget fem dommere: børge dahl, lene pagter kristensen, jytte
scharling, vibeke rønne og lars hjortnæs.
påstande
appellanten, a, har nedlagt påstand om, at indstævnte, patientskadeankenævnet, skal aner-
kende, at han med overvejende sandsynlighed som følge af manglende behandling på ringe
sygehus i perioden 1995-2002 er blevet påført en skade, der berettiger til erstatning i medfør
af den dagældende patientforsikringslov.
patientskadeankenævnet har påstået frifindelse.
anbringender
a har for højesteret navnlig anført, at han ikke som antaget af landsretten har en grundlidelse.
ringe sygehus har ikke udvist tilstrækkelig agtpågivenhed med hensyn til hans oplysninger
om fysiske følger i ryggen af et styrt på cykel, som han var udsat for i 1995, og som medførte
skade på hans ryg. manglende diagnosticering og behandling i perioden 1995-2002 er med
overvejende sandsynlighed årsag til hans ryggener, og der er derfor tale om en erstatningsbe-
rettigende patientskade.
                                               - 2 -
patientskadeankenævnet har heroverfor anført, at det er godtgjort ved undersøgelser i 1987 og
1995, at a har en grundlidelse i form af degenerative forandringer i ryggen. der er ikke påvist
virkninger i hans ryg af styrtet på cykel i 1995, og det er ikke godtgjort, at han med overve-
jende sandsynlighed er blevet påført en fysisk skade på grund af manglende diagnosticering
og behandling på ringe sygehus i perioden 1995-2002.
supplerende sagsfremstilling
for højesteret er der fremlagt yderligere bilag, og a har forevist billeder fra mr-scanninger
af hans ryg.
til belysning af sin nuværende helbredstilstand har a fremlagt en erklæring af 6. maj 2011 fra
jørgen vallø, thava aabenraa, sygehus sønderjylland, vedrørende resultatet af en mr-scan-
ning. i erklæringen hedder det bl.a.:
      ”06.05.11
      mr-skanning af columna thoracolumbalis:
      undersøgelsen viser, at der foreligger dehydrering af 3. og 4. lumbale discus, hvor 4.
      også er en smule højdereduceret og der er en moderat degeneration af 5. lumbale discus.
      der ses type 2 forandringer i hvirvelcorpora omkring 4. og i særdeleshed 5. lumbale
      discus. udgående fra den 4. lumbale discus liggende op bag hvirvelcorpus l4, forelig-
      ger der er meget stort, centralt discus sekvester, som er omgivet af reaktivt granula-
      tionsvæv og sekvesteret har en sådan størrelse, at det udfylder hele spinalkanalen og
      således giver en udtalt central spinalstenose. sekvesteret har ligeledes en mod venstre-
      gående komponent, som kraftigt påvirker afgangen af venstre l5-rod, men pga. sin stør-
      relse er der også påvirkning af højreroden. der er frie foraminale pladsforhold. plads-
      forholdene i øvrigt i columna lumbalis fremtræder mr-mæssigt normale. i distale co-
      lumna thoracalis er der ligeledes helt normale pladsforhold, ligesom distale medulla og
      conus spids er normalt kalibreret og indeholder ikke patologiske signalforandringer.
      i billedmaterialet er der ingen mistanke på spondylartropati.
      konklusion: se tekst
      mr-skanning af columna cervicothoracalis:
      undersøgelsen viser, at de cervicotorakale disci er normale.
      pladsforholdene er fuldstændig normale både centralt og i foramina intervertebralia.
      medulla cervicothoracalis er normalt kalibreret og indeholder ikke patologiske signal-
      forandringer.
      der er ingen holdepunkter for spondylartropati.
      konklusion: se tekst
      mr-skanning af højre og venstre sacroiliacaled:
      undersøgelsen viser, at begge sacroiliacaled fremtræder mr-mæssigt fuldstændig nor-
      male uden hverken akut eller kronisk inflammatorisk tilstand.
                                              - 3 -
      konklusion: i.a.”
retslægerådet har i en supplerende erklæring af 14. oktober 2010 besvaret en række yderli-
gere spørgsmål således:
      ”spørgsmål 8:
      retslægerådet bedes af – eller bekræfte, om der ses nogen sammenhæng mellem jour-
      nalark egen læge (bilag 62, 11.11.1987) + 3 stk. tilhørende kiropraktor billeder (også
      bilag 62 ?, billeder fra 12.11.1987) , og røntgenundersøgelse af 31.03.1995 (bilag 1)
      med tilhørende diagnose ?
      i notat fra egen læge 11.11.87 (bilag 186) beskrives nogle dage varende lavtsiddende
      lændesmerter med udstråling til venstre balle ved løft. ved klinisk objektiv undersø-
      gelse fandtes ømhed i paravertebralmuskulaturen på venstre side. røntgenundersøgelse
      af lænderyggen 12.11.87 og 31.03.95 viste diskrete degenerative forandringer.
      konklusion: de kliniske manifestationer og fundene ved røntgenundersøgelserne er for-
      enelige. men det er usikkert, om der er årsagssammenhæng mellem de degenerative
      forandringer ved røntgenundersøgelserne og symptomer/kliniske objektive fund.
      spørgsmål 9:
      retslægerådet bedes af – eller bekræfte om den fysiske tilstand ved røntgenundersøgel-
      sen 10.10.1996 (bilag 2) svarer til et kraftigt højre lændehold ?
      i henvisningen til røntgenundersøgelse dateret 10.10.96 (bilag 52) oplyses om lavtsid-
      dende lændehold med udstråling til lateralsiden og forsiden af højre lår samt lyske, og
      ved klinisk objektiv undersøgelse udtalt ømhed lumbosacralt, men ingen neurologiske
      udfald.
      konklusion: den fysiske (kliniske) tilstand er forenelig med lændehold. intensiteten kan
      ikke vurderes.
      spørgsmål 10:
      retslægerådet bedes efter sammenligning under et af røntgenundersøgelserne fra hen-
      holdsvis 31.03.1995 , 10.10.1996 og 19.12.2000 (bilag 2) besvare følgende spørgsmål :
      kan der konstateres en svær afsmalning og i bekræftende fald, er denne så højresidig ?
      er de degenerative forandringer, jf. retslægerådets besvarelse af spørgsmål 1 og 6 til-
      kommet efter 31.03.1995 ?
      retslægerådet bedes forklare hvorfor ? eller i fald hvorfor ikke ?
      ved de tre nævnte undersøgelser er konstateret en højdereduktion af hele 5. lændebånd-
      skive. ved undersøgelserne i 1996 og 2000 er tilkommet en højdereduktion også af 3.
      og 4. lændebåndskive. afsmalningen af 5. lændebåndskive er let og, så vidt det kan be-
      dømmes, symmetrisk.
      spørgsmål 11:
                                        - 4 -
i bedømmelsen af 28.06.2001 (bilag 2) og især diagnose på baggrund af røntgenunder-
søgelsen 02.10.2001 (bilag 2) beskriver overlæge jens blicher en forværring i lænde-
ryggen over tre niveauer, som retslægerådet bedes iagttage.
er retslægerådet enige i bedømmelse og diagnose ?
den nævnte undersøgelse fra svendborg sygehus viser, at 5. lændebåndskive er lidt la-
vere end i 2000, og at de reaktive forandringer omkring denne er tiltaget lidt. ellers er
forholdene uændrede.
retslægerådet vurderer selv billedmaterialet og drager ikke sammenligning med andre
lægers bedømmelser.
spørgsmål 12:
i fortsættelse af retslægerådets besvarelse af spørgsmål 9 – 11 bedes retslægerådets
oplyse følgende :
kan retslægerådet be – eller afkræfte, om der foreligger objektive tegn på en brudlig-
nende tilstand omkring hvirvel l5 ? , og med fremadglidning af vertebra l4 (bilag 2,
02.10.2001) ?
forefindes der en scheuerman på niveau l1 – th. 12- 11 ?
er der i øvrigt objektive tegn på følger af trykkede ribben eller anden skade thoracalt ?
