text:
                             højesterets dom
                          afsagt fredag den 1. februar 2013
sag 252/2012
(2. afdeling)
værgemålssag vedrørende
a
(advokat henrik krogsøe, beskikket)
efter anmodning fra
b
(advokat jens otto johansen, beskikket)
i tidligere instanser er afsagt dom af retten i svendborg den 15. december 2011 og af østre
landsrets 16. afdeling den 26. januar 2012.
i pådømmelsen har deltaget fem dommere: per walsøe, jytte scharling, poul dahl jensen,
jens peter christensen og oliver talevski.
påstande
appellanten, a, har gentaget sin påstand om frifindelse over for påstanden om iværksættelse
af værgemål og har subsidiært påstået frifindelse over for påstanden om fratagelse af den ret-
lige handleevne.
indstævnte, b, har påstået stadfæstelse.
supplerende sagsfremstilling
læge rené borup, der udarbejdede erklæringen af 26. oktober 2011, har til brug for højeste-
ret udarbejdet en ny erklæring af 7. november 2012. i det skema, der er knyttet til erklærin-
gen, er diagnosen fortsat angivet som ”alzheimers demens af let t. moderat grad”. under af-
                                               - 2 -
snittet ”lægens vurdering af patientens tilstand” har lægen sat et kryds i rubrikken ”ja” som
svar på følgende spørgsmål:
       ”1. skønnes patienten at have en sindssygdom, herunder svær demens, eller hæmmet
       psykisk udvikling eller anden form for alvorligt svækket helbred, der gør patienten ude
       af stand til at tage vare på sine økonomiske og/eller personlige anliggender (§ 5, stk.
       1)?”
lægen har i skemaet ikke overstreget ordet ”svær” i udtrykket ”svær demens”, hvilket han
havde gjort i skemaet i erklæringen af 26. oktober 2011.
i erklæringen af 7. november 2012 hedder det endvidere bl.a.:
       ”jeg har den 26.10.11 haft a alene i konsultationen ifm udfærdigelse af værgemålsattest
       og igen den 6.11.2012 ligeledes ifm udfærdigelse af værgemålsattest.
       a får guidning med personlig pleje men tager sig ellers selv af dette, morgentoilette
       med tandbørstning etc.
       går på dagcenter fra 10-15 på alle ugens 5 hverdage.
       a får bad 2 gange om ugen på dagcenteret, da der hos datteren, hvor hun bor kun er ba-
       dekar og dette udgør en faldrisiko.
       hvor det tidligere var hjemmeplejen, der hjalp med alt med hensyn til mad og medicin
       og tøj, er det nu datteren c, som hjælper med dette. c lægger alt tøj frem, da a ikke selv
       kan huske det.
       datteren står for rengøring og vask af tøj. det hænder ofte, at a ikke er tør om natten.
       klarer selv at smøre sin mad når maden er stillet frem.
       scorede i mmse (minimal mental state examination - demenstest) 20/30 den
       26.10.2011 og dette er uændret 20/30 den 6.11.2012.
       har været i behandling med demensmidlet aricept 10 mg en gang dagligt siden 2007.
       kender årstid men ikke år, måned og dato og ugedag.
       ved at hun bor i danmark, på fyn og i svendborg men husker ikke datterens adresse
       kan gentage 3 ord, men kan ikke genkalde dem efter afledning.
       har 1 fejl i regneprøve ( subtraktion : 100-7 gentaget 5 gange)
       hun har i dag ingen problemer med at efterkomme instruktion indeholdende 3 beskeder.
       kan ikke gengive enkelt geometrisk tegning, selv om 1. del af tegningen er korrekt.
       obj:
       vågen, bevidsthedsklar. taler spontant, svarer uden latenstid. er venlig, glad og smi-
       lende.
       fremfører intet psykotisk, skønnes ikke hallucineret.
       vurderes at være i et neutralt stemningsleje helt uden antydning af depressive træk.
       konklusion: har let til moderat demens
       er uerfaren i økonomisk henseende, da det altid har været ægtefællen, som har taget sig
       af det økonomiske.
                                               - 3 -
      er også den 6.11.2012 klar over, at hun har brug for hjælp til administration af hendes
      økonomi.
      søger og modtager derfor hjælp fra dem hun er tryg ved og her specielt datteren c, som
      har hjulpet hende siden faderens død.
      adspurgt til, hvem hun selv synes skulle være hendes værge, svarer hun, at det skal
      være c, som skal tage sig af hendes papirer og penge, fordi hun kender hende og føler
      sig tryg ved hende, og fordi hun er sød og dygtig og hjælpsom.
      giver uopfordret udtryk for, at datteren b mest har travlt med hendes (as) arv.
      en kombination af let-moderat demens og økonomisk uerfarenhed gør, at hun har behov
      for megen hjælp i dagligdagen og hjælp til at administrere papirer og penge.
      hun har, efter en halv times testning alene med undertegnede og efter min opfordring,
      udtalt sig om, hvem hun ønsker, der skal tage sig af hende til daglig, og hvem der skal
      tage sig af hendes papirer og penge.
      hun peger her uden tøven på sin datter c.
      jeg mener klart, at man med nytte kan bruge as udtalelse om værgemål.”
retsgrundlag
i værgemålslovens § 5, § 6 og § 8 hedder det bl.a.:
      ”§ 5. der kan iværksættes værgemål for den, der på grund af sindssygdom, herunder
      svær demens, eller hæmmet psykisk udvikling eller anden form for alvorligt svækket
      helbred er ude af stand til at varetage sine anliggender, hvis der er behov for det.
      …
      stk. 3. værgemålet kan begrænses til at angå økonomiske forhold, herunder bestemte
      aktiver eller anliggender…
      …
      § 6. i forbindelse med værgemål efter § 5, der omfatter økonomiske forhold, kan den
      retlige handleevne fratages, hvis dette er nødvendigt for at hindre, at den pågældende
      udsætter sin formue, indkomst eller andre økonomiske interesser for fare for at forringes
      væsentligt, eller for at hindre økonomisk udnyttelse…
      …
      § 8. afgørelser efter § 5… skal afpasses efter den pågældendes behov og må ikke være
      mere omfattende end nødvendigt. der kan ikke ske fratagelse af handleevne efter § 6,
      hvis den pågældendes interesser i tilstrækkeligt omfang kan tilgodeses ved værgemål
      efter § 5. ”
i betænkning nr. 1247/1993 om værgemål, som værgemålsloven er baseret på, hedder det bl.a.
(s. 127 ff.):
                                                - 4 -
     ”udvalget har den opfattelse, at der fortsat er behov for medicinske kriterier. ganske
     vist kan det hævdes, at årsagen til, at den pågældende er ude af stand til at varetage sine
     interesser, er af mindre interesse. hensynet til retssikkerheden og en ensartet praksis
     taler imidlertid for at begrænse ordningerne til afgrænsede sygdomme og svækkelsestil-
     stande. de medicinske anvisninger vil tillige kunne virke pædagogiske og illustrerende
     samt medvirke til nøjere overvejelser forud for beslutningerne. i langt de fleste tilfælde
     træffes afgørelsen om umyndiggørelse da også med udgangspunkt i et lægeligt skøn.
     dette vil fremover altid være tilfældet ved værgemål, jf. lovudkastets § 18, stk. 2, se i
     kapitel 6, pkt. 4.2. der kan være fare for, at et funktionelt kriterium vil blive udvandet,
     hvis det står alene.
     …
     et område, som næppe spillede nogen større rolle, da myndighedsloven blev gennem-
     ført i 1922, er de alderssvækkede… denne gruppe er formentlig i dag den, der har størst
     behov for bistand til varetagelse af egne anliggender. det er dog langt fra sikkert, at alle
     har et permanent behov for en værge. dette vil især være tilfældet, hvis de har formue
     af en vis størrelse, eller hvis der er fare for, at de bliver udnyttet af deres omgivelser.
     endvidere kan der være behov for begrænsede værgemål til hjælp ved enkeltstående
     dispositioner, som f.eks. plejehjemsanbringelse.
     det foreslås derfor som noget nyt, at gruppen nævnes specielt i § 5. betegnelserne ‘al-
     derdomssvækkede’, ‘alderssvækkede’ eller ‘mentalt svækkede’ har været overvejet. i
     den norske lovtekst anvendes begrebet ‘senil demens’. udvalget har fundet udtrykket
     ‘svær demens’ mere dækkende. herved er tilkendegivet, at der ikke alene er tænkt på
     den aldersbetingede demens. af reglen fremgår, at de svært demente hører til blandt de
     sindssyge.
     …
     endelig foreslås en opsamlingskategori omfattende ‘anden form for alvorligt svækket
     helbred’. en række sygdomme og tilstande vil kunne falde ind herunder. det vil f.eks.
     være hjerneblødninger, hjernesvind eller andre former for hjerneskader…”
i bemærkningerne til værgemålslovens § 6 (lovforslag l 191, folketingstidende 1994/1995,
tillæg a, s. 2465) hedder det bl.a.:
     ”værgemål med fratagelse af den retlige handleevne vedrørende økonomiske forhold
     efter lovforslagets § 6 svarer i høj grad til formueretlig umyndiggørelse efter den gæl-
     dende myndighedslovs § 2.
     det er hensigten, at denne type værgemål især skal anvendes over for de svage, der ud-
     viser aktiv adfærd. hovedeksemplet er sindssyge, som under maniske perioder vil
     kunne træffe vidtrækkende skadelige økonomiske dispositioner, men der vil også kunne
     være behov for at fratage de aktive demente, psykisk udviklingshæmmede og skizofrene
     den retlige handleevne. formålet med bestemmelsen er ikke kun at undgå, at de pågæl-
     dende foretager uheldige aktive handlinger, men også at beskytte dem mod andres
     overtalelse, udnyttelse eller misbrug ved at indskrænke den svages mulighed for selv at
     disponere.”
                                               - 5 -
højesterets begrundelse og resultat
as advokat har i første række anført, at a efter sin helbredstilstand ikke hører til den person-
kreds, der er omfattet af værgemålslovens § 5, stk. 1, fordi hun ikke lider af ”svær demens”,
men alene af ”let til moderat demens”.
højesteret finder, at værgemålslovens § 5, stk. 1, efter sin ordlyd og forarbejder må forstås
således, at det ikke er udelukket at iværksætte et værgemål for en ældre person, der lider af
demens, selv om demensen ikke ud fra en lægelig vurdering kan karakteriseres som ”svær”.
højesteret har herved lagt vægt på, at det i § 5, stk. 1, er fastsat, at ”svær demens” er en del af
begrebet ”sindssygdom”, og at bestemmelsen også omfatter ”anden form for alvorligt svækket
helbred”. endvidere har det efter forarbejderne til § 5, stk. 1, ikke været meningen at udelukke
andre demente, som ikke er svært demente fra den personkreds, der kan sættes under værge-
mål. det fremgår således af betænkning nr. 1247/1993 om værgemål, at den gruppe, som må
antages at have størst behov for bistand til at varetage deres anliggender, er de ”alderssvæk-
kede”, og at betegnelsen ”svær demens” blev anvendt i udvalgets lovudkast for at tilkende-
give, at der ikke alene er tænkt på den aldersbetingede demens. herudover foreslog udvalget
en opsamlingskategori omfattende ”anden form for alvorligt svækket helbred”. som eksem-
pler på sygdomme og tilstande, der falder ind under opsamlingskategorien, blev angivet hjer-
neblødninger, hjernesvind og andre former for hjerneskader. denne angivelse er ikke udtøm-
mende og udelukker derfor efter højesterets opfattelse ikke, at demens, der ikke i medicinsk
forstand kan karakteriseres som ”svær demens”, kan være omfattet af opsamlingskategorien.
det fremgår af læge rené borups nye erklæring af 7. november 2012, at a fortsat lider af
”alzheimers demens af let t. moderat grad”, og det er afkrydset, at hun vurderes at være i en
tilstand omfattet af værgemålslovens § 5, stk. 1. i erklæringen gives i øvrigt en beskrivelse af
as helbredstilstand mv., der i det væsentlige svarer til beskrivelsen i den tidligere erklæring af
26. oktober 2011.
herefter og i øvrigt af de grunde, der er anført af landsretten, tiltræder højesteret, at a efter
sin helbredstilstand hører til den personkreds, der er omfattet af værgemålslovens § 5, stk. 1.