der er ikke fundet tegn på brud af hvirvelbuerne mellem 4. og 5. hvirvel med abnorm
glidning mellem hvirvlerne (spondylolistese).
en ganske let kileform af få hvirvellegemer uden andre deformiteter er et hyppigt fund
og kan efter retslægerådets opfattelse ikke tages til indtægt for diagnosen morbus
scheuermann.
bortset fra lette, spredte degenerative forandringer i rygsøjlens brystdel er der ikke fun-
det anden sygdom her.
spørgsmål 13:
retslægerådet bedes gennemgå mr- scanning den 27.02.2002 (bilag 2) og besvare føl-
gende spørgsmål :
på hvilket niveau blev mr- scannningen foretaget ?
kan der konstateres protrusioner på niveau l3/l4 , l4/l5 og l5/s1 ?
og bekræftende, kan der konstateres objektive fund der indikerer en brudlignende til-
stand omkring l5, jf. instabilitet/ustabilitet (bilag 50) og angivelse af ”translatorisk
instabilitet på degenerativ basis” (bilag 29) ?
hvilke objektive fund kan konstateres ud for th 9- th 10- th 11 ?
burde fundene ved th 9 -10 -11 have givet anledning til yderligere undersøgelser, her-
under om undersøgelsen burde have omfattet yderligere niveauer ?, også jf. henvisning
til ct-scanning (bilag 74), og angivelse af en stor thoracal komponent (bilag 29) ?
undersøgelsen omfatter lænderygsøjlen. der ses udbulinger (protrusioner) af båndski-
verne i de nævnte tre niveauer som udtryk for degeneration i dem. det giver ikke anled-
ning til påvirkning af omgivende strukturer. der er ikke fundet spondylolistese.
                                        - 5 -
med hensyn til rygsøjlens brystdel henvises der til besvarelsen af spørgsmål 12, sidste
afsnit.
spørgsmål 14:
retslægerådet bedes efter en gennemgang af mr- scanningerne optaget den 27.02.2002
og den 11.06.2004 (bilag 55) sammenholdt med besvarelsen af spørgsmål 13, besvare
følgende spørgsmål:
såfremt retslægerådet ved besvarelse af spørgsmål 13 fandt, at der kunne konstateres
protrusioner på niveau l3/l4, l4/l5 og l5/s1, bedes retslægerådet oplyse, om der er
sket en udvikling heri, og findes der objektive tegn på vedvarende instabilitet jf. (bilag
55), (bilag 50) og (bilag 29) ?
kan der konstateres discusprolapser og i bekræftende fald på hvilke(t) niveau(er) ?
såfremt retslægerådet finder, at der kan konstateres discusprolapser bedes retslægerå-
det nærmere beskrive hvilke type(r) der er tale om ?
har retslægerådet ellers noget at bemærke vedr. en eventuel udvikling af tilstanden
(sygdomsbilledet) i lænderyggen ?
kan der konstateres degenerative disci thoracalt og i bekræftende fald på hvilke(t) ni-
veau(er) ?
var det muligt i forbindelse med disse ovennævnte mr- scanninger at detaljere og foku-
sere billede materialet på specifikke områder, og i bekræftende fald, om dette altid vil
kunne være muligt ved mr- scanninger af columna - totalis ?
der er ingen ændring af de nævnte diskusprotrusioner mellem de to undersøgelser.
der er ikke konstateret diskusprolaps.
i rygsøjlens brystdel er der kun ganske lette, spredte degenerative forandringer.
den radiologiske udvikling af tilstanden i lænderyggen og dens stabilitet er beskrevet i
besvarelsen af spørgsmål 12.
elektronisk manipulation af billedmaterialet er en integreret del af aflæsningen i moder-
ne radiologi.
spørgsmål 15:
retslægerådet bedes gennemgå mr- scanningen den 05.09.2005 (bilag 59), og besvare
følgende spørgsmål :
retslægerådet bedes oplyse, om der kan konstateres en udvikling af de degenerative
forandringer i lænderyggen, som ved de tidligere mr- scanninger ?
er der forskelle ved denne scanning, i forhold til tidligere scanninger (bilag 2) og (bilag
55), på muligheden for at detaljere og fokusere billede materialet eks. horisontal opta-
gelse på niveau l2/l3 og l3/l4 ?
                                              - 6 -
     retslægerådet bedes oplyse, om der findes objektive degenerative forandringer thora-
     calt og cervikalt, og i givet fald redegøre for på hvilke(t) niveau(er) dette kan konstate-
     res ?
     hvis de degenerative forandringer forefindes frakmenteret eks. th. 9 – 8 , th 6 – 5 – 4
     og igen cervicalt c 7 – 6 , kan retslægerådet så oplyse, om det kan sandsynliggøre no-
     gen bestemt årsag eller hændelse ? og benægtende, hvorfor ikke ?
     retslægerådet bedes endvidere oplyse hvad årsagen til en eventuel forværring kan være
     ?
     kan der konstateres andre patologiske tilstande og i bekræftende fald hvilke ?
     mr-skanningen fra mølholm privatklinik omfatter hele rygsøjlen.
     der ses ingen ændringer i bryst- og lændedel. i halsdelen er der degenerative forandrin-
     ger svarende til de to nederste båndskiver med højdereduktion og nedsat vandindhold.
     fordelingen af de degenerative forandringer sandsynliggør ikke nogen særlig årsag eller
     bagvedliggende hændelse.
     spørgsmål 16:
     retslægerådet bedes gennemgå mr- scanning optaget den 12. september 2008 og be-
     svare følgende spørgsmål :
     på hvilket niveau er scanningen optaget ?
     er der forskelle ved denne scanning, i forhold til tidligere scanninger (bilag 2) , (bilag
     55), og (bilag 59) på muligheden for at detaljere og fokusere billede materialet eks. ho-
     risontal optagelse på niveau l2/l3 og l3/l4 ?
     hvilke eventuelle objektive fund konstateres ved scanningen, herunder om retslægerå-
     det er enigt i den anførte diagnose ?
     er der sket en fortsat udvikling i patientens helbredstilstand, jf. retslægerådets gennem-
     gang af de tidligere mr- scanninger, herunder bedes retslægerådet oplyse, om der kan
     konstateres tegn på leddegigt ?
     retslægerådet har ikke haft mulighed for at vurdere denne undersøgelse. ifølge den ud-
     førende afdelings beskrivelse drejer det sig om en mr-undersøgelse af rygsøjlens bryst-
     og lændedel, som viser, at der er sket en let progression af de konstaterede degenerative
     forandringer.
     spørgsmål 17:
     har retslægerådet evt. yderligere bemærkninger ?
     nej.”
forklaringer
                                               - 7 -
til brug for højesteret er der afgivet supplerende forklaringer af speciallæge joan solgaard
sørensen, overlæge claus manniche, overlæge tom bendix, overlæge karsten thomsen og
overlæge jens blicher.
joan solgaard sørensen har forklaret bl.a., at "instabilitet" primært er et klinisk begreb. det
kan ikke ses på mr-billeder. modic-forandringer er en reaktion på noget, der er sket i discus,
eventuelt som følge af en discusprolaps. der er tale om tilstødende forandringer i knoglerne.
først fremkommer der en betændelsestilstand, der danner væske, og senere dannes der fedt.
modic-type 1-forandringer vedrører den første betændelsesagtige tilstand. det, som er anført i
hvidovre hospitals udtalelse om mr-scanning i 2004, tyder på en modic-type 1-tilstand.
af det, hun har anført i journalen om indikation efter mr-scanningen i 2002, kan hun se, at
hun ikke på scanningstidspunktet vidste, at der var et traume.
vedrørende de mr-billeder, hun har beskrevet, kan det konstateres, at discus generelt er re-
duceret. hun ved ikke, om fundene på billederne kan være årsag til inflammatoriske gigttil-
stande. det er mest sandsynligt, at der er tale om en tidlig discusprolaps, der langsomt har
bevirket degeneration af discene. det kan også have været en kombination af en discusprolaps
og en genetisk betinget tendens til degeneration.