                                              - 6 -
af de grunde, landsretten har anført, tiltræder højesteret endvidere, at a er ude af stand til at
varetage sine anliggender, og at der er behov for værgemål.
betingelserne for iværksættelse af et økonomisk værgemål er således opfyldt, jf. værgemåls-
lovens § 5, stk. 1, og stk. 3.
med hensyn til spørgsmålet om fratagelse af den retlige handleevne bemærkes, at a har en
betydelig formue. hun har i tiden efter sin ægtefælles død i 2009 foretaget en række disposi-
tioner, hvorved hun har begunstiget sin yngste datter, herunder gennem betydelige gaver til
datteren og dennes børn. højesteret tiltræder derfor, at det er nødvendigt at fratage a den ret-
lige handleevne, jf. værgemålslovens § 6, stk. 1.
højesteret stadfæster herefter landsrettens dom.
ingen af parterne skal betale sagsomkostninger for højesteret til den anden part, jf. retspleje-
lovens § 312, stk. 6.
                                    thi kendes for ret:
landsrettens dom stadfæstes.
ingen af parterne skal betale sagsomkostninger for højesteret til den anden part.

source: retspraksis

LICENSE:
Creative Commons Legal Code

CC0 1.0 Universal

type: caselaw

jurisdiction: Denkmark


text:
h-23-02
                         udskrift
                             af
              sø- & handelsrettens dombog
                        ____________
den 21. januar 2003 blev af retten i sagen
h-23-02
bräuner a/s
(advokat anders hansen
ved fuldmægtig kirstine rechnagel)
   mod
ok snacks a/s
(advokat sven aage pedersen)
afsagt sålydende
                          d o m:
denne sag angår spørgsmålet om, hvorvidt sagens parter
havde indgået en salgsaftale med en uopsigelighedsperi-
ode, og om sagsøgte opsagde deres samarbejde med for kort
varsel.
påstande
                            - 2 -
sagsøger, bräuner a/s, har nedlagt påstand om, at sag-
søgte tilpligtes at betale kr. 682.000,00 kr. med tillæg
af procesrente fra sagens anlæg den 18. marts 2002.
sagsøgte, ok snacks a/s, har nedlagt påstand om frifin-
delse, subsidiært frifindelse mod betaling af et mindre
af retten fastsat beløb.
sagsfremstilling
sagsøgte, ok snacks a/s, er et selskab, der blandt andet
producerer snacks. selskabets stifter og direktør er tor-
ben juul andersen. sagsøger, bräuner a/s´, virksomhed be-
står i at sælge producenters varer til supermarkedskæder
samt at hjælpe med selve markedsføringen af produkterne i
den enkelte butik, herunder opstillingen af produkterne.
selskabets stifter og direktør er peter bräuner.
efter nogle indledende møder mellem parterne sendte sag-
søger skrivelse af 13. juni 2001 til sagsøgte. skrivelsen
havde følgende indhold:
”
vedr: samarbejde
kære torben
hermed tak for sidst. jeg synes at det var et konstruk-
tivt møde, og er overbevist om, at vi sammen kan udvikle
ok snacks salg på det danske marked, til fælles gavn for
vore 2 selskaber. jeg forestiller mig følgende:
    1. salgsarbejde
der er udelukkende tale om sælgerhåndtering i butik (se
vedlagte besøgsproces), for de butikker hvor ok snacks er
distribueret i dag. se også vedlagte kundepanel for vore
9 sælgere. i dag bruger vi ca. 25% af tiden i fdb, 40% i
ds og 35% i købmandssektoren, med fremtidig ekstra fokus
på supergros. vi forventer at håndtere ok snacks produk-
ter i alle disse butikker.
                           - 3 -
der kører salgsture af 6 ugers varighed, og vi arbejder
med 1 topprioritet pr. samarbejdspartner pr. tur. gerne
skræddersyet til den enkelte kundeblok. derudover har
sælgerne en værktøjskasse, der kan arbejdes med under det
enkelte besøg. fx selektive tilskud, colli u/b osv.
samtidig følges der op på alle nøglekampagner. vi
håndterer i dag ca. 7-8 demoer om ugen for øvrige kunder,
så hvis ok ønsker dette, kan vi håndtere dette.
vedrørende fdb deltager jeg gerne sammen med dig i sambe-
søg på fdb hovedkontor for at vurdere mulighederne. sam-
men bør vi have gode muligheder. hos edeka og abc er jeg
rigtig godt inde, og vil kunne sikre nogle indmeldelser.
    2. sparring
i samarbejdet lægger vi op til sparring både på det ope-
rationelle som det strategiske niveau. heri inkluderet
prissætninger, sortiment, enhedsstørrelser, design osv.
her vil vi for alvor kunne gøre en forskel og tilføre
hjælp og udveksling af ideer. vi lægger også op til fæl-
les at fastsætte salgsmålsætningerne og initiativerne for
den kommende periode.
    3. betaling
vi får i dag i gennemsnit ca. 8,5% af vore nuværende sam-
arbejdspartnere, og dette niveau mener vi er relevant
også for ok. dog er vi villige til at reducere dette ni-
veau på de varianter som især sælges mest fra hverdags-
salg, fx flæskesvær. du specificerer selv hvad dette om-
fatter. vi har i dag betaling forud pr. måned.
    4. rapportering
hver uge laver vi en afrapportering på salgsturens resul-
tater. men ellers er vi fleksible på at give jer den in-
formation som i har brug for. det aftales på et midtvejs-
møde mellem salgsmøderne. du vil have en stående invita-
tion til at deltage på salgsmøderne, for at give sælgerne
input.
    5. timing
vi er indstillet på at gå i gang så hurtigt som muligt.
det vil dog være unfair at starte op lige før ferien, så
jeg foreslår 1/8 2001.
                           - 4 -
jeg ser hermed frem til et fremtidigt udviklende samar-
bejde, som kan betyde meget for begge selskaber. lad os
tale sammen så hurtigt som muligt.”
den i pkt. 3 nævnte betaling blev senere ændret til 5% på
visse varegrupper.
sagsøgers salgsarbejde blev påbegyndt i begyndelsen af
august måned 2001. ved skrivelse af 30. august 2001 frem-
sendte sagsøger en af sagsøger underskrevet ”salgskommis-
sionsaftale” til sagsøgte. skrivelsen havde følgende
indhold:
”som aftalt fremsendes hermed formel kontraktforslag, der
dækker aftalen mellem vore 2 selskaber. du er selvfølge-
lig velkommen til at kommentere de enkelte elementer.
hvis du har spørgsmål, ring da gerne.”
det i fremsendelsesskrivelsen benævnte kontraktforslag,
havde blandt andet følgende indhold:
”2.   definitioner
…ikrafttræden        datoen for aftalens underskrivelse…
....