på ringe rygcenter var proceduren, at radiograferne udførte scanninger. når scanningen var
foretaget, godkendte hun scanningen, før patienten gik. hun foretog aldrig scanningerne selv.
de senere år er radiograferne dog blevet givet mere frihed, således at hun kun skulle god-
kende billederne, hvis der var problemer. hun kan ikke sige, om hun konkret har godkendt de
pågældende billeder. efterfølgende har hun imidlertid kontrolleret billedernes kvalitet i for-
bindelse med beskrivelsen af billederne.
hvis hun havde vidst, at der havde været et traume, der var friskere end 6 måneder, kunne det
have foranlediget hende til at supplere med en ”stir-sekvens”. det ville i givet fald alene have
været på baggrund af de kileformede hvirvler og ikke modic-type 1-forandringerne, der ikke
kan være udløst af et traume.
de kileformerede hvirvler, der konkret fremgår af mr-billederne, er lette og ville ikke have
foranlediget hende til at gøre mere ud af det. hun kan ikke se på billederne, om th 9 er sort.
opgaven var alene at foretage en længdescanning. det var ikke målet med scanningen, at den
                                              - 8 -
øvrige del af ryggen kom med på billederne. hvis billederne ikke havde været i orden, ville
hun have kaldt patienten ind igen. hendes eneste opgave var at beskrive mr-billederne, ikke
at foretage behandling af patienten.
om passussen i journaludskrift af 7. marts 2002: "der er dog grund til at tro, at de lave smer-
ter hænger sammen med de degenererede disci, og man kan jo tænke sig små nucleusbrokker
sidde i degenerative annulussprækker uden på nogen måde at kunne være sikker på, at det er
forklaringen" har hun forklaret, at det, som overlæge tom bendix her har anført, ikke kan ses
af mr-billederne.
professor, overlæge, dr. med. claus manniche har forklaret bl.a., at han i 2002 overtog pati-
enten som leder af rygcenterafdelingen, idet afdelingens øvrige personale enten manglede den
nødvendige kompetence eller ikke ønskede at overtage patienten.
han foretog en totalscanning med en mr-scanner, der var særlig egnet til en scanning af hele
rygsøjlen. han lagde særlig vægt på denne scanning i forbindelse med den efterfølgende be-
skrivelse af patientens problemer. undersøgelsen gjorde ikke, at man kunne komme en diag-
nose af patientens problemer nærmere.
den scanner, der blev brugt til undersøgelsen, var den eneste af sin art i danmark og for-
mentlig den eneste i norden. han vil beskrive anvendelsen af scanneren på baggrund af den
foreliggende indikation som værende ekstravagant. i 2001 var mr-teknologien relativt ny. på
grund af en forsigtig tilgang til ny teknologi i almindelighed anså de det for hensigtsmæssigt
derudover at foretage en ct-scanning. de ønskede at være 120 % sikre på resultatet. i dag,
hvor man er mere fortrolig med mr-scanningsteknologien, ville man ikke have foretaget en
ct-scanning. der fremkom ikke yderligere information ved ct-scanningen.
han var klar over, at patienten havde været udsat for en voldsom cykelulykke.
proceduren på rygambulatoriet var, at der kun foretoges en scanning, hvis der var en klinisk
mistanke om skade på ryggen. i denne situation havde man ikke mistanke om, at der var en
akut fraktur. patienten havde status som kronisk rygpatient.
om sine journaltilførsler i 2002 har han forklaret, at det ikke var hans vurdering, at der var
tale om en brudlignende tilstand. en akut eller frisk brudlignende tilstand ville kunne konsta-
                                               - 9 -
teres på en mr-scanning, men et tidligere, nu ophelet brud fra et traume 4 år tidligere, ville
formentlig ikke have kunnet konstateres på en mr-scanning. han kan ikke svare på, om man
ville kunne konstatere noget sådant på en røntgenoptagelse. en ct-scanning ville formentlig
have været et bedre egnet middel til at konstatere et ældre brud. ct-scanningen gav dog som
nævnt heller ikke grundlag for mistanke om en tidligere brudlignende tilstand.
han står stadig inde for, at der var tale om et degenerativt forløb og en kronisk forandring hos
patienten. man kunne ikke gøre mere for patienten end det, han anbefalede. han mener heller
ikke i dag, at det ville have været lægefagligt indiceret at foretage ct-scanninger af de andre
dele af patientens ryg, blandt andet fordi hver ct-scanning indebærer en risiko for at forkorte
en patients levetid. det er vigtigt med en klar indikation. hvis man i dette tilfælde havde kræ-
vet en klar indikation, ville man ikke have foretaget mr-scanningen eller ct-scanningen.
overlæge tom bendix har forklaret bl.a., at han i 2002 var bekendt med, at patienten havde
haft et traume.
han kan ikke erindre, om der var anden indikation for mr-scanning end, hvad der fremgår af
hans journaltilførsel af 24. januar 2002. indikationen, som er beskrevet, er i øvrigt et tilfreds-
stillende grundlag for en scanning. det er almindelig procedure, at man scanner patienten,
hvis patientens smertebillede er uklart, f.eks. ved langvarige smerter, og patienten er utryg. en
af hans hypoteser i forbindelse med scanningen af a var, at nogle af smerterne kunne være
forårsaget af slidgigt mellem to facetled, men det var blot én af flere mulige forklaringer. der
blev scannet for at få et samlet sygdomsbillede af patienten. det er normalt ikke afgørende, at
patienten tidligere har været udsat for et traume, når scanningstidspunktet ligger flere år efter
traumet. dette afhænger dog også af den kliniske undersøgelse af patienten. man foretager
normalt ikke i sådan en situation en ”columna totalis” på baggrund af et ældre cykelstyrt. når
det skønnes, at smerterne kommer fra lænden, koncentrerer man sine undersøgelser om dette
sted. man har i dette tilfælde formentlig koncentreret sig om th 10, fordi det var der, patien-
ten havde mest ondt.
passussen i hans journaltilførsel af 7. marts 2002: "der er dog grund til at tro, at de lave
smerter hænger sammen med de degenererede disci, og man kan jo tænke sig små nucleus-
brokker sidde i degenerative annulussprækker uden på nogen måde at kunne være sikker på,
at det er forklaringen" indikerer usikkerheden af diagnosen. det, han her refererer til, er den
herskende opfattelse af, hvad årsagen til lændesmerter af den pågældende karakter kan være.
                                               - 10 -
generelt betyder forskellige mr-forandringer meget lidt i et samlet sygdomsbillede. i hvert
fald, når der er gået noget tid, betyder det forhold, at patienten går og spænder, meget mere.
herudover vil utryghed og fokuseren på sin sygdom i sig selv medvirke til at vedligeholde
patientens symptomer. det er yderst sjældent, at et påført traume er eneårsagen til en skade på
en normal disc. hvis discen i forvejen er degeneret, ses det dog oftere, at en skade endeligt
kan udløses af et traume, der påføres discen. hos ca. 25 % af 40-årige ses noget, der ligner
discusprolaps, forårsaget af degeneration, uden at der nødvendigvis kommer symptomer.
overlæge, dr. med. karsten thomsen har om sit journalnotat af 10. september 2003 forklaret
bl.a., at det generelt er sådan, at jo mere patientens sygdomstilstand er afgrænset, jo bedre er
mulighederne for at afhjælpe tilstanden kirurgisk. i dette tilfælde var der for mange berørte
led at afhjælpe, og de enkelte forandringer i leddene var for milde til, at der var grundlag for
en operation. hans anbefaling om ikke at operere var således to-leddet. ved en operation er
der også en fare for, at man ikke får behandlet det led, der er smertefremkaldende, ligesom
man ved afstivning af et led risikerer at overbelaste andre led. patientens tilstand var derfor
ikke af en sådan karakter, at det var tilrådeligt at operere. formuleringen: "der er let translato-
risk instabilitet på degenerativ basis" betyder, at noget mellem leddene er flyttet i forhold til
hinanden. hvis discus mister fugtighed, kan de rykke sig i forhold til hinanden. det var, hvad
man kunne se, der var sket på røntgenfotoet af 2001. det fremgik heraf, at 5. lændehvirvel var
skredet lidt tilbage fra korsbenet. han skønnede, at det var sket ved degenerative forandringer.
hvis der havde været tale om et traume, havde patientens tilstand været meget dramatisk med
behov for akut indlæggelse og svær smertepåvirkning. man kan også af røntgenfotoet konsta-
tere, om skredet var sket ved en akut påvirkning, eller om der er tale om en følge af en almin-
delig degenerativ udvikling. det var hans vurdering, at det var den sidstnævnte følgevirkning.
for så vidt angår spørgsmålet om betændelse i leddene skelner man normalt mellem degene-
rative forandringer og specifikke problemer som f.eks. leddegigt. i den almindelige degenera-
tivt udviklende sygdom forekommer der imidlertid også betændelse. man kan imidlertid for-
mentlig ikke sige, at traumer har indflydelse på betændelseshyppigheden.
overlæge jens blicher har forklaret bl.a., at det han har forklaret for landsretten, er alment
gældende lægefaglig viden. han har ikke nogen klar erindring om de konkrete faktuelle ob-
servationer, der lå til grund for hans forklaring.
                                             - 11 -
vedrørende journaltilførsel af 28. juni 2001 forklarede han, at henvisningen til røngtenunder-
søgelserne af 31. marts 1995 og 10. oktober 1996 kan bero på datoen for optagelsen af det
billedmateriale, han havde tilgængeligt i forbindelse med sin undersøgelse. han har ved jour-
naltilførslen, på baggrund af det materiale han har været i besiddelse af, bekræftet søren ydes
konklusioner af den 19. december 2000, som de fremgår af søren ydes journaltilførsel af
samme dato.
han kan se, at overlæge mogens holms journaltilførsel den 10. oktober 1996 er sket på bag-
grund af en undersøgelse af a stående oprejst. det er hans erfaring, at det er den bedste måde
at foretage en undersøgelse af en rygpatient på, idet patienten, når vedkommende er stående,
belaster ryggen, som man går og står. mogens holm har konstateret, at patientens rygtilstand
er uændret fra den 31. marts 1995 – formentlig på grundlag af billedmateriale optaget den 31.
marts 1995, som mogens holm har haft. ved søren ydes journaltilførsel af den 19. december
2000 konstateredes normale forhold i bækkenet. søren yde konstaterede blandt andet lettere
kileform af tre hvirvler, men vurderede, at disse uregelmæssigheder næppe levede op til den
klassiske definition af en morbus scheuermann.
endvidere konstaterede søren yde en let drejning af rygsøjlen (torsionsskoliose). ud for rd
(røngtendiagnose) konstaterede søren yde en degenerativ forandring i discusmellemrum-
mene. man ville næppe på det tidspunkt have kunnet påvise, at de degenerative forandringer
stammede fra en konkret hændelse. det ville formentlig have været umuligt med en konventi-
onel røngtenoptagelse. mr-scanninger kan i videre omfang bidrage med oplysning om trau-
mer, idet sådanne scanninger kan påvise væskeansamlinger. også for mr-scanninger er der
dog en tidsmæssig grænse for muligheden for at konstatere noget sådant. som et "slag på ta-
sken" vil han antage, at den tidsmæssige grænse ligger cirka et halvt år efter hændelsen. i
2000 havde man formentlig en mr-scanner i ringe, men der var tale om en forskningsscan-
ner, som ikke kunne bruges til almindelig diagnostik.
vedrørende sin journaltilførsel af 2. oktober 2001 forklarede han, at han har konstateret en – i
forhold til røntgenundersøgelserne af 10. oktober 1996 og 19. december 2000 – let udvikling i
slidgigtforandringerne i de små lændeled i ryggen. herudover er der tilkommet en let fremad-
glidning af hvirvellegemerne. det svarer til, hvad man ser hos rigtig mange patienter, der har
degenerative forandringer i ryggen.
retsgrundlag
                                                - 12 -
den dagældende patientforsikringslovs § 1, stk. 1, 1. pkt., og § 2, stk. 1, nr. 1 (jf. nu § 19, stk.
1, nr. 1, og § 20, stk. 1, nr. 1, i lovbekendtgørelse nr. 24 af 21. januar 2009 om klage- og er-
statningsadgang inden for sundhedsvæsenet), lyder således:
       ”§ 1. til patienter, som her i landet påføres fysisk skade i forbindelse med undersøgelse,
       behandling eller lignende foretaget på offentlige sygehuse og sygehuse, det offentlige
       har driftsoverenskomst med, ydes erstatning efter reglerne i denne lov.
       …
       § 2. erstatning ydes, hvis skaden med overvejende sandsynlighed er forvoldt på en af
       følgende måder:
  1) hvis det må antages, at en erfaren specialist på det pågældende område under de i øvrigt
       givne forhold ville have handlet anderledes ved undersøgelse, behandling eller lignende,
       hvorved skaden ville være undgået,…”
højesterets begrundelse og resultat
det må som antaget af landsretten efter retslægerådets besvarelse af spørgsmål 1 lægges til
grund, at a har en grundlidelse. han led således af uspecifikke rygsmerter på grund af dege-
nerative forandringer i ryggen også før, han blev udsat for et styrt på cykel i 1995.
efter retslægerådets erklæringer, som har støtte i andre lægelige udtalelser og sagens øvrige
oplysninger, finder højesteret, at det må anses for usandsynligt, at as ryggener er forårsaget
af forkert diagnosticering eller manglende behandling på ringe sygehus i perioden 1995-
2002.
højesteret tiltræder på denne baggrund, at betingelserne for at tilkende erstatning efter § 1,
stk. 1, i den dagældende patientforsikringslov ikke er opfyldt. højesteret tager herefter pati-
entskadeankenævnets frifindelsespåstand til følge.
a skal i sagsomkostninger for højesteret betale 41.475,40 kr. til patientskadeankenævnet,
heraf 40.000 kr. til dækning af udgifter til advokatbistand og 1.475,40 kr. til dækning af rejse-
udgifter i forbindelse med vidneafhøringer.
                                        thi kendes for ret:
patientskadeankenævnet frifindes.
                                              - 13 -
i sagsomkostninger for højesteret skal a betale 41.475,40 kr. til patientskadeankenævnet.
de idømte sagsomkostningsbeløb skal betales inden 14 dage efter denne højesteretsdoms af-
sigelse og forrentes efter rentelovens § 8 a.


text:
                             højesterets dom
                           afsagt fredag den 8. januar 2016
sag 245/2014
(2. afdeling)
a
(advokat christian falk hansen)
mod
skatteministeriet
(kammeradvokaten ved advokat david auken)
i tidligere instanser er afsagt dom af retten i hjørring den 6. december 2012 og af vestre
landsrets 10. afdeling den 11. juni 2014.
i pådømmelsen har deltaget fem dommere: thomas rørdam, jon stokholm, michael rekling,
lars hjortnæs og jens kruse mikkelsen.
påstande
parterne har gentaget deres påstande.
anbringender
a har vedrørende momstilsvaret navnlig anført, at betingelserne er opfyldt for afgiftsfritagelse
efter momslovens § 34, stk. 1, nr. 1, sammenholdt med 6. momsdirektivs artikel 28 c, punkt
a, litra a.
momslovens § 34, stk. 1, nr. 1, er ikke udtryk for et objektivt ansvar for leverandøren. hans
ansvar skal vurderes subjektivt efter en helt almindelig agtpågivenhedsnorm. efter eu-dom-
stolens dom af 27. september 2007 i sag c-409/04 (teleos) kan en myndighed ikke kræve
                                                 - 2 -
moms efterbetalt, hvis leverandøren har truffet enhver rimelig foranstaltning, der stod i hans
magt for at sikre levering til et andet land inden for eu.
han har fulgt den normale procedure for eksport af brugte biler ved anvendelse af blanket nr.