5.    afholdelse af udgifter. priser og vederlag
....
5.3. for sit arbejde med forhandling og formidling og
markedsføring af produkterne modtager sælgeren vederlag i
form af kommission af den omsætning på markedet som hid-
rører fra sælgerens salg til kunderne. se bilag 4…
5.4. dersom aftalen opsiges, har sælgeren ret til kommis-
sion i henhold til punkt 5.3. af omsætning skabt på basis
af tjenesteydelsen i en periode af 12 måneder fra ophøret
af aftalen jf. pkt. 7.1…
5.5.   sælgeren har et til et aconto bidrag, jf. bilag 4,
der faktureres månedsvis forud. efter hvert ½ år regule-
res det foregående halve års udbetaling med faktura eller
                           - 5 -
kreditnota baseret på det faktiske salg i halvåret. det
første år har sælgeren endvidere krav på et minimumsbi-
drag, jf. bilag 4, uanset den faktiske generede omsæt-
ning.
.....
7.     ophør af salgs-kommissionsaftalen
7.1. nærværende aftale er uopsigelig fra producentens
side indtil 31/12 2002. derudover kan aftalen opsiges af
begge parter med et varsel på 12 måneder til udgangen af
en måned.
7.2. ønsker producenten at opsige aftalen, kan sælgeren
kræve at blive kompenseret herfor med et beløb svarende
til de sidste 12 måneders vederlag i henhold til pkt.
5.3. mod at producenten øjeblikkeligt frigøres for sin
forpligtelse til at anvende sælgeren i opsigelsesperio-
den…
.....
10.    generelle bestemmelser
10.3 aftalen træder i kraft ved underskrivelsen og under-
skrives i 2 eksemplarer, hvoraf hver part får ét…”
kontrakten var ikke vedlagt det i punkt 5.3. nævnte bilag
4. sagsøgte underskrev aldrig kontrakten.
ved skrivelse af 13. september 2001 fremkom sagsøgtes ad-
vokat over for sagsøgte med sine bemærkninger til kon-
traktforslaget. advokatens konklusion var:
”som det fremgår af mine bemærkninger, mangler der efter
min opfattelse balance i kontrakten, og der mangler især
vigtige bilag, for at hele kontraktens indhold vil kunne
vurderes.”
sagsøgte gjorde ikke sagsøger bekendt med hverken
skrivelsen eller indholdet af denne.
på et møde den 24. september 2001 præsenterede sagsøger
sagsøgte for et ændringsforslag af 24. september 2001,
vedrørende deres samarbejde. forslaget var identisk med
                           - 6 -
skrivelsen af 13. juni 2001, bortset fra, at der var til-
føjet et punkt 6 med følgende indhold:
6.  besøgsgaranti
”vi garanterer følgende besøgsantal pr. kæde pr. år (2001
& 2002).
bilka/føtex                2.470
supergros                  2.224
metro                         64
i alt                      4.758
der er aftalt en minimumsbetaling på kr. 146,-+ moms pr.
besøg, i alt kr. 695.000 kr.-+ moms pr. år. betalt forud
pr. måned, kr. 57.889, -+ moms.”
ved sålydende skrivelse af 30. november 2001 opsagde sag-
søgte samarbejdet:
”ophævelse af samarbejde pr. 28.02.02
i forbindelse med diverse forhandlinger omkring leveran-
cer til kæderne dansk supermarked samt super gros, gæl-
dende for år 2002, må vi desværre erkende at disse ikke
er afsluttet tilfredsstillende.
dette vil medføre en ændret focus på salgsarbejdet i bu-
tikkerne, således at vi ikke kan opretholde den mundtlige
aftale vi har med fa. bräuner a/s.
vi har i ok snacks a/s valgt at flytte rundt på nogle
kræfter (egne sælgere i jydegruppen) således at vi kan få
en tilpasset besøgsfrekvens i forhold til økonomien i
indgåede årsaftaler.
vi har på ingen måde været utilfreds med samarbejdet,
tværtimod synes vi at kunne fornemme stabilitet samt
stigning i salget. men p.g.a. ovenstående må vi ophøre
samarbejdet senest 28.02.02.
for at opnå det bedste sælgerresultat frem til 28.02.02,
vil det være en idé at sælgerne først orienteres så sent
som muligt op til den 28.02.02, om at ok snacks a/s ud-
træder af bräuner a/s, afregning og planlægning frem til
28.02.02 fortsætter som aftalt.”
                           - 7 -
ved mail af 30. november 2001 gjorde sagsøger overfor
sagsøgte indsigelse mod varslet:
”det er selvfølgelig en stor skuffelse for os. og torben,
jeg bliver nødt til at fastholde at vi har 6 måneders op-
sigelse. du har en kontrakt liggende, som dermed er gæl-
dende. så vi må nødvendigvis køre videre til 31/5 2002”
parterne havde derefter en samtale, hvorefter sagsøgte
sendte mail af 5. december 2001, hvoraf bl.a. fremgår:
”vi har en aftale der går til og med 31/12 2002, og i øn-
sker at stoppe allerede 28/2 2002. grundet det faktum at
vi dermed mister 10 måneders betaling, skal vi hermed fo-
reslå at ok snacks afregner et engangsbeløb på dkk
350.000, dækkende perioden 1/3 2002 – 31/12 2002, og dæk-
kende en rimelig og fair kompensation for noget af vor
mistede indtjening, samt ekstra omkostninger som opsigel-
sen påtvinger os. betalt senest 31/12 2001. derudover be-
taler i selvfølgelig den normale provision for vort ar-
bejde frem til 28/2 2002.
jeg skal ikke lægge skjul på at jeg foretrækker at vi ar-
bejder tiden fuld ud på normal vis i hele 2002, både af
hensyn til at jeg mener vi kan gøre et godt stykke salgs-
arbejde, men også fordi bräuner a/s image lider skade ved
at vi stopper allerede nu. efter at vi i 2001 har lavet
en meget stor salgsindsats for ok snacks.”
som svar på disse mails sendte sagsøgte skrivelse af 11.
december 2001, hvori han redegjorde for sit syn på for-
løbet, herunder at sagsøger har opsagt sælgere og har
indgået aftale med et til sagsøgte konkurrerende firma.
sidste skrivelse mellem parterne, inden sagen overgik til
deres advokater var skrivelse af 19. december 2001, fra
sagsøger til sagsøgte. i skrivelsen anførtes blandt an-
det:
”… selvom man skulle komme frem til, at aftalen ikke var
indgået på de skriftlige vilkår, som fremgår af aftalen
sendt pr. den 30. august 2001, har bräuner a/s i hvert
fald krav på opsigelse i overensstemmelse med sædvane i
branchen. alle de aftaler, jeg har indgået eller set, in-
                           - 8 -
deholder opsigelsesvarsler på mindst 9 måneder og sædvan-
ligvis 12 måneder…”
sagsøger har til brug for erstatningsberegningen opgjort
omsætningen med de tre vigtigste aftagere og sin kommis-
sion på sagsøgtes produkter i perioden fra august til no-
vember 2001. den samlede provision udgjorde 35.859,36 kr.
i august, 21.570,73 kr. i september, 35.798,72 kr. i ok-
tober og 31.377,70 kr. i november.
forklaringer
peter bräuner har forklaret, at han er direktør for sag-
søger og hovedaktionær i det sagsøgende selskab. selska-
bet er et brokerselskab, der navnlig beskæftiger sig med
videresalg samt repræsentation af danske produkter inden-
for dagligvarebranchen. han begyndte selv i branchen i
1977 i fdb og blev selvstændig for omkring 2 år siden ef-
ter senest at have været ansat i et amerikansk firma.
repræsentation af producenterne består i, at sagsøger
præsenterer produkterne for dagligvarekæderne. når pro-
duktet er afsat, kører deres sælgere rundt til butikkerne
og hjælper med håndteringen af produkterne for at fremme
salget i den enkelte butik. det var denne service, afta-
len med sagsøgte angik. der sker genforhandling en gang
om året med supermarkedskæderne om, hvilke produkter de
vil føre det kommende år. der er en risiko for, at pro-
dukterne ikke tages ind for det kommende år, men sælgerne
har en naturlig interesse i at afsætte produkterne, da de
er provisionslønnede og afhængige af, at de skal besøge
butikkerne og hjælpe med opsætningen af varerne i disse.
det varierer fra produkt til produkt, hvor vigtigt det er
med synlighed. sagsøgtes produkter er impulsprodukter,
der kræver synlighed. sagsøgers opgave bestod derfor
blandt andet i at sikre synlighed til produkter i butik-
kerne.
                           - 9 -
efter nogle samtaler med sagsøgtes direktør, torben juul
andersen, sendte han et oplæg om fremtidigt samarbejde af
13. juni 2001 til denne. torben juul andersen var enig i,
at der skulle laves en aftale. oplægget til priserne var
blevet præsenteret af sagsøgte, der tog udgangspunkt i
sine tidligere aftaler med andre samarbejdsparterne. på
det indledende møde blev det nævnt, at der skulle være
det sædvanlige opsigelsesvarsel, men det blev ikke præ-
ciseret, hvad der var normalt.
i begyndelsen af august 2001 var der et opstartsmøde med
sælgerne, hvorefter der var enighed om, at salgsarbejdet
kunne begynde, hvilket skete den 8. august.
den 30. august 2001 sendte han en endelig kontrakt til
sagsøgte. kontrakten var en gengivelse af, hvad der var
aftalt på mødet i begyndelsen af august. sagsøger havde
på dette tidspunkt fået salgsmateriale og betaling fra
sagsøgte. da han sendte kontrakten til sagsøgte, mente
han, at den var bindende. på det område, aftalen vedrø-
rer, skal der være længerevarende aftaler, da man ellers
ikke i opstartsfasen kan lægge det grundlæggende arbejde
i salgsindsatsen, som det kræver. indenfor branchen er
det sædvanligt med et opsigelsesvarsel på 2-3 år. aftaler
på under 2 år er for risikofyldte, og aftaler under et år
er helt uantagelige for en virksomhed som sagsøgers. ef-
terhånden som en aftale har løbet nogle år, er det sæd-
vanligt, at opsigelsesvarslet reduceres.
opsigelsesvarslet kom først ind i den endelige kontrakt.
der var tale om en standardkontrakt. det lå implicit i
forholdet, at det bilag 4, som der er henvist til i kon-
traktens punkt 5.3., var det tidligere fremsendte oplæg
af 13. juni 2001. sagsøger fik således allerede betaling
fra sagsøgte i overensstemmelse hermed. at der i kontrak-
                           - 10 -
ten stod, at den trådte i kraft ved underskrift, var un-
derordnet, idet sagsøger allerede havde påbegyndt
arbejdet, og kontrakten var blot en formalisering af det
aftalte samarbejde.
da han rykkede for svar i september måned, oplyste torben
juul andersen, at han havde sendt kontrakten til gennem-
syn hos sin advokat.
torben juul andersen havde bedt ham om at deltage i et
møde hos super best i slutningen af september, hvor sag-
søger skulle præsenteres som ny salgsorganisation. de
mødtes aftenen før. han havde taget sit ændringsforslag
til aftalen med. ændringsforslaget var foranlediget af,
at han var overrasket over omsætningen af sagsøgtes pro-
dukter, idet han i forbindelse med aftalens indgåelse
havde fået oplyst, at omsætningen var omkring 8-10 mill.
kr. om året, men det viste sig, at den kun lå på omkring
det halve. den pris, sagsøgte skulle betale for aftalen,
var sat efter den høje omsætning. hans ændringsforslag
var baseret på tidsforbrug. oplægget på 146 kr. pr.
salgsmøde var beregnet efter, at en sælger maksimalt kan
tage sig af tre producenter på et salgsmøde. han lagde
ændringsforslaget i skuffen, da torben juul andersen ikke
ville ændre aftalen. han gjorde ikke yderligere forsøg på
at ændre vilkårene, da der forelå en bindende aftale, og
ændringsforslaget var ment som et oplæg til diskussion.
udformningen af oplægget skyldtes, at det nemmeste rent
teknisk var at ændre i det oprindelige oplæg fra 13. juni
2001. han rykkede endvidere for hovedkontrakten, men fik
at vide, at der var bemærkninger fra sagsøgtes advokat.
han sagde, at han gerne ville have svar hurtigst muligt,
men han hørte aldrig noget fra sagsøgte vedrørende kon-
trakten.