21.044, og skat har i den forbindelse flere gange haft mulighed for at besigtige de eksporte-
rede biler. han har i øvrigt på intet tidspunkt haft anledning til at betvivle, at bilerne blev eks-
porteret til et andet eu-land, idet slutsedlerne alle var udfærdiget med henblik på eksport til et
andet eu-land og underskrevet af europæiske købere, og idet det alene var økonomisk renta-
belt at eksportere bilerne ud af landet, fordi der ikke var mulighed for på ny at indregistrere
bilerne i danmark, når han havde fået registreringsafgiften godtgjort af skat. han har derfor
været i god tro i forhold til, at bilerne er blevet udført til et andet eu-land.
det fremgår endvidere af eu-domstolens dom af 6. september 2012 i sag c-273/11 (mecsek-
gabona), præmis 42 og 43, at når den momspligtiges forpligtelse til at fremlægge bevis for
levering én gang er opfyldt, er det køber, der bør betragtes som forpligtet til at betale momsen
i leveringsstaten, hvis køberen ikke har opfyldt sin kontraktmæssige forpligtelse til at for-
sende eller transportere den pågældende vare til et sted uden for den pågældende medlemsstat.
i den foreliggende sag har skat anset det for dokumenteret, at 16 biler er blevet udført fra
danmark, og da han således mindst én gang har opfyldt sin forpligtelse til at fremlægge bevis
for levering, er det køber, der bør betragtes som forpligtet til at betale momskravet, hvis købe-
ren ikke har opfyldt sin kontraktmæssige forpligtelse til at føre de i sagen omhandlede biler
ud af landet.
lægges det til grund, at levering af de biler, sagen angår, er sket som led i svig fra købers
side, gøres det gældende, at der ikke er grundlag for at pålægge ham at betale moms af leve-
ringerne, fordi han utvivlsomt har handlet i god tro og har truffet enhver foranstaltning, som
med rimelighed kan kræves af ham.
vedrørende registreringsafgift har han navnlig anført, at betingelserne er opfyldt for godtgø-
relse af registreringsafgift efter registreringsafgiftslovens § 7 b, stk. 1. der er ikke i forarbej-
derne til bestemmelsen eller i de administrative vejledninger opstillet nogen faste formkrav
for, hvordan det skal dokumenteres, at bilerne er udført af landet. spørgsmålet må derfor af-
                                                - 3 -
gøres efter en almindelig bevisvurdering. det afgørende er derfor, om der efter en fri bevisbe-
dømmelse foreligger en sandsynlighedsovervægt for, at bilerne er udført af landet.
alle hans biler er solgt til udenlandske bilhandlere, og han modtog salgssummen for de en-
kelte biler kontant, og køberne havde efterfølgende ansvaret for at transportere bilerne til ud-
landet. da han ikke har betalt for transporten, er han i sagens natur ikke i besiddelse af fragt-
breve eller transportfakturaer. det skal ikke komme ham bevismæssigt til skade, at han ikke
har mulighed for at fremlægge denne dokumentation, idet det afgørende er, om han er i stand
til at sandsynliggøre, at bilerne efter de afsluttede handler er ført ud af landet. denne bevis-
byrde har han løftet, idet ingen af de omhandlede biler efterfølgende er fundet i danmark,
hvorimod en lang række af bilerne efterfølgende er fundet i østeuropæiske lande, ligesom det
fremgår af de afgivne forklaringer, at bilerne blev leveret på en plads ved aarhus, hvor de
blev afhentet af en autotransport med henblik på udførsel til udlandet. i en situation, hvor han
selv har dokumenteret, at en række biler befinder sig i udlandet, hvor skat efterfølgende har
accepteret dette og nedsat sit krav, og hvor skat har alle muligheder for at undersøge biler-
nes indregistreringsforhold i udlandet via henvendelse til søstermyndighederne i de relevante
lande, er det retssikkerhedsmæssigt betænkeligt, at skat ikke har bidraget til at undersøge,
om der er yderligere biler, som kan lokaliseres i udlandet, herunder navnlig i litauen, polen
og hviderusland.
han har endelig anført, at han havde en berettiget forventning om, at den fremlagte doku-
mentation for eksporten af biler til udlandet var tilstrækkelig, og at der derfor ud fra et ind-
rettelseshensyn hverken kan opkræves moms eller kræves tilbagebetaling af godtgjort regi-
streringsafgift før fra det tidspunkt, hvor denne berettigede forventning er ophørt. skat har
på intet tidspunkt i 2008 eller 2009 anmodet om yderligere dokumentation for eksporten, selv
om han løbende var i kontakt med motorcenter aalborg, og han indrettede derfor sin forret-
ningsgang i overensstemmelse med den dokumentation, som motorcenteret accepterede.
til støtte for de subsidiære påstande har han anført, at sagen bør hjemvises til fornyet be-
handling ved skat, hvis han anses for på behørig vis at have godtgjort, at flere end 16 biler
er udført fra danmark. særligt for så vidt angår momstilsvaret har han anført, at han ved salg
                                                - 4 -
af brugte biler, som ikke kan anses for udført til et andet eu-land, må være berettiget til at
anvende brugtmomsordningen efter momslovens kapitel 17.
skatteministeriet har vedrørende momstilsvaret navnlig anført, at a ikke har løftet bevisbyr-
den for, at der er sket salg af de omhandlede biler til momsregistrerede købere i andre eu-
lande, samt for at bilerne er blevet transporteret til andre eu-lande, jf. momslovens § 34, stk.
1, nr. 1, og 6. momsdirektivs artikel 28 c, punkt a, litra a.
eu-domstolen har vedrørende betingelsen om, at varen ”forsendes” til erhververen i en anden
medlemsstat fastslået, at der er tale om en objektiv betingelse for afgiftsfritagelse af leveran-
cen, og at fritagelsen først kan indrømmes, når leverandøren har bevist, at godet rent faktisk er
blevet forsendt eller transporteret til erhververen i en anden medlemsstat, jf. dom i sag c-
409/04 (teleos), præmis 40 og 42, og dom i sag c-273/11 (mecsek-gabona), præmis 35.
momsfritagelse forudsætter således dels, at der er sket leverance/eksportsalg til en identificer-
bar erhverver, som er momsregistreret i et andet eu-land, dels at varerne er forsendt eller
transporteret til et andet eu-land.
a kan efter de faktiske omstændigheder i forbindelse med det påståede eksportsalg af brugte
biler ikke anses for at have været i god tro, jf. herved præmis 68 i teleos-dommen. hertil
kommer, at a ikke har foretaget listeindberetninger efter momslovens § 54 for en række af de
påståede eksportsalg.
det er ikke tilstrækkeligt til at opfylde betingelserne i momslovens § 34, stk. 1, nr. 1, at bi-
lerne måtte være forsendt eller transporteret til et andet eu-land. hensigten med kravet om, at
sælger skal sikre sig oplysninger om bl.a. køberens identitet og bopælsland, er således, at
myndighederne skal kunne kontrollere, hvorvidt betingelsen om, at erhververen skal være
registreret for moms i et andet eu-land, er opfyldt. viser det sig eksempelvis, at erhververen
er en privatperson eller en ikke-momsregistreret virksomhed, vil der skulle beregnes moms af
salget her i landet. i denne sag er det ikke dokumenteret, at salg er sket til momsregistrerede
købere.
                                                - 5 -
a har bevisbyrden for, at betingelserne for momsfrit salg er opfyldt. det kan ikke efter offici-
almaksimen kræves, at skat foretager yderligere undersøgelser ved at rette henvendelse til
myndigheder i andre lande, jf. også eu-domstolens dom af 27. september 2007 i sag c-
184/05 (twoh), præmis 32-35.
a kan ikke subsidiært påberåbe sig brugtmomsordningen i momslovens §§ 69-71, da han
hverken opfylder de materielle eller formelle betingelser for at anvende disse regler. han har
således hverken godtgjort, at de omhandlede biler ved salgene blev afgiftsberigtiget efter
brugtmomsordningen, eller at fakturaerne opfyldte de særlige krav for fakturaer vedrørende
brugte varer mv. han har heller ikke ført særskilt regnskab for leverancer efter brugtmom-
sordningen.
vedrørende registreringsafgift har ministeriet navnlig anført, at a ikke har dokumenteret, at
de omhandlede brugte biler er udført her fra landet, og at betingelsen dermed er opfyldt for
udbetaling af godtgørelse for afgift efter registreringsafgiftslovens § 7 b, stk. 1, og § 7 c, stk.