                           - 11 -
i november 2001 ringede han fra skotland til torben juul
andersen. baggrunden for samtalen var, at han og hans
salgschef efter et møde med sagsøgtes nye salgschef, jør-
gen sørensen, havde en fornemmelse af, at sagsøgte var
ved at springe fra samarbejdet, når sagsøgte selv opret-
tede en salgsafdeling. han foreholdt torben juul andersen
dette. han fik at vide, at jørgen sørensen var blevet ny
salgschef, da torben juul andersen selv havde fået for
travlt, og torben juul andersen sagde endvidere, at en
aftale er en aftale. herefter talte de ikke mere om det.
sagsøger havde mistet en kunde, hvis varer væsentligt
solgtes til fdb. han opsagde derfor 2 sælgere, men disse
betjente ikke sagsøgtes produkter. han husker ikke, at
super best skulle have bedt om flere besøg. han sagde
samarbejdsaftaler med 2 konkurrerende firmaer op i for-
bindelse med indgåelsen af aftalen med sagsøgte, og han
mener ikke, at sagsøger repræsenterede andre snack produ-
center.
opsigelsen af aftalen har udover manglende indtjening for
sagsøger betydet et imagetab over for dagligvarekæderne.
der var blandt andet en kædechef, der rettede henvendelse
til ham, da sagsøgte havde en annonce i avisen, hvor man
søgte en sælger.
det arbejde, sagsøger har udført, er stort set som be-
skrevet i oplægget af 13. juni 2001 bortset fra, at sag-
søgtes produkter ikke har været hos fdb. sagsøgers salgs-
arbejde bevirkede rent faktisk, at der skete en stigning
i salget af sagsøgtes produkter.
torben juul andersen har forklaret, at han er direktør i
og ejer 40% af aktierne i det sagsøgte selskab. han var
oprindelig slagter og begyndte i 1981 med driften af ok
snacks, der producerer snacks, flæskesvær og krydderfedt.
                           - 12 -
selskabet leverer i dag til hovedparten af de danske dag-
ligvarebutikker. 65% af sagsøgers produktion er til eks-
port. der er 28 ansatte i virksomheden.
indtil de indgik samarbejdet med sagsøger, skete deres
salgsdistribution gennem et kagefirma på fyn. samarbejdet
ophørte med en måneds varsel.
han mødte peter bräuner på en messe. de mødtes herefter
et par gange, inden sagsøger skrev oplægget af 13. juni
2001. dette oplæg blev grundlaget for deres samarbejde.
de drøftede ikke et opsigelsesvarsel på møderne inden
oplægget. peter bräuner ville efterfølgende sende en
kontrakt, som han skulle se på.
da han så kontrakten, ringede han straks til peter bräu-
ner og meddelte, at opsigelsesvarslet var alt for langt.
peter bräuner sagde, at kontrakten nok var tilpasset for
meget i sagsøgers favør. kontrakten blev derefter sendt
til gennemgang hos sagsøgtes advokat. vidnet har ikke set
det i kontraktens punkt 5.3. omtalte bilag 4, og han vil-
le ikke acceptere en minimumsbetaling. sagsøgte handler
med supermarkedskæderne for et år ad gangen, hvorfor en
kontrakt skal kunne opsiges med 3 måneders varsel, som er
det normale opsigelsesvarsel i branchen.
han bad peter bräuner komme til mødet den 24. september
2001 med super best for at præsentere ham for indkøberne.
peter bräuner trak under forberedelserne til mødet afte-
nen før et nyt oplæg til aftale frem og bad ham om at
skrive under, da sagsøger skulle have bestyrelsesmøde næ-
ste dag. han så, at vilkårene var ændret på oplæggets
side 2 i forhold til det oprindelige oplæg af 13. juni
2001. ændringen var i strid med alt, de havde aftalt. han
meddelte derfor, at han ikke ville skrive under, hvilket
peter bräuner accepterede. han mindes ikke, at de samti-
                           - 13 -
dig skulle have talt om kontraktudkastet. fokus var på
den oprindelige aftale.
på mødet den efterfølgende dag med super best præsente-
rede han peter bräuner. super best meddelte blandt andet,
at deres butikker skulle besøges mere intensivt. også af
den årsag ville en aftale om afregning pr. besøg slet ik-
ke kunne hænge sammen for sagsøgte. udsigterne for deres
samarbejde så derfor dårligt ud.
de sælgere, sagsøger lige havde præsenteret for sagsøgte,
blev sagt op som følge af, at sagsøger havde mistet en
stor kunde. det var noget, han hørte fra super best. pe-
ter bräuner ringede selv og fortalte ham det to dage se-
nere. dette fremstod som et tillidsbrud i forhold til
super best.
han hørte desuden efterfølgende, at sagsøger skulle re-
præsentere et tysk firma, der solgte chips og kager. det-
te var han ikke tilfreds med.
selve opsigelsen af aftalen skete i herning, hvor han
forklarede peter bräuner, at aftalen ikke var tilfreds-
stillende, og at oplægget om betaling af 146 kr. pr. bu-
tiksbesøg indebar, at det bedre kunne betale sig for sag-
søgte at have salgsrepræsentanter i eget hus. han spurg-
te, om de kunne afslutte samarbejdet med en måneds var-
sel. peter sagde nej og henviste til, at der var et opsi-
gelsesvarsel på tre måneder. senere samme dag opsagde han
aftalen skriftligt.
procedure
sagsøger har gjort gældende, at kontrakten fremsendt ved
skrivelse af 30. august 2001 er en bindende og gyldig af-
tale. sagsøger har udført sine pligter i henhold til af-
                           - 14 -
talen. sagsøgte opsagde imidlertid aftalen med for kort
varsel i forhold til det i aftalen fastsatte. opsigelsen
skyldtes alene sagsøgtes forhold, og denne misligholdelse
fra sagsøgtes side må medføre erstatning til sagsøger.
at kontrakten er bindende, følger af hændelsesforløbet.
der er enighed om, at samarbejdet begyndte på grundlag af
oplægget af 13. juni 2001, og om, at der herefter skulle
udarbejdes en egentlig skriftlig kontrakt. denne udarbej-
dede sagsøger, og af følgebrevet af 30. august 2001 frem-
går, at sagsøgte kunne komme med sine eventuelle bemærk-
ninger. der kom imidlertid ingen bemærkninger efter den
13. september, hvor sagsøgtes advokat fremkom med sine
bemærkninger over for sagsøgte. sagsøger spurgte direkte
efter bemærkninger, men fik ingen. sagsøgte har ikke
rejst indsigelse, og sagsøgte har ikke løftet bevisbyrden
for at være kommet med mundtlige indsigelser. det må der-
for lægges til grund, at kontrakten er accepteret som ud-
tryk for en endelig og bindende aftale mellem parterne.