1.
det er efter registreringsafgiftslovens ordlyd, forarbejder og formål samt afgiftsmyndigheder-
nes faste praksis et krav, at den, der anmelder et brugt køretøj til eksport med henblik på at få
udbetalt (rest)afgiften af køretøjet fra afgiftsmyndighederne, skal dokumentere, at køretøjet er
udført fra landet. det er ikke tilstrækkeligt, at anmelderen sandsynliggør, at køretøjet er ud-
ført. dokumentationen kan bestå i udførselsangivelse, fakturaer eller bevis på indregistrering
eller andet (dvs. et tilsvarende stærkt og kvalificerbart objektivt dokumentbevis), som af-
giftsmyndighederne skønner egnet som dokumentation.
formålet med dokumentationskravet i lovens § 7 c, stk. 1, er at sikre, at der ikke sker omgå-
else eller misbrug af reglerne om eksportgodtgørelse efter lovens § 7 b, stk. 1, ved at et køre-
tøj anmeldes til eksport, og ejeren modtager eksportgodtgørelse, uden at køretøjet reelt eks-
porteres. dette kontrolhensyn skal ses i lyset af selve det branche- og livsområde, der regule-
res (grænseoverskridende handel med brugte biler), samt at der er tale om et betydeligt antal
biler, der anmeldes til eksport årligt, og et betydeligt afgiftsbeløb, som myndighederne bliver
anmodet om at udbetale. i perioden 2007-2013 blev der årligt anmeldt mellem 25.650 og
                                               - 6 -
63.023 biler årligt, og den årligt udbetalte eksportgodtgørelse udgjorde mellem ca. 1,1 og ca.
2,65 mia. kr.
hvis dokumentationskravet skulle fortolkes så lempeligt, som det følger af as anbringender
og byrettens dom, vil det indebære en betydelig misbrugsrisiko inden for et forvaltningsom-
råde, hvor statskassen udbetaler meget betydelige beløb.
det forhold, at ingen af de omhandlede biler efterfølgende er fundet i danmark, er ikke ens-
betydende med, at de er udført af landet. der eksisterer således et stort marked for salg af
uindregistrerede biler, såkaldte reservedelsbiler.
vedrørende spørgsmålet om berettigede forventninger bestrides det, at a på noget tidspunkt
har haft eller opnået en berettiget forventning om, at slutsedlerne var tilstrækkelig dokumen-
tation for udførslen af bilerne. der foreligger ingen særlige tilkendegivelser fra myndighe-
derne, der kan begrunde en afgiftsmæssig stilling for a i strid med momsloven og registre-
ringsafgiftsloven.
om retsgrundlaget
momsloven
momsloven bestemmer bl.a.:
                                                ”kapitel 8
                                             afgiftsfritagelser
                                               leverancer
      § 34. følgende leverancer af varer og ydelser er fritaget for afgift:
      1) levering af varer, der af virksomheden eller af erhververen eller for disses regning
      forsendes eller transporteres til et andet eu-land, når erhververen er registreret i et andet
      eu-land efter regler svarende til §§ 47, 49-50 a, 51 eller 51 a. fritagelsen omfatter dog
      ikke levering af varer, der afgiftsberigtiges efter reglerne i kapitel 17.
      …”
i skats momsvejledning 2008, punkt i.1.1.1., anføres om bestemmelsen bl.a.:
                                                - 7 -
      ”dokumentation for forsendelse eller transport
      sælgeren skal kunne dokumentere, at varerne faktisk er forsendt eller transporteret til et
      andet eu-land... dokumentationen kan være i form af transportfaktura, fragtbrev eller
      erklæring fra fragtfører eller speditør.
      hvis køber eller sælger selv forestår transporten til et andet eu-land, kan dokumentati-
      onen bestå i en erklæring om at varen er modtaget i et andet eu-land.”
bestemmelsen i momslovens § 34, stk. 1, nr. 1, gennemfører artikel 23 c, punkt a, litra a, i 6.
momsdirektiv (rådets direktiv 388/1977/eøf). en enslydende bestemmelse findes nu i arti-
kel 138, stk. 1, i momssystemdirektivet (rådets direktiv 112/2006/ef).
af eu-domstolens dom af 27. september 2007 i sag c-409/04 (teleos) fremgår bl.a.:
      ”første og andet spørgsmål
      26. med sine to første spørgsmål, der skal behandles under ét, ønsker den forelæggende
      ret nærmere bestemt oplyst, om sjette direktivs artikel 28a, stk. 3, første afsnit, og arti-
      kel 28c, punkt a, litra a), første afsnit, med hensyn til begrebet ”forsendes”, der anven-
      des i disse to bestemmelser, skal fortolkes således, at erhvervelsen inden for fællesska-
      bet af et gode først har fundet sted, og fritagelsen for levering inden for fællesskabet
      derfor først finder anvendelse, når retten til som ejer at råde over godet er overdraget
      køberen, og leverandøren har godtgjort, at godet er blevet forsendt eller transporteret til
      en anden medlemsstat, og når godet efter denne forsendelse eller transport fysisk har
      forladt leveringsmedlemsstatens område.
      …
      40. følgelig skal kvalifikationen af en levering eller erhvervelse inden for fællesskabet
      ske på grundlag af objektive elementer, såsom den fysiske flytning af de berørte goder
      mellem medlemsstater.
      …
      42. henset til ovenstående bemærkninger skal det første og det andet forelagte spørgs-
      mål besvares med, at sjette direktivs artikel 28a, stk. 3, første afsnit, og artikel 28c,
      punkt a, litra a), første afsnit, med hensyn til begrebet ”forsendes” i disse to bestem-
      melser, skal fortolkes således, at der først er sket erhvervelse inden for fællesskabet af
      et gode, og fritagelsen for levering inden for fællesskabet først kan bringes i anven-
      delse, når retten til som ejer at råde over godet er overdraget køberen, og leverandøren
      har godtgjort, at godet er blevet forsendt eller transporteret til en anden medlemsstat, og
      efter denne forsendelse eller transport fysisk har forladt leveringsmedlemsstatens om-
      råde.
      tredje spørgsmål
      43. med sit tredje spørgsmål ønsker den forelæggende ret nærmere bestemt oplyst, om
      sjette direktivs artikel 28c, punkt a, litra a), første afsnit, skal fortolkes således, at den
                                                - 8 -
     er til hinder for, at de kompetente myndigheder i leveringsmedlemsstaten kræver, at en
     leverandør, der har handlet i god tro, og som har fremlagt beviser, der umiddelbart støt-
     ter hans ret til fritagelse af en levering af goder inden for fællesskabet, efterfølgende
     skal betale moms af disse goder, når disse beviser viser sig at være falske, og det ikke er
     påvist, at leverandøren har medvirket i momssvigen.
     …
     66. omstændigheder, som at leverandøren har handlet i god tro, at han har truffet en-
     hver rimelig foranstaltning, der stod i hans magt, og at det er udelukket, at han har med-
     virket i svigen, er således afgørende elementer i vurderingen af muligheden for at for-
     pligte denne leverandør til efterfølgende at betale moms.
     67. derimod må det fastslås, således som kommissionen har anført, at når leverandøren
     én gang har opfyldt sine forpligtelser vedrørende beviset for en levering inden for fæl-
     lesskabet, er det køberen, der bør anses for pligtig at betale momsen i leveringsmed-
     lemsstaten, hvis han ikke har opfyldt sin kontraktmæssige forpligtelse til at forsende el-
     ler transportere goderne inden for denne stat.