kontraktens bestemmelse om underskrift var alene en for-
malitet. sagsøger havde skrevet under, hvorfor det måtte
stå sagsøgte klart, at sagsøger opfattede det som en en-
delig aftale.
at det i kontraktens punkt 5.3. nævnte bilag 4 ikke er
udarbejdet er uden betydning, da der jo var enighed om
sagsøgers vederlag i henhold til aftalen. der var derfor
ikke anledning til at udarbejde et bilag 4. over for det
af sagsøgte anførte om, at oplægget af 13. juni 2001 ud-
gjorde grundlaget for deres samarbejde også efter udar-
bejdelsen af kontrakten bemærkes, at parternes aftale
også var ændret i forhold til oplægget. for eksempel var
sagsøgers provision kun 5% og ikke 8,5% på visse vare-
grupper. oplægget er endvidere for ufuldstændigt til at
regulere parternes forhold. endvidere har sagsøger for
                           - 15 -
eksempel udfærdiget besøgsstatistik i overensstemmelse
med kontraktens indhold.
sagsøgers ændringsforslag er et udtryk for sagsøgers øn-
ske om ville genforhandle aftalens vederlagsbestemmelser
og berører ikke endeligheden af kontrakten. forslaget
blev fremsat, da forudsætningerne vedrørende sagsøgtes
omsætning var forkerte. da sagsøger ikke var positiv over
for ændringen, fortsatte man uændret med omsætningsveder-
lagsmodellen og i øvrigt efter kontrakten.
sagsøger har ikke misligholdt aftalen. de to sælgere, der
blev opsagt hos sagsøger, havde ingen negativ indflydelse
på salget af sagsøgtes produkter, og sagsøgte var desuden
ikke blevet lovet nogle bestemte sælgere. det var ikke u-
ventet for sagsøgte, at sagsøger indgik en samarbejdsaf-
tale med en konkurrent til sagsøgte, og i øvrigt blev af-
talen med den tyske snack producent først indgået efter,
at sagsøgte havde opsagt aftalen med sagsøger. af opsi-
gelsesskrivelsen af 30. november 2001 fremgår, at sag-
søgte opsagde aftalen som følge af egne forhold, hvorfor
sagsøgers forhold er uden betydning.
det gøres gældende, at aftalen er opsagt med et for kort
varsel. da kontrakten var grundlaget for parternes samar-
bejde, skal tvisten om opsigelsesvarslets længde derfor
afgøres på grundlag af dennes punkt 7.1. aftalen var uop-
sigelig frem til den 31. december 2002, hvorefter den
kunne opsiges med et opsigelsesvarsel på 12 måneder. sag-
søgte opsagde samarbejdet med kun 3 måneders varsel, og
sagsøger har derfor krav på mistet kommission for 22 må-
neder.
såfremt der ikke er aftalt et opsigelsesvarsel, gøres det
gældende, at aftalen alene kan opsiges med et med et for
branchen sædvanligt varsel. aftalen havde karakter af en
                           - 16 -
kontinuerlig tjenesteydelse fra sagsøgtes side, hvorefter
sagsøger solgte en samlet salgsløsning. det gøres gælden-
de, at det i kontrakten nævnte varsel er sædvanligt i
branchen, subsidiært at varslet efter branchesædvane
overstiger tre måneder med mindst 16-22 måneder. dette
anbringende er anført i replikken, hvorfor sagsøgte har
haft mulighed for at varetage sine interesser.
såfremt der ikke kan lægges en branchesædvane til grund,
har sagsøger krav på et rimeligt varsel. tre måneders
opsigelse er for kort henset til det imagetab, sagsøger
lider over for supermarkedskæderne. derfor vil det være
rimeligt med mindst 6-12 måneders opsigelse for at kunne
tage højde for problemerne over for disse.
erstatningens størrelse må svare til, hvad sagsøgers
kommission ville have været i opsigelsesperioden. det er
ikke muligt præcist at opgøre, hvad sagsøger ville have
tjent i opsigelsesperioden. sagsøgers tab er opgjort med
udgangspunkt i sagsøgers fortjeneste på salget af sagsøg-
tes produkter til de tre vigtigste aftagere i perioden
fra august til november 2001, dvs. en månedlig fortjene-
ste på ca. 31.000 kr. i 22 måneder svarer til sagsøgers
påstand på 682.000 kr. beløbet er endda relativt lavt, da
tallene er fra indkøringsfasen, og omsætningen steg efter
denne periode.
sagsøgte har anført, at bevisbyrden for, at den som bilag
1 fremlagte kontrakt er udtryk for en bindende aftale
mellem sagens parter, påhviler sagsøger. og denne bevis-
byrde har sagsøger ikke løftet.
en gennemgang af hændelsesforløbet og kontraktens indhold
viser, at grundlaget for parternes samarbejde var oplæg-
get af 13. juni 2001. parterne havde arbejdet sammen i en
måned på grundlag af oplægget, inden sagsøger sendte kon-
                           - 17 -
traktsudkastet. også efter dette tidspunkt udførte sagsø-
ger netop det i oplægget beskrevne arbejde. synspunktet
om, at kontrakten skulle være udtryk for en endelig bin-
dende aftale, kolliderer med peter bräuners efterfølgen-
de opførsel, hvor han foreslog en ændring af aftalen,
idet ændringsforslaget tog udgangspunkt i oplægget af 13.
juni 2001. det viser, at peter bräuner også var klar
over, at kontrakten ikke var bindende. peter bräuner har
forklaret, at sagsøger stort set har handlet som beskre-
vet i oplægget af 13. juni 2001. derimod kan det konsta-
teres, at sagsøger ikke har handlet i overensstemmelse
med kontraktens indhold. det kan heller ikke lægges til
grund, at sagsøgte stiltiende skulle have accepteret kon-
traktens indhold. det var sagsøger, der udfærdigede kon-
trakten, der er meget byrdefuld for sagsøgte. under disse
omstændigheder vil det være uredeligt, såfremt sagsøgte
skulle være bundet af kontrakten som følge af manglende
reaktion.
endvidere følger det af kontraktens indhold og fremsen-
delsesskrivelsen, at kontrakten ikke var en endelig og
bindende aftale. i fremsendelsesskrivelsen benævnes det
fremsendte som ”kontraktforslag” og videre skrives det,
at sagsøgte kunne ringe, hvis der var spørgsmål. sagsøgte
ville ikke kunne leve med kontraktens lange opsigelses-
varsel og krav om minimumsbetaling, da hans aftaler med
sine aftagere var årsaftaler. endvidere fremgår det di-
rekte af kontrakten, at den ikke er bindende, før den er
underskrevet af parterne. en kontraktsudkast af denne ka-
rakter er ikke en ordrebekræftelse, men kræver en positiv
tiltrædelseshandling, jfr. kontraktens punkt 2 og punkt
10.3. dernæst manglede bilag 4, hvori størrelsen af sag-
søgers kommission var fastsat. det er selvfølgelig helt
afgørende, hvad sagsøgers vederlag skulle være. selve
kontrakten indeholder intet om vederlagets størrelses.
sammenholdes alle disse forhold er det åbenbart, at også
                           - 18 -
af disse årsager kan kontrakten ikke være bindende for
sagsøgte.
det må således lægges til grund, at parterne ikke har af-
talt et opsigelsesvarsel. sagsøgers anbringender om et
sædvanligt branchevarsel er ikke tidligere gjort gælden-
de, og retten er derfor afskåret fra at lægge vægt herpå.
der er endvidere ikke godtgjort, hvilket varsel der er
sædvanligt i branchen, og det er sagsøger, der har bevis-
byrden herfor.
da der aldrig er aftalt noget opsigelsesvarsel, må afta-
len kunne opsige med rimeligt varsel, og tre måneder må
anses for at være rimeligt.
da aftalen er opsagt med dette varsel, skal der ske fri-
findelse af sagsøgte.
retten skal udtale
kontraktudkastet fremstår som meget ubalanceret til for-
del for sagsøger, herunder forekommer opsigelsesvarslet
på op til 30 måneder at være usædvanligt langt. endvidere
er det i kontraktudkastet anført, at det først var ende-
lig ved parternes underskrift, ligesom sagsøgers vederlag
ikke fremgår. sammenholdt med parternes forklaringer om
hændelsesforløbet, herunder at det ikke er godtgjort, om
opsigelsesvarslet blev drøftet i forbindelse med oplægget
af 13. juni 2001, og at sagsøgte så sent som den 24. sep-
tember 2001 fik at vide, at kontrakten var til gennemsyn
hos sagsøgtes advokat, der havde bemærkninger, finder
retten, at udkastet ikke var udtryk for en endelig aftale
mellem parterne ved fremsendelsen.
efter opsigelsen af aftalen var sagsøger åbenbart selv i
tvivl om opsigelsesvarslets længde, jf. dennes mail af
                            - 19 -
30. november 2001, hvor der angives et seks måneders
opsigelsesvarsel, og mail af 5. december 2001, hvor der
angives, at aftalen først kan opsiges til den 31.
december 2002, og endelig skrivelsen af 19. december
2001, hvor der angives kontraktudløb til den 31. december
2002, og i øvrigt fremføres, at sædvanligt
opsigelsesvarsel i branchen er mindst 9 - 12 måneder.
dette tyder på, at sagsøger selv har været i tvivl om,
hvad grundlaget for parternes samarbejde var. retten
finder under disse omstændigheder, at det ikke er
godtgjort, at sagsøgte stiltiende skulle have accepteret
kontraktudkastet.
sagsøger har derfor ikke godtgjort, at der var aftalt et
opsigelsesvarsel. sagsøger har heller ikke under sagen
dokumenteret, hvad der er sædvanligt opsigelsesvarsel
inden for branchen. retten finder ikke ud fra rimelig-
hedsbetragtninger eller andet at have grundlag for at
statuere et længere opsigelsesvarsel for parternes sam-
arbejde end de tre måneder, som sagsøgte opsagde sam-
arbejdet med.
sagsøgtes frifindelsespåstand tages derfor til følge.
                    thi kendes for ret:
sagsøgte frifindes.
hver part bærer egne omkostninger.
                     mette christensen
  ole marker                               uffe thustrup
                            (sign.)
              - 20 -
           ___ ___ ___
udskriftens rigtighed bekræftes
p.j.v. sø- og handelsretten, den


text:
                                              dom
afsagt den 11. september 2012 af østre landsrets 7. afdeling
(landsdommerne steen mejer, k. wiingaard og lotte wetterling).
7. afd. nr. b-1388-11:
tom jensen
(advokat ole conradsen)
mod
kennel svanekær v/inge vennike
(advokat andreas peter bruun)
holbæk rets dom af 7. april 2011 (bs 2-243/2010) er anket af tom jensen med påstand
som for byretten om, at indstævnte tilpligtes at betale til appellanten 30.317,85 kr., subsidiært
et mindre beløb efter rettens skøn med tillæg af procesrente fra sagens anlæg.
kennel svanekær v/inge vennike har påstået stadfæstelse.
sagen er behandlet efter retsplejelovens kapitel 39 om behandling af sager om mindre krav
(småsager), og anken er afgjort på skriftligt grundlag, jf. retsplejelovens § 410, stk. 4.
sagen er afgjort samtidig med en lignende sag, sag 7. afd. nr. b-1387-11, karin larsen mod
kennel svanekær v/inge vennike, som har været forhandlet mundtligt i landsretten.
anbringender
parterne har for landsretten gentaget deres anbringender for byretten.
landsrettens begrundelse og resultat
                                                - 2 -
landsrettens afgørelse af, om den solgte hund lider af en mangel, træffes ud fra dens beskaf-
fenhed på leveringstidspunktet, jf. købelovens § 77 a, stk. 1, 1. pkt. efter de foreliggende op-
lysninger i nærværende sag samt oplysningerne og bevisførelsen i den samtidigt behandlede
lignende ankesag, sag b-1387-11, jf. ovenfor, finder landsretten, at det ikke er tilstrækkeligt
godtgjort, at appellantens hund på dette tidspunkt led af en mangel.
tom jensen skal betale sagsomkostninger for landsretten med 2.500 kr. beløbet omfatter ud-
gifter til advokatbistand og er fastsat under hensyn til, at der er tale om en småsag, og at an-
ken er afgjort på skriftligt grundlag.
                                t h i k e n d e s f o r r e t:
byrettens dom stadfæstes.
i sagsomkostninger for landsretten skal appellanten, tom jensen, betale 2.500 kr. til ind-
stævnte, kennel svanekær v/inge vennike.
det idømte skal betales inden 14 dage efter denne doms afsigelse.
sagsomkostningerne forrentes efter rentelovens § 8 a.