     68. det tredje forelagte spørgsmål skal således besvares med, at sjette direktivs artikel
     28c, punkt a, litra a), første afsnit, skal fortolkes således, at bestemmelsen er til hinder
     for, at de kompetente myndigheder i leveringsmedlemsstaten kræver, at en leverandør,
     der har handlet i god tro, og som har fremlagt beviser, der umiddelbart støtter hans ret
     til fritagelse af en levering af goder inden for fællesskabet, efterfølgende skal betale
     moms af disse goder, når disse beviser viser sig at være falske, og det ikke er påvist, at
     leverandøren har medvirket i momssvigen, forudsat, at han har truffet enhver rimelig
     foranstaltning, der stod i hans magt, for at sikre, at den levering inden for fællesskabet,
     som han har foretaget, ikke fører til deltagelse i sådan svig.”
af eu-domstolens dom af 27. september 2007 i sag c-184/05 (twoh) fremgår bl.a.:
     ”32. direktivet om gensidig bistand [rådets direktiv 799/1977/eøf om gensidig bi-
     stand mellem medlemsstaternes kompetente myndigheder inden for området direkte og
     indirekte skatter] giver nemlig de nationale skatte- og afgiftsmyndigheder mulighed for
     at anmode om de oplysninger, som de ikke selv kan opnå, med henblik på at forebygge
     skattesvig. den omstændighed, at fællesskabslovgiver har anvendt udtrykket ”kan” så-
     vel i dette direktivs artikel 2, stk. 1, som i artikel 5, stk. 1, i forordningen om admini-
     strativt samarbejde [rådets forordning 218/1992/eøf om administrativt samarbejde in-
     den for området indirekte skatter (moms)], viser således, at myndighederne har mulig-
     hed for at anmode den kompetente myndighed i en anden medlemsstat om oplysninger,
     men ikke er forpligtet hertil. det tilkommer den enkelte medlemsstat at vurdere de sær-
     lige tilfælde, hvor der mangler oplysninger om transaktioner, som er foretaget af af-
     giftspligtige etableret på dennes område, og at afgøre, om disse tilfælde gør det beretti-
     get at anmode en anden medlemsstat om oplysninger.
     33. de nævnte fællesskabsretsakter fastsætter endvidere grænser for samarbejdet mel-
     lem medlemsstaterne, da myndighederne i den bistandssøgte stat ikke er forpligtet til at
                                                 - 9 -
     afgive de ønskede oplysninger under alle omstændigheder. således bestemmer artikel 7,
     stk. 1, første afsnit, første led, i forordningen om administrativt samarbejde, at antallet
     og arten af de anmodninger om oplysninger, som fremsættes inden for en vis periode,
     ikke må udgøre en uforholdsmæssig tung administrativ byrde for disse myndigheder.
     ifølge samme bestemmelses andet led og ifølge artikel 2, stk. 1, i direktivet om gensidig
     bistand er myndighederne i den bistandssøgte stat ikke forpligtet til at afgive oplysnin-
     ger, når det fremgår, at den kompetente myndighed i den bistandssøgende stat ikke har
     opbrugt sine egne sædvanlige informationskilder.
     34. det fremgår således, at direktivet om gensidig bistand og forordningen om admini-
     strativt samarbejde ikke er vedtaget for at indføre en ordning for udveksling af oplys-
     ninger mellem medlemsstaternes skatte- og afgiftsmyndigheder, som giver dem mulig-
     hed for at fastslå, om de leveringer, der er udført af en afgiftspligtig, har karakter af le-
     veringer inden for fællesskabet, når den afgiftspligtige ikke selv er i stand til at frem-
     lægge de nødvendige beviser herfor.
     35. denne konstatering bekræftes af domstolens praksis om gensidig bistand mellem de
     kompetente myndigheder på området direkte skatter, der kan anvendes analogt på en
     situation som den, der foreligger i hovedsagen. ifølge denne praksis kan en medlemsstat
     påberåbe sig direktivet om gensidig bistand med henblik på at fremskaffe alle de oplys-
     ninger fra de kompetente myndigheder i en anden medlemsstat, som giver den mulighed
     for at foretage en korrekt skatteansættelse. der er dog intet til hinder for, at de kompe-
     tente skattemyndigheder afkræver skatteyderen selv de beviser, som de finder nødven-
     dige for at kunne afgøre, om det krævede fradrag skal anerkendes…”
af eu-domstolens dom af 6. september 2012 i sag c-273/11 (mecsek-gabona) fremgår bl.a.:
     ”om det første og det andet spørgsmål
     28 med de to første spørgsmål, som behandles samlet, ønsker den forelæggende ret
     nærmere bestemt oplyst, om artikel 138, stk. 1, i direktiv 2006/112 skal fortolkes såle-
     des, at den er til hinder for, at en medlemsstats afgiftsmyndigheder afslår at indrømme
     en sælger, der har hjemsted i denne medlemsstat, en momsfritagelse for en levering in-
     den for fællesskabet, under omstændigheder, hvor dels retten til som ejer at råde over
     en vare overgår på den nævnte medlemsstats område til en erhverver, der har hjemsted i
     en anden medlemsstat, og som på tidspunktet for transaktionen er i besiddelse af et
     momsregistreringsnummer i denne anden medlemsstat, og som påtager sig ansvaret for
     transporten af den nævnte vare til bestemmelsesstedet, dels sælgeren sikrer, at de i ud-
     landet indregistrerede køretøjer afhenter varen fra dennes oplag, og er i besiddelse af
     cmr-fragtbreve, som er fremsendt af erhververen fra bestemmelsesmedlemsstaten,
     som bevis for, at varen er transporteret uden for sælgerens medlemsstat.
     …
     35 domstolen har i denne forbindelse udtalt, at selv om levering af varer inden for
     fællesskabet er underlagt en objektiv betingelse om, at varen fysisk skal transporteres
     ud af den medlemsstat, hvor leveringen fandt sted, er det efter afskaffelsen af grænse-
     kontrollen mellem medlemsstaterne vanskeligt for afgiftsmyndighederne at afgøre, om
                                         - 10 -
varerne fysisk har forladt den pågældende medlemsstats område. af denne grund er det
hovedsageligt på grundlag af de beviser, der fremlægges af de afgiftspligtige personer,
og de selvangivelser, som disse afgiver, at afgiftsmyndighederne foretager en sådan un-
dersøgelse ...
36 det fremgår ligeledes af retspraksis, at det i fraværet af konkrete bestemmelser i di-
rektiv 2006/112 hvad angår de beviser, som de afgiftspligtige skal fremlægge for at
opnå momsfritagelse, tilkommer medlemsstaterne i overensstemmelse med artikel 131 i
direktiv 2006/112 at fastsætte de betingelser, hvorunder de afgiftsfritager leveringer in-
den for fællesskabet med henblik på at sikre en korrekt og enkel anvendelse af nævnte
fritagelser og for at hindre enhver mulig form for svig, unddragelse eller misbrug.
medlemsstaterne skal imidlertid ved udøvelsen af deres beføjelser overholde de gene-
relle retsprincipper, der er en del af unionens retsorden, som bl.a. omfatter retssikker-
hedsprincippet og proportionalitetsprincippet...
37 det bemærkes hertil, at forelæggelsesafgørelsen ikke henviser til konkrete forpligtel-
ser, der er fastsat i ungarsk ret, såsom bl.a. en liste over dokumenter, der skal fremlæg-
ges for de kompetente myndigheder med henblik på anvendelse af fritagelsen for leve-
ringer inden for fællesskabet. ifølge de oplysninger, som den ungarske regering frem-
kom med under den mundtlige forhandling for domstolen, bestemmer den ungarske
lovgivning udelukkende, at leveringen skal være attesteret, og at de beviser, der kræves,
afhænger af de konkrete omstændigheder ved den pågældende transaktion.
38 under disse omstændigheder skal de forpligtelser, der påhviler en afgiftspligtig per-
son for så vidt angår beviser, fastlægges på grundlag af de betingelser, der i denne for-
bindelse er udtrykkeligt fastsat i national ret, og den sædvanlige praksis for lignende
transaktioner.
39 som det følger af domstolens praksis, kræver retssikkerhedsprincippet, at de afgifts-
pligtige personer får kendskab til deres afgiftsmæssige forpligtelser, inden de indgår en
transaktion...
40 den forelæggende ret ønsker navnlig oplyst, om en medlemsstat for at anvende frita-
gelsen på en levering inden for fællesskabet kan kræve, at den afgiftspligtige person
sikrer, at varen fysisk har forladt denne medlemsstats område.
41 herom har domstolen allerede udtalt, at i en situation, hvor der tilsyneladende ikke
findes nogen håndgribelige beviser for, at de pågældende goder er blevet fjernet fra le-
veringsmedlemsstatens område, garanterer en pligt for den afgiftspligtige person til at
fremlægge et sådant bevis imidlertid ikke en korrekt og enkel anvendelse af fritagel-
serne. tværtimod stiller en sådan forpligtelse den afgiftspligtige person i en usikker si-
tuation for så vidt angår muligheden for at anvende fritagelsen på leveringen inden for
fællesskabet eller behovet for at inkludere momsen i salgsprisen...
42 det skal endvidere præciseres, at i det tilfælde, hvor erhververen får beføjelse til som
ejer at råde over den pågældende vare i leveringsmedlemsstaten og påtager sig at trans-
portere denne vare til bestemmelsesmedlemsstaten, skal der tages hensyn til den om-
stændighed, at det bevis, som køberen kan forelægge for afgiftsmyndighederne, i det
                                          - 11 -
væsentlige afhænger af de beviselementer, han modtager til dette formål fra erhververen
...
43 domstolen har således fastslået, at når køberen én gang har opfyldt sine forpligtelser
vedrørende beviset for en levering inden for fællesskabet, er det erhververen, der bør
anses for pligtig at betale momsen i leveringsmedlemsstaten, hvis han ikke har opfyldt
sin kontraktmæssige forpligtelse til at forsende eller transportere den pågældende vare
til et sted uden for denne stat...
44 det fremgår af forelæggelsesafgørelsen, at mecsek-gabona i hovedsagen har påbe-
råbt sig sin ret til momsfritagelse under henvisning til det momsregistreringsnummer,
som de italienske myndigheder har tildelt erhververen, til den omstændighed, at de
solgte varer blev afhentet af køretøjer, der var indregistreret i udlandet, og til de cmr-
fragtbreve, som blev fremsendt af erhververen fra dennes postadresse, der indikerede, at
varerne var blevet transporteret til italien.
45 spørgsmålet om, hvorvidt mecsek-gabona ved at handle på denne måde har opfyldt
de forpligtelser, der påhviler selskabet for så vidt angår bevis og udvisning af omhu,
skal bedømmes af den forelæggende ret i lyset af de betingelser, der er præciseret i
denne doms præmis 38.
46 i det tilfælde, hvor den pågældende levering er led i svig fra erhververens side, og
hvor afgiftsmyndigheden ikke har sikkerhed for, at varerne faktisk har forladt leve-
ringsmedlemsstatens område, skal det for det tredje undersøges, om denne myndighed
efterfølgende kan pålægge sælgeren moms for denne levering.
47 det fremgår af fast retspraksis, at bekæmpelse af svig, unddragelse og misbrug er et
formål, som anerkendes og støttes i direktiv 2006/112…, og som begrunder, at der un-
dertiden stilles høje krav for så vidt angår sælgerens forpligtelser ...
48 det er således ikke i strid med unionsretten at kræve af en erhvervsdrivende, at
denne handler i god tro og træffer enhver foranstaltning, som med rimelighed kan kræ-
ves, for at sikre sig, at hans transaktioner ikke fører til deltagelse i momssvig...
49 domstolen anser nemlig disse elementer for afgørende i vurderingen af muligheden
for at forpligte sælgeren til efterfølgende at betale moms...
50 det følger heraf, at det i tilfælde af svig fra erhververens side i hovedsagen er be-
grundet at undergive sælgerens ret til momsfrihed et krav om god tro.
…
55 det følger af ovenstående betragtninger, at det første og det andet spørgsmål skal be-
svares med, at artikel 138, stk. 1, i direktiv 2006/112 skal fortolkes således, at den ikke
er til hinder for, at retten til momsfritagelse for en levering inden for fællesskabet kan
nægtes sælgeren under sådanne omstændigheder som de i hovedsagen omhandlede un-
der forudsætning af, at det på baggrund af objektive forhold er fastslået, at sælgeren
ikke har opfyldt de forpligtelser, der påhvilede den pågældende for så vidt angår bevis,
eller at sælgeren vidste eller burde have vidst, at den transaktion, som den pågældende
                                              - 12 -
      gennemførte, var led i svig fra erhververens side, og sælgeren ikke har truffet enhver
      foranstaltning, som den pågældende med rimelighed var i stand til, for at undgå sin egen
      deltagelse i denne svig.”
registreringsafgiftsloven
den dagældende registreringsafgiftslov, jf. lovbekendtgørelse nr. 804 af 29. juni 2007, be-
stemte bl.a.:
                                         ”godtgørelse af afgift
      § 7 b. afgiften af et brugt motorkøretøj, der er afgiftsberigtiget efter §§ 4, 5, 5 a eller 6,
      godtgøres, såfremt køretøjet afmeldes fra motorregisteret og udføres fra landet.
      stk. 2-6…
      § 7 c. afgiften godtgøres af told- og skatteforvaltningen, når køretøjets afgiftspligtige
      værdi er fastslået, og told- og skatteforvaltningen har modtaget dokumentation for kø-
      retøjets afmeldelse fra motorregisteret og udførsel her fra landet.
      stk. 2-5…”
af de specielle bemærkninger til § 7 c i lovforslaget fremgår bl.a. (jf. folketingstidende 2001-
02, 2. samling, tillæg a, lovforslag nr. l 181, s. 4728):
      ”som dokumentation for udførslen skal der ud over afmeldelsen fra centralregisteret fo-
      religge dokumentation fra det land, køretøjet udføres til. ved udførsel til lande uden for
      eu vil udførselsangivelsen kunne forelægges som dokumentation. ved udførsel til an-
      dre eu-lande skal fremlægges passende dokumentation i form af faktura, bevis på ind-
      registrering eller andet, som told- og skattemyndighederne skønner egnet som doku-
      mentation…”
i skats punktafgiftsvejledning 2008-1, punkt e.1.6., fremgår bl.a.:
      ”dokumentation for udførsel
      som dokumentation for afmeldelsen fra centralregisteret for motorkøretøjer (politiet)
      fremlægges køretøjets originale registreringsattest (eller attesteret kopi) med påtegning
      om afmeldelsen. køretøjet skal være afmeldt senest 1 måned efter vurderingen.
      herudover skal der foreligge dokumentation fra det land, køretøjet udføres til. doku-
      mentation for udførslen skal foreligge senest 3 måneder efter vurderingen.
      ved udførsel til lande uden for eu vil eksempelvis udførselsangivelsen dog kunne
      fremlægges som dokumentation.
                                                - 13 -
       ved udførsel til andre eu-lande skal fremlægges dokumentation i form af faktura, bevis
       på indregistrering i et andet land, eller andet, som regionen skønner egnet som doku-
       mentation.”
højesterets begrundelse og resultat
højesteret tiltræder, at a ikke ved de fremlagte slutsedler om salg af brugte biler til udenland-
ske købere har dokumenteret, at bilerne er udført her fra landet, jf. registreringsafgiftslovens §
7 b, stk. 1, og § 7 c, stk. 1. herefter, og i øvrigt af de grunde, der er anført af landsretten, stad-
fæster højesteret dommen.
                                       thi kendes for ret:
landsrettens dom stadfæstes.
i sagsomkostninger for højesteret skal a betale 300.000 kr. til skatteministeriet.
de idømte sagsomkostningsbeløb skal betales inden 14 dage efter denne højesteretsdoms af-
sigelse og forrentes efter rentelovens § 8 a.

source: retspraksis

LICENSE:
Creative Commons Legal Code

CC0 1.0 Universal

type: caselaw

jurisdiction: Denkmark